tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Selts

Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Selts (lühend TERTS) on ehitiste restaureerimise eriala üliõpilasi ühendav organisatsioon. Organisatsiooni loomise idee käidi välja 2009. aasta kevadel, selts loodi 3. oktoobril 2009 Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledžis.
Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Seltsi eesmärk on arendada oma liikmeid spetsialistidena, lisaks pööratakse tähelepanu ka omavahelisele suhtlusele. Selts korraldab koolitusi, väljasõite ja suvepraktikaid, liikmetele antakse võimalus arendada juhtimise ja meeskonnatöö oskusi töörühmades.
Seltsi esimene esimees oli Maido Lüiste.
Eduard Mullart

Eduard Martin Mullart (aastani 1934 Eduard Martin Müllerstein, aastani 1937 Eduard Müllerstein; 17. oktoober 1898 Tallinn – 8. juuli 1943 Norillag, Krasnojarski krai, Vene NFSV) oli Eesti ohvitser (kapten).
Mullart lõpetas 1922. aastal sõjakooli. Ta teenis alates 1924. aastast Pioneerpataljonis. Pärast Nikolai Trankmanni poolt Eesti piirikindlustuskavade reetmist Nõukogude Liidule 1938. aastal määrati Mullart kirdepiiri kindlustustööde juhiks.
Mullart vahistati 14. juunil 1941. Talle määrati 5. septembril 1942 erinõupidamise otsusega 10 aastat vangistust ning ta suri Norillagis.
Ain Rool

Ain Rool (sündinud 1. märtsil 1966) on eesti kabetaja. 
Ta kuulub Järvamaa kabeklubisse ning on esindanud Paide linna Eestimaa linnade talimängudel.
Ta on nii Vene kui ka rahvusvahelises kabes võitnud individuaal- ja meeskondlikke Eesti meistrivõistluste medaleid.
Gamle Oslo linnaosa

Gamle Oslo ('vana Oslo') on linnaosa Oslos. 
Linnaosas asub Edvard Munchi muuseum, Oslo botaanikaaed ja keskaegne park. Ajal, mil praegust Oslot nimetati Kristianiaks, oli linnaosa nimi Oslo.
Linnaosa asumid on Bjørvika, Bryn, Ekebergskrenten, Ekebergskråningen, Enerhaugen, Ensjø, Etterstad, Galgeberg, Gamlebyen, Grønland, Grønlia, Helsfyr, Jordal, Kampen, Kongshavn, Kværner, Lodalen, Tøyen, Vålerenga, Valle-Hovin. 
Linnaosa haldusalas on mitmed väikesaared Oslo fjordis: Kavringen, Nakkholmen, Lindøya, Hovedøya, Bleikøya, Gressholmen, Rambergøya ja Heggholmen.
Faktootum

"Faktootum" on 2005. aastal valminud film, mille lavastas Bent Hamer. Film põhineb Charles Bukowski juttudel ja samanimelisel romaanil.
Bergeni Fleslandi lennujaam

Bergeni Fleslandi lennujaam (norra: Bergen lufthavn, Flesland) (IATA: BGO, ICAO: ENBR) on lennujaam Norras Bergenis. 
See asub 19 km Bergeni kesklinnast lõunas Fleslandi asumis. Lennujaam ehitati NATO rahastusel ja avati 1955. Seda on kasutatud nii tsiviillennujaama kui ka sõjaväelennujaamana. Lennujaama haldab Avinor.
Flesland on Norra suuruselt teine lennujaam, mis näiteks 2007. aastal teenindas 4 852 740 reisijat. Seitse lennufirmat pakuvad riigisiseseid lende 16 sihtkohta, kaheksa lennufirmat pakuvad lende 19 rahvusvahelisse sihtkohta, sh ka igapäevaseid lende Aberdeeni, Amsterdami, Kopenhaagenisse, Frankfurti, Londonisse ja Stockholmi. Vana terminal muudeti kopterite maandumisväljakuks, mis üldiselt teenindab puurtorniplatvorme Põhjamerel.
Kõige tähtsam marsruut on Oslosse, kuhu tehakse umbes 35 lendu iga päev Boeing 737-ga. Seda lennuliini teenindavad Norwegian Air Shuttle ja SAS.
Tallinna lauluväljak

Tallinna lauluväljak on Tallinna laululava ümbritsev puhkeala.
Tallinna lauluväljakut haldab Sihtasutus Tallinna Lauluväljak.
Tallinna lauluväljakul asub ka Tallinna lauluväljaku tuletorn, mis on 42 meetrit kõrge ja ehitatud 1960. aastal Tallinna laululava laulukaare kompleksi ühe osana. Torn renoveeriti 2010. aastal. Tuli tuletorni tipus põleb vaid laulupidude ajal. Tuletorn on avatud kõigile huvilistele aasta läbi, pakkudes vaadet lauluväljakule, Tallinna linnale ja lahele. Väljaku pindala on 23 hektarit.
29. juunil 2004 paigaldati Tallinna lauluväljakule Ekke Väli ja Vello Lillemetsa loodud pronksist 2,25 meetrit kõrge ja 2,5 tonni kaaluv Gustav Ernesaksa kuju.
Oslo Plaza

Oslo Plaza (ametlikult "Radisson SAS Plaza Hotel") on hotell Oslos, mis on 117 meetriga linna ja kogu Norra kõrgeim hoone ning Põhjamaade kõrgeim hotell. Ehitis valmis 1989. aastal ja avati ametlikult 1990. aastal. Kuulub Radisson SAS hotelliketti.
33. ja 34. korrusel (ehitise tipus) on bassein ja saun.
Hotellil on 37 korrust 673 toaga, kus on kokku 1500 voodikohta.
Hoone karkass on betoonist ja seinad on kaetud peegelklaasiga.
Troll A

Troll A on Põhjameres Trolli maagaasimaardlal 80 km Bergenist loodes asuv maagaasiplatvorm. See on kõrgeim ehitis, mida kunagi on transporditud maa pinna suhtes ühest kohast teise.
Mõõtmed.
Platvormi kõrgus on 472 m ja see kaalub 656 000 tonni. Platvorm seisab 303 m sügavusel merepinnal neljal silindrilisel raudbetoonjalal. Jalgade seina paksus on 1 meeter.
Ehituse käik.
Platvorm ja selle jalad ehitati eraldi ning ühendati 1995. aastal. 1991 hakkas Aker Kværner ehitama platvormi "condeep"-osa. 1992–1994 ehitati Stavangeris 36 m kõrgune platvormi veepealne osa. 1995 veeti platvorm oma praegusesse asukohta. See võttis aega seitse päeva ja seda jälgis mitu telekanalit. Gaasitootmine algas 9. veebruaril 1996.
Troll A ammutab gaasi 40 puuraugust ning see transporditakse torude kaudu maismaale kiirusega 890 m/s. 
Rekordid.
1996. aastal kanti platvorm Guinnessi rekordite raamatusse kui suurim avamere gaasiplatvorm.
2006. aastal andis laulja Katie Melua Troll A töötajatele kontserdi platvormi jalamil 303 m merepinnast allpool. See on kõige sügavaimal peetud kontsert.
Platvormi omanikuks on Statoil.
Platvormi geograafilised koordinaadid on .
Elektriorel

