tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oliva

Oliva on asula ja vald Hispaanias Valencia provintsis Safori maakonnas. 
Pindala on 59,93 km², elanike arv 27 787 (2013).
Oliva ja selle lähiümbrus on tuntud jalgrattasõidu harrastajate ning profitiimide peatuspaigana, kuna sealsed teed pakuvad vahelduval maastikul häid treeninguvõimalusi. Piirkonnas peatub igal aastal sadu rattureid ka Eesti ratta- ja triatloniklubidest.
Aivo Prükk

Aivo Prükk (sündinud 22. septembril 1972 Tartus) on eesti luterlik vaimulik. 
Ta on lõpetanud 1990. aastal J. V. Veski nimelise Maarja Keskkooli, 1994. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsamajanduse erialal ja 2013. aastal Tartu Teoloogia Akadeemia. Alates 2019. aastast õpib ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas magistriõppes.
Ordineeriti 4. septembril 2005 diakoniks. Õpetajaks ordineeriti ta 31. oktoobril 2013.
Ta oli aastatel 2005–2013 EELK Maarja-Magdaleena koguduse diakon ja alates 2013. aastast on ta sama koguduse õpetaja. Alates 2023. aastast on ta ka Tartumaa abipraost.
EELK Konsistoorium määras ta 
Mustvee ja Lohusuu koguduse hooldajaõpetajaks alates 28. veebruarist 2025. 
Ta oli EELK kirikukogu liige aastatel 2017–2021. Aivo Prükk on olnud üks Piibel.NET lehekülje väljatöötajatest ja ajalehe Eesti Kirik kodulehe looja.
Isiklikku.
Ta on abielus, peres on kaks poega.
Frangimaa veinipiirkond

Frangimaa veinipiirkond on üks kolmeteistkümnest Saksamaa veinipiirkonnast. 
Veinide valmistamise ajalugu ulatub seal vähemasti 1200 aastat tagasi. See on ainuke veinipiirkond, mis asubBaierimaal. Viinapuuistanduste all on 6100 hektarit maad ja 90 protsendil sellest kasvatatakse valgeid viinamarju. Frangimaa veinipiirkond jaguneb kolmeks alampiirkonnaks:
Frangimaa veinid eristuvad teistestSaksamaa veinidest selle poolest, suur osa neist pannakse lamedasse ellipsikujulisse pudelisse, mida nimetatakse Bocksbeutel.
Frangimaa on ainuke veinipiirkond, kus silvaner domineerib riislingi ees.Silvaneri kutsutakse seal hellitavalt Frangimaa kuningaks. Selle veini headusest räägib ka fakt, et Frangimaalt pärit Silvaner Beerenauslese veini kasutati 1953. aastal kuninganna Elizabeth II kroonimistseremoonia ajal. Vastav vein pärines Iphofer Julius Echter Bergi veinaiast.
NATO liikmesriigid

NATO liikmesriikide arv pärast viimast, 2024. aastal toimunud kümnendat laienemist, on kolmekümne kahest Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni liikmesriigist kaks pärit Põhja-Ameerikast (Ameerika Ühendriigid ja Kanada) ning ülejäänud Euroopast (liikmesriigi Türgi territoorium jääb osaliselt ka Edela-Aasiasse). NATO loodi 1949. aasta 4. aprillil allkirjastatud Põhja-Atlandi lepinguga, mille viies artikkel sätestab, et kui toimub sõjaline rünnak ühe liikmesriigi vastu, peetakse seda rünnakuks kõigi liikmesriikide vastu ning teised riigid peavad kollektiivkaitse raames rünnatavat liikmesriiki aitama ja seda vajadusel sõjaliselt.
Kõigil liikmesriikidel peale Islandi on oma kaitseväed. Islandil ei ole traditsiooniist armeed, vaid sõjaväeline rannavalve ja väike sõdurite rühm NATO operatsioonide tarbeks. NATO liikmesriikidest kolm on tuumariigid: Prantsusmaa, Suurbritannia ja Ameerika Ühendriigid. Liikmesriikidest 12 on asutajariigid ning organisatsiooni kuuekümne aastase ajaloo jooksul on veel liitunud 18 riiki. Viimasena liitus NATOga Rootsi 2024. aasta märtsis.
Ülevaade Eesti liitumisest.
Aastatepikkune töö NATO liikmesuse suunal päädis sellega, et 2002. aasta novembris toimunud Praha tippkohtumisel esitati Eestile ametlik kutse liitumisläbirääkimistele. Läbirääkimised toimusid 2003. aasta jaanuarist märtsini ning 26. märtsil allkirjastasid NATO liikmesriigid Brüsselis uute liikmesriikide, sealhulgas Eesti, Põhja-Atlandi lepinguga liitumise protokollid. Riigikogu ratifitseeris lepingu koos kõigi selle lisadega 2004. aasta 10. märtsil ning 2. aprillil toimus Brüsselis seitsme uue liikmesriigi liitumise pidulik tseremoonia. Sama aasta juunis osales Eesti esmakordselt İstanbulis NATO tippkohtumisel alliansi täieõigusliku liikmena ühes kõigi sellest tulenevate kohustuste, õiguste ja võimalustega.
Aino Käärik

Aino Käärik (neiuna Aino Mathiesen; 20. novembril 1918 Selja küla – 15. juuli 2021 Rootsi) oli eesti päritolu Rootsi botaanik, mikrobioloog ja puiduseente eriteadlane.
Aino Käärik oli professor Andres Mathieseni tütar.
Ta lõpetas aastal 1936 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi. Aastal 1941 lõpetas ta "cum laude" Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna botaanikuna. Aastal 1942 kaitses ta tööga "Transpiratsiooni määramisi metsataimedel Rangu nõmmes" loodusteaduste magistri kraadi. Aino Käärik oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta töötas aastatel 1939–1941 Tartu Ülikooli taimefüsioloogia laboris abijõuna.
Ta kaitses 1960 Uppsala Ülikoolis doktorikraadi ning töötas Rootsi Kuninglikus Metsaülikoolis. 1969–1979 oli ta Metsaülikooli erakorraline professor. 1979-1985 oli ta Uppsala Põllumajandusülikooli metsandusteaduskonna korraline professor.
Kristi Liiva

