tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chris Squire

Christopher Russell Edward Squire (4. märts 1948 London Kingsbury – 27. juuni 2015 Phoenix) oli inglise muusik, helilooja ja produtsent, kes oli progeroki ansambli Yes asutajaliige ja basskitarrist.
Squire oli ainus Yesi liige, kes osales kõigil ansambli stuudioalbumitel alates selle loomisest 1968. aastal kuni surmani. Ta oli tuntud isikupärase mängustiili, meloodilise bassikäigu ja efektide kasutamise poolest, mis mõjutas tugevalt progeroki kujunemist. Lisaks bassile mängis ta taustavokaali ja osales laulukirjutamises. Squire avaldas ka sooloalbumeid ning tegi koostööd mitmete teiste rokkmuusikutega.
Sarah Was Ninety Years Old

"Sarah Was Ninety Years Old" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos. Teose 1976. aastal valminud algvariant kandis pealkirja "Modus" ning see oli pühendatud Helle ja Andres Mustonenile. Muusikateose pikkus on 25 minutit. 
Teose algvariandi kandis esimest korda ette vanamuusikaansambel Hortus Musicus 27. oktoobril 1976 Estonia kontserdisaalis.
Arbos

"Arbos" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Andres Mustonenile. Muusikateose pikkus on 3 minutit. Teose kandis esimest korda ette vanamuusikaansambel Hortus Musicus 29. oktoobril 1977 Riias.
Lubań (Valgevene)

Lubań (ka Ljuban) on linn Valgevenes Minski oblastis, Lubańi rajooni halduskeskus. Linn asub pealinnast Minskist 152 kilomeetri kaugusel.
Haridust annavad kolm keskkooli, spordikool ja muusikakool. Linnas on kaks raamatukogu ja kultuurimaja.
Lubańis on kergetööstus ja toiduainetetööstus, valmistatakse ehitusmaterjale ja töödeldakse lina. Linnas on ka kalamajand.
Linnas on muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel XX sajandi alguses ehitatud pühaku maja ja sünagoog (viimases asub praegu muusikakool).
Ajalugu.
Esimest korda mainitakse asulat aastal 1566, toona asus seal Navahrudaki vojevoodkonda kuulunud alev. Lubań oli osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele.
Poola jagamisel läks Lubań aastal 1793 Venemaa koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Babrujski kreisi. Aastal 1828 läks see Wittgensteinide valdusse. Aastast 1846 hakkas asula kuuluma riigile.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Lubań Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai 1924. aastal rajoonikeskus. Aastal 1966 rajati linna lähedale Aresa jõele suur veehoidla. Aastast 1968 on Lubań linn.
Juuli 2015

Juuli 2015, kroonika
2015. aasta juuli algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast reedel.
Tim Kuypers

Tim Kuypers on hollandi bariton.
Ta omandas ooperimagistri kraadi Amsterdami konservatooriumis ja täiendas ennast Baieri riigiooperi stuudios Münchenis. 
Pärast õpingute lõpetamist on ta esinenud Luzerni festivalil Šveitsis, Dartingtoni suvefestivalil Inglismaal, Berliini kontserdimajas, Théâtre de Champs Elysée's Pariisis ja Royal Concertgebouw's Amsterdamis. Ta on esinenud koos selliste dirigentidega nagu Marco Armiliato, Fabio Luisi, Zubin Mehta, Kirill Petrenko, Bertrand de Billy, Paolo Carignani, Kent Nagano, Ádám Fischer, Lothar Koenigs, Friedrich Haider, Asher Fisch, Henrik Nánási, Constantinos Carydis, Eivind Gullberg Jensen, Mihhail Tatarnikov, Carlo Montanaro, Daniele Callegari, Dan Ettinger, Oksana Lyniv, Marc Piollet, Emmanuel Villaume, Karl Mark Chichon, Francesco Angelico ja Richard Egarr ning teinud koostööd lavastajatega nagu Richard Jones, Krzysztof Warlikowski, Andreas Kriegenburg, David Böschi, Carlus Padrissa, Christiane Pohle, Immo Karaman ja Aernout Mik. 
Tema rollide hulka kuuluvad Hermann Offenbachi ooperist "Hoffmanni lood", Marullo Verdi ooperist "Rigoletto", Lovec Dvoraki ooperist "Russalka", Fiorello Rossini ooperist "Sevilla habemeajaja" ("Il barbiere di Siviglia"), Mittenhofer Hans Werner Henze ooperist "Eleegia noorele armastajale" ("Elegie für Junge Liebende"), Einäugige Richard Straussi ooperist "Varjuta naine" ("Die Frau ohne Schatten"), Ping Puccini ooperist "Turandot", Harasta Leoš Janáčeki ooperist "Väike rebane" ("Příhody lišky Bystroušky"), Silvio Leoncavallo ooperist "Pajatsid", krahv Almaviva Mozarti ooperist "Figaro pulm", Wolfram Richard Wagneri ooperist "Tannhäuser", Isa Engelbert Humperdincki ooperist "Hansuke ja Greteke" ("Hänsel und Gretel"), Sid Benjamin Britteni ooperist "Albert Herring", Belcore Gaetano Donizetti ooperist "Armujook" ("Elisir d'amore") ja Pantalon Sergei Prokofjevi ooperist "Armastus kolme apelsini vastu" ("L’Amour des trois oranges"). 
Lisaks ooperirollidele kuuluvad tema repertuaari Gustav Mahleri laulutsüklid "Surnud laste laulud" ("Kindertotenlieder"), "Rändava selli laulud" ("Lieder eines fahrenden Gesellen"), "Rückerti laulud" ("Rückert-Lieder") ja "Poisi võlusarv" ("Des Knaben Wunderhorn"), Franz Schuberti "Talvine teekond" ("​Winterreise"), Frank Martini "Kuus Igamehe monoloogi" ("6 Monologe aus Jedermann"), Robert Schumanni "Lauluring" ("Liederkreis") op. 39 ja "Kerneri laulud" ("Kerner-Lieder") ning Johannes Brahmsi Laulud op. 32. 
Ta on teinud kaasa ka paljude vokaalsümfooniliste suurvormide, nagu Mendelssohni oratooriumi "Elias", Händeli oratooriumi "Messias", Brahmsi, Fauré, Duruflé reekviemide ning Carl Orffi lavalise kantaadi "Carmina Burana" ettekannetel.
Rückerti laulud

Rückerti laulud ("Rückert-Lieder") on austria helilooja Gustav Mahleri poolt saksa poeedi Friedrich Rückerti tekstile loodud laulutsükkel. 
Mahler viisistas aastatel 1901–1904 kokku kümme Friedrich Rückerti luuletust, millest viis on koondatud nimetatud kogumikku. Üks viiest laulust jäi orkestreerimata, kuid selle töö tegi ära Leipzigi muusik Max Puttmann. Kontsertidel kantakse seda tavaliselt ette koos ülejäänud sama kogumiku lauludega. Ülejäänud viis laulu moodustavad tsükli "Surnud laste laulud" ("Kindertotenlieder").
1901. aastal Gustav Mahler haigestus ja peaaegu suri suure stressi tõttu oma kõrgel positsioonil Viini Riigiooperi juhi ja peadirigendina. Pärast mitmenädalast eemalviibimist ta siiski toibus. Tema tervenemisele aitas kaasa kohtumine Alma Schindleriga, kellesse Mahler armus, kirjutades talle oma 20-leheküljelise armastuskirja. Samal aastal ta abiellus Almaga ja kirjutas oma kuulsad laulutsüklid "Surnud laste laulud" ja "Rückerti laulud".
Rückerti surmaihalusest ja rahust rääkiv luule liigutas Mahlerit sedavõrd, et ta püüdis poeediga samastuda nii kõnepruugis kui ka oma teoste teemades. Sestpeale ongi tema vokaallooming seotud Rückerti luulega. Rückerti laulude hulka kuulus algselt neli laulu. Pärast Almaga abiellumist kirjutas Mahler veel lisaks laulu "Liebst du um Schönheit" kui deklaratsiooni armastusest oma naise vastu.
Neli esimest teost tulid esmaettekandele Viinis 29. jaanuaril 1905.
Hüdropürolüüs

