tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
David Pastrňák

David Pastrňák (sündinud 25. mail 1996 Havířovis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Boston Bruins ründajana paremäärel.
2014. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Bruinsi poolt 25. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Rootsi klubis Södertälje SK.
Bruinsi meeskonnas tegi ta oma NHL-i debüüdi 24. novembril 2014 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 10. jaanuaril 2015 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Pastrňáki läbimurde hooajaks sai 2016–17, kui ta lõi liigas 34 väravat ja kogus 70 punkti. Hooaja 2017–2018 väljalangemismängudes sai ta NHL-i ajaloo noorimaks mängijaks, kes on ühes mängus kogunud kuus punkti, ületades sellega Wayne Gretzkyle kuulunud rekordi. 2019. aastal jõudis ta Bruinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati St. Louis Bluesile mängudega 3:4.
2019–20 põhihooajal lõi Pastrňák NHL-is 48 väravat, millega oli ta Aleksandr Ovetškini kõrval liiga suurim väravakütt, pälvides Maurice "Rocket" Richard Trophy. Samal hooajal valiti ta ka liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team"). Aastatel 2018 ja 2019 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud kolmedel maailmameistrivõistlustel.
Kosmiline filament

Kosmiline filament (inglise keeles "galaxy filament") on suurim kosmiline struktuur Universumis. 
Filamendid on massiivsed niitjad moodustised, tüüpilise pikkusega 50–80 megaparsekit "h"−1, mis moodustavad galaktilisi ahelaid eraldades suuri peaaegu tühje ruumiosi nn kosmilisi tühimikke.
Eristatakse mitut tüüpi kosmilisi filamente: galaktikate kompleksi (inglise keeles "galaxy complex"), galaktikate seina ("galaxy wall"), galaktikate lehte ("galaxy sheet"). 
Kosmilised filamendid moodustavad kosmilise võrgustiku ja määravad vaadeldava universumi üldise struktuuri.
Ajalugu.
Galaktikate superparvedest suuremaid kosmilisi struktuure hakati avastama 1980. aastate teisel poolel. 1987. aastal avastas ameerika astronoom Richard Brent Tully Kalade-Vaala superparvede kompleksi ja 1989. aastal Margaret Geller CfA2 Suure Seina. 
Sloani Suur Sein avastati 2003. aastal. 2013. aasta jaanuaris teatati suure kvasarirühma (Hiigelsuur kvasarirühm) avastamisest ja sama aasta novembris gammasähvatusi uurides avastati seni suurim kosmiline struktuur Universumis Herkulese-Põhjakrooni Suur Sein (suurus 6–10 miljardit valgusaastat).
Meie koht galaktikasüsteemide ja kosmiliste struktuuride hierarhias.
Linnutee tähesüsteem kuulub ka ühte kosmilisse filamenti – Kalade-Vaala superparvede kompleksi.
Jevgeni Kuznetsov

Jevgeni Jevgenjevitš Kuznetsov (vene keeles Евгений Евгеньевич Кузнецов; sündinud 19. mail 1992 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Carolina Hurricanes.
Ta alustas karjääri kodulinna klubis Tšeljabinski Traktor, mille koosseisus debüteeris KHL-is hooajal 2009–10. Aastatel 2012 ja 2013 osales ta KHL-i tähtede mängul.
2010. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i "draft"is 26. valikuna. Capitalsi meeskonnaga liitus ta hooajal 2013–14 ning kuulus alates järgmisest hooajast klubi meeskonna põhikoosseisu. 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. Väljalangemismängudes oli ta 20 väravasööduga ja 32 punktiga kõige resultatiivsem mängija.
2024. aasta märtsis kaubeldi Kuznetsov Capitalsist Carolina Hurricanesi.
2016. ja 2022. aastal osales Kuznetsov NHL-i tähtede mängul.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud kahel korral maailmameistriks ning võitnud maailmameistrivõistlustelt veel kaks pronksmedalit.
2019. aasta augustis määras Rahvusvaheline Jäähokiföderatsioon talle kokaiini tarvitamise eest nelja-aastase võistluskeelu ja võttis talt ära 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võidetud pronksmedali.
Ritterhude

Ritterhude on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 32,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 14 703 inimest. See asub Hamme jõe ääres, umbes 6 km Osterholz-Scharmbeckist edelas ja 13 km Bremenist loodes.
Asend.
Loodusmaastikku iseloomustavad ulatuslikud madalsood, Hamme jõe alluviaalsed märgalad ja lodud ning Wümme jõe madalikud koos liustikutekkelise maastiku geestiga, millel tavaliselt liivane ja liivsavine pinnas.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1182. aastal Osterholzi kloostri dokumendis. Maja 'von der Hude' on esmamainitud 1185. aasta dokumendis. Linnust 'Huda' kasutati 1309. aastal ülepääsu kaitseks üle Hamme jõe 'Heerweg'il' Hamburgist Bremenisse. Elanike arv kasvas 52 perekonnalt 1568. aastal 89 perekonnani 1710. aastal. 1757. aastal purustati nii linnus kui ka sild Seitsmeaastase sõja käigus.
Ritterhude kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast alates Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
Kohaliku omavalitsuse reformiga 1974. aastal moodustati praegune Ritterhude vald, kui ühendati varem sõltumatud vallad Ritterhude (7700 elanikku), Platjenwerbe (2300 elanikku), Ihlpohl (2000 elanikku), Lesumstotel (800 elanikku), Stendorf (600 elanikku) ja Werschenrege (400 elanikku).
Kapingamarangi keel

Kapingamarangi keel on Mikroneesias räägitav keel, mis kuulub Polüneesia keelte Ellice'i rühma.
Keele rääkijaid on umbes 3000. Lisaks Kapingamarangi atollile elab palju kapingamarangi keele kõnelejaid Pohnpei saarel.
Keeles on 18 konsonantfoneemi ja 5 vokaalfoneemi. Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale.
Kapingamarangi lähim sugulaskeel on nukuoro keel.
Peeglikatse

Peeglikatse on katse, millega tuvastatakse eneseteadlikkuse olemasolu inimestel ja teatud liiki loomadel.
Katse töötas välja biopsühholoog Gordon Gallup noorem 1970. aastal šimpansite ja teiste ahvide (1972, Amsterdam) imikute peal.
Imikud ja väikelapsed ei hakka iseennast peeglis ära tundma enne 12–20 kuu, teiste allikate kohaselt 18–24 kuu vanuseks saamist.
Testiga kontrollitakse katsealuse eneseteadlikkust. Uurides, kuidas reageerivad inimesed ja katseloomad peeglit nähes omaenese peegelpildile.
Katselooma näole tehakse maitsetu ja lõhnatu värvainega täpp ja tema ette asetatakse peegel, delfiinidele reflekteeriv pind. Teadlaste ülesandeks jääb vaadelda ja üles tähendada, kui sageli katsealune loom täppi puudutas või sellele tähelepanu pööras. Seejärel võrreldi tulemusi peeglita kontrollrühma tulemustega.
Šimpansid on läbinud katse ning ka teistel suurtel ahvidel – bonobotel ehk kääbusšimpansidel, orangutanidel ja gorilladel – on vastavat suutlikkust demonstreeritud. Hiljem on peegelkatse läbinud emased aasia elevandid ja isane silmikdelfiin ("Tursiops truncatus").
Lindudest on katse sooritanud harakas.
Korrapäratu galaktika