Kristi Liiva (sündinud 30. novembril 1971 Paides) on eesti juhtimiskonsultant, kes on spetsialiseerunud muutuste juhtimisele.
Oma 25-aasta pikkuse muutuste nõustaja kogemuse jooksul on Kristi koolitanud ja nõustanud kümneid era- ja avaliku sektori organisatsioonide juhte ja juhttiime.​ Teda paeluvad enim inimeste arendamine, suurte ja väiksemate ettevõtete muutuste nõustamine, muutuste kommunikatsioon ning uute ühiskondlikult mõjusate ettevõtmiste käivitamine. 
Aastal 2005. asutas Kristi Liiva kommunikatsioonibüroo JLP, mille 2018 omandas nõustamisettevõte Miltton Grupp. Miltton on Uue Põhjala ärinõustamisettevõte, mille lipukiri ja lubadus on toetada ühiskonnas positiivseid muutuseid. Kristi on Milttoni muutuste juhtimise ja arengunõustamise suuna asutaja ja konsultant. Oma tiimiga aitab ta ettevõtete ja organisatsioonide elujõulisuse kindlustamiseks vajalikke muutusi planeerida ja ellu viia. Milttonis töötas Kristi välja Tulevikujuhi kiirendi arenguprogrammi, mille eesmärk on praeguste ja tulevaste juhtide arengu toetamine.
Kristil on magistrikraadiga võrdsustatud ärijuhi diplom EBSist. Ta on omandanud suhtlemistreeneri kutse ja juhtimistreeneri praktika diplomi. Ta on 2023 lõpetamas konfliktide ja vaidluste lepitamise eksperdi ehk mediaatori väljaõpet.
Aastatel 1995–2003 kureeris ta eri ametikohtadel nii Hansa- kui ka Hoiupangas turundus- ja kommunikatsioonivaldkonda. 1. maist 2003 kuni 2005. aastani oli ta valitsuse kommunikatsioonibüroo direktor. 2005–2007 oli ta Eesti Energia kommunikatsioonijuht. Aastatel 2009–2012 töötas ta Swedbanki Stockholmi peakorteris, vastutades panga idapoolsete ärivaldkondade kommunikatsiooni- ja brändijuhtimise eest.
Ühiskondlik tegevus.
Kristi on Arvamusfestivali idee autor ning kolme esimese festivali eestvedaja. Ettevõtmine toimus Eestis esimest korda augustis 2013 Paides.[3] Praegu on Kristi Liiva Arvamusfestivali ühiskondliku nõukoja liige. Samuti on ta üks Sihtasutuse Kiusamisvaba Kool asutajatest. Nende kahe algatuse eest valiti ta aastal 2016 Aasta Kodanikuks ja aastal 2013 Pressisõbraks. Ta panustab oma aega ja teadmisi ühiskonnas oluliste organisatsioonide nõukogudes nagu sõltumatu mõttekoda Praxis, ERRi ühiskondlik nõukoda ja SA Kiusamisvaba kool.
Hallaine

Hallaineks ehk hallolluseks (ladina keeles "substantia grisea") nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude. 
Imetajatel.
Inimestel.
Seljaajus paikneb hallaine tsentraalselt. Seljaajus paikneb ka nii valge- kui hallainest koosnev kiuvõrgustik ehk retikulaarformatsioon ("formatio reticularis"), mis kontrollib südame-veresoonkonda ja hingamist.
Peaajus aga paikneb hallollus väike- ja suuraju poolkerade pinnal, moodustades ajukoore.
Vaheaju ülemises osas paiknev talamus on samuti hallainest moodustunud.
Peaaju valgeaines aga paikneb hallollus mitmete eraldi tuumadena.
Ajutüves paikneb hallaine aga valgeainega võrgutaoliselt vaheldumisi (ajutüve retikulaarformatsioon).
Hallaine koosneb närviraku kehadest ja nende vahele jäävatest närvikiudude algus- ja lõpposadest ning neurogliiarakkudest.
Patoloogia.
Inimestel seostatakse hallainega mitmeid haiguslikke seisundeid.
Polüskleroosi seostatakse enim valgeainega, kuid polüskleroosihaigetel on leitud haiguskoldeid (koeproovides) ka hallaines.
Hallaine massilist vähenemist on täheldatud ka Alzheimeri tõve põdevatel patsientidel.
Nimi.
Nimetus "hall" tuleneb hallaine värvumisest halliks formaliin-preparaadis. Elavas kehas on hallollus tõenäoliselt roosaka värvusega.
Müeliin

Müeliin (ladina "myelinum") on närvikiude ümbritsev rakumembraan. 
Müeliin koosneb veest, lipiididest ja valkudest ja moodustab müeliinituppesid ning ümbritseb kiiresti juhtivaid närvikiude. 
Müeliini areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Valgeaine

Valgeaineks ehk valgeolluseks (ladina keeles "substantia alba") nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude. 
Valgeaines on hulgaliselt aferentseid ja eferentseid juhteteid. 
Valgeaine areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Imetajatel.
Inimestel.
Seljaajus paikneb valgeaine perifeerselt, moodustades hallaine ümber mõlemal pool eesmise, tagumise ja külgmise seljaajuväädi ("funiculus anterior", "funiculus posterior", "funiculus lateralis"). 
Seljaajus paikneb ka nii valge- kui hallainest koosnev kiuvõrgustik ehk retikulaarformatsioon ("formatio reticularis"), mis kontrollib südame-veresoonkonda ja hingamist. 
Peaaju sisemuses paikneb valgeollus ja selle sees mitmete eraldi tuumadena paikneb hallollus. 
Väikeajus ja suurajukoores paikneb valgeaine kiht tsentraalselt.
Ajutüves paikneb aga valgeaine hallainega võrgutaoliselt vaheldumisi (ajutüve retikulaarformatsioon).
Valgeaine koosneb müeliniseerunud (müeliinkestaga) närvikiududest.
Patoloogia.
Inimestel seostatakse valgeainega mitmeid haiguslikke seisundeid. 
Polüskleroosi seostatakse enim valgeainega, kuid polüskleroosihaigetel on leitud haiguskoldeid (koeproovides) ka hallaines.
Valgeaine hävingut on täheldatud ka Alzheimeri tõve põdevatel patsientidel.
Valgeainet võivad kahjustada hapnikupuudus ja ka peatraumad. Keemiaravi põhjustab samuti muutusi valgeaines. 
Metastaseerunud pahaloomulised kasvajad läbistavad vere-aju barjääri ja võivad põhjustada valgeolluse tursumist. 
Glioomid on närvitoendkasvajad, kes kasvavad valgeaines olevatest gliiarakkudest. 
Värvus.
Valgeaine värvus tuleneb müeliniseeritud aksonitest.
Rhinotyphlops

Rhinotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Roomajate andmebaasis.
Perekonda "Rhinotyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
SITI-s.
Perekonda "Rhinotyphlops" klassifitseeritakse SITI-s järgmised maoliigid:
Sünonüümd.
"Rhinotyphlops " on "Liotyphlops"i sünonüüm.
Levila.
Neid võib kohata Lõuna-Aafrikas ja Ida-Aafrikas.
Gvardiiske sõjalennuväli

Gvardiiske (Gvardeiskoje) sõjalennuväli on sõjaväelennuväli Ukrainas Krimmi poolsaarel, Gvardiiske (ukraina keeles "Гвардійське", vene keeles "Гвардейское") asula lääneserval, 4 kilomeetri kaugusel Simferopoli lennujaamast põhjaloodes, 18 kilomeetri kaugusel Simferopolist põhjas.
Lisaks muudele üksustele paikneb Gvardiiske militaarkompleksis ka 43. üksiku mereväe ründe-lennusalga (18 hävituslennukit Su-24M; 4 Hävituslennukit Su-24MR) staap.
2014. aasta 28. veebruaril teavitas Ukraina poliitik Sergii Kunitsõn ajakirjanikke 13 VFle kuuluva sõjaväetranspordilennuki IL-76 maandumisest lennuväljale. Iga lennuk võib võtta pardale umbes 225 inimest või kuni 45 tonni lasti või kuni 3 soomukit.
Klassikaline tingimine