Hüdropürolüüs on orgaaniliste ühendite lagunemine kõrgel temperatuuril vee juuresolekul. 
Viimasel ajal arvatakse, et fossiilkütuste moodustumine kõrgmolekulaarsetest ühenditest maapõues kõrge rõhu all toimub vee osalusel väiksema temperatuuri tõusu tingimustes ja efektiivsemalt.
Exclusive Stone OÜ

Exclusive Stone OÜ on Harjumaal Rae külas asuv ettevõte, mille põhitegevusala on pressgraniidi ja -marmori töötlemine. 
Ettevõtte tegevjuht on Edita Piekute.
2014. aastast toimub osa ettevõtte tööst tootmishoones Vana-Vigala külas.
Kuus Igamehe monoloogi

"Kuus Igamehe monoloogi" (saksa "Sechs Monologe aus Jedermann") on Šveitsi helilooja Frank Martini 1946. aastal loodud laulutsükkel.
Kui helilooja sõber, bariton Max Christmann, palus heliloojal kirjutada talle mõned laulud, ei suutnud Martin kohe leida talle sobivat luuleteksti. Kuna ta oli aga plaaninud kirjutada ooperi Hugo von Hofmannsthali igal aastal Salzburgi festivalil etenduva näidendi "Igamees" ("Jedermann") ainetel, siis otsustas ta võtta näidendi tekstist kuus monoloogi. 
Näidend "Igamees" räägib mehest kui inimkonna koondportreest, kes seisab surma hetkel silmitsi oma Loojaga. Ei sõbrad, sulased, raha ega kuld aita tal otsustada, kas tema tee läheb taevasse või põrgusse. Vaid tema ise on see, kes otsustab oma heade ja halbade tegude ning saatuse üle. Teoses käsitletavatel alandlikkuse ja vastutuse teemadel on tähtis koht ka tänapäeva tihti kergemeelses maailmas. Martini muusika ilulemise või mõttetute "kaunistusteta", ühest küljest lihtne, kuid teisalt vägagi kompleksne helikeel sunnib kuulajat mõtisklema kunsti sügavamate väärtuste üle.
Cantus Benjamin Britteni mälestuseks

"Cantus Benjamin Britteni mälestuseks" (ingliskeelne pealkiri "Cantus in Memory of Benjamin Britten", kasutatakse ka ladinakeelset pealkirja "Cantus in memoriam Benjamin Britten") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal (teine versioon 1980) loodud teos, mille ta kirjutas inglise helilooja Benjamin Britteni mälestuseks.
Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose kandis esimest korda ette Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (dirigent Eri Klas) 7. aprillil 1977 Estonia kontserdisaalis.
Liina Kersna

Liina Kersna (neiupõlvenimi Liina Lepik; sündinud 3. aprillil 1980 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, poliitik ja riigiametnik. Ta oli Kaja Kallase esimese valitsuse haridus- ja teadusminister (2021–2022).
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1998. aastal Lasnamäe Üldgümnaasiumi ja 2005. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal. 2018. aastal sai magistrikraadi Tartu Ülikooli hariduskorralduse erialal.
Ta töötas aastatel 1998–2002 Eesti Raadios saatejuhi ja toimetajana ning 2002–2004 Eesti Üliõpilaskondade Liidu avalike suhete juhina. 
2004. aastal oli ta Põllumajandusministeeriumi pressibüroo peaspetsialist, aastatel 2005–2006 oli sama pressibüroo avalike suhete osakonna juhataja asetäitja ja 2006–2007 juhataja. 
Aastatel 2007–2010 ja 2012–2013 oli ta Vabariigi Valitsuse meedianõunik; aastatel 2010–2012 oli ta Vabariigi Valitsuse valitsuskommunikatsiooni direktor. Aastatel 2013–2015 oli ta Eesti Vabariigi Peaministri nõunik – peaministri büroo juhataja.
Ta kuulub 9. septembrist 2013 Reformierakonda. 2015. aastal valiti ta Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.
26. jaanuarist 2021 oli ta Kaja Kallase esimeses valitsuses haridus- ja teadusminister. 30. juunil 2022 teatas ta ametist tagasiastumisest, kuid jätkas tööd kuni uue valitsuse ametisse astumiseni 18. juulil 2022.
Alates 15. detsembrist 2022 on Liina Kersna Riigikogu kultuurikomisjoni esimees. Enne seda oli ta sama komisjoni aseesimees.
Isiklikku.
Ta on abielus ajakirjanik Vahur Kersnaga, neil on poeg.
Paavstlik Teaduste Akadeemia

 
Paavstlik Teaduste Akadeemia, ka Vatikani paavstlik teaduste akadeemia, ka Paavsti teaduste akadeemia (ladina keeles "Pontificia Academia Scientiarum") on Vatikani teaduste akadeemia, üks paavstlikke akadeemiaid.
Paavstliku teadusakadeemia asutas 1936. aastal paavst Pius XI eesmärgiga edendada matemaatika, füüsika- ja loodusteaduste arengut ning epistemoloogiliste probleemidega seotud uuringuid.
Paavstliku teadusakadeemia eelkäija oli 1847. aastal paavst Pius IX asutatud Accademia Pontificia dei Nuovi Lincei.
Akadeemia tegevus hõlmab kuut peamist valdkonda: 
Paavstliku teadusakadeemia peakorter asub Vatikani aedades paiknevas Casina Pio IV hoonekompleksis. Samas kompleksis asuvad ka kaks teist paavstlikku akadeemiat – Paavstlik Sotsiaalteaduste Akadeemia ja Püha Thomas Aquinase Paavstlik Akadeemia.
Akadeemia president.
Paavsti TA presidendi nimetab Rooma paavst akadeemikute hulgast. Aastatel 2010–2017 oli akadeemia presidendiks Šveitsi mikrobioloog ja geneetik, nobelist Werner Arber. Arber oli presidenditoolis esimene usutunnistuselt protestant ja ühtlasi esimene mittekatoliiklane. Alates 2017. aastast juhib akadeemiat saksa põllumajandusteadlane Joachim von Braun.
Akadeemia struktuur.
Paavstliku Teaduste Akadeemia teadusalad on jagatud üheksasse valdkonda: 
Liikmeskond.
Paavstliku Teaduste Akadeemia uusi liikmeid valib akadeemikute kogu, kuid kinnitab paavst. Akadeemiasse liikmete valimisel ei oma tähtsust kandidaadi poliitilised ega ka religioossed vaated.
Esialgu koosnes akadeemia 80 liikmest, kelle seas oli 70 eluajaks valitud akadeemikut (itaalia keeles "Accademici ordinari"). 1986. aastal tõstis paavst Johannes Paulus II eluksajaks valitud liikmete arvu 80-le. 
Akadeemia liikmete seas on olnud palju tuntud teadlasi, sealhulgas 1936. aastal valitud 
Ernest Rutherford, Guglielmo Marconi, Max Planck, Niels Bohr, Erwin Schrödinger, Georges Lemaître ja Thomas Hunt Morgan, 1955. aastal valitud Otto Hahn, Hermann Weyl, Werner Karl Heisenberg ja Artturi Ilmari Virtanen, samuti Paul Dirac (1961), John Carew Eccles (1961), Felix Andries Vening Meinesz (1964), Rita Levi-Montalcini (1974), Victor Weisskopf (1975), Abdus Salam (1981) ja paljud teised.
Ainuüksi Nobeli auhinna laureaate – Pieter Zeemanist (NP 1902) Gerhard Ertlini (NP 2007) – on akadeemias olnud kokku 75. 
Kuulus dirižaabliehitaja ja Arktika uurija Umberto Nobile valiti akadeemiasse 1936. aastal.
Akadeemia liikmed staatusega "perdurante munere".
Piiratud liikmeksoleku ajaga on akadeemis "ex officio" (ameti poolest) sinna kuuluvad ametnikud. Need liikmed on staatusega "perdurante munere":
Andres Metsoja