Elektriorel on orel, milles heli asemel tekitatakse helile vastav elektrisignaal. See tekitatakse kas elektromehaanilisel teel (Hammondi orel) või elektrooniliselt kas analooglülituste abil või digitaalselt, igal juhul ainult elektri abil, erinevalt viledega orelitest, kus heli tekib viledest läbiva õhuvoolu toimel ja kus ainsaks elektriseadmeks võib olla ainult elektrimootori abil käitatav oreliventilaator, mis ajab õhku orelisse. Ülekaalukalt on elektriorelid seega hoopiski elektronorelid.
Mõned elektriorelid on võimelised küllalki hästi jäljendama tuntud vanade meistrite orelite kõla. Elektriorelitel on olemas samad registrite nimetused nagu viledega orelitelgi. Näiteks: Principal 8`, Rohrflöte 8`, Mixtur 4fach, Octave 2`jne. On olemas 1–3 manuaaliga ja pedaaliga elektrioreleid. Elektriorelite kõla võib olla samuti väga erinev, sõltudes valmistajafirmast ja sellest, millist muusikastiili on püütud jäljendada. 
Mõnede elektriorelite kõla võib meenutada süntesaatori oma. Kuid on ka selliseid häid pille, mille puhul on kuulmise järgi raske vahet teha vileoreli ja elektrioreli vahel. Samal ajal on elektriorelid hinna poolest ehtsatest vileorelitest mitu korda või isegi mitu suurusjärku odavamad. 
Siinjuures tuleb arvestada asjaoluga, et elektriorelites kasutatav elektroonika reeglina ei talu külma ja eriti niiskust. Seepärast ei ole soovitatav neid panna vanadesse ja eriti külmal ajal kütmata kirikutesse.
Eestis toodetud elektriorelitest on tuntuimad tehase RET seeriaviisiliselt toodetud elektronorel Retakord ja unikaalse tootena teostatud Varioola. Unikaalsetest elektroonsetest muusikainstrumentidest sai tuntuks ka Härmo Härmi valmistatud elektronorel-süntesaator. Kõige laiemalt oli tuntud aga tehase Norma toode – 1970.–1980. aastatel suurseerias toodetud monotooniline lasteelektronorel Pille
Oslo fjord

Oslo fjord (norra: "Oslofjorden") on laht Norra kaguosas. Põhjast lõunasse on fjordi pikkus ligi 100 km. Oslo fjord on osa Skagerraki väinast ning ühendab omavahel Põhjamere ja Kattegati väina. Nimele vaatamata ei ole Oslo fjord geoloogilises mõttes fjord. Ajalooliselt teati seda piirkonda nime Viken ("laht") all ning pole teada, millal ja miks sai see veekogu praeguse nime. Laht on Drøbaki väina juures hargnenud sisemiseks ("indre") ja välimiseks ("ytre") Oslo fjordiks.
Fjordis on Norra tihedaim laevaliiklus. Lisaks avati 2000. aastal Oslo fjordi kitsaimas kohas veelune tunnel Drøbakist Storsandi. 
Lahe geograafilised koordinaadid on .
Elanikkond.
Koos Oslo elanikkonnaga elab fjordiga piirnevatel aladel umbes 1,96 miljonit inimest. Kokku elab Oslos ja fjordi-äärsetes valdades 2,2 miljonit inimest. 
Norra elanikkonnast rohkem kui 40% elab vähem kui 45-minutilise autosõidu kaugusel fjordist. Kuigi fjordis on sadu asustatud saari, elab enamus inimesi mandril. 
Kliima.
Oslo fjordi keskmine temperatuur on 7,5 °C, mis on kõige soojem Norra fjordide seas. Kõige külmem on temperatuur veebruaris, mil see on –1,3 °C. Kõige soojem on juulis, mil keskmine temperatuur on 17,2 °C. Fjordi keskel asuvatel saartel on Norra ühed soojemad suved ja pehmemad talved. Tänu soojadele temperatuuridele saavad külmatundlikud taimeliigid fjordis kasvada.
Ajalugu.
Vanimad jäljed asustusest ulatuvad tagasi kivi- ja pronksiaega. Ida- ja läänekaldalt on leitud kolm hästi säilinud viikingilaeva. Ajalooliselt teati seda piirkonda nime Viken ("laht") all.
Oslo fjordil oli varem Oslo-läheduse tõttu strateegiline tähtsus. Teise maailmasõja ajal asusid fjordis mitmed Saksa kindlustused. 
Norra kunstnikul Edvard Munchil oli maamaja ja maaliateljee fjordi kaldal Åsgårdstrandis ning ta kujutas seda oma mitmetel maalidel, sh "Karje" ja "Tüdrukud kail".
Teine maailmasõda.
Oslo fjordis toimus Saksa invasiooni ajal sissetungi üks tähtsamaid lahinguid, Drøbaki lahing. Sakslased soovisid Oslo kiiresti hõivata, aga Oscarsborgi kindluses baseerunud Norra väed suutsid Saksa raskeristleja "Blücher" uputada ja tänu sellele jõuti kuningas, kuninglik perekond ja valitsus enne Oslo langemist evakueerida. Seetõttu ei alistunud Norra kuningas Saksamaale ja Quislingi valitsus oli ebaseaduslik, sest Norra eksiilvalitsus eesotsas kuningaga ei tunnustanud seda kunagi.
Karje

"Karje" (norra "Skrik"; valminud 1893–1910) on norra kunstniku Edvard Munchi ekspressionistlike maalide ja graafiliste lehtede sari. See kujutab pead käte vahel hoidvat agoonias inimest avatud suu ja "tühjade" silmadega punase taeva taustal. Taustal olev maastik kujutab Oslo fjordi nähtuna Ekebergi mäelt Oslos.
"Karje" on üks tähtsamaid Norra kunstiaardeid. Sellest on saanud rahvusvaheliselt tuntud sümbol, mida kasutatakse sageli originaal- või muudetud kujul reklaamides.
Munch lõi sarnaseid maale mitu versiooni eri tehnikates. Oslos asuvas Munchi muuseumis on hoiul 1910 valminud temperamaal ja üks pastellmaal. Norra rahvusgaleriis asub veel üks õli- ja temperamaal 1893. aastast. Neljas versioon, pastellmaal, oli 2012. aastani miljardär Petter Olseni kogus. Mais 2012 müüs ta maali oksjonil 119,9 miljoni dollari eest.
Munch lõi 1895 ka litograafia samal teemal.
"Karje" on sageli varguste ohvriks langenud. 1994 varastati Norra rahvusgalerii maal, kuid see leiti mõned kuud hiljem. 2004. aastal varastati Munchi muuseumist "Karje" ja "Madonna". Mõlemad maalid leiti 2006. aastal kannatada saanuna. Pärast restaureerimist pandi nad uuesti välja 2008. aasta mais.
Munch pani maalile algul saksakeelse nime "Der Schrei der Natur" ('Looduse karje').
Kalmistu

Kalmistu ehk surnuaed on paik, kuhu maetakse surnuid kas laibamatustel või tuhastatult urniga.
Kalmud ehk hauad on surnuaial tähistatud hauatähise – hauakivi, hauasamba, hauaplaadi, risti või kenotaafiga. 
Sajandeid paiknesid kalmistud koos kirikutega linnade ja külade keskustes. Surnuaiad tekkisid tavaliselt ümber pühakoja, kuid ka kirikud ise olid läbi aegade hinnatud matmiskohad. Surnuaeda ümbritses tavaliselt kivist müür ning seal võisid paikneda väiksemad kabelid või luukambrid. Keskaegsetel kalmistutel seisid kivist või puust surilaternad, milles põlev tuli kaitses surnuid sümboolselt kurja eest. Maeti ida-läänesuunaliselt, sageli sängitati lahkunud ilma puusärgita, vaid surilinasse mässituna ning hauakoht märgistati puust ristiga.
Luterlikes piirkondades hakati juba 16. sajandi keskel rajama surnuaedu asulatest väljapoole. Eesti aladel keelustati kirikutesse ning külade ja linnade keskustes asuvatesse surnuaedadesse matmine 18. sajandi lõpul. 1772. aastal välja antud Vene keisrinna Katariina II ukaasi kohaselt pidid surnuaiad asuma eluhoonetest vähemalt 600 meetri kaugusel. 
Tänapäeva Eesti surnuaiad on enamasti puude, põõsaste ja teeradadega pargid.
Ferdinand Lester

Ferdinand Lester (23. veebruar 1908 – 9. märts 1969 Tallinn) oli eesti poksija. 
Ta poksis Tartu Kalevis.
Lester oli kokku neljakordne Eesti meister:
Ringvassøy