Klassikaline tingimine on õppimise vorm, mis leiab aset, kui koos esinevad tingitud stiimul ja tingimata stiimul. Klassikalise tingimise käigus seotakse eluliselt oluline ehk tingimata stiimul (N: toit) algselt neutraalse stiimuliga (N: helihargi kõla). Tingimata stiimul kutsub esile tingimata vastust (N: süljeeritus), neutraalne stiimul ei kutsu algselt esile ühtegi vastust. Kui tingimata stiimulit ja neutraalset stiimulit piisav arv kordi koos esitada (teatud sorti õppimine võib ilmneda ka juba esmase koosesinemise järel), muutub neutraalne stiimul tingitud stiimuliks ning hakkab esile kutsuma algselt tingimata vastust. Tingitud stiimuli esile kutsutud vastust nimetatakse tingitud vastuseks. Tingitud vastus sarnaneb tihti tingimata vastusega, erinevus seisneb selles, et tingitud vastus on kogemuslikult õpitud ega pruugi kesta kaua. 
Klassikaline tingimine erineb operantsest tingimisest selle poolest, et klassikalise tingimise käigus hakkab õppija automaatselt seostama algselt neutraalseid stiimuleid tingimata vastustega, operantse tingimise käigus kujundab õppimist käitumisele saadud vastus (N: preemia või karistus). Kuigi mõlema tingimise vahel on erinevusi, on mõlema abil võimalik kujundada nii inimeste kui ka loomade käitumist soovitud suunas. Klassikaline tingimine on koos operantse tingimisega biheiviorismi aluseks.
Avastamislugu.
Vene füsioloog Ivan Pavlov uuris koerte seedimise füsioloogiat, mõõtes koerte süljeeritust. Koerkatsetuste seerias märkas ta, et loomadel algab süljeeritus juba enne toidunõu etteandmist, piisas sellest, kui katseruumi astus talitaja toiduga. Seejärel hakkas Pavlov nähtut eksperimentaalselt testima, esitades koertele neutraalset stiimulit (helihargi heli) koos toiduga, pärast mõnda kordust hakkasid koerad sülge eritama ainult helihargi heli peale, ilma toitu saamata, helihargi helist oli saanud tingitud stiimul, kutsudes esile tingitud vastust. Pavlov järeldas, et kui toidu andmise ajal on koera läheduses teatud stiimul, hakkab koer stiimulit toiduga seostama ning stiimul üksi võib hakata süljeeritust esile kutsuma. Avastatud seaduspärasust hakati nimetama klassikaliseks tingimiseks. Seda peetakse tänapäeval üheks õppimise põhiprotsessiks. 
Selgitus.
Klassikalisele tingimisele toetuval õppimisel hakkab mingi neutraalne ärritaja (nt kellahelin) toimima refleksi vallandava signaalina.
Klassikalise tingituse kolmeks lähtealuseks on eristamine, üldistamine ja kustutamine. Üldistamisvõtte kasutamine ehk õppimine võtab aega, et see võib kaasa tuua vigu olukorras, kus sarnased stiimulid võivad segi minna. Näiteks hüüab väikelaps algul kõiki loomi auadeks ning alles hiljem hakkab vahet tegema kassi ja koera vahel. Õpitud üldistus säilib seda kauem, mida suurem ja selgem on eri käitumisviise tingivate stiimulite erinevus. Paljud tingreflektoorsed seosed taanduvad, kui neid ei kinnistata. Kui mingit stiimulit korrata ilma selle kinnituseta, hakkab stiimuli tähendus kaduma, kuni see mingi aja möödudes ei kutsu enam esile tingitud refleksi.
Operantne tingimine

Operantne tingimine on õppimise protsess, mille käigus kujundatakse käitumist sarrustamise (tasustamise) (positiivne või negatiivne) või karistamise abil. Stiimul, mille abil kas tasustatakse või karistatakse teatud käitumist, hakkab operantse tingimise käigus seda käitumist edaspidi kas esile kutsuma või vältima sundima. Näiteks õpib laps kommi saamiseks kommikarpi avama, või kuuma ahju puudutamist vältima, et mitte haiget saada.
Operantne tingimine on koos klassikalise tingimisega biheiviorismi aluseks.
Toimimismehhanism.
Operantse tingimise põhitööriistad on sarrustus ja karistus, mis erinevad mõjust, mida nad käitumisele avaldavad. Nii sarrustus kui ka karistus võivad olla nii positiivne kui ka negatiivne. Positiivne ja negatiivne sarrustus suurendavad käitumise tõenäosust tulevikus, positiivne ja negatiivne karistus vähendavad käitumise tõenäosust tulevikus. Lisaks võib operantse tingimist mõjutada "kustumisega", mille käigus käitumist ei sarrustata ega karistata ning seetõttu muutub käitumise tõenäosus tulevikus väiksemaks.
Taustalugu.
Operantset tingimist uuris esimesena põhjalikult Edward Lee Thorndike, vaadeldes kasside käitumist, kui need üritasid Thorndike'i valmistatud probleemikastidest välja pääseda. Välja pääsemiseks pidi kass kas nööri sikutama või pulka liigutama. Esimesel kasti asetamisel läks kassidel kaua aega, enne kui nad õiget tegevust tegid ja välja pääsesid, iga järgmise korraga suutsid kassid aga järjest kiiremini kastist välja pääseda, sest õppisid selgeks tegevuse, mis neid kastist välja päästaks. Thorndike sõnastas oma avastuse tagajärje seadusena, mis tähendab, et kui tegevusele järgneb rahuldav tulemus, siis tõenäoliselt korratakse tegevust ka tulevikus, saavutamaks sama tulemust. Kui tegevusele järgneb aga mitterahuldav tulemus, siis tõenäoliselt tegevust tulevikus enam ei korrata. Thorndike'i sõnastatud tagajärjeseadust võib täheldada ka inimkäitumise juures: nimelt käitumist korratakse, kui see viib soovitud tulemuseni, ja teistpidi – käitumist ei korrata, kui soovitud tulemust ei saavutata või kui käitumisega kaasnevad ebameeldivad tagajärjed.
Operantse tingimise isaks peetakse aga B. F. Skinnerit, kes uuris operantset tingimist nii loomade kui ka inimeste kontekstis terve oma elu. Skinner arvas, et klassikaline tingimine on inimese käitumise kirjeldamiseks liiga triviaalne, kuna ei arvesta tahtlikku käitumise mõjusid, mida operante tingimine aga tegi. Skinner lõi operantse tingimise kambri ehk Skinneri kasti, mille sees katsealused (tuvid, rotid, jne) olid eraldatud väliskeskkonnast ning neile sai esitada kontrollitud stiimuleid. Erinevalt Thorndike'i katsetest sai Skinneri kastis soovitud tegevust teha korduvalt ning tegevuse sagedus oligi Skinneri poolt peamiseks mõõdetavaks suuruseks.
Guy Scott

Guy Lindsay Scott (sündinud 1. juunil 1944 Livingstone'is) on Euroopa päritolu Sambia poliitik. 28. oktoobrist 2014 kuni 25. jaanuarini 2015 oli ta Sambia presidendi kohusetäitja.
Enne seda oli ta alates 23. septembrist 2011 Sambia asepresident ja võttis presidendi kohustused üle pärast president Michael Sata surma. Ta oli oma ametiajal Musta Aafrika ainus valgenahaline president.
Scott ei saanud ise uutel presidendivalimistel kandideerida, sest tema vanemad ei olnud sündinud Sambias.
Jana Maasik

Jana Maasik (kasutanud ka pseudonüümi Janka Lee Leis; sündinud 26. märtsil 1970) on eesti kirjanik. 
Aastatel 1977–1988 õppis Kehra Keskkoolis. 1991–1998 õppis Tallinna Tehnikaülikoolis ning sai magistrikraadi. Aastatel 1998–2011 oli ettevõtja ja ametnik. 
Kirjanikuna alustas Jana Maasik 2012. aastal. Trükis on temalt ilmunud kolm romaani ja kaheksa laste- või noorteraamatut. 
Jana Maasik on Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti Noortekirjanduse Ühingu liige. 
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Markdown

