tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Irina Press

Irina Natanovna Press (vene keeles Ирина Натановна Пресс; 10. märts 1939 Harkiv – 22. veebruar 2004 Moskva) oli vene kergejõustiklane.
Ta tuli kahel korral olümpiavõitjaks ja seitsmel korral Euroopa meistriks kergejõustikus. Kuldmedalid olümpiamängudelt sai ta 80 m tõkkejooksus (1960) ja viievõistluses (1964). Tegi Tōkyō olümpiamängudel (1964) kaasa ka kuulitõukes, kus sai 6. koha. Ka tema õde Tamara Press oli olümpiavõitja kergejõustikus. Kahe peale kokku püstitasid nad 26 maailmarekordit (1959–1966). Õdede Presside sportlik karjäär lõppes ajal, kui hakati tegema sookontrolli (1968).
Irina Press töötas aastatel 2000–2004 Moskva Linnavalitsuse kehakultuuri ja spordi valitsuse ülemana.
Tokio olümpiamängud

Tōkyō OM võivad tähendada:
Złotów

Złotów (saksa "Flatow") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Złotówi maakonna ja Złotówi valla halduskeskus. Złotów asub Poznańist umbes 110 km põhjas.
Złotówit on esmamainitud 1370. aastal, linnaõigused sai 1665. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola koosseisu läks linn 1945. aastal.
Hou Yifan

Hou Yifan (hiina keeles 侯逸凡, "pinyin"'is "Hóu Yìfán"; sündinud 27. veebruaril 1994 Xinghuas Taizhous) on hiina maletaja, maailmameister (2010–2012, 2013–2015 ja 2016–2017), rahvusvaheline suurmeister (2009).
Ta on kahekordne Hiina naiste malemeister (2007, 2008). Hou sai Hiina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel ühe kuldmedali (2016), kolm hõbemedalit (2010, 2012, 2014) ja ühe pronksmedali (2006).
2017. aastal võitis ta Bieli suurmeistrite turniiri.
Maailmameistrivõistlused.
Hou kvalifitseerus 2005. aastal toimunud FIDE tsooniturniiril maailmameistrivõistluste turniirile (2006), kus sai 56. asetuse. Jõudis seal kaheksandikfinaali, 2008. aastal sai MM-i turniiril 3. asetuse ja jõudis finaali, kus kaotas Aleksandra Kostenjukile. 2010. aastal sai MM-i turniiril taas 3. asetuse. Tuli maailmameistriks, võites finaalis Humpy Konerut. 2012. aastal sai MM-il esimese asetuse, kuid kaotas teises ringis Monika Soćkole ja 32 parema hulka ei pääsenud.
Taas maailmameister.
2011.–2012. aastatel toimunud FIDE naiste "grand prix"' sarja võitis Hou Yifan ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Anna Ušeninaga. 2013. aastal Taizhous peetud matši võitis Hou tulemusega 5½:1½ ja sai taas maailmameistriks. Kuid 2015. aastal toimunud MM-i turniirist Hou osa ei võtnud ja jäi tiitlist ilma. 
2013.–2014. aastatel toimunud FIDE naiste "grand prix"' sarja võitis taas Hou Yifan ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Marija Muzõtšukiga. 2016. aastal Lvivis toimunud matšis võitis Hou Muzõtšukki tulemusega 6:3 ja sai kolmandat korda maailmameistriks. Järgmisel aastal Teheranis toimunud MM-i turniirist ta osa ei võtnud ja kaotas tiitli.
Ta sai FIDE-lt 2007. aastal naiste suurmeistri ja 2009. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Jankauskas

Jankauskas on leedu perekonnanimi. Selle naissoo vormid on Jankauskienė (abielus) ja Jankauskaitė (neiupõlves).
2007. aastal oli see nimi Leedus perekonnanimede levikult 4. kohal (1482 inimest).
Maela Viirsoo

Maela Viirsoo (sündinud 9. oktoobril 1937 Tallinnas) on eesti päritolu Argentina radiokeemik ja tuumateadlane.
Ta sündis aastal 1937 Tallinnas. Aastal 1944 põgenes ta koos vanematega Rootsi. Aastal 1949 siirdus perekond Rootsist Argentinasse. Ta lõpetas Tucumáni Ülikooli aastal 1960 keemia litsntsiaadina ja aastal 1963 keemia doktorina. Ta on täiendanud end aastal 1960 Concepcióni ülikoolis ja aastatel 1963–1964 Kansase Ülikoolis.
Isiklikku.
Tema isa oli agronoom Eduard Viirsoo.
Butkus

Butkus on leedu perekonnanimi. Selle naissoo vormid on Butkienė (abielus) ja Butkutė (neiupõlves).
2007. aastal oli see nimi Leedus perekonnanimede levikult 6. kohal.
Ju Wenjun

Ju Wenjun (hiina keeles 居文君, "pinyin"'is "Jū Wénjūn"; sündinud 31. jaanuaril 1991 Shanghais) on hiina maletaja, valitsev naiste maailmameister (2018–), rahvusvaheline suurmeister (2014). 
Ta sai 13-aastaselt võisteldes 2004. aastal Beirutis Aasia naiste meistrivõistlustel kolmanda koha. Tuli Hiina naiste malemeistriks 2010. ja 2014. aastal. Hiina naiskonna koosseisus sai Ju naiste maleolümpiatel kaks kuldmedalit (2016, 2018), kolm hõbemedalit (2010, 2012, 2014) ja ühe pronksmedali (2006).
Ju Wenjun sai FIDE-lt 2009. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Maailmameistrivõistlused.
Ju kvalifitseerus 2005. aastal toimunud FIDE tsooniturniiril maailmameistrivõistluste turniirile (2006), kus sai 53. asetuse. Jõudis seal kaheksandikfinaali, kus kaotas Maia Tšiburdanidzele. 2008. aastal pääses MM-i turniiril 32 parema hulka. 2010. aastal jõudis MM-i turniiril veerandfinaali, kus kaotas Humpy Konerule. 2012. aastal pääses MM-il poolfinaali, kus kaotas Anna Ušeninale. 2015. aastal sai MM-il 2. asetuse. Jõudis 32 hulka, kus kaotas Natalija Pogoninale. 2017. aastal sai MM-il 1. asetuse. Jõudis veerandfinaali, kus kaotas Tan Zhongyile.
Maailmameister.
2015.–2016. aastatel toimunud FIDE naiste "grand prix"' sarja võitis Ju Wenjun ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Tan Zhongyiga. Mais 2018 Chongqing Shis ja Shanghais peetud matši Ju võitis tulemusega 5½:4½ ja sai maailmameistriks. 
Novembris 2018 toimus Hantõ-Mansiiskis järjekordsed maailmameistrivõistlused. MM-i turniiril sai Ju 1. asetuse. Tuli seal maailmameistriks võites poolfinaalis Aleksandra Kostenjukki ja finaalis Jekaterina Lagnot.
Jaanuaris 2020 Shanghais ja Vladivostokis peetud naiste MM-tiitlimatši Aleksandra Gorjatškinaga võitis Ju Wenjun tasavägiselt kulgenud matši tulemusega 6 (2½):6 (1½) ja kaitses tiitlit.
Szamotuły

