tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
La Brea

La Brea on linn Trinidadis ja Tobagos. Linn asub Trinidadi saare edelaosas, Point Fortinist põhjas ja San Fernandost lõunas. Läänes on linna piiriks Paria laht.
La Brea on peamiselt tuntud selle läheduses asuva Pitchi asfaldijärve tõttu.
Linna territoorium on 52 km² ja seal elab umbes 18 000 inimest. Halduslikult kuulub La Brea Siparia piirkonda.
Caroni jõgi

Caroni jõgi on mitme jõe nimi:
Trinidadi ja Tobago asulate loend

Trinidadi ja Tobago asulate loend on nimekiri Trinidadi ja Tobago linnadest, küladest ning muudest asustatud punktidest.
Trinidadi ja Tobago vapp

Trinidadi ja Tobago vapp on Trinidadi ja Tobago riigivapp alates riigi iseseisvumisest 1962. aastal.
Vapi kavandas selleks kokku kutsutud erikomitee ja see võeti ametlikult kasutusele 9. augustil 1962.
Riigivapi keskne element on vapikilp, mille värvid ühtivad Trinidadi ja Tobago lipu värvidega. Kilbi alumisel punasel väljal on kujutatud Christoph Kolumbuse kolme laeva (Santa Maria, Niña ja Pinta), millel seilates ta saared avastas. Laevade arv sümboliseerib ühtlasi Püha Kolmainsust, kelle auks on nimetatud Trinidadi saar. Vapikilbi ülemisel mustal väljal on kaks kuldset koolibrit, kes sümboliseerivad saarte rikkalikku loodust.
Vapikilpi toetavad omakorda kaks lindu – need on Trinidadi ja Tobago rahvuslinnud punaiibis ja venetsueela tšatšalaka. Vapikilbi kohal on kiiver, laevatüür ja kookospalm; neist viimane sümboliseerib saarte taimestikku ja põllumajandust. Vapi alumises osas on vasakul kujutatud Trinidadi saare kolme tippu, mida Kolumbus merelt esimesena märkas (niinimetatud Kolmainu künkad ehk Trinity Hills) ja paremal Tobago saart; mõlema kaldaid uhub meri. Kõige all on lint Trinidadi ja Tobago motoga "Together We Aspire Together We Achieve" (eesti keeles "koos püüdleme, koos saavutame").
Christoffer Wilhelm Eckersberg

Christoffer Wilhelm Eckersberg (2. jaanuar 1783 – 22. juuli 1853) oli taani maalikunstnik.
Eckersbergi maal "Udsigt gennem tre buer i Colosseums tredje stokværk" kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu.
Tema auks antakse välja 1883. aastal asutatud Eckersbergi medalit.
Elukäik.
Eckersberg alustas kunstiõpinguid Jens Jesseni ja Josiah Jacob Jesseni juures. 1803. aastast õppis ta Kopenhaageni kuninglikus kunstiakadeemias Nicolai Abildgaardi juhendamisel ja lõpetas selle kooli 1809. aastal kuldmedaliga. Medaliga kaasnes stipendium õpinguteks Pariisis. Aastail 1811–1812 õppis ta Jacques-Louis Davidi ateljees. 
Aastatel 1813–1816 elas Roomas. 
1817. aastast oli Eckersberg Kuningliku Taani Kunstiakadeemia professor ja aastatel 1827–1829 akadeemia direktor.
Trinidadi ja Tobago dollar

Trinidadi ja Tobago dollar (ametlik lühend TTD, mitteametlikult ka TT$) on Trinidadi ja Tobago rahaühik.
Igapäevases riigisiseses kasutuses tähistatakse Trinidadi ja Tobago dollarit dollarimärgiga ($), millele lisatakse rahvusvahelises kasutuses tähed TT (TT$), et eristada seda muude riikide dollaritest.
1 Trinidadi ja Tobago dollar võrdub 100 Trinidadi ja Tobago sendiga. Käibel on rahatähed vääringus 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 dollarit ning mündid vääringus 1, 5, 10 ja 20 senti. Harvem võib kohata küll kehtivaid, kuid vähelevinud 50-sendiseid ja 1-dollarilisi münte.
Trinidadi ja Tobago dollar võeti kasutusele juba koloniaalperioodil 19. sajandil. See ei kehtinud vaid perioodil 1949–1964 kui Suurbritannia algatusel püüti kõigis Briti Lääne-India kolooniates juurutada ühist rahaühikut Briti Lääne-India dollarit.
13. aprilli 2013 seisuga võrdus 1 Trinidadi ja Tobago dollar 0,15649 Ameerika Ühendriikide dollariga.
Põhjaahelik

Põhjaahelik on mäeahelik Trinidadi ja Tobago koosseisu kuuluva Trinidadi saare põhjaosas, kus asuvad ka riigi kaks kõrgeimat mäetippu – Aripo mägi (940 m) ja El Tucuche (936 m). Ahelikust saavad alguse mitmed jõed, teiste seas riigi pikkuselt teine jõgi Caroni.
Põhjaahelik on ida–läänesuunaline, kulgedes Trinidadi saare kõige idapoolsema küla Toco juurest Chaguaramase poolsaare tipuni. Algselt oli ahelik väga metsane, kuid eriti just lääneosas, kus asuvad saare kõige tihedamalt asustatud alad, on metsad raie tulemusel valdavalt hävitatud. Metsatustumist peetakse Trinidadi peamiseks keskkonnaprobleemiks.
Vilhelm Hammershøi

Vilhelm Hammershøi (15. mai 1864 Kopenhaagen – 13. veebruar 1916 Kopenhaagen) oli taani maalikunstnik.
Hammershøi maal "Støvkornenes dans i solstrålerne" (1900) kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu ja seda eksponeeritakse Ordrupgaardi muuseumis.
Pikassilla palu

Pikassilla palu (ka "Pikasilla palu") on kaitsealune männik Valga maakonnas Tõrva vallas. 
Männik võeti kaitse alla 1974. aastal (Pikassilla palu kaitseala; pindala 26 ha)..
Kesknõmme looduskaitseala

Kesknõmme looduskaitseala on looduskaitseala Saaremaal. Kaitseala pindala on u 337 ha. 
 aastasse 1965, kui seal võeti kaitse alla tuhkpihlaka ja jugapuu kasvukoht ("Kesknõmme liigikaitseala", ka: "Veere kaitseala").
Pitchi asfaldijärv

Pitchi asfaldijärv (inglise keeles "Pitch Lake") on maailma suurim asfaldijärv, mis asub Trinidadis ja Tobagos Trinidadi saare edelaosas La Brea linna lähistel. Järve pindala on umbes 40 ha ja sügavus kuni 80 m.
Pitchi järv on üks Trinidadi saare vaatamisväärsusi, mida külastab kuni 20 000 turisti aastas. Järvest ammutatakse looduslikku asfalti, mille tootmises on Trinidad ja Tobago maailmas esirinnas. Asfaldi kaevandamisega tegeleb ettevõte Lake Asphalt of Trinidad and Tobago. Järve asfaldivarude suuruseks hinnatakse 6 miljonit tonni, millest peaks praeguste kaevandusmahtude juures jätkuma veel 400 aastaks.
Järve avastas 1595. aastal inglise meresõitja Walter Raleigh, kes kasutas järve asfalti oma laevade tõrvamiseks. Teekattena kasutati sealset asfalti esimest korda 1815. aastal.
Jürgen Renteln