Markdown on lihtteksti vormindamise süntaks, mida saab vajadusel samanimelise tööriistaga HTMLiks teisendada. Markdown on populaarne seletusfailides ("readme"), veebipõhistes foorumites või tekstiredaktorites kiireks vormindatud teksti kirjutamiseks.
Ajalugu.
Markdowni keele lõi 2004. aastal John Gruber, keda aitas oluliselt ka Aaron Swartz. Nende eesmärk oli võimaldada luua kergesti loetavat ja kirjutatavat lihtteksti ning seda vajadusel teisendada ka XHTML- või HTML-vormingusse.
Leheküljed nagu GitHub, reddit, Stack Overflow, OpenStreetMap ja SourceForge kasutavad Markdowni variatsioone kasutajatevahelise suhtluse lihtsustamiseks.
Alates 2016. aasta märtsist on Markdown RFC 7763 ja RFC 7764 avaldamisega standarditud. RFC 7763 määratleb MIME-tüübi "text/markdown" ja märgenduse variatsiooni "original". RFC 7764 kirjeldab ning nimetab ära mh variatsioonid nagu MultiMarkdown, GFM, Pandoc, CommonMark ja Markdown Extra.
Näide.
Markdowni süntaksiga tekst on vasakul, vastav HTML keskel ja veebibrauseris näidatav paremal.
Eric Clapton (album)

"Eric Clapton" on Eric Claptoni esimene sooloplaat, mis ilmus 1970. aasta augustis. 
Albumit salvestati 1969. aasta novembrist kuni 1970. aasta jaanuarini USA-s Los Angeleses pärast kontserditurneed ansambliga Delaney &amp; Bonnie. Clapton kasutas taustabändina samu muusikuid, kes tegid kaasa sellel turneel. Samuti oli enamiku laulude kaasautoriks Delaney ja Bonnie Bramlett. Plaadil on Clapton rohkem vaoshoitud kui oma varasematel salvestistel. Album on olemuselt bluusi ja roki segu, kuid sisse on segatud ka R&amp;B-d, kantrit, gosplit ja poppi. 
Lugude järjekord.
1970. aasta LP.
A-pool
B-pool
2006. aasta Delux CD väljalase.
CD 1 (Tom Dowdi mix)
Lood 1–11 ilmusid 1970. aasta väljalaskel. Lugu nr 12 avaldati esmakordselt 1999. aastal, Claptoni kogumiku "Blues" limiteeritud väljaande lisa CD-l. Lugu nr 13 ilmus esmakordselt King Curtise 1970. aasta albumil "Get Ready". Lugu nr 14 avaldati esmakordselt.
CD 2 (Delaney Bramletti mix)
"After Midnight" anti välja esimest korda Claptoni 1988. aasta kogumikul Crossroads. "Comin’ Home" ja "Groupie (Superstar)" avaldati esimest korda 1969. aasta Delaney &amp; Bonnie and Friendsi singlil. Kõik ülejäänud lood avaldati esmakordselt. 
2010. aasta rariteetide väljalase.
Sellel plaadil on salvestatud palad, mis olid enamikul Delux-väljalaske teisel CD-l. Tegu oli varem avaldamata lugudega.
Sambia kvatša

Sambia kvatša (inglise keeles "kwacha"; tähis ZK; ISO kood ZMW, varem ZMK) on Sambia rahaühik. See jaguneb sajaks "ngwee"'ks.
Rahaühiku nimi on pärit njandžakeelsest sõnast, mis tähendab koidikut. "Ngwee" tähendab 'kirgas'.
Kui Sambia 1964. aastal iseseisvus, võeti rahaühikuna käibele naelsterling. Aastal 1968 asendati see kvatšaga.
Aastal 2013 viidi läbi rahareform. Pärast seda on käibel rahatähed nominaalväärtusega 2, 5, 10, 20, 50 ja 100 kvatšat ning mündid 5, 10 ja 50 "ngwee"'d ning 1 kvatša.
Märtsis 2014 oli euro kurss umbes 8,22 kvatšat.
DBm

dBm (ka kujul dBmW) on võimsuse taset väljendava ühiku detsibellmillivatt tähis. Selle ühiku abil väljendatakse võimsust detsibellides (dB) baasvõimsuse 1 millivatt (mW) suhtes. Ühikut kasutatakse sidetehnikas, mikrolainetehnikas ja kiudoptika võrkudes, sest võimaldab lühidalt väljendada võimsusi väga laias skaalas. Suure võimsuse korral on kasutatud ka ühikut detsibellvatt (dBW), milles baasühikuks on 1 vatt (1000 mW).
Nende ühikutega saab väljendada võimsuse tegelikku väärtust, erinevalt dimensioonita suuruse ühikust detsibell, mille abil mõõdetakse väärtustevahelist suhet, näiteks signaali-müra suhet.
Audiostuuditehnikas ja telefonsides mõõdetakse detsibellmillivatte tavaliselt 600-oomise näivtakistusega vooluahelas, raadiosagedusvõrkudes aga enamasti 50-oomisel näivtakistusel.
Teisendamine.
0 dBm võrdub 1 millivatiga; sellest suuremad dBm väärtused on positiivsed ja väiksemad negatiivsed (miinusmärgiga). 3 dB tõus on enam-vähem võrdne võimsuse kahekordistamisega, mis tähendab, et 3 dBm võrdub umbes 2 mW. 3 dB languse korral väheneb võimsus umbes poole võrra ehk −3 dBm võrdub umbes 0,5 millivatiga.
Et teisendada võimsust "P" millivattides (mW) võimsuse tasemeks "L" detsibellmillivattides (dBm), saab kasutada valemit
formula_1
Kui on teada võimsuse tase L (dBm), saab arvutada võimsuse (mW):
formula_2
Järgnev tabel võtab kasulikumad näited kokku:
Tagaaju

Tagaaju ehk metentsefalon (ladina "metencephalon" ) on kesknärvisüsteemiga loomadel 
koljuõõnes paiknev peaaju osa. Koos müelentsefaloniga on ta embrüonaalses arengujärgus rombaju osa, temast arenevad väikeaju ja sild ("pons").
Fülogeneetiliselt loetakse taga-, piklik-, kesk- ja vaheaju peaaju vanemateks osadeks.
Tagaaju areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Roomajatel.
Madudel.
Madude embrüotel on metatalamus tuvastatav üsna kohe peale munade väljutamist.
Imetajatel.
Inimestel.
Tagaaju juurde kuuluvad (Varoliuse) sild ja väikeaju. 
Sild.
Varoliuse sild ("pons cerebri Varolii") on ventraalse pinna poolt vaadatuna lai valge ristiasetsev mõigas, mis on tagantpoolt piiristatud piklikajuga, eestpoolt ajusäärtega. Dorsaalsel küljel võtab sild koos piklikajuga osa rombaugu moodustamisest. Silla külgosad lähevad üle ajukese silla säärteks. Sillast väljuvad peaajunärvide VI ja V paari juured. Nende närvide tuumad leiduvad silla dorsaalses osas.
Kraniaalnärvid.
Tagaajus paikneb osa peaaju neljandast vatsakesest - rombauk ("fossa rhomboidea"). 
Tagaajus paiknevad V- VIII kraniaalnärvide osad:
Boodontinae