Andres Metsoja (sündinud 25. novembril 1978 Vändras) on eesti poliitik, Riigikogu liige. 
Ta lõpetas aastal 1997 Järvakandi Gümnaasiumi ning aastal 2004 Audentese Ülikooli ärikorralduse erialal. Ta õpib magistriõppes Tartu Ülikoolis strateegilise juhtimise erialal. 
Ta oli aastatel 2002–2007 Kaisma vallavanem. Aastatel 2007–2010 oli ta Pärnumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse esimees. Aastatel 2010–2015 oli ta Pärnu maavanem.
Ta kuulus 5. aprillist 2004 Erakonda Res Publica (pärast erakondade ühinemist kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu). Ta oli aastatel 1999–2007 Kaisma vallavolikogu liige. 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas (1009 häälega) Pärnu linnavolikogu liikmeks. Kuni 1. märtsini 2024 oli ta Pärnu volikogu esimees. 2015. aasta Riigikogu valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 2207 häälega Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.
13. mail 2017 valiti ta Isamaa ja Res Publica Liidu aseesimeheks ja 26. augustil 2023 partei uueks peasekretäriks. 
2021. aastal pälvis Andres Metsoja aasta märkimisväärselt keskkonnavaenuliku teo või suhtumise eest keskkonnakirve. Talle heideti ette looduskaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu algatamist, millega tehti ettepanek sisuliselt kaotada praegu kehtiv ehituskeeluvöönd – selle ulatust vähendataks praeguselt kuni 200 meetrilt vaid 20 meetrini. Selline muudatus mõjutaks oluliselt nii randade ja kallaste hapraid ökosüsteeme, veekogude veekvaliteeti kui ka avalikkuse ligipääsu veekogude äärde.
Isiklikku.
Andres Metsoja elab koos elukaaslase Birjo Piirojaga ja neil on kaks last. Tema huviala on sport.
Riivo Roose

Riivo Roose (sündinud 23. juulil 1987) on eesti orienteeruja ja rogainija.
Haridus.
Ta lõpetas 2006. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2012. aastal Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna arvutiteaduse instituudi tarkvaratehnika eriala ning sai tehnikateaduse magistri kraadi magistritööga "Automated Resource Optimization in Business Processes" ("Automatiseeritud ressursside optimeerimine äriprotsessides"). 
Sporditulemused.
Riivo Roose harrastab rattaorienteerumist ja rogaini.
Osalenud 2012. ja 2014. aasta rattaorienteerumise maailmameistrivõistlustel ja 2015. aasta rattaorienteerumise Euroopa meistrivõistlustel. Parim tulemus 35. koht tavarajal 2014 rattaorienteerumise MMil Poolas Białystokis.
2005. aastal võitis koos Märt Roosaarega meesjuunioride klassis esikoha rogaini Euroopa meistrivõistlustel Nõval. 2014. aastal sai koos Märt Roosaarega rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval meesvõistkondade seas 8. koha. Koos Sander Mirmega tuli ta meesvõistkondade klassis 2015. aastal Tšehhis Novohradské hory mäestikus rogaini Euroopa meistriks, võitis rogaini EMil hõbemedali 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl ning pronksmedali 2023. aastal Soomes Pöytyäl.
Põhjapõdrakasvatus

Põhjapõdrakasvatus ehk porokasvatus on põhjapõtrade kasvatamine. 
Põhjapõdrakasvatus on põhjarahvaste vana eluala Põhja-Euraasias. 
Tuntumad põhjapõdrakasvatajad on saamid.
Poiss

Poiss ehk poisslaps ehk poeglaps on meessoost laps.
Nimetust "poiss" kasutatakse ametinimetustes, kus see väljendab ametitäitja (suhtelist) noorust või õpilaseks olekut, näiteks ajalehepoiss, jooksupoiss, kooripoiss, õpipoiss, aga ka täiskasvanud mehe kohta, kui mingil põhjusel rõhutatakse tema poisilikke omadusi, näiteks poissmees ehk vanapoiss.
Aristolochia taliscana

Aristolochia taliscana on taimeliik tobiväädi perekonnast tobiväädiliste sugukonnast.
Saadused.
Taime on Mehhiko rahvameditsiinis kasutatud köha, maohammustuse ja mükobakterinakkuse korral.
"In vitro" katsete alusel evib taime heksaaniekstrakt inhibeerivat toimet tuberkuloosi mükobakteri laboritüvele H37Rv jmt mükobakteritüvedele.
Byrsonima crassa

Byrsonima crassa on taimeliik "Byrsonima" perekonnast malpiigialiste sugukonnast.
Saadused.
Taime on Brasiilia rahvameditsiinis kasutatud peptilise haavandi korral. 
Katsete alusel evib taime lehtede ja koore kloroformiekstrakt inhibeerivat toimet tuberkuloosi mükobakteri laboritüvele H37Rv.
Must surm

Must surm oli inimajaloo üks kõige laastavamaid katkupandeemiaid, mille põhjustajaks peetakse katkubakterit. 
Musta surma katkuepideemia sai alguse arvatavasti Hiinast ning levis nakatunud näriliste ja inimeste kaudu Konstantinoopolisse, Indiast Krimmini ja 1347. aastal Veneetsiasse, Genovasse ja Sitsiiliasse.
Selle tagajärjel suri katku hinnanguliselt 75–200 miljonit inimest. Euroopas, kus pandeemia tippaeg oli aastatel 1346–1353, suri sellesse 30–60% elanikkonnast.
Vigala Meeskvintett

Vigala Meeskvintett on eesti ansambel. Esimest korda astuti nelja mehega rahva ette 19. detsembril 1997, alates 2001. aastast esinetakse viiekesi.
Liikmed.
Esimene CD "Meeste laul" ilmus 2005. aastal. Teine CD valmis 2014. aasta kevadel ("Nii tugevad kui kaljud suures meres").
Natalia saatuse lained