Szamotuły (saksa "Samter") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Szamotuły maakonna ja Szamotuły valla halduskeskus. Szamotuły asub Poznańi kesklinnast 32 km loodes.
Szamotułyt on esmamainitud 1231. aastal, linnaõigused sai ajavahemikul 1394–1398. Kuni 17. sajandini oli linn Szamotulskite perekonna omanduses ja kujunes oluliseks käsitöö ja kaubanduse keskuseks. 16. sajandil oli Szamotuły tähtsaim protestantismi keskus Suur-Poolas. 17. sajandi keskpaiku Poola-Rootsi sõja ajal hävis linn peaaegu täielikult. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). Raudteeühenduse sai Szamotuły 1848. aastal. 19. sajandi teisel poolel kujunes linn poola rahvusliku liikumise üheks keskuseks Suur-Poolas. Tagasi Poolale läks linn 1919. aastal.
STS-104

STS-104 (ISSi ehituslend 7A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 105. missioon. 
Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama õhuluku Quest. STS-104 startis 12. juulil 2001 ja naasis Maale 25. juulil.
STS-100

STS-100 oli NASA Space Shuttle'i programmi 104. missioon.
STS-100 startis 19. aprillil 2001 ja naasis Maale 1. mail. Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Multi-Purpose Logistics Module Raffaello, mis sisaldas 2,7 tonni varustust ning robotkäe Canadarm2, mis oli jaama ehituse jätkamiseks hädavajalik. Missiooni ajal väljusid astronaudid kaks korda avakosmosesse ja Kanada astronaut Chris Hadfield sai esimeseks kanadalaseks, kes on käinud avakosmoses.
Deportivo Alavés

Deportivo Alavés, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mis tegutseb Baski autonoomses piirkonnas Vitoria-Gasteizis. See mängib Hispaania kõrgliigas La Liga.
Klubi on asutatud 23. jaanuaril 1921. Deportivo Alavés on Baski autonoomses piirkonnas kolmas edukaim klubi pärast Athletic Clubi ja Real Sociedadi.
1998. aastal jõudis Deportivo Alavés pärast enam kui 40 aastat tagasi Hispaania kõrgliigasse. Hooajal 1999–2000 saavutas klubi oma ajaloo parima koha Hispaania kõrgliigas, kui jäi kuuendaks. Järgmisel hooajal osaleti UEFA karikavõistlustel, mille finaalis kaotati Inglismaa klubile Liverpool. Aastatel 2003–2016 mängis Deportivo Alavés peamiselt Hispaania esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas, v.a. hooajal 2005–06, kui mängiti kõrgliigas. Alates hooajast 2016–17 on kuulutud taas Hispaania kõrgliigasse. 2017. aastal jõuti Hispaania karikavõistluste finaali, kus kaotati FC Barcelonale tulemusega 1:3.
Praegune koosseis.
"Seisuga 1. veebruar 2022"
 Võitja: 1929–30, 1953–54, 1997–98, 2015–16
 Võitja (4): 1992–93, 1993–94, 1994–95, 2012–13
 3. liigatase – 5 võitu: 1940–41, 1960–61, 1964–65, 1967–68, 1973–74
 4. liigatase – 1 võit: 1989–90
 Võitja:: 1945–46
 "Teine koht": 2016–17
 "Teine koht:" 2000–01
STS-98

STS-98 (ISSi ehituslend 5A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 102. missioon.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Destiny mooduli. Missioon startis 7. veebruaril 2001 ja naasis Maale 20. veebruaril.
Solovjov

Solovjov (vene keeles Соловьёв) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Solovjova. See on tuletatud isikunimest Solovei (Соловей), mis tähendab ööbikut.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Solovjov 369 inimesel: 344 mehel ja 25 naisel. Perekonnanimede levikult on Solovjov meeste puhul 125. kohal. Perekonnanimi Solovjova oli 382 naisel ja see oli levikult 121. kohal.
STS-97

STS-97 (ISSi ehituslend 4A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 101. missioon.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja see viis jaama varustust, P6 sõrestiku ja esimese komplekti päikesepaneele. Lisaks valmistasid meeskonnaliikmed põkkumisvärava ette Destiny mooduli saabumiseks. STS-97 startis 1. detsembril 2000 ja naasis Maale 11. detsembril.
Rebala kihistik

Rebala kihistik (inglise keeles "Rebala Member") on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe Väo kihistusse kuuluv kihistik. 
Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." ("1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks"). Kihistik on nime saanud Rebala küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Rebala paemurd. Aastal 1966 paljandus seal 2,6 meetrit paasi, millest suurema (kuni 2,5 meetrit) osa moodustasid Rebala kihistiku kivimid. Tänapäeval on murd peaaegu täielikult kinni kasvanud, säilinud on vaid 90 cm paasi. 
Rebala kihistik on Väo kihistu alumine kihistik. Kihistiku peal lasub Pae kihistik. Kihistik sisaldab võrreldes teiste kihistu kivimitega rohkem argilliiti. Valdavalt moodustab selle lubjakivi, ent erinevalt Kostivere kihistikust sisaldab see kihtidena ka dolomiiti.
Marc Garneau

Joseph Jean-Pierre Marc Garneau (23. veebruar 1949 Québec – 4. juuni 2025 Montréal) oli Kanada poliitik, 4. novembrist 2015 kuni 12. jaanuarini 2021 Kanada transpordiminister. 12. jaanuarist 2021 kuni 26. oktoobrini 2021 oli ta Kanada välisminister.
Garneau oli insener, mereväelane ja Kanada Kosmoseagentuuri (CSA) astronaut. Garneau valiti CSA astronaudiks 1983. aastal ja ta osales kolmel NASA Space Shuttle'i missioonil. 1984. aastal sai temast missioonil STS-41-G esimene kanadalane kosmoses. 1996. aastal lendas ta missioonil STS-77 ja tema viimaseks missiooniks jäi 2000. aastal toimunud STS-97. Garneau oli aastatel 2001–2006 CSA president.
2006. aastal läks Garneau poliitikasse ja osales 2006. aasta Kanada üldvalimistel, kus ei osutunud valituks. 2008. aastal toimunud ennetähtaegsetel üldvalimistel osutuks ta valituks ning 2011. ja 2015. aastal uuesti valituks. Novembris 2012 teatas ta soovist kandideerida Liberaalse Partei esimeheks, kuid loobus sellest märtsis 2013. 4. novembril 2015 sai ta Justin Trudeau valitsuse transpordiministriks.
Pae kihistik