Boodontinae on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Boodontinae" klassifitseeritakse järgmised maoliigid:
NATO rahupartnerlusprogramm

NATO rahupartnerlusprogramm (inglise keeles "Partnership for Peace", "PfP"; otsetõlkes "Partnerlus rahu nimel") on Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni programm, mis on suunatud usalduse loomisele NATO ja teiste Euroopa ning endise Nõukogude Liidu riikide vahel.
"Partnerlus rahu nimel" on ka NATO praktilisele koostööle suunatud partnerlusprogramm, mis loodi eesmärgiga aidata programmis osalevail Kesk- ja Ida-Euroopa riikidel arendada demokraatiat, ümber korraldada ja üles ehitada oma riigi sõjalist struktuuri ning võimalust osaleda NATO juhitud rahuoperatsioonidel. Lisaks annab programm selle partnerriigile ka võimaluse arendada oma koostööd NATOga vastavalt oma prioriteetsetele koostöövaldkondadele. Programmil on 18 liikmesriiki.
Ajalugu.
Programmi arutati esmakordselt Bulgaaria ühingus "Novae" ning seejärel pakkusid Ameerika Ühendriigid selle välja NATO kaitseministrite kohtumisel Saksamaal Travemündes 1993. aasta 20.–21. oktoobril. Ametlikult käivitus programm 10.–11. jaanuaril 1994 Brüsselis toimunud NATO tippkohtumisel. Ka Eestile esitati kutse programmiga liitumiseks ning 1994. aasta 3. veebruaril ühines Eesti rahupartnerlusprogrammiga.
1995. aasta 26. aprillil sai programmi liikmeks ka Malta, kuid 1996. aasta 27. oktoobril lahkus Malta oma neutraliteedi säilitamise nimel programmist. 2008. aasta 20. märtsil otsustas Malta oma liikmesuse taastada ning see kiideti heaks NATO sama aasta 3. aprillil toimunud Bukaresti tippkohtumisel.
2006. aasta 29. novembril Riias toimunud tippkohtumisel kutsuti rahupartnerlusprogrammiga liituma Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro ja Serbia.. Mainitud riigid liitusid programmiga sama aasta 14. detsembril.
Rahupartnerlusprogrammi kunagistest liikmetest viisteist (Albaania, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Leedu, Läti, Montenegro, Poola, Põhja-Makedoonia, Rootsi, Rumeenia, Slovakkia ja Sloveenia, Tšehhi, Ungari) on nüüdseks NATO liikmed.
Gonionotophis

Gonionotophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Gonionotophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Kesk-Aafrikas.
Sirje Keevallik

Sirje Keevallik (sünninimi Sirje Keres; sündinud 12. mail 1943) on eesti atmosfäärifüüsik ja tõlkija.
Elulugu.
Ta lõpetas 1961. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli "cum laude" füüsikuna.
Teadustöö.
Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Kiirguslevi ebaühtlastes juhuslikult jaotatud optiliste parameetritega sumedates keskkondades", juhendaja Juhan Ross, kaitses 1970. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis.
Uurimisalad: atmosfääri kiirgusrežiim, sh keskkonnategurite ebaühtluse mõju sellele; Läänemere vesikonna kiirgusbilanss ja paikkonna kliima muutused. Tuletanud koos O. Kärneriga maakera ümbritseva pilvkatte kaheparameetrilise mudeli, millest saab teha järeldusi pilvede hulga ja nende ülemise piiri kõrguse muutumise kohta.
Avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni, sh ühe monograafia.
Poliitiline tegevus.
Keevallik on 2009. aasta aprillist Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Ta kandideeris 2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Tallinna valimisringkonnas nr 3 ja sai 388 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 ja sai 166 häält, kuid valituks ei osutunud.
Tõlketegevus.
Keevallik on tõlkinud arvukalt võõrkeelset ilukirjandust eesti keelde, peamiselt prantsuse, aga ka inglise keelest.
Isiklikku.
Tema isa oli füüsik, akadeemik Harald Keres, ema lastearst Leida Keres, lell malesuurmeister Paul Keres, õde on füüsik Piret Kuusk.
Tal on abielust Andres Keevallikuga tütred Leelo Keevallik ja Liina Keevallik.
Leelo Keevallik

Leelo Keevallik (sündinud 13. septembril 1969) on eesti keeleteadlane. Ta on Linköpingi Ülikooli keele ja kultuuri professor.
Elulugu.
Keevallik lõpetas 1987. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogia eriala. Õppeaastal 1993/94 oli ta Oxfordi Ülikooli stipendiaat. 1994. aastal kaitses Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse õppetoolis magistriväitekirja 
"-nud varieerumine tänapäeva eesti kõnekeeles". Ta oli doktorantuuris Uppsala Ülikoolis, kus kaitses 2004. aastal väitekirja "From Interaction to Grammar: Estonian Finite Verb Forms in Conversation". Külalisteaduri ja järeldoktorina töötanud California Ülikoolis (UCSB ja UCLA).
Uppsala Ülikooli (2007) ja Helsingi Ülikooli (2012) dotsent.
Ta on mänginud filmis "Kevad südames" (1985).
Teadustöö.
Ta on uurinud eesti keele pragmaatikat ja grammatikat, kõnekeele partikleid ja igapäevasuhtlust, avaldanud töid tantsuõpetajate keelest.
Isiklikku.
Leelo Keevallik on Sirje ja Andres Keevalliku tütar. Tema õde on teatri- ja filmikunstnik Liina Keevallik. Tema isapoolne vanaisa oli põllumajandusteadlane ja emapoolne vanaisa oli füüsik.
Leelo Keevallikul on kolm last.
Ravimi geneeriline nimetus

Ravimi geneeriline nimetus ehk rahvusvaheline ravimi mittepatenteeritud nimi ehk geneeriline nimetus (lüh: INN, inglise "international nonproprietary name"; või lüh: DCI, ladina "denominatio communis internationalis") on ravimi toimeainepõhine nimetus, mis on soovitatud Maailma Terviseorganisatsiooni poolt üldiseks kasutamiseks.
Mehelya

Mehelya on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonna klassifikatsioon pole päris selge, osad autorid soovitavad analüüside alusel perekonna nimeks hoopis "Gonionotophis"t. 
Perekonda "Mehelya" klassifitseeritakse järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas.
Nimi.
Maoperekond kannab Ungari zooloogi Lajos Méhelÿ (1862 – 1953) auks nime "Mehelya".
Giovanni Sgambati

