tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oktoober 2010

Oktoober 2010, kroonika
2010. aasta oktoober algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.
November 2010

November 2010, kroonika
2010. aasta november algas esmaspäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast teisipäeval.
Laiaküla (Tallinn)

Laiaküla on asum Tallinnas Pirita linnaosas. Asum piirneb Iru, Kloostrimetsa ja Lepiku asumi ning Viimsi vallaga. Laiaküla asumi pindala on 1,59 km².
Laiaküla nimi tuleneb selle küla varasemast hajusast asustusest. Tänapäevase asumi piirid ei kattu ajaloolise küla piiridega: osa endise küla maadest kuulub praeguse Kloostrimetsa asumi ja Viimsi valla Laiaküla küla koosseisu.
Ajalugu.
Laiaküla tekkis siis, kui kõrval asuvast Lepiku külast hakati andma välja uusi maatükke. Kui 1920. aastal oli Laiakülas kolm majapidamist, siis 1930. aastate lõpus oli seal kokku kaheksa talu. Neist taludest oli kõige kuulsam Kloostrimetsa talu, mis kuulus Konstantin Pätsile (asus praeguses Botaanikaaias Kloostrimetsa asumis).
Laiaküla piirkond sai tugevalt kannatada II maailmasõja ajal.
Pärast asumite piiride määramist 1991. aastal jäi Laiaküla koosseisu suur osa Pärnamäe kalmistust. 1920. aastate teisel poolel rajati Iru vanadekodu juurde kalmistu, millele ehitati 1930. aastatel juurde kabel. Samal ajal loodi Iru ja Muuga elanikele väike kalmistu. Need kalmistud ühendati 1962. aastal, kui Pärnamäe tee ja linnapiiri vahele hakati rajama suuremat kalmistut. 1985. aastal ehitati kalmistule juurde leinatalituse hoone ning 1993. aastal rajati sinna Eesti esimene krematoorium. Praegu on Pärnamäe kalmistu näol tegemist Eesti suurima kalmistuga.
Rahvastik.
Laiaküla asumi elanikkond on võrdlemisi noor: 2016. aastal moodustasid kuni 17-aastased asumi elanikkonnast 23–31% ja üle 68-aastased 3–9%.
Loodus.
Laiaküla jääb osaliselt Pirita jõeoru maastikukaitsealale. Valdav osa territooriumist on kaetud elujõus puurühmade või metsaaladega.
Laiaküla asumi tänavad.
Mitmed asumi tänavad on nimetatud liiviku- ja ravimtaimede järgi, näiteks Kassikäpa tee, Naistepuna tee, Piipheina tee, Põdrakanepi tee, Pärnaõie tee jm. Asumisse kuuluvad veel Kiviaia tee, Kloostrimetsa tee, Laiaküla tee, Muuga tee, Pruuali tee, Pärnamäe tee ja Ristaia tee.
Detsember 2010

Detsember 2010, kroonika
2010. aasta detsember algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast reedel.
Võru JK

Võru jalgpalliklubi oli 2001. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis pidas kodumänge Võru spordikeskuse staadionil. 
2016. aasta lõpus lõpetas Võru JK tegevuse, klubi mängijad ja II liiga koha võttis üle Võru FC Helios.
Shmuel Kot

Efraim Shmuel Kot (sündinud 15. septembril 1977 Jeruusalemmas) on Eesti pearabi.
Elulugu.
Rabi Efraim Shmuel Kot on sündinud 15. septembril 1977. aastal Jeruusalemmas (Iisrael) usklikus perekonnas. Üheksa põlvkonda tema emapoolseid esivanemaid elas Iisraelis. Isapoolne vanavanaisa kolis Iisraeli Leedust pärast Esimest maailmasõda.
Rabi Shmuel Koti isa sai usuhariduse ješivas Ameerikas. Ta on kogu elu õpetanud eri ješivates Jeruusalemmas. Ema on terve elu töötanud haridussüsteemis, esialgu koolides, seejärel Iisraeli haridusministeeriumis.
Rabi Shmuel Kot omandas alghariduse Jeruusalemmas "cheder"'is ning seejärel õppis kuus aastat Kfar Habadis ješivas kuulsate rabide Mendel Fusherfase, Zelig Feldmani, Jakov Katzi jt juures.
Aastatel 1996–1997 jätkas ta haridusteed habadi ješivas New Yorgis.
Aastatel 1998–1999 oli ta praktikal Argentinas, lisaks abistas ta juudi kogukondi Boliivias, Peruus ja Ecuadoris.
1999. aastal lõpetas rabi Shmuel Kot oma õppekursuse ja ta määrati tööle Ida-Saksamaale.
2000. aastal abiellus rabi Shmuel Kot Hana Kotiga ning nad otsustasid saada Lubavitcher Rebbe saadikuteks ja kolida igasse riiki, kus on vaja rabi abi.
2000. aasta suvel kutsus Eesti juudi kogukond perekond Koti Tallinna, et juutide sügispühi ette valmistada ja korraldada. Samal aastal otsustas Eesti juudi kogukond pakkuda rabi Shmuel Kotile alalist tööd Eesti rabina.
21. detsembril 2000. aastal, hanuka pühal tähistati pidulikult uue palveruumi avamist Tallinnas kogukonna keskuses aadressil Karu 16. Ürituse külalised olid teiste hulgas Eesti peaminister Mart Laar ja riigi parlamendiliikmed.
Peo ajal pandi rabi Shmuel Koti õlgadele tallit, mis tähistas tema tegevuse algust Eesti pearabina.
Rabi Efraim Shmuel Kot räägib jidiši, heebrea, inglise, vene, eesti ja hispaania keelt.
Ta sai pärast spetsiaalse õppekursuse läbimist 2018. aastal "dayan"'i (usukohtuniku) tiitli. Tol ajal oli ta ainus "dayan" Balti ja Skandinaavia riikides.
Rabi Shmuel Kot on ühiskondlikult aktiivne, tema vaimsel juhatusel elustatakse usuelu Tallinnas ja teistes Eesti juudi kogukondades.
2012. aastal pälvis rabi Shmuel Kot Tallinna teenetemärgi.
Isiklikku.
Rabi Shmuel Koti naine rabanit Hana Kot kasvas üles usklikus perekonnas. Tema vanemad töötasid haridussüsteemis. Isa oli õpetaja kõrgeimas ješivas, ema oli kooliõpetaja. Rabanit Hana on lõpetanud pedagoogikaülikooli.
Rabi Shmuel Koti ja rabanit Hana Koti peres kasvab 11 last, 6 poega ja 5 tütart.
Katleri

