tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Friedrich Kurg

Friedrich Kurg VR II/3 (10. jaanuar 1898 Sangaste vald – 31. juuli 1945 Sangaste) oli Eesti (major), ja Saksa sõjaväelane Teises maailmasõjas.
Elukäik.
Friedrich Kurg õppis Peterburi reaalkoolis. 29. oktoobril 1917 lõpetas ta kiirendatud korras Vladimiri kooli lipnike kursuse. 
30. novembril 1918 astus Kurg vabatahtlikuna Eesti sõjaväkke ja teenis 1. Ratsapolgu 2. eskadronis. Vabadussõjas Munamäe lahingus paistis Friedrich Kurg silma isikliku vaprusega, mille eest autasustati teda II liigi 3. järgu Vabadusristiga ja pärast sõda anti talle 25 hektarit talumaad Hummuli lähistel.
1919. aasta novembris suunati Friedrich Kurg sõjakooli. Aasta hiljem asus ta teenistust jätkama 2. jalaväepolgus. Pool aastat hiljem suunati ta tagasi 7. jalaväepolku ja seejärel määrati Maalennuväe rühma nooremaks ohvitseriks. Temast sai lenduriõpilane; et aga tõsisele ratsaväelasele sõjalennundus ei sobinud, siis suunati ta tagasi Ratsarügementi. 30. augustil 1923 jätkas Kurg õpinguid sõjakooli juures ohvitseride täienduskursustel. Pärast kursuste lõppu suunati ta tagasi ratsarügementi ning ülendati nooremleitnandiks, hiljem leitnandiks ja 1933 kapteniks. 
Friedrich Kurg osales Ohvitseride Keskkogu tegevuses, oli Ratsarügemendi Ohvitseride Kasiino vanemaks ning aktiivne Vabadussõja mälestusmärkide rajamisel. Kaitseliit hindas tema teeneid III klassi Valgeristiga. 24. veebruaril 1940 ülendati Kurg majoriks.
Teises maailmasõjas.
14. juulil 1941 määras Saksa sõjaväe juhtkond ta vabastatud Eesti alade partisanide üldjuhiks. Juulis 1941 oli Friedrich Kurg Tartu komandant. Linna komandandina andis ta käsu nn Tartu koonduslaagri asutamiseks, kuhu koondati vahistatud ja kinni peetud Saksa natsionaalsotsialistliku korra ning ka Nõukogude okupatsiooni ajal Nõukogude võimu toetanud isikuid ja ka kinnipeetud punaarmeelasi ja hävituspataljonide liikmeid. Novembris sai temast Eesti vabatahtlikest koosneva 41. Kaitse Tagavarapataljoni ülem. 
1942. aastal oli Friedrich Kurg 37. Kaitsepataljoni pataljoniülem ja tegutses Saksa vägede tagala turvalisuse tagamisega Pihkva piirkonnas. Friedrich Kurg juhtis 37. Eesti Politseipataljoni ja Saksa väejuhatus autasustas teda kuldse, hõbedase ja pronksist , I ja II klassi Raudristi ja Jalaväe Rünnakumärgiga.
Juulis 1944 määrati Kurg 20. Eesti SS-diviisi 46. Rügemendi II pataljoni ülemaks. 22. septembril 1944 sakslaste üldise taganemise käigus jäi Kurg Eestisse ja hakkas metsavennaks, varjates end Jüri Raudkivi nime all Valgamaal. 
Friedrich Kurg langes Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi töötaja major Uno Lahe juhitud operatiivgrupi haarangul 31. juulil 1945. aastal. Tema hauakoht on teadmata.
Isiklikku.
21. mail 1923 abiellus Friedrich Kurg Marta Inniga. Friedrich Kure tütar on Juta Sepper; teine tütar hukkus haarangu käigus 1945. aastal Soontagal Saviküla talus.
Mälestuse jäädvustamine.
Mälestuskivi Friedrich Kurele asub Tõlliste vallas Laatre Laurentsiuse kiriku aias.
Daniel Hopfer

Daniel Hopfer (umbes 1470 Kaufbeuren – 1536 Augsburg) oli saksa relvameister ja kunstnik, keda peetakse oforttehnika kasutuselevõtjaks. Ta tegeles samuti puulõigetega.
Frankensteini vald (Saksimaa)

Frankenstein on endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi. 1. jaanuaril 2012 liitus vald Oederani linnaga.
Valda kuulusid:
Großhartmannsdorfi vald

Großhartmannsdorfi vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Valda kuuluvad peale Großhartmannsdorfi:
Halsbrücke vald

Halsbrücke on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Hilbersdorfi vald (Saksimaa)

Hilbersdorf on endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Maagimäestiku idaosa põhjaservas.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi. 1. jaanuaril 2012 liideti vald Bobritzschi vallaga, moodustus uus Bobritzsch-Hilbersdorfi vald.
Valda kuulusid Hilbersdorf ja Muldenhütten.
Leubsdorfi vald (Saksimaa)

Leubsdorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Valda kuuluvad peale Leubsdorfi:
Lichtenbergi vald (Kesk-Saksimaa)

Lichtenberg on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Vallaosad.
Lichtenberg, Weigmannsdorf ja Müdisdorf.
Mulda vald

Mulda on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Vallas on Mulda asula.
Neuhauseni vald (Saksimaa)

Üleriigiliselt tunnustatud puhkekoht Neuhausen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Maagimäestiku idaaheliku lääneosas. Vald on tuntud Purschensteini lossi poolest ja talispordikohana.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi lõunaossa.
Peale Neuhauseni kuuluvad valda:
K-Most

K-Most on Eesti ehitusettevõte, mis on spetsialiseerunud sildade, viaduktide ja vesiehitiste ehitamisele ja remontimisele, vaivundamentide rajamisele, kohtraudbetoonist tarindite ehitamisele ning nafta- ja muude saaduste terminalide rajamisele.
Firma asutati 1991. aastal sillaehitusrongi nr 423 põhjal, mis allus NSV Liidu transpordiehituse ministeeriumile ning alustas tegevust 1948. aastal. Ettevõtte peakorter asub Tallinnas.
K-Most on rajanud Eestis ja Venemaal mitmeid sildu, sealhulgas Tartus Kroonuaia silla ning 2015. aastal valminud Ihaste silla.
Ettevõtte käive 2015. aastal oli 3,1 miljonit eurot.
Niederwiesa vald

Niederwiesa on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi. 
Tuntud on restaureeritud Lichtenwalde loss.
Valda kuuluvad Niederwiesa, Braunsdorf ja Lichtenwalde.
Frankenthal (täpsustus)

Frankenthal on mitme koha nimi: 
Frankenthal on mitme tuntud isiku perekonnanimi:
Göda

Göda (ülemsorbi keeles "Hodźij") on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Göda vallas.
Asulas elas 2009. aastal 946 inimest.
Oberschöna vald

Oberschöna on vald Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus Freibergi kreisi.
Valda kuuluvad Bahnhof Frankenstein, Bräunsdorf, Kleinschirma, Langhennersdorf, Oberschöna ja Wegefarth.
Großdubrau

Großdubrau (ülemsorbi keeles "Wulka Dubrawa") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Großdubrau vallas.
Külas oli 2009. aastal 1700 elanikku.
Rechenberg-Bienenmühle