Giovanni Sgambati (28. mai 1841 Rooma – 14. detsember 1914 Rooma) oli itaalia helilooja, pianist ja dirigent.
Elulugu.
Sgambati pärines itaalia-inglise segaperekonnast. Tema isa oli advokaat, ema oli inglise skulptori Joseph Gotti tütar. 
Klaverit hakkas ta õppima varases koolieelikueas ja kuueaastaselt esines ta juba avalikel kontsertidel. Pärast isa surma 1849. aastal jätkas ta muusikaõpinguid Trevi linnas (praeguses Umbria maakonnas). 1860 pöördus ta Roomasse tagasi ja hakkas pianistina kontserte andma. Kui Ferenc Liszt 1860. aastate alguses Roomasse kolis, sai Sgambatist tema õpilane. Liszti mõjul hakkas teda paeluma saksa muusika, mis sel ajal oli Itaalias vähetuntud. Sgambati populariseeris Ludwig van Beethoveni ja Liszti sümfoonilist muusikat ning korraldas kontserte, kus ta astus ise üles nii dirigendi kui ka pianistina. 1860. aastate keskele jääb ka tema tegevuse algus heliloojana.
1869. aastal külastas Sgambati koos Lisztiga Saksamaad. Seal kohtus ta Anton Rubinsteiniga ning õppis Münchenis tundma ja hindama Richard Wagneri heliloomingut. 1876. aastal õnnestus tal Roomas ka Wagneriga isiklikult kohtuda. Viimane soovitas tal kirjutada ka sümfoonilisi teoseid ja oopereid. Esimest nõuannet võttis Sgambati kuulda, kuid ooperiheliloojat temast ei saanud.
1870. aastal ilmus Mainzis Schotti kirjastuses tema esimene laulude album.
1880. aastatel reisis Sgambati palju, peamiselt Prantsusmaal, Saksamaal ja Suurbritannias. Reiside vahel pöördus ta alati Roomasse tagasi, tutvustades seal vähetuntud instrumentaalmuusikat. Sel perioodil tutvustas ta roomlastele teiste seas ka Johann Sebastian Bachi, Wolfgang Amadeus Mozarti ja Joseph Haydni loomingut. 1881. aastal kanti Rooma Palazzo del Quirinales ette ka Sgambati esimene sümfoonia. Sümfoonia esmaettekandel Suurbritannias oli helilooja 1882. aastal ka ise kohal.
1891 kutsuti ta õppejõuks Peterburi konservatooriumi, kuid Sgambati eelistas jätkata tööd oma kodulinnas. 1893. aastal sai temast muusikaühingu Società Filarmonica Romana kunstiline juht. Pärast Sgambati surma anti Rooma filharmoonia kontserdisaalile tema nimi.
1903. aastal lahkus Sgambati kõigist avalikest ametitest, kuid muusikaõpetajana töötas surmani. Üks tema nimekamaid õpilasi oli helilooja ja pianist Lucia Contini Anselmi.
Looming.
Giovanni Sgambati oli üks silmapaistvamaid itaalia instrumentaalmuusika arendajaid ja tutvustajaid. Itaalias tema eluajal ülipopulaarset ooperimuusikat keeldus ta kirjutamast. See selgitab ka põhjuseid, miks ta pühendas suure osa elust välismaise instrumentaalmuusika, eriti sümfoonilise muusika tutvustamisele oma kodumaal. 
Sgambati enda muusika oli tugevalt mõjutatud Beethoveni, Wagneri ja Liszti heliloomingust. 19. sajandi lõpu arengutega muusikas ta kaasa ei läinud. Kokku kuulub Sgambati muusikalisse pärandisse kaks sümfooniat, kammermuusika- ja klaveripalu, üksikuid laule ja veidi kirikumuusikat. Tema kuulsaimaks teoseks peetakse aastatel 1895–1901 kirjutatud reekviemi.
Sambia president

Sambia president on Sambia Vabariigi riigipea. Ta on ühtlasi valitsusjuht ja kaitsevägede juhataja.
Presidendi ametikohustused ja tema valimise korra sätestab 1991. aastal vastu võetud põhiseadus.
Presidendi ametiaeg on viis aastat. Kedagi ei tohi valida presidendiks rohkem kui kaheks ametiajaks.
Presidendi valib rahvas otsestel valimistel. Hääleõiguslikud on kõik vähemalt 18-aastased valijaks registreerunud isikud.
Presidendiks võib kandideerida vähemalt 35-aastane Sambia kodanik, kes on mõne partei liige või kellel on mõne partei toetus ja kes vastab kõigile nõudmistele, mis esitatakse parlamenti kandideerimisel.
Kui ükski kandidaat ei saa esimeses valimisvoorus üle 50 protsendi häältest, korraldatakse teine voor. Kui ka teises voorus ei saa ükski kandidaat üle 50 protsendi häältest, valib kahe enim hääli saanud kandidaadi seast presidendi parlament. Kui üles seatakse ainult üks presidendikandidaat, nimetatakse ta ametisse ilma valimisteta. President vannutatakse ametisse valimistulemuse väljakuulutamise päeval.
Presidendil on muu hulgas õigus Rahvuskogu laiali saata; nimetada ametisse diplomaate ja kõrgeid riigiametnikke, allkirjastada rahvusvahelisi lepinguid, anda armu ja määrata riiklikke aumärke.
President nimetab Rahvuskogu liikmete seast asepresidendi ja ministrid. Asepresidendil on volitused ainult presidendi antud ülesannete piires. Juhul, kui president sureb või pole mingil põhjusel suuteline oma ametikohustusi täitma, asub tema kohuseid täitma asepresident.
Esimene Sambia president oli alates riigi iseseisvumisest aastal 1964 kuni 1991. aastani ametis olnud Kenneth Kaunda. Tema ametisoleku ajal täitis valitsusjuhi ülesandeid peaminister. Alates 24. augustist 2021 on president Hakainde Hichilema.
Ämblikuvõrkkest

Ämblikuvõrkkestaks ehk arahnoideaks (ladina keeles "arachnoidea mater") nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel peaaju ja seljaaju ühte kesta.
Ämblikuvõrkkesta areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Roomajatel.
Madudel.
Madudel on ämblikuvõrkkesta vähe uuritud. 
Suuraju ämblikuvõrkkest.
Ämblikuvõrkkest on kolmest ajukesta kihist keskmine. 
Kesta ja peakolju vahel paikneb aju-kõvakest ("dura mater encephali") ja nende vahel on subduraalruum, mis sisaldab ajuvedelikku. 
Ämblikuvõrkkestale järgneb peaaju kattev pehmekest ("pia mater") ja nende vahel on subarahnoidaalruum ("cavitas subarachnoidealis"), mis sisaldab aju ainevahetuses osalevat lümfitaolist ajuvedeliku.
Aju pehmekesta ja ämblikuvõrkkesta nimetatakse koos vahel ka "leptomeninges"eks. 
Ämblikuvõrkkest on õhuke, veresoonteta läbikumav leste. 
Ämblikuvõrkkestast sopistuvad veenide sisse kurrud- ämblikuvõrkkesta sõmervohandid ("granulationes arachnoideae"), nende kaudu imendub aju-seljaajuvedelik venoossesse vereringesse.
Seljaaju ämblikuvõrkkest.
Seljaaju ämblikuvõrkkest ("arachnoidea mater spinalis") on seljaajukestadest keskmine.
Patoloogia.
Inimestel seostatakse ämblikuvõrkkestaga mitmeid haiguslikke seisundeid.
Ämblikuvõrkkestapõletik on arahnoidiit. 
Pehmekesta ja ämblikuvõrkkesta põletik on leptomeningiit. 
Subarahnoidaalne hemorraagia on ämblikuvõrkkestaalune verejooks. 
Ämblikuvõrkkestaga seostatakse ka hea ja pahaloomulisi kasvajaid.
Hessische Bergstrasse

Hessische Bergstrasse ehk Hesseni mägitänav on Saksamaa kõige väiksem veinipiirkond. See asub Hesseni liidumaal
Selle pindala on 450 hektarit ja sealt tuleb ligikaudu 0,5% Saksamaa veinitoodangust. Väikese tootmismahu tõttu selle veinipiirkonna veine väljaspool Saksamaad eriti ei kohta.
Kuala Lumpuri rahvusvaheline lennujaam