Katleri on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Maarjamäe, Kose, Kuristiku, Tondiraba ja Loopealse asumiga. Katleri asumi pindala on 0,38 km2.
Katleri asum on saanud nime läheduses asunud Katleri suvemõisa järgi. Nõukogude ajal oli praeguse Katleri asumi nimeks Lasnamäe VIII mikrorajoon.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, 68-aastased või vanemad aga 10–19%.
Katleri asumi tänavad.
Katleri asumis asuvad Katleri tänav, Martsa tänav, Mustakivi tee, Narva maantee, Paasiku tänav, Rahu tee ja Tondiraba tänav.
Haridus, kultuur ja sport.
Katleri asumis asub Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium ja Tondiraba tennisekeskus.
Ajalugu.
Katleri suvemõisa rajas 19. sajandi algul Tallinna ülemkämmerei Carl Koch. Sajandi teisel poolel oli mõisa ametlik nimi Karlova (Carlowa) mõis, kuid Tondi raba läheduse tõttu kutsus rahvas seda Tondi mõisaks. Tondi nimi tuli kasutusele 17. sajandil ning pärineb arvatavasti Tallinna bürgermeistri Jobst Dunte nimest. Mõisast lõuna poole jäi Tondi raba ning itta Tondi kõrts. 1870. aastatel omandas Karlova mõisa varem lihunikuna tegutsenud August Kattler (1840–1915).
Katleri ühekorruselist mõisahoonet ümbritses väike allee ja metallist piirdega iluaed. Suvemõisa ümbrust kasutati 19. sajandi lõpul sõjaväelaste laskeharjutuste kohana. 1927. aastal tabas mõisahoonet suur tulekahju. II maailmasõja järel kasutasid suvemõisa rajatisi Nõukogude armee sõdurid, hiljem rajati selle lähedusse Lasnamäe sõjaväelennuväli. 
8. Lasnamäe mikrorajooni hakati ehitama viie- ja üheksakorruselisi korterelamuid peamiselt 1990. aastate alguses., ehitusaeg aastatel 1989–1991.
Kurepõllu

Kurepõllu on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Paevälja, Laagna, Pae, Sikupilli, Uuslinna ja Kadrioru asumiga. Kurepõllu asumi pindala on 0,68 km².
Kurepõllu asum on saanud nime Kure ja Põllu tänava järgi, mis on asumi kunagised tänavad. Kure tänav kustutati tänavate nimekirjast 1958. aastal, Põllu tänav nimetati ümber Lasnamäe põiguks ning kaotati lõplikult 1984. aastal. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe XI mikrorajoonina, samuti kutsuti seda Turba mikrorajooniks. 
Kurepõllu asum piirneb Uuslinna tänava, Valge tänava, Narva maantee, J. Smuuli tee ja Laagna teega.
Ajalugu.
Asumi üks vanemaid tänavaid on Võidujooksu tänav, mis on saanud nime ratsaspordivõistluste järgi, mis toimusid 18. märtsil 1884 tänava läheduses asunud hipodroomil. Võidujooksu tänavat on esmamainitud 1900. aastal. Kurepõllu asumit läbiva Hundikuristiku oja lähedal asus Oskar Ottase kohvimaja Kaljuvald. Vanad fotod on näidanud, et piirkonna asustus oli omal ajal üsna hõre, asumi eripäraks oli paekivist aedade rohkus.
1980. aastatel hakati Kurepõllu asumit hoonestama üheksakorruseliste suurpaneelmajadega. 2004. aastal ehitati Valge tänava äärde uusi kortermaju.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68-aastased aga 10–19%. Eestlasi oli 18–49%.
Loodus.
Asumist algab Hundikuristiku oja.
Kurepõllu asumi tänavad.
Asumis on Kurepõllu tänav, Laagna tee, Liikuri tänav, Narva maantee, J. Smuuli tee, Turba tänav ja Võidujooksu tänav.
Kuristiku

Kuristiku on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Mustakivi, Tondiraba, Katleri ja Kose asumiga. Kuristiku asumi pindala on 0,84 km².
Kuristiku asum on saanud nime Kuristiku küla järgi, mis asus Tondi raba serval. Küla on saanud nime lähedal asunud kurisu järgi, kuhu valgus kogu ümbruskonna vesi, mis imbus lõpuks põhjavette. Nõukogude ajal oli see ala Lasnamäe 7. mikrorajoon.
Ajalugu.
Kuristiku küla aladele tekkis inimasustus juba nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr). Inimasustuse laienemist tõendavad kivikalmed, mis pärinesid rauaajast (3. sajand eKr kuni 1. sajand pKr). Rootsi ajal asus Kuristiku küla piirkonnas kiviraidurite külake. Pärast Rootsi aega ei olnud Kuristiku piirkonnas arvatavasti mõnda aega püsivat inimasustust.
19. sajandi teisel poolel hakati Kuristiku külla uusi hooneid ehitama. Veel 1930. aastatel oli säilinud Saueaugu rehielamu, mis oli ehitatud 1890. aastal. Kuristiku küla juures asus linnapiir, mida mööda kulges lai ja sillutamata külatee; mõlemal pool teed olid pikad paekiviaiad. Mustakivi rändrahn oli küla kultuskiviks ning tähistas hiljem ka linnapiiri. Lisaks põlluharimisele tegelesid külaelanikud ka turba lõikamise ja lumeveoga, samuti käidi paemurrus.
Lasnamäe 7. mikrorajoon ehitati aastatel 1987–1988. Vanad külahooned hävisid pärast viie- ja üheksakorruseliste majade ehitamist asumisse.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22% ja üle 68aastased 3–9%. Eestlaste osakaal oli 18–49%.
Territoorium.
Kuristiku asumis asub Linnamäe tee turg.
Kuristiku asumi tänavad.
Asumis on Kihnu tänav, Linnamäe tee, Läänemere tee, Muhu tänav, Mustakivi tee, Narva maantee, Rahu tee, Vormsi tänav ja Saaremaa puiestee.
Haridus ja kultuur.
Kuristikus asuvad Tallinna Läänemere Gümnaasium ja Tallinna Linnamäe Vene Lütseum.
Laagna (Tallinn)

Laagna on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Loopealse, Tondiraba, Sõjamäe, Pae, Kurepõllu ja Paevälja asumiga. Laagna asumi pindala on 1,36 km2.
Laagna asumi asustus on tihe, selles piirkonnas on palju kortermaju. 
Ajalugu.
Praegune Laagna asum on moodustatud Lasnamäe kahest endisest mikrorajoonist, täpsemalt II ja III mikrorajoonist. 1979. aastal nimetati III mikrorajoon mõneks ajaks ümber Kangelaste mikrorajooniks, kuid see otsus sai peagi tühistatud, sest mikrorajoonidele nime panemine oli vastuolus Nõukogude Liidu seadustega. Lasnamäe III mikrorajoonis tegutses kauplus Leningrad, Kuramaa tänav 23 (hilisem kauplus Laagna). Tänapäevane nimi Laagna on kasutusel alates 1991. aastast ning pärineb eeposest "Kalevipoeg", kus see nimi tähistas Lasnamäed.
"Kalevipoja" ja mütoloogiaga laiemalt seotud tänavanimed võeti kasutusele 1990. aastate keskel, et asendada nõukoguliku ideoloogiaga seotud tänavanimesid. Eesti kultuuritegelastega seotud tänavanimed võeti kasutusele aastatel 1979–1980, seda osalt loomeliitude ärgitusel.
1980. aastal rajati asumisse Tallinna 13. Keskkool, mis tänapäeval kannab Tallinna Laagna Gümnaasiumi nime. Alates 1994. aastast asub Laagnal Lindakivi kultuurikeskus, enne seda tegutses samas majas samanimeline kino. Laagna raamatukogu tegutseb praeguses asukohas alates 1998. aastast, asutuse eelkäija loodi juba 1926. aastal. Laagna asumi territooriumile rajati 2003. aastal spordihoone.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%. Eestlasi oli asumi elanikkonnas 18–49%.
Olulisemad objektid.
Laagna asumis asuvad Põhja Prefektuuri Ida-Harju politseijaoskond, Lasnamäe Kergejõustikuhall ja Lasnamäe Sportmängude maja.
Haridus ja kultuur.
Laagna asumis asuvateks haridusasutusteks on Lasnamäe Vene Gümnaasium, Tallinna Laagna Gümnaasium ja Tallinna Laagna Lasteaed-Põhikool. Asumis paiknevad Laagna raamatukogu ja Paepealse raamatukogu, samuti Lindakivi kultuurikeskus.
Laagna asumi tänavad.
Mitmed asumi tänavanimed on seotud "Kalevipoja" või mütoloogiaga laiemalt, näiteks Anni tänav, Arbu tänav, Vikerlase tänav ja Virbi tänav. Samuti esineb mitmeid Eesti kultuuritegelastega seotud tänavanimesid, näiteks Miina Härma tänav. Asumis asuvad lisaks veel Kahu tänav, Kalevipoja tänav, Kalevipoja põik, Jaan Koorti tänav, Laagna tee, Liikuri tänav, Loitsu tänav, Lummu tänav, Pikri tänav, Paul Pinna tänav, Punane tänav, Juhan Smuuli tee, Varraku tänav, Vilisuu tänav ja Võru tänav.
Loopealse

