tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vitra disainimuuseum

Vitra disainimuuseum (saksa keeles "Vitra Design Museum") on tööstusdisaini näitav eramuuseum Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Weil am Rheini asulas.
Muuseumi haldab 1989 asutatud asutus, mis tegutseb mööbliettevõtte Vitra juures. Muuseum asub ühes Vitra mööbliettevõtte hoones, mille 1989 projekteeris Frank Gehry. Hoone esindab dekonstruktivismi.
G7 haubits

G7 haubits on Lõuna-Aafrika Vabariigis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 105 mm välihaubits.
Haubitsat toodab Iisraeli ettevõte Denel.
Soome arhitektuurimuuseum

Soome arhitektuurimuuseum (soome keeles "Suomen rakennustaiteen museo") on arhitektuurimuuseum Soomes Helsingis aadressil Kaserngatan 24.
Muuseum asutati 1956 Soome Arhitektide Liidu eestvõttel.
Muuseumi direktor on Juulia Kauste.
Norra riiklik kunsti-, arhitektuuri- ja disainimuuseum

Norra riiklik kunsti-, arhitektuuri- ja disainimuuseum (norra keeles "Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design") on kunstimuuseum Norras Oslos. Muuseumi tuntuim maal on Edvard Munchi "Karje".
Muuseum asutati 1. juulil 2003, kui ühise juhtimise alla läksid Arkitekturmuseet ('arhitektuurimuuseum'), Kunstindustrimuseet ('kunstitööstusmuuseum'), Museet for samtidskunst ('nüüdiskunstimuuseum"), Nasjonalgalleriet" ('rahvusgalerii') "ja Riksutstillinger."
Aastast 2017 on muuseumi direktor Karin Hindsbo.
Ene Mihkelsoni Selts

Ene Mihkelsoni Selts on eesti kirjaniku Ene Mihkelsoni loomingu austajate ning tema lähemate sõprade asutatud isikute vabatahtlik ühendus. Seltsi eesmärk on kirjanik Ene Mihkelsoni vaimse pärandi, temale omaste ideede ja väärtuste elavana hoidmine ja edasikandmine. Ene Mihkelsoni Selts asutati 12. mail 2018 Tartus Eesti Kirjandusmuuseumis, peatselt pärast Mihkelsoni surma 2017. aastal.
Asutajaliikmed.
Seltsi 25 asutajaliikme hulka kuuluvad kirjanikud Viivi Luik, Maimu Berg, Hasso Krull, Aare Pilv, Carolina Pihelgas, kirjandusteadlased Janika Kronberg, Marin Laak, Arne Merilai, Tiina Ann Kirss, Sirje Olesk, Mart Velsker, Rutt Hinrikus, Eneken Laanes, Jaak Tomberg, Aija Sakova, Eve Pormeister, Berk Vaher, aga ka Marju Lauristin, Peeter Vihalemm, Merle Karusoo, Katrin Saukas, Aigi Rahi-Tamm, Reet Valgmaa, Lea Tooming ja Eva Velsker.
Juhatus.
Seltsi esimesse juhatusse valiti Ene Mihkelsoni pärandi hoidja Marju Lauristin, kirjandusteadlased Mart Velsker, Janika Kronberg, Marin Laak ja Aija Sakova. Seltsi esimeheks valiti Aija Sakova.
Ene Mihkelsoni fond.
Septembris 2018 asutas Ene Mihkelsoni Selts Tartu Kultuurkapitali juurde Ene Mihkelsoni fondi. Fondi eesmärk on edendada Ene Mihkelsoni loomingu uurimist ning temale omaste ideede ja väärtuste elavana hoidmist ning edasikandmist. Selleks kuulutab Tartu Kultuurkapital koostöös Ene Mihkelsoni Seltsiga välja Ene Mihkelsoni fondi stipendiumid uurijatele, kes soovivad süvitsi tegeleda Ene Mihkelsoni loominguga või sellega seotud uurimisküsimustega.
Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia.
Augustis 2019 asutas Ene Mihkelsoni Selts Ene Mihkelsoni fondi juurde Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia. Preemia on mõeldud Eesti kultuurimeedias ilmunud selliste silmapaistvate kirjutiste, tele- või raadiosaadete esiletõstmiseks, mis on aidanud kaasa raamatukultuuri ja kirjandusliku loomingu väärtustamisele Eesti ühiskonnas, süvitsi analüüsinud ja mõtestanud eesti keeles ilmuvat kirjasõna ning avardanud kaasaja Eesti kultuuris ja kirjanduses toimuva mõistmise ajalisi ja ruumilisi piire.
14NÜ

14NÜ on Eesti kirjandusrühmitus. Rühmitus moodustati umbes 1993. Rühmitus on alates 1993. aastast välja andnud kümmekond trükist. Trükised on eripärase disainiga.
Rühmitusse on kuulunud Mait Laas, Paavo Matsin, Maarja Vaino, Marianne Ravi (väljamõeldud tegelane), Johannes Üksi (postuumselt) ja Tripp Jarvis.
Calistrat Cuțov

Calistrat Ilie Cuțov (7. mai 1948 Smârdanul-Nou, Brăila maakond – 19. märts 2025 Bukarest) oli Rumeenia poksija.
Päritolu.
Ta on pärit Rumeenia venekeelsete vanausuliste (lipovaanide) kogukonnast Doonau alamjooksul.
Poksijana.
Rumeenia meistrivõistlustel.
Ta oli kokku üheksakordne Rumeenia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1968–1969, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1970, 1972–1974 ja 1976–1977 ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1975. aastal.
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Harrisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Maailmameistrivõistlustel.
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) kuldmedali ja Euroopa meistriks.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) hõbemedali 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ning pronksmedali 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bogdan Gajdale (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku.
Tema noorem vend Simion Cuțov oli samuti tuntud Rumeenia poksija.
Tänapäeva romaan

"Tänapäeva romaan" oli kirjastuse Loodus raamatusari, mis ilmus 1932–1936. Kokku kuulus sarja 48 romaani.
Tänapäeva noorsooromaan

"Tänapäeva noorsooromaan" on peamiselt noorsookirjandust hõlmav Eesti raamatusari, mida annab välja kirjastus Tänapäev. Sarja esimene köide ilmus 2007. aastal.
Tartu Puukool

Tartu Puukool on Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) allüksus, mis asub Tartus aadressil Rõõmu tee 1. Puukoolist saab muu hulgas osta mitmesuguseid puid, põõsaid.
Ajalugu.
Puukool moodustati 1. aprillil 1964 Tartu metsamajandi õppe- ja katsepuukooli baasil. 1964-1969 kandis puukool nime "Metsanduse Teadusliku Uurimise Laboratooriumi Isemajandav Puukool", seejärel 1970-1971 "Tartu Katse-Puukool", seejärel 1971-1996 "Eesti Metsanduse ja Looduskaitse Instituudi Tartu katsepuukool". Aastal 1996 sai puukool riiklikuks aktsiaseltsiks. Aastast 2008 on puukool Riigimetsa Majandamise Keskuse allüksus.
Eesti Noorsoo Instituut