Pae kihistik (inglise keeles "Pae Member") on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe Väo kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." ("1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks"). Kihistik on nime saanud Pae tänava järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Lasnamäe paemurd.
Pae kihistik on Väo kihistu keskmine kihistik. Kihistiku all lamab Rebala kihistik ja selle peal lasub Kostivere kihistik. Kihistik koosneb dolomiidist.
Lasnamäe paemurrus kuulusid Pae kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):
Kostivere kihistik

Kostivere kihistik (inglise keeles "Kostivere Member") on ordoviitsiumi ladestu Väo kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." ("1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks").
Kihistik on nime saanud Kostivere karstiala järgi. Karstiala on ka kihistiku stratotüübiks.
Kostivere kihistik on Väo kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pae kihistik. Kihistik koosneb paksukihilisest kõvast lubjakivist.
Lasnamäe paemurrus kuulusid Kostivere kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):
Julie Payette

Julie Payette (sündinud 20. oktoobril 1963) on Kanada insener ja endine CSA astronaut, kes oli 29. Kanada kindralkuberner aastatel 2017–2021.
Payette valiti CSA astronaudiks 1992. aastal ning ta osales kahel NASA Space Shuttle'i missioonil. 1999. aastal osales ta missioonil STS-96, millega ta sai esimeseks kanadalaseks, kes on külastanud Rahvusvahelist Kosmosejaama ja osalenud selle ehitamisel. Tema viimaseks missiooniks jäi 2009. aastal toimunud STS-127. 
Payette lahkus CSAst 2013. aastal.
13. juulil 2017 teatas peaminister Justin Trudeau, et kuninganna Elizabeth II oli andnud oma nõusoleku Payette'i kindralkuberneriks määramisele ning ta andis ametivande 2. oktoobril 2017. Ta oli neljas naine ja kuues Kanada prantsuskeelsest osast pärit kindralkuberner.
Ta astus kindralkuberneri kohalt tagasi 2021. aasta jaanuaris seoses süüdistustega ahistamises, agressiivses käitumises ja alandavates märkustes.
Krekenava kihistu

Krekenava kihistu on ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1964. Kihistu on saanud nime Krekenava alevi järgi. Kihistu stratotüüp on Krekenava-7 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 869,6–880,3 meetril. Leedus eristatakse Krekenava kihistut maa keskosas ja Nemunase madalikul, ent Leedu keskosa aladel eristatakse selle kõrval veel Vaineikiai kihistut.
Kihistu moodustavad peeneteraline lubjakivi ja mergel. Selle suurim paksus on 10,7 meetrit.
Jakovlev (perekonnanimi)

Jakovlev (vene keeles Яковлев) on idaslaavi perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Jakovleva. See on tuletatud isikunimest Jakov (Яков), mis on variant nimest Jakob.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jakovlev 535 inimesel: 501 mehel ja 34 naisel. Perekonnanimede levikult on Jakovlev meeste puhul 62. kohal. Perekonnanimi Jakovleva oli 585 naisel ja see oli levikult 54. kohal.
Vėluva kihistu

Vėluva kihistu on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1991. Kihistu on saanud nime Znamenski alevi vana leedukeelse nime "Vėluva" järgi. Kihistu stratotüüp on Pritšali-1 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 2052–2057 meetril. Leedus eristatakse Vėluva kihistut Nemunase madalikul. Selle suurim paksus on 3,5 meetrit.
Kihistu moodustab mergel.
Drugėnai kihistu

Drugėnai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1991. Kihistu on saanud nime Pereslavskoje aleviku vana leedukeelse nime "Drugėnai" järgi. Kihistu stratotüüp on Jagodnoje 2 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 2625,5–2636 meetril. Leedus eristatakse Drugėnai kihistut Nemunase madalikul. Selle paksus on 10,5 meetrit.
Kihistu moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit.
Mõned autorid arvavad kihistu koosseisu ka Auleliai kihistiku.
Saks

Saks on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Saks 959 inimesel: 431 mehel ja 528 naisel. Perekonnanimede levikult on Saks meeste puhul 87. kohal ja naiste puhul 67. kohal. Perekonnanime Saks kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Perekonnanimi Saks on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,32.
Pereslavskoje

Pereslavskoje on alevik (aastani 2005 alev) Venemaal Kaliningradi oblastis Zelenogradski rajoonis, Pereslavskoje külanõukogu halduskeskus. 
Alevik asub merepinnast 61 meetri kõrgusel.
Asula asutati aastal 1339 Sambija muinasmaakonna aladele. Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Drugehnen (leedu keeles "Drugėnai"). Aastal 1946 asusid sinna Gorki oblastist ja Jaroslavli oblastist pärit uued elanikud. Suur osa neist oli pärit Pereslavli rajoonist, nii sai asula uueks nimeks Pereslavskoje.
Aastal 1985 avati aleviku lähistel memoriaalkompleks seal langenud 5158 Punaarmee sõdurile.
Asula vana leedukeelse nimekuju järgi on nime saanud Haljala lademe Drugėnai kihistu.
C.D. Aves

Clube Desportivo das Aves on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Põhja-Portugalis Santo Tirso vallas Avesis. See mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 12. novembril 1930. Aves mängib Portugali kõrgliigas alates hooajast 2017/2018. Enne seda mängiti viimati hooajal 2006/2007.
2018. aastal võitis Aves Portugali karika, alistades karikafinaalis Lissaboni Benfica tulemusega 2:1. UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniirile sellega ei kvalifitseeritud, kuna klubi ei saanud Euroopa võistluste jaoks litsentsi. 
Praegune koosseis.
"Seisuga 6. juuli 2019"
Kanada Kosmoseagentuur

Kanada Kosmoseagentuur (inglise keeles: Canadian Space Agency, CSA; prantsuse keeles: Agence spatiale canadienne, ASC) on Kanada riiklik kosmoseagentuur, mis on asutatud 1. märtsil 1989.
Agentuur allub Kanada innovatsiooni, teaduse ja majandusarengu ministrile. Agentuuri juhib president. Alates 9. märtsist 2015 on agentuuri presidendiks Sylvain Laporte.
CSA peakorter asub Longueuil's Québecis ning agentuuril on büroo Ottawas ja väiksemad kontaktbürood Houstonis, Washingtonis ja Pariisis.
Vyžūnai kihistu

Vyžūnai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime endise Vyžūnai küla järgi. Kihistu stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 687,5–694,4 meetril. Leedus eristatakse Vyžūnai kihistut maa keskosas ja Nemunase madalikul. Kihistu on Nemunase madalikul 7 meetri paksune, maa keskosas on suurim paksus 6,8 meetrit.
Kihistu moodustavad detriiti sisaldav lubjakivi ja mergel.
Vaineikiai kihistu

Vaineikiai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime Vaineikiai küla järgi. Kihistu stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 538,9–540,6 meetril. Leedus eristatakse Vaineikiai kihistut riigi kesk- ja idaosas; selle suurim paksus on 3,5 meetrit.
Kihistu moodustavad detriiti sisaldav lubjakivi ja hall mergel.
Vaineikiai

