tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
65 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 65 oli Lasnamäe siseliin, mis ühendas põhjaasumeid lõunaasumitega. 
Bussiliin avati 2002. aasta novembris, kuna Kuristiku ja Katleri asumi elanikel polnud võimalust sõita otse Ülemistele ning selleks tuli teha ebamugavaid ümberistumisi (bussiga 60 või 63 Kärberi tänavani, seal tuli ümber istuda bussile 58 ja lõpuks Majaka tänaval tuli istuda ümber liiniile 7).
Bussiliini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS ning liin töötas iga päev: tööpäeviti oli intervall 45 minutit, puhkepäevadel ja riigipühadel oli intervall üks tund. Kuna liin läbis Ülemiste ristmikku, siis sõltus sõiduaeg tipptundidel liiklusummikutest, kuid graafiku järgi oli sõit mõlemas suunas lõpp-peatusest lõpp-peatuseni arvestuslikult 106 minutit. Alates liini käikuminekust on marsruuti muudetud kuus korda, viimane muudatus oli pärast Smuuli viadukti avamist. Bussiliiniga 65 oli võimalik sõita Lasnamäe Centrumisse, Priisle turule, Tondiraba jäähalli, Lasnamäe Muusikakooli, Põhja Politseiprefektuuri, Elcoteq-Ericcson tehasesse, Suur-Sõjamäe tänavale, Ülemiste Citysse, Ülemiste kaubanduskeskusse ja lennujaama. 
Bussiliin suleti 21. oktoobril 2024
Helmut Einpaul

Helmut Einpaul (5. oktoober 1915 Kadrina – 24. jaanuar 2014 Keila) oli Stockholmi Pensionäride Ühingu algataja ja kauaaegne esimees Rootsis.
Helmut Einpauli lapsepõlv möödus Kadrinas, kus ta isa pidas meiereid ja hobupostijaama, hiljem aga Järvamaal ja Harjumaal suuri renditalusid. Koolinoorena harrastas Helmut Einpaul sporti ja mängis malet. Sõjaväeteenistuses sattud ta autotankiüksusse, kus kogus tehnilisi oskusi.
Tallinnas töötas Helmut Einpaul trammi konduktori ja juhina, hiljem Kopli trammijaama ülemana. Rootsi tal 1944. aastal ei õnnestunud pääseda, kuid ta pruut nõudis ta hiljem välja Briti tsooni põgenikelaagrist Saksamaal. Ta oli juba jõudnud töötada Zeissi tehases Jenas ja jõudis Rootsi 1947. aastal.
Rootsis lõpetas Helmut Einpaul Stockholmi Tehnikainstituudis ("Stockholms Tekniska Institut") mootorimehaanika eriala 1952. aastal ning sai inseneridiplomi. Seejärel töötas ta General Motorsis ja hiljem leidur Harald Pertensi perefirmas Falling Number, mis varustab paljusid riike teravilja kvaliteedi määramise aparaatidega.
Stockholmi Pensionäride Ühingu esimehena algatas Helmut Einpaul telefonivõrgustiku "Sõbra käsi" kontakti hoidmiseks üksijäänud vanuritega ning korraldas ekskursioone. Oma viimased kümme eluaastat elas Helmut Einpaul Eestis.
Isiklikku.
Helmut Einpaul oli abielus Helga Vahtmanniga. Pärast abikaasa haigestumist 1994. aastal asutas paar Helga ja Helmut Einpauli mälestusfondi, millest jagati iga aasta 1. oktoobril, Helga Einpauli sünnipäeval stipendiume arstiteaduse ja eesti keele üliõpilastele. Fond tegutses 2004. aastani.
2005. aastal, kui Helmut Einpauli autasustati Valgetähe V järgu teenetemärgiga, asutas ta Eesti Rahvuskultuuri Fondi juures omanimelise allfondi, et toetada eesti keele arendamist ja kasutamist.
Surnud 14. mail

"Siin loetletakse 14. mail surnud tuntud isikuid."
Surnud 15. mail

"Siin loetletakse 15. mail surnud tuntud isikuid."
Surnud 16. mail

"Siin loetletakse 16. mail surnud tuntud isikuid."
Tripterygium wilfordii

Tripterygium wilfordii on kikkapuuliste sugukonda kolmtiivaku perekonda kuuluv taimeliik.
"Tripterygium wilfordii" levila on Hiinas, Koreas ja Jaapanis.
Saadused.
"Tripterygium wilfordii" kõik osad evivad organismides mürgiga sarnast toimet. 
Taimesaadustes olevaid bioaktiivseid aineid uuritakse eesmärgiga selgitada välja nende võimalik ravitoime selliste haiguslike seisundite korral nagu reumatoidartriit, süsteemne erütematoosne luupus, psoriaas, mõned vähktõve vormid, krooniline hepatiit, krooniline nefriit, liigesejäikuslik lülipõletik ja polütsüstilise neeru haigus. 
Taimesaadustel arvatakse olevat fertiilsusvastane toime isastele ning seetõttu uuritakse tema osade sobivust meeste suukaudseks rasestumisvastaseks preparaadiks.
Ernst Albrecht

Ernst Carl Julius Albrecht (29. juuni 1930 Heidelberg – 13. detsember 2014 Burgdorf Hannoveri lähedal) oli Saksamaa poliitik (CDU). 
Ta oli jaanuarist 1976 kuni 1990. aasta keskpaigani Alam-Saksi peaminister.
Isiklikku.
Tema isa Carl Albrecht (1902–1965) oli arst, tema tütar Ursula von der Leyen on poliitik, alates 1. detsembrist 2019 Euroopa Komisjoni president.
Surnud 17. mail

"Siin loetletakse 17. mail surnud tuntud isikuid."
Michel du Cille

Michel du Cille (ka "duCille") [m'aikl du siil] (24. jaanuar 1956 Kingston – 11. detsember 2014 Libeeria) oli Jamaica päritolu USA pressifotograaf. 
Ta pildistas maailma õnnetuspiirkondade inimesi. Ta töötas ajalehes The Washington Post.
Michel du Cille sai kolm Pulitzeri preemiat.
Harilik aruhein

Harilik aruhein ("Festuca pratensis") on rohttaimeliik kõrreliste sugukonna aruheina perekonnast.
Kirjeldus.
Hariliku aruheina pööris on enne ja pärast õitsemist kokku tõmbunud, kitsas, kuni 20 cm pikk. Kahe alumise haruga, millest üks on pikem ja 4–6 haruga, teine tunduvalt lühem, 1–2 haruga. Keeleke on alla 1 mm pikkune või puudub. Lehed 3–8 mm laiad, alt läikivad. Lehetuped siledad. Harilik aruhein kasvab 30–100 cm kõrguseks. Õitseb juunis-juulis. 
Kasvukoht.
Kasvab niitudel, puisniitudel, teeäärtel, hõredates metsades, madalsoodes, kultuurtaimena heinapõldudel.
Levik.
Levinud üle Eesti.
Suured tissid ja paks tagumik

"Suured tissid ja paks tagumik" (hiina 丰乳肥臀 fēngrǔ féitún) on hiina kirjaniku Mo Yani 1996. aastal ilmunud romaan.
Romaan on pühendatud kirjaniku emale. Mo Yan kirjutas romaani mustandi valmis pärast oma ema surma 83 päeva jooksul. Ta kasutas romaanis oma ema tegelikke kogemusi, kuid kirjandusliku tegelase tundeelu on välja mõeldud.
Teos räägib ühe ema ja tema 8 tütre ja ühe poja elust Hiina 20. sajandi ajaloo taustal.
Philip Knights, parun Knights

Philip Douglas Knights, parun Knights (3. oktoober 1920 – 11. detsember 2014) oli Suurbritannia politseinik.
Ta oli 1975–1985 West Midlandsi politsei peakonstaabel. 
22. juulil 1987 sai ta parun Knightsina eluaegseks peeriks.
Viljandi vald (Viljandi kihelkond)