Eesti Noorsoo Instituut oli organisatsioon, mille asutas 2001. aastal Eesti Vabariigi Haridusministeerium. 
MTÜ-na tegutseva vabatahtliku ühenduse lõid Toivo Sikk, Alar Tamm, Anu Allekand, Luule Press ja Väino Rajangu.
Eesti Noorsoo Instituudi tegevuse eesmärgiks oli koguda, süstematiseerida, planeerida ja kavandada noorsoouuringuid ning edastada uuringutulemusi poliitikakujundajatele.
Tegevuse kreedoks võeti "Teadmised ja tegemised", mille all peeti silmas teadmisi noorte kohta ja noorsoopoliitikakujundajate koostööd noorsoouurijatega.
Instituut võttis eesmärgiks: 
Instituut tegeles nii noorteuuringute teostamise kui juba läbi viidud uuringute süstematiseerimise ja koondamisega. Sellesse olid hõlmatud nii fundamentaal- kui ka rakendusuuringud koos statistiliste analüüside ja rahvusvahelise võrdlusega.
Eesti Noorsoo Instituut on olnud noorsoouuringute valdkonnas peamiseks konsultatsiooni- ja koostööpartneriks Haridus- ja Teadusministeeriumile, mis on juba aastaid rahastanud Eesti Noorsoo Instituudi tegevust. Haridus- ja Teadusministeerium toetas Eesti Noorsoo Instituuti järgmiste tegevuste osas:
Eesti Noorsoo Instituudi tehtud uuringuid.
2009. aastal koostas Eesti Noorsoo Instituut esimese noorteseire aastaraamatu. Samal aastal ilmus ka väljaanne "Noorte aktiivsus: päri- ja pahupool".
Instituudi suuremaks panuseks noortevaldkonna arendamisel võib lugeda esimest põhjalikku veebiandmebaasi, mis sisaldas viiteid ja annotatsioone rohkem kui 500-le Eestis läbi viidud noorsoouuringule ja Eesti ülikoolides kaitstud noorsooteemalisele lõputööle. Andmebaasi haaras eesti noorte elu-olu kajastavat infot sellistest valdkondadest nagu demograafia, elamistingimused, erivajadusega noored, haridus, kaitseteenistus, kultuur, noorte kuritegevus, religioon, sport, tervis, toetused, toimetulek, tööturg ja vanemliku hoolitsuseta noored.
Eesti Noorsoo Instituut lõpetas tegevuse 2013. aastal.
FH-88

FH-88 on Singapuri koostööprojektina valmistatud veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits.
FH-2000

FH-2000 on Singapuriis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits.
Relv põhineb varasemal FH-88 haubitsal.
Rudolf Peltzer

Rudolf Peltzer (4. oktoober 1875 Narva – 7. mai 1935 Narva) oli baltisaksa päritolu eesti kalevivabrikant. 
Rudolf Peltzer sündis Narva Kalevivabriku direktori Robert Peltzeri perekonnas. Noormees omandas kõrghariduse välismaal ning täiendas end kalevitööstuse alal. Juhtis koos oma isaga igi 30 aastat Narva Kalevivabrikut ning teda peeti toonases Eestis üks kõige paremaks eksperdiks kalevitööstuste alal.
Panter (haubits)

Panter on Türgis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits.
Relv põhineb varasemal FH-2000 haubitsal.
Pajustik

Pajustik (ka pajupõõsastik, pajuvõsa) on paju enamusega puistu.
Et pajud kasvavad kiiresti, siis on neid kasvatatud energiataimedena.
TRF1

TRF1 (prantsuse keeles 155 Tracté model F1) on Prantsuse päritolu järelveetav välihaubits. Haubitsal on abimootor, et läbida iseseisvalt lühikesi vahemaid. TRF1 laseb kõiki NATO standardile vastavaid 155 mm mürske.
Hans Lepa puukool-aed

Hans Lepa puukool-aed on aed (varem ka puukool) Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis Vabaõhumuuseumi tee ja Lillevälja tänava nurgal. Aed on võetud kaitse alla. Aia suurus on 2,2 ha. Aia ja puukooli rajas aednik Hans Lepp.
AMX-30 Auf1

AMX-30 Auf1 on Prantsusmaal toodetud liikurhaubits. 
Mudelit hakati arendama 1970. aastatel ja esimene valmis masin võeti kasutusele 1977. aastal.
Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit

Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit oli Eesti NSV kartuli- ja juurviljakasvatusega tegelevaid organisatsioone ühendav katusorganisatsioon.
Liidu ajalugu ulatub aastasse 1920, kui asutati Eesti Kartuliühingute Liit. Kartuliühingute Liidu peaülesanne oli hallata piiritusvabrikuid ning osta kokku ja säilitada söögikartulit ja aedvilja.
1945 nimetati Kartuliühingute Liit ümber Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liiduks. 1946 liideti see liit Põllumajandusliku Ühistegevuse Keskliiduga.
Starõi Sambir

Starõi Sambir (ukraina keeles Старий Самбір; poola keeles Stary Sambor) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Starõi Sambiri rajooni keskus. Starõi Sambir asub Dnestri jõe ääres, Sambirist 17 km edela pool.
Linna läbib Sambiri–Tšopi raudteeliin.
Kroonikates on Sambiri-nimelist asulat esmamainitud 1071. aastal. 1241. aastal vallutasid ja hävitasid mongolid Sambiri. Ellujäänud Sambiri elanikud asusid elama Pogonitši külla. Pogonitši uueks nimeks sai Novõi Sambir (Новий Самбір, 'Uus Sambir') ja hiljem lihtsalt Sambir. Kui esialgne Sambir taas üles ehitati, sai see uueks nimeks Starõi Sambir (Старий Самбір, 'Vana Sambir'). Starõi Sambiri nime mainitakse ürikutes esimest korda 1301. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Starõi Sambir 1553. aastal. 1837. aastal toimunud maavärin hävitas Starõi Sambiri peaaegu täielikult ja linn kaotas endise tähtsuse.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Starõi Sambiri elanikest ukrainlasi 98,59%, venelasi 0,95% ja poolakaid 0,23%.
Peremõšljanõ

Peremõšljanõ (ukraina keeles Перемишляни; poola keeles Przemyślany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Peremõšljanõ rajooni keskus. Peremõšljanõ asub Lvivist umbes 43 km idakagus.
Kirjalikes ürikutes mainitakse Peremõšljanõt esimest korda 1437. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1623. aastal.
Esimese Poola jagamise tulemusel läks Peremõšljanõ 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.
1857. aastal rajati Peremõšljanõs mesinduskool, mille tõttu on linna vapil ja lipul kujutatud taru ja mesilasi.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Peremõšljanõ elanikest ukrainlasi 98,65%, venelasi 0,87% ja poolakaid 0,35%.
MX Aircraft MX2