Jürgen Renteln (25. juuli 1885 Roosna-Alliku – 27. juuni 1961 Oldenburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta lõpetas Peterburis Püha Anna koguduse Kirikukooli ja astus aastal 1904 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1915 arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Estonia.
Aastal 1916 töötas ta Peterburis dr. Kullmayeri erakliinikus. Ta täiendas ennast Saksamaal ja asus aastal 1918 tööle Eestis Paide Haigla juhataja ja kooliarstina. Aastatel 1918–1920 osales ta Vabadussõjas arstina Paide Punase Risti Haiglas. Ta töötas Paides aastani 1923. Seejärel töötas ta Haapsalus Eestist lahkumiseni. Aastatel 1923–1927 oli ta Läänemaa Keskhaigla juhataja ja aastast 1925 ka Haapsalu emade- ja laste nõuandla juhataja. Aastast 1935 töötas ta Lääne maahaigla sünnituse ja naistehaiguste osakonna ordinaatorina. Samal ajal oli ta Kaitseliidu Lääne maleva Haapsalu malevkonna sanitaarpealik. Ta kuulus Läänemaa Arstide Seltsi, Eestimaa Arstide Abistamise Seltsi, Haapsalu Kaunistamise Seltsi, Lääne Tiisikuse Vastu Võitlemise Seltsi ja Loomakaitse Seltsi. Ta oli veel kirglik jahimees ja Haapsalu Jahisalga abiesimees. Tema hobiks oli tšellomäng.
Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Ta töötas Saksamaal kuni pensionile siirdumiseni eraarstina. Ta suri aastal 1961 Oldenburgis.
Tagamõisa puisniit

Tagamõisa puisniit on puisniit Saare maakonnas Saaremaa vallas; ühtlasi suurim Saaremaal säilinud puisniit. Kaitseala pindala on 133 ha.
Puisniit võeti kaitse alla 1957. aastal ("Tagamõisa puisniidu kaitseala", ka: "Tagamõisa kaitseala").
Koiva puisniit

Koiva puisniit on puisniit Valga maakonnas Valga vallas, Koiva jõe ääres.
Puisniit võeti 1957. aastal kaitse alla ("Koiva puisniidu kaitseala"). Praegu kaitstakse puisniitu Koiva-Mustjõe maastikukaitseala koosseisus.
Süda tänava hõlmikpuu

Süda tänava hõlmikpuu on kaitsealune hõlmikpuu Tallinnas Peeter Süda tänava ja Pärnu maantee tänava nurgal; ühtlasi Eesti suurim ja jämedaim hõlmikpuu. 
Süda tänava hõlmikpuu on looduskaitse all alates 30. aprillist 1966 (kaitstav objekti nr 391). 
1980. aastate lõpus taheti Tallinna ehitada uut tribüüni oktoobri- ja maiparaadide vastuvõtmiseks ning Estonia teatri uut hoonet ja selle käigus oleks maha võetud ka Süda tänava hõlmikpuu. See leidis aga suurt vastuseisu ja sellest puust kujunes üks looduskaitse sümboleid. Tribüüni ja teatrihoone ehitamine nurjus ja sellega seoses tuli käibele fraas "hõlmikpuu sündroom".
2017. aasta seisuga hinnati puu vanuseks üle 110 aasta. Puu ümbermõõt on 164 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt), kõrgus 13 m. 
Ajalugu.
1930. aastal ajalehes Vaba Maa ilmunud artiklis väitis Ernst Kühnert, et "Kingu" on Jaapani puu "Ginkgo biloba", mille mõned eksemplarid tõi tema isa Heinrich Kühnert Saksamaalt. Ernst istutas puu Kühnerti parki – Vana-Pärnu maantee 19 (hiljem Süda tänav 2). Ühe puu istutas tollane linnaaednik (Hans Lepp) ka Viruväravamäele, kuid see nii hästi ei kasvanud.
Toetudes Ernst Kühnertile ja Eduard Viirokile (1932) jt võib väita, et see puu oli Heinrich Kühnerti toodud, kuid täpset istutusaega ei suudeta tuvastada. Viiroki andmete kohaselt öelnud Ernst Kühnert talle (ilmselt 1928. aastal), et puud olla toodud 30 aastat tagasi. 
1913. aastal otsustati tollast Ahju tänavat pikendada ja E. Kühnertilt osteti seks puhuks osa aiast 7909 rubla ja 75 kopika eest. Ernst istutas hõlmikpuu ümber tema praegusesse asukohta Vana-Pärnu mnt ja P. Süda tänava nurgal 1913. aastal.
1928. aastal oli hõlmikpuu rinnasläbimõõt 10 cm, kõrgus 6 m (Viirok, 1932); 1955. aastal 28 cm ja 8,2 m; 1965. aastal 35 cm ja 8,5 m; 1983. aastal 46 cm ja 9,2 m.
Sümbolina.
Arvatakse, et hõlmikpuu suudab taluda õhu saastumist, kuna ta on suutnud vastu pidada ka linnahaljastuses. Tallinnas muutus puu aastal 1989 justkui looduskaitse sümboliks, kuna nii kauges põhjamaa linnas teist temataolist leida pole.
Kaubi kaasik

Kaubi kaasik (ka: Nopsi kaasik) on kaitsealune kaasik Valga maakonnas Tõrva vallas. 
Kaasik võeti aastal 1974 kaitse alla ("Kaubi kaasiku kaitseala"; pindala 2 ha).
Felix Raudkepp

Felix Olev Raudkepp (4. juuni 1901 Peterburi – 9. oktoober 1986 Tallinn) oli eesti neurokirurg.
Felix Raudkepp osales Vabadussõjas õppursõdurina. Ta lõpetas aastal 1920 Narva I Gümnaasiumi ja astus samal aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1926 arsti astme väärilisena.
Ta asus tööle aastal 1927 Tartu Ülikooli närvikliiniku assistendina professor Ludvig Puusepa juures ja tegi kaasa uue, neurokirurgilise osakonna ja kliiniku organiseerimise. Aastatel 1940–1941 organiseeris ise neurokirurgia haiglat Tallinnas, olles selle juhataja ning esimene neurokirurg Tallinnas. Saksa okupatsiooni ajal haigla likvideeriti ja ta töötas era-neuroloogina Tallinnas. 
Aastal 1944 avati haigla uuesti ja ta jätkas Vabariikliku Neurokirurgilise Haigla juhataja ja neurokirurgina, mil haigla reorganiseeriti Tallinna Keskhaigla neurokirurgia osakonnaks; ta töötas aastani 1976 neurokirurgia osakonna juhatajana. Aastatel 1976–1980 töötas ta konsultandina oma erialal.
Ta oli aastal 1950 Ludvig Puusepa nimelise Neurokirurgide, Neuroloogide ja Psühhiaatrite Seltsi asutajaliige, esimene esimees ja hiljem sama seltsi auliige. Tal on teaduspublikatsioone neurokirurgia alalt.
Saarniite jalakas

Saarniite jalakas (ka: Sarnito jalakas) on kaitsealune harilik jalakas Võru maakonnas Võru vallas Saarde külas; ühtlasi Eesti jämedaim jalakas.
Jalaka tüve ümbermõõt oli 2000. aastal 633 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 16 m.
Porsiku kadakad