Viljandi vald (saksa keeles "Schloss Fellin / Schloß Fellin") oli vald Viljandimaal Viljandi kihelkonnas.
Valla pindala oli 113 km².
1939. aasta valdade reformiga läksid valla maa-alad uue Viljandi valla koosseisu, välja arvatud Metsa ja Surva külad ja osa Tusti asunduse piirkonnast, mis läksid Tänassilma valda, Mustapali küla, mis läks Holstre valda, ja Pärna nr. 115, Rulli nr. 116 ja 117 talude piirkonnad, mis läksid Raudna valda.
Vallas on sündinud Anna Altleis, Anton Irv, Hans Kuben ja Jaan Tõnisson ning surnud Juhan Aidas.
Surnud 18. mail

"Siin loetletakse 18. mail surnud tuntud isikuid."
Georges Lagrange

Georges Lagrange (23. november 1929 Châtillon-sur-Chalaronne – 11. detsember 2014) oli prantsuse katoliku vaimulik, Gapi piiskop 1988–2003.
Hans Wallat

Hans Wallat (18. oktoober 1929 Berliin – 11. detsember 2014 Hilden) oli saksa dirigent.
Barstyčiai

Barstyčiai on alev Leedus Skuodase rajoonis, Barstyčiai valla halduskeskus. Barstyčiai asub merepinnast 140 meetri kõrgusel. Alevi servas asub väike järv.
Barstyčiais asub keskkool. Alevis on lastekodu ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1906. aastal ehitatud puidust katoliku kirik. Kirik, selle kellatorn, piirdemüür ja väravad on muinsuskaitse all. Alevis on Barstyčiai uus kalmistu. Alevi lähedal Puokė külas asub Barstyčiai rändrahn, mis on Leedu suurim rändrahn.
Külla jäävad osaliselt Žemaitija rahvuspark ja Mikytai maastikukaitseala. 
Muinsuskaitse all on veel Barstyčiai mägi ehk Nõiamägi. Tegemist on hiiega, mille kohta on liikvel palju legende. Rahvas rääkis, et mäe otsa kogunesid nõiad pidutsema, supeldes mäe jalamil olevas soos ja tantsides siis mäe peal. Ka olevat sellel põletatud nõidasid. Ka olevat sellel mäel kord ööbinud üks žemaidi vürstidest, kellele siis öösel ilmus nõid, andes talle teada, et vaenuvägi läheneb tema kodule. Ka olevat see olnud nõidade elupaigaks pärast seda, kui nad muude inimeste seast välja aeti. Hilisematel aegadel tähistas rahvas mäel jaanipäeva.
Ajalugu.
Barstyčiaid on esmamainitud 1558. aastal. Aastail 1649–1773 kuulus see jesuiitidele, seejärel Jagminaste suguvõsale. XVIII sajandi lõpus ja XIX sajandil kandis asula Jagminpolise nime. 1841. aastal on mainitud Barstyčiaid kui alevit.
1936. aastal püstitati alevisse mälestusmärk katoliiklikule noorteliikumisele Pavasaris. Teise maailmasõja ajal tapsid alevi hõivanud Saksa väed 13 sealset peret. Selsamal aastal sai Barstyčiaist partisanide baas. Pärast sõja lõppu sai alevist üks Leedu metsavendade baase. 1974. aastal hävitati Pavasarise mälestusmärk, see taastati 1990. aastal.
Barstyčiai rändrahn

Barstyčiai rändrahn on rändrahn Leedus. Asub Skuodase rajoonis Barstyčiai vallas Puokė külas.
See on mahult suurim rändrahn Leedus. Selle kaal on umbes 680 tonni, pikkus 13,4 m, laius 7,5 m ja kõrgus 3,6 m. Asjaolu, et tegemist on Leedu suurima rändrahnuga, avastas aastal 1957 maaparandaja Peter Grigaičiai. Kuni selle ajani peeti Leedu suurimaks rändrahnuks Puntukast.
Lenkimai

Lenkimai on alev Leedus Skuodase rajoonis, Lenkimai valla halduskeskus. Lenkimai asub Läti piiri ääres Šventoji jõe ääres.
Lenkimais asuvad algkool ja raamatukogu. Alevi külje all asub üks kahest vanimast eravalduses olevast tuulepargist Leedus. Alevis on Kuksinė küla kalmistu, Nõukogude sõjaväekalmistu, Lenkimai alevi kalmistu, Männikalmistu ja Lenkimai Simonas Daukantase tänava kalmistu.
Vaatamisväärsusteks on 1816. aastal ehitatud katoliku kirik, samuti vana kirikla ja kalmistu.
Alevi kalmistul kasvab meetrise ümbermõõduga 18 meetri kõrgune mänd, mida rahvas vanasti pühaks pidas. Selle juurde ehitati ka kabel.
Ajalugu.
Arvatakse, et Lenkimai tekkis enne maareformi aastal 1560. Aastail 1568–1622 kuulus see Chodkiewiczitele, seejärel (aastani 1831) Sapiehade suguvõsale. Küla kannatas rängalt Põhjasõjas ja sellele järgnenud katkuepideemias. Aastal 1768 rajati sinna tollipunkt.
Aastal 1784 kanti Lenkimai esimest korda kaardile alevina. XX sajandi alguseks kujunes see tähtsaks turukohaks. Aastal 1946 hõivasid alevi ajutiselt Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist sovhoosikeskus.
Surnud 19. mail

"Siin loetletakse 19. mail surnud tuntud isikuid."
Pannilöömine

Pannilöömine (ka "panni löömine") on eesti rahvakultuuris levinud komme, mis väljendus põlatud inimesele mingi vahendiga (nt panniga) kolistamisega. Eestis tunti seda kogu alal, ehkki oli vähe levinud. Enamasti kasutati kolistamiseks panne, ent seda võidi teha ka adrahõlmadega, ahjupeltidega.
Surnud 20. mail

"Siin loetletakse 20. mail surnud tuntud isikuid."
Mallorca kuningriik

Mallorca Kuningriik (katalaani "Regne de Mallorca", hispaania "Reino de Mallorca", ladina "Regnum Maioricae") oli kuningriik, mille rajas Jaime I Vallutaja.
Kuningriik hõlmas Baleaari saared ja mandripiirkondi Roussillonis ja Oksitaanias.
Külavainu

Vainu (ka "vain", "külavainu", "külavain") on küla serval olev rohumaa või külas olev väljak, mis oli ühiskondliku elu keskus.
A4Tech

A4Tech on Hiina Vabariigi (Taiwani) elektroonikaettevõte. A4Tech on maailmas üks suuremaid arvuti välisseadmete tootjaid. 
A4Tech arendab ja toodab klaviatuure, hiiri, veebikaameraid, kõrvaklappe, kõlareid ja mänguseadmeid. Ettevõtte eesmärgiks on uurida ja arendada tipptasemel tooteid, et parandada seadmete kasutamise mugavust. Üldiselt keskendutakse hiirte ja klaviatuuride arendamisele ja tootmisele.
Ettevõttel on kolm suurt kontorit. Peakontor Min-Chuan Rd., Hsin-tien, Taipei, Hiina Vabariik, mis on Taiwani kontor. USA kontor: Chino, California, USA, mis on mõeldud Põhja-Ameerika klientidele. Hiina kontor: Xiwang Industrial rajoon, Tiantangwei, Fenggang Town, Dongguan City, Guangdong, Hiina, mis on globaalne kontakt.
Tooted.
A4Tech toodab seadmeid nii tavakasutajatele kui ka mänguritele. Nende tooted on suunatud enamasti mänguritele. Ettevõte pakub oma toodetel ka juhtmevaba tehnoloogiat.
V-Track ja "holeless-"hiired.
A4Tech tõi turule enda loodud V-Tracki ja ilma auguta hiired, mis tagavad kasutajatele tunduvalt paremad tingimused. V-Track hiir kujutab endast vertikaalse laseri tehnoloogiat, mis annab täpsema hiiretöö ja kvaliteetsema tulemuse, võrreldes tavalise optilise hiirega paraneb kvaliteet ligi 3 korda. Ettevõtte loosung selle kohta on: "Töötab isegi juuste peal". 
"Holeless" ehk auguta hiir on tehnoloogia, millel puudub standardne auk hiire põhjal. See võimaldab liikumist peaaegu igal pinnal ning takistab tolmu sattumist hiire sisemusse.
Mosėdis