MX2 on süsinikkiust valmistatud kahekohaline sportlennuk, mille ehitas USA Põhja-Carolina osariigi ettevõte MX Aircraft. Seda lennukit kasutavad Red Bull Air Race World Championshipi võistlejad.
Disain ja arendus.
MX2 on loodud Giles G-202 sportlennuki põhjal. Esimene prototüüp oli modifitseeritud Giles G-202 ning selle esmalend toimusi 2002. aasta mais. Esimene MX2-tüüpi lennuk lendas esimest korda 2005. aasta mais. MX2 on süsinikkiust madala tiivaprofiiliga monoplaanlennuk, millel on terve tiiva pikkused kaldtüürid lennuki kiiremaks ja äkilisemaks juhtimiseks. MX2-l on 260-hobujõuline (194 kW) Lycoming IO-540 kuuesilindriline kolbmootor ja kolme labaga propeller. MX2 on võimeline järske pöördeid, surmasõlmi ja muid akrobaatilisi manöövreid tehes saavutama 12 G suurusi jõudusid.
Mootor.
Lycoming O-540-l töötab õhkjahutusega kuuesilindrilise horisontaalselt paigutatud 8874 m3 kolbmootoriga, mille on valmistanud Lycoming Engines. Seda mootorit on 16 tüüpi. Lennukil on IO-540-tüüpi vabalthingav mootor, millel on karburaatori asemel kütuse sissepritsesüsteem. See mootor on kuuesilindriline versioon neljasilindrilisest mootorist Lycoming O-360. Paljudel teistel sportlennukitel on kasutusel AEIO-540-tüüpi mootor, millel on lisaks ümberpööratud õlitus, et tagada mootori parem töökindlus.
Rossija Segodnja

Rossija Segodnja (vene keeles Россия cегодня; IPA: [rɐˈsʲijə sʲɪˈvodʲnʲə] 'Venemaa täna'), ametlikult Föderaalne Riiklik Unitaarettevõte "Rahvusvaheline infoagentuur Rossija Segodnja" (Федеральное государственное унитарное предприятие «Международное информационное агентство "Россия сегодня"»; lühendatult ФГУП МИА «Россия сегодня») on Venemaa riiklik uudisteagentuur, mis on loodud Venemaa presidendi dekreediga 9. detsembrist 2013. Uudisteagentuuri ainuomanik on Venemaa riik. 
Vastavalt Venemaa presidendi Vladimir Putini allkirjastatud asutamisdekreedile on Rossija Segodnja ülesandeks "valgustada välismaal Venemaa Föderatsiooni riiklikku poliitikat ja ühiskondlikku elu".
Organisatsioon.
Rossija Segodnja loodi detsembris 2013 senise Venemaa riikliku uudisteagentuuri RIA Novosti välismaale suunatud haru ja välisauditooriumile mõeldud Venemaa riikliku raadiokanali Voice of Russia ühendamise teel. 
Uue agentuuri peadirektoriks sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistesaatejuht Dmitri Kisseljov ja peatoimetajaks alates 31. detsembrist 2013 Margarita Simonjan, kes on ka välismaale suunatud telekanalitevõrgu RT (endine Russia Today) peatoimetaja. Peadirektori nimetab ja vabastab ametist Venemaa president isiklikult.
Rossija Segodnja ühendab endas vene-, inglis-, hispaania-, araabia- ja hiinakeelse raadio, internetiportaalid kümnetes keeltes, rahvusvahelised multimeedia pressikeskused. Välismaal tegutseb see alates märtsist 2014 uudisteportaalina Sputnik News, Venemaale endale suunatud Rossija Segodnja uudiseportaal kannab nime RIA Novosti.
Kriitika.
Nagu agentuuri asutamisdokumendis kirjas, tegeleb Rossija Segodnja Venemaa riikliku poliitika valgustamise ja õigustamisega. Uudisteagentuuri peetakse president Vladimir Putini hääletoruks, mis asendab senise pooliseseisva ja professionaalse uudisteteenistuse otseselt Putinile lojaalse agentuuriga. Selle eesotsas seisev Dmitri Kisseljov on tuntud oma läänevastase, Putini režiimi ülistava retoorika poolest.
Hõriv

Hõriv (ukraina keeles Хирів; poola keeles Chyrów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis.
Hõriv on raudteesõlm, asub Poola piirist umbes 12 km kaugusel.
Kirjalikes allikates mainitakse Hõrivi esimest korda 1374. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1528. aastal.
Aastatel 1886–1939 tegutses linnas jesuiitide kolleegium.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hõrivi elanikest ukrainlasi 96,78%, venelasi 2,18% ja poolakaid 0,67%.
Antiochos XI Epiphanes

Antiochos XI Epiphanes Philadelphos (kreeka keeles Αντίοχος ΙΑ΄ ὁ Ἐπιφανής, ′jumala kehastus′ ja Φιλάδελφος ′vennaarmastaja′) (u 115/113−92 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (95−92 eKr).
Elulugu.
Ta oli kuningas Antiochos VIII Grypose (suri 96 eKr) ja tema abikaasa Egiptuse printsessi Tryphaena (u 141−111 eKr) poeg, ilmselt Philippos I Philadelphose kaksikvend. Pärast vanema venna Seleukos VI Epiphanese hukkumist 95. aastal eKr soovisid Antiochos ja Philippos tema surma eest oma nõole Antiochos X Eusebesele kätte maksta. Nad ületasid Amanose jõe, et rünnata viimast Antiookias. Linna all toimunud lahingus said vennad lüüa ja Antiochos uppus hobuse seljas Orontose jõge ületades.
Püümetsa hoiuala

Püümetsa hoiuala on 31,3 hektari suurune hoiuala Harjumaal, asudes Raasiku valla Kurgla küla ja Jõelähtme valla Vandjala küla maadel. Hoiuala asutati 2005. aastal siirdesoo- ja rabametsade kui elupaikade kaitseks. 
Hoiuala kaitse alla võtmise aluseks on 2005. aasta 16. juunil vastu võetud määrus "Hoiualade kaitse alla võtmine Harju maakonnas".
2018. aastal registreeriti hoiualal Kurgla küla piires ka 3,1 hektari suurune kaitsealuse liigi väike-konnakotka püsielupaik ja sihtkaitsevöönd.
Hoiuala on saanud nime varem samas piirkonnas asunud Püümetsa küla järgi.
Lorenzo Sotomayor

Lorenzo Sotomayor Collazo (aserbaidžaani keeles Lorenso Sotomayor Kollazo; sündinud 16. veebruaril 1985 Havannas ) on Kuuba ja Aserbaidžaani poksija.
Päritolu ja nime erikujud.
Kuubal sündinud Sotomayori nimi on hispaania keele reeglite järgi kasutatav enamasti koos esimese (isapoolse) perekonnanimega (Sotomayor), millele harva kasutatakse lisaks teist (emapoolset) perekonnanime (Collazo). 
Ta loobus 2012. aastal Kuuba kodakondsusest, et saavutada olümpiamängudele pääsemiseks paremaid võimalusi mõne teise riigi lipu all ning sai Aserbaidžaani kodakondsuse.
Aserbaidžaanis elades on ta hakanud võistlejanimena kasutama Collazo Sotomayor (aserbaidžaani keeles "Kollazo Sotomayor").
Poksijana.
Kuuba meistrivõistlustel.
Ta oli Kuuba meister kergekaalus (kuni 60 kg) 2009. aastal. Ta sai Kuuba meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) ja I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2008–2012 veel kolm medalit. 
Aserbaidžaani meistrivõistlustel.
Ta oli Aserbaidžaani meister I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2014. aastal. 
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Fazliddin Gʻoibnazarovile (Usbekistan).
Ta on esimene ja seni ainuke Aserbaidžaani poksija, kes Aserbaidžaani võistlejana on kaasaegsetel olümpiamängudel saanud hõbemedali.
Maailmameistrivõistlustel.
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 19. maailmameistrivõistlustel (Hamburg, 2017), kus kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Isiklikku.
Tema lell on endine tuntud Kuuba kergejõustiklane (kõrgushüppaja) Javier Sotomayor.
Sandra Heidov