"Natalia saatuse lained" (hispaania keeles "Natalia del Mar") on Venezuela seriaal, mis jooksis Venezuela televisioonis 28. juunist 2011 kuni 12. märtsini 2012. Eestis näitas sarja Kanal 2 alates 12. veebruarist 2015.
Protagoniste mängivad Sabrina Salvador ja Manuel Sosa. Víctor Cámara, Fedra López, Rosalinda Serfaty ja Juliet Lima on selle seriaali antagonistide rollis.
Sisu.
Armastusloo kangelanna Natalia on lihtne ja tagasihoidlik neiu. Kui Luis Manuel naaseb oma mereäärsesse kodukülla, püüab isa teda oma vihavaenlase tütrega abielluma sundida. Noormehe kohtumine Nataliaga muudab aga nende mõlema saatust. Kuid miski pole nii lihtne kui näib ja Nataliagi minevikus peitub suur saladus.
Otto Arnold von Paykull

Otto Arnold von Paykull (1662 – 4. (Rootsi kalendri järgi) / 14. veebruar 1707 Stockholm) oli Eestimaa päritolu Saksi sõjaväelane (kindralmajor).
Teda peetakse ka üheks alkeemikuks, kellel on õnnestunud muuta suvalisi metalle kullaks, mitte kasutades seatina.
Tema vanemad olid oletatavasti (vermutlich) Järve mõisnik Johann Friedrich von Paykull ja Elisabeth von Lode (surnud 1668). 
Alates 1677. aastast teenis ta Saksimaa kuurvürstiriigi sõjaväes ja abiellus 1686. aastal kindralleitnant Minckowitzi tütrega. Ta osales 1700. aastal Põhjasõjas Saksi vägedega Riia ründamises, 1705. aastal langes Varssavi lahingus rootslaste kätte vangi, mõisteti Karl XII käsul reetmise eest surma ja hukati.
Annum per annum

"Annum per annum" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1980. aastal loodud teos orelile. Muusikateose pikkus on 8 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Leo Krämer 12. oktoobril 1980 Saksamaal Speyeris.
Teadmata kadunud isik

Teadmata kadunud isik on õigustermin, mida kasutatakse inimese kohta, kelle asukoha, elusoleku või surma kohta puudub tõepärane teave.
Eesti õiguses (tsiviilseadustiku üldosa seadus, § 17) loetakse teadmata kadunud isikuks "isik, kelle viibimiskoha, elusoleku või surma kohta puuduvad andmed niivõrd pika aja jooksul, et vastavalt asjaoludele on tõsiseid kahtlusi tema elusoleku suhtes."
Varasema tsiviilkoodeksi järgi pidi isik olema kadunud neli aastat, et teda võiks teadmata kadunuks tunnistada. Estonia huku järel tunnistasid kohtud 1995. aasta algul teadmata kadunud isikuteks lihtsustatud korras neid hukkunuid, kelle kohta polnud andmeid pääsemise kohta ega olnud leitud ka nende surnukehi.
Järelevalvet rahvusvahelise konventsiooni kõigi teadmata kadunud isikute kaitseks täitmise üle teostab ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Ameti haldusalas olev "Teadmata kadumiste komitee" (inglise "The Committee on Enforced Disappearances (CED)").
Rahvusvahelist kadunud inimeste päeva tähistatakse igal aastal 30. augustil.
De profundis

"De profundis" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Gottfried von Einemile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Vokalensemble Kassel (dirigent Klaus Martin Ziegler) 25. aprillil 1981 Saksamaal Kasselis Martinskirche kirikus.
Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond

Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond ("Daugavpils un Rēzeknes eparhija", ) on Läti Õigeusu Kiriku piiskopkond Läti idaosas.
Piiskopi residents on Daugavpilsis ja katedraaliks on Daugavpilsi Borisi ja Glebi katedraal. Piiskop on Aleksandr (Matrjonin).
Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond asetseb Lätis riigi idaosas. Piiskopkonda kuuluvad Balvi, Baltinava, Rugāji, Viļaka, Cibla, Kārsava Ludza Zilupe, Gulbene, Aknīste, Jēkabpilsi, Krustpilsi, Sala, Viesīte, Rēzekne, Viļāni, Līvāni, Preiļi, Riebiņi, Vārkava, Cesvaine, Ērgļi, Lubāna, Madona, Varakļāni, Ilūkste, Daugavpilsi, Dagda ja Krāslava piirkond.
Praegusel Daugavpilsi piiskopkonna territooriumil asutati aastal 1913 Połacki piiskopkonna vikariaat. Vikaarpiiskopi residentsiks jäi Połack. Vikariaat lõpetas tegevuse aastal 1920.
6. juulil 1989 loodi Daugavpilsi vikariaat taas, seekord Riia piiskopkonna osana. 12. märtsist 2013 on vikariaat iseseisev piiskopkond.
Aastail 1913–1920 oli vikaarpiiskopiks Panteleimon (Rožnovski). 23. juulist 1989 kuni 27. oktoobrini 1990 oli piiskopiks Aleksandr (Kudrjašov). Praegune piiskop on ametis 19. augustist 2006, kuni aastani 2013 oli ta vikaarpiiskop.
Passio

"Passio" (täispealkirjaga "Passio Domini nostri Jesu Christi secundum Joannem") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1982. aastal loodud passioon. Muusikateose pikkus on 75 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 27. novembril 1982 Saksamaal Münchenis.
Sander Mirme

Sander Mirme (sündinud 13. veebruaril 1981) on eesti atmosfäärifüüsik ja rogainija.
Haridus.
Sander Mirme lõpetas 1999. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika eriala bakalaureuseõppe kiitusega. 2005. aastal kaitses Tartu Ülikooli Keskkonnafüüsika Instituudis magistritöö "Elektrilise aerosoolispektromeetri laaduri kuju ja aerosooli laengujaotuse vahelise sõltuvuse modelleerimine" ja sai teadusmagistri kraadi. 2011. aastal kaitses Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis doktoritöö "Development of nanometer aerosol measurement technology" (Nanomeeter-aerosooli mõõtmistehnoloogia arendamine) (juhendaja Aadu Mirme) ja sai filosoofiadoktori kraadi füüsika (keskkonnafüüsika) alal.
Teadustöö.
Töötas 2007–2012 Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis insenerina, 2012. aastast samas teadurina. Tema teadustöö kuulub atmosfäärifüüsika valdkonda, ta on uurinud atmosfääriprotsesse, aerosoolide suurusjaotuse määramist spektromeetriliste mõõtmistega, õhus levivaid nanoosakesi jm. 2015. aasta seisuga on tal üle 40 rahvusvahelise teaduspublikatsiooni.
Sporditulemused.
Harrastab vastupidavusalasid: rogaini, orienteerumisjooksu, pikamaajooksu, murdmaasuusatamist, seiklussporti.
2013. aastal võitis koos Ilmar Anskoga Läti lahtised meistrivõistlused rogainis. 2014. aastal sai koos Ilmar Anskoga rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval meesvõistkondade arvestuses 7. koha. Koos Riivo Roosega tuli ta meesvõistkondade klassis 2015. aastal Tšehhis Novohradské hory mäestikus rogaini Euroopa meistriks, võitis rogaini EMil hõbemedali 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl ning pronksmedali 2023. aastal Soomes Pöytyäl. 2018. aasta rogaini EMil Ukrainas Karpaatide mäestikus võitis ta koos Ain Fjodoroviga hõbeda.
Isiklik rekord maratonis 3:05:09 (2013).
Misty Copeland

Misty Danielle Copeland (sündinud 10. detsembril 1982 Kansas Citys) on Ameerika Ühendriikide balletitantsija.
Ta alustas balletiõpinguid 13-aastaselt Los Angeleses San Pedros. Aastal 2001 sai temast New Yorgi balletiteatri American Ballet Theatre tantsija, 2007. aastast balletisolist.
Juunis 2015 sai Misty Copeland balletiteatri American Ballet Theatre esimeseks afroameerika päritolu esitantsijaks.
Ajakiri Time valis ta 2015. aastal saja mõjukaima inimese nimekirja Time 100.
Marsi talu kalmistu