Vaineikiai on küla Leedus Rokiškise rajoonis Kamajai vallas. Küla asub valla keskusest Kamajaist 12 kilomeetri kaugusel. Aastal 2001 oli külas 22 elanikku.
Vaineikiais asuvad muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Küla järgi on nimetatud Porkuni lademe Vaineikiai kihistu.
Canadarm

Shuttle Remote Manipulator System (SRMS) (ka Canadarm või Canadarm 1) on robotkäe seeria, mida kasutasid NASA kosmosesüstikud, et asetada orbiidile, liigutada ja haarata kinni erinevatest laadungitest. Pärast kosmosesüstiku Columbia katastroofi oli Canadarmiga alati kaasas Orbiter Boom Sensor System, millega kontrolliti kosmosesüstiku kuumuskilpi.
Canadarmi eeskujuks võttes töötati välja Canadarm2, mis asub Rahvusvahelises Kosmosejaamas ning märtsis 2019 leppisid NASA ja CSA kokku, et CSA ehitab Lunar Gateway jaoks robotkäe Canadarm 3.
Léon Brillouin

Léon Nicolas Brillouin (; 7. august 1889 – 4. oktoober 1969) oli prantsuse füüsik, kes andis panuse kvantmehaanika, atmosfääris raadiolainete levimise, tahkisefüüsika ja informatsiooniteooria uurimisse.
VOG-25

VOG-25 (GRAU indeks – 7P17) on Venemaa Föderatsiooni relvajõudude relvastuses olev kildgranaat, 19. augustil 2019 fikseeriti selle multirootorilt kasutamine Donbassi sõjas Pavlopili lähistel, mille tagajärjel sai haavata üks valitsusvägede võitleja.
Studio 54

Studio 54 oli läbi aegade üks mainekamaid ööklubisid New Yorgis, see asus Midtown Manhattanik aadressil 254 West 54th Street Eighth Avenue ja Broadway vahel. 
Tänapäeval asub selles hoones – Gallo Opera House – Broadway teater. 1977.–1986. aastal tegutsenud ööklubi suleti seoses narkoreididega. Ööklubi väisasid paljud tollased maailmakuulsused ja tänapäevalgi tuntud inimesed, nende seas Donald ja Ivana Trump.
Kuidas võita sõpru ja mõjustada inimesi

"Kuidas võita sõpru ja mõjustada inimesi" (inglise keeles "How to Win Friends and Influence People") on Dale Carnegie eneseabiraamat, mis ilmus Ameerika Ühendriikides 1936. aastal. Raamatut on müüdud üle 15 miljoni eksemplari, mis teeb sellest ajaloo ühe suurima läbimüügiga raamatu.
Sisu.
Raamatul on 6 peatükki:
Ongota keel

Ongota keel on Etioopia edelaosas Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariigis kõneldav keel, millel ei ole kindlaid sugulaskeeli. Mõnede uurijate arvates kuulub ongota keel afroaasia keelkonda.
Ongota keel on välja suremas, sest enamik hõimu 115 liikmest räägib tsamai keelt. 2012. aastal oli 12 ongata keele kõnelejat.
C.S. Marítimo

Club Sport Marítimo on Portugali spordiklubi, mis tegutseb Madeiral Funchalis.
Klubi on asutatud 1910. aastal. Klubi on eelkõige tuntud tänu oma jalgpallimeeskonnale, mis mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga. 1926. aastal võitis klubi üleriigilised meistrivõistlused Campeonato de Portugali. Logistilistel põhjustel ja suure kauguse tõttu Portugali maismaast ei osaletud mitmeid aastakümneid Portugali meistrivõistlustel, millega liituti uuesti 1973. aastal. 1995. ja 2001. aastal on Marítimo jõudnud Portugali karikavõistluste finaali ning 2015. ja 2016. aastal liigakarika finaali. Korduvalt on osaletud Euroopa klubivõistluste kvalifikatsiooniringides. Hooajal 2012–13 osaleti UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril.
Marítimo suurim rivaal on Nacional.
Lisaks jalgpallile on klubil oma osakond muuhulgas veel võrkpallis, käsipallis, rulluisuhokis ja kergejõustikus.
Võitja (1): 1925–26
"Teised kohad (2)": 1994–95, 2000–01
"Teised kohad (2)": 2014–15, 2015–16
Võitja (2): 1976–77, 1981–82
Vitória de Guimarães

Vitória Sport Clube (tuntud ka kui Vitória de Guimarães) on Portugali spordiklubi, mis tegutseb Guimarãesis.
Klubi on asutatud 1922. aastal. Klubi on eelkõige tuntud tänu oma jalgpallimeeskonnale, mis mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga. Vitória de Guimarães on üks väheseid klubisid, mis on pakkunud konkurentsi Portugali suurele kolmikule Primeira Ligas, kus kolmel korral on saavutatud kolmas koht, viimati hooajal 2007–08. Vitória de Guimarães on võitnud korra Portugali karika ja korra Portugali superkarika. Vitória de Guimarães on sageli osalenud Euroopa klubide meistrisarjades. Kõige suurem saavutus pärineb hooajast 1986–87, kui UEFA karikavõistlustel jõuti veerandfinaali.
Vitória korvpallimeeskond mängib Portugali korvpalli kõrgliigas Liga Portuguesa de Basquetebol ja võrkpallimeeskond Portugali võrkpalli kõrgliigas Campeonato Nacional de Voleibol Masculino.
*Võitja (1): 2012–13
*"Teised kohad (6):" 1941–42, 1962–63, 1975–76, 1987–88, 2010–11, 2016–17
*Võitja (1): 1988
*"Teised kohad (3):" 2011, 2013, 2017
Ahjuesine

Ahjuesine oli Eesti taludes reheahju ees olev, enamasti süvendatud või kividega piiratud põrandapind.
Kirjeldus.
Reheahju esist kasutati peamiselt majanduslikuks otstarbeks, üldjuhul hoiti seal majapidamises vajalikke riistu. Ahjuesine oli kivikattega, sest see koht rehetoas oli seotud tuletegemise ja veekasutusega. Ahju ees võis olla ka paksem kivi, millel lõhuti puid.
Ahjukivi

Ahjukivi (ka lõmmukivi, ahukivi, tuhkavva) oli lameda põhjaga kivi ahju ees ahjusuu lähedal.
Ajaloost.
Ahjukivil istuti toiduvalmistamise ajal, aga lõhuti ka puuhalge või tehti lõmmukiskumist. 
Rõuges kutsuti kivi ka sandikiviks, kuna seal istusid peresse almust paluma tulnud kerjused. Sandikiviks nimetati Karulas ja Põlvas pikliku lamedat kivi, mis oli talumaja seina ääres ahju lähedal. Sellel kivil lubati kerjustel ööbida.
Ahjulääv