Kuala Lumpuri rahvusvaheline lennujaam on lennujaam Kagu-Aasias Malaisias, umbes 45 kilomeetri kaugusel Kuala Lumpuri kesklinnast lõunakagus. Ehitise maksumus oli 3,5 miljardit USD.
Kuala Lumpur on Malaysia Airlinesi, MASkargo, AirAsia, AirAsia Xi ja Malindo Airi sõlmlennujaam.
Lennujaama aastane läbilaskevõime on 40 miljonit reisijat ja 1,2 miljonit tonni kaupa. 2011. aastal oli lennujaam rahvusvaheliste reisijate arvult maailmas 9. kohal ja 4. kohal Aasias.
Reverberaator

Reverberaator on seade, milles kunstlikult pikendatakse ülekantavaid helisid, lastes neil aeglaselt sumbuda. See jätab kuulajale mulje, nagu toimuks ülekanne suure reverberatsiooniajaga ruumist.
Reverberaator sisaldab ühe või mitu viitlüli ja tagasisideahela. Läbi tagasisideahela antakse osa ajaliselt nihutatud väljundsignaalist uuesti reverberaatori sisendisse, millest tekib signaali ringlemine. Tänu sellele saadaksegi ülekantavate helide kunstlik pikenemine ning aeglane sumbumine.
Reverberaatoril peab olema suur kajaimpulsside tihedus (1000 impulssi sekundis) väljundis, konstantne sageduskarakteristik kogu kuuldesageduse piirkonnas ja müratase alla -60 dB. Reverberatsiooniaeg peab olema reguleeritav vahemikus 1...5 s.
Viite saamiseks kasutatakse kas kajaruumi, magnetofoni, diskreetset mäluseadet või mingit muud viitseadet metallplaadi, spiraalvedru või torujuhiga.
Austria veinid

Austria veinid on sageli kuivad valged veinid ja valmistatud viinamarjasordist Grüner Veltliner. Ligikaudu 30% veinitoodangust on punased veinid, mille tootmiseks kasutatakse viinamarjasorte Blaufränkisch, Pinot noir ja kohalikku viinamarjasorti Zweigelt.
Austria veinitööstusele oli väga laastav 1985. aastal glükooliskandaal, mil avastati, et mitmed Austria veinitootjad kasutasid oma veinide magustamiseks dietüleenglükooli, mis sisaldub ka antifriisi koostises. Pärast selle avalikuks tulekut kõrvaldati üle kogu maailma Austria veinid müügilt. Kui enne 1985. aastat müüdi Austria veine umbes 45 miljonit liitrit aastas, siis 1986. aastal 4,4 miljonit. Alles 2001. aastal suudeti Austria veine müüa 1985. aasta eelsetes mahtudes – ligi 50 miljonit liitrit aastas. Pärast skandaali võttis Austria parlament 29. augustil 1985 vastu uued veiniseadused, misjärel on Austria veinid ühed maailma rangeimalt kontrollitavad.
Austria veinipiirkonnad.
Alam-Austria.
Alam-Austria veinipiirkond asub Austria kirdeosas ja tegemist on Austria suurima veinipiirkonnaga – sealt tuleb ligikaudu pool Austria veinitoodangust.
Jaguneb kaheksaks alampiirkonnaks:
Burgenland.
Burgenland asub Austria idaosas. Veinikasvatuspiirkond asubNeusiedli järve kaldal ja sellel on suur mõju sellest piirkonnast tulevatele veinidele. Selles piirkonnas toodetakse peamiselt punaseid veine. Jaguneb neljaks alampiirkonnaks:
Viini veinipiirkond.
Viin on Austria pealinn ja see on ainus pealinn, millel on nii pikk veinide tootmise traditsioon. Täpsemalt loe artiklist Viini veinipiirkond.
Steiermark.
Steiermark on Austria kõige lõunapoolseim piirkond ja sellel piirkonnal on ühine piir Sloveeniaga. Jaguneb kolmeks alampiirkonnaks:
Austria veinide kvaliteedisüsteem.
Districtus Austriae Controllatus.
Districtus Austriae Controllatus on Austria kvaliteedisüsteem, mida asuti juurutama 2003. aastal.
Wachau veinipiirkonna kvaliteedisüsteem.
Austria teistest veinipiirkondadest eristubWachau. Selles piirkonnas jagunevad veinid kolme kvaliteediklassi:
Postimehe aasta arvamusliider

Aasta arvamusliider on ajalehe Postimees antav aunimetus. 
Nimetusega tunnustatakse inimest, kelle tegevust Eesti ajakirjanduses ja ühiskonnas peetakse Johann Voldemar Jannseni vääriliseks. Nimetuse saajale antakse Jannseni kujuke (autor skulptor Mati Karmin).
Järelkõla kestus

Järelkõla kestus ehk reverberatsiooniaeg ajavahemik, mille vältel helienergia tihedus väheneb pärast heliallika tekitatud heli järsku lakkamist miljon korda (vastavalt helirõhk väheneb tuhat korda) ehk 60 dB võrra.
Järelkõla kestus (tähis "T"60 või RT, ingl k sõnadest "reverberation time") on ruumiakustika tuntuim tunnussuurus.
Järelkõla kestus sõltub ruumi mahust ja akustilistest omadustest, samuti helide loomusest. Kui ruumi heliväli on difuusne, on järelkõla kestusel, ruumalal formula_1 ja neeldumispinnal formula_2 Sabine'i valemi kohaselt seos:
formula_3
kus ruumi ekvivalentne neeldumispind formula_4 on ühikutes sabiin (m2 sab).
Liivamadu

Liivamadu ("Psammophis") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Liivamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Aafrikas ja Aasias.
Teun van Dijk

Teun Adrianus van Dijk (sündinud 7. mail 1943 Naaldwijkis Hollandis) on tekstilingvistika, diskursusanalüüsi ja kriitilise diskursusanalüüsiga ("Critical Discourse Analysis") tegelev keeleteadlane. Ta kuulub kriitilise diskursusanalüüsi distsipliini rajajate hulka ja on KDA-s arendanud sotsiokognitiivset lähenemist diskursuse uurimisele.
Karjääri algusaegadel andis ta koos Walter Kintschiga panuse tekstitöötluse psühholoogia arengusse ja tegeles tekstigrammatika, pragmaatika ja semantikaga. Alates 1980. aastatest on ta oma KDA-alastes töödes uurinud, kuidas "sümboolne eliit" (poliitikud, ajakirjanikud, õppejõud, kirjanikud) diskursiivselt rassismi reprodutseerib, samuti uudismeediat, ideoloogiat, konteksti ja teadmise teooriaid. Ideoloogia on van Dijki jaoks sotsiaalselt jagatud uskumuste kogum. Van Dijki lähenemine ideoloogiale on multidistsiplinaarne, ta kasutab ideoloogia uurimise juures diskursusanalüüsi, kognitiiv- ja sotsiaalpsühholoogiat ja sotsiaalse praktika vormide ja interaktsiooni analüüsi. Van Dijk loodab oma tööga KDA-le iseloomulikult kaasa aidata domineerimise paljastamisele ja ühiskonna egalitaarsemaks muutumisele. Van Dijki nägemuses võiks eesmärk olla "üdini demokraatlik ühiskond, kus rahvusvähemusi ei marginaliseerita ega rõhuta, kus mitmekesisus on normiks, kus soolised ja rahvuslikud erinevused ei mängi enam rolli".
Ta on asutanud kuus rahvusvahelist ajakirja: Poetics, Text (nüüdne Text &amp; Talk), Discourse &amp; Society, Discourse Studies, Discourse &amp; Communication ja hispaaniakeelse veebiajakirja Discurso &amp; Sociedad. Nimetatud ajakirjadest toimetab ta siiani nelja viimast.
Aastatel 1968–2004 oli van Dijk Amsterdami Ülikooli diskursuseuuringute professor. Alates 1999. aastast on ta õpetanud Pompeu Fabra Ülikoolis Barcelonas. Ta on õpetanud ka mitmes Lõuna-Ameerika õppeasutuses.
Nils Horner