Loopealse on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Maarjamäe, Katleri, Tondiraba, Laagna ja Paevälja asumiga. Loopealse asumi pindala on 0,57 km².
Loopealse asum on saanud nime piirkonnale iseloomuliku maastiku järgi. Ka asumi tänavanimed on seotud loopealse ja selle paikkonna taimedega. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe IX mikrorajoonina.
Elanikkond.
Asumi rahvaarv on aastatel 2011–2017 järjest suurenenud. 2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal asumi elanikkonnas 50–79% vahele.
Territoorium.
Suur osa asumist on hoonestamata, majad on ehitatud vaid Alvari tänava ümbrusse asumi kaguosas ning Meeliku tänava ümbrusse asumi loodeosas. Loopealse ehitiste vundamendid toetuvad otse paekivile, haljastuse lisamiseks on kasutatud täitepinnast. Loopealse asumis asub Tallinna Jumalaema Kiirestikuulja ikooni kirik, mille kõrgus on 36 m. Kiriku ees asub Patriarh Aleksius II väljak.
Loopealse asumi tänavad.
Asumis asuvad Alvari tänav, Angerpisti tänav, Kiviriku tänav, Lageloo tänav, Lavamaa tänav, Liikuri tänav, Loometsa tänav, Loopealse puiestee, Marana tänav, Meeliku tänav, Narva maantee, Puju tänav, Rahu tee ja Rähkloo tänav.
Ajalugu.
9. Lasnamäe mikrorajooni ehitamist alustati 2007 (Meeliku tänava majad). Asumi hoonestus on lõpetamata.
Õigeusu kiriku rajamine asumisse toimus Lasnamäe elanike endi initsiatiivil. Elanikud algatasid kiriku rajamise protsessi 2002. aastal ning nende ettepanek sai samal aastal nõusoleku Eesti Õigeusu kiriku sinodi poolt. Tallinna Linnavalitsus otsustas 20. veebruaril 2003 eraldada maalapi kiriku ehitamiseks ning juba sama aasta 30. septembril pühitses patriarh Aleksius II kiriku ehitusplatsil nurgakivi sisse.
22. novembril 2006 algasid kiriku ehitustööd. Patriarh Aleksius II väljaku pidulik avamine toimus 2009. aastal. Väljaku suurus on 1800 m², selle haljastamiseks oli istutatud 170 puud ja 3000 põõsast. Jumalaema Kiirestikuuja ikooni kiriku sissepühitsemistsemoonia toimus 16. juunil 2013 ning selle viis läbi Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirillus.
Pae (Tallinn)

Pae on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Kurepõllu, Ülemiste, Laagna ja Sikupilli asumiga. Pae asumi pindala on 0,58 km².
Pae asum on saanud nime Pae tänava järgi, mille nimi viitab Lasnamäe paemurdudele. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe I mikrorajoonina.
Pae asum piirneb Pae tänava, Võidujooksu tänava, Laagna tee, Paekaare tänava, Juhan Smuuli tee ja Punane tänavaga.
Ajalugu.
1. Lasnamäe mikrorajooni, praeguse Pae asumi detailplaneering valmis 1973. aastal, ehitust alustati 1977. aastal. Ehitamine kulges mööda Laagna teed ning esimesed majad said valmis 1978. aastal. Tüüpprojekti 111-121 paneelelamute elamukompleksid kujundati kinnise või poolkinnise paigutusega, sest piirkond oli lage ja tuultele avatud. Piirkonna haljastamiseks veeti juurde täitepinnast.
1974. aastal rajati asumisse Tallinna 11. Keskkool, mis sai hiljem kandma nime Tallinna Paekaare Gümnaasium. 1979. aastal loodi asumi territooriumile Ivan Fedjuninski nimeline Tallinna 12. Keskkool (tänapäevane Lasnamäe Gümnaasium). Praeguseks on Tallinna Paekaare Gümnaasium suletud, sest kooli hoone oli renoveerimata ning õppekeskkond ei vastanud riiklikele nõuetele, samuti oli õpilaste arv vähenenud tunduvalt. Asumi kaks kooli liideti 2015. aastal ning ainult Lasnamäe Gümnaasium jätkas tegevust.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%. Eestlasi oli elanikkonnast 18–49%.
Olulisemad objektid.
Pae asumis asuvad Lasnamäe Gümnaasium, Pae Turg ja Pae sild.
Pae asumi tänavad.
Asumis asuv Punane tänav on nimetatud tänavast lõunasse jääva Lõunatuletorni ehk Punase majaka järgi, mis oli algselt punast värvi. Asumis on veel Pae tänav, Paekaare tänav, Võidujooksu tänav ja Juhan Smuuli tee.
Paevälja

Paevälja on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. 
Asum piirneb Maarjamäe, Loopealse, Laagna, Kurepõllu ja Kadrioru asumiga. Paevälja asumi pindala on 1,19 km².
Nõukogude ajal oli praeguse Paevälja asumi nimi Lasnamäe X mikrorajoon. Pärast Eesti taasiseseisvumist sai Paevälja asum nime selle järgi, et tegemist oli tollal suhteliselt lageda ja paese piirkonnaga.
Asumi põhja- ja loodeosa on suuremas osas hoonestamata või hõredalt hoonestatud. Paevälja pangapealselt avaneb hea vaade Tallinna lahele.
Elanikkond.
Paevälja rahvaarv on aastatel 2011–2017 enam kui kahekordistunud. Asumi elanikkonna vanuseline koosseis on võrdlemisi noor: 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 23–31%, üle 68-aastasi oli 3–9%. Eestlasi oli asumi elanike seas 18–49%.
Paevälja asumi tänavad.
Asumi Vana-Kuuli tänav on saanud nime lähedal asunud sõjaväe lasketiiru järgi. Selle tänava näol on tegemist ajaloolise Kuuli tänava algusosaga. Asumis asuvad veel Liikuri tänav, Mäe tänav, Narva maantee, Neemiku tänav, Paekalda tänav, Paevälja puiestee, Panga tänav, Rahu tee, Rünga tänav ja Juhan Smuuli tee.
Ajalugu.
Paevälja asumis asuv Mäe tänav oli Tallinna tänavate nimekirja kantud juba 1900. aastal. Selle tänava ääres asusid asumi kõige vanemad hooned ning veel praegugi annavad mõned säilinud vanemad majad ettekujutuse omaaegsest Lasnamäe miljööst.
Narva maantee ja Vana-Kuuli tänava nurgal asus kunagi lennuväebaas ja vana Lasnamäe lennuväli, mille osaks olid ka Aviotehas ja lennukite remonditöökoda. 1927. aastal koondati lennuväebaasi Eesti õhuväe koosseisu kuulunud väeosa. Baasis tegeleti lisaks lennukite remontimisele ka lennukite ehitamisega; tehas suleti 1940. aastal.
Paevälja asumi rajamist alustati 2006. aastal. Uued elamud ehitati Vana-Kuuli tänavale. Asumi hoonestus jäi lõpetamata. Algatatud on detailplaneering Tallinna Haigla rajamiseks.
Priisle