Ahjulääv oli talumajapidamises umbes 10 cm kõrgune kiviäär lee ja põranda vahel.
Ahjupõrand

Ahjupõrand oli ahjualune paekivist või savist pind, mis oli rehetoa põrandast tavaliselt 20 cm sügavamal, et tagada ahjukolde tuleohutus. Ahi ehitati toa põrandast madalamale ka sellepärast, et ahjukeris ei tõuseks toalaele liiga lähedale.
Ahju suitsuauk

Ahju suitsauk oli talumajas ahjurinda ehitatud auk, mille kaudu juhiti ahju kütmisel tekkinud suits rehetoast välja. Suitsuaugud topiti kinni tropiga või suleti hingedel liikuva plekkluugiga. Vajadus suitsuaukude järele kadus 19. sajandil, kui hakati ehitama korstnaid.
Sääreots (saar)

Sääreots on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kõinastu küla alal asuv 19,4 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 2,3 kilomeetrit.
Saar asub 1,5 kilomeetrit Koguvast põhja pool.
Saar on liivase pinnamoega.
Saar kuulub Väikese väina hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Alvitas

Alvitas on küla (endine alev) Leedus Vilkaviškise rajoonis Šeimena vallas. Küla asub Alvitase järve ja Širvinta jõe kaldal.
Küla lähistel asub Alvitase raudteepeatus. Alvitases on postkontor ja raamatukogu, sealne põhikool asub Maldėnai külas. Vaatamisväärsusteks on 1824. aastal valminud katoliku kirik ja vana viinavabriku kompleks.
Küla järgi on nimetatud Oandu lademe Alvitase kihistu.
Ajalugu.
1561. aastal rajati Paširvintysi mõis, mis kuulus Bona Sforzale. Selle juures asunud Alvitase küla on esmamainitud 1590. aastal. 1815. aastal ehitati sinna esimene kirik. Kuni XVII sajandini kandis küla nime Paširvintys, seejärel hakkas see kandma Järvelt saadud nime. Järv omakorda on saanud nime Paširvintysi mõisa varasemate omanike, sakslastest Halwittide järgi.
1650. aastal sai Alvitas aleviks. 1685. aastal avati seal kihelkonnakool. 1688. aastal sai alev turuplatsi ja kinnitati sealsed kauplemisprivileegid. XVIII sajandi teisel poolel rajas Antoni Tyzenhaus sinna Alvitase mõisa. XIX sajandil rajati mõisa juurde tellistest viinavabriku hoone, mille omanikuks oli osaliselt ka kohalik põllumeeste selts. Esimese maailmasõja ajal põles vabrik maha. 
1918. aastal vabrik taastati. Aastail 1918–1920 püstitati järve kaldale kabel, mälestamaks Vabadussõjas langenuid. Sinna maeti ka sõjas hukkunud 15 Alvitase vabatahtlikku. 1930. aastal rajati Alvitasesse meierei. Teise maailmasõja ajal põles maha Alvitase koolimaja, kus oli õppinud Salomėja Nėris. Hävis ka Alvitase kirik, nii et sõjajärgsetel aastatel täitis kiriku funktsioone kirikuaias asunud Gauronskiste suguvõsa hauakabel-mausoleum. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi halduskeskus.
2001. aastal oli külas 501 elanikku.
Harika Dronavalli

Harika Dronavalli (sündinud 12. jaanuaril 1991 Guntūri ringkonnas Andhra Pradeshis) on india maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011).
Dronavalli tuli 2009. aastal India ja 2011. aastal Aasia naiste malemeistriks. 2008. aastal võitis ta Gaziantepis naisjuunioride maailmameistrivõistlused. 
Naiste maailmameistrivõistlustel pääses Dronavalli 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas veerandfinaali. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis jõudis ta poolfinaali, kus kaotas Antoaneta Stefanovale ja 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis kaotas ta poolfinaalis Marija Muzõtšukile. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis sai ta turniiritabelis 4. asetuse ja mängis enda taas poolfinaali, kus tal tuli vastu võtta kaotus Tan Zhongyile.
Dronavalli sai FIDE-lt 2004. aastal naiste suurmeistri, 2007. aastal rahvusvahelise meistri ja 2011. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Antoaneta Stefanova

Antoaneta Stefanova (bulgaaria keeles Антоанета Андонова Стефанова; sündinud 19. aprillil 1979 Sofias) on bulgaaria maletaja ja maletreener, naiste maailmameister (2004–2006), rahvusvaheline suurmeister (2002), FIDE vanemtreener (2015).
Stefanova tuli 1995. aastal Bulgaaria naiste malemeistriks ja 2002. aastal Varnas Euroopa naiste malemeistriks. Lisaks on ta Euroopa meistrivõistlustelt saanud kaks hõbe- (2007, 2011) ja kaks pronksmedalit (2004, 2016).
Naiste maailmameistrivõistlustel võitis Stefanova 2004. aastal MM-i turniiril Moskvas poolfinaalis Maia Tšiburdanidzet ja finaalis Jekaterina Kovalevskajat. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis sai ta turniiritabelis 1. asetuse, kuid kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2008. aastal MM-i turniiril Naltšikis kaotas ta veerandfinaalis Pia Cramlingile. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis võitis ta poolfinaalis Harika Dronavallit, kuid kaotas finaalis Anna Ušeninale. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis kaotas ta veerandfinaalis Marija Muzõtšukile. 
Stefanova sai FIDE-lt 1997. aastal rahvusvahelise meistri ja 2002. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Anna Ušenina

Anna Jurijivna Ušenina (ukraina keeles Анна Юріївна Ушеніна; sündinud 30. augustil 1985 Harkivis) on ukraina maletaja, maailmameister (2012–2014), rahvusvaheline suurmeister (2012).
Ušenina tuli 2015. aastal Ukraina naiste malemeistriks. Euroopa naiste meistrivõistlustel võitis ta 2016. aastal kuldmedali ning 2008. ja 2018. aastal pronksmedali.
Naiste maailmameistrivõistlustel jõudis Ušenina 2008. aastal MM-i turniiril Naltšikis veerandfinaali. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis alistas finaalis Antoaneta Stefanova ja tuli maailmameistriks. 
Ušenina sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2003. aastal naiste suurmeistri, 2007. aastal rahvusvahelise meistri ja 2012. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Aleksandra Kostenjuk