Porsiku kadakad on kaitsealused kadakad Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. 
Kadakad võeti 1984. aastal kaitse alla (Porsiku kadakate kaitseala; pindala 2 ha).
Suured kadakad on mitmesuguse kujuga. Kuna kadakad asuvad endisel lammaste karjamaal, on nende võra alumine osa lammaste kujundatud.
Kadakad asuvad Rame külas Porsiku talus. Neid hooldas talu peremees August Tampärk ehk Porsiku Kustas, kes ühtlasi pidas oma talus kasutatud riistadest muuseumi, mis koguna moodustas pärast tema surma Hanila muuseumi varade aluse.
Sipa pärn

Sipa pärn on kaitsealune pärn Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Pärna tüve ümbermõõt on 900 cm (mõõdetuna 0,6 m kõrguselt), kõrgus 13 m.
Sepise jugapuu

Sepise jugapuu (ka: Tagamõisa jugapuu) on kaitsealune jugapuu Saare maakonnas Saaremaa vallas Kehila külas, kasvades Sepise oja kaldal. See jugapuu on Eesti jämedaim ja kõrgeim. 
Jugapuu tüve ümbermõõt on 104 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt), kõrgus 12 m.
Hoo keel

Hoo keel (keelekood hoc) on munda keelkonna khervari keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Indias, peamiselt Jharkhandi, Lääne-Bengali ja Odisha osariigis.
Hoo keelt räägib umbes 1 miljon inimest.
Rootsi vabatahtlike kompanii

Rootsi vabatahtlike kompanii ehk Rootsi Vabakorpus Eestis (ka "Rootsi vabatahtlike korpus"; rootsi keeles "Svenska kåren i Estland") oli Eesti Rahvaväe koosseisu kuulunud jalaväekompanii Eesti Vabadussõjas.
Moodustamine.
1918. aasta lõpul pidas Eesti Ajutise Valitsuse eridelegatsioon välisminister Otto Strandmani juhtimisel Stockholmis läbirääkimisi Rootsi valitsusasutustega sealt sõjalise abi saamiseks. Rootsi valitsus ei nõustunud riiklike vägede saatmisega Eestisse. Vahepeal oli küsimus sattunud ka ajakirjandusse, kus algatus leidis poolehoidu. Peamiselt ajakirjanduse õhutusel algaski Rootsis 1918. aasta detsembri lõpul eraviisiline vabatahtlike kogumine Eestisse saatmiseks.
27. jaanuaril 1919 sõlmis Eesti sõjaminister Konstantin Päts Rootsi majori Carl Axel Mothanderiga lepingu rootsi vabatahtlike võtmiseks Eesti Rahvaväe teenistusse. Lepingu järgi kohustus major Mothander 14 päeva jooksul formeerima Rootsi kodanikest 300-mehelise salga võitluseks Eestisse tunginud Punaarmee üksustega. Eesti valitsus kohustus omalt poolt tasuma vabatahtlike palgad ning hankima formeeritavale üksusele riide- ja lahinguvarustuse. Tegelikult moodustati üks rootsi kompanii, mille koosseis 13. aprillil 1919 tõusis 178 meheni.
Tegevus Vabadussõjas.
Veebruari lõpus 1919 saadeti rootsi kompanii Viru rindele 1. diviisi alluvusse, kus ta viibis lühikest aega, võttes osa mõnest luurekäigust. Kompanii tegelikuks rivijuhiks kujunes kapten Georg Malmberg. 13. märtsil 1919 lahkus kompanii distsipliiniprobleemide tõttu 1. diviisist Paldiskisse ümberformeerimisele.
2. aprilliks oli üksus saavutanud ilmselt enam-vähem rahuldava seisukorra, mistõttu Sõjavägede Ülemjuhataja kindralmajor Johan Laidoner andis korralduse see järgmisel päeval Lõunarindele Soomusrongide divisjoni Scoutspataljoni käsutusse saata. Salga ülemaks määrati major Lambert Hällén. Lõunarindel viibis kompanii veidi üle kuu, võttes koos Scoutspataljoniga osa lahingutest Petseri piirkonnas. 24. aprillil läks kompanii 2. diviisi käsutusse.
Mai alguseks oli kompanii isikkoosseis jäänud väga väikeseks, ulatudes 5. mail koos ohvitseridega 68 meheni. Samuti oli väeosas tekkinud sisekonflikt major Mothanderi ja kompanii ohvitserkonna vahel, mistõttu andis sõjaminister 17. mail käsu rootsi kompanii likvideerida. Osa rootsi vabatahtlikke lahkus Eestist kodumaale Rootsi, mõned neist aga astusid teenistusse Eesti sõjaväkke, Taani vabatahtlike kompaniisse ja Vene valgekaartlaste Põhjakorpusse.
Pakri pank

Pakri pank (vanasti Pakerordi pank) on Pakri poolsaarel asuv pank. Pakri pank on Balti klindi kõige läänepoolsem osa Mandri-Eestis.
Panga kõrgus on 22–24 m (25 m). Tektooniliste püstlõhede tõttu on panga serv sakiline ja sageli esineb varinguid.
Pangal paljanduvad Alam-Kambriumi, Ülem-Kambriumi ja Ordoviitsiumi kivimid. Seal on Pakerordi lademe tüüppaljand, kus glaukoniitliivakivi ja diktüoneemaargiliidi paksus on suurim, vastavalt 3,7 ja 4,5 m. Pank on ka Pakri kihistu stratotüübiks.
Panga keskosa geograafilised koordinaadid on .
Pakri panga idaossa jääb 5,8 m kõrgune Pakri juga.
Pakri pank hakkas merest kerkima umbes 4000 aastat tagasi.
Pakri pangal asub Pakri tuletorn. Vana tuletorn rajati 1808. Tänapäevane tuletorn on Eesti kõrgeim ja rajati 1889.
Tamme pank

Tamme pank on Võrtsjärve idarannikul asuv paljandite rühm. 
Pangal paljanduvad Kesk-Devoni Aruküla lademe liivakivid. Suurima paljandi pikkus on 75 m.
Pank on aastast 1959 kaitse all (Tamme paljandi kaitseala; pindala 9 ha).
Far Cry 3

"FarCry 3" on avatud maailmaga FPS videomäng, väljatöötatud Ubisoft Montreali, Ubisoft Massive'i, Ubisoft Red Stormi, Ubisoft Reflections ja Ubisoft Shanghai koostöös, ning avaldatud Ubisofti poolt Microsoft Windowsile, Xbox 360-le ja PlayStation 3-le.
Margus Allikmaa

Margus Allikmaa (sündinud 28. juunil 1961 Paldiskis) on Eesti riigiametnik ja tippjuht, Eesti Kultuurkapitali juhataja, endine kultuuriminister ja Vene Teatri direktor. 
Margus Allikmaa on lõpetanud 1980. aastal Tallinna Polütehnikumi raadiotehnikuna ja 1985. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainseneri erialal. Teatrijuhina on ta end täiendanud 1993. aastal Los Angeleses, 1994. aastal Taanis jm. 
Aastatel 1981–1998 töötas ta erinevates ametites Eesti Draamateatris (1981–1982 lavatööline, 1982–1986 vanemheliinsener, 1986–1988 peainsener, 1988–1990 asedirektor ja 1991–1999 direktor). 
Aastatel 1998–1999 töötas ta ASi Trio LSL peadirektorina. 
Aastatel 1999–2002 oli Margus Allikmaa Kultuuriministeeriumi kantsler. Alates 3. septembrist 2002 kuni 10. aprillini 2003 oli ta Eesti kultuuriminister Siim Kallase valitsuses, aastatel 2003–2004 Tallinna abilinnapea. 
Aastatel 2004–2007 oli ta Eesti Raadio juhatuse esimees ja jätkas Eesti Rahvusringhäälingu asutamise järel aastatel 2007–2017 ka uue asutuse juhatuse esimehena. 
Alates 1. veebruarist 2018 kuni 31. jaanuarini 2022 oli Margus Allikmaa Vene Teatri direktor. Alates 1. veebruarist 2022 on ta Eesti Kultuurkapitali juhataja. Ta kandideeris Eesti Kultuurkapitali juhiks ka 2016. aastal, osutus konkursil edukaks, kuid kahepoolsed läbirääkimised ei viinud vaatamata konkursivõidule töölepingu sõlmimiseni. 
Aastatel 2003–2006 oli Margus Allikmaa Eesti Draamateatri nõukogu esimees. 
Aastatel 2000–2005 oli Margus Allikmaa Eesti Reformierakonna liige. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta parteituna Eesti Reformierakonna nimekirjas Viimsi vallavolikokku.
Särevi Teatrituba

