tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eha Raend

Eha Raend (29. veebruar 1932 Tallinn – 21. mai 2007 Tartu) oli eesti nahakunstnik.
Elulugu.
Sündinud Tallinnas kunstniku perekonnas, lõpetas ta 1951. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Samal aastal alustas ta õpinguid Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1957. aastal nahakunsti erialal.
Tema esimeseks töökohaks oli Tallinna kunstitoodete kombinaat, kus ta oli aastatel 1958–1961 mustritegija. Aastast 1961 oli tema elu seotud peamiselt Tartuga, kus ta töötas aastani 1988 kunstnikuna kunstikombinaadis Ars.
Lisaks oli Eha Raend aastatel 1972–1976 Tartu Kunstikooli õpetaja. Aastatel 1990 ja 1991 juhendas ta sama kooli lõpetajate diplomitöid.
1967. aastast oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige.
Looming.
Peamiselt valmistas Eha Raend vool- ja lõiketehnikas esemeid: märkmikke, karpe, kaasi, külalisraamatuid ja köiteid. Loomingu algaastatel iseloomustas tema teoseid ebasümmeetrilisus, oli märgata abstraktsionismi ja rahvakunsti mõjutusi. 1970. aastatest domineerisid Raendi loomingus rohkem loodusteemad. See tingis sümmeetrilisemate vormide ja maalilisema ornamendi kasutuselevõtu.
Tema esimene isikunäitus toimus 1979. aastal Tartu Kunstnike Majas. 
Eha Raendi tuntumate teoste hulka kuuluvad:
Anzoátegui osariik

Anzoátegui osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela lõunaosas. Piirneb põhjas Kariibi merega.
Osariik on loodud 1909. aastal. Halduslikult jaguneb osariik 21 omavalitsusüksuseks.
Osariigi peamised majandusharud on naftatootmine, turism ja kalandus.
Apure osariik

 
Apure osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela lõunaosas. Piirneb lõunaast Colombiaga.
Osariik on moodustatud 1901. aastal ja sai nime Apure jõe järgi. Halduslikult jaguneb seitsmeks omavalitsusüksuseks.
Apure jõgi

Apure on jõgi Lõuna-Ameerikas Venezuelas. Saab alguse Sarare ja Uribante jõe ühinemisel. Voolab peamiselt itta ja suubub vasakult Orinocosse. Pikkus 819 km, koos Uribantega 1038 km.
Jões elavad teiste seas jõedelfiinid, kilpkonnad ja piraajad.
Apure ääres asub San Fernando de Apure linn. Jõe järgi on saanud nime Apure osariik.
São Leopoldo

São Leopoldo on linn Brasiilias Rio Grande do Suli osariigis. Asub Porto Alegrest 30 km põhjas.
Linn asutati 1824. aastal saksa immigrantide poolt ja seda loetakse saksa kultuuri hälliks Brasiilias.
Oskar Ruut

Oskar Ruut (sünninimega Oskar Rosenstock; 24. aprill 1916 Valga – 4. august 1944 Sinimäed, Eesti) oli Eesti (lipnik) ja Saksa sõjaväelane (Hauptsturmführer) ning jurist.
Elulugu.
Oskar Ruut õppis Valga Algkoolis ja aastatel 1932–1935 Valga Ühisgümnaasiumis. 
Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Ruut kohustusliku ajateenistuse läbimiseks sõjaväkke, kus teenis 3. Üksikus Jalaväepataljonis noorteaega. Pärast noorteaja läbimist ülendati ta kapraliks ja viidi üle 7. Jalaväerügementi. Ta lõpetas 1936. aastal sõjakooli aspirantide klassi. 
Ta õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1936-1943, kuid ei lõpetanud stuudiumi. 
Ta ülendati 24. veebruaril 1937 lipnikuks.
Ta töötas Raudteevalitsuses.
Teises maailmasõjas.
1941. aastal organiseeris ta Tallinnas põrandaaluse relvastatud rühma võitluseks nõukogude võimu vastu ning osales oma rühmaga linna vabastamisel Punaarmeest.
1942. aasta algul astus ta politseipataljoni ning saadeti 3. märtsil 1942 Leningradi rinde tagalasse. Suvel 1942 autasustati teda vapruse eest Idarindel Idarahvaste medaliga.
Eesti Leegioni moodustamisel astus leegionisse ning saadeti Bad Tölzi ohvitseride kooli. Ohvitseride kooli lõpetas ta väga heade eksamitulemustega ja ülendati kohe obersturmführeriks (leitnandiks) ning saadeti Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljoni Narva ("Estnisches SS-Freiwilligen Panzergrenadier Bataillon "Narva"") 4. kompanii ülemaks Dnepri äärde.
Ta tegi kaasa kõik pataljoni Narva lahingud Harkovi piirkonnas, mille eest teda 8. veebruaril 1944 autasustati II klassi Raudristiga ning jäi koos väeosaga Tšerkassõ kotti. Kotist väljamurdmisel näidatud vapruse eest autasustati Ruutu I klassi Raudristi ning jalaväerünnaku märgiga, samuti esitati ta Hauptsturmführeri auastme saamiseks, kuid auastme kinnitus saabus pärast tema surma.
Oskar Ruut, olles pataljoniülema kohustes, tõi pataljoni Narva Ukrainast Tallinna paraadile ja viis sealt Kehrasse ümberformeerimisele.
1. augustil hävitas Ruut kaks vaenlase tanki saades seejuures kolm haava pähe ja paremasse õlga, kuid kahe päeva pärast oli ta jälle rivis.
Oskar Ruut langes 3. augustil 1944 Sinimägede lahingus, olles hävitanud kolm vaenlase tanki, kui neljas T-34 sõitis talle peale.
Isiklikku.
Tema isa Krisch Rosenstock sündis Härgmäel 4. mail 1876 ja oli Valga jaamaülem, ema Grete Hendrik sündis 23. novembril 1880 Lukes (Lugaži).
Oskar Ruut on maetud Toila Saksa sõdurite kalmistule.
Rio de Janeiro osariik

Rio de Janeiro osariik on Brasiilia 1. järgu haldusüksus Kagupiirkonnas. Asub Atlandi ookeani rannikul.
Osariik jaguneb 92 omavalitsuseks. Umbes 40% osariigi elanikest elab pealinnas Rio de Janeiros. Teised suuremad omavalitsused on Nova Iguaçu, Niterói, Duque de Caxias, São Gonçalo, São João de Meriti, Campos dos Goytacazes, Petrópolis ja Volta Redonda.
Rio de Janeiro osariik on Brasiilia kõige tihedamini asustatud osariik. Selle pindala on veidi väiksem kui Eesti pindala, kuid rahvaarv on ligi 12 korda suurem.
BMW 7. seeria

BMW 7. seeria on BMW AG toodetav Saksa luksusauto, mida on toodetud alates 1977. aastast. 
2021. aasta seisuga on toodetud kuus põlvkonda BMW 7. seeria mudeleid, kusjuures 7. seeria on alati sedaankerega. 
7. seeria suurimateks konkurentideks Euroopa autode hulgas on Audi A8 ja Mercedes-Benzi S-klass.
Põlvkonnad.
BMW 7. seeriat on toodetud kuue põlvkonna vältel:
Kümnekroonine meenemünt (2006)