Aleksandra Konstantinovna Kostenjuk (vene keeles Александра Константиновна Костенюк; sündinud 23. aprillil 1984 Permis) on vene maletaja, maailmameister (2008–2010), rahvusvaheline suurmeister (2004).
Kostenjuk on kahekordne Venemaa naiste malemeister (2005, 2016). 2004. aastal tuli ta Euroopa naiste malemeistriks. Naiste maleolümpiatel 2010. 2012. ja 2014. aastal võitis ta Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali.
Naiste maailmameistrivõistlustel jõudis ta 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas finaali, kus kaotas maailmameistriks tulnud Zhu Chenile. 2008. aastal MM-i turniiril Naltšikis alistas ta finaalis Hou Yifani ja tuli maailmameistriks. Järgmistel MM-i turniiril Antakyas (2010) sai Kostenjuk turniiritabelis esimese asetuse, kuid kaheksandikfinaalis pidi alla vanduma hiinlanna Ruan Lufeile. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis jõudis ta poolfinaali, kus kaotas Anna Muzõtšukile. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis jõudis ta poolfinaali, kus kaotas hiinlanna Ju Wenjunile. Mais 2019 jäi Kostenjuk Kaasanis toimunud 8 osavõtjaga pretendentide turniiril 7. kohale. 
Kostenjuk sai FIDE-lt 1997. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1998. aastal naiste suurmeistri, 2000. aastal rahvusvahelise meistri ja 2004. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Ta on abielus malesuurmeister Pavel Treguboviga.
Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.
Ahjusuu

Ahjusuu oli nelinurkne, vahel ka ümar kaarvõlviga avaus ahju esiküljel. 
Ümar ahjusuu ehitati mõnikord põhjata pajast. Leivaküpsetamise ajal suleti ahjusuu puitluugiga. Toitu valmistati ahjusuu ees lahtisel leel.
Jekaterina Lagno

Jekaterina Aleksandrovna Lagno (vene keeles Екатерина Александровна Лагно; ukraina keeles Катерина Лагно "Katerõna Lahno"; sündinud 27. detsembril 1989 Lvivis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007).
Lagno on venekeelne, pärit vene-ukraina perekonnast. Ta mängis rahvusvahelistel malevõistlustel Ukraina eest. Märtsis 2014 ilmus meedias teade, et Lagno esitas taotluse Venemaa kodakondsuse saamiseks ja kavatseb mängida Venemaa eest. Ukraina maleföderatsioon esitas FIDE-le protesti. FIDE seda ei rahuldanud. Augustis 2014 naiste maleolümpial Tromsøs mängis Lagno võitjaks tulnud Venemaa naiskonna koosseisus.
Ta tuli 15-aastaselt 2005. aastal Euroopa naiste malemeistriks. Teist korda tuli ta meistriks 2008. aastal. 
Lagno on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel: pääses 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis finaali (kus kaotas turniiri võitnud Ju Wenjunile) ning 2010. aastal Antakyas veerandfinaali. Mais 2019 jagas Lagno Kaasanis toimunud MM-i pretendentide turniiril 3.–4. kohta. 
Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2003. aastal naiste suurmeistri ja 2007. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Lagno on abielus vene malesuurmeistri Aleksandr Grištšukiga. Varem oli ta abielus prantsuse suurmeistri Robert Fontaine'iga.
Ahjusüda

Ahjusüda oli ahjulõõride vahesein.
Vahesein oli nähtav ahju seinaaugust. Lõõridega ahju nimetati mõnes kohas ka südamega ahjuks.
Ahju võlvkaar

Ahju võlvkaar oli kerisekivide kandekonstruktsioon. 
Kirjeldus.
Kivivõlv laoti puust aluskaarele. Vahel ehitati võlv puust tõrre abil - tõrs pandi ahjupõrandale ja võlv laoti tõrre kumeruse järgi selle peale. Kui ahi oli valmis, tehti tõrre sisse tuli ning see põletati.
Dmitri Bubrich

Dmitri Bubrich või Bubrihh (vene keeles Дмитрий Владимирович Бубрих; 25. juuli 1890 Peterburi – 30. november 1949 Leningrad) oli vene keeleteadlane.
Bubrich lõpetas 1913. aastal Peterburi Keiserliku Ülikooli ja seejärel töötas samas ülikoolis. Alates 1920. aastast oli ta Herzeni-nimelise Petrogradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi õppejõud. Alatas 1922. aastast oli ta Petrogradi Riikliku Ülikooli õppejõud, alates 1925. aastast oli Leningradi Riikliku Ülikooli soome-ugri keeleteaduse kateedri juhataja. Aastatel 1934–1949 oli ta lisaks ka NSV Liidu Teaduste Akadeemia Keele ja Mõtlemise Instituudi soome-ugri sektori juhataja. Ühtlasi oli ta aastatel 1947–1949 NSV Liidu Teaduste Akadeemia Karjala-Soome osakonna Ajaloo, Keele ja Kirjanduse Instituudi direktor. Teaduste doktori kraadi sai ta 1937. aastal, 1946. aastast oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige.
1938–1939 oli ta nõukogudevastases tegevuses süüdistatuna vangistatud.
Dmitri Bubrich pani aluse soome-ugri keeleteadusele Nõukogude Liidus.
Tähk-rebashein

Tähk-rebashein ("Amaranthus retroflexus") on liik rebasheinaliste sugukonda rebasheina perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Kirjeldus.
Lehed munajad, tömbitipulised. Õisik tipmine, tihe, alumises osas harunenud, külgmistest osaõisikutest on tipmine osaõisik pikem. Õiekattelehekesi 5. 
Levila ja kasvukoht.
Looduslikult levinud Põhja-Ameerikas, täpsemalt USA lõuna- ja kaguosas. Praeguseks levinud kõikide kontinentide soe- ja parasvöötmetes. Eestis esmakordselt leitud 19. sajandi esimesel poolel (vanim herbaareksemplar 1850). Nüüdisajal Eestis levinud umbrohuna eeskätt kartulipõldudel (seemned levivad sõnnikuga) peamiselt Lääne-Eestis, hajusalt ka mujal. Algselt leitud tulnuktaimena raudteejaamadest, elevaatorite ümbruses jne. 
Kasutamine.
Taim on söödav, ent lehed sisaldavad oblikhapet ning nitraadirikkal mullal ka nitraate, seetõttu on toiduks kasutamisel soovitatav keeduvesi ära valada. Seemned on söödavad toorelt või kuumtöödeldult. Veistele ja sigadele peetakse ohtlikuks oblikhappe sisalduse tõttu.
Kaoseteooria