Mosėdis (vene keeles vanasti Масяды) on alev Leedus Skuodase rajoonis, Mosėdise valla halduskeskus. Mosėdis asub Bartuva jõe ääres.
Alev jääb osaliselt Salantai regionaalparki, Erla geomorfoloogilisele kaitsealale ja Šaukliai maastikukaitsealale. Osaliselt ulatuvad alevisse ka Natura 2000 alad Erla ja Salantase jõe ürgorud ning Mosėdise ümbrus. Looduskaitse all on Mosėdise vaher ja Ramanauskase tamm. 
Alevis asuvad gümnaasium ja raamatukogu. 
Kultuurimälestised.
Mosėdises asub kivimuuseum. Aadressil Akmenų g. 28 asub Vaclovas Intase majapidamine, mille hoovi on rajatud ligi 15 000 kiviga muuseum. Aias on kaks tiiki, sinna on istutatud ka mitmeid võõrliike. Osa kive on seatud kompositsioonideks. Kaitse all on ka sealne elumaja, mis rajati aastal 1958.
Muinsuskaitse all on ka kalmistul asuv kabel aastast 1845. Kabel on nelinurkse põhiplaaniga keldriga hoone, mil on poolkaarekujuline apsiid. Apsiidi juures on seinal metallist rist. Edelaküljel on eenduva katusega portaal.
Alevi lõunaservas asub linnamägi, selle juures aga kääbaskalmistu.
Lisaks kalmistule on alevis veel kaks kaitsealus matmisplatsi. Linnamäe juures asub II maailmasõjas langenud Nõukogude sõdurite matmispaik. Aastal 1975 asetati sinna kohaliku kolhoosi eestvedamisel mälestuskivi, aastal 2002 rajati Venemaa eestvõtmisel memoriaalkompleks. Sinna on maetud 240 tuvastatud isikuga hukkunut, lisaks veel 347 tundmatut sõdurit. Teine paik on Leedu metsavendade hukkamis- ja matmispaik. Sinna on maetud 32 metsavenda.
Muinsuskaitse all on ka vesiveski aadressil Salantų g. 2. Aastal 1792 ehitatud vesiveski asub Bartuva jõel. Betoonist vundamendi, poolkeldri ja mansardkorrusega ühekorruseline hoone restaureeriti aastal 1978.
Vaatamisväärsused on veel 1783. aastal ehitatud katoliku kirik, samuti vana kirikla ja kirikaia väravad, hoov ning sealsed ristitee elemendid. Need asuvad aadressil Muziejaus g. 2. Barokne kirik restaureeriti aastal 1844. Kirikuaias asuvad aastal 1901 rajatud votiivkabelid. Neid on 19 ja need on pühendatud Jeesuse ristiteele. Kirikla asub aadressil Akmenų g. 1B. Ka see on võetud muinsuskaitse alla.
Ajalugu.
Mosėdist on esmamainitud 1253. aastal. Seal asus kuralaste Ceklise muinasmaakonda kuuluv linnus. Seda on mainitud aastal 1253 ("Maysedis"). Hiljem jäi Mosėdis Leedu võimu alla ja sealsed kuralased sulandusid žemaitide hulka. Žemaitija ristiusustamise järel hakkas asula kuuluma Žemaitija piiskoppidele. Aleviks sai asula aastal 1544. Esimene kirik rajati alevisse aastal 1551.
XVI sajandil rajati linnamäele Mosėdise mõisa hoonetekompleks.
Põhjasõja ajal rüüstasid alevi Rootsi väed. Aastal 1703 sai alev õiguse iga nädal turgu pidada. Aastal 1842 konfiskeeriti piiskopilt tema valdused ja mõisast sai riigimõis. Maareformi ajal selle maad tükeldati. Aastail 1907 ja 1968 kannatas alev suurte tulekahjude läbi. Pärast teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.
Uno Puusepp

Uno Puusepp (sündinud 1951) on endine ENSV RJK töötaja ja hilisem KAPO tehniline spetsialist (töötas KAPOs alates 13. novembrist 1991 kuni 8. aprillini 2011). Uno Puusepp on pensionil ja elab Moskvas.
Ülestunnistus.
2014. aasta detsembris andis Uno Puusepp intervjuu Venemaa telekanalile NTV, kus ta väitis, et edastas kontaktisik Nikolai Jermakovi kaudu FSB-le salastatud infoallikaid. Dokumentaalfilmis "Meie mees Tallinnas" väidab ta, et töötas 20 aastat FSB agendina. Ta pani strateegiliste infoallikate koopiad salakeldrisse, kust hiljem võttis neid Nikolai Jermakov ja toimetas Venemaale. 
Väidete tõepärasus.
Uno Puusepa väidete kontrollimiseks alustas KAPO koostöös riigiprokuratuuriga kriminaalmenetlust karistusseadustiku § 232 lg 1 (riigireetmine) sätete alusel.
Sundi sild

Sundi sild ehk Öresundi sild; taani: "Øresundsbroen", rootsi: "Öresundsbron", hübriidnimi: "Øresundsbron") on maantee- ja raudteesild üle Taani ja Rootsi vahelise Sundi väina, mis ühendab omavahel Kopenhaageni (Sjælland) ja Malmö (Skåne). Silla pikkus on 8 kilomeetrit. 
Sillal on neljarealine maantee ja kaks paari raudteerööpaid. Silla raudtee ühendab Skandinaavia poolsaare raudteevõrgustiku Lääne- ja Kesk-Euroopa raudteevõrguga. Peale selle ühendab sillale paigaldatud andmesidekaabel Rootsit Mandri-Euroopa internetiga.
Ehkki sild ületab Taani ja Rootsi vahelise piiri, pole sillal piirivalvet, sest mõlemad riigid kuuluvad Põhjamaade passiliitu ja Schengeni viisaruumi ning seetõttu tavaliselt isikutunnistusi ei kontrollita. Siiski on aeg-ajalt Rootsi sisenemisel vaja läbida tollikontroll. 
Nimi.
Taanis ja Rootsis on silla nimi vastavalt Øresundsbroen ja Öresundsbron. Silda haldav ettevõte kasutab nime Øresundsbron, mis on taani- ja rootsikeelse nime hübriid. Kuna kahe linna vaheline ühendus koosneb tunnelist, tehissaarest ja sillast, on kasutusel ka harvemini kasutatav nimi "Öresundi ühendus" (taani keeles: "Øresundsforbindelsen", rootsi keeles: "Öresundsförbindelsen").
Ajalugu.
Esimene teadaolev ettepanek ehitada sild Taani ja Rootsi vahele tehti 1936. aastal. Silda hakati ehitama 1995. aastal ja see valmis 1999. aastal. 14. augustil 1999 kohtusid silla keskel Rootsi kroonprintsess Victoria ja Taani kroonprints Frederik, tähistamaks silla valmimist. Sild avati ametlikult 1. juulil 2000. 12. juunil 2000, kaks nädalat enne silla avamist, läbisid 79 871 jooksjat silla kaudu poolmaratoni Taanis asuvast Amagerist Skåne maakonda Rootsis.
Pärast silla avamist kasvas Taani ja Rootsi vaheline liiklus esimesel kasutusaastal 61%. Silda ei kasutatud siiski nii palju, kui oli varem eeldatud, kuid alates 2005. aastast on silla kasutamine kiiresti kasvanud. 2012. aastal tuli silla ületamise eest maksta 310 Taani krooni, 375 Rootsi krooni või 43 eurot. 2009. aastal kasutas silda 35,6 miljonit inimest.
Hind ja kasu.
Ühenduse loomine kahe linna vahele maksis 30,1 miljardit Taani krooni. Silda haldab ettevõte, millest pool kuulub Taani riigile ja pool Rootsi riigile. Kummagi riigi valitsus seda ettevõtet rahaliselt ei doteeri ja see sõltub täielikult sillaületustasudest. Maksumaksja raha silla ehituseks ei kasutatud, aga seda kasutati maismaaühenduse loomiseks, seda eriti Taanis, kus sillal oli kohalik tähtsus lennujaama ja raudteevõrgu vahelise ühendusteena.
Sundi komitee sõnul on sild toonud majanduslikku kasu mõlemale riigile 78 miljardi Rootsi krooni väärtuses ja aastane kasu on 6,5 miljardit Rootsi krooni.
Langus (telesari)

"Langus" on BBC telesari, mille võtted toimusid Põhja-Iirimaal Belfastis. Peaosalise, politseikomissar Stella Gibsoni rollis on "Salatoimikutest" tuntud Gillian Anderson. Tema jälitatavat sarimõrvarit mängib iiri näitleja Jamie Dornan.
Sarja teine hooaeg läks eetrisse Iirimaal 2014. aasta 9. novembril ja Ühendkuningriigis 13. novembril. Kolmas hooaeg aga algas Iirimaal 2016. aasta 25. septembril ja Suurbritannias kanalil BBC Two 29. septembril.
Invincible

Invincible võib tähistada järgmisi asju:
Laevad:
Albumid ja laulud:
Filmid:
Büllingen

Büllingen (prantsuse "Bullange") on väikelinn ja idapoolseim vald Belgias valdavalt prantsuskeelse Valloonia saksakeelses idaosas Liège'i provintsi (saksa "Lüttich", flaami "Luik") Verviers' ringkonnas. Linn paikneb Ardennide mäestikus, Hohes Venni künkaahelikust umbes 15 km kagus ja Belgia-Saksamaa piirist 10 km läänes An der Worki (prantsuse "Warche") oja kaldal.
Büllingeni valda kuulub koos väikelinna endaga 27 asulat. 1. jaanuari seisuga 2014 elas linnakeses 1211 elanikku ja vallas 5532 elanikku (1.I 2013).
Ajalugu.
Keskmisest kiviajast (9000–4000 eKr) pärinevad esimesed asustusjäljed.
Alates 58 eKr kuulus ala Rooma riigi võimu alla. Piirkonnast ehitati läbi Reimsi–Kölni maantee.
Frangi riigi ajal (450–600) kinnistusid praegusajani säilinud külade/valduste nimed. Tollest ajast pärinevad piirkonnas ler-, heim- ja ingen-lõpuga nimed.
648 asutati Malmedy abtkond, kuhu kuulus ka Büllingeni ala.
8. sajandil kujunes An der Worki jõe alamjooksule välja germaani ja romaani keelealade piir. Piki vana roomlaste maanteed tekkisid frankide kuninglikud mõisad: Thommen, Neundorf, Amel, Büllingen. Manderfeld jäi veidi kõrvale.
789. või 790. aastast on teada paiga ürikuline esmamainimine. Echternachi abtkonna kinkeaktis on see kirjas kui "villa Bollingen".
940. aastal Saksa-Rooma keisri Otto I välja antud ürikus on küla mainitud kui "Bullinga".
962. aastast kuulus Büllingen nn Saksa rahva Püha Rooma liidu üksteisega lõdvalt seotud maade hulka. Pikkamööda tekkisid väikesed kohalikud feodaalvaldused. Büllingeni maade pärast võitlesid üksteisega Luksemburgi hertsogid, Trieri kuurvürstid ja Schleideni maahärrad.
1200. aasta paiku lülitati Büllingen Luksemburgi Hertsogiriigi koosseisu.
1130–1131 on esimest korda mainitud Büllingeni kirikut.
1348–1350 laastas katk ka sealseid maid. Mõningad külad, näiteks Büllingeni ja Honsfeldi vahel asunud Göttgerath, surid välja.
Michael North

Michael North (sündinud 29. mail 1954 Gießenis) on Saksa ajaloolane, uusaja uurija, 2014. aastast Tartu Ülikooli audoktor.
Michael North õppis Ida-Euroopa, kesk- ja uusaja ajalugu ja slavistikat ning lõpetas 1979. aastal Gießeni ülikooli. Tema doktoridissertatsioon (1982) "Die Amtswirtschaften von Osterode und Soldau. Vergleichende Untersuchungen am Beispiel des Herzogtums Preußen in der zweiten Hälfte des 16. und in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts" käsitles varauusaegse Preisimaa hertsogkonna ametkondade majandust. 
Seejärel töötas North teadustöötajana Hamburgi ja Kieli muuseumides ning õppejõuna Hamburgi, Kieli, Bielefeldi ja Rostocki ülikoolides. 1995. aastast on North Greifswaldi ülikooli üldise uusaja ajaloo õppetooli professor. 2006–2007 oli ta sealse filosoofiateaduskonna prodekaan ning 2007–2010 ülikooli prorektor.
Northi teaduslikud huvid on laiad, ta on tegelenud Madalmaade ja Läänemere-äärse piirkonna, Mecklenburg-Vorpommerni, raha- ja pangandus-, kommunikatsiooni ning kultuuri- ja kunstiajalooga. Tema juhitud kaks suuremat uurimisprojekti on olnud seotud Läänemere-ruumi ajalooga: "Kontaktzone Mare Balticum: Fremdheit und Integration im Ostseeraum" (2000–2009) ja "Grenzräume in der Ostseeregion: Der Wandel kultureller und mentaler Grenzen im Ostseeraum" (inglise keeles "Baltic Borderlands: Shifting Boundaries of Mind and Culture in the Borderlands of the Baltic Sea Region", alates 2009). Viimane neist toimub koostöös Lundi ja Tartu Ülikooliga.
North on mitme seltsi ja ühingu liige, sealhulgas kuulub ta Ida- ja Lääne-Preisimaa Ajalookomisjoni (saksa keeles Historische Kommission für ost- und westpreußische Landesforschung) ja Hansa Ajaloo Ühingusse (Hansische Geschichtsverein) ning on Greifswaldis asuva Alfried Kruppi nimelise teaduskolleegiumi (Alfried Krupp Wissenschaftskolleg Greifswald) kaasnõunik.
1. detsembril 2014 sai North Tartu Ülikooli ajaloo audoktoriks. Selle puhul korraldati 29. novembril seminar "Läänemeri meets Ostsee. Constructions and meanings of the Baltic Sea region" ning 2. detsembril pidas North seminaril "Rahvusvahelised rahvusteadused rahvusülikoolis" ettekande "Cultural Exchanges in the Baltic Sea Region".
2015. aastal ilmus eesti keeles Northi raamat "Läänemere ajalugu. Kaubandus ja kultuurid".
2020. aastal nimetati Michael North Szczecini ülikooli audoktoriks.
Maido Maadik

Maido Maadik (20. veebruar 1960 Tallinn – 13. detsember 2014) oli eesti helirežissöör.
Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal (Mai Katsuba ja Lilian Semperi klassis) ning aastal 1983 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Lilian Semperi klassis). Aastatel 1982–1983 õppis ta Eesti Raadios helirežissööride kursustel (juhendajateks Asta Kuivjõgi ja Jaan Sarv).
Ta töötas aastast 1983 helirežissöörina Eesti Raadios, aastast 1998 peahelirežissöörina ja aastast 2005 ka salvestus- ja ülekandeosakonna juhatajana.
Tallinna ja Helsingi vaheline tunnel

Tallinna ja Helsingi vaheline tunnel on Soome lahe alla kavandatav raudteetunnel, mis ühendaks Soome pealinna Helsingi Eesti pealinna Tallinnaga ning Soome raudteevõrgu tulevase Rail Balticu kaudu Baltimaade ja Kesk-Euroopa raudteevõrguga. Tunneli pikkus sõltub sellest, mis tee valitaks, kõige lühem tee on 40 kilomeetrit Naissaarest Porkkala neemeni, muude trassidega oleks tunnel valmimisel pikem kõigist praegu olemasolevatest merealustest tunnelitest.
Projekti seis.
FinEst Linki tunneli ehitamise eeluuringu projekti (2016–2018) kaasrahastati Interregi Kesk-Läänemere programmist. Projekti kogumaksumus oli ligi 1,3 miljonit eurot. Projektis osales kuus partnerit Eestist ja Soomest: Helsingi-Uusimaa Liit (peapartner), Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, Soome Transpordiagentuur, Harju Maavalitsus, Helsingi Linn ja Tallinna Linn. FinEst Link näeb oma aruandes ette üle 100 km pikkust tunnelit, kahe tehissaarega Tallinna madalal ja Uppoluoto kaljul.
Toomas Peterson on pakkunud, et antud tunneli võiks rajada veealuse ankurtunnelina, mis tema väitel on merepõhjaalusest tunnelist üle kahe korra odavam. Sealjuures ta tunnistab, et ühtegi sellist tunnelit ei ole veel kuskil ehitatud.
2021. aastal Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Soome Transpordi- ja Kommunikatsiooniministeeriumi poolt alla kirjutatud memorandumis peetakse vajalikuks Eesti ja Soome koostööd selliste projektide arendamiseks nagu Tallinna ja Helsingi vaheline tunnel.
Hind ja kasu.
FinEst Linki hinnang tunneli maksumusele on kuni 20 miljardit eurot.
Heino Maidlo

Heino Maidlo (sündinud Gustav Heindrich Helmuth Moosberg, ka Kustav-Heindrih; 5. august/vkj 25. juuli 1893 Udeva, Võhmuta vald – 26. juuni 1956 Tallinn) oli eesti kullassepp.
Õppis Tallinnas Joseph Kopfi töökojas kullassepaks. Omas hõbesepa meistripabereid. Kuni 1941. aastani töötas Tallinnas kullassepp Grühnile kuuluvas töökojas. Peaasjalikult valmistas käsitööna kohviserviise, leivakorve, vaase jms. 
Aastatel 1949–1955 töötas Heino Maidlo Tallinna Riiklikus Kunstiinstiuudis metallitöö kateedri assistendina, hiljem meistrina.
Skuodase rajoon

Skuodase rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Klaipėda maakonna aladel. Rajoon piirneb loodes Lätiga.
Rajooni pindala on 911 km². 2014. aasta seisuga elas seal 18 912 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Aleksandrija, Barstyčiai, Lenkimai, Mosėdise, Notėnai, Skuodase (maavald), Skuodase (linnavald), Šatėse ja Ylakiai vald.
Halduskeskus on Skuodase linn. Teised suuremad asulad on Mosėdise, Ylakiai, Lenkimai ja Barstyčiai alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,35% leedulased, 0,63% venelased, 0,2% lätlased ja 0,8% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimad jõed on läänepiiril voolav Šventoji jõgi ning Bartuva lisajõgede Luoba ja Apšega. Skuodase rajoonis asub Barstyčiai rändrahn, mis on Leedu suurim rändrahn. Kõrgeim koht on Kruopiai külas asuv Pūkštė mägi (171,8 m.).
Skuodase rajooni territoorium jääb osaliselt Žemaitija rahvuspargi ja osaliselt Salantai regionaalpargi territooriumile.
Tümo-lümfaatiline seisund

Tümo-lümfaatiliseks seisundiks ("status thymicolymphaticus", ka "status lymphaticus") nimetati patsiendi seisundit, mil arst tuvastas kas elaval (või ka surnud) patsiendil suurenenud tüümuse ja lümfisõlmed.
Termin leidis mitmel pool maailmas küll kasutamist, kuid meditsiinitöötajate seas puudusid kokkulepped ning tõendusmaterjal seisundi tuvastamiseks ja diagnoosimiseks.
Tümo-lümfaatiline seisund (ka 'tüümuse surm' "mors thymica", Felix Platter, 1614) oli mõnda aega klassifitseeritud haigusliku seisundina, mis mõnede meditsiinitöötajate arvates võis põhjustada ka vastsündinute ja väikelaste äkksurma.
Diagnoosimisel (ka surma järgsel) peeti tähtsaks asjaolu, et ei esineks muid tuntud haigusi ja lahkamisel ei tuvastaks anatoomilisi kõrvalekaldeid.
1860. aastatel arvas arst Samuel Wilks, et laste vormikad kehad ja suurenenud tüümus on hea tervise tunnusteks, kuid tema oli teadaolevalt üks väheseid selle seisukoha pooldajaid.
1889/1890 defineeris A. Paltauf seisundit kui lümfaatilist, mille korral tüümus on säilinud ning tuvastatavad on aktiivsed Hassalli kehad, arteriaalse süsteemi hüpolaasia ja hüperplastilised lümfoidkoed.
Vahepeal aga avastas Wilhelm Conrad Röntgen röntgenikiirguse ja alates 1903. aastast hakati kasutama tüümuse vähendamiseks kiiritusravi.
Dr. Charles Norris (New York) oli esimene, kes pakkus 1905. aastal kriteeriumid tümo-lümfaatilise seisundi diagnoosimiseks.
20. sajandi alguses kasutati imikute ja väikelaste tümo-lümfaatilise seisundi ja "laryngismus stridulus"'e raviks kirurgilist ravimeetodit – harkelundieemaldust. Seisundi raviks pakkus König 1906. aastal tüümuse kirurgilist eemaldamist. Kuid kirurgilisetel sekkumistel olid soovimatud kõrvaltoimed 33,3% (üks kolmest patsiendist) surma näol.
Enne 1930. aastat arvati, et suurenenud tüümus ja lümfisõlmed, mida nimetati tümo-lümfaatilise seisundiks, on haiguslik seisnud, mis põhjustab vastsündinute ja väikelaste äkksurma.
1929. seostati suurenenud tüümust mitme haigusliku seisundiga ja seetõttu peeti oluliseks tüümust (ka vastsündinutel) radioloogiliselt uurida.
1930. aastatel aga uuriti Suurbritannias seisundit põhjalikult ja seda ei liigitatud enam haiguste hulka.
Eesti NSV-s arvati aga veel 1960. aastatel, et suurenenud tüümus kutsub esile tümo-lümfaatilise seisundi.
Termin.
Seisundi kohta on kasutatud ka termineid "constitutio-lymphatica, lymphatic constitution, lymphatic-chlorotic constitution, lymphatic diathesis, lymphatic dyscrasia, lymphatic habitus, lymphatism, status lymphaticus, status thymicus, ja thymo-lymphaticus".
Kartena

Kartena (vene keeles vanasti Корцяны) on alev (endine linn) Leedus Kretinga rajoonis, Kartena valla halduskeskus. Kartena asub Minija jõe ääres, jäädes Salantai regionaalpargi territooriumile.
Alevist 6 kilomeetrit ida pool asub Kartena tsiviillennuväli. Alevi lähemas ümbruses asub kuus linnamäge. Kartenas asuvad gümnaasium, kultuurimaja ja raamatukogu.
Vaatamisväärsusteks on 1873. aastal ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, kaks kalmistul asuvat kabelit, XVIII sajandi lõpus ehitatud puidust võõrastemaja aastast 1845, aastal 1792 ehitatud vesiveski, samuti vana kirikla ja kalmistu. Alevi lõunaservas asub linnamägi, selle juures aga kääbaskalmistu.
Ajalugu.
Kartenat on esmamainitud aastal 1253. Toona kuulus asula kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Hiljem jäi Kartena Leedu võimu alla ja sealsed kuralased sulandusid žemaitide hulka. Kartena ümbrus mängis Žemaitija kaitsmisel tähtsat osa.
Aleviks sai asula aastal 1599, aastal 1611 ehitati sinna esimene kirik. Esimene katoliku kirik ehitati Kartenasse aastal 1634, aastal 1723 sai Kartenast linn. Aastal 1777 sai linn turuprivileegid, aga linna kasvu see kaasa ei toonud. Pärast seda, kui linn aastal 1806 maha põles, muudeti see taas aleviks.
XIX sajandil kuulus Kartena Plateritele. Ajal, mil leedukeelne kirjandus keelustati, oli piirkonna juhtiv raamatute salakaubaveoga tegelev isik Jurgis Gudas. Aastal 1907 asutati Kartenas teater.
Nõukogude võim küüditas 45 Kartena elanikku. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.
Halley komeet

Halley komeet on tuntuim lühikese perioodiga komeet. Ta on Maalt nähtav 75–76 aasta tagant. Halley komeet on ainuke lühikese perioodiga komeetidest, mis on Maalt väga selgesti nähtav üks kord inimese eluea jooksul. Viimati oli Halley komeet Päikesesüsteemi keskosas nähtav 1986. aastal. Järgmine kord ilmub ta taevasse 2061. aasta keskel.
Esimene kindel ülestähendus Halley komeedist (240 eKr) pärineb Hiinast. Komeedi perioodilisuse avastas Newtoni teooriat kasutades inglise astronoom Edmond Halley. 1759. aastal nimetas prantsuse astronoom Nicolas Louis de Lacaille esimesena komeedi Halley järgi.
1986. aastal oli Halley komeet esimene komeet, mida vaadeldi kosmosest. Komeeti uuriti detailselt mitme mööda lennanud kosmosesondi (peamiselt Giotto, Vega 1 ja Vega 2) abil ning avastati, et Halley komeedi pind koosneb eelkõige tolmustest mittelenduvatest materjalidest ja väike osa sellest on jäine.
Tüümuse astma

Tüümuse astma ("asthma thymicum") oli harilikult väikelaste haiguslik, sageli surmaga lõppev seisund, mil lapse hingamine lakkas järsult ja mille põhjustajaks peeti suurenenud tüümust. 
1830. aastal avaldas Kopp arvamust, et seisundi kutsub esile suurenenud tüümus.
Tüümuse astma iseloomulikus tunnuseks peeti rasket hingamist, vilisevat köha, tsüanoosi, krambihoogusid ja kõrikrampi (larüngism). Arvati, et tüümus surub hingamisteedele ning see võib väikelapse äkksurma põhjustada. 
1858. aastal väitis Friedleben, toetudes kliiniliste andmete uurimisele ja mõõtmistele, et paljudel nn suurenenud tüümuse juhtudel olid elundi mõõtmed siiski normaalsed.
20. sajandi algusaastatel kasutati imikute ja väikelaste tümo-lümfaatilise seisundi ja tüümuse astma raviks kirurgilist ravimeetodit - harkelundieemaldust.
Käibel on olnud ka terminid Kappian asthma, laryngismus stridulus, le faux croup jt. Termin on vananenud.
Darbėnai

Darbėnai (saksa keeles "Dorben", vene keeles Дорбяны) on alev Leedus Kretinga rajoonis, Darbėnai valla halduskeskus. Alevit läbivad Tenžė ja Darba jõed. Darbėnaid läbib Kretinga ja Skuodase vaheline raudtee.
Darbėnais asuvad gümnaasium ja raamatukogu. Alevi keskus on muinsusmälestisena kaitse all. Alevis kaevandatakse kruusa, selle lähistel asub tuulepark.
Vaatamisväärsusteks on osaliselt säilinud mõisakompleks, aastail 1838–1842 ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, aastal 1820 ehitatud vesiveski ning kabel aastast 1910.
Ajalugu.
Darbėnaid on esmamainitud 1591. aastal; toona asus seal küla ja Darbėnai mõis. Arvatakse, et asula tekkis aastal 1566 läbi viidud maareformi tagajärjel. Aastal 1621 ehitati sinna esimene kirik. Esimene katoliku kirik ehitati Kartenasse aastal 1634.
Aleviks sai Darbėnai aastal 1730. Alev tekkis juudi kogukonna ja sealse turuplatsi ümber. Aastast 1782 kuulus mõis Ignacy Jakub Massalskile. Aastast 1795 sai mõisa omanikuks kindral Niesiolovskis.
Aastast 1824 kuulus Darbėnai Tyszkiewiczitele. Aastal 1831 kogunes alevisse umbes 3000 ülestõusus osalejat, kes pidasid seal Vene vägedega maha kaks lahingut. Lahingute tagajärjel põles maha kirik, kohalik pastor vangistati aga kolmeks aastaks. Tulekahjud laastasid alevit aastail 1882, 1908, 1913 ja 1923. 
Nõukogude võim küüditas 19 Darbėnai peret, Saksa okupatsiooniväed likvideerisid aastal 1941 aga sealse juudi kogukonna (540 elanikku). Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.
Kaarel Sahk

Kaarel Sahk (31. jaanuar 1915 Türi – 29. oktoober 1994 Tartu) oli eesti teatritegelane.
Kaarel Sahk õppis aastatel 1934–1936 Tartu Draamateatri Seltsi Teatrikunsti Stuudios. 
Kaarel Sahk töötas aastatel 1936–1944 Tallinna Töölisteatri majandusjuhina, aastatel 1944–1950 ja 1961–1976 Vanemuise direktori asetäitjana, aastatel 1976–1989 oli ta Vanemuise tehniline direktor. Kaarel Saha eestvedamisel remonditi Vanemuise teatrihooned, ta nõustas ka Ugala teatrihoone ehitust.
Mälestuse jäädvustamine.
Aastal 1996 asutasid Vanemuise selts ja Kaarel Saha poeg Kaarel Sahk juunior Kaarel Saha preemia, mida antakse teatri tehnilistele töötajatele. Aastatel 1996–1999 andsid seda auhinda välja Kaarel Sahk juunior ja Vanemuise Selts, alates 2000. aastast on Kaarel Sahk juuniori partneriks Vanemuise teater.
Pottmüts

Pottmüts (ka "kinnipeamüts, kõrge müts, munamüts, mutremüts, siidimüts, tohvimüts, trükimüts, ümmargune müts") on endisaegne naistemüts, mis oli ümarapõhjaline ja kaetud lillelise siidriidega. Mütsi ääre lõpetas pottmütsile omane äärepits (treemel).
Pottmütsi hakkasid 18. sajandi keskpaigas kandma Harjumaa naised ja 19. sajandil kanti seda üle Eesti.
Treemel

Treemel on endisaegne abielunaiste mütside (nt pottmütside) äärepits. Tütarlaste mütsidel treemel puudus.
Vanaajamaja

Vanaajamaja on Põlvamaal Moostes tegutsev mittetulundusühing, mis õpetab ja populariseerib traditsioonilisi ehitusviise. 
MTÜ Vanaajamaja asutasid 1998. aastal Eesti palkehitajad Ragner Lõbu ja Andres Uus. 
Alates 2009. aastast toimuvad Vanaajamaja koolituskeskuses Moostes Eesti palkehitust tutvustavad praktilised koolitused ja õppepäevad. Alates 2012. aastast korraldab Vanaajamaja rahvusvahelisi koolitusi, kuhu tulevad puusepad kogu maailmast traditsioonilist puitehitust õppima ja õpetama.
Kurenurme Algkool

Kurenurme 4-kl Algkool oli kool Võru maakonnas Sõmerpalu vallas Kurenurme külas. Kool tegutses aastatel 1931–2001. 
Õppetöö algaastal oli õpilasi 110 ning arvukus pidevalt kasvas, nii et aastal 1947 oli koolis juba 133 õpilast. Edaspidi hakkas õpilaste arv pidevalt vähenema ja kool suleti 2001. aastal õpilaste puudumise tõttu. Kool on tegutsenud algkooli (1931–1944), mittetäieliku keskkooli (1944–1946), 7-klassilise kooli (1946–1960), 8-klassilise kooli (1960–1991), põhikooli (1991–2000) ja algkoolina (2000–2001).
Koolil oli 4 ha maad, rajati 1,61 ha suurune õuna- ja marjaaed. Oma kasvatatud kartul, köögivili, valmistatud mahlad ja moosid võimaldasid õpilasi toitlustada väga odavalt.
Olulise panuse koolimaja hoone ehitusele ja aia loomisele andis Boris Rebane (1916-2001), kes oli piirkonna suurtalunik ja kelle eramajas Kurenurme külas töötas aastaid Kurenurme velsker.
Õpetajad.
Koolis on töötanud 151 õpetajat. Pikima staažiga Asta Veri (54 aastat). Koolijuhtidena on töötanud seitse pedagoogi (Bernhard Ploomipuu, Voldemar Feldmann, Eduard Aarna, Arkadi Reigo, Vaike Kähr, Nordon Antons ja Anti Ossis).
Vilistlasi.
Kurenurme kooli vilistlaste hulgas on näiteks Tallinna Ülikooli professor Taimi Tulva, Tartu Ülikooli professor Vambola Raudsepp, ooperilaulja Väino Puura ning motosportlane Avo Leok.
Kaarel Saha preemia

Kaarel Saha preemia on auhind teatri lavastusi ettevalmistavatele, etendusi teenindavatele ja teatrimaju haldavatele tehnilistele töötajatele.
Preemia asutasid 1996. aastal Vanemuise teatri pikaaegse haldusjuhi Kaarel Saha mälestuse jäädvustamiseks Vanemuise selts ja Kaarel Saha poeg Kaarel Sahk juunior. Alates 2000. aastast on Kaarel Sahk juuniori partner preemia andmisel Vanemuise teater. Igal aastal antakse välja kaks preemiat: üks Vanemuise teenekale töötajale, teine väljapoole Vanemuise teatrit.
Mart Kivimäe

Mart Kivimäe (sündinud 28. jaanuaril 1951) on eesti ajaloofilosoof.
Ta on lõpetanud 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Isiklikku.
Tema vend on ajaloolane Jüri Kivimäe. Tema abikaasa on Juta Kivimäe.
Sanna Nielsen

Sanna Viktoria Nielsen (sündinud 27. november 1984) on rootsi laulja.
2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis esindas ta Rootsit lauluga "Undo", mis kogus 218 punkti ning sai kolmanda koha.
Pikklaine

Pikklaine (LW, ingl k "Long Wave") on osa raadiosageduste madalsagedusalast (LF, "Low Frequency"), mida on kasutatud amplituudmodulatsiooniga ringhäälingusaadete edastamiseks. Sagedusvahemik on Euroopas, Aafrikas ja suures osas Aasias 148,5 kHz kuni 283,5 kHz, vastavalt lainepikkused 1058 m kuni 2020 m.
HVNS

HVNS on Eesti räppar.
2013. aastal internetis avaldatud albumit "Terve linn magab" laaditi kolme kuuga alla 15 000 korda. "Inglid hoiavad silma peal" video oli 2014. aasta augustis Eesti kõige vaadatum muusikavideo.
2015. aasta kevadel andis HVNS välja muusikavideo "Teemandid taeva". Sügisel järgnesid "See on armastus" ja "Tükid mu hingest".
Pärast pikemat muusikalist pausi ilmus 2020. aastal HVNSi singel "Valan südame välja". 2020. aasta septembri seisuga oli tema YouTube'i kanalil kokku ligi 2 miljonit vaatamist.
2025. aasta suvel andis HVNS välja singlid "Leia mind siit" ja "Maa ja taeva vahel".
Auhinnad.
2013. aastal võitis HVNS hiphop.ee aastaküsitluse "Eesti loo" kategoorias kolmanda koha looga "Tere hommikust".
Ringküla

Ringküla on külatüüp, kus taluõued paiknevad põldude vahel ringikujuliselt ja ümber küla kulgeb peatee. Küla keskel võib asuda näiteks tiik. 
Eestis leidus ringkülatüüpi kõige rohkem Viru- ja Järvamaal.
Tuumikküla

Tuumikküla on külatüüp, mille moodustavad tihedalt paiknevad tuumikosa taluõued ja tuumikuosa ümber märksa hiljem rajatud hajali või väikeste rühmadena taluõued.
Eestis kujunesid tuumikkülad välja 19. sajandil, ehkki Saaremaal leidus neid ka varem, 18. sajandi lõpust alates.
Potilaat

Potilaat oli endisajal päev enne laadapäeva toimunud turg, kus kaubeldi kõigega, v.a loomadega. Potilaadal müüdi peamiselt savinõusid (igas suuruses kausid-potid) ja pardikujulisi savivilesid, mida tõid turule potisetud. Müüdi ka plekknõusid ning savi- ja puunõusid, mida pakuti vankrist või mis asetati otse tänavale.
Endel Palmiste

Endel Palmiste (4. juuli 1930 Joandu – 9. detsember 2014) oli eesti raamatugraafik ja plakatikunstnik.
1949. aastal lõpetas ta Rakvere I keskkooli, olles valiku ees, kas õppida edasi Tartu Ülikoolis ajalugu või Tallinna kunstiinstituudis graafikat. 1949. aasta sügisel alustas ta õpinguid kunstiinstituudis. Elusaatus tõi pöörde 1950. aasta kevadel, kui ta kavatses koos kahe sõbraga põgeneda Virumaa rannakülast paadiga Soome. Ettevõtmine ebaõnnestus, Palmiste arreteeriti ja saadeti 25 aastaks Jakuutiasse Verhojanski rajooni vangilaagrisse, kust vabanes kuus aastat hiljem. 1956. aastal jätkas ta õpinguid ERKIs, lõpetas selle 1961. aastal graafikuna.
Ta töötas aastatel 1960–1963 kunstilise toimetajana Eesti Riiklikus Kirjastuses, 1965–1967 Normas reklaamikunstnikuna, 1967–1980 kirjastuses Perioodika raamatukirjastusgrupi peakunstnikuna ja seejärel vabakunstnikuna. Ta oli 1964. aastast Kunstnike Liidu liige. 
Endel Palmiste loomingus on olnud esikohal plakatikunst. Ajastu nõuete kohaselt on ta kujundanud hulgaliselt poliit- ja reklaamplakateid ning pälvinud konkurssidel ja näitustel auhindu. Vähem tähtis pole tema looming ka raamatukujunduse vallas. Tema illustratsioonides valitseb dünaamiline sule- ja pintslijoonistus. Raamatukaantel on ta kasutanud kalligraafilist kirjapilti, millele on omane lopsakas pintslitõmme ja peenike sulejoon.
Endel Palmiste võttis osa Eesti Memento liidu tegevusest, oli ka selle esimees. 2002. aastal autasustati Endel Palmistet Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgiga massirepressioonide uurimise eest. 
Ta oli Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Kujundusgraafikute liidu liige.
Tüümuse koe saarekesed