Priisle on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Priisle asum piirneb Väo, Seli, Mustakivi, Kuristiku, Kose ja Iru asumi ning Jõelähtme vallaga. Asumi pindala on 1,85 km².
Priisle asumi nimi pärineb Priisle külalt, mis on saanud nime omakorda Priisle talult. Talu on saanud nime arvatavasti isikunime järgi. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe VI mikrorajoonina.
Asumi territooriumi läbib Pirita jõgi, mida ümbritseb Pirita jõeoru maastikukaitseala. Sellesse piirkonda jääb mitu ametlikku lõkkekohta.
Ajalugu.
Praeguse Priisle asumi territooriumil asus kunagi Iru linnus.
Kõige vanemad inimtegevuse jäljed sellest piirkonnast pärinevad III aastatuhande teisest poolest eKr. Arheoloogiliste väljakaevamiste käigus on Priisle kandist leitud umbes 400 nöörkeraamika kultuurile iseloomulikku savinõukildu ning 7 tulekivist kõõvitsat.
Nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr) kasvas tootlikkus ja tekkis vajadus aineliste väärtuste ülejäägi hoiustamiseks. Selleks tuli rajada kindlustatud asulaid (linnuseid), mille ehitamiseks ühinesid mitmed külad ning hilisemal ajal ka kihelkonnad. Sellest ajastust on leitud teraviljade järgi, millest umbes poole moodustasid odraterad.
Varasemal rauaajal (6. sajandist eKr kuni 1. sajandini pKr) inimasustus suurenes. Selles piirkonnas oli rohkelt järve- ja soomaagi lademeid, mida kasutati raua tootmiseks. Väljakaevamistel on leitud aastatest 600–300 eKr pärinevaid kivikirstkalmeid.
Iru linnus toimis kohaliku keskusena ning seda tugevdati korduvalt. 9. sajandil toimusid suuremad taastamistööd, mille käigus suurendati linnust umbes 4000 m². Kihelkondade ühinemine ja muutused territoriaalüksuste vahelistes suhetes tõid kaasa aga selle, et kui Iru linnus hävis 11. sajandil tulekahju käigus, siis enam seda ei taastatud. Võimalik, et Iru linnus oli elanud ära oma aja kohaliku keskusena, sest uueks keskuseks sai Lindanise linnus.
Priisle asumi teine oluline rajatis oli Väo linnamõis, mis asus praeguse Läänemere tee lähedal. Tallinna linn omandas 1402. aastal Väo küla ning otsustas rajada sinna linnamõisa. Kuni 17. sajandini juhtisid mõisa rae poolt palgatud valitsejad, hiljem hakati linnamõisa ka välja rentima. Selle majandiga ühendati 1692. aastal ka Iru küla.
6. Lasnamäe mikrorajoon ehitati aastatel 1986–1987, suurem hoonestamine toimus 1980. aastate teisel poolel, mil sinna ehitati palju üheksakorruselisi paneelmaju.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68aastased aga 10–19%.
Haridus ja kultuur.
Priisles tegutses Tallinna Merekalda Kool, kuid 2017. aasta sügisel liideti see kool Tallinna Kuristiku Gümnaasiumiga. Tallinna Merekalda Kooli hoonesse kolis Vana-Kalamaja Täiskasvanute Gümnaasiumi ja Tallinna Linnamäe Vene Lütseumi liitmisel tekkinud kool.
Priisle asumi tänavad.
Priisles asuv Hooldekodu tee on saanud nime 1927. aastal rajatud Iru hooldekodu järgi, mis tegutseb tänapäevalgi. Linnamäe tee on saanud nime kunagise Iru linnuse järgi. Asumis on veel Linnuse tee, Läänemere tee, Narva maantee, Priisle tee, Rahu tee, Ussimäe tee ja Aegna puiestee.
Seli (Tallinn)

Seli on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Mustakivi ja Väo asumiga. Seli asumi pindala on 0,95 km2.
Seli asum on nime saanud Priisle külas asunud Seli talu järgi, mille nimi pärines arvatavasti sõnast "selg" (seljandik). Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe V mikrorajoonina.
Ajalugu.
Asumi idapoolne osa piirneb haljasalaga, kus asusid kunagise Väo küla muinaskalmed. Kalmed hävinesid ehitustööde käigus.
5. Lasnamäe mikrorajoon (ehitati aastatel 1983–1985) ja Va mikrorajoon (aastatel 1988–1989).
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68aastased moodustasid 10–19%.
Territoorium.
Seli asum on hoonestatud valdavalt 5- ja 9-korruseliste paneelelamutega, asumi idaosas leidub ka 17-korruselisi tornelamuid. Asumi territooriumil asub Seli mets, samuti osa Tondiloo pargist.
Seli asumi tänavad.
Mitmed asumi tänavanimed on seotud lahingukohtade või vabadusvõitlusega, näiteks Ümera tänav, Sinimäe tänav, Tasuja puiestee. Veel on asumis Kristjan Kärberi tänav, Laagna tee, Raadiku tänav, Rahu tee, Ussimäe tee ja Seli puiestee.
Haridus ja kultuur.
Seli asumi territooriumile jääb Lasnamäe Põhikool.
Sikupilli