Särevi Teatrituba (endise nimega Andres Särevi Kortermuuseum) on Eesti Ajaloomuuseumi allüksus (enne 1. veebruari 2019 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi allüksus) Tallinnas aadressil Tina tänav 23-13. Särevi Teatrituba on ainus teatritegelaste muuseum Eestis.
Näitleja, lavastaja ja teatrijuht Andres Särev ning Estonia ja Tallinna Töölisteatri näitleja Anna Särev elasid selles Kadrioru kolmetoalises korteris alates 1937. aastast. Särevite kodu oli väga külalislahke ja nende külaliste hulka kuulusid mitmed tuntud kirjanikud, kultuuri- ja teatriinimesed. Kuna lapsi Annal ja Andresel ei olnud, soovisid nad, et pärast nende surma avataks korteris teatrimuuseum. Muuseum avati korteris 7. mail 1982.
Muuseum on avatud ettetellimisel ning külastajatel on võimalik pääseda elutuppa, endisse magamistuppa ja kabinetti. Kabinetis on eksponeeritud Särevite ligi 6000-köiteline raamatukogu ja Andres Särevi töölaud. Endises magamistoas saavad lapsed mängida nukkudega, proovida teatrikostüüme, kübaraid ja parukaid.
Muuseumil on pikk luuleõhtute traditsioon ja seal tehakse haridustööd.
Balvano

Balvano on vald (omavalitsusega linn) Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis. 
Balvano kõrgus merepinnast on keskmiselt 425 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. 
1944. aastal leidis vallas aset Balvano rongitragöödia, mis on Itaalia ajaloo suurima inimohvrite arvuga rongiõnnetus.
Linn sai kannatada 1980. aasta maavärinas.
Rein Lindmäe

Rein Lindmäe (sündinud 17. märtsil 1953 Tallinnas) on eesti lauatennisist ja treener.
Ta on lõpetanud 1971 Tartu 1. Keskkooli ja 1979 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Isiklikku.
Tema vend Alari Lindmäe oli samuti lauatennisist.
Tal on tütred Maris, Karin ja poeg Erik.
Württembergi valitsejate loend

 
See on Saksa riigi Württembergi valitsejate loend, riik oli algselt krahvkond ja lõpuks kuningriik, kuni valitsev dünastia aastal 1918 troonilt tõugati. 
Württembergi krahvid aastani 1495.
Nürtingeni leping jagas Württembergi krahvkonna kaheks eraldi liiniks. Württemberg-Stuttgart pealinnaga Stuttgardis ja Württemberg-Urach pealinnaga Urachis. 
Württemberg-Urachi liin.
Münsingeni leping taasühendas aastal 1482 kaks eraldi liini Eberhard V alla. Eberhard omandas aastal 1495 hertsogitiitli. 
Württembergi hertsogid 1495–1803.
Aastal 1803 tõsteti Württembergi hertsog Saksa-Rooma riigi kuurvürsti seisusse. Aastal 1806 keisririik kaotati ja Württembergi kuurvürstist sai sõltumatu kuningatiitliga monarh.
Württembergi kuningad 1806–1918.
Saksa-Rooma riik kaotati aastal 1806. Württembergi kuurvürst, Napoleon I liitlane, ootas seda, saades aastal 1806 sõltumatu Württembergi kuningriigi valitsejaks.
Lincolni maakond (Colorado)

Lincolni maakond ("Lincoln County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°98' N, 103°52' W. 
Maakonna halduskeskus on Hugo ja suurim linn on Limon.
Maakonna pindala on 6999 km². Veepindala on 1 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5467. Aastal 2000 oli elanikke 6087. 
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Lincolni maakonnas oli 6087 inimest, 2058 leibkonda ja 1389 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 0,9 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 2406 (keskmine tihedus 0/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 8,53%. 
2058 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,44 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,04 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 38 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 130,90 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 140,70 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 914 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 39 738 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 25 742 dollarit, naistel 22 168 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 150 dollarit. 
11,70% elanikkonnast ja 8,10% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 14,40% alla 18-aastasi ja 11,50% üle 65-aastasi.
Vooremägi

Vooremägi (ka "Pikasilla Vooremägi") on linnamägi Tartu maakonnas Elva vallas Purtsi külas.
Mälestise kirjeldus.
Vooremägi on omaette seisv mäeküngas, mis ulatub Väikese Emajõe suudmeluhast 10–11 m kõrgemale. Seal asus mägilinnus, mille õueala on ovaalse kujuga. Õueala ulatus põhja-lõuna suunas 45 m ja ida-lääne suunas 34 m ning pindala 1200 m².
Linnamäel tehisvall puudub ning mitmete sissekaevete tõttu on pealispind kohati ebatasane. Vooremäe jalamil asetseb 25 m laiune terrassivöönd. Terrassivööndi välisel serval asetseb 1–2 m kõrgune vallitaoline looduslik moodustis, mis on paremini jälgitav linnamäe lääne- ja põhjaküljel.
Algselt oli mägi laiem ja lamedam. Linnuse asukohana kujundati see ulatuslikult ümber. Linnuse lõplik valmimine on miskipärast pooleli jäänud.
Mälestise ajalugu.
Leidude järgi kuulub linnus II aastatuhande algusse või I–II aastatuhande vahetuse aega.
Arheoloogilised uuringud.
1952. aastal uuriti Harri Moora juhatusel õuepinda. Selle töö käigus tehti kindlaks kultuurkiht. Leiti loomaluid, telliskiviprügi ja kedral valmistatud savinõu kilde.
2009. aastal kaevas arheoloog Martti Veldi linnuse õuealal ja linnamäe jalamil oleval asulakohal. Selle arheoloogilise kaevamise peaeesmärk oli määrata muistise vanus ja kultuurkihi paksus.
Akvapoonika

Akvapoonika on jätkusuutlik toidu tootmise süsteem, mis on kombinatsioon traditsioonilisest akvakultuurist (veeloomade, nagu tigude, vähkide, krevettide kasvatamine veemahutites) ja hüdropoonikast (taimede kasvatamine mullata) üksteist toetavas keskkonnas. 
Akvakultuuris jääkained (eelkõige ammoniaak) akumuleeruvad vees, muutes vee kaladele mürgiseks. Suunates sellise vee läbi inertse substraadiga (kruus, kergkruus) täidetud taimede kasvulava, lagundavad ühed nitrobakterid ammoniaagi esmalt nitrititeks ning seejärel teised bakterid nitritid nitraatideks, mille omakorda taimede juurestik toitainetena veest välja võtab. Seejärel suunatakse toitainetest puhastatud vesi tagasi veeloomade mahutisse.
Uueveski järv

Uueveski järv (ka: "Uueveski paisjärv") on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi linnas.
Järve pindala on 1,2 ha, pikkus 190 m, laius 100 m, valgla pindala 35 km², kaldajoone pikkus 518 m ja kõrgus merepinnast 60 m. Järves asub üks saar. Järv on paisutatud Uueveski ojale Uueveski vesiveski tarbeks, mis asub järve paisul. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda ja on avalikult kasutatav veekogu.
Voor (keeleteadus)

Voor ehk kõnevoor on keeleteaduse mõiste, mis tähistab suulises vestluses ühe kõneleja jätkuvat häälesolekut. 
Vestlus kahe või rohkema inimese vahel jaguneb kõnevoorudeks ja tüüpiliselt on teineteisele järgnevatel kõnevoorudel erinevad autorid, kuid ühele kõnelejale võivad kuuluda ka kaks või enam üksteisele järgnevat kõnevooru (näiteks kui teine kõneleja ei võta vastu talle pakutud kõnevooru, võib esimene kõneleja alustada taas oma kõnevooruga). Kõnevooru vorm, sisu ning pikkus võivad varieeruda.
Kõnevoorud liigenduvad lausungiteks.
Kõnevoorud eri kultuurides.
On leitud, et Eesti ja Soome kultuuris on aja kasutus vestluses erinev. Soomlaste kõne on rahulikum, nii kõnevoorud kui ka pausid nende vahel on pikemad. Tavaline on vaikiv kuulamine. Kõnevooru katkestamisi on vähe, seda peetakse kas ebaviisakuseks või kuulaja erimeelsuse märgiks. Eestlaste kõnetempo on kiirem ja kõnevoorud vahetuvad kiiremini. Suhteliselt sagedasti esineb korraga rääkimist. Eestlased ei kuula vaikides, vaid pigem reageerivad hüüatuste, kommentaaride, küsimustega jms. Eestlased taluvad kõnevooru katkestamist paremini kui pikki kõnevoore.
Gallicchio

Gallicchio (kreekakeelne nimi "Gallikion, Γαλλίκιον") on vald Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis. 
Gallicchio kõrgus merepinnast on keskmiselt 730 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Annette Funicello

Annette Joanne Funicello (22. oktoober 1942 – 8. aprill 2013) oli Ameerika Ühendriikide laulja ja näitleja.
Laurenzana

Laurenzana on vald Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis.
Laurenzana kõrgus merepinnast on keskmiselt 730 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Miguel Poblet

Miguel Poblet Orriols (18. märts 1928 – 6. aprill 2013) oli hispaania maanteejalgrattur.
Ta võitis aastatel 1957 ja 1959 Milano-Sanremo ühepäevasõidu ning 1952 ja 1960 Kataloonia velotuuri.
Sarconi

Sarconi on vald Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis. 
Sarconi kõrgus merepinnast on keskmiselt 636 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Kalevi Korpi

Kalevi Johannes Korpi (3. oktoober 1927 Miehikkälä vald − 6. aprill 2013) oli soome laulja.
Ta oli 1970. aastatel tantsuorkestri Dallapé solist.
Karen Muir

Karen Yvette Muir (pärast abiellumist Karen de Graad; hüüdnimi Tepid Torpedo; 16. september 1952 Kimberley – 1. aprill 2013 Mossel Bay) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi ujuja. 
Karen Muir on kõigi spordialade arvestuses kõigi aegade noorim täiskasvanute rekordi püstitaja. Ta võitis 1965. aastal Suurbritannia meistrivõistlustel Blackpoolis tüdrukute 110 jardi seliliujumise ja püstitas maailmarekordi (1.08,7) 12 aasta 10 kuu ja 25 päeva vanusena. Seejärel tuli ta Suurbritannia meistriks ka 110 ja 220 jardi vabaujumises. Tema pikkus oli tollal 162 cm ja kaal 50 kg. Ta oli ujumisega tegelema hakanud alles kolm aastat varem, et oma häbelikkusest üle saada. Ta treenis juba tollal viis tundi päevas.
Ta parandas seliliujumise maailmarekordeid aastatel 1965–1969 kokku 15 korda. 100 meetri seliliujumise maailmarekordit parandas ta kolm korda (tema rekordiks jäi juulis 1969 ujutud 1.05,6). 200 meetri seliliujumise maailmarekordit parandas ta aastatel 1966–1969 neli korda. 110 jardi (1.06,7) ja 220 jardi (2.24,1) ametlikud maailmarekordid on siiani Karen Muiri nimel, sest uusi rekordeid enam ei registreerita.
Karen Muir tuli seliliujumises, vabaujumises ja kompleksujumises kokku 22 korda Lõuna-Aafrika Vabariigi meistriks ja seliliujumises kolm korda USA meistriks ning tegi 15 Lõuna-Aafrika Vabariigi rekordit. Olümpiamängudele ta ei pääsenud, sest Lõuna-Aafrika Vabariigil ei lubatud apartheidi tõttu olümpiamängudel osaleda.
Karen Muir loobus tippspordist 1970. aastal. Aastal 1980 nimetati ta esimese Lõuna-Aafrika Vabariigi sportlasena rahvusvahelise ujumise kuulsuste halli liikmeks.
Ta lõpetas seejärel Free State'i ülikooli arstiteaduskonna ja asus koos abikaasaga tööle arstina. Neil sündis kolm tütart ja üks poeg. Alates 2000. aastast elasid nad Kanadas ja Karen Muir töötas Briti Columbias Vanderhoofis perearstina.
Aastal 2009. diagnoositi tal rinnavähk ja 2012. aastal selgus, et see oli ravimatuid siirdeid andnud. Karen Muir suri kodumaal Mossel Bays.
Karen Muiri nime kannab Kimberley ainuke olümpiamõõtmetega ujumisbassein.
Neeme Laanepõld