Ringvassøy (põhjasaami keeles "Ráneš") on saar Norras Tromsi maakonnas. Ta on Norra põhiosa suuruselt kuues saar. Saare pindala on 656 km². 
Saar on jaotatud Tromsø ja Karlsøy valla vahel. 
Saare kõrgeim punkt Soltindan asub 1051 m kõrgusel merepinnast. Saarel paiknev 10 km pikkune Skogsfjordvatnet on suurim saarejärv Norras.
Tartu kalmistud

Tartu kalmistud paiknevad praegusajal viies paigas: Raadi, Puiestee, Võru, Jänese tänava ning Räpina maantee ääres. 
Endised kalmistud.
Varasemad kesklinna kirikute (sh Tartu toomkiriku ja Tartu vana Maarja kiriku) ümber olnud kalmistud on hävinud, samuti ei ole säilinud juudi kalmistu ning islamiusuliste kalmistu Raadi kalmistu servas. Kadunud on ka Riia mäel olnud Püha Anna kalmistu ja kõrval Lille mäel olnud Püha Antoniuse kalmistu.
Re vald

Re vald oli vald Norras Vestfoldi maakonnas. Valla halduskeskus oli Revetal.
Vald loodi 1. jaanuaril 2002 Våle ja Ramnesi valla liitumise teel. Valla pindala oli 224,6 km² ja 2009. aastal elas seal 8527 inimest. Rahvastiku tihedus oli 38 inimest/km².
Re valla asjaajamiskeel oli "bokmål".
Valla endiselt alalt voolab läbi Aulielva jõgi.
Valla maa-alal toimus 1177. aastal lahing, mis on viimane Snorri Sturlusoni poolt "Heimskringlas" mainitud lahing. Valla endiselt alalt on leitud nii selles lahingus langenute haudu kui ka varasemast viikingiajast pärit leide.
2003. aastast on vallavanem Keskpartei liige Thorvald Hillestad.
2020. aastal liideti Re vald Tønsbergi vallaga.
Kalakasvandus

Kalakasvandus on kalakasvatuseks vajalike rajatiste kompleks, mida haldab selleks spetsialiseerunud ettevõte.
Tüüpilisse kalakasvanduse kompleksi kuuluvad haudemaja, noorkalatiigid, kaubakalakasvatustiigid, talvitustiigid jne.
Vello Kaunismäe

Vello Kaunismäe (20. juulil 1940 Tallinn – 17. märts 2015) oli eesti poksija. 
Kaunismäe poksis aastatel 1954–1966 Tallinna Kalevis, tema treener oli Raimond Turja. Ta pidas kokku 166 kohtumist ja võitis neist 133.
Kaunismäe oli I kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kokku kolmekordne Eesti NSV meister aastatel 1959, 1960 ja 1963.
Ta osales neli korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel poksis. Ta kaotas kergekaalus (kuni 60 kg) oma kohtumise 1958. aastal, I kergekeskkaalus (kuni 67 kg) võitis oma kohtumise 1959. aastal ja kaotas 1960. aastal ning I keskkaalus (kuni 71 kg) võitis oma kohtumise 1966. aastal.
Isiklikku.
Tema isa oli poksija Ralf Kaunismäe ja vend oli poksija Toivo Kaunismäe.
Freemani väin

Freemani väin (norra keeles "Freemansundet") on väin Teravmägedes.
Freemani väin ühendab Storfjordenit Olga väinaga ning eraldab Barentsi saart Edgeøya saarest.
Freemani väina pikkus on umbes 35 km ja laius umbes 6 km.
Väin on peamine laevatee Hinlopeni väina läbivate laevade jaoks. See on lai ja hästi laevatatav, kuid lõunaosas tugeva vooluga.
Väin on saanud nime 17. sajandi alguses tegutsenud vaalaküti Ralph Freemani auks. . 
Freemani väina geograafilised koordinaadid on .
Peeter Noppel

Peeter-Jaan Noppel (28. juuli 1945 Tartu – 19. september 2015) oli eesti poksija ja poksitreener.
Ta lõpetas 1965. aastal Tartu 1. Keskkooli. Aastatel 1965–1966 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias. 1973. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal.
Ta poksis aastatel 1959–1974 Tartu Kalevis, kus tema treener oli Vello Kade. Ta pidas 197 kohtumist ja võitis neist 162.
Noppel oli II keskkaalus (kuni 75 kg) Eesti NSV meister (1971) ja poolraskekaalus (kuni 81 kg) kahekordne Eesti NSV meister (1972 ja 1974). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel II koha I keskkaalus (kuni 71 kg) 1966. aastal ja II keskkaalus (kuni 75 kg) 1970. aastal ning III koha II keskkaalus (kuni 75 kg) 1969. aastal.
Treenerina.
Noppel töötas 1973. aastast Tartus poksitreenerina, tema õpilaste hulgas olid näiteks Priidu Isak, Alar Roos, Artur Sinilill, Sergei Škatov jt.
Grünerløkka linnaosa

Grünerløkka on linnaosa Oslos. 
Linnaosa on nime saanud Friedrich Grüneri järgi, kes seal 1672. aastal veski ostis. 19. sajandil sai sellest tööliste linnaosa, kus asusid mitmed vabrikud ja tehased.
Linnaosa asumid on Grünerløkka, Foss, Sofienberg, Rodeløkka, Dælenenga, Carl Berner, deler av Tøyen, Lille Tøyen, Hasle, Keyserløkka, Sinsen, Rosenhoff ja Løren.
Niko Bellic

Niko Bellic (serbia: Нико Белић) on arvutimängu Grand Theft Auto IV peategelane.
30-aastane mees Ida-Euroopast Niko Belić läheb otsima paremat elu Ameerikast ,Liberty Cityst, kus kõik pidi palju parem olema. Kui ta oma nõo kutsel Ameerikasse uut elu alustama tuli, nägi ta, et elu polegi nii hea, nagu ta nõbu Roman seda e-kirjas kirjeldas. Kuid Niko ei pöördu tagasi oma koju, vaid jätkab elu Liberty Citys, kus kõik on võimalik. Seal olemine teeb Niko omamoodi õnnetuks, sest kohtab juba sealgi oma vanu nii nimetatud "kamraade". Niko avastab uut maailma. Leiab uusi sõpru, leiab uusi inimesi, kes talle raha pakuvad. Niko tuli ka Ameerikasse sellepärast, et põgeneda halvast mälestusest kus kunagi Serbia sõjaväes tapeti kõik ta sõbrad. Kuid kui Niko teab ,et mõned neist on juba ka Ameerikasse kolinud, hakkab ta tõde otsima kes tappis ära tema sõbrad. Niko peab läbima 88 missionilise story, et saada tõde teada kes tappis ta sõbrad.
Larviki vald

Larviki vald on vald Norras Vestfoldi maakonnas. Larviki valla keskus on Larvik.
1. jaanuaril 1988 liideti Larviki (omavalitsusüksus 1838. aastast) ja Staverni linn ning Brunlanesi, Hedrumi ja Tjøllingi vald. 2018. aastal liideti Larviki vallaga Lardali vald.
Larviki vald asub Oslost 105 km edelas.
Nimi.
Nime muinaspõhjakeelne vorm oli "Lagarvík", mille esimene osa tuleneb omastavas käändes sõnast "logr" 'vesi' või 'jõgi' (viitab Numedalslågeni jõele) ja teine osa on "vík" 'laht'. Nii on nime tähendus "laht (Numedals)lågeni suudmes". Enne 1889. aastat kasutati nimekuju "Laurvik" või "Laurvig".
Loodus.
Tähtsamad loodusobjektid on Farrise järv ja Numedalslågeni jõgi, mille kohalik nimi on "Lågen".
Larviki vald on tuntud ka Farriskildene mineraalveeallikate poolest. Sealt pärit mineraalvett müüakse Farrise kaubamärgi all.
Larviki vald on kõige põhjapoolsem hariliku pöögi ("Fagus sylvatica") kasvukoht maailmas.
Sümboolika.
Valla vapp on kinnitatud aastal 1989. Sinisel kilbil on kujutatud hõbedast värvi mast kolme purjega, mis viitab valla seotusele merega.
Elanikkond.
Valla pindala on 813 km² ja rahvaarv 47 204.
Valla koosseisu kuulub ka Staverni asula (rahvaarv 5000) ning Nevlunghavni, Helgeroa, Kvelde, Hvarnesi ja Tjøllingi küla.
Majandus.
Peamised majandusharud on põllumajandus, kaubandus ja teenindus, tähtsuselt järgmised on tööstus ja veondus.
Kultuur.
Kaupangi lähedal Tjøllingis on keskaegse Skiringssali kaubaeeslinna varemed.
Mereannid