Üleriigiliselt tunnustatud puhkekoht Rechenberg-Bienenmühle on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis Maagimäestiku jalamil Maagimäestiku/Vogtlandi looduspargi keskel Freiberger Mulde jõe ülemjooksu orus Tšehhi piiril. 
Tuntud on suusa- ja talispordikeskuse Holzhau.
Rechenberg-Bienenmühle vald koosneb aastal 1925 Rechenberg-Bienenmühleks liidetud Rechenbergist ja Bienenmühlest ning Clausnitzist ja Holzhaust.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
15. august (film)

"15. august" (prantsuskeelne pealkiri "15 août") on Patrick Alessandrini lavastatud komöödiafilm.
Film esilinastus 2001. aastal.
Reinsbergi vald (Saksimaa)

Reinsberg on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Põhiosa vallast asub Freiberger Mulde jõest idas.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Weißenborni vald (Saksimaa)

Weißenborn on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis Maagimäestikus.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Tuumikasula on Weißenborn.
Großharthau

Großharthau on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Großharthau vallas.
Selle pindala on 800 hektarit ja elanike arv 1371 (seisuga 31. detsember 2004).
Großpostwitz

Großpostwitz (ülemsorbi "Budestecy") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaa Bautzeni kreisis, Großpostwitzi valla keskus.
2010. aastal elas seal 1800 inimest.
Kamenzi kreis

Kamenzi kreis oli kreis Saksamaal Saksimaa liidumaa idaosas. 1. augustil 2008 liideti Bautzeni kreisiga.
Kreisi omavalitsusüksused.
Sulgudes on antud elanike arv seisuga 31. detsember 2006.
Linnad:
Vallad:
Püha kirik

Püha Jakobi kirik (ka "Püha kirik", ka "Pihtla kirik") on kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Püha külas. 
Kirik kuulub Saaremaa vanimate ehitiste hulka ja on ehitatud kindluskirikuks.
Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Püha Jakobi kogudus.
Guttau

Guttau (ülemsorbi keeles "Hućina") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Alates 2013. aastast kuulub Malschwitzi valda, enne seda oli Guttau vallas.
Manuel de Falla

Manuel de Falla y Matheu (23. november 1876 – 14. november 1946) oli hispaania helilooja.
Åbenrå vald (1970–2006)

Åbenrå vald ['oobnro] ehk Aabenraa vald ehk Åbenrå kommuun ehk Aabenraa kommuun (taanikeelne ametlik nimi "Aabenraa Kommune", teine keeleliselt korrektne nimekuju "Åbenrå Kommune") oli aastatel 1970–2006 vald Taani lõunaosas Jüütimaa idarannikul Lõuna-Jüütimaa maakonnas.
Ta asus Väike-Belti avaneva kitsa Läänemere lahe Åbenråfjordi ääres. Naabervallad olid lõunas ja idas Lundtofti vald ning läänes Rødekro ja Tinglev' vald. Vald asus osalt poolsaarel, millest lõunasse jääb Åbenråfjordiga, mis poolsaarest ida pool avaneb Väike-Belti, ja millest põhja poole jääb Genneri laht.
Vald moodustati 1970. aasta Taani haldusreformi käigus Åbenrå linna, Løjti kihelkonna, Enstedi kihelkonna ning osalt Rise kihelkonna alade liitmisel.
2007. aasta Taani haldusreformi käigus liideti vald Bovi valla, Lundtofti valla, Rødekro valla ja Tinglev' vallaga uueks Åbenrå vallaks.
Valla pindala oli 128,68 km². Elanike arv oli 21 979 (1. jaanuaril 2003), 22 041 (2004. aastal), 22 132 (2005). Rahvastiku tihedus oli 172,9 in/km² (2005).
2005. aasta andmetel elas vallas 10 776 naist ja 11 356 meest (kokku 22 132 inimest). Neist oli kuni 6-aastasi 7,7%, 7–16-aastasi 12,2%, 17–66-aastasi 65,3% ja vähemalt 67-aastasi 14,8%.
17–66-aastaste elanike seas oli töötuse määr 7,0.
Välismaalasi Euroopa Liidust, Skandinaaviast ja USA-st oli 248 inimest 10 000 kohta. Välismaalasi arengumaadest oli 292 inimest 10 000 kohta.
Põhikoole oli 6 (kokku 115 klassi).
Viimane vallavanem ("borgermester") oli Poul Thomsen (Venstre), täitevdirektor Torben Helding.
Valla kood oli 545.
Hochkirch

Hochkirch (sorbi "Bukecy") on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Hochkirchi vallas.
Asula on esmamainitud 1222. aastal nime all "Bukewiz".
George Gershwin

George Gershwin (sünninimega Jacob Gershowitz; 26. september 1898 New York – 11. juuli 1937 Hollywood, California) oli USA helilooja, keda on võrreldud Euroopa rahvuslike stiilide rajajatega.
15aastaselt asus ta tööle nn Tin Pan Alleys, tema tööülesandeks oli müüdavatel klaveritel ostjatele mängida, et soodustada müüki. Kuigi ta oli praktiliselt iseõppija, saavutas ta muusikas uskumatult palju. Enda harimiseks töötas ta läbi näiteks kõik Johann Sebastian Bachi fuugad HTK-st.
Puutudes kokku väga paljude tolleaegsete heliloojate lauludega, vaimustus ta Irving Berlinist ja Jerome Kernist ning alustas ka ise laulude loomist. Lauludel ongi suur kaal tema loomingus – neid on ta komponeerinud üle 300.
Tema muusikas on ühendatud Euroopa muusika kogemus ja Ameerika mustanahaliste muusikale omased jooned (džässirütmid, improvisatsioonilisus, bluusilik harmoonia).
Gershwin suri ajukasvaja operatsioonil.
Kirschau

Kirschau (sorbi keeles "Korzym") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Schirgiswalde-Kirschau linnas. 2011. aastani kuulus Kirschau valda.
Elstra

Elstra (ülemsorbi keeles "Halštrow") on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis. 
Linn asub Schwarze Elsteri ülemjooksul.
Göteröd

Göteröd on umbes 50 hektari suurune suvilapiirkond Rootsis Västra Götalandi läänis Tanumi vallas Grebbestadist mõni kilomeeter lõuna pool mere lähedal.
Suvilaid hakati ehitama 1970. aastatel. Seal on praegu umbes 30 suvilat.
Königswartha

Königswartha (ülemsorbi keeles "Rakecy") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Königswartha vallas.
See on üks väheseid paiku, mille saksa- ja sorbikeelne nimi ei ole tähenduslikult või kõlaliselt seotud.
Küla on esmamainitud 1350. aastal nimega "Conigswarte".
Asulas elas 2010. aastal 2436 inimest.
Großröhrsdorf

Großröhrsdorf on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Linn oli kuni 2008. aastani Kamenzi kreisi haldusalas.
Linnas asub ettevõtte Skeleton Technologies tehas.
Christoph Willibald Gluck

Christoph Willibald von Gluck (2. juuli 1714 – 15. november 1787) oli saksa helilooja.
Kubschütz

Kubschütz (ülemsorbi keeles "Kubšicy") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Kubschützi vallas.
Seal elab ligi 500 inimest.
Kamenz

Kamenz (ülemsorbi keeles "Kamjenc") on suur kreisilinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Linn asub Schwarze Elsteri jõe ääres.
Malschwitz