Neeme Laanepõld (11. jaanuar 1913 – 27. veebruar 1991) oli eesti muusik ja laulutekstide autor.
Ta oli pärit Keila vallast Keelva külast. Alghariduse omandas ta Käesalu algkoolis. 1937–1940 õppis Laanepõld Tallinna Konservatooriumis August Topmani oreliklassis, hiljem oli tema õpetajaks Hugo Lepnurm. 
Muusikaõpingud jätkusid 1940–1941 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja 1944–1945 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Tuudur Vettiku kooriklassis. 
Aastatel 1940–1944 oli ta Põlva kiriku köster-organist. 
Aastad 1946–1963 möödusid Eesti NSV Rahvaloomingu Keskmajas inspektor-metoodikuna. Rahvaloomingu Keskmaja oli klubitöö ja isetegevuse juhendamiseks ja kontrollimiseks loodud riiklik keskasutus. Selle juures töötas ka Laulupeo Büroo. See aeg hõlmab osalemist mitmesuguste taidlusülevaatuste töös ja Rahvaloomingu Keskmaja väljaannete toimetamist. 
1963–1988 töötas Neeme Laanepõld Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi muusikaosakonna teadurina, hiljem juhatajana. 
Ta kogus rahvaviise ja -pille, avaldas muusika- ja kultuuriloolisi kirjutisi. Tema koostatud on mitmed Teatri- ja Muusikamuuseumi väljaanded: albumid laulupidudest „Laulud nüüd lähevad" I −1965 ja II – 1969, raamat omakandi suurmehest "Helilooja Konstantin Türnpu, 1865-1927" (Tallinn, 1965), "Mart Saar. Fotokroonika elust ja loomingust" (koos Vardo Rumesseniga, 1983), "Gustav Ernesaks" (1980), "Orelid ja osjapillid, pasunad ja parmupillid" (1972 ja 1978), "Cyrillus Kreek" (1974). Sellesse perioodi jääb ka ainulaadse moldpilliansambli Mollikud asutamine muuseumi juurde, mis tegutses aastatel 1973–1977. Selle ansambli lindistused asuvad Eesti Raadio arhiivis. Ansamblile tegi seaded Neeme Laanepõld ja koosseisus olid sopran-, alt-, tenor-, ja bassmoldpill.
Neeme Laanepõllu looming on väga mitmekesine. Ta kirjutas ja tõlkis hulgaliselt laulutekste. Tuntumad neist on Prantsuse lastelaul „Põdra maja", eesti rahvaviis „Tantsulaul", A. Kiilaspea „Tooma laulukoor", naiskoori laul „Toa teeks ma endal tamme alla". 
Tema helilooming hõlmab erinevaid žanre: koori- ja soololaule, ansamblimuusikat, suurvorme. Rahvapilliorkestritele „Tahkuranna linakolkimise tants", „Kaks saarlast ja hiidlane", „Jaanikene mäel", „Kadrina killavoor", süit „Viise vainult, laule laanest", tsükkel „Neli laulu külaskäigust Soome". 
Eesti Kirikumuusika Liit andis Neeme Laanepõllu 100. sünniaastapäevaks välja tema vaimuliku kantaadi "Jääv armastus" noodi. Selle esitlus toimus Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus 21. aprillil 2013 kell 11 peetud missal.
Amherst (Massachusetts)

Amherst on linn Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Hampshire'i maakonnas.
Linnas elas 2010. aastal 37 819 inimest.
Linnas asub Massachusettsi ülikooli pealinnak.
Linna sihtnumber (ZIP-kood) on 01002, mis on USA mandriosas teine. Lisaks on kasutusel ka 01003, mis on reserveeritud ülikoolile. Esimest – 01001 – kasutab Agawami linn Hampdeni maakonnas.
Morvern Callar (film)

"Morvern Callar" on 2002. aastal valminud Briti film, mille lavastaja on Lynne Ramsay ja peaosa kehastab Samantha Morton. See põhineb 1995. aastal ilmunud Alan Warneri romaanil "Morvern Callar".
Lühikokkuvõte.
Morvern Callar on Šoti väikelinnas elav neiu. Ta ärkab jõuluhommikul üles ja avastab, et ta abikaasa on sooritanud enesetapu endal kõri läbi lõigates, jättes maha oma viimase, avaldamata raamatu käsikirja. Morvern kustutab abikaasa nime käsikirjalt ja asendab enda omaga, seejärel lendab Almeríasse Costa del Soli, kus müüb käsikirja oma nime all.
Rannamõisa pank

Rannamõisa pank (ka Rannamõisa-Tiskre pank) on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus, halduslikult Harju maakonnas Harku vallas; ühtlasi Põhja-Eesti pankranniku osa. Pank asub Tiskre ja Rannamõisa vahelisel lõigul.
Panka kaitstakse Rannamõisa maastikukaitseala koosseisus.
Panga maksimaalne kõrgus on 35 m. Panka moodustav klint on Pakri tüüpi, ehk siis paekalda all paljanduvad Kambriumi liivakivid. Rannamõisa panka eristabki läänepoolsemast Suurupi pangast klindi ehitus, ehk siis Rannamõisa panga läänepiiri märgistab Kambriumi liivakividest terrassi kadumine.
Pank on Pakerordi lademe laiendatud stratotüübiks; see on ka Tabasalu kihistiku stratotüüp. 
Ülemised 4 meetrit moodustab määratlemata lubjakivi, selle all on 2 meetrit Toila kihistu glaukoniiti sisaldavat lubjakivi. Järgneb 60 cm Leetse kihistu glaukoniitliivakivi. Türisalu kihistu savikilt paljandub 4 meetri ulatuses. Allpool on 4 meetrit Kallavere kihistu liivakivi. Paljandi alumise otsa moodustab Tiskre kihistu liivakivi.
Rannaniidi pangad

Rannaniidi pangad on pangad Muhu saarel.
Pangad võeti kaitse alla 1959. aastal ("Rannaniidi pankade kaitseala"); praegu kaitstakse neid Rannaniidi maastikukaitseala koosseisus.
Žapuže

Žapuže on küla Sloveenias Ajdovščina vallas. 
Saksa sõjavägi põletas Žapuže 22. juunil 1944 maha.
Salevere Salumäe pank

Salevere Salumäe pank (ka: "Salevere Salumäe astang", "Salevere pank, Salevere astang") on pank Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Panka on näha Salevere Salumäe lääne- ja põhjaküljel umbes 1 km pikkusena.
Pangas asuvad Salevere Salumäe allikad.
Suuriku pank

Suuriku pank on pank Saaremaal Saaremaa vallas.
Panka moodustava järsaku pikkus on 1,6 km ja kõrgus 20 m. Pangal paljanduvad Jaani lademe Mustjala ja Ninase kihistiku kivimid.
Tupenurme pank

Tupenurme pank on pank Muhu saarel.
Pank on kahe eraldi osana ja geoloogiliselt Antsülusjärve rannaastang. Pangal paljanduvad Jaagarahu lademe Kesselaiu kihistiku kivimid. Panga kogupikkus on 2 km ja kõrgus 2,3 m.
Pank on aastast 1959 kaitse all (Tupenurme panga kaitseala; pindala 10 ha).
Tõrma paepaljand

Tõrma paepaljand (ka: "Tõrma loopealne") on paljand Rapla maakonnas Rapla vallas.
Paepaljandit kaitstakse 1961. aastast (Tõrma paepaljandi kaitseala; pindala 13 ha). 
Paljand asub 2 ha suurusel aluspõhjakõrgendikul, kus esineb avalõhesid ja langatuslohke.
Crowley maakond

Crowley maakond ("Crowley County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°33' N, 103°79' W. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Ordway.
Maakonna pindala on 2073 km². Veepindala on 29 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5823. Aastal 2000 oli elanikke 5518. 
Ajalugu.
Maakond moodustati 29. mail 1911 Otero maakonna põhjaosast.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Crowley maakonnas oli 5518 inimest, 1358 leibkonda ja 957 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 3 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 1542 (keskmine tihedus 1/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 22,54%. 
1358 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,59 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,12 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 37 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 205,40 meessoost inimest (kõrgeim USA maakondadest). Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 240,90 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 26 803 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 32 162 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 20 813 dollarit, naistel 21 920 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 12 836 dollarit. 
18,50% elanikkonnast ja 15,20% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 23,60% alla 18-aastasi ja 13,50% üle 65-aastasi.
Crowley maakonnas on iga elaniku kohta rohkem vange kui üheski teises USA maakonnas.
Otero maakond (Colorado)