Mereannid (inglise keeles "seafood") on üldnimetus vesiviljeluses või looduslikult kasvanud mereorganismidele, keda inimene tarvitab toiduks. 
Kõige tähtsamad mereannid on kalad ja veeselgrootud.
Biofilter

Biofilter ehk nõrgbiofilter on teatava reoveepuhastussüsteemi (biofiltratsiooni) olulisim komponent, kus tehisstruktuurides (milleks tüüpiliselt on betoon- või terasmahutid) olevate mikroorganismidest koosneva biokile abil puhastatakse sellest läbinõrguv reostunud vesi. Tavaliselt toimub süsteemisiseselt ka reostunud vee loomulik või sundõhustus, tagamaks oksüdeerumistingimused. 
Biofiltrit kasutatakse laialdaselt kalakasvatustes suletud veekasutusega süsteemis (nn retsirkulatsioonisüsteem), kus kalade metaboliitsed vette sattuvad mürgised lämmastikuühendid (näiteks ammoniaak) oksüdeeritakse.
Gyda

Gyda on naisenimi.
Gyda (vanapõhja Gyða) oli mitme ajaloolise isiku nimi:
Gyda on ka paadiklass (Gyda-klassen).
Kevadine märtsikelluke

Kevadine märtsikelluke ("Leucojum vernum") on amarülliliste sugukonda märtsikellukese perekonda kuuluv taimeliik. 
Levik.
Pärismaine Lõuna-Euroopas.
Eestis kasvatatakse kultuurtaimena.
Gyda Eiriksdatter

Gyda Eiriksdatter (vanapõhja Gyða Eiríksdóttir) oli Snorri Sturlusoni järgi Hordalandi kuninga Eiriki tütar, üks Norra kuninga Harald Kaunisjuukse abikaasadest.
Saaga järgi kasvas Gyda üles ühe rikka Valdresi talupoja juures. Tulevane Norra kuningas Harald armus temasse ning saatis oma saadikud teda endale kosima, kuid Gyda lükkas ta tagasi kui mitte küllalt vägeva: miks ei ole Harald endale alistanud kogu Norrat? Harald võttis väljakutse vastu ning tõotas mitte enne oma juukseid lõigata, kui ta on Norra ühendanud. Kui see oli tehtud, abiellus ta Gydaga. 
Neil sündisid pojad Ålov Årbot, Rørek Haraldsson, Sigtrygg Haraldsson, Frode Haraldsson ja Torgils Haraldsson.
Gyda järgi on nime saanud Gyda naftaväli (Gydafeltet) ning Gydas vei (tänav Oslos ja mitmel pool mujal).
Harilik lumikelluke

Harilik lumikelluke ("Galanthus nivalis") on taimeliik amarülliliste sugukonnast lumikellukese perekonnast.
Levik.
Pärismaine Lõuna- ja Kesk-Euroopas.
Eestis kultuurtaimena, vahel metsistub.
Gyda (eesnimi)

Gyda on naisenimi, mis on levinud Norras ja Taanis.
Ta pärineb vanapõhja nimest Gyða, mis on algselt lühikuju nimedest, mille alguses on Guð- (sõnast "guð", "goð" ('jumalad').
Norras on rööpkujud Gjøa, Jødda ja Jåddå.
Nimepäev on Norras 6. juuni.
Sigbjørn Obstfelder

Sigbjørn Obstfelder (21. november 1866 Stavanger – 29. juuli 1900 Kopenhaagen) oli norra kirjanik.
Sigbjørn Obstfelder on tuntud eelkõige luuletajana. Esimese luulekogu avaldas ta 1893. aastal. Kogumikku peetakse üheks esimeseks modernistlikuks teoseks norra kirjanduses.
Tugevaid mõjutusi sai ta prantsuse luuletajalt Charles Baudelaire'ilt. Obstfelderi töid on sageli nimetatud Edvard Munchi maalide kirjanduslikuks vasteks. Obstfelder ja Munch olid sõbrad. 
Suurema osa elust elas Obstfelder vaesena, vahetades tihti elukohti. Tema vaimne tervis polnud hea, tihti elas ta üle närvivapustusi. 
Aastal 1898 abiellus Obstfelder taani laulja Ingeborg Weekega. Abielu kujunes lühiajaliseks ja rahutuks. 
Ta suri 29. juulil 1900 Kopenhaageni haiglas Kommunehospitalet tuberkuloosi. Ta maeti Kopenhaageni Frederiksbergi kalmistule. Matusepäeval sündis tema tütar Lili. 
Aastal 1917 valmis sõprade tellimusel tema hauasammas, mille tegi Gustav Vigeland.
Hitra vald

Hitra on vald Norras Trøndelagi maakonnas. Hõlmab Hitra saare, mis on Norra suurim Põhjapöörijoonest lõuna pool asuv saar, ja mitmeid väikesaari. Valla halduskeskus on Fillan.
Hitra asutati vallana 1. jaanuaril 1938. Frøya eraldati Hitrast 1877. aastal ja sellest sai omaette vald. Ka kolm valda Hitra põhiosast eraldati omaette valdadeks. Need olid Fillan 1877., Kvenvær 1912. ja Sandstad (Fillanist) 1914. aastal. Kokku liideti need vallad jälle 1. jaanuaril 1964. 2017. aastani kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda. 2020. aastal liideti Hitra vallaga osa endisest Snillfjordi vallast.
Energia.
Saarel paikneb 2004. aastal avatud Hitra tuulepark, kus on 24 tuulegeneraatorit koguvõimsusega 55 MW.
Seiland

Seiland (saami keeles "Sievju") on saar Norras Finnmargi maakonnas Kvaløyast edelas.
Saar on jaotatud Hammerfesti ja Alta valla vahel.
Seilandi pindala on 559 km². See on Norra pindalalt 12. (põhiosa 8.) ja kõrguselt 9. (põhiosa 6.) saar.
Arheoloogilised kaevamised on näidanud, et inimesed on saarel elanud umbes 7000 aastat. Aastal 2007 elas saarel 190 inimest. Saare asulad on Kårhamn, Hønseby, Eidvågen, Fiskebukta, Survika, Altneset ja Hakkstabben.
Seilandil on kaks liustikku – Seilandsjøkelen ja Nordmannsjøkelen. Saare kõrgeim mägi on 1078 meetri kõrgune Seilandstuva.
Saarel on 2006. aastal loodud Seilandi rahvuspark, mille pindala on 316 km².
Norwegian Air Shuttle

Norwegian Air Shuttle ASA (ka Norwegian) on Norra lennufirma.
Norwegian Air Shuttle on suuruselt viies odavlennufirma Euroopas ja teine Skandinaavias. Ettevõtte peakorter on Fornebus.
Ettevõte on noteeritud Oslo börsil.
Aastal 2008 transportis Norwegian 9,1 miljonit reisijat 150 marsruudil 82 sihtkohta. 
Norwegianil on 28 Boeing 737-300, 5 McDonnell Douglas MD-80 ja 10 Boeing 737-800.
Ajalugu.
Norwegian Air Shuttle (NAS) asutati 22. jaanuaril 1993. Firma võttis üle Busy Bee regionaalsed teenused Lääne-Norras.
Oslo kuningaloss