Malschwitz (ülemsorbi keeles "Malešecy") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Malschwitzi vallas.
Julius Sergius von Klever

Julius Sergius von Klever (31. jaanuar 1850 Tartu – 24. detsember 1924 Leningrad) oli Eestist pärit baltisaksa maalikunstnik.
Sündis Tartus keemiku pojana. 
Von Klever lõpetas gümnaasiumi Tartus. 1867–1876 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias algul arhitektuuri, hiljem maastikuklassis S. Vorobjovi juures ja täiendas end Mihhail Konstantinovitš Klodti juures. Juba õppimise ajal sai ta oma teoste eest mitu auraha, 1876. aastal lõpetas akadeemia 1. järgu maalikunstniku astmega. 1878. aastast töötas ta Peterburi Akadeemias, kus ta sai akadeemiku tiitli ning alates 1881. aastast sai temast maastikumaali professor.
Tema lemmikteemaks olid päikesetõusu ja -loojanguga loodusmotiivid ning maastikud, eriti talvised. Enamik tema maalidest kujutab Eesti maastikke. Eriti tuntuks said tema valgusefektidega mängivad, talviseid maastikke kujutavad päikeseloojangud, mille järgi hakati teda hüüdma "Vene Rembrandtiks".
Klever oli nõutud ja viljakas kunstnik, kes esines näitustel kõikjal Euroopas. Tema teoseid võib muuhulgas näha Tretjakovi Galeriis ja muudes suurtes kogudes.
Neschwitz

Neschwitz (ülemsorbi keeles "Njeswačidło") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Neschwitzi vallas.
Lauta

Lauta on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi.
Linnaosad.
Lauta, Lauta-Dorf, Laubusch ja alates 1. jaanuarist 2007 Leippe-Torno.
Königsbrück

Königsbrück on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi.
Pulsnitz

Pulsnitz on linn Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi koosseisu. 2009. aastal liideti linnaga Oberlichtenau vald.
Linn asub Pulsnitzi jõe ääres.
Linnaosad.
Friedersdorf Siedlung, Friedersdorf, Pulsnitz.
Obergurig

Obergurig (sorbi keeles "Hornja Hórka") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Obergurigi vallas.
2009. aastal oli elanike arv 471.
Henryk Górecki

Henryk Mikołaj Górecki [] (6. detsember 1933 – 12. november 2010) oli poola helilooja.
Radeberg

Radeberg on linn Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.
Randers

Randers on linn Taani keskosas Kesk-Jüütimaa piirkonnas, Randersi valla keskus.
Linn asub Gudenå jõe ääres selle suudme lähedal. Ta on olnud oluline sadamalinn ja kaubanduskeskus.
Randers on elanike arvult Taani kuues linn. Aastal 2010 elas linnas 60 227 inimest.
Linna jalgpalliklubi Randers FC mängib Taani kõrgliigas.
Wittichenau

Wittichenau (ülemsorbi keeles "Kulow") on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi.
Linn asub Schwarze Elsteri jõe ääres.
Vejle

Vejle on linn Taanis, Lõuna-Taani piirkonna ja Vejle valla keskus.
Vejle asub samanimelise fjordi tipus, Vejle jõe suudmes. Vejle on aastasadu olnud tähtis jõe ületuskoht. Vejle fjord on Taani üks kõrgeimate kallastega fjorde ning väga maaliline. Üle Vejle fjordi kulgeb Taani suuremaid linnu ehk Kopenhaagenit Aarhusiga ühendava kiirtee sild.
Vejle'st umbes 30 kilomeetri kaugusel asub Taani suuruselt teine lennujaam Billund, Vejle omavalitsus on selles osanik.
Erinevates Vejle jalgpalliklubides on mänginud Eesti jalgpallurid Urmas Rooba ja Kaimar Saag.
Puschwitz

Puschwitz (ülemsorbi keeles "Bóšicy") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Puschwitzi vallas.
2009. aastal elas külas 108 inimest.
Carl Philipp Emanuel Bach

Carl Philipp Emanuel Bach (8. märts 1714 Weimar – 14. detsember 1788 Hamburg) oli Saksamaa helilooja, Bachide suguvõsa kuulsaima esindaja Johann Sebastian Bachi kuulsaim poeg.
Johann Christian Bach

Johann Christian Bach (ka John Bach; 5. september 1735 Leipzig – 1. jaanuar 1782 London) oli saksa helilooja, Bachide suguvõsa kuulsaima esindaja Johann Sebastian Bachi poeg.
Johann Christian Bach oli klassitsismiajastu helilooja, Johann Sebastian Bachi üheteistkümnes ja kõige noorem poeg. Teda on nimetatud ka Londoni Bachiks ja Inglismaa Bachiks, kuna ta veetis elu Londonis, kus teda tunti John Bachina. Ta mõjutas Mozarti kontsertide stiili.
Elulugu.
Johann Christian Bach sündis Johann Sebastian Bachi ja Anna Magdalena Bachi pojana Leipzigis Saksamaal. Tema isa oli poja sünni ajaks juba 50-aastane, millest võib ka tuleneda Johann Christiani loomingu erinemine tema isa omast. Tema esimene muusikaõpetaja oli isa. Pärast oma isa surma, kui Johann Christian Bach oli 15-aastane, asus Johann Christian koostööle poolvend Carl Philipp Emanueliga, kes oli temast 21 aastat vanem ning keda tollal peeti Bachi poegadest muusikaliselt kõige andekamaks.
Ta nautis paljutõotavat karjääri alul helilooja, seejärel artistina, mängides koos Carl Friedrich Abeliga, kes oli tähelepanuväärne "viola da gamba" mängija. Ta komponeeris kantaate, kammermuusikat, klaviiri- ja orkestrimuusikat, oopereid ja sümfooniaid.
Bach elas 1756. aastast pikemat aega Itaalias, õppides koos Padre Martiniga Bolognas. 1760. aastal sai temast Milano katedraali organist. Itaalias vahetas Johann Christian usku ning hakkas katoliiklaseks. 1762. aastal läks Bach Londoni Kuninglikku teatrisse kolme ooperi esmaesitusele nende seas oli ka Bachi "Orione". See teos tegi ta Inglismaal tuntuks ning Johann Christian palgati kuninganna Charlotte'i muusikaõpetajaks. 
1766. aastal tutvus ta sopran Cecilia Grassiga ning peatselt nad abiellusid. Nende abielu kestis 11 aastat, lapsi sellest ei sündinud.
Johann Christian Bach suri Londonis 1782. aasta 1. jaanuaril. Ta on maetud St. Pancras Old Churchi surnuaeda Londonis.
Looming.
Johann Christiani kõrge meloodiline stiil eristub selgesti tema perekonna teiste liikmete omast. Tema galante stiil on täis tasakaalustatud fraase, rõhk on meloodial ja saatel, ilma kontrapunkti liigse keerukuseta. Galante vastandus barokkmuusika keerukatele joontele ning pani rõhku voolavale meloodiale perioodiliselt korduvates fraasides. 
Johann Christian Bachile on omistatud 91 teost, neist 43 autorsus on kaheldav.
Bachide suguvõssa on kuulunud veel kaks Johann Christian Bachi, kuid neist kumbki ei olnud helilooja. 
Mozart hindas Bachi muusikat kõrgelt ning arranžeeris Op nr 5 kolm viimast sonaati klaverikontsertideks.
Hea Lootuse neem