2006. aastal hõbedast vermitud 10-kroonine meenemünt on pühendatud XX taliolümpiamängudele Torinos.
Tegemist on kollektsionääridele mõeldud meenemündiga mille maksimumtiraaž on 5000 tükki ning mis lasti käibele 6. veebruaril 2006.
Münti müüdi Eesti Panga muuseumis, ühe mündi hind oli 500 krooni. Iga münt on plastkapslis, mis omakorda on spetsiaalses karbis, ning iga mündiga on kaasas sertifikaat, millel on mündi number.
Mündi on verminud Soome Rahapaja (Mint of Finland Ltd) "proof"-kvaliteediga, ning see oli esimene Eesti münt, millel on kuldaplikatsioon.
Kujundus.
Mati Karmini kujundatud hõbedane münt kaalub 28,28 grammi, läbimõõt on 3,861 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Mündil on 19 × 18 mm pindalaga kuldaplikatsioon (kulla sisaldus 99,9%) mille paksus on 50 nm (0,05 μm).
Avers.
Mündi esiküljel on Eesti suur riigivapp, mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ja all vermimise aasta "2006".
Revers.
Mündi tagaküljel on kullakihiga kaetud suusataja kujutis, mille kohal on nimiväärtus "10 krooni" ning all on Eesti Olümpiakomitee logo ja Rooma number XX.
Sertifikaat.
Iga mündiga käib kaasas sertifikaat, mille ühel küljel on mündi spetsifikatsioon ja teisel küljel Eesti Panga presidendi Andres Lipstoki pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on järgmine:
Taliolümpiamängudele pühendatud meenemündiga jätkab Eesti Pank olümpiateemaliste müntide väljaandmist. Hõbemündil kujutatud suusataja nii sümboliseerib Eesti sportlaste edukat esinemist taliolümpiamängudel läbi aegade kui ka jäädvustab suusaspordi ning taliolümpia üha laienevat populaarsust maailmas.&lt;br&gt;
Esmakordselt osales Eesti taliolümpiamängudel 1928. aastal. Taasiseseisvunud riigina võtab Eesti taliolümpiamängudest osa alates 1992. aastast.
Triin Loide

Triin Loide (sündinud 29. veebruaril 1988) on eesti kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija. Trükis on temalt avaldatud üks romaan, kolm juttu ja raamatuarvustusi.
Ta lõpetas 2008. aastal Tartu Descartes'i Lütseumi ja 2014. aastal Tallinna Ülikooli kultuuriteaduse eriala.
Ta on alates 2018. aasta juulist ulmeajakirja "Reaktor" peatoimetaja. Alates 2019. aasta oktoobrist töötab ta ajalehe Sakala arvamustoimetajana.
Eesti pagulaskirjandus

Eesti pagulaskirjandus oli kirjandus, mis arenes väljaspool okupeeritud Eestit aastail 1944–1990.
Oma iseloomult on pagulaskirjandus 1940. aastani Eestis loodud ja välja antud kirjanduse jätk. Pagulaskirjandus sai alguse Saksa põgenikelaagris. Teise maailmasõja lõppedes sai keskuseks Rootsi. 1960. aastateni oli pagulaskirjandus elujõulisem Eesti NSV kirjandusest, säilitades sõnavabaduse eelise ka hiljem.
Aastatel 1944–1990 anti paguluses välja 267 romaani ja 181 luulekogu 75 autorilt, palju kirjutati ka memuaarkirjandust – 90 autorilt ilmus ligi 155 teost. 1950. aastatel hakkas osa pagulaskirjanikest kirjutama teoseid asukohamaa keeles.
Tuntuimad pagulaskirjanikud on Gustav Suits, Marie Under, Bernard Kangro, Karl Ristikivi, August Gailit, August Mälk, Artur Adson, Henrik Visnapuu, Ivar Ivask, Ain Kalmus, Helga Nõu, Enn Nõu, Valev Uibopuu, Johannes Aavik, Arno Vihalemm, Kalju Lepik, Ivar Grünthal, Hellar Grabbi, Ilmar Laaban, Arved Viirlaid, Liidia Tuulse, Salme Ekbaum, Gert Helbemäe, Arvo Mägi, Harri Asi, Raimond Kolk ja Albert Kivikas. Enamik neist oli olnud juba 1940. aastal tuntud kirjanikud, kelle loomingu avaldamine ja isegi omamine oli Eesti NSV-s keelatud.
Delta Amacuro osariik

Delta Amacuro osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela idaosas. Asub Kariibi mere ääres, piirneb kagus Guyanaga.
Enamiku osariigi territooriumist hõlmab soostunud ja vihmaperioodil üleujutatud Orinoco delta.
Osariigi staatuse sai 1991. aastal. Halduslikult jaguneb 4 omavalitsusüksuseks ("municipio"):
Osariigis asub Orinoco-Mariusa delta rahvuspark.
Ateena harta

Ateena harta (inglise keeles "Athens Charter") on kolme olulise dokumendi nimi, mis on heaks kiidetud Ateenas. See on 1931. aastal ajalooliste ehitismälestiste arhitektide ja tehnikute esimese rahvusvahelise kongressi heaks kiidetud ürik.
1933. aasta Rahvusvahelise Kaasaegse Arhitektuuri kongressi CIAM-i (Congrès internationaux d'architecture moderne) seisukohti sõnastav harta alapealkirjaga "Funktsionaalne linn".
1998. aastal koostatud "Uus Ateena harta", mis sündis tänu CIAM-i IV kongressil (harta avaldati 12 aastat hiljem). Harta propageeris linnaplaanide funktsionaalset tsoneerimist.
Máxima

Máxima (sündinud Máxima Zorreguieta Cerrutina 17. mail 1971 Buenos Aireses) on Madalmaade kuninganna, kuningas Willem-Alexanderi abikaasa.
Vanemad ja õed-vennad.
Máxima isa oli Jorge Horacio Zorreguieta Stefanini ja ema Maria del Carmen Cerruti Carricart. 
Máximal on kaks venda, üks õde ja kolm poolõde.
Haridus ja karjäär.
1995. aastal lõpetas ta Argentina Katoliikliku Ülikooli ("Universidad Católica Argentina") ning omandas majanduseriala kraadi.
Máxima töötas erinevates Argentina, New Yorgi ja Euroopa firmades.
Tutvumine kroonprintsiga ja sellele järgnenud arutelu.
Máxima ja Willem-Alexander tutvusid 1999. aasta aprillis Sevillas rahvapidustuste ajal. Järgmine kohtumine leidis kahe nädala pärast aset New Yorgis, kus Máxima sel ajal töötas. Üsna varsti kohtus ta ka kuningapaariga. 
Probleeme tekitas aga see, et Máxima isa oli olnud Argentina diktaatorliku presidendi Jorge Rafael Videla valitsuses põllumajandusminister. Kuigi uurimisel selgus, et Máxima isa ei osalenud tsiviilisikute mõrvamisel, arutas parlament tema pulma kutsumist mitu kuud. Lõpuks otsustas Máxima isa ise, et ta ei tule pulma ning lojaalsusest abikaasa vastu ei tulnud pulma ka Máxima ema.
Kihlumine.
Máxima ja Willem-Alexander kihlusid 30. märtsil 2001 ning Máxima esines ajakirjanike ees laitmatus hollandi keeles. 
Kihlusele järgnes 17. mail 2001 kiire kodakondsusvahetus, mis oli vajalik enne kuninglikke pulmi.
Pulmad.
Máxima ja Willem-Alexander abiellusid 2. veebruaril 2002 ning esmalt toimus ilmalik ja seejärel kiriklik laulatus. Pärast laulatust sai Máximast Hollandi kuningakoja populaarseim liige ning kuninganna Beatrix oli andnud talle printsessi tiitli juba enne abiellumist.
Lapsed.
Printsess Catharina-Amalia (Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria) sündis 7. detsembril 2003 Haagis. Printsess on troonijärjekorras esimesel kohal. Printsess ristiti 12. juunil 2004.
Printsess Alexia (Alexia Juliana Marcela Laurentin) sündis 27. juulil 2005 Haagis. Printsess on troonijärjekorras teisel kohal ja ristiti 19. novembril 2005.
Printsess Ariane (Ariane Wilhelmina Máxima Ines) sündis 10. aprillil 2007 Haagis. Printsess ristiti nagu ta õedki Haagis.
Ametlikud kohustused.
Máxima on keskendunud immigrantide Hollandi kultuuri integreerimisele ning ta on kuulunud parlamendi komisjoni, mis arutas naisimmigrantide töövõimalusi Hollandis. Lisaks paneb Máxima suurt rõhku ka immigrantide hollandi keele õppimisele. Lisaks esindab ta Hollandit arvukatel rahvusvahelistel konverentsidel ning on mitmete tähtsate Hollandi organisatsioonide liige. 
Printsess on reisinud Skandinaavias, Baltikumis, Itaalias, Belgias, Aafrikas, Ameerika Ühendriikides, Jaapanis, Türgis, Marokos, Austraalias jpm.
Minas Geraisi osariik