Ebaregulaarne galaktika on galaktika, millel pole selget regulaarset kuju. Neil galaktikatel pole selgelt eristunud tuuma ega spiraalgalaktikale omaseid harusid.
Mõned ebaregulaarsed galaktikad on enne ebaühtlase gravitatsiooni mõjul deformeerumist olnud spiraal- või elliptilised galaktikad. Ebaregulaarsed galaktikad on tavaliselt väikesed ja need moodustavad umbes kümnendiku Linnutee massist. Väiksuse tõttu on need kergesti mõjutatavad ja võivad põrgata kokku suuremate galaktikatega.
Hüaadid

 
Hüaadid on Maale lähim hajusparv ja kõige uuritum täheparv. See asub 153 valgusaasta kaugusel Maast ja koosneb sadadest tähtedest. Maalt vaadatuna paiknevad Hüaadid Sõnni tähtkujus, kus selle heledaimad tähed moodustavad koos Aldebaraniga V-tähe. Aldebaran ei ole osa Hüaadidest, vaid asub Maale märkimisväärselt lähemal.
Hüaadide vanuseks hinnatakse 625 miljonit aastat. Parve tuum on umbes 17,6 valgusaastat lai ning parve loodete raadius − koht, kus tähti hakkab mõjutama Linnutee gravitatsioon − on 65 valgusaastat. Parve teadaolevatest tähtedest on umbes kolmandik selle piiri ületanud ning on parve gravitatsiooni mõjuväljast lahkumas.
Marc Albrighton

Marc Kevin Albrighton (sündinud 18. novembril 1989 Tamworthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis West Bromwich Albion.
Ta alustas klubikarjääri Aston Villas, millega liitus kaheksa-aastaselt. Klubi esindusmeeskonnas tegi ta debüüdi 2009. aastal. Esimese värava Premier League'is lõi 2. oktoobril 2010 mängus Tottenham Hotspuri vastu. 2013. aastal oli lühikest aega laenul Inglismaa esiliigas Wigan Athleticus.
2014. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Leicester Cityga. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. 2016. aasta augustis sõlmis ta klubiga uue nelja-aastase lepingu. 2021. aasta juulis sõlmis ta klubiga uue kolmeaastase lepingu. 2023. aasta jaanuaris läks ta kuni hooaja lõpuni laenule West Bromwich Albioni.
Aastatel 2009–2011 mängis Albrighton Inglismaa noortekoondistes.
MEMS-ostsillaator

MEMS-ostsillaator on elektromehaanilise mikrosüsteemina valmistatud ostsillaatorlülitus, mille võnkesagedust määrav element – resonaator – on valmistatud polükristallilisest ränist. Tavaliselt kasutatava kvartsresonaatori asendamine polükristallränist resonaatoriga võimaldab paigutada kõik ostsillaatori komponendid integraallülitusena ühele pooljuhtkiibile.
Vaadeldava polüräniresonaatori lineaarmõõtmed on 100 µm ringis, umbes sama palju kiibi pinda vajab ka ülejäänud elektroonikalülitus.
Korpuseta MEMS-ostsillaator on kasutusel näiteks nutitelefonis.
Integratsiooni Uuringute Instituut

Integratsiooni Uuringute Instituut (inglise "Integration Research Institute") on Eesti mittetulundusühing, mis tegeleb Eestiga seotud integratsiooniküsimustega. Instituudi juhataja on Ülle Rannut.
Instituut asutati 2010.
Bernardo Silva

Bernardo Mota Veiga de Carvalho e Silva (sündinud 10. augustil 1994 Lissabonis) on Portugali jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Manchester City ja Portugali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnas Lissaboni Benficas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 2013. aastal.
2014. aastal suundus ta üheks hooajaks laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Monaco. Esimesel hooajal lõi ta liigas kaks väravat. 2015. aasta jaanuaris sõlmis ta Monacoga püsiva lepingu. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks. Lisaks valiti ta samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.
2017. aasta mais liitus Silva Manchester Cityga, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Üleminekusummat ei avalikustatud, kuid see võis olla 50 miljonit eurot. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 on ta tulnud klubiga Inglismaa meistriks. Hooajal 2018–19 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu ja lisaks Manchester City hooaja parimaks mängijaks.
Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 1. septembril 2016 mängus Gibraltari vastu. 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus lõi ta värava Uus-Meremaa vastu. Samuti on ta kuulunud Portugali koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Jäägrimarss

"Jäägrimarss" (soome keeles "Jääkärimarssi") on esimese maailmasõja ajal Saksamaal väljaõppe saanud Soome jäägripataljoni marsilaul. 
Jäägrite meeleolu ja võitlusvaimu tõstmiseks vajaliku marsilaulu sõnade saamiseks 1917. aastal korraldatud võistluse võitis leitnant Heikki Nurmio oma luuletusega "Jäägrite marss". 1917. aasta oktoobris esitati Jean Sibeliusele tellimus kirjutada sellele luuletusele viis. Noodi allkirjastas Jean Sibelius oma sünnikuupäevaga ”19 8/12 17”. Algselt oli marsi tekstis nimetatud ka Eestit. Teksti muudeti, kuna Eesti oli juba osaliselt Saksamaa vallutatud. 
"Jäägrimarss" on Soome iseseisvuspäeva presidendivastuvõtu avalugu, mille saatel sõjaveteranid tervitavad esimeste külalistena vabariigi presidenti.
Sineus

Sineus oli varjaag, kes kutsuti Nestori kroonika andmetel 859. aastal idaslaavlasi (hilisemat Kiievi-Venet) valitsema. 
Ta asus Belozerskisse ja valitses oletatavalt valdusi praeguse Venemaa, Eesti ja Läti aladel. Truvor suri kroonika andmetel mõni aasta hiljem (umbes 862) järeltulijateta ning tema valdused päris temaga üheaegselt idaslaavlaste juurde kutsutud varjaag, Sineuse sugulane Rjurik. 
Võimalik, et Sineust polnud ajaloolise isikuna olemas, vaid tema nimi oli tuletatud vanarootsikeelsest väljendist "tema kodakondsed" ("sine hus"). Vene kroonikakirjutajad mungad võisid seda aga vääriti tõlgendada ja kirja panna nimena. Sama kahtlus kehtib ka teise varjaagi Truvori kohta ("trú vor" 'meie ustav'). 
Arheoloogiliste leidude põhjal on arvatud, et Sineuse residentsiks võis olla pigem Pihkva kui Belozersk.
Sineuse olemasolu kaheldavusest hoolimata on ta Vene ajaloolises traditsioonis saanud olulise koha ning Irboska muinaslinnust nimetatakse tihti Truvori linnuseks. Selle lähedal asuvat suurt kiviristi kutsutakse Truvori ristiks, ehkki see pärineb 14.–16. sajandist ja muinasskandinaavlasest Truvor oli pagan.
Soome saadikud Eestis

Soome suursaadik Eestis on Soome volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Soome suursaatkonnas Tallinnas.
Kirsti Narinen