Oslo kuningaloss (norra "Slottet"; ametlik nimetus "Det Kongelige Slott") on Norra kuningaloss Oslos, Norra kuninga ametlik residents.
Loss asub Bellevue kõrgendikul Oslo peatänava Karl Johani tänava lõpus. Selle koordinaadid on .
Ampiirstiilis loss on rangelt sümmeetriline. Lossi ümbritseb 22,5 hektari suurune lossipark.
Lossi hakati ehitama Rootsi ja Norra kuninga Karl III Johani jaoks, kuid tema lossi valmimist ei näinudki. Lossi arhitekt oli Hans Linstow. Asukoha valikul osales kuningas isiklikult. Lossi hakati planeerima aastal 1821 ning kuningas pani sellele nurgakivi aastal 1825. Loss valmis aastal 1849, kui valitses juba Oskar I. 
Kuni 1905. aastani oli loss kasutusel vaid ajuti, kui Oskar I, Karl IV ja Oskar II seda oma Oslo visiitidel kasutasid. Iseseisva Norra esimene kuningas Haakon VII hakkas lossi kasutama püsiva residentsina.
Loss on kolmekorruseline. Ülemine korrus oli esialgu ette nähtud teenijate jaoks, kuid praegu kasutatakse seda külaliste majutamiseks. Vastuvõturuumid ja saalid asuvad teisel korrusel.
Suvel on osa lossist avatud külastajatele. 1990. aastatel renoveeriti loss põhjalikult. 
Lossikabelis toimuvad igal pühapäeval teenistused. Kabelit kasutatakse kuningliku perekonna ristimis- ja leeritalitustel.
Kuningalossi ette on püstitatud Brynjulf Bergslieni loodud Karl Johani ratsamonument.
Halvdan Must

Halvdan Must (norra "Halvdan Svarte", vanapõhja "Hálfdan svarti") oli Ida-Norra väikekuningas 9. sajandist, Gudrød Halvdansson Veidekonge ja Åsa Haraldsdatteri, Agderi kuninga Harald Granraude tütre poeg, Harald Kaunisjuukse isa. 
Lisanime sai ta juuksevärvi järgi. 
Tema sünni aeg ja koht on teadmata; 12. sajandi kronoloogiate järgi suri ta umbes 860. Ta sai kuningaks umbes 829. Sünniajaks on oletatud umbes 810. 
Tema poolvend oli Olav Geirstadalv Gudrødsson. 
Saagade järgi pärines Vestfoldi ning Opplandene lääneosa valitsenud Ynglingite soost, kuid uurijad on seda vaidlustanud. Teda saab pidada Ynglingite suguvõsa ja Kaunisjuukse dünastia vahelüliks. 
Peaaegu kõik, mis temast teada on, pärineb Snorri Sturlusoni ning teiste 12. ja 13. sajandi islandlaste kirjapandust. Saagade andmed tema kohta on osalt muinasjutulised ja sageli omavahel vastuolus olevad. Temast räägitakse põhiliselt kui Harald Kaunisjuukse isast. Seetõttu on temast vähe teada; saagades öeldu ei pruugi tõele vastata. 
Kaasaegsed allikad ei ütle otseselt, et Halvdan Must oli Haraldi isa. Veidi pärast Hafrsfjordi lahingut koostatud "Haraldskvæði" nimetab küll Haraldit Halvdanipojaks, kuid Halvdan oli viikingiajal tavaline nimi. 
Snorri Sturluson kujutab Halvdanit vallutajana, kes pärandiks saadud Vestfoldile lisaks vallutas alasid Østlandetis, algul Vikenis ja seejärel sisemaal. Peale selle olevat Halvdan pärinud oma ema kodukuningriigi Agderi. Oma esimeselt abikaasalt olevat ta pärinud alasid Vestlandis. Ajaloolaste arvates on tegemist Haraldi tegevuse tagasiprojitseerimisega. 
Varasematest allikatest (umbes 1130) avaneb teistsugune pilt. Ladinakeelses teoses "Historia Norvegiæ" (umbes 1180), mis põhineb Are Frode varasemal, nüüdseks kaduma läinud teosel Norra kuningatest, nimetatakse Halvdani, nagu tema isagi, mägede kuningaks. Ka värsivormis kuningate ajalugu "Nóregs konungatal" (umbes 1190), mis põhineb Are Frode eelkäija Sæmund Frode nüüdseks kaduma läinud teosel, seostab Halvdanit sisemaaga. 
Hilisema pärimuse järgi oli ta abielus Sogni kuninga Harald Gullskjeggi tütre Ragnhild Haraldsdotteriga ja legendaarse Taani väikekuninga Ragnar Lodbroki sugulase, Ringerike kuninga Sigurd Hjorti tütre Ragnhild Sigurdsdotteriga. Vanemas pärimuses on jutt ainult ühest abielust, tõenäoliselt esimesena mainitust. 
Halvdani poeg oli Harald Kaunisjuus, kelle ema oli tõenäoliselt Ragnhild Haraldsdatter. Hilisema traditsiooni järgi oli Halvdanil kummagi abikaasaga Haraldi-nimeline poeg ning Harald Kaunisjuus oli neist teine. Arvatakse, et sellega püüti konstrueerida Haraldile ka ema poolt sama suursugune sugupuu nagu isa poolt. 
Halvdan hukkus allikate üksmeelsel kinnitusel läbi Randsfjordeni jää vajudes ning uppides. 
Saagade järgi rajati talle kääpad Skiringssali Vestfoldis, Steini tallu Holesse Ringerikes ja Tingelstadi Hadelandis, et kõik saaksid surnud kuningast oma osa. Varasem "Nóregs konungatal" ütleb, et ta maeti Steini tallu. Seal seostatakse Halvdanit Halvdanshaugeniks hüütava künkaga. Väljakaevamisi pole seal tehtud. Aastatel 1998–1999 tehtud uuringute järgi pärineb kääbas palju varasemast ajast kui 9. sajandist.
Hans Linstow

Hans Ditlev Franciscus von Linstow (1787–1851) oli taani päritolu Norra arhitekt.
Hans Linstowi tuntumad tööd on Oslo kuningaloss ja kümned Norra kirikud.
Hans Linstow õppis algul Kopenhaagenis kunsti ja õigusteadust. 1812. aastal läks ta Norrasse Kongsbergi, kus hakkas õppima sõjaväeinseneriks õppimist, kuid katkestas õpingud. Selle kõrvalt õppis ta ka arhitektuuri. 
Kui Taani 1814. aastal Norrast loobuma pidi, töötas Linstow õukonnas. Ta otsustas seejärel Norrasse kolida ning töötas aastatel 1815–1820 sõjaväejuristina.
Seejärel õpetas ta Christiania kunstikoolis kipsi valamist ja ehitust.
Aastal 1823 sai Hans Linstow ülesande projekteerida Norra kuningaloss ja seda ümbritsev park. Loss valmis aastal 1849.
Aastatel 1828–1835 töötas ta välja kirikute tüüpprojekte. Tema projektide järgi ehitati Norras umbes 80 kirikut.
Austvågøy

Austvågøy on saar Norras Nordlandi maakonnas, Lofootide kõige idapoolsem saar. 
Saarel paikneb suurem osa Vågani vallast; saare kirdepoolne osa kuulub aga Hadseli valda. Saare suurim asula on Vågani valla keskus Svolvær. 
Saare pindala on 526,7 km². Austvågøy ulatus ida-lääne suunas on 40 km ja põhja-lõuna suunas 30 km. Austvågøy on valdavalt mägine. Saare idaosas asub Lofootide kõrgeim mägi Higravstinden (1146 m).
Austvågøy on populaarne mägironijate seas.
Austvågøyd ühendab idas Hinnøyaga Raftsundi sild ja läänes Gimsøyaga Gimsøystraumeni sild.
Nordstrandi linnaosa