Sandra Heidov (sündinud 1976. aastal Rakveres) on eesti kirjanik, tõlkija ja prantsuse keele õpetaja.
1994. aastal Rakvere 3. keskkooli lõpetanuna on ta Tõnu Kõivu preemia laureaat (1994).
Tema lastejutte on avaldatud ajakirjas Täheke ja Hea Laps. Sandra Heidovi debüütraamat on “Ema, kes armastas kaua magada” (kirjastus Tänapäev). Raamat ilmus mais 2018. Juunis 2019 ilmus Sandra Heidovi lasteraamat "Lapsed ja natuke vanemad" (kirjastus Varrak) ja 2021. aastal lasteraamat "Minu robot" (kirjastus Varrak). Raamatu „Minu robot“ eest nomineeriti Sandra Heidov 2022. aastal Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastaauhinnale lastekirjanduse kategoorias. 
Sandra Heidov on koos Tõnu Karro ja Tõnu Trubetskyga muusikafilmi "Vennaskond. Millennium" (1998) kaasstsenarist. Mängufilmide "Minu Leninid" (1997), "Georgica" (1998) ja "Ristumine peateega" (1999) tootmisassistent. 
Ta kirjutab ka laulusõnu, näiteks on ta laulu "Hülgeviga" sõnade autor koos Jaan Tättega.
Legaat (Rooma õigus)

Legaat (ladina keeles "legatum") ehk kehtivas õiguses annak oli Rooma õiguses pärandaja testamentaarne korraldus pärijale täita mingi üksik kohustus ühe või mitme isiku kasuks (kasu saav isik on legataar ehk legaadisaaja). Legaadisaaja ei muutunud seetõttu siiski pärijaks. Legataar oli surnud isiku singulaarne, mitte universaalne õigusjärglane ehk õigusjärglasele läks(id) pärandaja surma korral üle vaid üksikese(med) ning õigusjärglane ei vastutanud pärandaja võlgade eest. 
Legaat võis olla rahasumma või ese, mille legaatar sai annaku korras. Legaati võis määrata ainult testamendijärgsetele pärijatele. Sama asja sai legaadiks jätta ka kahele isikule ehk kaaslegataaridele.
Legaatide liigid.
Tunti nelja võimalust, kuidas legaate jätta:
Hiljem kaotati nende sõnade tavatähendus keisrite korraldustega, kuna sooviti legaadi andmisel eelistada pärandaja tahet, mitte sõnu (Inst. 2.20.2).
Arhimandriit

Arhimandriit tähendab etümoloogiliselt kloostri ülemat (kreeka keeles ἀρχιμανδρίτης "archimandritēs" &lt; ἀρχή "arché" 'ülem' + μάνδρα "mandra" 'karjaaed'; vene keeles "архимандрит"). Arhimandriit on munkpreestri kõrgeim auaste, mis antakse kloostriülematele või kõrges administratiivametis olevatele munkadele; eelneb piiskopile. Arhimandriidi tiitel antakse ka aunimetusena.
Autokefaalne kirik

Autokefaalne kirik (kreeka keeles αὐτοκέφαλος &lt; αὐτο "auto" 'ise' + κεφαλή "kephalē" 'pea') on täielikult ise ennast valitsev ja juhtiv, teistest kohalikest kirikutest administratiivselt sõltumatu õigeusu kirik.
Autokefaalia andmine.
Autokefaalia andmine toimub õigeusu traditsioonis Konstantinoopoli Oikumeenilise Patriarhaadi poolt seda kinnitava aktiga, mida nimetatakse tomoseks. Autokefaalia saamise eeltingimuseks ei ole kõigi teiste autokefaalsete kirikute nõusolek. Konstantinoopoli patriarhaat tunnistab ainult neid autokefaalseid ja autonoomseid kirikuid, millele ta on ise kirikliku iseseisvuse andnud. Vene Õigeusu Kiriku arvates on ka neil õigus teisele kirikule iseseisvust anda.
Jurisdiktsioon.
Igal autokefaalsel kirikul on jurisdiktsioon oma kindlaksmääratud geograafilistes piirides. Autokefaalset kirikut juhib Piiskoppide Kogu ehk Püha Sinod, mille eesistuja on vanem piiskop; sõltuvalt traditsioonist on ta patriarhi, metropoliidi või peapiiskopi tiitliga.
Autokefaalsed kirikud.
2019. aasta seisuga olid Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku diptühhoni järgi autokefaalsed järgmised õigeusu kirikud: 
Näited.
Ameerika Ühendriigid.
Konstantinoopoli patriarhaat ei tunnista Õigeusu Kiriku Ameerikas autokefaaliat, sest selle andis 1970. aastal Moskva patriarhaat.
Ukraina.
Konstantinoopoli patriarhaat tunnustas Ukraina Õigeusu Kiriku autokefaaliat 2019. aasta alguses. Küprose Õigeusu Kiriku 2019. aasta veebruaris avaldatud seisukohas ei seadnud nad kahtluse alla Konstantinoopoli patrirahaadi otsust, kuid samas ei tunnustanud UÕK autokefaaliat. Rumeenia Õigeusu Kiriku Püha Sinod arutas UÕK tunnustamise vajadust 2019. aasta veebruaris, kuid tunnustust ei andnud.
Puhtulaiu tamm

Puhtulaiu tamm on tamm Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Puhtulaiul. See on Puhtulaiu tammedest kõige suurem.
Puu rinnasümbermõõt on 481 cm ja kõrgus 24 m. Aastal 2000 määrati puu vanuseks 370 aastat.
Saastna nõiamänd

Saastna nõiamänd on mänd Pärnu maakonnas Lääneranna vallas ja Karuse kihelkonnas Saastna külas Saastna mõisa pargis. Vanades allikates on märgitud, et puud on kasutatud haiguste ravimiseks.
Puu kõrgus on 15 meetrit.
Raagi mänd

Raagi mänd on mänd Saare maakonnas Muhu vallas Liiva külas.
Puu rinnasümbermõõt on 288 cm ja kõrgus 15 m.
Põndi kask

Põndi kask oli kask Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtla laiul. Puu vanus võib olla umbes 300 aastat, mistõttu võib see olla Eesti vanim kask.
Puu rinnasümbermõõt on 238 cm ja kõrgus 21 m.
Kägi-Jaani tamm

Kägi-Jaani tamm oli tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Kavandi külas endise Kägi-Jaani talu alal. See on Saaremaa kõige jämedam puu.
Puu rinnasümbermõõt on 610 cm ja kõrgus 10 m.
Viited.
Rämmi tamm

Rämmi tamm on tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Kirderanna külas Rämmi talu lähedal.
Puu rinnasümbermõõt on 325 cm ja kõrgus 13 m.
Eksarh