Kirsti Narinen (neiupõlvenimega Kirsti Päällysaho; sündinud 13. novembril 1960 Lappajärvis Soomes) on Soome diplomaat, 2014–2018 Soome Vabariigi suursaadik Eestis. 
Aastatel 1980–1985 õppis Narinen Turu Ülikoolis õigusteadust. Ta on õppinud Lester B. Pearson College'is Vancouveris Kanadas.
Soome välisministeeriumis asus ta tööle 1984. aastal. Aastatel 1993–1998 töötas ta Soome Vabariigi Suursaatkonnas Tallinnas nõunikuna, samuti Soome esindustes Leningradis ja Ljubljanas. 
Aastatel 2014–2018 oli Kirsti Narinen Soome Vabariigi suursaadik Eestis. Narinen on edendanud sõprussuhteid Soome ja Eesti omavalitsuste vahel ning majandussidemeid, samuti seisnud hea Soome aukonsulaadi taasavamise eest Tartus. 
Aastatel 2018–2020 töötas ta Helsingis Euroopa Liidu ja NATO koostöös rajatud Euroopa Hübriidohutõrje Oivakeskuse rahvusvaheliste suhete juhina. Pärast seda on ta olnud Soome suursaadik Lõuna-Kaukaasias Armeeniat, Aserbaidžaani ja Gruusiat hõlmavas piirkonnas.
Gendy

Gendy oli Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eesti transsoolisi ja alternatiivse sooidentiteediga in​imesi ja tegeleb selle temaatikaga.
Ühing asutati 1993 Kristel Regina Sitzi eestvedamisel.
Ühing on osalenud Eesti Inimõiguste ümarlaudadel.
Tarmo Kerstna

Tarmo Kerstna (sündinud 10. aprillil 1937) on Eesti koolijuht ja haridusloolane.
Tarmo Kerstna alustas hariduses, töötades 1962–1970 õpetajana algul Võnnu Keskkoolis ja seejärel Tartu 10. 8-klassilises Koolis. Ta on töötanud ka Tartu linnavalitsuses ja olnud linnavolikogu liige, muuhulgas juhtides volikogu hariduskomisjoni.
Aastatel 1970–1984 oli Tarmo Kerstna Tartu 10. Keskkooli ja aastatel 1984–2002 Ülenurme Gümnaasiumi direktor. Ülenurme Gümnaasiumi direktorina oli ta ka Ülenurme Muusikakooli ülesehitamise üks eestvedajaid. Koolijuhtimise kõrvalt on ta töötanud ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetajana. Pärast direktoriametist lahkumist rajas ta Ülenurme Gümnaasiumi muuseumi.
Tarmo Kerstna kuulus kollektiivi, kelle koostatud ajaloo töövihikutest 6.–7. klassile ilmus 1970–1988 kokku 6 trükki (kaasautorid Aino Juhkam, Milda Karu, Maimu Kiik ja Aime Tensbek). Ta on kirjutanud eessõna 1996. aastal Ülenurmes toimunud valdade suvemängude raamatule "Eesti Vabariigi valdade IV suvemängud" (Tartu: Tartu Maaspordi Liit, 1996). Tema mälestusi on ilmunud Roland Ilpi koostatud kogumikus "Tartlaste meenutusi ajas" (Tartu: Vikram Invest, 2016) ja Ülenurme valla haridusajaloo kogumikus "Matsi talust lennuakadeemiani" (Ülenurme: Ülenurme Gümnaasium, 2016). Viimases ilmus ka Steven Kabaneni koostatud pikem ülevaade Kerstna elust ja tegevusest.
Isiklikku.
Tarmo Kerstna on abielus, tal on tütar ja poeg.
Leida Kikka

Leida Kikka (sündinud 28. oktoobril 1959) on eesti ettevõtja, Tartus tegutseva jalatsivabriku Samelin juht ja omanik.
Leida Kikka on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 
Ta on töötanud Tartu linna Rahvakohtus kohtusekretärina ning alates 1987. aastast Tartu Naha- ja Jalatsikombinaadis eri ametikohtadel: olnud kaadriinspektor, kaadri- ja koolitusosakonna juhataja, peadirektori asetäitja. Aastatel 1992–1994 oli ta RASi Elkar peadirektor. 1994. aastal asus ta juhtima nende kahe asutuse järeltulijat Samelin ASi. 
Alates 2017. aastast valmistatakse Samelinis militaarjalatseid NATO armeeüksustele. 
2014. aastast on Leida Kikka ASi Samelin ainuomanik.
Ago Kõrgvee

Ago Kõrgvee (sündinud 13. mail 1954) on eesti arst (anestesioloog-intensiivravi arst ja kardioloog). 
Ta lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli seejärel anestesioloogia ja intensiivravi eriala internatuuris ning kliinilise ja eksperimentaalse kardioloogia alal aspirantuuris. 
1980. aastal asus Ago Kõrgvee tööle Tartu Kliinilise Haigla reanimatsiooni osakonnas reanimatoloogina. 1984–1999 oli ta Tartu Maarjamõisa Haigla erakorralise kardioloogia osakonna kardioloog-intensiivraviarst, 1990–1994 Tartu Ülikooli kirurgiakliiniku maksatransplantatsiooni programmi juhtiv anestesioloog-intensiivraviarst. 
1994–2001 oli ta Tartu Kiirabi peaarsti asetäitja, 2001–2020 SA Tartu Kiirabi juhatuse liige, sh 2006–2020 juhatuse esimees. 
Aastatel 2021–2024 oli ta Narva Haigla juhatuse esimees 
Isiklikku.
Ago Kõrgvee poeg on anestesioloog ja intensiivraviarst Lauri Kõrgvee. 
Välislingid.
Erik Rüütel

Erik Rüütel (sündinud 16. märtsil 1978 Tallinnas) on psühholoog, koolitaja, juht ja Euroopa Liidu tsiviilmissioonide ekspert. 
E. Rüütel on Addicere psühholoogilise konsultatsiooni agentuuri juhatuse liige ja juhtiv konsultant, Sisekaitseakadeemia tunnustatud kommunikatsiooni ja kriisipsühholoogia lektor, EL-i CSDP ja Twinning missioonide ekspert ja juhtimistreener. Ta on töötanud kliinilise psühholoogina Lääne-Tallinna Keskhaiglas 2005-2006, juhtinud probleemkäitumisega noorte rehabilitatsiooni Tallinna Laste Turvakeskuse osakonnajuhatajana 2006-2009 ja suunanud õigusrikkujate taasühiskonnastamist Tallinna Vangla direktori asetäitjana 2009-2012 ning töötanud korrektsioonipsühholoogia ja psühhopatoloogia lektorina Sisekaitseakadeemias alates 2012 aastast, juhtides Sisekaitseakadeemia rahvusvaheliste suhete ja arendusosakonda aastal 2020. E. Rüütel on Tallinna Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudi doktorant aastast 2011. Ta on Meeskonnatreeningute Agentuuri MAD, mida juhib Donald Aik Sild, hinnatud meeskonnatreener juba 2006. aastast ja Eesti Punase Risti vabatahtlik.
Ta on meedias arvamust avaldanud ja kaasa rääkinud konfliktide lahendamise, kriisipsühholoogia, lastekasvatuse, koolikiusamise ja paarisuhete teemadel.
Teosed.
Raamat.
E. Rüütel on raamatu “Korrektsioonipsühholoogia: Tähed kaevu sügavuses” (2019) autor, koos Prof Konrad Burdziakiga poolakeelse raamatu "Kriminoloogiline prognoos. Eesti ja Poola lahenduste võrdlus" (2022) kaasautor, mitme teadusartikli ja Eesti riikliku sotsiaalstrateegia autor.
Slaavi kirja ja kultuuri päevad

Slaavi kirja ja kultuuri päevad on Tallinnas igal aastal toimuv ürituste sari, mis on keskendunud slaavi kirjale ja kultuurile. Suur osa päevade üritusi toimub Vene Kultuurikeskuses.
Päevade raames toimub laulufestival Slaavi pärg.
Esimesed päevad toimusid 1990. aastate algul Nikolai Solovei eestvedamisel.
Slaavi pärg

Slaavi pärg on Eestis toimuv rahvusvaheline slaavi laulu- ja tantsufestival. Festivali korraldavad Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis ja Vene Kultuurikeskus.
Festival toimub kord kahe aasta jooksul slaavi kirja ja kultuuri päevade raames.
Esimene festival toimus 1991. aastal.
Nikolaus Blankenfeld

Nikolaus Blankenfeld (surnud arvatavasti 1522 Roomas) oli Saksa päritolu vaimulik, Tallinna toomdekaan aastatel 1519–1522.
Nikolaus Blankenfeld sündis arvatavasti Berliinis, ta oli sealse mõjuka raeperekonna liige. Tema vanaisa Thomas oli bürgermeister, isa Paul aga suurkaupmees. Tema onu Johann Blankenfeld oli vaimulik ja diplomaat, kes oli nii Tallinna ja Tartu piiskop kui ka Riia peapiiskop. Sarnaselt onuga tegi Nikolaus karjääri vaimulikuna ning enne 1512. aastat oli ta asunud Rooma. Sel aastal saabus Rooma ka tema onu Johann, kes asus tegutsema Saksa ordu generaalprokuraatori (olulisima ja alalise esindaja) ning Brandenburgi kuurvürsti saadikuna paavsti juures. Arvatavasti just onu toel sai ka Nikolaus tööd ordu juures, aidates kuni 1522. aastani ajada selle majandus- ja rahandusasju.
Ka Tallinna toomdekaaniks (kapiitli juhiks, kuna seal puudus toompraost, kes tavapäraselt oli kõrgeim aukandja kapiitlis) sai Nikolaus väga tõenäoliselt oma onu soosingul ning arvatavasti ta Liivimaale ise ei jõudnudki; vähemalt mitte ajal, kui ta oli toomdekaan. Võimalik, et dekaaniks saamine oli seotud asjaoluga, et 1518. aastal võis Roomas viibiv Nikolaus aidata ajada menetlusi, mis tõstsid Johann Blankenfeldi Tartu piiskopi ametikohale.
Nikolaus Blankenfeld suri arvatavasti 1522. aasta lõpus, sest 1523. aasta 18. veebruaril andis Johann Blankenfeld teada, et tema vennapoeg on Roomas surnud ning uueks toomdekaaniks sai Arnold Annebat.
Schwanewede vald

Schwanewede on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 132,2 km². 31. detsembril 2017 elas seal 20 142 inimest. Vald asub umbes 14 km Osterholz-Scharmbeckist läänes ja 22 km Bremenist loodes.
Schwanewede kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territoorium sai Stade regiooni osaks.
Schwanewede vallas on 12 küla: Beckedorf, Löhnhorst, Meyenburg, Aschwarden, Neuenkirchen, Brundorf, Eggestedt, Harriersand, Hinnebeck, Leuchtenburg ja Rade.
Farge koonduslaager paiknes Schwanewede-Neuenkirchenis.
Sõime täheparv

Sõime täheparv (tuntud ka kui Preseepe, M44, NGC 2632 ja Cr 189) on hajusparv, mis asub Vähi tähtkujus.
See on Maale lähimaid hajusparvi ning sisaldab rohkem tähti kui teised Maa läheduses asuvad heledad täheparved. Palja silmaga vaadeldes paistab Sõime täheparv väikese udulaadse laiguna ning see oli tuntud juba vanaaja astronoomidele. Parve on kirjeldanud Ptolemaios ja see oli esimesi objekte, mida Galileo Galilei uuris teleskoobiga.
Sõime täheparv on umbes 600 miljonit aastat vana ja asub Maast umbes 520–610 valgusaasta kaugusel. Parve tuuma laius on umbes 23 valgusaastat.
Sõime täheparv on palja silmaga lihtsasti vaadeldav ning parim vaatlusperiood on veebruarist maini.
Külvikalender

Külvikalender oli talurahva põllutööde kalendri osa, mis määras külviajad.
Olulised tähised külvitööde läbiviimisel olid künnipäev (14. aprill), jüripäev (23. aprill), külvinädalad, volbripäev (1. mai), kevadine nigulapäev (9. mai), lauritsapäev (10. august), rukkimaarjapäev (15. august), pärtlipäev (24. august). Üldiselt juhinduti looduse arengust - "kui toomingas õitseb, tee lina", "kui kanarbik õitseb, on varane rukkikülv" jne.
Külviaega määrati ka kuukalendri järgi. Kuu faase arvestati rohkem kartuli ja herne külvil, vähem aga teraviljade (oder ja rukis) külvil. Külvi algust täpsustati, arvestades noorkuu vanust päevades või siis seotust nädalapäevadega ("noorkuu reedel" jms). Lisaks peeti oluliseks ilmastikunähtusi - pilvede kuju, tuule suunda jne.
Kiilu udukogu

Kiilu udukogu ehk NGC 3372 on suur hele lõunataeva udukogu, mis asub Kiilu tähtkujus.
Udukogu asub Maast hinnanguliselt 6500 – 10 000 valgusaasta kaugusel ning seal asuvad mitmed hajusparved. Kiilu udukogu on üle 300 valgusaasta lai, mistõttu on see väga hästi vaadeldav ka palja silmaga.
Udukogu avastas 1752. aastal Prantsuse astronoom Nicolas-Louis de Lacaille.
Külvinädalad

Külvinädalad olid talurahva elus kevadsuvine periood, mille järgi määrati sobiv külviaeg. Praegu seostatakse perioodi muistse agraarkalendriga.
Eesti alad.
19. sajandil aitasid Eestis teadmisi külviajast levitada ja säilitada väljaantavad kalendrid, milles avaldati ka külvinädalad. Külvinädalaid arvestati kas 10, algusega künnipäeval (14. aprill) või 9, algusega jüripäeval (23. aprill). Neid loeti jaanipäevani (24. juuni). Külvinädalaid arvestati tagurpidi, s.t et künnipäeval oli kümnes külvinädal ning jaanipäeval lõppes esimene külvinädal. Kagu-Eestis ja Lätis oli külvinädalaid 14 või 13, kusjuures neid loeti tagasi jaagupipäevast (25. juuli). Külvinädalate erinev arv tulenes eri piirkondade kliimatingimustest.
Külvinädalate üheks osaks olid rohu- või heinanädalad, mil ei olnud soovitatav külvata. Rohunädalad olid enamasti 9. ja 6. külvinädal. Kaera külvati näiteks 9.–7. nädalal, 7. nädalal võis külvata otra ja maha panna kartulit, lina külvati 5. nädalal jne. Üldiselt loeti parimaks külvinädalaks seitsmendat. Pärast neljandat nädalat üldjuhul enam ei külvatud, järelejäänud nädalatel veeti sõnnikut või hariti kesa.
Euroopa.
Kevadised külvinädalad olid tuntud ka Põhja-Euroopas ja mujalgi.
Rampade Org

MTÜ Rampade Org oli Eesti muusikaagentuur, plaadifirma.
Agentuur kanti Äriregistrisse 2004 ja kustutati sealt 2017.
Agentuur on tootnud järgmised heliplaadid:
Kulpader

Kulpader (ka vene ader) oli künnitööriist, mille eripäraks oli tugevasti kõverdatud künnipuu ja sellele kinnitatud noataolised saharauad.
Kulpader oli Eestis 19. sajandil kasutusel Iisaku kihelkonna aladel ning Peipsi looderannikul paiknenud vene külades. 20. sajandi oli see kasutusel ka Jõhvi ja Lüganuse kandis.
Tšakobo keel

Tšakobo keel on pano keelkonda kuuluv keel, mida traditsiooniliselt räägivad tänapäeva Boliivia põhjaosas El Beni departemangus elavad tšakobod.
2011. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 380.
Fonoloogia.
Tšakobo keeles on 4 vokaalfoneemi (a, i, o, ɯ) ja 16 konsonantfoneemi.
Lõikader

Lõikader oli künnitööriist, mida kasutati uudismaa või söödi rohukamara viiludeks lõikamiseks enne künni alustamist.
See ader oli levinud 18. ja 19. sajandil kogu Põhja-Euroopas ning ka Baltikumis. Eesti aladel kasutati lõikatra põhiliselt lõuna- ja idapiirkonnas, kus see ehitati ümber kohalikust adrast, paigaldades adra kündva osa asemele noataolise künniraua.
Folktroonika

Folktroonika (inglise keeles "folktronica") on muusikažanr, mis ühendab pärimusmuusikat ja elektroonilist muusikat.
Artiste.
"Loend ei ole täielik"
Konfigureeritav kultuur

Konfigureeritav kultuur (ingl k. "configurable culture") on mõiste, millega tähistatakse tehnoloogia ja digitaalmaailma plahvatusliku arenguga tekkinud olukorda, kus iga inimene saab teise autori teost kasutada ja muuta ning luua uue ja iseseisva teose. 
Ajalugu.
Konfigureeritava kultuuri mõiste võttis kasutusele Aram Sinnreich. Sinnreich kasutas seda mõistet, et välja vahetada varem peamiselt Lawrence Lessigi kasutatud remixi kultuuri (ingl k. "remix culture") mõiste.
Sinnreich on uurinud konfigureeritavat kultuuri peamiselt muusikamaailma perspektiivist ja tema fookuses on nn mashup kultuur, kus mitme erineva teose kokkusobitamisel tekib uus ja eraldiseisev taies. Uue teose loomine toimub läbi miksimise, efektide kasutamise, pluginate rakendamise jne. Ta uurib, kuidas DJ-de populaarsus, heli ja video remikside levik ning selleks kasutatava tehnoloogia kättesaadavus on muutnud kaasaegse inimese arusaama autorsusest, tarvitamisest ja loomisest ning milline on selle mõju ühiskonnale ja kultuurile.
AR-GOD

AR-GOD on Eestis tegutsev udmurdi rahvalaulu esitav ansambel.
Koosseis:
Jumšan Gur

Jumšan Gur on Tartus tegutsev udmurdi rahvalaulu ja -tantsu esitav ansambel.
Ansamblisse kuuluvad peamiselt üliõpilased. Tuntud liikmeid: Nikolai Anissimov.
Sorokini armastusemudel

Sorokini armastusemudel (ka "armastuse kontseptuaalne mudel") on komi-vene-ameerika sotsioloogi Pitirim Sorokini armastuse kontseptsioon koos allikate, vormide ja armastuseenergiaga, mida tänapäeval vaadeldakse armastuse kontseptuaalse mudelina.
Pitirim Sorokin oli Harvardi Ülikooli sotsioloogia osakonna asutaja.
Sorokini armastuse kirjeldused võib liigitada kas religioosseteks või ka sotsiaalfilosoofilisteks. Oma teoses "" (1954) uurib ta seitset armastuse vormi/domeeni (religioosne, eetiline, ontoloogiline, füüsiline, bioloogiline, psühholoogiline ja sotsiaalne) ning viit armastuse dimensiooni. 
Kujundlikult võrdleb Sorokin armastuse vorme jäämäega, millel merepäälne ja nähtav üksnes väike osa (psühholoogiline armastus ja sotsiaalne armastus) ning seegi suuresti tundmata. Veel vähem on tema arvates võimalik paljudel inimestel mõista jäämäe veealust, nähtamatut osa, st armastuse transempiirilist osa, selle religioosseid ja ontoloogilisi vorme. 
Sorokini meelest on Jeesuse, Mahatma Gandhi jmt armastus inimkonna poole vastamata, kuid armastuseenergia allikas ("inflow") on Jumal. 
Inimestevaheliseks armastuseks peab ta tähenduslikke interaktsioone või ka suhteid kahe või enama inimese vahel. Sorokin on uurinud ka armastuse 'ülekande' võimalikkust, nt abielulahutuseaegne ja -järgne armastusekogemus võivad küll erineda, samas võivad osapooled püüda selle poole, et muutunud armastus jääks. Ta möönab ka, et esineb üleminekuid, kus sellest kogemusest sünnib viha. 
Sorokini armastuse kontseptuaalset mudelit on vähe uuritud. Mõned kriitikud väidavad, et tema seitsmendat armastuse vormi pole võimalik mõõta. 
Sorokin ise kirjeldas igasuguseid katseid armastust empiiriliselt mõõta (vt ka armastuse skaalad) terminitega "quantophrenia" ja "illusioon". 
Vaatamata sellele on Levin (jt) tema teoste põhjal koostanud armastuse skaala SMILE.
Lühidalt kirjutavad autorid oma armastuse skaala tutvustuses, et kogu inimkonna ajaloo jooksul on suured poeedid, filosoofid, müstikud ja pühakud, kultuurilisest ja religioossest taustast hoolimata, pidanud antud ja vastu võetud armastust olemuslikuks heale elule.
Kersten Kievel

Kersten Kievel (ka "Kivell, Kyvel, Kyvell") oli Liivimaa aadlimees 16. sajandil.
Kersten Kievelit mainitakse esimest korda allikates 1517. aasta 18. veebruaril, kui ta ostis Hans Rademannilt Suur- ja Väike-Aakaru küla ("Grote und Kleene Ayakaer", ka "Oldckaer" või "Adekaer"), mis asusid vastavalt Kambja ja Nõo kihelkonnas. Ühtekokku oli neil küladel 15 adramaad, millest 9 paiknes Suur- ja 6 Väike-Aakarus; kahes külas oli kokku 8 talumajapidamist. Lisaks sai Kersten ka õiguse nõuda ühte Hinrich Langenile kuuluvat talumajapidamist, ehkki müüja ei soovinud selle eest vastutada. Müügitehingu hind oli 1300 vana Riia marka ning tehingu kinnitas Tartu piiskop Christian Bomhower.
Aastatel 1542–1545 on Kersten Kievelit mitmel korral nimetatud Tartu mees- ehk vasallikohtu kaasistujana.
Franz Blankenfeld

Franz Blankenfeld oli Riia peapiiskopkonna vasall 16. sajandil, peapiiskop Johann Blankenfeldi vend.
Franz oli Berliini bürgermeistri Thomas Blankenfeldi ja Margarethe von Buchi poeg, üks nende 22 või 23 lapsest. Franz järgnes koos vend Peteriga oma vennale Johannile Liivimaale, kes oli esialgu saanud Tallinna ja seejärel Tartu piiskopiks ning viimaks ka Riia peapiiskopiks. 1523. aastal on Franzi mainitud Riia peapiiskopkonna vasallide hulgas. Tõenäoliselt tõusis kodanikuseisusest Franz Riia aadlike hulka tänu oma vennale Johannile, kellest oli selleks ajaks saanud peapiiskopi koadjuutor. 
Franz Blankenfeld abiellus Liivimaal Kone von Tiesenhauseniga, kes oli Georg von Tiesenhauseni, hilisema Tallinna ja Saare-Lääne piiskopi õde. Franzi ja tema abikaasat on korduvalt mainitud 1530. ja 1540. aastate allikates ning nende poolt rajatud Blankenfeldide aadlisuguvõsa püsis Liivimaal kuni 17. sajandini.
Tõnu Arrak

Tõnu Arrak (sündinud 1964) on eesti metallikunstnik (noasepp).
Haridus.
Tõnu Arrak lõpetas 1990. aastal Eesti Kunstiakadeemia magistrikraadiga metallikunstnikuna.
Töökäik.
Ta on olnud peamiselt vabakutseline kunstnik. Kunstnikutee alguses valmistas ta ehteid, siis keskendus sepistele, sealt jõudis nugade tegemise juurde. Nüüd on ta peamiselt noameister, aga tegeleb ka muu käsitöö ja metallitööga.
Kaerahelbepiim

Kaerahelbepiim ehk kaerapiim on kaerahelvestest veega leotamise teel saadav taimse piima liik.
Joogi valmistamise tehnoloogia töötas 1990. aastate alguses välja Rootsi teadlane Rickard Öste. Kaerahelbepiimal on kreemjas tekstuur ja kaerahelbe maitse, seda toodetakse erinevate maitsetega, suhkruga või ilma. 
Kaerapiima tarbijad on laktoositalumatusega inimesed, veganid ja teised. Võrreldes lehmapiimaga, on kaerapiim väga keskkonnasõbralik, nõudes tootmisel vähem puhast vett ja maad.
Erinevalt teistest taimsetest piimadest, mis arendati 13. sajandil, töötati kaerahelbepiim välja alles 1990. aastal ja kogus populaarsust peale 2010. aastat. Aastatel 2017–2019 kümnekordistus kaerahelbepiima tarbimine maailmas. 2020. aastaks muutus kaerahelbepiim maailmas teiseks kõige populaarsemaks taimseks piimaks, jäädes alla kõigest mandlipiimale, kuid jõudes ette sojapiimast.
Kaerapiimast toodetakse ka kohvikoort, jogurtit, jäätist jms.
Kaerapiima suurim tootja on ettevõte Oatly.
Ajalugu.
Sojapiim on kõikide taimsete piimade eelkäija. 20. sajandi alguses saabus sojapiim Aasia riikidest ja seda hakati müüma Euroopa ja Ameerika toidupoodides piimaasendajana neile, kes ei talu laktoosi. Sojapiima populaarsus tegi poelettidel ruumi ka teistele taimsetele piimadele ja nii arendati välja ka kaerapiim.
Esimene teade kaerapiima tootmisest tuli Rootsist Rickard Östelt, kes töötas teadlasena Lundi Ülikoolis ning uuris seal laktoositalumatust ja keskkonnasäästlikku toidutootmist.
Tootmine.
Kaerahelbepiima tootmine sarnaneb teiste taimsete piimade tootmisega. Töötlemata kaeratera on kõva koore tõttu seedimatu, seepärast töödeldakse kaeraterad helvesteks. Töötlemine on vajalik ka selleks, et muuta kuiv helbesegu vedelaks.
Tootmist alustatakse sellest, et töödeldud helbed segatakse sooja veega. Seejärel segu purustatakse ja moodustub ühtlane mass. Sellele lisatakse ensüüme, mis muudavad massi paksuks kaeraseguks.
Kaerasegul lastakse seista, et kõik vajalikud toitained helvestest kätte saada. Seejärel segu filtreeritakse, et paks kaerahelbesegu vedelikust eemaldada. Lõpuks lisatakse vedelikule vitamiinid, mineraalained, maitsestajad, soolad, õlid, et taimset piima saaks tarbida loomse piima asemel, samas saades kätte kõik vajalikud toitained.
Etnosfäär

Etnosfäär on Eesti folktroonikatrio, mis koosneb Kathi Kochist (vokaal, klahvpillid, torupill, vile), Kaarel Kuusest (klahvpillid, "live"-elektroonika, vokaal) ja Karl-Markus Kohvist (trummid, perkussioon, vokaal).
Ansambel alustas tegevust 2016. aasta alguses duona (liikmeteks Kuusk ja Koch) ning esimest korda astuti üles 2016. aastal Põlvamaal Mooste mõisas toimunud XVII Eesti rahvamuusikatöötluste festivalil "Moisekatsi Elohelü 2016", kus võideti peapreemia. Etnosfäär on hiljem esinenud muuhulgas Viljandi pärimusmuusika festivalil, Seto Folgil ja Uue Maailma Tänavafestivalil.
Trio debüütalbum "A mis tuu om?" ilmus 2018. aastal.
Borenius

Borenius Attorneys Ltd on Soome advokaadibüroo, mis on keskendunud äriõigusele (inglise "corporate law").
Ettevõte asutati 1911. 
Ettevõttel on advokaadibürood ka Baltimaades. Eestis tegutseb advokaadibüroo Borenius.
Borenius (Eesti ettevõte)

Borenius (varasema nimega "Luiga Mody Hääl Borenius") on Eesti advokaadibüroo; ühtlasi üks Eesti suuremaid advokaadibüroosid. 
Büroo kuulub gruppi Borenius Attorneys Ltd. Büroo peakontor asub Tallinnas Kawe Plaza hoones.
Sihtfinantseerimine

Sihtfinantseerimine on projektipõhine finantseerimine, mida iseloomustab kindel eesmärk koos näitajatega, mille alusel eesmärgi täitmist mõõdetakse, ajakava ja rahaline eelarve. 
Toetuse andja või vahendaja nõuab projekti kohta detailset aruandlust koos kulutuste kohta andmete esitamisega ning raha ülejääk nõutakse projekti lõppedes saajalt tagasi. Tegevustoetuse korral võib toetuse saaja seda kasutada suuremal määral oma äranägemisel mitmesugusteks põhikirjalisteks tegevusteks, sh kas tegevuskulude või investeeringute soetamiseks. Toetusega võib kaasneda aruandlus tehtud kulutuste kohta, kuid see võib ka puududa. Eelarveaasta lõpuks järelejäänud raha võib nõuda tagasi, kuid sageli jäetakse see saajale järgmise perioodi kulutuste katteks. 
Sihtfinantseerimine ehk valitsusepoolne rahaline abi (toetus) jaguneb üldiselt kolmeks liigiks: põhivara sihtfinantseerimine, tegevuskulude sihtfinantseerimine ja põllumajandusliku tootmise sihtfinantseerimine . 
Põhivara sihtfinantseerimine on sihtfinantseerimine, mille põhitingimuseks on, et seda saav ettevõte peab kas ostma, ehitama või muul viisil soetama teatud põhivara. Varade sihtfinantseerimine võib sisaldada täiendavaid tingimusi nagu näiteks põhivara soetamise ajagraafik, soetatava põhivara liik, tema asukoht ning hoidmise periood.
Tegevuskulude sihtfinantseerimine on sihtfinantseerimine, mis ei ole varade sihtfinantseerimine, välja arvatud põllumajandusliku tootmise sihtfinantseerimine.
Põllumajandusliku tootmise sihtfinantseerimine on sihtfinantseerimine, mis on suunatud bioloogiliste varade (nt loomad, linnud, vili jne) tootmisega seotud kulude kompenseerimiseks.
Tingimuslikult tagastamatu laen on laen, mille puhul laenu andja loobub kindlaks määratud tingimustel laenu tagasinõudmisest.
Õiglane väärtus on summa, mille eest on võimalik vahetada vara teadlike, huvitatud ja sõltumatute osapoolte vahelistes tehingutes.
Mitterahaline sihtfinantseerimine toimub varade üleandmise vormis. Mitterahalise sihtfinantseerimise saaja lähtub saadud vara ja sihtfinantseerimise kajastamisel ühest alljärgnevast meetodist (IAS 20.23):
brutomeetod – saadud vara võetakse bilansis arvele tema õiglases väärtuses ning samas summas kajastatakse bilansis kohustusena tulevaste perioodide tulu sihtfinantseerimisest. Saadud vara amortiseeritakse kulusse ja sihtfinantseerimise kohustus tulusse saadud vara järelejäänud kasuliku eluea jooksul; 
netomeetod – saadud vara soetusmaksumuseks loetakse null ning seda kajastatakse bilansiväliselt.
MID (ansambel)

MID on Eesti ansambel.
Ansambel osales lauluvõistlusel Eesti Laul 2011, kus lauluga "Smile" sai finaalis 7. koha.
Maarius Urvet &amp; The Boston Lipstick Institute

Maarius Urvet &amp; The Boston Lipstick Institute on Eesti ansambel.
Ansambli asutas 2014 Maarius Urvet.
Mare Väljataga kvintett

Mare Väljataga kvintett on Eesti ansambel (kvintett).
Ansambel asutati 1999. Ansambli esimene esinemine oli 2000 Jazzkaarel.
Pjotr Svjatopolk-Mirski

vürst Pjotr Svjatopolk-Mirski (vene keeles "Пётр Дмитриевич Святополк-Мирский"; 18. august/30. august 1857 Vladikavkaz – 16. mai/29. mai 1914 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi poliitik ja sõjaväelane. Ta oli aastatel 1904–1905 Venemaa siseminister.
Ta sündis aastal 1857 Vladikavkazis. Ta on õppinud Paažikorpuses. Ta alustas teenistust Tema Majesteedi Ihukaardiväe Husaaripolgus.
Martin Hellman

Martin Edward Hellman (sündinud 2. oktoobril 1945 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide krüptograaf, üks avaliku võtme krüptograafiale aluse panijatest.
Halliki Põlda

Halliki Põlda (sündinud 3. augustil 1970 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja andragoog.
Halliki Põlda on lõpetanud 1988. aastal Tallinna 1. Keskkooli ning 1993. aastal Tallinna Tehnikaülikooli arvutite ja arvutivõrkude eriala diplomiõppe. 2012. aastal sai ta Tallinna Ülikooli kommunikatsiooni erialal magistrikraadi (magistritöö "Imelapse diskursuse konstrueerimine Eesti meedias Õhtulehe, Postimehe ja Eesti Päevalehe näitel"). 2019. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis väitekirja "Andekusfenomeni konstrueerimine avalikus kommunikatsioonis" ja sai filosoofiadoktori kraadi. Väitekiri on Eestis esimene omataoline, mis käsitleb fenomeni laia spektrit: andekuse ajaloolist konstrueerimist ja nüüdisaegseid arusaamu andekusest ning annete arendamise võimalusest Eesti hariduses.
Põlda teadustöö põhisuunad on haridus- ja kommunikatsiooniuuringud, sealhulgas mõistete ja fenomenide analüüsi ja interpreteerimise võimalused avalikus kommunikatsioonis ning kvalitatiivse analüüsi metoodika.
Ta töötab Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituudis elukestva õppe dotsendina ja on täiskasvanute koolitaja.
Isiklikku.
Halliki Põlda on abielus ja tal on kaks poega. Vanem poeg Johannes Põlda on viiuldaja ning noorem poeg Heldur Harry Põlda on ooperilaulja ja dirigent.
Meie kodu on Eestimaa

Meie kodu on Eestimaa (ka Meie Kodu On Eestimaa või Meie kodu on Eestimaa!) oli Eesti valimisliit.
Liit osales 1995. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 31 763 häält (5,87%) ja see tagas Riigikogus 6 kohta.
Viviann Napi galerii

Viviann Napi galerii on kunstigalerii Tallinnas. Galerii omanik on väliseestlane Viviann Napp. Galerii juhataja on Maimu Nõmmik.
Cirgaļi

Cirgaļi (ka Cirgaļu mežniecība, nõukogude ajal Priedaine) on küla ("mazciems") Lätis Valka piirkonnas Zvārtava vallas. Küla asub valla keskusest Stepist 8,8, piirkonna keskusest Valkast 28,2 ja Riiast 162,7 kilomeetri kaugusel. Seal asub Cirgaļi bussipeatus.
Šerpa keel

Šerpa keel on keel, mida ajalooliselt kõnelevad Nepali, Sikkimi ja Tiibeti aladel elavad šerpad. Šerpa keelt kõneleb emakeelena umbes 170 000 inimest, neist 145 000 Nepalis.
Šerpa keele kirjutamiseks kasutatakse tiibeti kirja või devanaagarit.
Šerpa keel on toonikeel.
Šerpa keeles on 6 vokaalfoneemi ja 31 konsonantfoneemi. Sõnajärg on SOV, kasutatakse tagasõnu ja nimisõna eelneb omadussõnast täiendile.
Ilves-Extra

Ilves-Extra oli spordirõivaste tootmisele ja müügile spetsialiseerunud Eesti aktsiaselts.
Ettevõtte asutas 1987 Arvo Kivikas.
2002. aastal töötas Ilves-Extras enam kui 450 inimest. 2009. aastal koondas Ilves-Extra korraga 86 inimest. 2016 lõpetas Ilves-Extra tegevuse pankrot.
Ettevõtte kasutatud kaubamärki ISC kasutab tänapäeval edasi ettevõte ISC International.
Vaatmik

Vaatmik (ingl "poster") on (teadus)ettekanne, mis esitatakse stendile vm alusele välja panduna.
Terminid.
Tuletise "vaatmik" lõi keeleteadlane Peep Nemvalts 2001. aastal tegusõnast "vaatama" (nagu "lugema" : "lugemik", "astuma" : "astmik" jms).
"Vaatmik" loodi ingliskeelse "postri" asemel. "Poster" võib tähendada nii (reklaam)plakatit kui ka stendiettekannet.
Lisaks "postrile" ja "stendiettekandele" kasutatakse "vaatmiku" sünonüümina ka "posterettekannet".
Aasta ettevõte

Aasta ettevõte on Eesti ettevõtluskonkursi Ettevõtluse Auhind üks kategooriaid.
Parima ettevõtte auhinda hakati välja andma 1996. aastal, kui kuulutati välja "Välisinvestor 1995". Aastatega konkurss laienes. Alates 2000. aastast korraldab ettevõtete valimist ja tunnustamist Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus. Alates 2003. aastast nimetatakse konkurssi selle aasta järgi, mil auhind välja kuulutatakse ja mitte enam selle järgi, mille majandustulemusi hinnatakse.
Põhiorganid

Põhiorganiteks nimetatakse taimemorfoloogias vart, lehte ja juurt. Põhiorganeid ei saa üksteisest tuletada, "need ei ole homologiseeritavad ja need täidavad erinevaid baasfunktsioone". Nendest saab kõik teised organid tuletada. Nende koht taime ehituses "on tüvendtaimedel alati ühesugune: lehed on alati varre küljes, mitte kunagi juure küljes"
Põhiorgani mõiste pärineb Alexander Braunilt: "Nõnda paistavad vars, leht ja juur meile vegetabiilse organismi oluliselt erinevate osadena, taimeelu põhiorganitena, mis põhinevad selle moodustumissuundade erinevusel. Nende kindel ja selge eristamine on morfoloogia põhialus. (...) Nagu ülalpool märgitud, kuuluvad lehed ja vars juurest eristuva tervikuna kokku (...).. Braun lähtub juure ja võsu duaalsusest ning eristab siis võsus vart ja lehte. 
Juur sarnaneb sekundaarse kasvu poolest varrega. Nii nagu varre küljes on leht, on juure küljes juurekarvad ja juurekübar. 
Julius Sachs eristab lisaks vegetatiivsetele põhiorganitele reproduktiivseid põhiorganeid. Ta jõuab kolme organikategooriani: "1) Vegetatiivorganid: juur ja võsu. Reproduktiivorganite seas:
2) Eoslad eostega.
3) gametangiumid: emased arhegoonid ja isased anteriidid.“
Lehrbuch der Botanik

"Lehrbuch der Botanik" ('Botaanikaõpik'), kuni 35. trükini "Lehrbuch der Botanik für Hochschulen" ('Botaanikaõpik kõrgkoolidele'), saksa kõnekeeles Der Strasburger, on botaanika standardteos, millele pani aluse Bonni botaanikaprofessor Eduard Strasburger.
Peagi pärast esmatrüki ilmumist 1894 sai raamatust saksa keeleruumis "botaanikute piibel", ja see maine on tal tänapäevani. Raamat on tõlgitud mitmesse keelde.
Strasburger kirjutas esmatrüki koos oma Bonni kolleegide Fritz Nolli, Heinrich Schencki ja Andreas Franz Wilhelm Schimperiga. See traditsioon, et tekste kirjutab neli (aja jooksul vahelduvat) õppejõudu, kes tegelevad botaanika eri harudega tsütoloogiast taimegeograafiani, on kestnud üle saja aasta. Seetõttu on seda raamatut nimetatud ka nelja mehe raamatuks ("Vier-Männer-Buch"). 
Aastal 1958 anti välja 27. trükk, mis sisaldab 697 lehekülge ja 952 (peamiselt mustvalget) illustratsiooni. Uue redaktsiooni koostasid õppejõud Dietrich von Denffer (Gießen), Franz Firbas (Göttingen), Richard Harder (Göttingen) ja Walter Schumacher (Bonn).
35. trükis (2002) jaotati varem Friedrich Ehrendorferi vastutada olnud valdkond kahe uue autori vahel: Joachim W. Kadereit võttis enda peale evolutsiooni ja seemnetaimede süstemaatika ning Christian Körner ökoloogia. Füsioloogia osa kirjutas Elmar Weiler.
36. trükis (2008) oli Peter Sitte vanuse tõttu kõrvale astunud; ehituse osa võttis üle Gunther Neuhaus. Füsioloogia osa võttis üle Uwe Sonnewald. Uueks pealkirjaks sai "Lehrbuch der Botanik". 
37. trükis vahetas Neuhausi välja Benedikt Kost. Uueks pealkirjaks sai "Strasburger – Lehrbuch der Pflanzenwissenschaften".
Budești

Budești on linn Rumeenias Călărași maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas. Budești paikneb Bukarestist umbes 30 km kagus.
Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Aprozi, Buciumeni ja Gruiu.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1526. aastal, linnaõigused sai 1989. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Budești elanikest rumeenlasi 55,81%, mustlasi 34,11% ja teistest rahvustest inimesi 0,09%. Rahvus oli teadmata 9,98%-l inimestel.
Brăila

Brăila on linn Rumeenias, Brăila maakonna keskus. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas.
Brăila asub Doonau vasakul kaldal ja on oluline sadamalinn.
Brăila sai linnaõigused 1400. aasta paiku.
Sărmașu

Sărmașu (ungari keeles "Nagysármás") on linn Rumeenias Mureși maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Balda ("Báld"), Larga ("Lárga"), Moruț ("Marocháza"), Sărmășel ("Kissármás"), Sărmășel-Gară ("Bánffytanya"), Titiana ("Titiána") ja Vișinelu ("Csehtelke").
Asulat on esmamainitud 1329. aastal. Linnaõigused sai Sărmașu 2003. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sărmașu elanikest rumeenlasi 65,52%, ungarlasi 21,66%, mustlasi 10,01% ja teistest rahvustest inimesi 0,04%. Rahvus oli teadmata 2,75%-l inimestest.
Tsentraalse valu sündroom

Tsentraalse valu sündroom (ka keskse valu sündroom; inglise keeles "central pain syndrome", ICD9 kood 338.0, ICD10 kood G89.0) on neuroloogiline seisund, mis seostub kesknärvisüsteemi niisuguse kahjustuse või talitlushäirega, mis põhjustab valusüsteemi ülitundlikkuse. Valu tugevus ja kahjustatud piirkondade ulatus sõltub kahjustuse põhjusest.
Sümptomid.
Valu võib piirduda konkreetse kehaosaga või levida üle kogu keha. See on tavaliselt püsiv, mõõdukas kuni tugev valu. Sageli süvendavad valu puudutused, liikumine, emotsioonid, õhurõhu ja temperatuuri muutused (tavaliselt külm), ning veel paljud sarnased "ajendid". Kõige levinum tunne on põletav valu, kuid esinevad ka torkiv valu, survetunne, ülitugevad valuhood, püsiv terav valu jms. Valusündroomist mõjutatud kehapiirkondade tundlikkus võib väheneda. Enamasti, ehkki mitte alati, mõjutab tsentraalse valu sündroom eelkõige kehatüvest kaugemal asuvaid kehaosi, näiteks käe- ja jalalabasid, kust see võib levida ülejäänud kehasse. Tugevamatel juhtudel võib sündroom põhjustada selliseid tugevaid reaktsioone nagu lakkamatu iiveldus ja oksendamine. Valu võib põhjustada ka hüperventilatsiooni ning tõsta vererõhku.
Põhjused.
Kesknärvisüsteem võib saada kahjustusi seoses jäsemete amputatsiooni, traumade, seljaajukahjustuste, kasvajate ja insuldiga, immuunsüsteemi häiretega või selliste haigustega nagu polüskleroos ("sclerosis multiplex"), Parkinsoni tõbi, Graves'i haigus või Addisoni haigus, reumatoidartriit ja epilepsia. Sündroom võib välja kujuneda mitme kuu või isegi aasta vältel pärast kesknärvisüsteemi kahjustumist.
Diagnostika.
Tsentraalse valu sündroomi diagnoos põhineb iseloomulike sümptomite kindlakstegemisel, patsiendi üksikasjalikul anamneesil, põhjalikul kliinilisel hindamisel ja mitmesugustel spetsiaalsetel testidel. Tsentraalse valu sündroomi kahtlustatakse isikutel, kes kaebavad valu või muude ebanormaalsete tajude üle pärast kesknärvisüsteemi vigastusi. Enne tsentraalse valu sündroomi diagnoosimist võib osutuda vajalikuks teiste võimalike valu põhjustavate seisundite välistamine.
Ravi.
Valuvaigistitega saab keskvalu sündroomi korral sageli valu leevendada, kuid mitte täielikult. Abi võib olla tritsüklilistest antidepressantidest (nt nortriptüliin) või antikonvulsantidest (nt neurontiin (gabapentiin)). Valu näib vähendavat ka stressi vähendamine. Regulaarseks leevenduseks kasutatakse vahel kogu kehapikkuses kuumutuspatju või sooja vanni.
Prognoos.
Tsentraalse valu sündroom ei ole fataalne, kuid põhjustab enamikul inimestel kroonilist valu ja kannatusi.