Nils Georg Anthony Horner (25. detsember 1962 Borås – 11. märts 2014 Kabul) oli rootsi ajakirjanik.
Ta oli 1990. aastatel Rootsi Raadio väliskorrespondent Londonis ja New Yorgis. Aastal 2001 läks ta korrespondendiks New Delhisse ning tegi reportaaže Aasias ja Lähis-Idas toimuvast.
Ta oli Afganistanis teinud reportaaže aastast 2001 (siis, kui Ţālebān kukutati), aastal 2003 oli ta kohal, kui USA väed sisenesid Bagdadi. Aastal 2004 oli ta Tais kirjeldamas 2004. aasta India ookeani maavärinat ja aastal 2011 oli ta Jaapanis kirjeldamas Fukushima tuumajaama õnnetust.
Nils Horner tapeti 11. märtsil 2014 Kabulis, tänaval Liibanoni restorani juures.
Niiluse krokodill

Niiluse krokodill ("Crocodylus niloticus") on krokodilliliik.
Klassifikatsioon.
Niiluse krokodillidel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
Levila.
Neid Aafrika suurimaid (isased kuni 5 m pikkused) krokodille võib kohata Aafrikas, sh Sambias, ja Madagaskaril.
Kokkupuuted inimestega.
Niiluse krokodillid võivad elada 75–100 aasta vanuseks, seega kokkupuuteid inimestega tuleb ikka ette. Ründavad kokkupuuteid võib olla kahesuguseid:
Gardi departemangu haldusüksuste loend

Siin on toodud ära kõik Gardi departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid.
Departemangus on kolm ringkonda:
Kantonid.
Departemangus on kokku 23 kantonit. Vallad Alès ja Nîmes on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Jagatud vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Vallad.
Departemangus on 351 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Poola koridor (Tartu)

Poola koridoriks ristisid Tartu irvhambad ajaloolise Poola koridori eeskujul kitsa vahekäigu Marksu maja ja Poola restaureerijate ehitusplatsi piirava plankaia vahel Ülikooli tänaval.
1983. aasta 22. oktoobril põles Tartu vanalinna seitsmes kvartal, tules hävis ka Werneri kohvik. Kvartalit taastama kutsutud Poola restaureerimisfirma Budimex alustas töid Tartu vanalinnas 1988. aasta suvel. Tööd kestsid aastaid ja jäid Eesti iseseisvuse taastamise järel aastateks pooleli.
Sellest kõnnitee laiusest nõelasilmast Ülikooli tänaval käisid järgnevatel aastatel läbi kõik, kellel oli asja ülikooli peahoonesse või ülikooli vanasse kohvikusse.
Werneri kohvik avati taas alles 1998. aasta mais.
Grigori Karassin

Grigori Karassin (vene keeles Григорий Борисович Карасин; sündinud 23. augustil 1949 Moskvas) on Venemaa diplomaat, endine asevälisminister.
1971. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli, pärast seda töötas ta mitmel diplomaatilisel ametikohal.
Aastatel 2000–2005 oli Karassin Venemaa suursaadik Suurbritannias.
2005–2019 oli ta Vene Föderatsiooni asevälisminister.
2021. aastast on Karassin Venemaa Föderatsiooninõukogu väliskomisjoni esimees.
Linda Vilmre

Linda Vilmre (aastani 1925 Linda Breiberg; 27. märts 1902 Väinjärve vald – 26. detsember 1990 Tallinn) oli eesti pedagoog, museoloog ja tõlkija, Friedebert Tuglase lähedane sõber.
Ta lõpetas aastal 1921 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi. Aastatel 1921–1923 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, aastatel 1923–1930 filosoofiateaduskonnas ajalugu (lõpetas). Järvamaa Üliõpilaskogu liige. Ta kuulus EYS Veljestosse.
Ta töötas Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Poeglastegümnaasiumis ajalooõpetajana.
Ta kogus kohalikku ajaloolist pärimust Järva-Jaani, Koeru, Rõuge ja Kadrina kihelkonnas. Töötas Eesti Ajaloomuuseumis teadusliku töötajana.
Linda Vilmre arreteeriti 1945. aastal pärast maipühi seoses ajaloomuuseumi protsessiga, süüdistuseks §58-1a, 19-58-2, 58-11 - Nõukogudevastase grupi liige Ajaloomuuseumis. Kohtuotsusega 1946. aasta märtsist saadeti 8 aastaks Siberisse, Pestšanlagi vangilaagrisse Karaganda oblastis, millele järgnes vabatahtlik asumine maist 1956. Naasis Eestisse 1960. aastal. Rehabiliteeriti hiljem. Töötas Tuglase majahoidjana, filmide tõlkijana ja hiljem Friedebert Tuglase Majamuuseumis kuni pensionileminekuni.
Linda Vilmre suri 26. detsembril aastal 1990 ja maeti 29. detsembril Rahumäe kalmistule.
Stop-motion

Stop-motion on animatsiooniliik, kus vähehaaval liigutatakse objekte pildistatud kaadrite vahel, et luua liikumise efekti. See oli enne arvutianimatsiooni (CGI) tähtsal kohal filminduses. Näiteks terminaatori liikumine filmis "Terminaator". Tuntumaid näiteid Eestist on kõik operaator Kõpsu animafilmid ja kõik Eesti Laulu 2014 vaheklipid. "Stop-motion" animatsiooni päris näitlejatega kutsutakse piksilatsiooniks.
Dmõtro Jaroš

Dmõtro Jaroš (ukraina keeles "Дмитро Ярош"; sündinud 30. septembril 1971 Kamjanskes) on Ukraina poliitik ja omakaitseväelane. 
Elulugu.
Ta oli rahvusradikaale ja äärmisi parempoolseid ühendava Ukraina organisatsiooni Paremsektor endine juht (2014-2015). 
Asutas 2014. aastal Paremsektori sõjalise tiiva Ukraina Vabatahtlike Korpus.
2014. aasta veebruaris võimule tulnud ajutine valitsus määras Jaroši Euromaidani võitlejate esindajana Ukraina julgeolekunõukogu asedirektoriks.
Jaroš kandideeris 2014. aastal riigi presidendiks, kogudes 0,7 % häältest. Aprillist 2014 kuni 2015. aasta varakevadeni võttis vabatahtlike seas osa sõjast Donbassis, saades 21. jaanuaril 2015 Donetski lähistel Gradi tabamusest kergelt haavata.
3. märtsil 2014 esitas Venemaa prokuratuur Jarošile süüdistuse ebaseaduslikus relvaformeeringus osalemise pärast Esimeses Tšetšeenia sõjas ja avalikes üleskutsetes terroristlikule ja ekstremistlikule tegevusele. . 25. juulil 2014 kuulutas Interpol ta rahvusvaheliselt tagaotsitavaks. 2016. aasta jaanuaris kustutas Interpol Jaroši tagaotsitavate nimekirjast.
Anatoli Kuznetsov

Anatoli Kuznetsov oli mitme tuntud isiku nimi: