Õppetund

Õppetund ehk koolitund on õppetöö korraldamise põhivorm ja õppimiseks eraldatud ajavahemik koolis.
Õppetund on õpetamisel järjekindlalt rakendatava püsiva struktuuriga õpetaja ja õppijate tegevuse korraldamise vorm. Koolitunni kestus on tavaliselt 45 minutit. 
Õppetund ja selle nõuded.
Eesmärk – igal tunnil peab olema kindel eesmärk, mille õppetunni käigus saab saavutada. Esialgu määratakse tunni didaktilist üldeesmärki, mis koosneb õppe-eesmärkidest, loogilisest ja kasvatuseesmärgist, kuna iga tund lahendatakse igasuguseid õppeülesandeid.
Head õppe-eesmärgid on
Tunni eesmärk peaks olema:
Materjali maht ja keerukus – tuleb kindlaks määrata tunnis läbivõetava õppematerjali maht ja keerukus vastavalt püstitatud eesmärgile ja õppijate tunnetuslikele võimetele.
Areng – tund peab arendama õppijate tunnetuslikku iseseisvust, loovtegevust ning kohusetundlikku suhtumist õppetöösse.
Õppemeetodid – tuleb valida kõige sobivam kombinatsioon vastavalt õppetunni eesmärgile, õppematerjali sisule ja õppijate tunnetuslikele võimetele.
Korraldus – õppetund peab olema ratsionaalselt korraldatud, see peab olema plaanikindel, tihe õpetaja poolt hästi suunatud, ökonoomse ajakasutusega ning terviklik.
Tulemus – tunni kasutegur peab olema võimalikult suur, st edasiantavast õpiinformatsioonist peavad õppijad võimalikult palju omandama. Tähtis ei ole tunnis mitte see, kui palju õpetaja õpetab, vaid see, kui palju õppijad tunnis omandavad.
Õppetunni struktuur.
Õppetunnil on kolm etappi (Kõverjalg 1989: 123):
Iga teooriatunni peamisteks struktuurikomponentideks on 
Tunni liigid.
Õpilaste mõistmise ja tunnetuse arengu suhtes, võib õppetunde liigitada probleemita ja probleemseteks tundideks.
Tunni planeerimine.
Tunni planeerimisel määratakse kindlaks tunni õpetuslikud, kasvatuslikud ja arendavad eesmärgid:
Valmistatakse ette tunnis kasutatavad õppematerjalid (mõisted, nendevahelised seosed, seaduspärasused, näitvahendid, digivahendid, kantseleitarbed)
Määratakse kindlaks õppematerjali seos teiste õppeainete ja praktikaga, kasutatakse lõimingu.
Valitakse sobivad õppemeetodid: kogemusõpe, köitev loeng, mõttega lugemine, jutustamine, diskussioon klassis, diskussioon väikeses rühmas, kriitilised juhtumid, juhtumi uurimine, ajurünnak, SWOT – analüüs, õppijate intervjuud, grupi ettekanded, rollimäng, sotsiodraama, ideekaart, raport, rühmatöö, meeskonnatöö, projektitöö, 
Koostatakse sobiv tunni struktuur. Planeeritakse tund ajaliselt, üksikute etappide kaupa.
Õppetunnivaatlus.
Tunnivaatlus ei tohiks olla koolis nähtus omaette, vaid pigem osa õppeasutuse sisehindamisest, sh õpetaja enesehindamisest. Sisehindamine on õppeasutuse eesmärkidest lähtuv õppe- ja kasvatustegevuse ning juhtimise analüüs ja tulemuslikkuse hindamine. Sisehindamise eesmärgiks on õppeasutuse arenguks vajalike juhtimisotsuste tegemine. Sisehindamissüsteem on kaheosaline: 
Tunnivaatluse põhieesmärk on valikute ja võimaluste teadvustamine vaadeldavale, lisaks peaks tunnivaatlus aitama õpetajal oma tööd analüüsida, edasisi eesmärke püstitada, jälgida oma edasiminekut ja arengut õpetajana, identifitseerida need valdkonnad, millele tuleb rohkem tähelepanu pöörata. 
LAK-õppetund.
LAK-õpe on lõimitud aine ja keeleõpe. LAK-õppetund on ühel ajal aine- ja keeleõppetund. Keeles, mis ei ole õpilase emakeel, õpetatakse ja õpitakse näiteks matemaatikat, loodusteadust, kunsti või majandust. Aineõpetajatelt nõuab LAK-õppetund mingil määral ka keele õpetamist: aineõpetajate ülesanne on edendada niisuguste keeleteadmiste omandamist, mida õppuril ei ole, kuid mida on aine mõistmiseks ja õppimiseks vaja.