Hea Lootuse neem (afrikaani "Kaap die Goeie Hoop", hollandi "Kaap de Goede Hoop", portugali "Cabo da Boa Esperança", inglise "Cape of Good Hope") on neem Lõuna-Aafrika Vabariigi edelaosas Kaplinnast lõunas.
Asub koordinaatidel .
Neeme avastas eurooplastele 1488. aastal portugali meresõitja Bartolomeu Dias, nimetades selle Tormide neemeks. Hea Lootuse neemeks sai see Portugali kuninga João II soovil.
Hea Lootuse neem ei ole Aafrika lõunapoolseim äärmuspunkt, selleks on ligi 150 km idas paiknev Nõelaneem.
Redel

Redel on ronimisvahend, mis koosneb kahest vertikaalsest püstpuust ja nende vahele kinnitatud rõhtsetest pulkadest ehk astmetest. Jäikade püstpuude asemel võivad astmeid ühendada nöörid või trossid. Sellist redelit nimetatakse nöörredeliks.
Ka mitmete astmeliste nähtuste ja protsesside kirjeldamiseks kasutatakse sõna "redel", näiteks heliredel, karjääriredel jms.
Neukirchi vald

Neukirchi vald on mitme valla nimi:
Neukirch

Neukirch on mitme koha nimi:
Neukirch on mitme tuntud isiku perekonnanimi:
Radibor

Radibor (ülemsorbi keeles "Radwor") on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Radibori vallas.
2010. aastal elas asulas 652 inimest.
Sohland an der Spree

Sohland an der Spree (sorbi keeles "Załom") on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Sohland an der Spree vallas.
Asulat läbib Spree jõgi.
Steinigtwolmsdorf

Steinigtwolmsdorf on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Steinigtwolmsdorfi vallas.
Küla asutati 1250. aastal. Sealne kirik on ehitatud 1861. aastal.
Brasiilia neegerorjad

Brasiiliasse viidi esimesed neegerorjad 1538. aastal. 17. sajandiks oli jõutud niikaugele, et neid veeti sinna aastas sisse juba 44 000. Esimese, 1798. aastal toimunud usaldusväärse rahvaloenduse andmeil elas Brasiilias 1 582 000 orja ja 406 000 vaba mustanahalist, samal ajal kui kogu rahvaarv oli 3 250 000 .
Mustanahalised andsid suure panuse ühiskonna kujunemisse. Mustanahaliste orjade levik oli peaaegu täielikult sõltuv nende isandate liikumisest, keda omakorda mõjutas maavarade avastamine või uute taimekultuuride hindaminek.
Istanduseomanikud püüdsid kalli hinna eest ostetud mustanahalisest orjast saada maksimaalselt kasulikke jõupingutusi, mitte lihtsalt maksimumtöötunde. Sest paljud suurmaaomanikud mõistsid varsti, et kui nende teenistuses oleva aafriklase energiat väärtarvitada või üle koormata, maksab see vähem dividende kui teda hästi hoida; ja sealt mindi edasi orja ärakasutamisele eesmärgiga võtta temast nii palju kui võimalik, kahjustamata tema normaalset tõhusust. Isanda huvides oli säilitada seda tõhusust, kuna neeger oli tema kapital, tema töömasin, osa tast endast, mis annab seletust rohkele ja heale toidule, mida Peckholt nägi omanikke oma orjadele Brasiilias välja jagavat. Neegri toit Brasiilia istandustes polnud ehk iseäralik mingite kulinaarsete nüansside poolest, kuid see oli katkematu toiduallikas: maisi, soolaliha ja ubade küllus, mida see sisaldas, seletab selle kohasust raskele tööle, mida põlluorjalt nõuti
Tõnu Maarand

Tõnu Maarand (16. aprill 1940 Tartu – 28. september 2024) oli eesti skulptor.
Tõnu Maarand lõpetas 1959. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1965. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi skulptuuri eriala. Kuni 1972. aastani töötas Eesti Televisioonis kunstnik-šiffristina ja kunstnik-lavastajana. 
Hakkas näitustel esinema kohe pärast kooli lõpetamist. Esimene isikunäitus toimus 1977. aastal Tallinna Kunstisalongis.
Juhan Smuuli monument

Juhan Smuuli monument on 1990. aastal Juhan Smuulile Kadrioru parki püstitatud pronksist ja graniidist monument, mis alates 2006. aastast asub Muhus Koguva külas. Monumendi autorid on Tõnu Maarand ja arhitekt Rein Tomingas ning teostaja Ars-Monumentaal.
Ajalugu.
Kui 1980. aastate lõpus korraldati konkurss Kadrioru parki kujude tegemiseks, siis Tõnu Maarandi esitatud töö pälvis tunnustust ning 1990. aastal paigutati monument Kadrioru parki. 1995. aastal tunnistati monument "Kultuuri- ja haridusministri 01.06.1995 määrus nr 19" põhjal kultuurimälestiseks. Kadrioru pargis langes monument korduvalt vandalismi ohvriks. Pärast seda, kui monumenti üritati 1996. aastal varastada, viidi see Ars Monumentaali laoruumi viieks aastaks varjule.
2000. aastal pöördus monumendi autor Tallinna muinsuskaitseametisse sooviga eksponeerida kunstiteost Muhumaal Juhan Smuuli sünnikohas. Läbirääkimised kuju saatuse osas jäid katki, sest Muhu vallavalitsus ei leidnud raha kuju parandamiseks (vargad olid monumendi küljest ära saaginud sõrmed ja kajakad). 19. aprillil 2006 esitas Muhu vallavalitsus Tallinna Kesklinna valitsusele avalduse, milles paluti Smuuli pronkskuju vallale üle anda ning lubati katta kõik monumendi taastamise, transpordi ja paigaldamisega seotud kulud. Muhu vallavalitsuse soovile reageeris Tallinn soosivalt. 15. mail 2006 toimunud rahvakoosolekul otsustasid muhulased, et Muhu saarele kingitav monument paigaldatakse Koguva küla taha, vanast koolimajast mere poole, Kadakamäele.
Kuid monumendi ümber puhkes tüli, kuna 2006. aasta mai keskel otsustas Tallinna linnakujunduskomisjon abilinnapea Kalev Kallo eestvedamisel, et lubadusest hoolimata võiks Smuuli monument Muhu asemel kaunistada hoopis Smuuli teed Lasnamäe linnaosas, öeldes: "Kui muhulased Smuuli tahavad, võivad nad endale oma Smuuli teha". Taoline ootamatu otsus ärritas muhulasi. "Muhu ongi Smuuli teinud, ta on siin sündinud, Kallo tehku endale ise Smuul," ütles toonane Muhu vallavanem Tiit Peedu ja lisas: "Me püstitame siis Smuuli asemele Kalev Kallo kipsist kuju ja paneme kajaka külge. Olen kindel, et selle heaks on kõik valla inimesed nõus annetama." Tüli monumendi ümber leidis kajastamist ka meedias, ajalehes Postimees ilmus selle kohta karikatuur. Monumendi Lasnamäele paigutamise vastu oli lisaks Muhu vallale ka monumendi autor Tõnu Maarand.
2006. aasta mai lõpus otsustas Tallinna linnavalitsus siiski J. Smuuli monumendi Muhu vallale ühe krooni eest müüa. Ametlik otsus võeti vastu 14. juunil 2006. 19. juuli 2006 avatigi Muhus Koguva Rannamäel pidulikult Juhan Smuuli monument. Monumendi avamisel osales ka toonane Tallinna linnapea Jüri Ratas. Monument paikneb sadakond meetrit merest eemal, keset kadakaid ja on vaatega mere poole.
Mustsada