Marsi talu kalmistu on kalmistu Stukolova külas Laura vallas Setumaal. Tänapäeval asub see Venemaa territooriumil ning on sealse haldusjaotuse järgi Pihkva oblasti Petseri rajooni Laura valla Stukolova külas.
Hiljem on kasutusel olnud ka nimi 'Krusõna kalmistu', milline nimi pärineb omaniku (Gružan või lätipäraselt Gružāns) nimest. Ka kalmistust umbes 2 km kauguselt asuv Krusõna oja on saanud nime samamoodi.
Kirjeldus.
Kalmistu omanik oli perekond Gružan (Gružāns), ka enamik maetud on pärit nende suguvõsast. Teadaolevalt on kalmistule maetud umbes 15 inimest, viimati pärast 1995. aastat.
Kalmistu pindala on umbes 0,53 hektarit. Kalmistu lähim vahemaa Eesti ja Venemaa vahelisest ajutise kontrolljooneni on umbes 400 m.
Ajalugu.
Kalmistu rajati juba 1919. aastal Marsi talu maadele, kui Nõukogude okupatsiooni aegu mais 1919 sai juhuslikust kuulist surma talu perenaine Dore Gružan (Gružāne). Kalmistule maeti kuni 1935. aastani veel 5 lahkunut.
Talu peremees Otto Gružan (Gružāns) taotles 3. märtsil 1935 ametlikku luba kalmistu rajamiseks Marsi talu maadele ehk siis juba olemasoleva kalmistu seadustamist.
Miko Haljas

Miko Haljas (sündinud 20. jaanuaril 1967) on Eesti diplomaat.
Miko Haljas lõpetas 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli keemiainsenerina. 1995. aastal lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli. Ta on täiendanud end Clingendaeli Rahvusvaheliste Suhete Instituudis Haagis (lõpetas 1998) ja NATO Kaitsekolledžis Roomas (lõpetas 2003).
Aastatel 1995–2016 töötas Miko Haljas välisministeeriumis. Ta alustas diplomaadikarjääri lauaülemana, töötas seejärel 1999–2002 teise sekretärina Eesti saatkondades Soomes ja Ameerika Ühendriikides. Aastatel 2003–2006 töötas Haljas välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroo direktorina. Seejärel oli ta 2006–2010 suursaadik Ungaris, Horvaatias ja Sloveenias, 2010–2012 Välisministeeriumi julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide osakonna peadirektor, 2012–2016 suursaadik Türgis, Aserbaidžaanis ja Liibanonis.
1. veebruarist 2016 kuni 1. märtsini 2017 oli Haljas kaitseministeeriumi kaitsepoliitika asekantsler.
Kaitseministeeriumist suundus Haljas tagasi välisministeeriumisse, kus ta oli aastatel 2017–2019 julgeolekupoliitika ja transatlantiliste suhete büroo direktor. Mais 2019 nimetati ta suursaadikuks Egiptuses, oktoobris 2019 ühtlasi suursaadikuks Jordaanias ja Liibanonis. Egiptuses andis ta oma volikirjad üle septembris 2019.
Aastal 2022 kutsus president Alar Karis ta tagasi suursaadiku kohalt Egiptuses ja nimetas ta 30. mail 2022 suursaadikuks Poola Vabariigis. Miko Haljas andis oma volikirja Poola presidendile Andrzej Dudale üle 15. septembril 2022. 
Miko Haljas on abielus. Ta valdab eesti, inglise, vene ja soome keelt.
Eurominority

Eurominority (lühendault ka EuroM) on oma riigita Euroopa vähemusrahvusi ühendav organisatsioon. Organisatsioon asutati 1999. aastal Mikael Bodlore-Penlaez eestvõttel.
Organisatsioon haldab veebilehte eurominority.eu, kus on infot Euroopa vähemusrahvuste kohta. Veebilehel on tutvustatud ka võrukesi.
Rahvuslik Kultuuripalee

Rahvuslik Kultuuripalee (bulgaaria keeles "Национален дворец на културата", lühend НДК) on mitmeotstarbeline konverentsi- ja näitusekeskus Bulgaaria pealinnas Sofias. See on suurim omataoline Kagu-Euroopas. See avati 1981. aastal Bulgaaria riigi 1300. aastapäeva auks.
Keskuse rajamiseks andis idee kommunistliku juhi Todor Živkovi tütar Ljudmila Živkova. Hoone projekteeris bulgaaria ja välismaa arhitektide meeskond, keda juhtis Alexander Georgiev Barov. Teine meeskond kujundas keskuseesise väljaku. Sisekujunduselt on kultuuripalee ühtse stiiliga, kasutades kaheksanurkseid motiive ja raskeid tumedaid värve. Saalide seinu katavad suured ajaloolisi isikuid ja sündmusi kujutavad maalingud. Kaheksakorruselises hoones (lisaks kolm korrust maa all) on põrandapinda 123 000 m². Suurim saal mahutab üle 3000 inimese.
Kultuuripalees korraldatakse kontserte, mitmekeelseid konverentse, näitusi ja etendusi. Seal toimub ka Sofia rahvusvaheline filmifestival.
Islamiriigi sõja kronoloogia (2014. aasta juunist)

Juunis 2014 algas Iraagis sõjategevus. Sunniitlikud Iraagi ja Levandi Islamiriigi (ISIL) võitlejad vallutasid Põhja-Iraagis ligi kahe miljoni elanikuga Mosuli linna. ISIL alustas seejärel pealetungi lõunasse Bagdadi suunal ja hõivas peagi ka vähemalt osaliselt Tikriti. Kuu lõpul kuulutati välja islamikalifaat ning organisatsioon viis läbi nimevahetuse – ISIList sai lihtsalt Islamiriik (IR). Takfiri liikmeskond on Süürias ja Iraagis eduka sõjategevuse tulemusel mitmekordistunud kuni 30 000 liikmeni. Islamiriigi käes olev ala on pindalalt suurem kui Suurbritannia ning ainuüksi Iraagis Mosulis on umbes 5000 võitlejat.
Iraagi armee sunniitlik osa andis sunniitlikule Islamiriigile kiiresti alla. Ši-iitlik osa, mida toetab Iraani armee aga kaitseb jätkuvalt Bagdadi piirkonda.
Kalifaadi väljakuulutamisega andis IR ära oma sõjalise eelise, hajutatus ja nähtamatus. Nüüd on IRil maa-ala, mida tuleb kaitsta. IR on sisemine killustatus eri huvigruppide vahel muudavad IRi ründamise lihtsamaks. USA ja Euroopa Liit toetavad Iraagi armeed ja kurde. Iraan andis kurdidele vajalikku relvastust.
Augustist 2014 on IR võitlejad USA õhurünnakute märklauaks. Iraagi sõjavägi ja šiiade vabatahtlikud on asunud vasturünnakule.
Kronoloogia.
9. juunil 2014 algas rühmituste ISIS ja ISIL pealetung. Nad vallutasid suuri alasid Iraagi kirde- ja põhjaprovintsis ning kolmandikku Süüria territooriumist.
29. juunil 2014 kuulutas Islamiriigi (IR) juht kaliif Abu Bakr al-Baghdadi välja oma kalifaadi. Sellega kuulutas ta end prohvet Muhammadi järglaseks ja algas uus terrorismiprojekt.
8. augustil 2014 USA alustas IRi vastu õhurünnakuid, pommitades rühmituse positsioone Iraagis.
23. septembril 2014 laiendasid Ühendriigid õhurünnakuid Süüriasse.
3. detsember 2014. Äärmusrühmituse Islamiriik (IR) edasitung Iraagis ja Süürias on peatatud.
Max Plancki Aju-uuringute Instituut

Max Plancki Aju-uuringute Instituut (saksa keeles "Max-Planck-Institut für Hirnforschung"; lühend MPIH) on Max Plancki Ühingu egiidi all tegutsev teadusuurimisinstituut.
Max Plancki Aju-uuringute Instituut asutati 1914. aastal, algselt Berliinis nimega Keiser Wilhelmi Aju-uuringute Instituudi ("Kaiser-Wilhelm-Institut für Hirnforschung"). Alates 1948. aastast kannab instituut praegust nime.
Alates 1962. aastast asub instituut Frankfurdis. 2013. aastal kolis instituut uude hoonesse Riedbergi linnaosas.
Sarnaselt mõne teise Max Plancki instituudiga täitsid ka Aju-uuringute instituudi direktori ülesandeid osakondade direktorid järgemööda paariaastaste perioodide kaupa. 
Alates 2014. aastast on instituudi direktor Moritz Helmstaedter.
Struktuur.
1981. aastal MPIH reorganiseeriti. Moodustati kaks osakonda: neuroanatoomia ja neurofüsioloogia. Esimest osakonda asus juhtima neuroanatoom Heinz Wässle (juhiametis kuni 2008. aastani) ja teist neurofüsioloog Wolf Singer (juhiametis kuni 2011. aastani). 1991. aasta loodi instituudis neurokeemia osakond. Selle juhiks sai biokeemik Heinrich Betz (juhiametis kuni 2009. aastani) 
Instituudi struktuur.
Max Plancki Aju-uuringute Instituudi koosseisu kuuluvad:
Anton Jassinski

Anton Jassinski (vene keeles Анто́н Ники́тич Яси́нский; 4. oktoober (vkj 22. september) 1864 Mežiritš, Kiievi kubermang – 13. november 1933 Moskva) oli vene ajaloolane.
Jassinski sündis kaupmehe peres. Tal oli vanem vend Mihhail Jassinski (1862–1935), kes oli õigusajaloolane ja Kiievi ülikooli teeneline professor.
Ta lõpetas 1884. aastal Kiievi Esimese Gümnaasiumi ja 1888. aastal Püha Vladimiri ülikooli kandidaadikraadiga. Tema lõputöö "Krahv Kurbski teosed ajaloolise materjalina" pälvis kuldmedali.
Aastatel 1890–1893 õpetas ta ajalugu Kiievi kadetikorpuses ja Vaštšenko-Zahhartšenko naisgümnaasiumis. 1895. aastal kaitses ta magistritöö "Maakorralduse langus Tšehhi kuningriigis 10.–13. sajandil". Siis hakkas ta pidama keskaja ajaloo loenguid Püha Vladimiri ülikoolis eradotsendina, samuti esimeses gümnaasiumis ja aadlineidude instituudis.
28. novembrist 1896 oli ta Tartu ülikoolis erakorraline ajalooprofessor. Ta kaitses doktoriväitekirja "Ülevaade ja uurimus Tšehhimaa sotsiaalsest ja majandusajaloost keskajal". Kahe väitekirja eest pälvis ta teaduste akadeemia Kotljarevski-nimelise preemia (1898) ja Lomonossovi-nimelise preemia (1901). Detsembrist 1901 oli ta Tartu ülikooli üldajaloo kateedris korraline professor.
Aastatel 1908–1915 juhtis ta enda asutatud Tartu Kõrgemaid Naiskursusi.
Novembris 1911 määrati ta äsja Moskvas asutatud Šelaputini-nimelise pedagoogilise instituudi direktoriks ja töötas selles ametis kuni instituudi likvideerimiseni 1917. Juunis 1912 sai ta ühtlasi Moskva ülikooli üldajaloo kateedri eradotsendiks.
Carl Eugen Mercklin

Carl (Karl) Eugen Mercklin (19. aprill 1821 Riia – 9. detsember 1904 Peterburi) oli baltisaksa botaanik-füsioloog, paleobotaanik. Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1864).
Ta õppis aastatel 1831–1835 Cēsise lähedal asuvas Bērzaine Maagümnaasiumis ("Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden") ja aastatel 1836–1839 Riia Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1840–1844 õppis ta Tartu ülikoolis botaanikat.
Adam Rudnicki

Adam Czesław Rudnicki-Behczyc (16. märts 1897 – 7. detsember 1964) oli Poola sõjaväelane ja ühiskonnategelane.
1938 anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk.
Lõplikult tekitatud Abeli rühm

Lõplikult tekitatud Abeli rühm on Abeli rühm formula_1, mis on lõplikult tekitatud rühm. 
Lõplkult tekitatud Abeli rühmade fundamentaalteoreem annab nende rühmade täieliku klassifikatsiooni.
Klassifikatsioon.
Lõplikult tekitatud Abeli rühma iga alamrühm ja iga faktorrühm on lõplikult tekitatud Abeli rühm. Lõplikult moodustatud Abeli rühmad koos rühmade homomorfismidega moodustavad Abeli kategooria.
Lõpliku astakuga Abeli rühm ei pruugi olla lõplikult tekitatud. Näiteks ratsionaalarvude rühma 
formula_9 astak on 1, kuid see rühm ei ole lõplikult tekitatud. Teine näide on jäägiklassirühma formula_10 lõpmata paljude eksemplaride otsesumma, mille astak on 0, mis aga ei ole lõplikult tekitatud. 
Lõplikult tekitatud Abeli rühmade fundamentaalteoreem ütleb, et iga lõplikult tekitatud Abeli rühm formula_11 on isomorfne otsesummaga tsüklilistest rühmadest, mille järk on algarvu aste, ja lõpmatutest tsüklilistest rühmadest.
Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister

Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister oli Vabariigi Valitsuse liige, kes juhis koos majandus- ja taristuministriga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi.
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri vastutusvaldkonnas oli kaubanduse, teenuste, tooteohutuse, tööstuse, ettevõtluse korraldamine ja arengu toetamine; ekspordiarengu korraldamine; kapitalile ligipääsu ja investeeringute kaasamine; tehnoloogilise arendustegevuse, innovatsiooni, turismi, metroloogia, standardimise, sertifitseerimise, akrediteerimise, tegevuslubade ja majandustegevusteadete, registrite, tarbijakaitse, informaatika, telekommunikatsiooni, postside ja riigi infosüsteemide arendamise koordineerimine; meediateenuste osutamise riiklik korraldamine ja selle üle riikliku järelevalve teostamine; samuti majanduse arengukavade väljatöötamine ja elluviimine eelnimetatud valdkondades.
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri haldusalasse kuulusid Riigi Infosüsteemi Amet, Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet, Eesti Standardimis- ja Akrediteerimiskeskus, Eesti Akrediteerimiskeskus, Eesti Interneti Sihtasutus, Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutus, Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus, Ida-Virumaa Tööstusalade Arendus, Tallinna Teaduspark TEHNOPOL, Tartu Teaduspark, Nordic Institute for Interoperability Solutions, Metrosert, Eesti Post.
Ministri nimetas ametisse ja vabastas ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astus ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. 
Ajalugu.
Aastatel 2014–2015 kandis ametikoht nime väliskaubandus- ja ettevõtlusminister, 2015–2016 ettevõtlusminister, 2016–2019 ja 2021–2023 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister ja 2019–2021 väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister. 
Ametikoht kaotati 2023. aastal.
Ministrite loend.
Parteid
Injektiivne funktsioon

Injektiivne funktsioon ehk injektiivne kujutus ehk injektsioon ehk üksühene kujutus on funktsioon formula_1, mille korral sihthulga formula_2 iga elemendi formula_3 puhul on olemas ülimalt üks (võib-olla mitte ühtegi) lähtehulga formula_4 element formula_5, millele funktsioon teda vastavusse seab (formula_6), ehk teiste sõnadega, mille korral lähtehulga kahele eri elemendile ei seata kunagi vastavusse sihthulga üht ja sedasama elementi. Injektiivne funktsioon on injektiivse seose erijuht.
Injektiivse funktsiooni sihthulgal ei saa olla väiksem võimsus kui lähtehulgal, sest muidu ei jätkuks sihthulgas kõigi lähtehulga elementide jaoks elemente.
Injektiivse funktsiooni kujutis formula_7 võib olla sihthulga formula_2 pärisalamhulk. Teiste sõnadega, võib olla elemente formula_9, mis ei ole kujutised formula_10, (nii on ka joonisel). Selle poolest erineb injektiivne funktsioon bijektiivsest funktsioonist, mille puhul peale injektiivsuse nõutakse veel, et sihthulga iga element on kujutis formula_10.
Funktsiooni formula_1 injektiivsust tähistatakse mõnikord märgiga formula_13, mis on koostatud märkidest formula_14 ja formula_15. See meenutab hulga formula_4 sisestamist ülemhulka formula_2 funktsiooni formula_1 abil, mis kujutab hulga formula_4 iga elemendi temaks endaks: formula_20 .
Formaalsed definitsioonid.
Olgu formula_4 ja formula_2 hulgad ning formula_23 funktsioon hulgast formula_4 hulka formula_2.
Järgmised definitsioonid on samaväärsed:
Kui injektiivsuse tõestamiseks kasutatakse kolmandat tõestust, viib see sageli vastuväitelise tõestuseni. Otsene tõestus teise definitsiooni abil võib olla elegantsem ja lühem. 
Funktsioon formula_43 on injektiivne.
Funktsioon formula_44 on injektiivne.
Funktsioon formula_45 on injektiivne.
Funktsioon formula_46 ei ole injektiivne, sest näiteks formula_47.
Omadused.
Injektiivsus sõltub ainult graafikust.
Funktsiooni formula_48 injektiivsus sõltub ainult graafikust formula_49 (erinevalt sürjektiivsusest, mis sõltub ka sihthulgast formula_50, mille üle graafiku järgi ei saa otsustada).
Injektiivsuse tunnused.
Funktsioon formula_48 on injektiivne parajasti siis, kui kõikide alamhulkade formula_52 korral formula_53.
Funktsioon formula_48 on injektiivne parajasti siis, kui kõikide formula_55 korral formula_56.
Kategooriateooriaga seotud omadused.
Kui funktsioonid formula_48 ja formula_58 on injektiivsed, siis ka nende funktsioonide kompositsioon formula_59 on injektiivne.
Kui formula_60 on injektiivne, siis formula_26 on injektiivne.
Funktsioon formula_48, mille lähtehulk formula_63 on mittetühi, on injektiivne parajasti siis, kui funktsioonil formula_26 on vasakpoolne pöördelement, st funktsioon formula_65 mille korral formula_66, kus formula_67 on samasuskujutus hulgal formula_63. Hulkade kategoorias Set tähendab see tingimus, et injektsioonid on selle kategooria vasakult pööratavad morfismid ehk koretraktsioonid.
Es sang vor Iangen Jahren

"Es sang vor Iangen Jahren" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1984. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Diether de la Mottele. Muusikateose pikkus on 4 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 17. novembril 1984 Saksamaal Hannoveris.
Hümn suurele linnale

"Hümn suurele linnale" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1984. aastal (teine versioon 2004. aastal) loodud teos ansamblile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette Joel Sachs (klaver) ja Cheryl Seltzer (klaver) 10. märtsil 1984 New Yorgis Alice Tully Hallis.
Festina lente (Pärt)

"Festina lente" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1988. aastal (teine versioon 1990. aastal) loodud teos keelpilliorkestrile. Teos on pühendatud Manfred Eicherile. Muusikateose pikkus on 6–9 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Bonni Beethovenhalle orkester (dirigent Dennis Russell Davies) 26. juunil 1988 Saksamaal Bonnis.
7 Magnificat-Antiphonen

"7 Magnificat-Antiphonen" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1988. aastal (teine versioon 1991. aastal) loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 15 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette RIAS Kammerkoor (dirigent Marcus Creed) 11. oktoobril 1988 Saksamaal Berliinis.
2008. aastal lõi Pärt teosest versiooni "O-Antiphonen", mis oli 8 tšellole. O-Antiphonen kanti esimest korda ette 21. oktoobril 2008 Amsterdamis.
Gaas (riie)

Gaas ehk gaasriie on üldnimetus väga kergetele poolläbipaistvatele algselt siidist, tänapäeval ka muust materjalist kangastele, millel on eriline sidus ja võrkjas struktuur.
Gaasriiet iseloomustab eriline sidusetüüp, punumis- ehk gaassidus. Kudumisel põimitakse kaks lõimelõnga ühe koelõngaga, ilma et neid tihendataks. Lõngadevaheliste vahede tõttu on gaaskangas õrn ja poolläbipaistev. Gaaskoelised kangad on tarlatan, marli, etamiin, markisett.
Nimetust, mis pärineb prantsuse keelest ("gaze"), seostatakse Gaza linnaga, kus seda riiet esimest korda valmistati ja kust seda 1561. aastal Euroopasse viidi. Laenuallikaks peetakse araabia keele sõna "qazz" ('toorsiid'), mis pärineb linna nimest.
19. sajandi lõpus olid moes gaasriidest ballikleidid atlass- või satäänalusega. 
Tänapäeval kasutatakse gaasriiet põhiliselt dekoratiivkangana, eriti pulmade puhul. 
Planktonigaas.
Zooloogias kasutatakse planktoni püügiks gaasriidest planktonivõrke. Planktonigaasi silma läbimõõt on olenevalt sordist 1,4 kuni 0,06 mm. Sordid nummerdatakse, number näitab lõngade arvu 10 mm riide kohta.
Viu

Viu ("Buteo") on haugaslaste sugukonda kuuluv röövlindude perekond.
Eesti liigid.
Eestis pesitseb hiireviu, läbirändajana võib kohata ka karvasjalg-viud. Eestis pesitseb ka herilaseviu, kes aga arvatakse herilaseviu ("Pernis") perekonda.
Viud (sealhulgas herilaseviu) on Eestis 2015. aasta linnud.
Frankfurdi süvauuringute instituut