Tüümuse koe saarekesteks ("noduli thymici accessorii") nimetatakse osadel loomadel esinevaid tüümuse koe jäänukeid või kogumeid, näiteks kaelas, aga ka mujal kehas, kus toimub tüümuse formeerumine ja arenemine. 
Tüümuse koe saarekeste areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Pole selge kas tüümuse koe saarekeste all võidakse silmas pidada ka aberrantset tüümusekude, mida võidakse tuvastada radioloogiliste uuringute ajal ja kuvada piltdiagnostika abiga või tuvastada ka operatsioonide käigus, kas kaelas, kopsuväratis või "spatium retropharyngeum"'is jm.
Arvukalt võib tüümuse koe saarekesi ("noduli thymici accessorii") esineda nii kaelas (nimetatakse ka kaela tüümuseks ("cervical thymus)", kuni 36%-l), vahelihases, kopsude parenhüümis ja mujalgi.
Tüümuse koe saarekeste liigitamise osas normaalseteks või ebanormaalseteks struktuurideks puudub üksmeel.
Tüümuse koe saarekeste kui ebanormaalsete struktuuride (aberrantse tüümusekoe) pooldajate arvates on need embrüoloogilise tüümuse jäänukid, ning tegemist on embrüogeneesist pärineva arenguanomaaliaga. 
Tüümuse koe kogumeid (miniatuursed tüümused) väljaspool tüümuse normaalseks kinnitatud asukohta seostatakse suurenenud riskiga tüümuse tsüstide moodustumisel.
Mürgistus

Mürgistus ehk mürgitus on mürgistumine ja mürgistatud-olek, mis on mürgi toimel tekkinud haiguslik seisund.
Mürgistuse teke.
Mürgistus tekib siis, kui inimesed joovad, söövad, hingavad, süstivad või puutuvad piisavalt ohtlikku ainet (mürki), mis võib põhjustada haigust või surma. Mõned mürgid võivad väga väikestes kogustes põhjustada haigusi või vigastusi. Haigus võib pärast mürgiga kokkupuudet tekkida väga kiiresti või pikaajalise kokkupuute korral võib see areneda mitme aasta jooksul.
Mürgised ained.
Mürgine aine on kõik, mis võib avaldada kahjulikku bioloogilist mõju. See võib olla keemiline, füüsikaline või bioloogiline. Näiteks võivad toksilisteks aineteks olla:
Mürgistuse sümptom.
Mürgistuse sümptomid sõltuvad mürgi tüübist ja sissevõetud kogusest, kuid üldised tähelepanu pööravad asjad:
Sagedasemad mürgistuste põhjused inimestel on alkohol, metanool, uimastid, ravimite üledoos, kemikaalid, vingugaas ehk süsinikoksiid CO (vingumürgistus). Mürgistusi võivad põhjustada ka riknenud toit (toidumürgistus), putukahammustused (sh mesilaste ja herilased ning skorpionite 'nõelamine'), mürkmadude hammustused, mürgised seened, mürktaimed jm.
Mürgistus võib kulgeda ägeda või kroonilise haiguspildiga.
Mürgistuse ennetamine ja ravi.
Mürgistuse kahtluse või ka tegeliku mürgistuse korral tuleks kannatanul ja/või tema lähedastel (ka saatjatel), helistada võimaluse korral kas mürgistusteabekeskusesse, hädaabinumbrile 112 (Euroopa hädaabinumber) ja kutsuda kiirabi või pöörduda erakorralise meditsiini osakonda.
Mürgistuste ravis kasutatakse detoksikatsiooni meetodeid ja sümptomaatilist ravi. Mõne mürgistuse puhul saab kasutada antidootravi ehk vastumürgi manustamist. Vastumürgid on olemas siiski vaid piiratud hulgale mürkidele. Näiteks metanoolimürgistuse puhul kasutatakse antidoodina etanooli, et takistada metanooli lagundamist maksas.
Kemikaalidega töötavatele inimestele on mürgistuse vältimiseks kehtestatud ohtlike kemikaalide lubatud piirnormid, mis kaheksatunnise tööpäeva (40-tunnise töönädala) jooksul töötajale mõjudes ei põhjusta tervisekahjustust.
Artois

Artois (hollandi "Artesië") on endine Põhja-Prantsusmaa provints. Selle territooriumi pindala on umbes 4000 km² ja rahvaarv umbes 1 miljon. Selle peamised linnad on Arras (hollandi "Atrecht"), Saint-Omer, Lens ja Béthune.
Paiknemine.
Artois' territoorium hõlmab siseosa Pas-de-Calais' departemangust, mille lääneosa moodustab endine Boulonnais. Artois' territoorium kattub laias laastus Arrasi, Béthune'i, Saint-Omeri ja Lensi ringkonnaga ning Montreuil' ringkonna idaosaga. See hõlmab söevälja lääneosa, mis ulatub itta läbi Nordi departemangu ja üle Kesk-Belgia.
Ajalugu.
Algselt annekteeris feodaalse Artois' krahvkonna Flandria krahvkond. See läks aastal 1180 Prantsusmaale kui Flaami printsessi Isabelle de Hainaut kaasavara ning tehti aastal 1237 taas eraldi krahvkonnaks Isabelle'i lapselapse Roberti jaoks. Pärandi kaudu läks Artois aastal 1384 Burgundia hertsogite võimu alla. Neljanda hertsogi Charles Südi surmaga pärisid Artois Habsburgid ja see läks dünastia Hispaania harule. Pärast 1566. aasta usurahutusi Madalmaades liitus Artois aastal 1576 lühidalt Hollandi mässuga, osaledes Genti rahustamises kuni Arrasi uniooni moodustamiseni aastal 1579.
Pärast Arrasi uniooni jõudsid Artois ja Hainaut (hollandi "Henegouwen") eraldi kokkuleppele Felipe II-ga. Artois jäi Hispaania Madalmaadesse kuni prantslased vallutasid selle Kolmekümneaastase sõja käigus. Anneksiooni tunnistati Püreneede rahuga aastal 1659 ja sellest sai Prantsuse provints. Artois oli alati olnud suuresti prantsuskeelne, kuid see oli Prantsuse anneksioonini Lõuna-Madalmaade osa.
Artois koges 19. sajandi teisel poolel kiiret tööstuslikku arengut, tuginedes suurtele söevarudele. Esimese maailmasõja ajal jooksis rindejoon läbi provintsi, põhjustades tohutuid purustusi. 20. sajandi teisest poolest kannatas Artois koos naaberaladega söetööstuse languse tõttu.
Saturday (Fall Out Boy singel)

"Saturday" on USA pop-punk bändi Fall Out Boy singel nende 2003. aasta albumilt "Take This to Your Grave". See on ikka veel kaasatud igale nende kontserdile ja peaaegu alati on see viimane esitatav laul. See on ainus Fall Out Boy singel, kus Pete Wentz karjub.
Muusikavideo.
Videos on kaasatud kõik bändiliikmed, kuid eriti esimees Patrick Stump ja bassist Pete Wents. Pete tapab teisi bändiliikmeid ning nende sõpru, jättes Ärtu emanda kaardi iga kehaga. Patrick on detektiiv kes jälitab "tapjat". Laulu ühes salmis on Pete ja Patrick nähtavad samas positsioonis, istumas voodil mille taga oleval seinal on näha kõik Pete'i ohvrid, oletamas et Pete ja Patrick võivad olla sama inimene. Lõpus Pete tapab Patricku, kuid kuna tuleb välja et nad ongi üks ja sama inimene siis sureb ka Pete.
Videosse on põimitud ka klipid bändi esinemiselt. Believers never die DVD kommentaariumis ütlesid nad et pekslev ja agressiivne tants oli Hatebreed'ile mitte neile.