 
Nordstrand on halduslik linnaosa Norra pealinna Oslo lõunaosas. Ta asub Bunnefjordeni ning maantee E 6 vahel ning piirneb põhjas Ekebergskråningeni ja Kvernerdaleniga ning põhjas Ljanselvdaleniga.
Linnaosa on nime saanud Nordstrandi asumi järgi. 
Haldusajalugu.
Aastal 1917 liideti Osloga Norsstrand seoses Ekbergbaneni pikendamiseni Sæterini (1941 pikendati seda Ljabruni).
Praegune linnaosa tekkis 2004, kui linnaosareformiga liideti varasemad Nordstrandi linnaosa, Lambertseteri linnaosa, Karlsrud ja osa Ekeberg-Bekkelageti linnaosast (välja jäi suurem osa Ekebergskrentenist ja Ekebergskråningast, miks läks uue Gamle Oslo linnaosa koosseisu).
Rahvastik.
Elanike arv:
Nordstrandi linnaosa on elanike arvult Oslo linnaosade seas teisel kohal.
Rahvastikutihedus oli 2004. aastal 2502 in/km²
Keskmine eluiga on Oslos üks kõrgemaid. 
Hoonestus ja ilme.
Hoonestuses on valdavad väikesed majad, mis paiknevad fjordiäärsel kallakul ja idapoolsel lavamaal. Idaserval Lambertseteril on paneelmajad, mis moodustavad Oslo esimese satelliitlinna. 
Oslo fjordile avaneb kaunis vaade.
Majandus.
Majandustegevust on vähe. Äri- ja teeninduskeskused on Sæteris ja Lambertseteris.
Nordstrandi linnaosal on Oslos üks jõukamaid elanike sissetulekute taseme ja kinnisvarahindade poolest.
Asumid.
Nordstrandi linnaosa asumid on:
Nordre Akeri linnaosa

Nordre Aker on Oslo linnaosa.
See piirkond liideti Osloga 1948. aastal.
Nordre Aker koosneb järgmistest asumitest:
Nordstrand

Nordstrand on elamuasum Norra pealinnas Oslos Nordstrandi linnaosas. 
Ajalugu ja nimi.
Piirkonna nimi oli algselt Sæterstranda. 
Praegust nime kasutati algselt Nordstranda kinnistu kohta, mis praegu asub Mosseveien 196 Mosseveieni ja Nordstrandsveieni ristumiskohal vanemast, Bunnefjordeni ääres asetsevast kinnistust põhja pool. Kui 1884 rajati Østfoldbaneni raudtee Norstrandi jaam, sai see nime kõrval olevalt Nordstrandi kinnistult. Nimi laienes kogu piirkonnale, ning 1905 või 1906 sai selle järgi nime uus, Nordstrandi kihelkond, mis hõlmas Akeri valla lõunaosa.
Bertine Zetlitz

Bertine Axeliane Robberstad Zetlitz ehk Bertine Zetlitz (sündinud 9. aprillil 1975) on norra poplaulja. Ta on üks populaarsemaid norra meelelahutajaid. 
Elulugu.
Bertine alustas muusikukarjääri juba varajases nooruses. Pärast põhjaliku klassikalise muusika õppimist ja muusika instituudi lõpetamist pühendus ta rohkem oma pikaajalisele unistusele saada lauljaks-lauludekirjutajaks. 
Tema debüütalbum oli "Morbid Latenight Show", millele järgnes Tore Johansson (The Cardigans) 2000. aastal produtseeritud album "Beautiful So Far". Tema kolmas album "Sweet Injections" ilmus aastal 2003, produtseeritud Howie B &amp; Magnus Fiennes ja produtsent Richard X (Sugababes, Rachel Stevens) poolt. Album sisaldas hittsinglit "Girl Like You" millele kaasnes laialdane kriitikute heakskiit ja kaubanduslik edu. Tema neljas album "Rollerskating" sisaldas singlit "Fake Your Beauty", mis saavutas edetabelites esikohti. Bertine avaldas oma viienda albumi "My Italian Greyhound" septembris 2006.
Bertine on öelnud: "Album "My Italian Greyhound" on nagu koer: elegantne, humoorikas, sale ja hästilõhnav, koos sarmika vihjega neuroosile."
2007. aasta jaanuaris sündis tal tütar Lill ja ta tegi laulmises vaheaja. Hiljem avaldas ta oma laulude kogumiku. Norra lavadele asus ta taas 2008. aasta alguses.
Maria Mena

Maria Viktoria Mena (sündinud 19. veebruaril 1986) on norra poplaulja. 
Elulugu.
Maria Mena sündis loomingulises perekonnas. Tema norralannast ema kirjutas näidendeid ja nicaragualasest isa oli trummar. Isa on mänginud mitmes Oslo ansamblis. 
Maria ja ta vend Tony said nime Leonard Bernsteini muusikali "West Side Story" tegelaste järgi. Nende vanemad lahutasid abielu, kui Maria oli üheksane. Tüdruk kannatas depressiooni ja toitumishäire all. 
13-aastaselt läks Maria elama isa juurde. Ta laulis ja kirjutas laule oma tunnetest ja pettumustest. Mitte kõikidest päevikusse kirjutatud lugudest pole saanud laule, aga "My Lullaby" on üks nendest, väljendades tema valu vanemate lahutuse pärast. 
Maria palus, et isa korraldaks ta demo tegemise. Peagi sõlmis Sony Music Maria Menaga lepingu. 2002. aastal esitles ta Norras oma debüütsinglit "Fragile (Free)", mis edetabelitesse ei jõudnud. Teine singel „My Lullaby“ saavutas Norra muusikaedetabelites 5. koha. Noor laulja sai kiiresti palju fänne ja peagi tähendas see populaarsus plaatinaplaati. Pärast suurt edu avaldas ta oma debüütalbumi „Another Phase“, mis saavutas Norra edetabelites kuuenda koha. 
20. juulil 2004 esines Mena oma esimese rahvusvahelise albumi "White Turns Blue" esitlemiseks David Lettermani saates. 
Laulud "You're the Only One" ja "Just a Little Bit" jõudsid edetabelite tippu.
Kvalsundi vald

Kvalsundi vald (põhjasaami "Fálesnuori gielda", kveeni "Valasnuoran komuuni") oli kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Norras Finnmargi maakonnas. Valla halduskeskus oli Kvalsund.
Kvalsund eraldati Sørøysundi vallast 1. juulil 1869. Aastal 2020 liideti Kvalsundi vald Hammerfesti vallaga.
Valla alla kuulusid Kvaløya saare lõunaosa ja Seilandi idaosa.
Nimi.
Nime "Kvalsund" muinaspõhja kuju oli "Hvalsund". Nime esimene osa "hvalr" tähendab vaala ja lõpp "sund "väina. Põhjasaamikeelse nime "Fálesnuorri" osad "fáles" ja "nuorri" tähendavad vastavalt vaala ja väina.
Sümboolika.
Vapp on kinnitatud 27. märtsil 1987. Sinisel kilbil on kujutatud kolme hõbedast lõhet, mis on paigutatud Y-tähe kujuliselt ümber kilbi keskpunkti. Lõhe sümboliseerib kalapüüki kui tavapärast eluviisi, sissetulekuallikat, kaasaegset kalakasvatust ja vaba aja veetmise viisi.
Loodus.
Kvalsundi vallas on mitu mitmekesise linnustikuga paika. Üks nendest on Repparfjordbotn, kus on suur randtiirude koloonia ja sügisel palju jääkosklaid.
Kvalsund

Kvalsund (põhjasaami "Ráhkkerávju") on asula Norras Finnmargi maakonnas Hammerfesti vallas, endise Kvalsundi valla keskus.
Kvalsundi sild

Kvalsundi sild (norra keeles "Kvalsundbrua") on rippsild Norra Finnmargi maakonnas Hammerfesti vallas. Sild ületab Kvalsundeti, ühendades maismaad ja Kvaløya saart. Sild on 741 m pikk.
Kvalsundi sild on pikkuselt 63. rippsild maailmas.
Sild avati liiklusele 1977. aastal.
Dagbladet