Mustsada (vene keeles: "чёрная сотня") oli 1905.–1907. aasta revolutsiooni ajal Venemaal tekkinud paremäärmuslik liikumine. Selle eesmärkideks olid monarhistliku korra säilitamine ning terroriaktide korraldamine revolutsioonis osalejate vastu.
Mustsaja moodustasid mitu organisatsiooni:
Dietüüleeter

Dietüüleeter ehk etüüleeter ehk etoksüetaan ehk eeter on kergesti lenduv iseloomuliku lõhna ja kõrvetava maitsega värvuseta vedelik. Tema keemiline valem on C4H10O ehk täpsemini CH3CH2OCH2CH3.
Dietüüleetri molaarmass on 74,12 g/mol. Sulamistemperatuur on –116,3 °C, keemistemperatuur on 34,6 °C ja leekpunkt on –45 °C. Vedela dietüüleetri tihedus on 713,4 kg/m³ ja viskoossus +25 °C juures 0,224 cP. Normaaltingimustel on ta värvitu vedelik.
Vees lahustub ta halvasti: 20 °C juures saab 100 g vees lahustada 6,9 g dietüüleetrit. See-eest lahustub ta orgaanilistes lahustites.
Dietüüleeter süttib kergesti. Tema isesüttimistemperatuur on 170 °C, nii et ta võib süttida juba kuuma pinnaga kokku puutudes, ilma et sinna oleks mingit leeki või sädet vaja. Keemialaborites kasutatakse tema kuumutamisel või utmisel tavaliselt auru, mis võimaldab piirata temperatuuri 100 °C-ga.
Dietüüleeterit saadakse etanooli kontsentreeritud väävelhappega dehüdraatides või eteeniga hüdrateerides. Teda tarvitatakse lahustina ja ekstrahendina mõne ravimi koostises.
Dietüüleetri aur on mürgine. See on õhust raskem ning võib allapoole koguneda ja hapnikuga reageerides plahvatada.
Arvatakse, et dietüüleetri avastas Ramón Llulli 1275. aastal, kuigi selle kohta pole säilinud tõendeid. 1540. aastal sünteesis seda Valerius Cordus, kes nimetas selle magusa vitrioli õliks. Nimetus tuleb sellest, et seda saadi etanooli ja väävelhappe, mida tollal kutsuti vitrioliõliks, segu utmisel. Umbes samal ajal avastas Paracelsus eetri tuimastava mõju. Eetriks nimetas selle aine 1730. aastal August Siegmund Frobenius.
Meditsiiniline kasutamine.
Minevikus kasutati seda tuimastina, kuid mitte enam, sest kõrvaltoimena võib see pärast tuimastamist põhjustada nohu või oksendamist. Tänapäeval kasutatakse mittesüttivaid tuimasteid, näiteks halotaani.
Hoffmanni tilgad on Eestis tuntud nimetustega "liikva", "õuhka" ja "õuka". 
Olmetarvitamine.
Kuna eeter tekitab joovet, kasutatakse seda ka uimastina. Kuid eetri joomine on tervisele ohtlikum kui näiteks alkoholi joomine. Eluohtlik annus eetri sissevõtmisel võib olla juba 20 milliliitrit.
Dresdeni ringkond

Dresdeni ringkond oli eraldi valitsetav ala (ringkond) Saksimaa idaosas. See oli üks kolmest ringkonnast Saksimaal. Loodi Saksimaa valitsuse otsusega ajavahemikus novembrist 1990 kuni 1. jaanuarini 1991. Hõlmas 204 valda kaheksas kreisis, samuti kolm kreisivaba linna.
Omavalitsused (aastast 2008).
4 kreisi ja 1 kreisivaba linn (Dresden)
Kreisid:
Järva-Madise kirik

Järva-Madise Püha Matteuse kirik on kirik Järvamaal Järva vallas Järva-Madise külas. Kirik ehitati 14. sajandil. See on Järvamaa väikseim kirik (sisepikkus 18,3 m, laius 9,45 m).
Kiriku torn on ehitatud 1858. aastal.
Kirikut kasutab EELK Järva-Madise kogudus.
Niederfrohna

Niederfrohna on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Zwickau kreisis Niederfrohna vallas.
2013. aasta 31. detsembri seisuga oli Niederfrohnas 2236 elanikku.
Oberwiera

Oberwiera on asula Saksamaal Saksimaa Zwickau kreisis Oberwiera vallas. 
Asulas elab umbes pool valla elanikkonnast.
Remse

Remse on asula Saksamaal Saksimaa Zwickau kreisis Remse vallas.
Kuni 2008. aastani kuulus Chemnitzi kreisi.
Arnsdorfi vald

Arnsdorf on vald Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis, Radebergi linna lähedal.
Valda kuuluvad 
Arnsdorf, Fischbach, Kleinwolmsdorf, Wallroda.
Luxor

Luxor on linn Egiptuses.
Ajalugu.
Luxor on tuntud kui endine Ülem-Egiptuse pealinn Teeba, linn oli rohkem kui 500 aasta jooksul Egiptuse impeeriumi tähtsaimaks linnaks. 
Luxor on jagatud kaheks: Niiluse idakaldal asub "elavate linn" ja läänekaldal "surnute linn". Elavate linna’ on kaks hiiglaslikku templit: Karnaki ja Luxori tempel. Surnute linn on suur nekropol või surnuaed, mille suurimateks vaatamisväärsusteks on Kuningate Org ja kuninganna Hatšepsuti surnutempel.
Toomas Siitan

Toomas Siitan (sündinud 7. veebruaril 1958) on eesti muusikateadlane ja pedagoog, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor.
Ta on lõpetanud 1981. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal. 2003. aastal kaitses ta Rootsis Lundi Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Die Choralreform in den Ostseeprovinzen in der ersten Hälfte des 19. Jahrhunderts: Ein Beitrag zur Geschichte des protestantischen Kirchengesangs in Estland und Livland."
Siitan on üldharidus- ja muusikakoolides õpikuna kasutatava raamatu "Õhtumaade muusikalugu I" autor.
Alates 1990. aastast on ta tegutsenud ka dirigendina. Aastal 1994 asutas ansambli Studio Vocale. Aastatel 1994–2024 oli ta Haapsalu vanamuusikafestivali kunstiline juht.
Aastatel 2018–2024 oli ta Eesti Kontserdi nõukogu esimees.
Bretnig-Hauswalde

Bretnig-Hauswalde oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Kamenzi kreisi.
2017. aastal liideti ta Großröhrsdorfi linnaga.
Vallaosad.
Bretnig ja Hauswalde
Bernsdorf

Bernsdorf on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Linnaosad.
Waldhof (1950), Zeißholz (1994), Großgrabe (1997) ja Straßgräbchen (2007).
Ţanţā

Ţanţā on linn Egiptuses Niiluse deltas, Al-Gharbīyah' kubernerkonna keskus.
Crostwitzi vald