Otero maakond ("Otero County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°90' N, 103°71' W. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on La Junta.
Maakonna pindala on 2073 km². Veepindala on 29 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 831. Aastal 2000 oli elanikke 20 311. 
Ajalugu.
Maakond moodustati 1889. aastal Benti maakonna osast. Maakond on nime saanud USA poliitiku Miguel Antonio Otero järgi.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Otero maakonnas oli 20 311 inimest, 7920 leibkonda ja 5472 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 6 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 8813 (keskmine tihedus 3/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 37,62%. 
7920 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,49 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,04 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 38 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 95,60 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 91,50 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 29 738 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 35 906 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 26 996 dollarit, naistel 21 001 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 113 dollarit. 
18,80% elanikkonnast ja 14,20% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 25,90% alla 18-aastasi ja 11,80% üle 65-aastasi.
Crysis 3

"Crysis 3" on FPS-videomäng, mille on välja töötanud Crytek. 
Mäng töötab Cryengine'i mängumootoril. Selle avaldas Electronic Arts PC-le, PlayStation 3-le ja Xbox 360-le ning see tuli välja Põhja-Ameerikas 19. veebruaril 2013. Ametlikult teatati sellest 14. aprillil 2012 kui kolmandast mängust "Crysise" sarjast, mis järgneb "Crysis 2-le" ja töötab Cryengine 3 mängumootoril. See oli üks kõige oodatumaid mänge 2013. aastal . 
"Crysis 3" võitis PC Gamer Most Valuable Game, Game Informer Best of Show and Electric Playground Best auhinna E3 auhindadest .
Mängu olemus.
Mitmikmäng.
16 mängijat PC-l ja 12 konsoolil. Seal on kaheksa võimalust mängida kaheteistkümnel kaardil.
Otero maakond

Otero maakond ("Otero County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Alamogordo.
Maakonna pindala on 17 164 km². Veepindala on 3 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 63 797. Aastal 2000 oli elanike arv 62 298.
Sergei Upkin

Sergei Upkin (sündinud 30. märtsil 1981) on Eesti balletitantsija, endine Rahvusooperi Estonia balletitrupi esitantsija.
Haridus.
1999. aastal lõpetas ta Peterburi Vaganova-nimelise Balletiakadeemia. Upkin omandas 2013. aastal samas magistrikraadi koreograafia pedagoogikas.
Töökäik.
Esinenud balletigaladel ja esindanud Eestit 2001. aasta Eurovisiooni noorte tantsijate võistlusel Londonis (finalist). 2016. aastal Jõhvi Balletifestivali laste balletigala programmi ja 2019. aastal Estonias rahvusvahelise Suveöö balletigala kunstiline juht.
Isiklikku.
Upkini ema on Eestis sündinud. 2014. aastast on ta abielus baleriin Triinu Leppik-Upkiniga. Neil on poeg ja tütar.
Kalkahju dolomiidipaljand

Kalkahju dolomiidipaljand (lühemalt: Kalkahju) on paljand Peetri jõe vasakul kaldal; halduslikult Võru maakonnas Rõuge vallas. Dolomiidipaljandist umbes 4 km allavoolu asub teine tähelepanuväärne paljand: Peetri jõe paremkalda liivakivipaljand. 
Seal paljanduvad Plavinase lademe dolomiidid. 
Paljand on aastast 1959 kaitse all (Peetri jõe paljandi kaitseala; pindala 1 ha).
Peetri jõe paremkalda liivakivipaljand

Peetri jõe paremkalda liivakivipaljand on paljand Peetri jõe paremal kaldal; halduslikult Võru maakonnas Rõuge vallas. Liivakivipaljandist umbes 4 km ülesvoolu asub teine tähelepanuväärne paljand: Kalkahju dolomiidipaljand. 
Paljand on aastast 1962 kaitse all (Peetri jõe liivakivikalda kaitseala; pindala 25 ha).
Vardja aluskivimi paljandi ja kose kaitseala

Vardja aluskivimi paljandi ja kose kaitseala (ka: Vardja kaitseala) on kaitseala Pärnu maakonnas Saarde vallas. Alal kaitstakse Halliste jõe kiirevoolulist lõiku Vardja kärestikku (ebatäpse nimetusega: Vardja kosk) ja selle põhjas paljanduvaid Devoni liivakivimeid (Vardja aluskivimi paljand).
Kaitseala moodustati 1964. aastal.
Tudre karstiorg

Tudre karstiorg on karstiorg Järva maakonnas Järva vallas Tudre külas.
Karstiorg avaldub pinnamoes selgepiirilise suletud nõona, mis on u 800 m pikk.
Karstiorg võeti 1991. aastal kaitse alla ("Tudre kaitseala"). Praegu jääb karstiorg Tudre hoiuala koosseisu.
Maiorg

Maiorg on org Tartu maakonnas Elva vallas. Org on Kavilda ürgoru parempoolne lisaorg.
Org on geoloogiliselt sälkorg, mis on 10–25 m sügav ja järskude veergudega. Oru põhjas voolab Maioru allikaoja.
Org on aastast 1964 kaitse all (Maioru kaitseala; pindala 27 ha).
Padaorg

Padaorg ehk Pada jõeorg on org Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 
Järskude veergudega orus voolab Pada jõgi. Oru sügavus on kuni 20 m.
Org võeti esmalt kaitse alla 1959. aastal ja siis oli kaitstavat pinda 37,0 ha. Detsembris 1978 moodustati 52,2 ha suurune Padaoru kaitseala ja 2005 loodi eelneva baasil 177,7 ha kattev Padaoru maastikukaitseala.
Alale jääb ka Pada park. Pargis kasvab Padaoru mänd.
Jõeoru idakaldal asuvad Pada linnamäed. Samas paikneb ka rauaajast pärinev Pada asulakoht. 
Padaoru järgi on nimetatud Sillaoru kihistu Pada kihistik.
Urge kuristik

Urge kuristik (ka: "Kadaka küla karstiala") on kuristik Rapla maakonnas Kohila vallas. 
Kuristik on karstiorg, mille pikkus on üle 100 m. Karstiorgu voolab Kadaka oja, mis karstilehtrites maa alla kaob.
Kuristik on aastast 1959 kaitse all (Urge kuristiku kaitseala, ka: Urge kaitseala; pindala 1,8 ha).
Württembergi kuurvürstkond

Württembergi kuurvürstkond (saksa keeles "Kurfürstentum Württemberg") oli aastatel 1803−1806 eksisteerinud riik Saksa-Rooma keisririigi koosseisus. Aastal 1803 ülendas Napoleon Bonaparte Württembergi hertsogkonna kuurvürstkonnaks, kuid pärast keisririigi kaotamist (1806) tõsteti see kuningriigiks.
Ajalugu.
Württembergi hertsog Friedrich III (1754−1816), kelle eeskujuks oli Preisimaa kuningas Friedrich Suur, võttis oma rahva soove trotsides osa sõjast Prantsuse esimese vabariigi vastu. Kui prantslased taas riiki tungisid ja maa rüüstasid, põgenes ta Erlangenisse, kuhu ta jäi kuni Lunéville'i rahu sõlmimiseni aastal 1801. 
Prantsusmaaga 1802. aasta märtsis sõlmitud lepingu kohaselt loovutas ta Reini vasakkaldal asunud Mömpelgardi ja Reichenweieri, saades vastutasuks üheksa vaba riigilinna − nende seas Reutlingen ja Heilbronn − ja muid territooriume (sealhulgas Ellwangeni vürstpraostkond ja Zwiefalteni abtkond). Kokku suurenes Württembergi territoorium umbes 2200 km2 ja umbes 124 000 elaniku võrra.
Aastal 1803 võttis ta Napoleonilt vastu kuurvürsti tiitli. Uued Württembergiga liidetud alad jäid eraldiseisvaks ja Württembergiga ei liidetud. Neid tunti Uue-Württembergi nime all; neid valitseti ilma maapäevata. Kuurvürst valitses mõlemaid alasid personaalunioonis.
Aastal 1805 sõdis Württemberg Prantsuse esimese keisririigi poolel ja Pressburgi rahuga sama aasta detsembris sai kuurvürst erinevaid Ees-Austria valdusi Švaabi ringkonnas ja teisi naabermaid. 1. jaanuaril 1806 omandas Friedrich kuningatiitli. Kuningas Friedrich tühistas põhiseaduse ning ühendas vana ja uue Württembergi. Seejärel võttis ta kiriku vara riigi kontrolli alla. Ta ühines ka Reini Liiduga ja suurendas veelgi riigi territooriumi.
Vesta Uuetoa