Kaoseteooria on matemaatika haru, mis uurib deterministlike võrranditega kirjeldatavate keerukate dünaamiliste süsteemide korrapäratut, juhusliku protsessiga sarnanevat käitumist. Kaoseteooria on valdkondadeülene teooria, milles väidetakse, et kaootilise komplekssüsteemi näivalt juhusiku käitumise taga peituvad süsteemne alustruktuur, pidev tagasiside, kordused, enesesarnasus, fraktalid ja iseorganiseeruvus. 
Liblikaefekt kirjeldab, kuidas deterministliku mittelineaarse süsteemi ühe oleku väike muutus võib kaasa tuua suure erinevuse süsteemi hilisemas olekus ehk süsteem on äärmiselt tundlik algtingimuste suhtes. Tuntud reaaleluline metafoor antud süsteemide piltlikustamiseks on ütlusː "liblika tiivalöök Brasiilias võib tekitada orkaani Texases".
Ajalugu.
Esimeste seas avastas dünaamilise süsteemi kaootilisuse Henri Poincaré. 1880. aastal kolme keha probleemi uurides leidis ta, et gravitatsioonijõuga seotud kolme keha süsteemis on peale perioodiliste orbiitide olemas ka mitteperioodilised, nii-öelda kaootilised orbiidid. Üks tänapäevase kaoseteooria loojaid on USA matemaatik ja meteoroloog Edward Norton Lorenz (1917–2008). Tema sõnastas 1960. aastatel niinimetatud liblikaefekti: väga väikesed algandmete muutused võivad kutsuda esile täiesti erinevad lõpptulemused. Tänapäeval on kaoseteooriast kujunenud oluline teadusharu, millel on oma seaduspärasused ja mida rakendatakse peaaegu kõigis valdkondades.
Jevgeni Bokarjov

Jevgeni Bokarjov (vene keeles Евгений Алексеевич Бокарёв; 25. veebruar (vkj 12. veebruar) 1904 Sredni Jegorlõki küla, Stavropoli kubermang (tänapäeval Rostovi oblast) – 11. märts 1971 Moskva) oli vene keeleteadlane, dagestani keelte spetsialist ja esperantoloog.
1925. aastal lõpetas ta Rostovi Ülikooli ja töötas seejärel õpetajana.
Alates 1931. aastast töötas Bokarjov Dagestani Pedagoogilises Instituudis, kandidaadidissertatsiooni kaitses 1937. aastal. Aastatel 1941–1946 teenis Balti laevastikus. Alates 1956. aastast osales Nõukogude Liidu esperantoliikumises.
Alates 1946. aastast töötas ta vanemteadurina NSV Liidu Teaduste Akadeemia Keele ja Mõtlemise Instituudis (Институт языка и мышления АН СССР), alates 1950. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia Keeleteaduse Instituudis. Lisaks oli ta aastatel 1952–1955 ajakirja Voprossõ Jazõkoznanija vastutav sekretär.
Heeringalised

Heeringalised ("Clupeiformes") on luukalade selts, mille hulka kuuluvad heeringlaste ("Clupeidae") ja anšoovislaste ("Engraulidae") sugukonnad.
Sugukondi.
Seltsi kuulub umbes 405 liiki üheteistkümnes sugukonnas:
Eesti suursaadik Lätis

Eesti suursaadik Lätis on Eesti volitatud suursaadik Lätis. Suursaadik resideerib Eesti suursaatkonnas Riias.
Kolme keha probleem

Kolme keha probleem on tuntud probleem füüsikas ja klassikalises mehaanikas, milles antakse ette kolme keha algasukohad ja algkiirused (impulsid) ja lahendatakse antud süsteem kolme punktmassi järgnevate liikumiste jaoks vastavalt Newtoni seadustele ja Newtoni gravitatsiooniteooriale.
Kolme keha probleem on erijuht üldisemast n-keha probleemist. Erinevalt kahe keha probleemist puudub kolme keha probleemil lõpliku kujuga lahend kõikide algtingimuste jaoks.
Vladimir Varankin

Vladimir Varankin (vene Владимир Валентинович Варанкин; 12. novembril (vkj 30. oktoober) 1902 Nižni Novgorod – 3. oktoober 1938 Moskva) oli vene ajaloolane, esperantoloog ja esperantokeelne kirjanik.
Vladimir Varankin oli esperantist alates 1919. aastast. 1920. aastal organiseeris ta Nižni Novgorodi kubermangus 40 esperantoringi. 1921. aastal loodi Peterburis Nõukogude Vabariikide Esperantistide Liit ja Varankin valiti selle keskkomiteesse. Sõjaväeteenistuse järel oli ta Moskvas Võõrkeelte Kooli direktor ja alates 1935. aastast Moskva Ajaloo-Arhiivinduse Instituudi üldajaloo kateedri juhataja.
1933. aastal ilmus Varankinil Amsterdamis esperantokeelne romaan "Metropoliteno" ("Metroo").
Ööl vastu 8. veebruari 1938 arreteeriti Vladimir Varankin süüdistatuna trotskistlikus terroritegevuses. 3. oktoobril 1938 toimunud kohtuistungil mõisteti ta surma.
11. mail 1957 rehabiliteeriti Vladimir Varankin postuumselt.
John Ford (näitekirjanik)

John Ford (17. aprill 1586 Ilsington, Devon, Inglismaa – u 1639) oli inglise renessansiaegne näitekirjanik ja luuletaja, Charles I valitsusaja üks tuntumaid dramaturge.
Ehkki Fordi esimesed teosed avaldati juba 1606. aastal, sai ta tuntuks alles draamateostega, mida ta oli kirjutama hakanud 1620. aastatel. Algul tegutses Ford koostöös tuntud näitekirjanikega nagu Thomas Dekker, John Webster ja William Rowley, kümnendi lõpupoole aga omal käel. Fordi tuntuim teos on intsestiteemaline tragöödia "'Tis Pity She's a Whore" (1633), mille pealkirja on hiljem sageli muudetud. Skandaalsusele vaatamata kuulub näidend inglise kirjandusklassikasse ning sellest on tehtud kaks filmiversiooni (Rootsis 1966. ja Belgias 1978. aastal). Konfliktid kire, südametunnistuse, moraali ja seaduste vahel on Fordi näidendite läbiv teema, samuti kui huvi abnormaalse psühholoogia vastu. Tugevat mõju ta teostele avaldas Robert Burtoni "Melanhoolia anatoomia".
"'Tis Pity She's a Whore" andis nime inglise laulja David Bowie laulule "'Tis a Pity She Was a Whore" (2014; plaadil "Blackstar" 2016).
Teosed.
Nagu mitmete teistegi Inglise kodusõja eelsete näitekirjanike puhul, on ka Fordi paljud teosed hävinud. Teada on kuus näidendit, mille ta lõi kaasautorina (autorsuse üle vaieldi tihti kuni 2017. aastani, mil ilmunud John Fordi kogutud teoste II köites toimetaja Brian Vickers autorsusprobleeme põhjalikult analüüsis) ning kaheksa säilinud sooloteost.
Kaasautorina:
Ainsa autorina:
Ford kirjutas ka ohtralt luulet, sealhulgas 1613. aastal pika usulise poeemi "Christ's Bloody Sweat" ("Kristuse verine higi"). 1920. aastatel lõi Fordi palale "Beauty's Beauty" muusika Austraalia helilooja John Gough.
Matti Helminen