Eksarh (kreeka keeles "exarchos" 'valitseja, asehaldur') on piiskop, kes valitseb suurt kirikuala (eksarhaati), mis reeglina asub väljaspool selle maa piire, kus paikneb patriarhaat. 
Eksarhaadi (eksarhi halduspiirkond) koosseisu võib kuuluda mitu piiskopkonda, mille piiskopid alluvad eksarhile. Eksarh ise allub aga Kiriku keskvõimule – patriarhile või sinodile, kuid omab ka teatud iseseisvust.
Ajalooliselt oli eksarh ka Bütsantsi lääneosas 6.–8. sajandil provintsi (eksarhaadi) asehaldur.
Uuetoa kadakas

Uuetoa kadakas on kaitsealune kadakas Saare maakonnas Saaremaa vallas Hindu külas. Puu võeti kaitse alla 1937. Puu on ümber kukkunud, ent on elujõus. Uuetoa kadakast paarsada meetrit eemal kasvab teine kaitsealune kadakas: Oidika kadakas.
Puu ümbermõõt on 89 cm ja kõrgus 7 m.
Täri pärn

Täri pärn on harilik pärn Saare maakonnas Saaremaa vallas Liikülas Täri talu alal. See on arvatavasti Eesti jämedaim pärn.
Puu rinnasümbermõõt on 685 cm ja kõrgus 12 m.
Iguumen

Iguumen (kreeka keeles ἡγούμενος "hēgumenos" 'juhtija') on õigeusu mungakloostri ülem. Nunnakloostri ülem on vastavalt iguumenja.
Estonia (purjelaev)

Estonia oli Eesti vabariigis ehitatud purjelaev-barkantiin.
Ajalugu.
Estonia ehitati Kabli rannas ja lasti vette 1921. aastal. Järgneva aasta jooksul laev taglastati Pärnus, mis sai ka kodusadamaks. Tegemist oli ühe suurema Eestis rannas ehitatud laevaga.
Laeva hakati kasutama peamiselt metsamaterjali veoks ja esimeseks omanikuks oli Eesti Laevaehituse Osaühisus Häädemeestel. Oma esimesel pikemal merereisil sattus Estonia 1923. aastal avariisse, kui talle sõitis Põhjameres otsa teine laev. 1924. aastal sõidud jätkusid.
1927. aastal müüdi laev Ahvenamaale ja kodusadamaks sai Maarianhamina. 5. oktoobril 1936 sattus puidulastis laev Örskäri lähedal madalikule ja hävis. Nii jõudis nimekas laev olla käigus vaid 15 aastat.
Albert Tischler

Albert Tischler (ka Albert Tišler; 14. jaanuar 1913 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 15. aprill 2000 Glendale, California, USA) oli eesti karikaturist ja ajakirjanik. Kasutas pseudonüümi Dixi.
Kuni 1931. aastani õppis ta Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumis. Aastatel 1931–1939 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas advokaadiks, kuulus üliõpilasseltsi Raimla. Pärast ülikooli lõpetamist praktiseeris Tallinnas jaoskonna- ja ringkonnakohtutes. 
Juba noorukina alustas ajakirjanduslikku tegevust. Algul kirjutas ja joonistas Sakalale, hiljem avaldasid tema kirjutisi ka Tallinna ajalehed. 
1944. aastal põgenes Eestist Rootsi, 1948. aastal siirdus põgenikuna koos 67 kaaslasega väikese kalalaevaga USAsse. 1957. aastast elas Los Angeleses, kus töötas 25 aastat suurettevõttes American Cyanamid. Aastatel 1981–1989 tegi ajakirjanikuna kaastööd ajalehele Vaba Eesti Sõna, kuhu joonistas ka šarže ja karikatuure.
2S35 Koalitsija-SV

152 mm liikursuurtükk 2S35 Koalitsija-SV "(Самоходная гаубица 2С35 Коалиция-СВ)" on Venemaal valmistatud soomustatud liikurhaubits. GRAU koodnimetus 2S35.
Patagón

Patagónon Argentinas tootmises olnud kergetank. 
Relv põhineb varasemal SK-105 Kürassier.
Santa Bárbara Sistemas 155/52

Santa Bárbara Sistemas 155/52 on Hispaania koostööprojektina valmistatud veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. Haubitsat toodab Santa Bárbara Sistemas.
MAXXI

MAXXI (itaalia keeles "Museo nazionale delle arti del XXI secolo") on riiklik nüüdiskunsti- ja arhitektuurimuuseum Itaalias Roomas.
Muuseum avati mais 2010. 
Muuseumihoone projekteeris Zaha Hadid.
Bildmuseet

Bildmuseet (rootsikeelne nimi, võimalik tõlge 'pildimuuseum') on kunstimuuseum ja nüüdiskunstikeskus Rootsis Umeås.
Muuseumi asutas 1981 Umeå ülikool.
Näiteks 2016 külastas muuseumi 77 094 inimest.
Muuseumi direktor on Katarina Pierre.
Sinebrychoffi kunstimuuseum

Sinebrychoffi kunstimuuseum (soome keeles "Sinebrychoffin taidemuseo") on kunstimuuseum Helsingis. Muuseum kuulub Soome Rahvusgalerii koosseisu. Muuseumis saab näha Euroopa kunsti 14. sajandist kuni 18. sajandi alguseni.
Muuseum asutati 1921. Muuseum asub Paul ja Fanny Sinebrychoff'i elamus. Muuseum baseerubki Pauli ja Fanny kunstikogul, mis nende testamendi kohaselt läks 1921 Soome riigile.
Sõõrik

Sõõrik (ka "pontšik") on õlis küpsetatud (frititud) tainast kondiitritoode või magustoit. See on paljudes maades populaarne magus suupiste, mida saab valmistada ise kodus või osta pagariärist, supermarketist, toidukioskist või spetsiaalsetelt edasimüüjatelt.
Sõõrikud frititakse tavaliselt jahutainast ja on harilikult rõngakujulised. Ent neid on ka paljude teiste kujudega; tihti on need täidisega, ja võivad olla ka pallikujulised "sõõrikuaugud". Sõõrikud võivad sisaldada ka vett, muna, piima, suhkrut, õli ja looduslikke või kunstlikke maitseaineid.
Kaks kõige levinumat sõõrikutüüpi on rõngassõõrik ja täissõõrik, millesse on pandud puuviljatäidist, koort, vanillikastet või muid magusaid täidised. Teine võimalus on väikesed puuviljatükid tainas. Sõõrikud võivad olla kaetud suhkru- või šokolaadiglasuuriga või üle puistatud tuhksuhkruga. 
Sõõrikud liigitatakse kookideks ja pärmitainasõõrikuteks. 
Sageli serveeritakse sõõrikuid kohvi või piimaga.
Kuju.
Rõngad.
Rõngakujulisi sõõrikuid saab teha kahte moodi: kas liites pika, õhukese tainatüki otsad või kasutades sõõrikulõikurit. Viimasel juhul jääb tainast alles sõõriku keskmine osa, mida saab küpsetada ja serveerida "sõõrikuauguna".
On kahte sorti rõngassõõrikuid: need, mis on tehtud pärmitainast, ja spetsiaalsest koogitainast tehtud sõõrikud. Pärmitainast sõõrikute massist moodustab üldjuhul 25% õli, koogitaina puhul 20%. Koogitainast sõõrikud on küpsetatud umbes 90 sekundit 190–198 °C juures, keerates üks kord. Pärmitainast sõõrikud vajavad rohkem õli, kuna neid tuleb kauem praadida, umbes 150 sekundit 182–190 °C juures. Koogitainast sõõrikute kaal on tavaliselt 24–28 grammi. Pärmitainast sõõrikute keskmine kaal on umbes 38 grammi, need on harilikult suuremad ja kõrgemaks paisunud.
Kate.
Pärast praadimist saavad rõngassõõrikud sageli katte. Lehttainast sõõrikud on üldjuhul kaetud glasuuriga. Koogitainast sõõrikud võivad samuti olla glasuuritud, aga nende peale võib puistata ka tuhksuhkrut, kaneeli või valget suhkrut. Need on sageli kaetud ka koogikattega ja mõnikord puistatakse peale kookospähklipuru, tükeldatud maapähkleid või kommikesi.
Raptor-klassi dessantkaater