Vesta Uuetoa (sündinud 15. veebruaril 1952 Tallinnas) on eesti muusikatoimetaja ja kultuuriajakirjanik.
1955–1959 laulis ta ansamblis Eda Neideri laululapsed. Klaveriõpinguid alusta Taivo Lesta juures eratundides. 1959–1968 õppis ta lastemuusikakoolis (õpetaja Anne Metsala). Aastal 1970 lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli ning aastal 1974 E. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurhariduse ja koorijuhtimise erialal (Laine Karindi klassis).
1974–1999 töötas ta Eesti Televisiooni muusika- ja meelelahutussaadete toimetuses. 
Toimetaja, autori või saatejuhina on ta teinud palju muusikasaateid, näiteks sarjad "Kontserdistuudio", "Tähesadu", "Tallinna muusikapildid" (sellest Kesktelevisiooni sarjast muu hulgas saated "Veljo Tormise laulud", "E. Mägi partiita "Vanalinn"", portree Lembit Saarsalust "Ma valisin džässi"), "Sooviekraan", "Stuudiojazz", "Muusikamagnet","Eesti levimuusika varasalvest", lauluvõistlus "Pop Tipp". 
Koos kolleegidega on ta teinud muusikafestivalide ja muude kultuuriürituste (nt džässipanoraam "Jerevan 86", esimene "Rock Summer" Tallinnas (1988), "Dinosaurock" (1989 ja 1990 Soomes Mikkelis), "Kuopio Tanssi ja Soi" (1989) ja Imatra bigbändide festival Soomes Imatral (1989 ja 1990)) ülevaatesaateid.
1996–1999 oli ta festivali Jazzkaar toimetaja, hiljem on ta teinud seal pressitööd. 
1999–2002 oli ta rahvusooperi Estonia pressitoimetaja ja 2004–2005 Harku valla avalike suhete juht. 
Ta on teinud kaastööd Eesti Entsüklopeediakirjastusele, samuti avaldanud artikleid ajalehtedes (Sirp, Postimees) ja ajakirjades (Teater. Muusika. Kino, Kodukolle, Nädal). 
Aastast 1974 on ta Eesti Ajakirjanike Liidu liige.
Ultrahelipuhastus

Ultrahelipuhastus on puhastusmeetod, mis põhineb puhastavate esemete pinnal ultrahelivõnkumise tõttu tekkiva kavitatsiooni ja puhastusvedeliku suure kiirenduse koosmõjul.
Puhastamist vajav detail pannakse vanni, milles olev puhastusvedelik pannakse ultrahelisagedusega võnkuma (tavaliselt sagedusega 30 kHz – 90 kHz). Selle käigus tekib mikroskoopilisi väikseid mulle, mis plahvatavad jõuliselt sissepoole põhjustades kavitatsiooni, mis tekitab tugeva hõõruva liikumise puhastatava eseme pinnal. Mullid on piisavalt väikesed, et tungida ka läbi mikroskoopiliselt väikeste pragude puhastades need põhjalikult ja ühtlaselt. 
Ultrahelipuhastus on kuni 30 korda tavalisest puhastusviisidest efektiivsem ja annab väga puhta pinna. 
Ultraheli puhastusseadmed töötavad vaikselt ja kiiresti ning neile võib leida lihtsalt koha ka väikesel töölaual. 
Ultrahelipuhastust rakendatakse näiteks täppisaparaatide, optikaseadmete ja tööriistade väikeste ja keeruka kujuga osade puhastamiseks õlist, värvist, abrasiivpasta jääkidest, tolmust, tahmast, higist, sõrmejälgedest jne. Ultrahelipuhastus on eriti tõhus eemaldamaks sellist kinnistunud mustust, mis muul juhul nõuaks väsitavat ja rasket käsitsi küürimist.
Arre

Arre on vald Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis.
Arre kõrgus merepinnast on keskmiselt 5 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Barbona

Barbona on vald Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis.
Barbona kõrgus merepinnast on keskmiselt 7 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Õvi kivikülv

Õvi kivikülv on kivikülv Tartu maakonnas Tartu vallas.
Kivikülv koosneb kahest osast. Mõlemad asuvad Õvi külas. Õvi kivikülvi all on ajalooliselt silmas peetud vaheldumisi kord üht, kord teist osa.
Õvi põhjapoolne kivikülv asub Kärevere–Kärkna maanteest umbes 700 m põhja pool, väikeses metsatukas Vana-Kolliotsa talus kirdes. Suuremate rahnude läbimõõt on siin 1–1,5 meetrit. Metsatukka läbib Kossarti oja. Metsa lõunaservas kasvab palju künnapuid.
Õvi lõunapoolne kivikülv asub samast maanteest lõuna pool, Emajõe oru nõlval ja jõelammil, Saare talu karjamaadel. Kividerikas ala ulatub piki siin Emajõe ürgoru serva edasi nii ida kui lääne suunas. Rahnud on siin väiksemad, enamasti alla meetrise läbimõõduga.
Aastal 1964 võeti põhjapoolne kivikülv kaitse alla (Õvi kivikülvi kaitseala; pindala 8 ha). 2021. aastal arvati see kaitse alt välja. Lõunapoolne kivikülv asub osaliselt Kärevere looduskaitseala territooriumil. Kivikülvile on lisatud põldudelt koristatud ja kraavide süvendamisel leitud rahne ning külvi välimus on seetõttu oluliselt muutunud. Põhjapoolsel kivikülvil on hulganisti olmeprügi. Kivikülvid on võsa, tuulemurru ja kõrge rohurinde tõttu halvasti vaadeldavad.
Võhma kivikülv

Võhma kivikülv on kivikülv Saare maakonnas Saaremaa vallas. 
Aastal 1959 võeti kivikülv kaitse alla: Võhma kivikülvi kaitseala (pindala 109 ha).
Vinguta küla paemurd

Vinguta küla paemurd (ka: "Vinguta paemurd, Paadiku paemurd") on paemurd ja ühtlasi seal olev paljand Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 
Paljandil on näha Raikküla lademe kivimeid.
Paemurd võeti aastal 1992 kaitse alla 1,2 ha ulatuses.
Brugine

Brugine on vald Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis. 
Brugine kõrgus merepinnast on keskmiselt 7 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Varbola vanad rannamoodustised

Varbola vanad rannamoodustised on rannamoodustised Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 
Rannamoodustised pärinevad Balti jääpaisjärve ajast. 
Rannamoodustised võeti 1973. aastal kaitse alla (Varbola vanade rannamoodustiste kaitseala, ka: Varbola kaitseala; pindala 801 ha).
Kaitseala hõlmab ka Varbola linnuse maa-ala.