Frankfurdi süvauuringute instituut (inglise keeles "Frankfurt Institute for Advanced Studies", akronüüm FIAS) on interdistsiplinaarne uurimisinstituut Saksamaal Frankfurdis.
Frankfurdi süvauuringute instituut asutati 2003. aastal. FIAS koondab teadlasi füüsika, matemaatika, aju-uuringute, eluteaduste ja arvutiteaduse valdkonnast. Instituudis töötab umbes 200 teadlast 25 riigist.
2005. aastal alustas tööd instituudi juures rahvusvaheline kraadiõppurite kool Frankfurt International Graduate School for Science (akronüüm FIGSS).
2007. aastal kolis instituut uude hoonesse Riedbergi linnaosas asuvas Frankfurdi Goethe ülikooli linnakus.
Juhtimine.
Frankfurdi süvauuringute instituuti juhib direktorite nõukogu, kuhu kuuluvad Volker Lindenstruth (nõukogu esimees, arvutiteaduse teadussuuna juht instituudis), Marcus Bleicher (füüsika teadussuuna juhte), Wolf Singer (neuroteaduse suuna juhte), Horst Stöcker (füüsika, eluteaduste ja keemia teadussuuna juhte) ja Jochen Triesch (neuroteaduse suuna juhte).
Eestiga seotud endised FIAS-i töötajad.
Frankfurdi süvauuringute instituudis on töötanud tänased Tartu Ülikooli teadurid Raul Vicente (järeldoktorina 2006–2013) ja Jaan Aru (doktorandina 2009–2013).
Gaasgangreen

 
Gaasgangreen ehk gaasödeem ehk gaasflegmoon ehk anaeroobne gangreen ehk gaasroiskkärbus ehk roiskgangreen on anaeroobse bakteri (tavaliselt "Clostridium perfringens") põhjustatud haavanakkus.
Gaasgangreen on eluohtlik haigus, mis nõuab viivitamatut arstiabi.
Teke.
Mullas ja tänavatolmus eostena leiduvad bakterid ohustavad eeskätt mullaga saastunud haavu, milles on haavataskuid ja kärbunud koega piirkondi ning halva verevarustusega kudesid ning millele pole tehtud esmast kirurgilist töötlust. Haigustekitaja omandab kergesti nakatumisvõime, eritades gaasilisi ja kudesid lahustavaid eksotoksiine, mis soodustavad nakkuse kiiret levikut.
90% juhtudest on haigustekitajaks "Clostridium perfringens". Teiste haigustekitajate seas on sagedasemad teised klostriidid "Clostridium septicum", "Clostridium histolyticum", "Clostridium novyi", "Clostridium fallax", "Clostridium bifermentans" ja "Clostridium sordellii".
Haiguspilt.
Kuus tundi pärast seda, kui pisik on omandanud nakatamisvõime, tekivad haigel üldise seisundi häired tahhükardia ja palavikuga. Nahk on hallikassinine. Haav on väga valulik, haava ääred on kahvatud, tursunud, elutud, haava põhi on kuiv. Haavast paistvad lihased meenutavad värvuselt keedetud liha. Kui haavale vajutada, eralduvad ebameeldiva imala kõdunemislõhnaga gaasimullid. Katsumisel tekib krudisemine. Haige seisund halveneb kiiresti, saabub šokk.
Tüsistused.
Et haigustekitajad eritavad hemolüsiine, võivad tüsistustena tekkida hemolüütiline aneemia ja neerupuudulikkus.
Diagnostika ja diferentsiaaldiagnostika.
Diagnoos pannakse iseloomuliku haava ja üldise mürgistuse põhjal.
Gaasgangreenil on spetsiifilisi sümptomeid, millest mõned on patognomoonilised. Enamik neist on seotud gaasiga.
Diagnoosi kinnitatakse röntgenoloogiliselt (määratakse lihaskudede "poorsus" ja mikroskoopiliselt klostriidiumide leidmine haavaeritistest).
Diferentsiaaldiagnoos tehakse fastsiaalse gaasi tekitava flegmooniga (puudub lihaste kahjustus) ja putriidse infektsiooniga.
Ravi.
Tehakse naha, lihaste ja katete lõikeid, eemaldades kärbunud koed ja nekroosikahtlusega piirkonnad. Korraldatakse mäda väljavool haavast. Haava puhastatakse vesinikülihapendi ja antibiootikumidega. Haav jäetakse lahtiseks. Jäsemele antakse absoluutne rahu. Manustatakse penitsilliini kuni 20–40 mln ühikut ööpäevas (2–3 korda päevas veenisiseselt) 10–14 päeva jooksul, tetratsükliini. Gangreenivastane seerum ja anatoksiin on gaasgangreeni ravis ja profülaktikas ebatõhusad. Tõhus on hüperbaariline oksügenatsioon, kuid ei ole välistatud nakkuskolde kirurgiline eemaldamine haavast (selle näidustused on gaasgangreeni kliinilised tunnused koos mikroskoopilise klostriidide leiuga haavast. Mürgistuse kiire edenemise korral on vajalik jäseme giljotiinamputatsioon.
Profülaktika.
Profülaktika seisneb kõikide saastunud haavade õigeaegses kvalifitseeritud esmases kirurgilises töötlemises.
Kirti Rebane

Kirti Rebane (sündinud 11. detsembril 1973 Tallinnas) on eesti orienteeruja.
Haridus.
Kirti Rebane lõpetas 1992. aastal Tallinna 44. Keskkooli. 1997. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse eriala, 2004. aastal kaitses samas magistrikraadi.
Töö.
1997. aastast tegutseb kutselise vandeaudiitorina, 2005. aastast OÜ Artestan juhatuse liige.
Sporditulemused.
Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud aastatel 1999–2014 22 kulda, 19 hõbedat ja 16 pronksi ning ühe hõbeda suusaorienteerumises.
Eesti meistrivõistlustel ekidenis on ta võitnud 6 hõbedat (2003 ja 2005 Nõmme Kergejõustikuklubi naiskonnas, 2009, 2010 ja 2013 SK Sportkeskus.ee naiskonnas, 2014. aastal Sparta spordiseltsi naiskonnas) ja 2 pronksi (2011 ja 2012 SK Sportkeskus.ee naiskonnas).
1992 orienteerumisjooksu juunioride MM-il Jyväskyläs sai teatejooksus Eesti naiskonnas 4. koha.
Võistelnud orienteerumisjooksu MM-il 1999, 2003–2005, 2008, 2010–2014. Parimad tulemused 2004 MM-il Rootsis Västeråsis sprindis 22. koht ja teatejooksus 7. koht. Orienteerumisjooksu EM-il võistelnud 8 korda (2000, 2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012 ja 2014), parimad tulemused 34. koht tavarajal 2008 EM-il Lätis Ventspilsis ja 9. koht teatejooksus 2010 EM-il Bulgaarias Primorskos.
Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitnud teatejooksus Eesti naiskonnas 5 kulda (1999, 2003, 2005, 2011, 2014).
2015. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis sprindis N40 klassis pronksi. 2016. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis N40 klassis sprindis hõbeda ja tavarajal pronksi. 2023. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis ta N50 klassis tavarajal kulla, lühirajal hõbeda ja sprindis pronksi.
Aastatel 2002–2014 on ta 10 korda tulnud SK Saue Tammede võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.
Gaasianalüsaator

Gaasianalüsaator on seade (mõõteriist), millega määratakse gaasisegu kvalitatiivne ja kvantitatiivne koostis (tehakse gaasianalüüs).
Eristatakse käsitsi kasutatavaid ja automaatseid gaasianalüsaatoreid. Esimeste seas on kõige levinumad niisugused absorptsioonigaasianalüsaatorid, milles gaasisegu komponente absorbeerivad järjest eri reagendid. Automaatsed gaasianalüsaatorid mõõdavad pidevalt gaasisegu või selle üksikute komponentide mingit füüsikalist või füüsikalis-keemilist karakteristikut.