Sikupilli on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Kadrioru, Uuslinna, Kurepõllu, Pae, Ülemiste, Juhkentali ja Torupilli asumiga. Sikupilli asumi pindala on 1,35 km².
Kohaliku pärimuse järgi on Sikupilli asum saanud nime selle järgi, et enne suurema asustuse rajamist elasid selles kandis vaesemad inimesed, kes karjatasid kitsi.
Sikupilli asum piirneb Lasnamäe tänava, Laagna tee, Võidujooksu tänava, Pae tänava, Peterburi tee ja Tartu maanteega.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastasi oli 10–19%. Eestlasi oli 18–49%.
Olulisemad objektid ja loodus.
Sikupilli asumi territooriumile jääb Pae järv, mille ümber kulgeb 1,9 km pikkune kergliiklustee. Järve lähedal asub Pae park, mis koosneb kolmest osast: Mäepark, Perepark ja Ööbikupark. Sikupillis asub Sikupilli kaubanduskeskus ja Lasnamäe Spordikompleks.
Haridus ja kultuur.
Sikupilli asumis asuvad Kadrioru Saksa Gümnaasiumi algklasside maja (endine Tallinna Sikupilli Keskkool), Tallinna Pae Gümnaasium ja Tallinna Teeninduskool. Asumis on tegutsenud ka Tallinna Ärijuhtimise Kolledž, kuid see suleti 2011. aastal.
Sikupilli asumi tänavad.
Majaka tänav on saanud nime lähedal asuva tuletorni järgi. Katusepapi tänav nimetati 1898. aastal asutatud katusepapivabriku järgi. Asumis on veel Asunduse tänav, Killustiku tänav, Kivimurru tänav, Lasnamäe tänav, Majaka põik, Pae tänav, Paekivi tänav, Paepargi tänav, Pallasti tänav, Sikupilli tänav, Tuha tänav ja Tuulemäe tänav.
Ajalugu.
Asumi vanim hoone on 1830. aastal ehitatud sõjaväehaigla, mis rajati Tartu mnt 85 krundile. Hiljem on maja kasutatud eri otstarbel: seal on olnud Lasnamäe Vangla naistevangla, tapivangla (sealt saadeti inimesi edasi teistesse vanglatesse), spordihoone ja Vanglate Amet.
Sikupilli asum rajati 20. sajandi algul ning esialgu asusid sinna elama vaesemad pered, sest maa oli selles piirkonnas kolm korda odavam kui mujal. Kuna selle piirkonna mullakiht oli väga õhuke, veeti Sikupilli aedade jaoks mulda mujalt juurde. Suure osa algsetest elanikest moodustasid Dvigateli töötajad. 1930. aastatel oli Sikupilli asumis 210 elumaja, millest 75% olid ühekorruselised. Ainuke kolmekorruseline maja oli Lasnamäe algkool, mida peeti tol ajal Tallinna kõige ilusamaks kooliks.
20. sajandi alguse miljööd on jäänud esindama kolmest lähestikku paiknevast puitelamust – Paekivi 2, Kivimurru 30/Paekivi 3 ja Paekivi 9 – moodustuv kinnismälestiste nn Lenderi tüüpi majade ansambel. 
Enne II maailmasõda oli Sikupilli piirkonnas rohkesti tööstusettevõtteid, seal asusid näiteks J. Buschi vooditööstus, ASi Vennad Tofer puuvilla ketramise ja kudumise vabrik (Raevalla tänav 7), Simsivart ja Ko lubjaahi, ASi Vennad Kimberg traadi- ja naelavabrik jm. Sõja ajal sai Sikupilli asum tugevasti kannatada ning pärast sõda asus seal Saksa sõjaväelaste vangilaager.
1950. aastate lõpul hakati asumi vanade madalate puitmajade asemele ehitama nn hruštšovkasid.
Sõjamäe

Sõjamäe on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Ülemiste, Laagna, Tondiraba ja Väo asumi ning Rae vallaga. Sõjamäe asumi pindala on 7,47 km² ja sellega on see suuruselt teine asum Tallinnas Ülemistejärve asumi järel.
Sõjamäe asum on saanud nime Sõjamäe (Weimarshofi) suvemõisa järgi, mis ehitati 1817. aastal ning mille endine asukoht jääb praeguse Tallinna Lennujaama territooriumile. Suvemõisa rajajaks oli Tallinna linnalihunik Johann Weymar.
Asumit läbib Ruunaoja.
Ajalugu.
19. sajandi lõpus kuulus Sõjamäe suvemõisale valdav osa Lasnamäe linnapiiridesse jäänud alast. Samal perioodil jagati mõisale kuuluv maa rendikruntideks. 1928. aastal muudeti rendikruntide piire ning selle muudatusega tekkis mõisamaale 362 renditalu, millest enamikul oli vaid 1–3 hektarit maad. Pärast popsiseaduse vastuvõtmist 1926. aastal said kõik rentnikud omandada linnale kuulunud maid ning 1931. aastaks oli mõisa territoorium vähenenud 35 hektarini.
Sõjamäe kõrgendikust idas ja edelas asus Sõjamäe raba, mis on tänapäevaks peaaegu kadunud. Sellest rabast said alguse Ruunaoja ja Hundikuristiku oja. Sõjamäe raba aladele rajati esimesed tööstushooned 1960. aastatel. Üks suuremaid asumis tegutsenud tööstusettevõtteid oli Eesti Tubakas.
1974. aastal alustas asumis tööd Spetsiaalne Konstrueerimis- ja Tehnoloogiabüroo Desintegraator (hiljem teadustootmiskoondis Desintegraator). 1984. aastal rajati asumisse tootmiskoondise Polümeer tsehh. Tänapäeval asub piirkonnas palju hulgiladusid ja teenindusettevõtteid.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%.
Olulisemad objektid.
Sõjamäel asub Lasnamäe turg ja osa Tallinna Lennujaamast.
Sõjamäe asumi tänavad.
Asumis on mitmeid ehitusega seotud tänavanimesid, näiteks Armatuuri tänav, Betooni põik, Betooni tänav, Kriidi tänav jm. Asumis on lisaks veel Gaasi tänav, Asfaldi tänav, Kanali tee, Kesk-Sõjamäe tänav, Kuuli tänav, Nuia tänav, Paneeli tänav, Peterburi tee, Plasti tänav, Punane tänav, Rakise tänav, Ruunaoja tänav, Sarruse tänav, Silde tänav, Silluse tänav, Suur-Sõjamäe põik, Suur-Sõjamäe tänav, Sõstramäe tänav, Tala tänav, Tapri tänav, Vedru tänav, Vesse tänav, Vesse põik, Visase tänav ja Väike-Sõjamäe tänav.
Uuslinn

Uuslinn on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Kadrioru, Kurepõllu ja Sikupilli asumiga. Uuslinna asumi pindala on 0,22 km2.
Uuslinna asum on saanud nime Uuslinna mereväelinnaku järgi.
Uuslinna asum piirneb Valge tänava, Uuslinna tänava ja Laagna teega.
Ajalugu.
1796. aastal hakati Kadrioru kohale Kadrimäele (Lasnamäe osa) rajama mereväelinnakut, mille järgi on ka asum nime saanud.
1806. aastal ehitati mereväelinnaku lähedusse tuletorn, mille kehand oli esialgu valget ja katus rohelist värvi.
1842. aastal rajati mereväelinnakusse Tallinna suurkaupmees B. N. Mayeri malmivalutehas, mis hiljem kolis ümber Lastekodu tänava ümbrusse.
1973. aastal rajati praegusse Uuslinna asumisse Linnakutsekool nr 21 uus kompleks.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 12–17% ja üle 68aastased 10–19%.
Väo

Väo on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Seli, Mustakivi, Tondiraba ja Sõjamäe asumiga ning Jõelähtme ja Rae vallaga. Väo asumi pindala on 4,08 km2.
Väo asum on saanud nime iidse Väo küla järgi, mille maadel asus mitu muistset kalmet.
Väol asub Tooma järv, asumi idaosas kulgevad Pirita jõgi ja Väo oja.
Ajalugu.
Väo piirkond oli asustatud juba väga ammu. Nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr), mil Pirita alamjooksul oli neli asustusala, oli Väo-Kangru piirkond üheks keskuseks. Väo-Pärna ja Väo-Jaani kivikirstkalmed pärinevad samast ajast. 1984. aastal avastati Väo muinasasula koht, mis tekkis arvatavasti ajavahemikul 6. sajand eKr – 1. sajand pKr. Selle asumi pindala oli 5000 m2.
Vanimad kirjalikud andmed Väo küla kohta pärinevad 1241. aastast, mil küla on mainitud Taani hindamisraamatus. Selles raamatus on küla nimi kujul "Uvœ tho". Keskajal elasid mõned külaelanikud võrdlemisi jõukalt, sest näiteks sepp Maykenile kuulus 41 looma, palju ehteid jm.
Põhjasõda mõjus majandustegevusele laastavalt ning talud hakkasid uuesti järjele jõudma alles 19. sajandi lõpul. 1920. aastatel hakkas asumi aladel elavnema ehitustegevus. 1941. aastal toimusid selles piirkonnas lahingud Saksa ja Nõukogude armee vahel, mille käigus said kannatada mitmed Väo küla talud.
Väo külas asusid Väo karjäär ja Tooma karjäär. Küla liideti Tallinnaga 1975. aastal.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68-aastasi oli 3–9%.
Olulisemad objektid.
Asumis asub Väo elektrijaam. 
Väo asumi tänavad.
Väol asuvad Betooni tänav, Jõesaare tänav, Jõemäe tänav, Lagedi tee, Paneeli tänav, Pendi tänav, Peterburi tee, Plaasi tänav, Priimurru tänav, Tooma tänav, Väo tee ja Väomurru tänav.
Ülemiste