Minas Gerais [m'iinaš žir'aiš] on osariik Brasiilia Kagupiirkonnas.
Osariik on elanike arvult Brasiilias São Paulo osariigi järel teisel kohal.
Minas Gerais jaguneb 853 omavalitsuseks. 
Osariik on nime saanud seal asuvate kaevanduste järgi. Kaevandatakse raua-, alumiiniumi- ja tsingimaaki, fosfaate, kulda, teemante ja muid maavarasid. 
Linnad.
Osariigi linnasid: Belo Horizonte, Contagem, Betim, Juiz de Fora, Montes Claros, Uberlândia, Governador Valadares, Ipatinga, Sete Lagoas, Uberaba, Patos de Minas, Divinópolis, Aimorés, Ouro Preto, Pouso Alegre.
Catharina-Amalia, Oranje printsess

Catharina-Amalia, Oranje printsess (sündinud 7. detsembril 2003 Haagis) on Madalmaade kuningriigi troonipärija, kuningas Willem-Alexanderi ja kuninganna Máxima esmasündinu.
Kuna Hollandis kehtib absoluutne esmasünniõigus, ei saa ükski kuningapaari järgmistest lastest asuda troonile enne Catharina-Amaliat. Abiellumiseks on tal tulevikus vaja saada Hollandi parlamendi luba.
Lisaks esimesele kohale Madalmaade troonipärimisjärjekorras on ta Suurbritannia kuninga George II (1683–1760) vanima tütre Anne'i (1709–1759) otsese järglasena Briti troonipärimisjärjekorras 778. kohal.
Sünd.
Printsess sündis Bronovo haiglas kell 17.01, kaalus 3 kg ja oli 50 cm pikk.
Ristimine.
Printsess ristiti 12. juunil 2004 Püha Jakobi kirikus Hagas. Tema ristivanemad on Madalmaade prints Constantijn (kuninga vend), Rootsi kroonprintsess Victoria, Marc ter Haar (kuningas Willem-Alexanderi sõber), Herman-Diederik Tjeenk Willink (riigikogu esimees), Samantha van Welderen Baroness Rengers-Deane (kuninganna Maxima sõbranna) ja Martín Zorreguieta (kuninganna vend).
Tiitlid.
Catharina-Amalia kannab sünnijärgselt Madalmaade printsessi ja Oranje-Nassau printsessi tiitlit. Et ta on otsene troonipärija, kannab ta alates isa kroonimisest ka vastavat lisatiitlit "Oranje printsess", millele tema nime ei lisata.
Alexia

Alexia, Madalmaade printsess (sündinud 26. juunil 2005 Haagis), on Madalmaade kuninga Willem-Alexanderi ja kuninganna Máxima teine laps. Oma vanema õe järel on ta Madalmaade troonijärjekorras teisel kohal.
Sündimine.
Printsess sündis Bronovo haiglas kell 14.41 ning kaalus 3 kg ja oli 50 cm pikk. 
Ristimine.
Printsess ristiti 19. novembril 2005, ta ristivanemad on printsess Mathilde (Brabanti hertsoginna), Jonkvrouwe Alexandra Jankovich de Jeszenice, Oranje-Nassau prints Johan-Friso, Juan Zorreguieta ja Jonkheer Frans Ferdinand de Beaufort.
Ariane (Madalmaade printsess)

Ariane, Madalmaade printsess (sündinud 10. aprillil 2007) on Madalmaade kuninga Willem-Alexanderi ja kuninganna Máxima kolmas laps. Oma kahe vanema õe järel on printsess Ariane Madalmaade troonipärimisjärjekorras kolmandal kohal.
Sünd.
Printsess sündis Bronovo haiglas kell 15.45, kaalus 4 kg ja oli 51 cm pikk.
Ristimine.
Printsess ristiti Haagis 20. oktoobril 2007.
Arco Vara

Arco Vara on 1992. aastal Eestis asutatud rahvusvaheline kinnisvarakontsern, mille põhiturgudeks on Eesti ja Bulgaaria. Grupi emaettevõte Arco Vara AS loodi 1992. aastal Eestis ja on alates 2007. aastast noteeritud Nasdaq Tallinna börsil.
Arco Vara põhitegevuseks on terviklike elukeskkondade ja nendega seotud ärikinnisvara väljaarendamine. Lisaks teenib kontsern litsentsitulu lepingutest kinnisvarabüroodega, kes osutavad tema kaubamärkide all kinnisvara vahendus- ja hindamisteenuseid Eestis, Lätis ja Bulgaarias. Eestis esindab kontserni kaubamärki Arco Vara Kinnisvarabüroo OÜ.
Arco Vara börsil.
Alates 21. juunist 2007 on Arco Vara aktsiad noteeritud Tallinna börsil. Tallinna börs on Nasdaq Balti börsi osa. Aktsia lühinimi on ARC1T. 
Seisuga 24. aprill 2023 on ettevõttel börsil noteeritud 10 388 367 aktsiat. Ettevõtte turuväärtus oli 18,3 miljonit eurot. Turuväärtuselt on Arco Vara Nasdaq Balti börsi põhinimekirja üks väiksemaid ettevõtteid (vaid Baltika (BLT1T), Panevėžio statybos trestas (PTR1L), PRFoods (PRF1T) ja HansaMatrix (HMX1R) on väiksemad).
2022. aastal vähenes Arco Vara turuväärtus 33%, olles selle näitajaga üks suurema langusega ettevõte Nasdaq Balti börsil. Arco Vara aktsia oli 2022. aastal kauplemisaktiivsuselt Nasdaq Balti börsi suuruselt 28. aktsia.
Aktsionärid.
Seisuga 31. detsember 2021 on Arco Varal 9163 aktsionäri. 18,4% aktsiatest omavad eraisikud ja 6,3% fondid.
Ülejäänud isikud omavad igaüks vähem kui 1,3% Arco Vara aktsiatest.
Alates 2015. aastast on Arco Vara maksnud igal aastal investoritele dividende.
IPO.
21. juunil 2007 noteeriti pärast aktsiate esmast avalikku pakkumist (IPO) Arco Vara AS aktsiad Tallinna börsi põhinimekirjas. IPO hõlmas 34 450 000 olemasolevat ning uut ettevõtte aktsiat (“Pakutavad Aktsiad”). Ettevõtte aktsionärid OÜ Toletum ja OÜ HM Investeeringud panid müüki kokku kuni 6 950 000 olemasolevat aktsiat ning ettevõte emiteeris kokku kuni 27 500 000 uut aktsiat. Ettevõttel oli õigus enne pakkumishinna kindlaksmääramist suurendada uute Pakutavate Aktsiate arvu kuni 8 000 000 Pakutava Aktsia võrra. IPO toimus 4.–14. juunil 2007.
Esimene kauplemispäev.
21. juunil 2007 alustati Tallinna börsil kauplemist Arco Vara ASi (ARC) aktsiatega. Kauplemine algas hinnaga 38 krooni aktsia kohta. Päeva lõpuks langes aktsia hind 37,08 kroonile.
Esimesel kauplemispäeval tehti 345 tehingut ning päeva käibeks kujunes 117 miljonit krooni (7,48 miljonit eurot). Kokku oli esimese kauplemispäeva lõpuks Arco Varal 1830 aktsionäri, kellest 1807 olid Eesti kodanikud. Järgnesid Läti (7) ja Austria (5) kodanikud.
Ükski Hansapanga fond aktsiaid ei ostnud, Ida-Euroopa Kinnisvara Aktsiafondi fondijuht Alvar Roosimaa sõnul oli aktsia ülesmineku võimalus liiga väike.
Slavutõtš

Slavutõtš (ukraina "Славутич", vene Славутич "Slavutitš") on linn Ukrainas. Kuulub halduslikult Kiievi oblastisse, kuid asub Tšernigivi oblastist ümbritsetuna 200 km Kiievist põhja pool Dnepri vasakkalda lähedal. 
Slavutõtš asutati 1986. aastal Tšornobõli katastroofi eest evakueeritud Prõpjati elanike jaoks. 
Linnaõigused sai Slavutõtš 1988. aastal.
Kokku ehitati linna kolmteist kvartalit, mis igaüks olid projekteeritud iga NSV Liidu territooriumi (liiduvabariigi) arhitekti poolt ning nimetatud nende maade pealinnade või regioonikeskuste — vastavalt Bakuu, Belgorodi, Vilniuse, Dobrinini, Jerevani, Kiievi, Leningradi, Moskva, Petseri, Riia, Tallinna, Tbilisi ja Tšernigivi järgi. Sellest johtuvalt on igal kvartalil oma arhitektuurne iseloom ja väljanägemine.
Linnas asuv Tallinna kvartal oli rajatud Eesti ehitajate ja arhitektide poolt; üheks neist oli arhitekt Tiiu Argus, kes osales ka linna planeerimisel. Tallinna kvartalis annavad tooni eramajad, mida ümbritsevad rohelus, puud ja aiamaad.
Kvartalis on muuhulgas restoran "Старий Таллінн" ("Vana Tallinn").
Linnast läheb raudtee läbi Valgevene ala endise tuumajaama juurde, mis asub 50 km linnast lääne pool.
Leonor (Astuuria printsess)

Leonor ("Leonor de Todos los Santos de Borbón y Ortiz"; sündinud 31. oktoobril 2005 Madridis) on Hispaania kuninga Felipe VI ja tema abikaasa, kuninganna Letizia esimene laps, Hispaania troonipärija (Astuuria printsess). 
Leonor sündis oma isapoolse vanaisa kuningas Juan Carlos I valitsemisajal. Ta sai hariduse Santa María de los Rosalesi koolis, kus õppis ka tema isa Felipe VI. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta Ühendkuningriigis Walesis UWC Atlantic College'is. 17. augustil 2023 astus Leonor Sõjaväeakadeemiasse.
Kuningannaks saades oleks ta esimene Leonori-nimeline kuninganna ühendatud Hispaanias ning esimene Hispaania kuninganna pärast Isabella II. Tema noorem õde, infanta Sofía, järgneb talle troonipärimisjärjekorras.
Sünd.
Leonor sündis 31. oktoobril 2005 kell 01.46 Ruber International Clinicus, ta kaalus 3,5 kg ja oli 47 cm pikk. Pisike printsess tuli ilmale keisrilõikega.
Ristimine.
Printsess ristiti 14. jaanuaril 2006 Zarzuela palees Madridi peapiiskopi poolt ning perekonna traditsioone järgides ristiti ta Jordani jõe veega. Printsessi ristivanemateks olid tema isapoolsed vanavanemad, tollane Hispaania kuningas Juan Carlos ja tema abikaasa, tollane Hispaania kuninganna Sofía.
Taani väinad

Taani väinad on mitu väina Skandinaavia ja Jüüti poolsaare vahel. Nende hulka kuuluvad Väike-Belt (vähim laius 0,5 km), Suur-Belt (3,7 km), Sund (10,5 km), Kattegat (60 km) ja Skagerrak (110 km). Taani väinad on peamine mereveetee, mis ühendab Läänemere sadamaid maailmamere teiste sadamatega. 
Ajalooliselt algab eesti meremeestel kaugesõit Taani väinadest väljumisega.
Sofía (infanta)

Hispaania infanta Sofía (sündinud 29. aprillil 2007 Madridis) on Hispaania kuninga Felipe VI ja tema abikaasa Letizia teine laps. Oma õe järel on ta Hispaania troonipärimisjärjekorras teisel kohal.
Sünd.
Sofia sündis 29. aprillil 2007 kell 4.50 "Ruber International Clinic"'us, ta kaalus 3,3 kg ja oli 50 cm pikk.
Ristimine.
Infanta ristiti 15. juulil 2007 ning tema ristivanemad on Paloma Rocasolano (emapoolne vanaema) ja Bulgaaria prints Konstantin-Assen.
Nime sai infanta isapoolse vanaema, Hispaania kuninganna Sofía järgi.
Kontuurkaart

Kontuurkaart on kaart, kus on tähistatud ainult maismaa kontuurid, mõnikord ka siseveed (jõed ja järved), riikide või muude haldusüksuste piirid, linnade asukohad, teiste nähtuste piirid ja objektide asukohad.
Kontuurkaarte kasutatakse muu hulgas kaarditeadmiste kontrollimiseks.
Benedikte

Benedikte Astrid Ingeborg Ingrid (sündinud 29. aprillil 1944 Kopenhaagenis) on Taani printsess ja Sayn-Wittgenstein-Berleburgi vürstinna, Taani kuninga Frederik IX ja tema abikaasa, kuninganna Ingridi teine tütar ja kuninganna Margrethe II noorem õde. 
Tema ristivanemad olid Taani kuningas Christian X, Taani prints Gustav, Rootsi kuningas Gustav VI Adolf, Rootsi prints Sigvard (krahv Sigvard Bernadotte), Sir Alexander Ramsay, Taani kuninganna Alexandrine, Suurbritannia kuninganna Elizabeth, Taani printsessid Caroline-Mathilde ja Margrethe ning Rootsi printsess Ingeborg.
Abielu ja lapsed.
Benedikte abiellus 3. veebruaril 1968 Fredensborgi palee kabelis Sayn-Wittgenstein-Berleburgi vürsti Richardiga (29. oktoober 1934 – 13. märts 2017). 
Frederik IX otsustas, et abielust sündivatele lastele jääb õigus Taani troonile, kui nad kasvavad üles Taanis. Kuna aga seda tingimust ei täidetud, jäid lapsed sellest õigusest ilma.
Benediktel ja Richardil on kolm last:
Huvialad.
Printsess huvitub nii Taani kui ka rahvusvaheliste skaudiorganisatsioonide tegevusest ning kui ta oli laps, loodi tema jaoks spetsiaalne skautide rühm. Praegu on ta mitme skaudirühmituse liige ning tegutseb pigem organisatoorsel poolel.
Printsess Benedikte on tihedalt seotud skautlusega nii Taanis kui ka välismaal. Ta on Pigespejdernes fællesrådi (Taani Gaidide Ühendkomitee) esinaine ning De grønne pigespejdere (Taani Rohelised Gaidid) ja Det Danske Spejdekorpsi (Taani Gaidide ja Skautide Ühendus) eestseisja. Lisaks on ta Olave Baden Powell Society (OB-PS) patroon.
Scream

"Scream" on Tokio Hoteli kolmas album. Albumi pealkiri on tõlge inglise keelde ansambli esimese albumi pealkirjast ("Schrei"). Saksamaal avaldati album pealkirjaga "Room 483", mis on tõlge inglise keelde ansambli teise albumi pealkirjast ("Zimmer 483"). Album "Scream" sisaldabki kahe eelmise albumi laulude ingliskeelseid versioone.
Küprose saar

Küprose saar on saar Vahemere idaosas Türgist lõuna pool. Saarel paiknevad iseseisev Küprose Vabariik, tunnustamata Põhja-Küprose Türgi Vabariik ja Suurbritanniale kuuluvad Akrotiri ja Dhekelia. Saar on suuruselt kolmas saar Vahemeres.
Saare lääneosa läbib Tróodose mäestik.
Hans Zimmer

Hans Florian Zimmer (sündinud 12. septembril 1957 Saksamaal Frankfurdis) on saksa helilooja, kes kirjutab peamiselt filmimuusikat.
Ta on kirjutanud muusikat mitmele Hollywoodi suurfilmile, näiteks filmidele "Vihmamees", "Thelma ja Louise", "Kaljukindlus", "Lõvikuningas", "Gladiaator", "Pearl Harbor", "Peenike punane joon", "Allatulistatud Black Hawk", "Viimane Samurai", "Batman alustab", "Da Vinci kood", "", "Tähtedevaheline", "Düün" ja "Dunkirk".
Teda on pärjatud filmiauhindadega Oscar ja Kuldgloobus ning muusikaauhinnaga Grammy.
Kuuba saar

Kuuba saar on saar Põhja-Ameerika lõunaosas. Sellel asub Kuuba põhiosa. 
Pindala 105 006 km², sellega on suuruselt 17. saar maailmas.
Nicollette Sheridan

Nicollette Sheridan (sündinud Colette Sheridan; 21. novembril 1963 Worthingis Lääne-Sussexis) on Kuldgloobusele nomineeritud olnud Briti näitleja.
Ta on tuntud eelkõige Paige Mathesoni osatäitjana USA seebiooperis "Knots Landing" ja Edie Brittina komöödiasarjas "Meeleheitel koduperenaised".
Kyle MacLachlan

Kyle Merritt MacLachlan (sündinud 22. veebruaril 1959 Yakimas Washingtoni osariigis) on Kuldgloobusega pärjatud USA filminäitleja.
Ta on eelkõige tuntud peaosatäitmistega David Lynchi lavastatud filmides "Dune", "Blue Velvet" ("Sinine samet") ja seriaalis "Twin Peaks". Lisaks on ta kaasa teinud telesarjades "Seks ja linn" ning "Meeleheitel koduperenaised".
Kim Cattrall

Kim Victoria Cattrall (sündinud 21. augustil 1956 Widnesis Lancashire'is Suurbritannias) on inglise näitleja.
Ta on eelkõige tuntud Samantha Jonesi osatäitjana USA komöödiasarjas "Seks ja linn" (1998–2004), samuti selle järgedes "Seks ja linn: film" (2008) ning "Seks ja linn 2" (2010). Lisaks mängis ta filmis "Politseiakadeemia" (1984, filmile on tehtud 6 järge ja ka seriaal, millest üheski ta ei mänginud), ning hiljem filmides "15 minutit" (2001), "Risttee" (2002) ja "Jääprintsess" (2005).
1989 mängis ta filmis "Musketäride tagasitulek", mis on tehtud Alexandre Dumas' romaani "Kakskümmend aastat hiljem" ainetel, Mileedi tütart Justine de Winterit (Dumas' romaanis ei olnud Mileedil tütart, vaid poeg).
Ta on mänginud "Simpsonite" kahes osas Marge Simpsoni keskkooliaegset sõpra Chloe Talbotit, kellest on saanud väljapaistev ajakirjanik (2004 ja 2009).
Autasud.
Samantha Jonesi rolli eest seriaalis "Seks ja linn" nimetati ta igal aastal 1999–2003 Emmy kandidaadiks parima komöödianaisnäitleja kategoorias kõrvalosas. Kuldgloobuse kandidaadiks nimetati ta parima telenaisnäitleja kategoorias kõrvalosas 1999, 2000, 2002 ja 2003, sealjuures 2002 ta võitis.
1991. aastal kandideeris ta parimate ulmefilmide auhinnale Saturn naiskõrvalosatäitja kategoorias leitnant Valerise rolli eest filmis "".
Washingtoni järv

Washingtoni järv on järv USA-s Washingtoni osariigis. See on osariigi suuruselt teine järv pärast Chelani järve. Järvest läände jääb Seattle'i linn, itta Bellevue ja Kirkland, lõunasse Renton ning põhja Kenmore'i linn.
Euroopa Komisjoni peadirektoraatide ja talituste loend

Selles artiklis on loetletud Euroopa Komisjoni peadirektoraadid ja talitused neljas rühmas: poliitika, välissuhted, üldtalitused ja sisetalitused.
Olympia

Olympia on linn Ameerika Ühendriikides, Washingtoni osariigi pealinn. Asub Thurstoni maakonnas Pugeti väina lõunatipus.
Espírito Santo osariik

Espírito Santo osariik on Brasiilia 1. järgu haldusüksus Kagupiirkonnas. Asub Atlandi ookeani rannikul.
Osariik jaguneb 78 omavalitsusüksuseks. Suuremad linnad on Vila Velha, Serra, Cariacica ja Vitória.
AS SEBE

Aktsiaselts SEBE on 1. juunil 1994 erakapitalile asutatud transpordiettevõte.
Ülevaade.
Aktsiaseltsi SEBE teenindada on 72 kaugbussiliini, 65 maakonnaliini, 3 rahvusvahelist liini ja 28 linnaliini.
Kõige varem, koos Sebe asutamisega 1. juunil 1994, loodi Tallinna osakond. 1997. aasta novembris avati Jõhvi osakond. 1. augustil 1999 võeti AS-ilt Tarbus üle kaugliinid ja sellega seoses avati Sebe Tartu osakond. Võru osakond loodi veebruaris 2004, kui osteti ära kõik Võru Autobaasi aktsiad. 2008. aasta oktoobris, seoses AS Marsruudi ostuga, avati ka Sebe Jõgeva osakond.
Hoone

Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis.
Hoone orientatsioon ehk asetus ilmakaarte suhtes on arhitektuurilise plaanimise võte, millega tugevdatakse või nõrgendatakse kliima mõju hoonele ja selles olevatele inimestele.
Hoonete aerodünaamika on ehitusfüüsika haru, mis käsitleb hoonete ümber ja sees tuule, välis- ja sisetemperatuuri erinevuse, ventilatsiooni ja hoone sees toimuvate protsesside mõjul tekkivaid õhuvoolusid.
Hoone sidumine on tüüpprojekti põhjal ehitatava hoone projekti kohandamine konkreetsete ehitustingimuste, ehitusmaterjalide ja muude kohalike tingimustega.
Hooned kuuluvad suurimate energiatarbijate hulka. Hiljutise ÜRO uuringu järgi on ehitiste energiasäästlikkuse suurendamine rahaliselt kõige tõhusam viis energiatarvet vähendada. 
Tüüpilisel hoone korral kulub umbes 80% energiatarbest hoone kasutamiseks ja 20% selle ehitamiseks. Suurem osa hoone kasutamisel kuluvast energiast tarbitakse hoone temperatuuri muutmiseks. Hoonetele kulub 40% Euroopa Liidus tarbitavast energiast ja nemad põhjustavad üle 40% süsihappegaasi emissioonist Euroopa Liidus.
Smuuli viadukt

Smuuli viadukt on Tallinnas Smuuli teel Peterburi teelt kuni Suur-Sõjamäeni kulgev 370 meetrit pikk viadukt, mille põhieesmärk on Ülemiste liiklussõlme koormuse vähendamine ja alternatiivse võimaluse loomine raudtee ületamiseks lisaks Tartu maanteele ja Tallinna ringteele. 
Selle ehitamine läks maksma 87,7 miljonit krooni. Selle ehitasid valmis AS Merko Ehitus ja Tallinna Teede AS. Viadukti avas tollane Tallinna linnapea Edgar Savisaar 22. juunil 2007. 
Smuuli viadukt kulgeb üle raudteede. 170 meetrit sellest on vantsild ja 200 meetrit viieavaline talasild, sõiduraja laius on 3,5 meetrit ja kergliiklustee laius on 4 meetrit. 
Ehituse esimese etapi jooksul rajati 1+1 sõidutee. Tulevikus on viadukti plaanis laiendada 2+2-rajaliseks.
Kõverus.
2007. aasta aprilli algul torkas avalikkusele silma, et Smuuli tee viadukti keskosa lainetab. Ehitusjärelevalve firma Teede Projektijuhtimise AS juhtivspetsialisti Aldur Aasa väitel ei juhtunud midagi parandamatut ja vantide paigutamise abil oli võimalik sild vanasse asendisse tagasi saada. Valeri Volkovi sõnul võivad niimoodi betooni tekkida praod.
Memphis (täpsustus)

Memphis on mitme isiku, koha ja muu objekti nimi. 
Sama nime kannavad asulad USA-s:
Seda nime kannavad ka:
Memphis oli Microsofti operatsioonisüsteemi Windows 98 koodnimi.
Duke Ellington

Duke Ellington (õieti Edward Kennedy Ellington; 29. aprill 1899 Washington – 24. mai 1974 New York) oli Ameerika Ühendriikide džässpianist, -helilooja ja orkestrijuht.
Chadwick Smith

Chadwick Smith (sündinud 17. detsembril 1950) on tšerokiide ülempealik alates 14. augustist 1999.
Õigusteaduse doktor (Tulsa ülikool), prokurör Sapulpas Oklahoma osariigis.
Põhjakääritamine

Põhjakääritamine on õlle kääritamise viis. See toimub temperatuuril 8–12 °C ning tekkinud saadust nimetatakse roheliseks ehk tooreks õlleks. Pärast kääritamist jäetakse õlu laagerduma, mistõttu ongi sellisel moel saadud õllede üldnimeks "lager". Laagriõlledest on tuntumad kerged ja hästivahutavad pilsnerid ning kanged "bock'"id.
Põhjakääritamise pärm on "Saccharomyces pastorianus".
Marion Zimmer Bradley

Marion Eleanor Zimmer Bradley (3. juuni 1930 Albany, New Yorgi osariik – 25. september 1999 Berkeley, California osariik) oli USA naiskirjanik.
Ta on tuntuks saanud eelkõige ulmeromaanide sarjade "The Mists of Avalon" ja "Darkover" järgi, kuid tema sulest on ilmunud ka hulganisti muid teoseid.
Leo Anvelt

Leo Anvelt (kodanikunimi Leopold Anveldt; 4. september 1908 Türi – 3. juuni 1983 Tartu) oli eesti kirjanik, kirjandusteadlane ja filosoof.
Elukäik.
Anvelt õppis aastatel 1926–1933 Tartu Ülikoolis ning sai 1936. aastal magistrikraadi filosoofias.
Peamiselt kirjutas ta psühholoogilisi romaane ja novelle, tõlkis filosoofilist ja ilukirjandust ning koostas kultuurilooliste uurimuste kogumiku "O. W. Masing ja kaasaegsed" (1979).
Kirjandus.
Falcóni osariik

Falcóni osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela põhjaosas. Asub Kariibi mere ääres.
Osariigi staatuse sai 1881. aastal. Halduslikult jaguneb 25 omavalitsusüksuseks ("municipio").
Osariigis asuvad Morrocoy rahvuspark ja Los Médanos de Coro rahvuspark.
Eduard Päll

Eduard Päll (varjunimega Hugo Angervaks; 15. september 1903 Koosa, Kavastu vald – 13. juuni 1989 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane, kirjanik ja keeleteadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961). 
Ta oli aastatel 1940–1941 Tallinnas EKP Keskkomitee häälekandja ajalehe „Kommunist” peatoimetaja asetäitja, 1943–1947 EKP Keskkomitee (propaganda)sekretär ja EK(b)P KK propaganda-ja agitatsiooni osakonna juhataja ja 1947–1950 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. Kõrvaldati pärast EKP Keskkomitee VIII pleenumit ametist, süüdistatuna kodanlikus natsionalismis ja töötas 1950–1955 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri juhatajana, 
Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1961. aastal eesti keele alal. 1955–1968 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudi direktor ja 1968–1973 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ühiskonnateaduste Osakonna akadeemiline sekretär.
Teadustöö.
1929. aastal lõpetas ta Herzeni-nimelise Leningradi Riikliku Pedagoogikainstituudi ning töötas seejärel keeleteaduse alal mitmes teadusasutuses. Ta avaldas Leningradis jutukogu "Kuues lint" (1931) ja pseudonüümi Siim Sepik all följetone. Keeleteaduses uuris ta eesti keele süntaksit. Samuti on ta uurinud kirjandusajalugu.
Looming.
Hugo Angervaksa nime all avaldas ta publitsistliku kallakuga luulet, lühiproosat ja kaks romaani.
Vladimir Beekman

Vladimir Beekman (23. august 1929 Tallinn – 3. oktoober 2009 Tallinn) oli eesti kirjanik ja tõlkija. 
Beekman õppis Nõmme ja Narva algkoolis ning Tallinna 21. Keskkoolis. Kui pere teise maailmasõja ajal Leningradi evakueerus, saadeti isa rindele, kus ta ka surma sai, ema vangilaagrisse ja Vladimir Oranienbaumi lastekodusse, mis evakueeriti Tšuvaššiasse. Keskhariduse omandas ta Gorki rajoonis. Eestisse naasis ta 1946. aastal, õppis aastail 1946–1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ettevalmistuskursustel ja 1948–1953 TPI-s anorgaaniliste ainete tehnoloogia erialal.
Aastail 1953–1956 oli ta Eesti Riikliku Kirjastuse ilukirjandusosakonna juhataja, 1956. aastast kutseline kirjanik ja tõlkija. Oli ühtlasi aastail 1968–1971 Eesti NSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretär, 1971–1976 esimene sekretär ning 1983–1995 juhatuse esimees.
Ta oli 1959. aastast NLKP liige, 1971. aastast EKP Keskkomitee liikmekandidaat ning 1976. aastast EKP Keskkomitee liige, samuti oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, Eesti NSV Ülemnõukogu IX, Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige ning 1970. aastast NSV Liidu Ülemnõukogu saadik Eesti NSV-st.
Looming.
Beekman kirjutas eelkõige luulet ja romaane, kuid ka reisikirjeldusi ja lasteraamatuid. On tuntud eeskätt teaduspõhiste ja ulmesugemetega lasteraamatute looja ja vahendajana, kes tõlkis eesti keelde Astrid Lindgreni teoseid ning loonud Aatomiku ja Raua-Rooberti tegelaskuju. Peale selle on ta tõlkinud ka saksa, rootsi, hollandi, taani, vene, tšehhi, läti ja flaami keelest nii luulet kui ka proosat.
2004. aastal oli Vladimir Beekman üks kuuest tõlkijast, kes sai suurimat seadusega lubatud autorihüvitist 29 148 krooni. Kirjanikest sai selle maksimumi ainult Jaan Kross. 2006. aastal sai ta 33 669 krooni autorihüvitist. Ainult kolm tõlkijat ja üks kirjanik (Erik Tohvri) said autorihüvitist rohkem.
Isiklikku.
Ta oli abielus kirjanik Aimée Beekmaniga.
Aimée Beekman

Aimée Beekman (/ɛˈmeː/, aastani 1953 Aimée Malla; sündinud 20. aprillil 1933 Tallinnas) on eesti kirjanik.
Elulugu.
Aimée Beekman lõpetas 1956. aastal Üleliidulise Kinematograafiainstituudi, töötas 1956–1960 Tallinnfilmis peaoperaatorina ning on alates sellest ajast tegutsenud vabakutselise kirjanikuna.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kirjanik ja tõlkija Vladimir Beekman.
Vahel on väidetud, et Aimée Beekmani eesnime ametlik kuju olevat Aime, kuid see ei vasta tõele – selle segaduse on tekitanud nime transkribeerimine vene keelde dokumentides.
Teosed.
Romaanid:
Lühiromaan:
Lastekirjandus:
Troisdorf

Troisdorf on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Siegi kreisis. Linnast lõunas asub Bonn ja põhjas Köln.
Ajalugu.
Troisdorfi on esmamainitud 1075. aastal. 1952. aastal sai linnaõigused. 
Linnas asub pildiraamatumuuseum.
Jaan Bergmann