Crostwitz (ülemsorbi keeles "Chrósćicy") on vald Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.
Vallaosad.
Crostwitz, Caseritz "(Kozarcy)", Horka "(Hórki)", Prautitz "(Prawoćicy)", Kopschin "(Kopšin)" ja Nucknitz "(Nuknica)".
Bernsdorf (täpsustus)

Bernsdorf on mitme koha nimi:
Muusikateadus

 
Muusikateadus ehk musikoloogia on muusikat ja selle arengut uuriv teadusharu. Muusikateaduse peamised aladistsipliinid on muusikateooria, muusikaajalugu ja muusikakriitika. Teiste aladistsipliinide seas on muusikaakustika, muusikaesteetika, muusikafolkloristika ehk muusikaetnoloogia, muusikapaleograafia, pillitundmine, muusikapedagoogika ja interpretatsiooniteooria.
Muusikat uurivad teadused:
Grazi Ülikooli muusikateaduse professor Richard Parncutt soovitab muusikateaduse kui distsipliini struktuuri vaadelda järgmiselt :
Muusikateaduse valdkonnas tegutsev teadlane on muusikateadlane.
Ajalooline ja süstemaatiline muusikateadus.
Guido Adler on väljaandes Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft (1885) ilmunud artiklis "Umfang, Methode und Ziel der Musikwissenschaft" on jaotanud muusika uurimise kaheks suunaks: ajalooliseks ja süstemaatiliseks, millel sama ainese uurimiseks võivad olla erinevad meetodid. Oma jaotuse esitas ta väikeste muudatustega ka oma raamatus "Methode der Musikgeschichte" (1919: 7):
I. Ajalooline (muusikaajalugu epohhide, rahvaste, riikide, maade, piirkondade ("Gauen"), linnade, koolkondade, muusikute ("Künstlern") kaupa).
A. Muusikaline paleograafia (semeiograafia) (noodistused).
B. Ajaloolised põhiklassid (muusikavormide rühmitamine).
C. Reeglid:
1. kuidas need teatud epohhi kunstiteostes esinevad,
2. nagu neid on loodud ja õpetanud kaasaegsed teoreetikud,
3. kuidas nad paistatavad silma kunstiõpetuses.
D. Muusikainstrumendid.
II. Süstemaatiline (kõrgemate reeglite asend helikunsti üksikute harude suhtes). 
A. nende uurimine ja põhjendamine:
1. harmoonias (helikõrguslikult ("tonal")),
2. rütmikas (ajaliselt ("zeitlich")),
3. "Melik" (helikõrgusliku ja ajalise korrelatsioonis). 
B. Helikunsti esteetika ja psühholoogia:
1. Võrdlemine ja hindamine ning nende seos esinevate subjektidega,
2. Kompleks otseselt ja kaudselt eelmistega seotud küsimusi.
C. Muusikapedagoogika ja didaktika:
1. muusika elementaarteooria ("Allgemeine Musiklehre"),
2. harmooniaõpetus ("Harmonielehre"),
3. kontrapunkt,
4. kompositsiooniõpetus ("Kompositionslehre"),
5. orkestratsioon ("Instrumentationslehre"),
6. laulmise ja instrumendiõpetuse meetodid.
D. Musikoloogia (etnograafia ja folkloristika teenistuses uurimine ja võrdlemine).
Budějovice

Budějovice all võidakse silmas pidada kahte linna Tšehhi Vabariigis:
Muusikafolkloristika

Muusikafolkloristika ehk muusikaetnoloogia on teadusharu, mis uurib teoreetilisest ja rakenduslikust küljest rahvamuusikat.
Muusikafolkloristika on muusikateaduse aladistsipliin.
Interpretatsiooniteooria

Interpretatsiooniteooria on distsipliin, mis käsitleb muusikateoste tõlgendamist.
Interpretatsiooniteooria on muusikateaduse aladistsipliin.
Muusikapedagoogika

Muusikapedagoogika on distsipliin, mis käsitleb muusika õpetamist, uurides selle kogemusi ja luues õppeteooriaid.
Muusikapedagoogika on muusikateaduse aladistsipliin.
Muusikapaleograafia

Muusikapaleograafia on teadusharu, mis uurib vanu muusika ülesmärkimise kirju.
Muusikapaleograafia on muusikateaduse ja paleograafia aladistsipliin.
Muusikapaleograafia sisaldab ajalooliste notatsiooninäidete kogumist, kirjeldamist, dateerimist, dešifreerimist ja tänapäevasesse notatsiooni ümber panemist ning koos kommentaaridega avaldamist. Muu hulgas uuritakse täht- ja numbernotatsioone ning spetsiifiliste kokkuleppeliste sümbolitega notatsioone, mille dešifreerimine võib olla keeruline.
Muusikaakustika

Muusikaakustika on distsipliin, mis käsitleb muusikaga seotud akustikanähtusi.
Muusikaakustika on akustika ja muusikateaduse aladistsipliin.
Muusikaesteetika

Muusikaesteetika on muusika olemust, omadusi ja seaduspärasusi uuriv esteetika ja muusikateaduse aladistsipliin.
Elsterheide vald

Elsterheide (ülemsorbi keeles "Halštrowska Hola") on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Kamenzi kreisi.
Vallaosad.
Neuwiese ("Nowa Łuka"), Bergen ("Hory"), Geierswalde ("Lejno"), Sabrodt ("Zabrod"), Klein Partwitz ("Bjezdowy"), Tätzschwitz ("Ptačecy"), Nardt ("Narć"), Bluno ("Bluń") ja Seidewinkel ("Židźino").
Carlsberg (täpsustus)

Carlsberg on Taani õlletootja. 
Carlsberg on ka mitme koha nimi:
Großnaundorfi vald

Großnaundorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Kamenzi kreisi.
Vallaosad.
Großnaundorf ja Mittelbach
Großnaundorf

Großnaundorf on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Großnaundorfi vallas.
Asula on esmamainitud 1309. aastal kui "Nuwendorf".
Gustav Holst

Gustav Holst (21. september 1874 – 25. mai 1934 London) oli inglise helilooja ja pedagoog.
Al-‘Alamayn

Al-‘Alamayn on linn Egiptuses Vahemere rannikul Aleksandriast sadakond kilomeetrit läänes.
Nuwaybi‘

Nuwaybi‘ on linn Egiptuses Siinai poolsaarel Al-‘Aqabah' lahe ääres.
Zoltán Kodály

Zoltán Kodály (16. detsember 1882 Kecskemét – 6. märts 1967 Budapest) oli ungari helilooja, haridustegelane, lingvist ja filosoof.
Eestis võeti 1960. aastail kasutusele tema muusikaõpetuse metoodika, mis põhines mitte absoluutsetel, vaid suhtelistel helikõrgustel. Eestis sai see tuntuks JO-LE-MI-metoodikana.
Irina Björklund

Irina Björklund (sündinud 7. veebruaril 1973 Rootsis Danderydis) on soome näitleja ja laulja.
Sankt Egidien

Sankt Egidien ("St. Egidien") on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Zwickau kreisis Sankt-Egidieni vallas.
Muhu Muuseum

Muhu Muuseum asub Koguva külas Muhu saarel Saare maakonnas. Osalt kajastab see ka kirjanik Juhan Smuuli elu.
Ajalugu.
Muuseum asutati 1973 Juhan Smuuli memoriaalmuuseumina, mis tollal oli Saaremaa muuseumi filiaal. Aastast 1990 kannab muuseum Muhu Muuseumi nime ja see on Muhu valla asutus.
Püsiekspositsioonid.
Muhu Muuseumis on 3 püsiekspositsiooni:
Tooma talu.
Tooma talu on Juhan Smuuli sünnikodu.
Kooli talu.
Seal paikneb vana koolimaja ekspositsioon.
Välja talu.
Seal asub tekstiili väljapanek.
Eduard Tennmann

Eduard Tennmann (29. juuli 1878 Peterburi – 19. veebruar 1936 Tartu) oli eesti kirikuõpetaja, publitsist ja esimene eestlasest võrdleva ja süstemaatilise usuteaduse professor Tartu Ülikoolis. 
Aastail 1920–1923 töötas Jüri koguduse ja 1923–1932 Maarja-Magdaleena koguduse pastorina.
Aastail 1919–1926 oli ta dotsent ja 1926–1936 professor võrdleva usunditeaduse alal Tartu Ülikoolis. Eriti huvitasid teda usundipsühholoogia ja usundi ajalugu.
Teoseid.
Ta on avaldanud kirjutisi ja uurimusi usundiloo ja usundifilosoofia alalt, aga ka majanduse ja eriti rahandusküsimuste alalt.
Jüris töötamise ajal kirjutas ta "Usuõpetuse lugemiku", millele tegi illustratsioonid graafik Eduard Viiralt samas pastoraadis.
Jesewitz

Jesewitz on asula Saksamaal Saksimaa liidumaa Põhja-Saksi kreisis Jesewitzi vallas.
Asulat on esimest korda mainitud 1404. aastal nime all "Gesewitz".
Asulas on algkool (1.-4. klass), lasteaed, raamatukogu.
Krostitz

Krostitz on asula Saksamaal Saksimaa liidumaa Põhja-Saksi kreisis Krostitzi vallas.
Krostitzis on Ur-Krostitzeri õlletehas.
Freedom of the Seas

Freedom of the Seas on Royal Caribbean Cruises Ltd.le kuuluv esimene Freedom-klassi ristluslaev, käitaja on Royal Caribbean International. Laev kannab Bahama lippu ning kodusadam on Nassau.
Freedom of the Seas oli maailma suurim reisilaev alates kasutusse võtmisest 4. juunil 2006 kuni 2009. aasta sügiseni, mil valmis reisilaev Oasis of the Seas.
Tema sõsarlaevad on Independence of the Seas ja Liberty of the Seas.
Ehitamine.
Laev telliti septembris 2003. See valmis Aker Yardsi (see ettevõte kannab tänapäeval nime STX Europe) Turu laevatehase kuivdokis nagu teisedki Freedom-klassi laevad. Ehitus algas 9. novembril 2004.
Valmides sai sellest laevast maailma kõigi aegade suurim reisilaev, enne seda oli suurim olnud Queen Mary 2. Freedom of the Seas on veeliinil 2,4 meetrit kitsam kui Queen Mary 2, 6 meetrit lühem, 1,5 m väiksema süvisega, 8,3 m madalam ja 10 sõlme aeglasem, kuid suurem veeväljasurve poolest. Veeväljasurve hinnanguid on mitu, alates Aker Yardsi 154 000 tonnist kuni BBC 160 000-ni. Norra merekindlustusettevõte DNV Exchange nimetab veeväljasurveks 154 407 tonni. Queen Mary 2 veeväljasurve on 148 528 tonni.
Laeva andmed.
Freedom of the Seas on 338,77 m pikk, 39,03 m lai ja 63,7 m kõrge. Laeva süvis on 8,5 m ja suurim kiirus 21,6 sõlme. Laeval on 18 tekki, neist 15 reisijatele, reisijakohti on 4370 ja laevapereliikmeile 1360 kohta.
Laev tarvitab tunnis 12,8 tonni kütust. Laeval on 6 Wärtsilä 46 V12-diiselmootorit, igaüks nimivõimsusega 12,6 MW ehk umbes 17 000 hj. Neid käitavad elektrigeneraatorid, mis töötavad kiirusega 514 p/min.
Laeva suurt laiust on kasutatud promenaadi rajamiseks laeva keskele. See annab igale alumise teki kajutile oma akna, ühtedele väljapoole merevaatega ja teistele sissepoole promenaadivaatega. Niisugust põhiplaani kasutati esimest korda laevadel Silja Serenade (1990) ja Silja Symphony (1991).
Laeval on kolm ujumiskohta: peaujula, täiskasvanute ujula ja veepark. On ka kuninglik spordipromenaad, kohvik, pitsapood, jäätisepood, veinipood, iiri kõrts ja palju "tax-free" poode. 13. tekil on spordiala, kus asuvad näiteks täismõõtmetes korvpalliväljak, minigolf, lainegeneraator surfamiseks siseruumis ja mägironimissein. Veel asuvad laeval uisuväljak, kasiino ja restoran. Kõikjal laevas on Wi-Fi ja mobiiltelefonilevi. Igas kajutis on lameekraanteler.
Ajalugu.
Pärast valmimist sõitis Freedom of the Seas Saksamaale Hamburgi, kuhu saabus 17. aprillil 2006. Seal remonditi üht laeva kolmest sõukruvist ja anti tema välimusele viimane lihv enne üleandmist Royal Caribbean Internationalile 24. aprillil. Seejärel sõitis laev 25. aprilliks Oslosse ametlikele pidustustele, siis Southamptonisse, kuhu saabus 27. aprillil. 3. mail alustas Freedom of the Seas oma esimest teekonda üle Atlandi ookeani ja jõudis New Yorki, kus 12. mail toimus laeva ametlik nimeandmise tseremoonia, mille NBC otse üle kandis. Laeva ristiemaks sai Katherine Louise Calder.
Esialgu jäi laeva väljumise sadamaks Miami, alates 4. maist 2009 on selleks Port Canaveral. Peamiselt sooritab laev kruiise Kariibi merel ja Mehhiko lahel.
Sean Connery