Raptor-klassi dessantkaater (vene «Раптор») (ka ründekaater), projekt 03160, on Venemaal valmistatud ja rannikuoperatsioonideks mõeldud mitmeotstarbeline kiirekäiguline kaater. Kasutatakse ja esitletakse ka patrullkaatrina.
Kirjeldus.
Kaater sarnaneb ehituselt tähelepanuväärselt Rootsis valmistatud CB-90 klassi kaatriga, kuid rootsi tehas pole enda väitel projektiga seotud.{{lisa viide}} Seda on võimalik kasutada dessantoperatsioonideks koos tuletoetusega, tuvastus- ja püüdeoperatsioonideks, suurte sõjalaevade lähikaitseks väikeste aluste rünnete eest, päästeoperatsioonideks ja patrullteenistuseks. 
Kaatri kere on soomuskaitsega, mis kaitseb käsitulirelvade tule eest. Kaater on hea merekindlusega, olles võimeline arendama veel 6-pallises lainetuses (või laine kõrgusega kuni 4,5 m) kiirust kuni 20 sõlme. Tõstetööde hõlbustamiseks on kere küljes tõstetroppide kinnituskonksud. Väidetavalt on Raptoreid võimalik paigutada transpordiks suuremale dessantlaevale. 14,5 mm stabiliseeritud ja distantsjuhtimisega raskekuulipildujaga on võimalik mõjutada sihtmärke kuni 2000 m kauguseni.
Kasutus.
Kaatreid valmistab Venemaa laevatehas Pella alates 2015. aastast. 2018. aasta seisuga on valmistatud 17 Raptorit, millest vähemalt 6 Balti laevastikule ja vähemalt 10 Musta mere laevastikule. 1-2 kaatrit on kohandatud riiklikeks esindusfunktsioonideks.
BK-16.
Lisaks Raptoritele on Venemaal Rõbinskis valmistatud alates 2014. aastast ka 5 väliselt sarnast, kuid pisut väiksemate mõõtmetega dessantkaatrit BK-16 (projekt 02510), mis on mõeldud erioperatsioonideks, sealhulgas siseveekogudel. Need kaatrid sarnanevad omadustelt ja võimekuselt praktiliselt täielikult Rootsi CB90-tega. Varustusse on lisatud UAV.
Paraksiaalne lähendus

Paraksiaalne lähendus on geomeetrilises optikas kasutusel olev lihtsustus, mille kohaselt vaadeldakse ainult teljelähedasi kiiri, et hõlbustada tsentreeritud (telgsümmeetriliste) optiliste süsteemide oluliste punktide, näiteks fookuskauguse määramist. 
Sellise lähenduse korral eeldatakse, et ühest punktist lähtuvate kiirte nurgad süsteemi optilise telje suhtes on nii väikesed, et nende nurkade siinused ja tangensid ei erine teineteisest kuigivõrd ja neid võib asendada nurkade väärtustega radiaanides. Nii saadakse lineaarsed arvutusvalemid, mis ei sisalda trigonomeetrilisi funktsioone.
Arkadi Babtšenko

Arkadi Babtšenko (sündinud 18. märtsil 1977 Moskvas) on vene sõjaajakirjanik. Osales Venemaa relvajõudude poolel kahes Tšetšeenia sõjas.
Eesti keeles on 2011. aastal ilmunud tema raamat "Sõda Tšetšeenias: ühe sõduri lugu". 2017. aastal emigreerus Venemaalt.
Elulugu.
Babtšenko osales ajateenijana esimeses Tšetšeenia sõjas ja palgasõdurina teises Tšetšeenia sõjas. Pärast seda töötas sõjaajakirjanikuna ajalehes Moskovskij Komsomolets ja pikemalt Novaja Gazetas. Muuhulgas kajastas selle jooksul Venemaa sõjategevust Gruusias 2008. aastal ja Donbassis 2014. aastal.
29. mail 2014 edastas Babtšenko reportaaži Vene-Ukraina sõja ajal Slovjanski lähistel kopteri Mi-8 allatulistamise kohta. Koos kindralmajor Sergi Kultšõtskõiga hukkus veel 12 kopteris olnud sõjaväelast. Neli aastat hiljem Facebookis avaldatud kirjutises kinnitas ajakirjanik, et ruumi nappuse tõttu teda lennule kaasa ei võetud.
2017. aastal lahkus Babtšenko Venemaalt ja asus elama Kiievisse. 29. mail 2018 lavastas Ukraina julgeolekuteenistus ta mõrva. Teatati, et Babtšenkot tulistati oma kodumaja lävel Kiievis ja ta suri teel haiglasse kiirabiautos. Päev hiljem ilmus Babtšenko aga elusana pressikonverentsile koos Ukraina Julgeolekuteenistuse ülema Vassõl Grõtšakiga, kes selgitas, et julgeolekuteenistus lavastas mõrva selleks, et vahistada Ukraina palgamõrtsukad, kelle olid väidetavalt värvanud Venemaa julgeolekuteenistuse töötajad ja kes kavandasid Babtšenkole atentaati. Tänu erioperatsioonile tabati nii mõrva organiseerija kui ka palgatud mõrvar.
Alates 2019. aasta novembri algusest elas vabatahtlikus eksiilis Iisraelis. Selle järel aga vabakutselise ajakirjanikuna Euroopas.
Drive eO

Drive eO on Läti inseneriettevõte, mis tegeleb rasketes tingimustes töötama ette nähtud elektri- ja hübriidautoprototüüpide tootmisega. See loodi aastal 2011, et valmistada esimene hübriidralliauto OSCar e0 2012 Dakari ralli jaoks. Māris Saukāns ja Andris Dambis juhtimise all lõpetas see edukalt ralli.
Pärast seda arendas ettevõte välja veel mitu elektrilist ralliautot, et osaleda Pikes Peak International Hill Climb võistlusel. 2015. aastal saavutas Rhys Millen juhitud ühemegavatine e0 PP03 uue elektriautode rekordi ja oli esimene üldvõidu võitnud elektriauto.
OSCar eO.
Auto baseerub OSC neljarattaveolise autoplatvormil OSCar 03 ja omab järgmisi spetsifikatsioone:
Old School RuneScape