Matti Olavi Helminen (14. oktoober 1931 Helsingi – 9. oktoober 2015 Hyvinkää) oli Soome zooloog, looduskaitsetegelane ning Eesti-Soome koostöö edendaja. 
Ta oli Soome Metsaameti ( Loodusteenuste, mis on Soome kaitsealade valitseja, looja ja esimene juhataja. Tema ametisoleku ajal asutati Soomes 19 uut rahvusparki.
Ta oli ka tuntud looduse ja looduskaitse populariseerija, olles 1975–2007 populaarses Soome televisiooni- ja raadiosaates " zooloogiaekspert.
Matti Helminen avastas esimesena Soomes, et merikotkaste arvukus väheneb keskkonnamürkide tõttu. 
Eesti-Soome koostöö.
Ta oli Eesti ja Soome looduskaitsekoostöö üks eestvedajaist kaitsealade vahel, pannes rõhku looduskaitsjate isiklikele kontaktidele ning looduskaitsemõtte vahendamisele. Tänu Matti Helmineni aktiivsele tegevusele sai Lahemaa rahvuspargist 1989. aastal EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige. 
Matti Helminen oli esimese Matsalu Loodusfilmide Festivali žürii liige (2003).
Raissa Bogatõrjova

Raissa Bogatõrjova (ukraina keeles Раїса Василівна Богатирьова; sündinud 6. jaanuaril 1953) on Ukraina poliitik ja riigiametnik.
Ukraina põhiseadus

Ukraina põhiseadus (ukraina keeles Конституція України) on Ukraina riigiõiguse kõrgeim õigusakt, mille Ukraina Ülemraada võttis vastu 1996. aastal.
Peerukiskumine

Peerukiskumine, ka lõmmukiskumine, oli männi- või kasepuust pikkade laastude kiskumine peergude valmistamiseks.
Kirjeldus.
Peerge kisti enamasti kiiniga pisut üle meetri pikkustest hästi kuivatatud lõmmudest.
Lõmmu küljest eemaldati kuiv südameosa ning seejärel lõhestati lõmmud piki süüd peergudeks. Hea kvaliteediga lõmmust oli võimalik kohe ükshaaval peergusid kiskuda, kuid tavaliselt lõhuti lõmmud enne "särmeteks" ehk 1–2 cm paksusteks laastudeks. Igast laastust sai kiskuda 5–10 peergu. Selleks kasutati kiini, kirvest või nn peerunuga. Valmis peerud vesteti noaga siledaks.
Peergkorvide tegemisel tehti peerukiskumine vahetult enne korvi punumist, et peerud ära ei kuivaks.
Lõmm

Lõmm oli paari küünra ehk veidi üle meetri pikkune kuiv puuhalg või pakulõhendik, millest kisti peergusid taluruumide valgustuse tagamiseks.
Lõmmuõrred

Lõmmuõrred, ka peeruõrred olid rehetoas peeruhalgude või peergude kuivatamise õrred. 
Lõmmuõrred toetusid ühe otsaga ahjuservale ning teise otsaga lähimale aampalgile või sellele paigaldatud pakule.
Peergusid kuivatati ka rehetoa parsil.
Natalja Žukova

Natalja Oleksandrivna Žukova (ukraina keeles Наталя Олександрівна Жукова; sündinud 5. mail 1979 Dresdenis) on ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010).
Žukova on kahekordne Euroopa naiste malemeister (2000, 2015). Naiste maailmameistrivõistlustel pääses ta 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis veerandfinaali (kus kaotas turniiri võitnud Xie Junile) ning 2004. ja 2012. aastal kaheksandikfinaali. 
Ta sai FIDE-lt 1996. aastal naiste suurmeistri ja 2010. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Ta oli abielus malesuurmeister Aleksandr Grištšukiga.
Valentina Gunina

Valentina Jevgenjevna Gunina (vene keeles Валентина Евгеньевна Гунина; sündinud 4. veebruaril 1989 Murmanskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013).
Gunina on kolmekordne Venemaa naiste malemeister (2011, 2013, 2014) ja kolmekordne Euroopa naiste malemeister (2012, 2014, 2018). 
Naiste maailmameistrivõistlustel pääses ta 2015. aastal Sotšis ja 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis kaheksandikfinaali. Mais 2019 pretendentide turniiril Kaasanis jäi ta 8. kohale. 
Gunina võitis kuldmedalid Venemaa naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2010, 2012, 2014), neljadel Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel (2009, 2011, 2015, 2017) ja 2017. aastal Hantõ-Mansiiskis toimunud naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel.
Ta sai FIDE-lt 2010. aastal naiste suurmeistri, 2011. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 2011. aastal sai Gunina Venemaa suurmeistri nimetuse.
Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.
Xie Jun

Xie Jun (hiina 谢军, "pinyin"'is "Xiè Jūn"; sündinud 30. oktoobril 1970 Baodingis Hebeis) on hiina maletaja, maletreener ja maletegelane, maailmameister (1991–1996 ja 1999–2001), rahvusvaheline suurmeister (1993), FIDE vanemtreener (2004).
Xie Jun on 2019. aastast Hiina Male Assotsiatsiooni president. Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta sai FIDE-lt 2004. aastal FIDE vanemtreeneri ja rahvusvahelise arbiitri nimetuse.
Maletajana sai Xie 1990. aastal Malaisias toimunud naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril teise koha, millega kindlustas endale edasipääsu samal aastal Bordžomis toimunud MM-i pretendentide turniirile. Bordžomis jagas ta 1.–2. kohta. Järelmatšis Alisa Marićiga veebruaris 1991 oli ta edukam ja sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Maia Tšiburdanidzega. Samal aastal Manilas toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun ja sai maailmameistriks.
1993. aastal kaitses Xie tiitlit matšis Nana Ioselianiga. 1996. aastal Hispaanias Jaénis toimunud tiitlimatšis kaotas ta Susan Polgárile. 
1997. aastal MM-i pretendentide turniiril Groningenis sai Xie Alissa Galljamova järel teise koha. Reglamendi järgi turniiri kaks paremat pidid mängima 1998. aastal matši selgitamaks uue tiitlipretendendi. FIDE määras toimumise paigaks Shenyang Shi. Galljamova sellega ei nõustunud ja FIDE kuulutas tiitlipretendendiks Xie Juni, kes sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Susan Polgáriga. Järgnenud läbirääkimised FIDE ja Polgári vahel lõppesid tulemusteta ja FIDE otsustas, et MM-matši mängivad Xie Jun ja Galljamova. 1999. aastal Kaasanis ja Shenyang Shis toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun.
2000. aastal MM-i turniiril New Delhis võitis Xie ja kaitses sellega MM-tiitlit. Järgmisel aastal Moskvas toimunud MM-ist ta osa ei võtnud, millega kaotas maailmameistri tiitli. 
Xie Jun võitis Hiina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kolm kuldmedalit (1998, 2000, 2004), ühe hõbemedali (1996) ja kolm pronksmedalit (1990, 1992, 1994).
Ta sai FIDE-lt 1989. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1990. aastal naiste suurmeistri ja 1993. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.