Ülemiste on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Sikupilli, Pae, Sõjamäe, Mõigu, Ülemistejärve ja Juhkentali asumi ning Rae vallaga. Ülemiste asumi pindala on 3,4 km2.
Ülemiste asum on saanud nime Ülemiste järve ja raudtee järgi. Ülemiste nime on seostatud ka Tartu maanteel asunud mäega, mis on arvatavasti linna kõige vanem paemurdmiskoht.
Ülemiste asum piirneb Peterburi tee, Pae tänava, Punase tänava, Kopli kaubajaama haruteega, Kesk-Sõjamäe tänava, Tallinna lennujaama ja Tartu maanteega. 
Rahvastik.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, 68-aastased ja vanemad 10–19%. Eestlaste osakaal oli 18–49%.
Territoorium.
Ülemistel asuvad Tallinna Lennujaam, Ülemiste Keskus, T1 Kaubanduskeskus, Ülemiste kaubajaam, ja Idakeskus. Ülemiste asumi põhjaossa jääb Jüriöö park, lõunaosast jookseb läbi Ruunaoja.
Ülemiste asumi tänavad.
Punane tänav on saanud nime Punase majaka järgi. Metallitöötlemisega seotud tänavanimed on inspireeritud Dvigateli tehasest, näiteks Keevise tänav, Lõõtsa tänav, Sepise tänav jm. Asumis on veel Kanali tee, Kantsi tänav, Kesk-Sõjamäe tänav, Kiive tänav, Lennujaama tee, Pae tänav, Peterburi tee, Sepapaja tänav, Suur-Paala tänav, Suur-Sõjamäe tänav, Tambeti tänav, Tartu maantee, Tuletorni tänav, Tõivu tänav, Tõrviku tänav, Vahuri tänav, Valukoja tänav, Väike-Paala tänav, Väike-Sõjamäe tänav, Ääsi tänav ja Ülemiste tee.
Haridus ja kultuur.
Ülemistel asuvad Mainori Kõrgkooli Tallinna Õppekeskus, Sotsiaal-Humanitaar Infokool, Erakool Garant ja Emili Kool.
Ajalugu.
Ülemistele ehitati 1835. aastal Lõunatuletorn, mida on selle algse värvuse tõttu kutsutud ka Punaseks majakaks. 19. sajandi lõpus ehitati vana tuletorni asemele uus, 40 meetri kõrgune must-valge torn.
Raudtee ehitamine 1870. aastal ja Dvigateli tehase rajamine 1898. aastal mõjutasid asumi arengut oluliselt. Kaks aastat pärast tehase rajamist töötas seal 3000 töölist, mis moodustas umbes poole Eesti metallitöölistest. Algselt toodeti Dvigatelis kauba- ja reisivaguneid, kuid hiljem valmistati seal ka sisepõlemismootoreid ja suurtükimürske. Pärast Teist maailmasõda hakkas Dvigatel tootma seadmeid NSV Liidu aatomi-, kosmose- ja keemiatööstusele ning seda tehti kuni 1991. aastani. 1980. aastatel oli tehase palgal üle 7000 inimese. Tehasele kuulus suur rahvamaja ja spordihoone koos staadioniga. Dvigatel tegutseb ka tänapäeval, tootes eriotstarbelisi torusid, tööstusmasinate detaile jm.
2005. aastal hakati Dvigateli tehase endisele territooriumile ehitama Ülemiste City tehnoloogialinnakut. Mitmed tehase endised hooned rekonstrueeriti, lisaks ehitati uusi büroohooneid.
Jüriöö park asub endise Sõjamäe hiie kohal, mille taastamise algatajaks oli Karl Laane. 1960. aastatel hakati sinna puid juurde istutama ning 1993. aastal kasvas pargis 27 puu- ja põõsaliiki. 1997. aastast on pargis Jüriöö ülestõusu meenutav mõõk, mõned aastad hiljem lisati mälestusmärgid Vabadussõjas võidelnutele ning kõikidele eestlastele II maailmasõjas. 1995. aastast on pargis pidulikult tähistatud jüripäeva.
Leaving You for Me

"Leaving You for Me" on Jana Kase singel, mis ilmus 30. oktoobril 2008 Eesti Ekspressi teise singlina. Loo autorid on rootslased Tony Malm, Per Eklund, Fredrik Björk ja Martin Kesici, produtsendid Alar Kotkas, Ilmar Laisaar ja Pearu Paulus.
Nike

Nike (Νίκη) oli vanakreeka mütoloogias võidujumalanna.
Travis Pastrana

Travis Alan Pastrana (sündinud 8. oktoobril 1983) on USA motosportlane. 
Tema oli esimene, kes tegi X Gamesi võistlustel kahekordse tagurpidisalto.
Aerofoto dešifreerimine

Aerofoto dešifreerimine on territooriumi uurimismeetod selle aerofotode järgi. Selle meetodi eesmärk on tuvastada ja tunda ära geograafilisi objekte aerofotol, määrata nende kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid iseloomustusi ning tähistada neid leppemärkide abil kaardile.
Agraarsektor

Agraarsektor ehk põllumajanduslik sektor on mingi riigi majanduse primaarse sektori osa, kuhu kuuluvad põllumajandusega tegelevad ettevõtted.
Agraarsektori suur osatähtsus majanduses on riigi mahajäämuse tunnus, näiteks Aafrika vaesemates riikides on rahvastiku suurim osa hõivatud agraarsektoris. Kõrgelt arenenud riikides on agraarsektori osa väike ja selles sektoris hõivatud inimeste arv ei ületa 5%, aga intensiivse iseloomu tõttu on selle tootlikkus päris suur.
Robert Johnson

Robert Leroy Johnson (8. mai 1911 – 16. august 1938) oli USA muusik, keda peetakse delta bluusi isaks.
Ta on mõjutanud paljusid kitarriste, teiste seas Muddy Watersit, Bob Dylanit, Jimi Hendrixit, Eric Claptonit ja Jeff Becki.
Ta salvestas aastatel 1936 ja 1937 kokku 29 lugu.
Legendi järgi müüs Johnson oma hinge saatanale kiirtee ääres, saades vastutasuks oskuse mängida seda, mida soovib.
Johnson suri 27-aastaselt.
Rock'n'rolli Kuulsuste Hall valis 500 mõjukaima loo sekka neli Johnsoni pala, milleks olid "Sweet Home Chicago", "Cross Road Blues", "Hellhound on My Trail" ja "Love in Vain". 
Ajakiri Rolling Stone paigutas Johnsoni viiendale kohale oma 100 läbi aegade parima kitarristi nimekirjas.
Karl Rove