Dagbladet on Oslos ilmuv Norra suuruselt kolmas ajaleht. Lehe keskmine tiraaž väljaande kohta ulatus 2008. aastal 123 383 eksemplarini, mis on 12 228 võrra vähem kui 2007. aastal. 
Sõna "dagbladet" tähendab otsetõlkes päevalehte.
Ajaleht asutati 1869. aastal, 1983. aastal läks see üle tabloidformaadile. 
Aastatel 1884–1977 oli leht seotud Norra Liberaalse Parteiga ("Venstre"). Alates 1977. aastast on Dagbladet poliitiliselt sõltumatu.
Dagbladet ilmub seitsmel päeval nädalas. Veebiväljaanne Dagbladet.no on üks Norra külastatumaid veebiportaale keskmiselt 3,6 miljoni päringuga kuus.
Ajalehe peatoimetaja oli 2014. aasta alguses John Arne Markussen.
Lars Løkke Rasmussen

Lars Løkke Rasmussen (sündinud 15. mail 1964 Vejles) on Taani poliitik, 15. detsembrist 2022 Taani välisminister, 5. aprillist 2009 kuni 3. oktoobrini 2011 ja 
28. juunist 2015 kuni 27. juunini 2019 Taani peaminister. 
Lars Løkke Rasmussen oli liberaalse Venstre partei esimees 17. maist 2009 kuni 31. augustini 2019. 
1986–1989 oli ta Venstre noorteorganisatsiooni Venstres Ungdom liider. Sel ametikohal korraldas ta alternatiivi iga-aastasele ühepäevasele rahakogumiskampaaniale "Operation Dagsværk", kus korjati raha arengumaade jaoks, sest seda kampaaniat juhtisid Taani kommunistlikud noored. Rasmusseni ja tema noorteorganisatsiooni kampaania käigus koguti 600 000 Taani krooni, mille eest osteti koolitarbeid Nõukogude Liidu okupeeritud Afganistanile. Rasmussen juhtis Taani delegatsiooni, mis kogutud raha üle andis. Afganistanis tehtud fotod, mis kujutavad Rasmusseni afgaani riietuses, käes AK-47, muutusid Taanis populaarseks pärast seda, kui Taani Afganistani sõtta astus, ja eriti pärast seda, kui Lars Løkke Rasmussen tähtsatele riiklikele ametikohtadele tõusis. 
Rasmussen lõpetas Kopenhaageni Ülikooli juristina ning töötas aastatel 1990–1995 vabakutselise konsultandina. 
Aastal 1994 valiti ta Folketingi liikmeks. 1998 valiti ta Venstre aseesimeheks samal ajal, kui Anders Fogh Rasmussen valiti erakonna esimeheks Uffe Ellemann-Jenseni asemel. Aastatel 2001–2007 oli ta Anders Fogh Rasmusseni valitsuse sise- ja tervishoiuminister ning alates 2007. aastast rahandusminister. 
Sise- ja tervishoiuministrina korraldas Rasmussen Taani haldusreformi. Selle käigus vähenes Taani omavalitsuste arv 271-lt 98-le ja 14 maakonda asendati 5 piirkonnaga. 
Lars Løkke Rasmussen sai peaministriks pärast seda, kui Anders Fogh Rasmussen tagasi astus, et valmistuda NATO peasekretäri ametisse asumiseks.
Tartu Pauluse kalmistu

Tartu Pauluse kalmistu on surnuaed Tartus Võru tänava ja Kabeli tänava ääres, Võru tänav 75a. See hõlmab suurema osa kalmistust, mille nimeks sai hiljem Ropka-Tamme kalmistu. Tihti samastatakse Pauluse kalmistuosa terve kalmistuga ja kasutatakse terve kalmistu kohta nime Pauluse kalmistu. Teise osa kalmistust moodustab Tartu Aleksander Nevski kalmistu, nende kalmistuosade vahel pole looduses selget piiri.
Kalmistu õnnistati sisse 1913. aastal.
Ülikooli kalmistu

Ülikooli kalmistu on Tartu ülikooli koguduse surnuaed Tartus.
Ülikooli kalmistu on asutatud 1920. aastail. See on Raadi kalmistu osa, paiknedes kalmistu põhjanurgas Kruusamäe tänava ääres. Kalmistu aadress on Kalmistu tänav 24.
Kalmistu on regulaarse teestikuga, kõrghaljastusega (peamiselt lehtpuud, leidub ka okaspuid), piiratud puitlippaiaga.
Sinna on maetud teiste seas Tartu Ülikooli rektorid Alfred Koort, Feodor Klement, Heinrich Riikoja ja Volli Kalm. Samuti teadlased Harry Ling, Jaan Sarv, Liidia Poska-Teiss, Aleksander Remmel, Alma Tomingas, Cerelius Ruus, Gerhard Rägo, Jaan Konks.
Kalmistule on maetud ka Johannes Voldemar Veski, kelle haud on ajaloomälestis.
Kabeli tänav

Kabeli tänav ("Kirchhof-Strasse") on tänav Tartus. Tänava pikkus on 300 meetrit.
Ta ühendab Võru tänavat raudtee ülesõidu kaudu Raudtee tänavaga. Teisel pool Raudtee tänavat jätkub see tänav Kesk-Kaare tänavana.
Kabeli tänava servas on Pauluse surnuaed.
Lyngeni vald

Lyngeni vald (saami "Ivggu suohkan") on vald Norras Tromsi maakonnas Lyngeni fjordi ja Ullsfjordeni vahel.
Vald on mägine, kõrgeim tipp on Jiehkkevárri (1833 m).
Karl von Frisch

Karl von Frisch (20. november 1886 – 12. juuni 1982) oli Austria zooloog, Nobeli auhinna laureaat.
Ta uuris mesilaste kommunikatsiooni (sealhulgas mesilaste tantsu) ja putukate feromoone. 
Koos Jakob von Uexkülli, Konrad Lorenzi, Niko Tinbergeni ja teistega oli ta üks etoloogia rajajaid. Koos Lorenzi ja Tinbergeniga pälvis ta 1973. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Aita Leida nimeline segakoor

Aita Leida nimeline segakoor oli Ida-Virumaal Jõhvi vallas tegutsenud projektikoor, mis loodi Tammiku Segaansambli baasil osalemiseks Eesti Televisiooni lauluvõistlusel "Laululahing". Koori dirigent oli Keio Soomelt. Koor ei pääsenud 28. märtsi 2009 saatest edasi.
2010. aastal lahkus dirigendiametist Keio Soomelt ja koori ootas ees lagunemisoht. Siis ühinesid endine Voka segakoor ja Aita Leida nimeline segakoor uueks kooriks, mille nimeks sai Kirderanniku koor.
Tallinna kalmistud

Tallinna kalmistud on Tallinnas paiknevad matmispaigad. 
Tänapäev.
Praegusajal toimuvad matmised kaheksal kalmistul:
Tammiku segaansambel

Tammiku segaansambel on Eesti ansambel, mis loodi 1999. aastal.
Proove tehakse Tammiku rahvamajas (Jõhvi vald, Ida-Virumaa). Kontserdigeograafias on Soome, Belgia, Norra, Rootsi, Saksamaa (ESTO 2009, Münster), Poola, Valgevene, Läti.
Koosseis.
Endised liikmed.
Küllike Śapovalov
Mare Aadumäe
Ivo Tamm
Juhitav tankitõrjeraketisüsteem

Juhitav tankitõrjeraketisüsteem (juhitav tankitõrjerakett, tankitõrjeraketisüsteem, tankitõrjeraketikompleks) - JTTRS (inglise keeles Anti-tank guided missile system, ATGS) - on peamiselt soomustehnika vastu mõeldud relv või relvasüsteem, mis koosneb stardiseadmest ja juhitavast või isesihtuvast raketist. 
Tankitõrjeraketisüsteemid on reeglina kandesõidukil (näiteks soomuk, maastur või kerge taktikaline veoauto) veetavad, mõnikord ka jalaväelaste poolt kantavad. Neid on samuti paigaldatud lennuvahenditele.
Esimesed tankitõrjeraketid töötati välja Saksamaal 1944-1945. Nende kasutamisest pole teavet, kuid võitjariigid võtsid projektist eeskuju oma relvastuse arendamisel. Esimene tegelik lahinguline kasutus toimus 1956. aasta Iisraeli-Egiptuse Kuuepäevases sõjas. Tänapäeval moodustavad tankitõrjeraketisüsteemid iga sõjaväe tankitõrje lahutamatu osa.
Arnljot Eggen