Sir Thomas Sean Connery (25. august 1930 Edinburgh – 31. oktoober 2020 Nassau, Bahama) oli šoti näitleja.
Ta on eelkõige tuntud Suurbritannia välisluureteenistuse agendi James Bondi esimese kehastajana. Ta mängis James Bondi filmisarja viies esimeses filmis: "Dr. No" (1962), "Armastusega Venemaalt" ("From Russia with Love"; 1963), "Kuldsõrm" ("Goldfinger"; 1964), "Keravälk" ("Thunderball"; 1965) ja "Elad vaid kaks korda" ("You Only Live Twice"; 1967), ning lisaks seitsmendas filmis "Teemandid on igavesed" ("Diamonds Are Forever"; 1971) ja ühes mitteametlikus James Bondi filmis "Ära iial ütle iial" ("Never Say Never Again"; 1983). Connery defineeris Bondi sellisena nagu teda on kehastanud kõik teised hilisemad Bondi osatäitjad.
Tänu James Bondi rollile pääses Connery mängima selliste tuntud filmilavastajate nagu Alfred Hitchcocki, Sidney Lumet' ja John Hustoni filmides. Connery teised tuntumad rollid olid filmides "Marine" (1964), "Küngas" ("The Hill"; 1965), "Mõrv Idaekspressis" ("Murder on the Orient Express"; 1974), "Valge kuningas" ("The Man Who Would Be King"; 1975), "Hõivata sillad" ("A Bridge Too Far"; 1977), "Surematu" ("Highlander"; 1986), "Roosi nimi" ("The Name of the Rose"; 1986), "Äraostmatud" ("The Untouchables"; 1987), "Indiana Jones ja viimane ristiretk" ("Indiana Jones and the Last Crusade"; 1989), "Jaht Punasele Oktoobrile" ("The Hunt for Red October"; 1990), "Lohe süda" ("Dragonheart"; 1996), "Kaljukindlus" ("The Rock"; 1996) ning "Forresteri leidmine" ("Finding Forrester"; 2000). Ta lõpetas näitlejakarjääri ametlikult 2006. aastal, kuid tegi 2012. aastal veel paar häälrolli.
Rolli eest filmis "Äraostmatud" pälvis Connery parima meeskõrvalosatäitja Oscari ja Kuldgloobuse. BAFTA auhinnale esitati Connery kokku neli korda, võites parima meespeaosatäitja auhinna rolli eest filmis "Roosi nimi". 1996. aastal pälvis ta Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhinna, 1998. aastal BAFTA elutööauhinna ja 2006. aastal AFI elutööauhinna. 1999. aastal tunnustati teda Kenndy Keskuse elutööauhinnaga. 2000. aastal löödi ta rüütliks.
Aastatel 1962–1973 oli ta abielus Austraalia näitleja Diane Cilentoga. Abielust sündis poeg Jason, kes on tegutsenud näitleja ja lavastajana. 1975. aastal abiellus ta Prantsuse-Maroko kunstniku Micheline Roquebrune'iga.
Šotimaa Sõprade Klubi eestvedamisel püstitati Tallinna vanalinnas asuvas Šoti pargis 2011. aasta jaanuaris Sean Connery pronksi valatud büst. Kuju autor on skulptor Tiiu Kirsipuu.
Maarja-Magdaleena kogudus

EELK Maarja-Magdaleena kogudus on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudus. 
Kogudus kuulub EELK Tartu praostkonda. Koguduse piirkond on Maarja-Magdaleena kihelkond.
Koguduse õpetaja on Aivo Prükk, organistid on Heidy Prükk ja Evi Eedla, juhatuse esimees on Juta Luts.
Jumalateenistused toimuvad Maarja-Magdaleena kirikus pühapäeviti algusega kell 11.30.
Maarja-Magdaleena kiriku ja koguduse abikirik oli Tartumaal Kuusiku külas Vara kirik, mile kohta on andmeid aastast 1627. Maarja-Magdaleena kihelkonna Vara abikirik sai iseseisva koguduse 1694. aastal, kuid taasühendati hiljem taas Maarja-Magdaleena kihelkonnakogudusega.
George Lazenby

George Robert Lazenby (sündinud 5. septembril 1939) on Austraalia filminäitleja.
George Lazenby on kehastanud James Bondi ühes filmis: "Tema Majesteedi salateenistuses".
Roger Moore

Sir Roger George Moore (; 14. oktoober 1927 – 23. mai 2017 Crans-Montana, Šveits) oli Briti filminäitleja.
Ennekõike oli Roger Moore tuntud näitlejana, kes mängis filmides James Bondi. Ta on mänginud seitsmes James Bondi filmis: 
Enne Bondi rolli saamist oli tema karjääri ülemaailmseks läbimurdeks saanud 1961. aastal eetrisse läinud telesari "Pühak", kus ta kehastas peategelast Simon Templari. Sari "Pühak" jooksis kuus hooaega, mille vältel valmis 118 osa. 
Pärast "Pühaku" lõppemist jõudis Roger Moore kaasa teha kahes mängufilmis. Seejärel mängis ta koos Tony Curtisega kultuslikuks saanud sarjas "Kelmid ja pühakud" (1971/72), mida tehti kokku 24 osa. Lord Brett Sinclairi rolliga selles sarjas sai temast ka tolle aja kõrgeima palgaga seriaalinäitleja maailmas.
Timothy Dalton

Timothy Dalton (õieti Timothy Leonard Dalton Leggett; sündinud 21. märtsil 1946 Walesis) on Briti filmi- ja teatrinäitleja.
Timothy Dalton kuulub nende väljavalitute hulka, kelle on olnud au mängida James Bondi. Ta oli filmisarja neljas James Bond ning mängis filmides "007 ohutsoonis" (1987) ning "007 ja luba tappa" (1989).
Juba 16-aastaselt (1962) hakkas ta õppima kuninglikus näitekunsti akadeemias (Royal Academy of Dramatic Art, RADA). Õpingute kõrvalt käis noorsooteatri National Youth Theatre lavastustega ringreisidel.
Filminäitlejadebüüdi tegi ta 1968. aastal, kui mängis Briti-Ameerika ühistööna valminud filmis "Lõvi talvel" (režissöör Anthony Harvey) Prantsusmaa kuningat Philippe II. 
Peategelasi ja teisi jõulisi karaktereid on ta mänginud ka teleseriaalides, näiteks on ta olnud Mr. Rochester "Jane Eyre'is" (1983), Rhett Butler "Scarlettis" (1994), Rassilon "Doctor Who's" (2009–2010), Sir Malcolm Murray "Penny Dreadfulis" (2014–2016) ja ülem "Doom Patrolis" (2019 – tänapäevani).
Maarja-Magdaleena kirik

Maarja-Magdaleena kirik on maakivikirik ajaloolisel Põhja-Tartumaal, praeguses Tartu maakonnas Tartu vallas Maarja-Magdaleena külas. Kirikut kasutab Maarja-Magdaleena kogudus.
Maarja-Magdaleena kirikut on nimetatud esimest korda 1380. aastal Tartu piiskopkonna Palamuse koguduse abikirikuna. Tõenäoliselt on Maarja-Magdaleena kihelkonna kirik ehitatud 14. sajandi teisel poolel või 15. sajandil. Kirik on kolmelööviline, nelja traveega ja ilma kooriruumita.
Maarja-Magdaleena kiriku abikirik oli Tartumaal Kuusiku külas Vara kirik, mile kohta on andmeid aastast 1627.
16. sajandil möllanud sõdades hävis suur osa Maarja-Magdaleena kirikust. Kord aastas pidas Palamuse õpetaja Maarja-Magdaleena kirikust säilinud müüride vahel jutlust. 1642. aastal hakati ehitama uut kirikut ja Maarja-Magdaleenasse asus elama oma kogudusepastor. Pärast Põhjasõda vajas kirik taas parandamist, kuigi pääses suuremate kahjustusteta. 
1885–1887 ehitati vana kirik uusgooti stiilis põhjalikult ümber. Põhja-, lääne- ja lõunasein säilitati, ida suunas kirikut pikendati, lisati läänetorn, põhjaportaal sai eeskoja ning aknaid ehitati suuremaks. Kirik taaspühitseti 1887. aasta sügisel. Kirikus on 700 istekohta. Viimane põhjalik remont oli 1937. aastal.
Emilio Estévez

Emilio Estévez (sündinud 12. mail 1962 New Yorgis) on USA filminäitleja, filmilavastaja ja stsenarist.
Emilio Estévez on näitleja Martin Sheeni (õieti Ramón Gerardo Antonio Estéveze) poeg ning Ramón Estéveze, Charlie Sheeni ja Renée Estéveze vanem vend.