Jaan Bergmann (29. detsember 1856 Niilu talu, Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond – 25. juuni 1916 Paistu) oli eesti vaimulik, tõlkija ja luuletaja.
Elukäik.
Jaan Bergmann õppis aastatel 1867–1869 Gustav Beermanni elementaarkoolis Põltsamaal ja 1871–1877 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1877–1882 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kirikuõpetaja prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses (Jakob Hurda juures).
Jaan Bergmann ordineeriti 25. septembril 1883 õpetajaametisse, ta oli aastatel 1883–1884 Peterburi Jaani koguduse adjunktpastor. Aastatel 1884–1916 oli ta Paistu koguduse pastor (introdutseeriti pastoriametisse 30. detsembril 1884).
Alates 1901. aastast oli ta Eesti esimese laste- ja noorteajakirja Lasteleht toimetaja.
Looming.
Piiblitõlked.
1912. aastal ilmus trükis Jaan Bergmanni tõlgitud Uus Testament. 1915. aastal valmis Bergmannil Piibli täieliku tõlke käsikiri (6664 lk), mis jäi aga alanud sõja ja tõlkija surma tõttu trükis avaldamata ning läks kaduma. Alles 1932. aastal leiti see Paistu kirikumõisa pööningult peaaegu tervenisti üles ja anti hoiule Eesti kultuuriloolisele arhiivile Tartus.
Luule ja luuletõlked.
Jaan Bergmanni järelromantilises luules moodustab parima osa tema lüroeepika, eriti ballaadivormiline "Ustav Ülo". Bergmann oli oma aja suurimaid vormimeistreid ja luulekeele rikastajaid.
Jaan Bergmann on tõlkinud osa vanakreeka koomilisest väike-eeposest "Batrachomyomachia" ("Konnade ja hiirte sõda"), viis laulu "Odüsseiast" ning saksa ja vene ballaade (Puškini, Goethe, Schilleri, Schlegeli, Bürgeri, Chamisso, Kosegarteni, Freiligrathi, Herderi, Mülleri, Rückerti ja Schwabi teoseid).
Isiklikku.
Tema poeg oli advokaat Heinrich Bergmann.
Villem Buk

Villem Buk (ka Willem Buck; 6. aprill (vkj 25. märts) 1879 Kambja vald – 1941) oli eesti proletaarne kirjanik ja õpetaja.
Elukäik.
Villem Buk sündis Tartumaal Kambja vallas Voorekülas sepp Taavet Buki perekonnas. Ta õppis Voore külakoolis ja Maaritsa õigeusu kihelkonnakoolis ning omandas 1898. aastal Kaareperes kooliõpetajate kursustel õpetajakutse. 
Töötas aastail 1898–1900 Tartumaal Voore külakoolis abiõpetajana ja 1900–1903 Luunja külakoolis õpetajana; seejärel teenis Venemaa keisririigi sõjaväes, kuid vabastati nõrga tervise tõttu.
Aastatel 1903–1906 oli Villem Buk Võrumaal Karilatsis Jaanimäe külakooli juhataja. 1906. aastal ta vallandati sellest ametist seoses osavõtuga 1905. aasta revolutsiooni sündmustest. 1906. aastal liitus Buk VSDTP-ga ja tegi kaastööd J. Lilienbachi väljaandele Lendleht. 1907. aasta juulis vahistati ta poliitilise tegevuse eest ja hoiti kuus kuud vahi all, mille järel keelati tal elamine Läänemere kubermangudes, pealinnas ja kubermangukeskustes; seejärel elas ta ajutiselt väljasaadetuna Petseris. Seal tutvus ta kohalike eestlaste ja setude eluoluga ning kirjutas sellest ka raamatu "Petseri eestlased".
1910. aastast, pärast elamispiirkondade keelu lõppu, elas Buk Viljandis ja töötas ajalehe Malev toimetuses. Viljandi-perioodil ilmusid tema jutustused "Kraav", "Jumala rahvas" ja "Kivine raamat".
1911. aastal kolis Villem Buk Narva, kus osales peale Tallinna Teatajale kaastöö tegemise 1912–1914 ka ajalehe Kiir väljaandmise organiseerimises ja toimetamises. Pärast ajalehe Kiir sulgemist Narvas kolis Buk Tallinna, kus töötas Fr. Krulli tehases haigekassa sekretärina, ent jätkas sealgi poliitilist tegevust. Ta vahistati ja saadeti Irkutski kubermangu asumisele.
1917. aastal pärast veebruarirevolutsiooni naasis Buk Tallinna, kus asus tööle uuesti avatud ajalehe Kiir toimetuses. 1917. aasta sügisel kolis ta Vohnja valda ja töötas Palametsa kooli koolmeistrina.
1918. aastal, enne Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt, evakueerus Villem Buk Petrogradi Nõukogude Venemaale, kus töötas kommunistliku ajalehe Edasi toimetuses.
1919. aastal oli Buk Punaarmee eesti diviisi koosseisus kirjasaatja ning osales Vene kodusõja lahingutes Lõuna-Venemaal Anton Denikini vägede vastastes lahingutegevuses.
Pärast Vene kodusõja lõppu töötas Villem Buk Brjanski kubermangus Eesti asunduses Stolba ja seejärel Tveri oblastis Toropetsis.
1925. aastal naasis Buk Leningradi, kus töötas Lenini-nimelises tööliskoolis õpetajana ja seejärel Eesti Pedagoogilises Tehnikumis. Leningradis osales ta Eesti Proletaarsete Kirjanike Assotsiatsiooni töös ja eesti kirjastuse Külvaja tegevuses.
1930. aastail töötas Buk koolmeistrina eesti asundustes Venemaal (Punane Lageda, Nurmekunde jt). 1934. aastal kolis ta Kalinini linna (enne 1931. ja pärast 1990. aastat Tver).
1941. aastal naasis Villem Buk Tartusse. Pärast II maailmasõja algust ja enne lähenevat Saksa okupatsiooni ei evakueerunud ta koos Nõukogude aktiiviga, vaid püüdis lahkuda Eestist sama aasta juulis üle Peipsi järve paadiga, ent jäi kadunuks.
1967. aastal paigaldati Karilatsi koolimaja seinale Kambjas Villem Buki mälestustahvel.
Tõnis Braks

Tõnis Braks (19. august 1885 Lihula – 20. oktoober 1966 Tallinn) oli eesti kirjanik ja ka ajakirjanik. Kasutas pseudonüüme Heini ja Aruvälja Andres.
Looming.
Ta tegi kaastööd töölisväljaandeile Kiir, Tööline ja Tapper ning töötas 1920–1951 ajalehetoimetustes (Sotsiaaldemokraat, Päevaleht, Kommunist, Rahva Hääl, Talurahvaleht). 1951–1954 oli vangis (§ 58-10).
Kirjanikuna sai ta tuntuks vesteid kirjutades. Avaldanud ka lühi- ja noorsoojutte ("Võitlusvennad" (1945), "Punaoja poisid" (1947)) ning külakomöödiaid ("Tantsuprofessor" (1935), "Metsakollid" (1947)).
Aleksander Aspel

Aleksander Aspel (10. juuni 1908 Mustvee – 21. märts 1975 Iowa City) oli eesti kirjanik, tõlkija ja kirjandusteadlane.
Elukäik.
Aspel õppis aastatel 1926–1938 Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat. 
Ta töötas 1938–1946 Pariisis eesti keele lektorina ning 1946. aastast USA-s prantsuse keele ja kirjanduse õppejõuna.
Looming.
Avaldanud esseesid, monograafiaid ja tõlkeid prantsuse kirjandusest (Guy de Maupassant, Honoré de Balzac, Émile Zola jt).
Mihkel Aitsam (täpsustus)