Karl Christian Rove (sündinud 25. detsembril 1950) oli USA vabariiklaste partei- ja riigitegelane, president George W. Bushi ametiajal Valge Maja vanemnõunik.
Karl sündis pere viiest lapsest teisena. Isa jättis pere maha, kui lapsed olid alles väikesed. Ema Reba Louise (sündinud Wood) oli poejuhataja, isa Louis Claude Rove oli geoloog. Karl Rove sündis Colorado osariigis Denveris, kasvas Nevada osariigis Sparksis ja 1965 kolis pere Utah' osariiki Salt Lake Citysse. 11. septembril 1981 lõpetas ema Nevada osariigis Renos oma elu enesetapuga.
Rove astus nooruses Vabariikliku Partei noorteorganisatsiooni Teismelised Vabariiklased ja juhatas Utah' Teismeliste Vabariiklaste Föderatsiooni.
1970. aasta sügisel toimusid Illinoisi osariigi varahoidja valimised. Rove läks valenime all Demokraatliku Partei kandidaadi Alan Dixoni valimisbüroosse, varastas 1000 tühja valimiskampaania blanketti Dixoni kampaania päisega, printis nendele libakampaania, milles lubas tasuta õlut, toitu ja tüdrukuid, ning jagas neid kodutute varjupaikades ja rokk-kontsertidel, et Dixoni kampaania nurjata. Dixon võitis valimised. Hiljem Dixon andestas Rove'ile ja kui president George Bush vanem soovis nimetada Rove'i rahvusvahelise ringhäälingu nõukokku, ei blokeerinud vahepeal senaatoriks saanud Dixon tema kandidatuuri.
1971. aasta juunis lahkus Rove ülikoolist seda lõpetamata ja pühendus vabariiklaste valimiskampaaniate korraldamisele. 1973 tutvus ta isa ja poja George Bushiga ning sai nende lähedaseks toetajaks. 1977 kolis ta Texase osariiki ja korraldas seal palju valimiskampaaniaid, sealhulgas Bushide omi.
1996 juhtis ta Harold See valimiskampaaniat Alabama ülemkohtusse. Selle käigus jagas ta oma klienti Seed laimavaid anonüümseid lendlehti. Konkurendi selgitust, et temal pole asjaga midagi pistmist, ei usutud ja See valiti ülemkohtusse.
2001. aasta algul astus ametisse George Bush noorem, kes nimetas Rove'i oma vanemnõunikuks. Sellel kohal töötas Rove kuni 2007. aastani, mil selgus, et Valge Maja töötajad kasutasid ametlike kirjade saatmiseks sageli mitte ametlikke kanaleid, vaid erakonna servereid ja isiklikke nutitelefone. See rikkus nõuet, et igast saadetud e-kirjast peab jääma koopia. Kadunud e-kirjade arvu ei õnnestunud kindlaks teha, see jääb 5 ja 22 miljoni vahele. Karl Rove saatis umbes 500 e-kirja eksikombel pilasaidile www.georgewbush.org (soovis kasutada erakonna saiti georgewbush.com) ja pilasait tegi need avalikuks. Hinnanguliselt liikus 95% Rove'i kirjadest mitteametlikke kanaleid pidi. 31. augustil 2007 astus Rove tagasi.
Pärast seda tegi ta kaastööd Fox News Channelile, Newsweekile ja The Wall Street Journalile.
Nikolai Valge

Nikolai Valge VR II/3 (2. jaanuar 1899 Tartu – 31. mai 1985 Toronto) oli Eesti mereväeohvitser (major). 
Tema auaste oli kaptenmajor.
Ta oli Vabadussõjas välja teeninud II klassi 3. järgu Vabadusristi .
Berndt von Staden

Berndt Alexander Robert Michael von Staden (24. juuni 1919 Rostock – 17. oktoober 2014 Ludwigsburg) oli baltisaksa päritolu Saksamaa diplomaat.
Joosep Pruun

Joosep Pruun VR I/3 (29. oktoober 1893 Käsmu, Haljala kihelkond – 1. oktoober 1979 Borås, Rootsi) oli Vabadussõja veteran, Eesti mereväe veteran (kaptenleitnant, 1938), traaler Lehtma komandör ja minitraalerite divisjoni ülem.
Ta oli Boråsi Eesti Skaudisõprade Seltsi esimees, alates 1971. aastast auesimees.
Johannes Ostrat

Johannes Ostrat VR II/3 (6. detsember 1901 Tallinn – 18. detsember 1979 San Francisco) oli Vabadussõja veteran.
Ta oli Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) liige.
Tema pojapoeg Kenneth Ostrat on USA Õhujõudude ohvitser ja lendur.
Voldemar Kuldvere

Voldemar Kuldvere (Kuldver) (9. november 1889 Rakvere vald, Virumaa – 3. märts 1980 New York) oli Eesti Vabariigi Kõrgema Sõjakooli raamatukogu juhataja, auastmelt major.
Johannes Taras

Johannes Taras VR II/3 (9. aprill 1895 – 30. oktoober 1989 Lakewood, New Jersey) oli Vabadussõja veteran.
Jaagup Leeman

Jaagup Leeman VR II/3 (4. aprill 1893 – 9. aprill 1986 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (major), Vabadussõja veteran., korp Vironia liige
Boris Jakob Leemann võitles alates 20. detsembrist 1918 kuni Vabadussõja lõpuni 1. ratsapolgu koosseisus selle 1. eskadroni ülemana. Sai 10. veebruaril 1919 Narva rindel Polja küla juures haavata. Hiljem võttis osa 1. ratsapolgu Võru—Marienburg—Jakobstadti operatsioonist.
Oskar Puusepp

Oskar Puusepp (29. august 1898 Vana-Antsla Võrumaa – 22. juuli 1980 Portland, Oregon, USA) ka 29. august oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabadussõja veteran ja eesti vaimulik.
Oskar Puusepp võttis kooliõpilasena osa Vabadussõjast. Lõpetas 1921. aastal sõjakooli. Oli 1922. aastast Narvas 1. Jalaväe rügemendis kompaniiülem. 
Aastatel 1941–1945 oli ta Teise maailmasõja idarindel Pataljon Narva IV kompanii- ja pataljoniülem. 
Pärast sõda oli Belgias sõjavangilaagris. Sõjavangilaagris küpses tal otsus õppida usuteadust. 1952. aastal lõpetas ta Hamburgi Ülikooli usuteaduskonna. Üliõpilasena oli ta Balti Kristlike Üliõpilaste Liidu esimees. Prooviaastal oli ta 1949–1952 Hamburgi ja Oldenburgi piirkonnas. Piiskop Johan Kõpp ordineeris Oskar Puusega 3. augustil 1952 Hamburgi Risti kirikus õpetajaametisse.
Aastatel 1952–1959 oli Puusepp Niedersachseni ja Põhja-Saksamaa eestlaste õpetaja. 
1959. aastast elas Puusepp Ameerika Ühendriikidesse, kui oli algul Chicago praostkonna vikaarõpetaja, aastail 1960–1976 Portlandi koguduse õpetaja ja 1960–1974 ka Seattle'i koguduse pastor. Emerituuri jäi ta 1. jaanuaril 1977.
August Tiru

August Tiru (20. juuni 1899 Võru – 9. august 1980 Chicago, Illinois) oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabadussõja veteran.
Theodor Luts