"Old School RuneScape" (OSRS) on Jagexi arendatud ja avaldatud paljude mängijatega võrgu-rollimäng (MMORPG). OSRS ilmus 22. veebruaril 2013 seoses "RuneScape'i" väheneva mängijaskonna ja selle uuenduste kohta avaldatud negatiivse mängijatepoolse tagasisidega. 
OSRS oli algselt täpne koopia RuneScape'ist 2007. aasta augusti seisuga, kuid aja jooksul on sellele lisatud uut mängusisu, mängumootoriuuendusi ja erinevaid pisiparandusi. Uue sisu lisamise kohta korraldatakse mängijate seas hääletus ja uuendus tehakse ainult juhul kui vähemalt 75% osalenutest hääletab uuenduse poolt. 2017. aasta seisuga oli OSRS-il RuneScape'ist rohkem kui kaks korda rohkem mängijaid, olenemata väiksemast toetuspersonalist ja harvematest uuendustest.
Mängitavus.
"Old School RuneScape'i" peamine sisend mehaanika on viita ja vajuta. Mäng leiab aset fantaasiamaailmas nimega Gielinor, mis on jaotatud mitmeks piirkonnaks, kus mängija kontrollib ühte tegelast ning saab võidelda koletistega, suhelda teiste mängijatega, arendada oskuseid ning teha ülesandeid ("quests").
Enne kõike peab mängija läbima õpetuse, mis viiakse läbi saarel nimega Tutorial Island, et jõuda edasi Gielinor'i. Õpetuses tehakse mängijale selgeks, kuidas arendada oskusi ning selgitatakse mida mängu liidesed ("interface") teevad. Pärast õpetuse läbimist on Tutorial Islandile pääsemine mängijale võimatu.
Ironman Mode.
"Old School RuneScape" võimaldab mängijatel raudmehe laadi ("Ironman Mode"), mis tähendab, et mängija ("Ironman") ei saa teiste mängijatega kaubelda ega teiste mängijate asju maast üles korjata. Esimest korda tutvustati mängijaskonnale Ironman Mode't 2014. aasta oktoobris ja seda peetakse "Old School RuneScape" kõige raskemat viisi mängimiseks, sest hilises mängus on esemete saamine raske tugevamate koletiste tõttu.
Hardcore Ironman Mode ("mängijat kutsutakse Hardcore Ironman'iks") on Ironman Mode raskem versioon, millel on samad omadused nagu Ironman Mode'l, kuid Hardcore Ironman kaotab surres oma Hardcore staatuse ning muutub tavaliseks Ironman'iks.
Ultimate Ironman Mode ("mängijat kutsutakse Ultimate Ironman'iks") on Ironman Mode versioon millel on samuti samad omadused nagu Ironman Model, kuid Ultimate Ironman ei saa esemeid pangas hoiustada.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi Mälestuse Jäädvustamise Selts

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi Mälestuse Jäädvustamise Selts oli 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud Eesti selts, mille eesmärk oli osta Kreutzwaldi maja ja see muuta muuseumiks ning rajada Võrru tema monument. Monument valmis 1926 (Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument) ja ostetud maja muudeti muuseumiks 1941 (Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum).
Selts asutati 1923 Johannes Käisi ja Jakob Tedre eestvedamisel.
Oliver Burke

Oliver Jasen Burke (sündinud 7. aprillil 1997 Kirkcaldys) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Nottingham Forest, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. 2014. aasta septembris sõlmis ta klubiga profilepingu ja tegi 2015. aasta veebruaris Nottingham Foresti põhimeeskonnas debüüdi Inglismaa esiliigas. Samal hooajal jõudis ta veel laenulepingu alusel mängida Inglismaa kolmanda liiga klubis Bradford City. 2016–17 tegi muljetavaldava hooaja alguse, kui lõi Nottingham Foresti särgis viie esimese liigamänguga neli väravat. 2016. aasta augustis siirdus ta äsja Saksamaa kõrgliigasse tõusnud RB Leipzigisse. Üleminekusumma oli umbes 13 miljonit naelsterlingit, millega Burke sai läbi aegade kallimaks Šotimaa jalgpalluriks. 25. septembril 2016 lõi ta värava 1. FC Kölni vastu, saades sellega alates 1999. aastat esimeseks Šotimaa mängijaks pärast Brian O'Neili, kes on Saksamaa kõrgliigas värava löönud.
2017. aasta augustis naasis Burke Inglismaale, liitudes Premier League'is mängiva West Bromwich Albioniga. Üleminekusumma oli 15 miljonit naelsterlingit. Hooaja 2018–19 esimeses pooles ei saanud ta enam klubi meeskonnas mänguaega ning ta suundus 2019. aasta jaanuaris hooaja teiseks pooleks laenule Šotimaa kõrgliigaklubisse Celtic. Ta lõi ülejäänud hooaja jooksul liigas neli väravat ja tuli Celticuga Šotimaa meistriks. 2019. aasta augustis suundus ta üheks hooajaks laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Deportivo Alavés.
2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Sheffield United. 2022. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule esiliigaklubisse Millwall.
2022. aasta juunis naasis Burke Saksamaale ja sõlmis lepingu Bremeni Werderiga. 
Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Burke 29. märtsil 2016 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu.
Luis Alfonso Rodríguez

Luis Alfonso Rodríguez Alanís (sündinud 21. jaanuaril 1991 Monterreys) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Tigres UANL ja Mehhiko jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal kodulinna klubis C.F. Monterrey. Aastatel 2012–2013 mängis ta San Luises ning seejärel aastatel 2013–2016 Chiapases.
2016. aastal liitus ta Tigres UANL-iga. Ta on tulnud klubiga Mehhiko meistriks kolm korda. 2017–18 sügishooajal ja 2018–19 kevadhooajal valiti Rodríguez Mehhiko kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
Debüüdi Mehhiko jalgpallikoondises tegi Rodríguez 15. aprillil 2015 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. juunil 2019 sõprusmängus Ecuadori vastu. Ta on kuulunud Mehhiko koondisse 2017. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cupil. 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.
Sõjaväelaager

Sõjaväelaager on sõjaväe ajutine puhke- ja peatuspaik või õppelaager (väliõppusteks).
Moepealinn

Moepealinn on linn, mis mõjutab oluliselt rahvusvahelisi moetrende. Märkimisväärset majanduslikku väljundit loov moepealinn on enamasti kuulus oma moetoodangu, moedisaini, moepoodide ning selliste ürituste (kus võidakse jagada moeauhindu) nagu moenädalate ja moemesside poolest.
Suur nelik.
21. sajandi globaalsed moepealinnad:
Bolhrad

Bolhrad on linn Ukrainas Odessa oblastis, Bolhradi rajooni keskus.
2017. aastal elas linnas 15 274 inimest; keskmine kõrgus merepinnast 75 meetrit, pindala 94 km², asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Bolhradi asutasid 1821. aastal bulgaaria ümberasujad.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolhradi elanikest bulgaarlasi 45,50%, ukrainlasi 22,58%, venelasi 22,51%, gagauuse 3,34%, moldaavlasi 2,48%, valgevenelasi 0,72% ja armeenlasi 0,50%.
New Yorgi suurlinnapiirkond