Mihkel Aitsam on olnud vähemalt 10 inimeste nimi.
Andres Alver

Andres Alver (7. november 1869 Vooru – 24. jaanuar 1903 Smiltene) oli eesti arst, ühiskonnategelane ja kirjanik.
Elukäik.
Andres Alver oli päritolult talurentnike poeg, õppis Valga kreisikoolis, Treffneri gümnaasiumis 1887–1892, tegi lõpueksamid Tartu Kubermangugümnaasiumis 1892 (eksternina), õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust 1892–1897, tegi kreisiarsti eksamid Keiserlikus Tartu Ülikoolis 1898. aastal. Oli Keiserliku Tartu Ülikool kohtumeditsiini instituudi assistent 1898–1900, käis õppereisil Lääne-Euroopas 1900.
Kuulus Tartus sotsiaaldemokraatilisse rühmitusse, tutvustas ajakirjas Rahva Lõbu-Leht loodusteaduse saavutusi ja darvinismi.
1900 novembri keskelt kuni surmani (1903) töötas Valga kreisiarstina. Oli aktiivne seltsitegelane, "Säde" seltsi esimene esimees.
Hukkus ametikohustuste täitmisel Lätis Smiltene jõel, maetud Tarvastu kalmistule Mustlas.
Elise Rosalie Aun

Elise Rosalie Aun (alates 1903. aastast perekonnanimi Raup; 3. (vkj) / 15. juuni 1863 Pikareinu, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 2. juuni 1932 Tallinn) oli eesti luuletaja ja proosakirjanik.
Elulugu.
Sündis Pikareinul renditaluniku peres, noorusaastatel elas koos vanematega Setumaal Ulitina mõisas. Õppis 1879–1882 Räpina-Lokuta tütarlastekoolis. 
1888–1903 elas Võtikveres, Viljandis, Pärnus, Riias, Kroonlinnas, Valgas, Vändras ja Tallinnas. 
Töötas Viljandis ajakirja Linda toimetuses (1890–1892, 1898), Kroonlinnas koduõpetajana (1895–1896), Pärnus raamatukaupluse müüjana (1897–1898), Vändra kurttummade koolis kasvatajana (1899–1900), Tallinnas Kristliku Rahvakirjanduse Agentuuri abikaupluse juhatajana ja mujal.
1903. aastal abiellus ta kooliõpetaja Friedrich Raupiga ja elas 1903–1911 Venemaal Simbirskis. 1911–1932 elas Tallinnas. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Looming.
Avaldanud mitu luulekogu. Luules on valdav armastus- ja looduslüürika, esineb ka koduigatsuse teema. Luuletused on peamiselt järelromantilises stiilis, realismi elementidega. Esile on tõstetud tema värsikultuuri, eriti riimitehnikat. 
Tema luuletusi ja artikleid avaldati ajalehtedes Eesti Postimees, Olevik, Postimees, Rahva Leht ja ajakirjas Meelejahutaja.
Kogus setu rahvaluulet, tõlkis proosat ja luulel. Kirjutas ka proosat, avaldas kirjeldusi Setumaast ja setude elust.
Isiklikku.
Tema vend oli metsandustegelane Karl Eduard Aun.
Tahhogeneraator

Tahhogeneraator on alalisvoolumasin, mis muundab pöörlemiskiiruse ehk
mehaanilise signaali pinge- ehk elektriliseks signaaliks.
Resolver

Resolver ehk pöördtrafo on pöörlemise positsiooniandur. Ta kujutab endast kõrgsageduslikku pöördtrafot, mille primaarmähis on istutatud pöörleva masina võllile ja sekundaarpoolel on kaks mähist, mis on nihutatud üksteise suhtes 90 kraadi. Primaarmähise pöörlemisel indutseeritakse sekundaarpoolel muutuva amplituudiga signaal, mis peale kandesageduse filtreerimist annab tulemuseks siinussignaali A ja koosiinussignaali B. Nende signaalide hetkväärtuste alusel on võimalik määrata võlli asend ja sellest omakorda peale tuletamist ka kiirus.
Resolver on absoluutandur, mille abil saab määrata võlli asendit täisringi suhtes. Kasutatakse nii sünkroon- kui ka asünkroonmasinate juures.
Seadme eeliseks on harjade puudumine.
Optiline inkrementaalandur

Optiline inkrementaalandur on pöörlemise positsiooniandur. Optilise inkrementaalanduri põhielemendiks on inkrementaalketas, mis asetseb pöörleval võllil. Ketas on jaotatud paljudeks valgust läbilaskvateks ja mitteläbilaskvateks sektoriteks (tavaliselt 1024, 2048 või 4096 läbilaskvat sektorit). Neid sektoreid valgustatakse enamasti LED-valgustiga, mille valgusvihk suunatakse läbi kondensori ja filtri. Kondensor koondab valgusvihu ja filter omab samuti valgust läbilaskvaid ja mitteläbilaskvaid sektoreid, mille laius vastab ketta sektorite laiusele. Teisel pool ketast
asetsevad neli fotoelementi, mis on nihutatud üksteisest neljandiku sektori laiuse võrra ning mis on paari kaupa vastulülitatud. Selle tulemuseks on olukord, kus inkrementaalketta pöörlemisel tekitatakse fotoelementides vool, mis vastab siinus- ja koosinussignaalidele, kus signaali periood vastab kahe sektori laiusele (üks valgust läbilaskev ja üks mitteläbilaskev), mitte aga võlli pöördele. Seega saadavate signaalide sagedus on sektorite arvu ja võlli pöörlemiskiiruse korrutis. Aga tangensiga on võimalik määrata võlli asukoht ühe perioodi lõikes, mistõttu peab antud andur lugema, mitu perioodi on juba möödunud antud pöörde keskel, ehk inkrementeerima. Selleks et vahepealseid arvutustulemusi kontrollida, on inkrementaalkettal ka referentspunkt, mida jälgitakse viienda fotoelemendiga. Referentspunkt kinnitab, et üks võlli pööre on toimunud.
Andres Siim

Andres Siim (25. veebruar 1962 Tallinn – 2. märts 2020) oli eesti arhitekt. 
Elulugu.
Õppis 1969–1980 Tallinna 46. Keskkoolis, 1980–1985 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri. Töötas 1985–1987 PI Tööstusprojektis, 1987–1991 EKE Projektis, 1991–1993 AS Akoses. Aastal 1993 asutas koos abikaasa arhitekt Kristel Ausingu ja arhitekt Hanno Kreisiga osaühingu Arhitektuuristuudio Siim &amp; Kreis.
Minni Nurme

Minni Katharina Nurme (kuni 1935 Neumann, 1936–1941 Raudsepp, 1941–1958 Hint; 30. oktoober 1917 Kiini talu, Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 22. november 1994 Tallinn) oli eesti kirjanik. 
Aastatel 1925–1931 õppis ta Suure-Kõpu algkoolis ja 1931–1936 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumis. 
Nõukogude–Saksa sõja ajal oli ta Nõukogude tagalas ning seejärel tegutses vabakutselise kirjaniku ja tõlkijana. 1948. aastal mõisteti Nurme avalikult hukka loomingus avalduva pessimismi ja passiivsuse eest.
Looming.
Kirjutanud olustikulist ja psühholoogilist proosat ning sõja ajal peamiselt koduigatsuslikku luulet. Hiljem kirjutas loodus- ja tundeluulet ning filosoofilist luulet.
Mälestuse jäädvustamine.
Aastatel 2003–2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja koduluulepreemiat.
Isiklikku.
Tema õde oli kirjanik Salme Ekbaum. 
Aastail 1936–1941 oli ta abielus Jaan Raudsepaga (1907–1962), siis oli tema kodanikunimi Minni Raudsepp. Nende poeg on sisearhitekt Loomet Raudsepp.
Aastail 1941–1958 oli ta abielus Aadu Hindiga, siis oli tema kodanikunimi Minni Hint. Nende lapsed on Martin Hint, Päärn Hint, Miina Hint, Aadu Hint ja Eeva Park.