Arnljot Eggen (13. august 1923 Tolga – 4. veebruar 2009 Oslo) oli norra kirjanik. 
Eggen kirjutas luuletusi, näidendeid ja lasteraamatuid. Tema debüütluulekogu "Eld og is" ilmus 1951. aastal.
Ta pälvis Norra kirjanduskriitika auhinna (norra "Den norske Kritikerprisen for litteratur" või "Kritikerprisen") lasteraamatu "Den lange streiken" eest. Melsomi auhinna sai ta lauluraamatu "Bakside-viser" eest 1971. aastal ja luulekogumiku "Det flyktige varige" eest 1995. aastal. 
Ta kirjutas nii "bokmål"'is kui ka "nynorsk"'is.
Sverre Fehn

Olav Sverre Fehn (14. august 1924 Kongsberg – 23. veebruar 2009) oli norra arhitekt, Pritzkeri auhinna laureaat.
Liar

"Liar" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 24. mail 2004.
St. Hanshaugeni linnaosa

St. Hanshaugen on linnaosa Oslos kesklinnast põhja pool. 
Linnaosa on nime saanud seal asuva St. Hanshaugeni pargi ning St. Hanshaugeni asumi järgi.
St. Hanshaugenis asub Bisletti staadion ja Oslo vanim säilinud ehitis, Gamle Akeri kirik. Seal asuvad ka Nordre gravlund, Vår Frelsers gravlund ja Vestre Akeri kalmistu.
Brundtlandi komisjon

Brundtlandi komisjon ehk Maailma Keskkonna- ja Arengukomisjon ("World Commission on Environment and Development", WCED) oli 1983. aastal ÜRO juures moodustatud ja Gro Harlem Brundtlandi juhitud komisjon, mille ülesandeks oli säästliku arengu põhimõtete määratlemine. 
Brundtlandi aruanne.
Komisjon esitas oma aruande "Meie ühine tulevik" ("Our Common Future") 1987. aastal. See (tuntud ka kui "Brundtlandi raport") sisaldab muu hulgas laialt tuntud jätkusuutlikkuse definitsiooni: "Jätkusuutlik areng on niisugune praeguse põlvkonna vajaduste rahuldamine, mis ei tee seda tulevaste põlvkondade vajaduste rahuldamise arvelt".
Munchi muuseum

Munchi muuseum (norra keeles "Munch-museet") on muuseum Norras Oslos, mis tutvustab Edvard Munchi loomingut ja elu.
Muuseumist.
Muuseumi asutamist rahastasid Oslo linnakinod ja Jaapani ettevõte Idemitsu Kosan co. Ltd. See avas uksed 1963. aastal, kunstniku 100. sünniaastapäeval. Kogud koosnevad Munchi kunstiteostest ja artiklitest, mille kunstnik pärandas Oslo linnale. Kunstniku õe Inger Munchi käest saadi maale ja osa kirjavahetust, osa teostest on saadud vahetuste kaudu (topelttõmmised jne). Kogumistöö tulemusena on muuseumil praegu üle poole kunstniku maalidest ja vähemalt üks tõmmis igast tema trükisest. Kogu sisaldab 1100 maali, 4000 joonistust, 18 000 tõmmist, 6 skulptuuri, 500 trükiplaati, 2240 raamatut ja palju muid esemeid.
Muuseumi hoone projekteerisid arhitektid Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust mängis tähtsat rolli ka muuseumi laiendamisel ja renoveerimisel 1994. aastal, Munchi 50. surma-aastapäeval. 2005. aastal ehitati muuseum ümber, et suurendada turvalisust.
Maali "Karje" vargus.
Pühapäeval, 22. augustil 2004 röövisid kaks maskeeritud meest muuseumist kaks Munchi maali, "Karje" ja "Madonna", kasutades ära tulekahjualarmi. Röövlid põgenesid musta Audi A6-ga, mille politseinikud leidsid hiljem mahajäetuna. 31. augustil 2006 leidis Oslo politsei maalid üles.
Andrus Tins

Andrus Tins (s. 1978) on eesti muusik, laulusõnade ja muusika autor. 
Ta on ansambli Metsatöll asutajaliige ja Metsatöllu albumite "Terast Mis Hangund Me Hinge", "Hiiekoda" ja "Iivakivi" muusika ja sõnade kaasautor.
Tins on kuulunud samuti ansamblisse Must bass läks üle tee.
Altevatnet

Altevatnet (põhjasaami "Álddesjávri", arvatavasti 'ohvrikoha järv') on paisjärv Norras Tromsi maakonnas Bardu vallas, teisel pool Rootsi piiri asuvast Torneträskist põhjas.
Altevatnet on suuruselt Norra kümnes ja Tromsi maakonna suurim järv. Tema pindala on 79,7 km² ning suurim sügavus 99 m. Järv on väga pikliku kujuga, fjordilaadne, pikkus 41 km, laius keskmiselt 2 km. Valgala on pindalaga 1254 km².
Suurimad sissevoolavad jõed on Oustoelva ja Gámasjohka idas ning Koievasselva läänes; lühikese Oustoelva jõe kaudu on järv ühenduses Leinavatni järvega. Läänetipust voolab välja Barduelva jõgi, väljavool on tõkestatud 1957–1960 ehitatud tammiga, mille abil järve veetase on reguleeritav kõrgusvahemikus 472–489 m. Veehoidla reservuaari reguleeritav maht on 1,027 km³, vee-energiat kasutavad Barduelva jõel asuvad Innseti, Straumsmo ja Bardufossi elektrijaam.
Domineeriv kalaliik on arktika paalia, muud liigid on järveforell, luts, haug ja ahven.
Läänekaldal asub umbes 400 suvilat.
Sarpsborg

Sarpsborg on Norra Fredrikstad/Sarpsborgi asula Sarpsborgi vallale kuuluv osa, Østfoldi maakonna ja Sarpsborgi valla halduskeskus. Seda nimetatakse linnaks. Asub Glåma jõe kaldal 85 km Oslost lõunas.
Sarpsburg on vanuselt kolmas linn Norras. Olav Püha pani asula nimeks 1016. aastal "Borg" ja kuni Olavi surmani 1030. aastal oli see Norra pealinn.
Rootsi sõjavägi hävitas linna 1567. Enamik linnaelanikke rändas Glåma jõge mööda allavoolu ja asutas seal uue linna. 1569. aastal külastas seda Taani ja Norra kuningas Frederik II, kelle järgi see sai nimeks Fredrikstad. Mõned inimesed jäid ka Sarpsborgi alale elama. 1839 sai Sarpsborg uuesti linnaks. Tänapäeval on Sarpsborg ja Fredrikstad kokku kasvanud ning moodustavad Fredrikstad/Sarpsborgi asula, kus on üle 120 000 elanikku.
1960. aastatel oli Sarpsborg kuulus jalgpallimeeskonna Sarpsborg FK poolest, praegu aga rohkem jäähokimeeskonna Sparta Warriors järgi. Tänapäeval on linna tugevaim jalgpalliklubi Sarpsborgi Sparta.
Sarpsborgis asub Borregaardi tselluloosi- ja paberitehas.
Skjebergi linnaosas on suur pronksiaja asulakoht.
Barduelva

Barduelva (põhjasaami keeles "Álddesjohka") on jõgi Norras Tromsi maakonnas Bardu ja Målselvi vallas. 
Jõgi saab alguse Altevatneti järvest ja suubub Målselva jõkke. Pikkus umbes 70 km.
Jõel on Innseti HEJ (102 MW), Straumsmo HEJ (130 MW) ja Bardufossi HEJ (35 MW).
Skien

Skien on linn Norras, Telemargi maakonna ja Skieni valla halduskeskus.
Skienist on pärit Henrik Ibsen.
Skien on kokku kasvanud Porsgrunniga ja moodustab Porsgrunni/Skieni asula.
Skien on Jõhvi sõpruslinn.