New Yorgi suurlinnapiirkond (inglise keeles "New York metropolitan area") on maailma suurim suurlinnapiirkond (11 640 km²), mille keskme moodustab viie linnaosaga New York. Piirkonnas elab ligikaudu 19 miljonit inimest.
Sadamaala.
New Yorgi suurlinnapiirkonna sadamaala New Yorgi lahes on Atlandi ookeani suurim looduslik sadam.
Gahri keel

Gahri keel on Indias räägitav Lääne-Himaalaja keel. Seda räägib Himachal Pradeshi provintsis Gahri orus Chenabi jõe ääres umbes 4000 inimest.
Yoshimar Yotún

Víctor Yoshimar Yotún Flores (sündinud 7. aprillil 1990 Callaos) on Peruu jalgpallur, kes mängib Peruu kõrgliiga klubis Sporting Cristal ja Peruu jalgpallikoondises. Ta võib mängida vasakkaitsja, vasaku äärepoolkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Peruu kõrgliiga klubides José Gálvez ja Sporting Cristal. Aastatel 2012 ja 2014 tuli ta Sporting Cristaliga Peruu meistriks. Vahepeal mängis ta 2013. aastal Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama.
2015. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rootsi kõrgliiga klubiga Malmö FF. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks.
2017. aasta augustis liitus ta Major League Socceri klubiga Orlando City. Ta mängis seal poolteist hooaega kuni siirdus 2018. aasta detsembris Mehhiko kõrgliigaklubisse Cruz Azul. 2021. aastal tuli ta Cruz Azuliga Mehhiko meistriks.
2022. aasta märtsis naasis ta Sporting Cristali.
Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Yotún 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu. 2019. aasta Copa Américal sai ta Peruu koondisega teise koha ning 2011. ja 2015. aasta Copa Américal kolmanda koha. Ta on kuulunud Peruu koondisse ka 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Copa Américal.
Luis Advíncula

Luis Jan Piers Advíncula Castrillón (sündinud 2. märtsil 1990 Chincha Altas) on Peruu jalgpallur, kes mängib kaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Peruu jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Peruu klubis Juan Aurich. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Peruu kõrgliigas Sporting Cristalis, Saksamaa kõrgliiga klubis TSG 1899 Hoffenheim, Brasiilia kõrgliigas Ponte Pretas, Portugali kõrgliiga klubis Vitória Setúbal, Türgi kõrgliigas Bursasporis, Argentina kõrgliiga klubis Newell's Old Boys, Mehhiko kõrgliiga klubides Tigres UANL ja Lobos BUAP ning Hispaania klubis Rayo Vallecano. Boca Juniorsiga liitus ta 2021. aasta juulis.
Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Advíncula 4. septembril 2010 sõprusmängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. septembril 2018 sõprusmängus Saksamaa vastu. 2011. ja 2015. aasta Copa Américal sai ta Peruu koondisega kolmanda koha. Ta on kuulunud Peruu koondisse ka 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Õu (ajakiri)

Õu (stiliseeritult ÕU) on aastast 2009 ilmuv Eesti ajakiri, mis on keskendunud välieluruumiga seotud teemadele. Ajakirja annab välja MTÜ Kino. Ajakirja peatoimetaja on aastast 2014 Anna-Liisa Unt. Enne teda oli peatoimetaja Merle Karro-Kalberg. Ajakiri ilmub 1-2 korda aastas.
2015. aasta number 9 ilmus koos ajalehega U.
Pongola

Pongola on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Zululandi ringkonnas, uPhongolo valla halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pongola elanikest valgeid 57,31%, mustanahalisi aafriklasi 37,92%, India või Aasia päritolu inimesi 3,42%, värvilisi 0,64% ja teisi 0,64%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 55,60% inimesi, suulu keelt 30,48%, inglise keelt 8,57% ja svaasi keelt 1,43%.
Mahlabatini

Mahlabatini on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Zululandi ringkonnas Ulundi vallas.
Mahlabatini on asutatud 1898. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mahlabatini elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,41%, värvilisi 0,73%, valgeid 0,60%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,20%. Suulu keelt pidas emakeeleks 96,74% inimesi, ndebele keelt 0,99%, afrikaani keelt 0,76%, tsvana keelt 0,46% ja inglise keelt 0,46%.
Chrissy Teigen

Christine Diane Teigen (sündinud 30. novembril 1985) on tai päritolu USA fotomodell. 
Ta töötas 2010. aastast modellina ajakirja Sports Illustrated ujumistrikoode eriväljaandes. Aastatel 2015–2019 oli ta Paramount Networki telesaate "Lip Sync Battle" kaassaatejuht. 
Chrissy abikaasa on laulja John Legend. Neil on tütar ja poeg.
Mtwalume

Mtwalume on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Ugu ringkonnas, uMdoni valla halduskeskus. Mtwalume asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mtwalume elanikest valgeid 74,59%, mustanahalisi aafriklasi 18,03%, India või Aasia päritolu inimesi 4,92%, värvilisi 2,30% ja teisi 0,16%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 42,30% inimesi, inglise keelt 41,31%, suulu keelt 12,62% ja koosa keelt 1,97%.
Aikanani keel

Aikanani keel ehk huari keel on Brasiilias räägitav keel, millel kindlaid sugulaskeeli ei ole ja mida peetakse seetõttu isolaatkeeleks. 
2012. aastal rääkis aikanani keelt umbes 150 inimest, peamiselt Rondônia osariigis Rio do Ouro külas.
Keeles on 10 vokaalfoneemi (i, y, u, ĩ, ũ, ɛ, ø, a, ɛ̃ ,ã) ja 15-22 konsonantfoneemi.
Aikanani keel on keerulise morfoloogiaga toonikeel. 
Sõnajärg on SOV.
Witsand

Witsand on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas. Witsand asub India ookeani rannikul Breede jõe suudmes.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Witsandi elanikest valgeid 87,23%, mustanahalisi aafriklasi 9,66%, värvilisi 2,18% ja teisi 0,93%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 72,12% inimesi, inglise keelt 25,96% ja tsvana keelt 0,64%.
Buffelsbaai

Buffelsbaai on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Knysna vallas. Buffelsbaai asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Buffelsbaai elanikest värvilisi 71,83%, valgeid 26,76% ja mustanahalisi aafriklasi 1,41%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 100,0% inimesi.
Umbumbulu

Umbumbulu on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis eThekwini linnaringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Umbumbulu elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,73%, valgeid 0,56%, India või Aasia päritolu inimesi 0,11%, värvilisi 0,07% ja teisi 0,48%. Suulu keelt pidas emakeeleks 93,41% inimesi, ndebele keelt 2,24%, inglise keelt 1,64% ja afrikaani keelt 0,71%.
UNESCO maailmapärand Mongoolias

Mongoolia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus viis objekti ja 12 objekti kandidaat.
Nimistusse on kantud
Nimistusse kandideerib alates 2014. aastast 12 objekti.