Theodor Luts (14. august 1896 Palamuse, Palamuse kihelkond – 24. september 1980 São Paulo, Brasiilia) oli Eesti Vabadussõja veteran, Eesti filmioperaator ja filmirežissöör.
Elukäik.
Theodor Luts õppis Simuna kihelkonnakoolis ja Tartu kaubanduskoolis. 1914.–1918. aastani õppis ta Pihkvas ja Peterburis kommertsgümnaasiumis, mille ka lõpetas. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat ja majandust ning käis Tallinna sõjakoolis. Filmikunsti kohta omandas ta teadmisi Pariisis ja Berliinis. 
Eesti Vabadussõjas osales Theodor Luts Kuperjanovi partisanina. Õppis hiljem sõjakoolis suurtükiväelaseks. 
1927. aastal rajas Luts Tartus ettevõtte Tartu Filmiühing (hiljem Siirius-Film ja Th. Lutsu Filmiproduktsioon). Esimene katsetus oli KL Tartu maleva õppuste filmimine. Samal aastal lavastasid Theodor Luts ja tema abikaasa Aksella Luts esimese Eesti täispika mängufilmi "Noored kotkad", mille stsenarist oli Aksella Luts. Järgmisena valmis Theodor Lutsu režissööri- ja operaatorikäe all sõjaväge propageeriv ja žanrilt komöödiavõtmes linalugu “Vahva sõdur Joosep Toots”. Plaanidesse jäi lavastada filmina "Kevade". 
1931. aastal valmis neil välisministeeriumi tellimusel kümneosaline vaatefilm "Kas tunned maad?", millesse on uudse võttena eesti dokumentalistikas lülitatud ka lavastatud episoode. Samal aastal tulid neil välja ka kultuuriantropoloogiline dokumentaalfilm "Ruhnu", dokumentaalfilm "Noorsõduri esimesed päevad", milles oli jäädvustatud kaitseväelaste elu, ja õppefilm "Gaas! Gaas! Gaas!". 
Koostöös soomlastega lõid Lutsud 1931. aastal Eesti esimese heli- ja tantsufilmi "Päikese lapsed". Pärast filmi edukat läbilööki töötas Luts Eesti Kultuurifilmis ja tegi 1933. aastast tosina aasta jooksul edukat karjääri Soomes Helsingis, kus ta oli 1936. aastast filmistuudio Suomi Filmi peaoperaator. Seal valmisid filmid "Salainen ase" (1943) ja "Varjoja Kannaksella" (1943). 
Teise maailmasõja lõpu eel, 1944. aastal otsustasid Lutsud poliitiliselt ebakindlast Soomest lahkuda ning siirdusid 1946. aastal Rootsi kaudu Brasiiliasse, kus Theodor Luts tegeles peamiselt filmiaparaatide ekspordiga, kuid jätkas ka tööd mängufilmide operaatorina. 1950. aastal valmis tal seal film "Caraça, Porta do Céu". Koos Aksellaga tegi ta ka dokumentaal- ja reklaamfilme. 
Isiklikku.
Theodor Luts oli kirjanik Oskar Lutsu noorem vend. Ta abielus Aksella Hildegard Lutsuga (10. oktoober 1905 – 8. jaanuar 2005). Kuulus korporatsiooni Ugala.
Paul Lanno

Paul-Siegfrid Lanno (kuni 1936. aastani Paul Siegfrid Grüner; 27. mai 1896 – 2. jaanuar 1981 Perth, Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (major).
Lanno oli Esimese maailmasõja, Vabadussõja ja Teise maailmasõja veteran.
Alates 1934. aastast oli ta Sõjavägede Staabi adjutant ja fotograaf.
1940. aastal oli ta Eesti postitsensuuri ülem.
Aleksander Jürgen

Aleksander Jürgen (8. veebruar 1892 Olustvere, Viljandimaa – 4. jaanuar 1981 Los Angeles) oli Eesti sõjaväelane (major).
Ta oli Vabadussõja veteran.
Hialeah

Hialeah on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Miami-Dade'i maakonnas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 223,109. See on elanike arvult teine linn Miami linnastus ja Florida osariigis kuues.
Hialeah on suurima ladinaameeriklaste osakaaluga linn USA-s (peale Puerto Rico) – ladinaameeriklased moodustasid 2022. aasta seisuga elanikkonnast 95,7%. Umbes 75% elanikest on Kuuba päritolu.
Transekt

Transekt on ribakujuline kitsas proovipind geobotaanilisel või ökoloogilisel uurimisel.
Transektid võivad uuritaval maa-alal üksteisele järgneda või olla üksteisest lahutatud.
Düün (ühik)

Düün (tähis dyn) on CGS-süsteemi jõuühik. 1 düün on arvuliselt võrdne jõuga, mis annab kehale massiga 1 gramm kiirenduse 1 cm/s2:
formula_1
Düün võeti kohustuslikuna kasutusele 1873. a ja oli üldse esimene rahvusvaheliselt kokkulepitud jõuühik. Alates 1. jaanuarist 1979 asendab düüni SI jõuühik njuuton (N).
Michiko Yokote

Michiko Yokote (jaapani keeles 横手 美智子 "Yokote Michiko") on Jaapani stsenarist.
Teosed.
Anime.
Originaalne lugu
Filmi stsenaarium
Head Script Writer (Seerjare kompositsioon)
Kirjutaja
Heinrich XLV

Heinrich XLV (13. mai 1895 Ebersdorf – teadmata kadunud 1945, kuulutatud surnuks 5. jaanuaril 1962) oli Reußi noorema liini (Reuß-Schleizi) pärusvürst 13. maist 1912 kuni 11. novembrini 1918 ja Reußi vürstliku perekonna pea 21. novembrist 1928 kuni surmani.
Tema isa oli vürst Heinrich XXVII.
Kuna 1927. aastal suri viimane Reußi vanema liini vürst, lõpetati 1930. aastal vanema ja noorema liini eristamine.
1933. aastal külastas Heinrich XLV Eestit.
Ta arreteeriti Nõukogude okupatsioonivägede poolt 1945. aastal ja suri tõenäoliselt samal aastal.
Vanamees ja põder

"Vanamees ja põder" on Eesti 2009. aasta dokumentaalfilm, mille on lavastanud Joosep Matjus. 
Süžee.
Film räägib Joosep Matjuse vanaisast Harri Põldsamist, kes on üle 30 aasta uurinud põtru ja nende hingeelu. Noor režissöör saadab kogenud kütti ja põdraspetsialisti põtrade radadel.
Heinrich IV (Reußi prints)

Heinrich IV (26. oktoober 1919 Ernstbrunn – 20. juuni 2012) oli Reußi vürstliku perekonna pea ja titulaarne Reußi vürst.
Ta oli prints Heinrich XXXIX ja viimase abikaasa, Castell-Castelli krahvinna Antonia vanim poeg.
Tema isal oli õigus Reuß-Köstritzi vürsti tiitlile, kuid ta ei kasutanud seda. Eelmine Reußi vürstliku perekonna pea Heinrich XLV arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 1945 ja suri tõenäoliselt samal aastal, kohtu otsusega kuulutati ta 5. jaanuaril 1962 surnuks; temaga lõppes Reußi perekonna Schleizi haru ja säilis ainult Köstritzi haru. 
Heinrich IV isa suri 24. veebruaril 1946.
Ta abiellus 10. juunil 1954 Varlaris Salm-Horstmari printsessi Marie Luisega, neil oli üks poeg (Heinrich XIV, sündinud 14. juulil 1955) ja kolm tütart.
Ülemistejärve

Ülemistejärve on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Raudalu, Liiva, Järve, Kitseküla, Luite, Juhkentali, Ülemiste ja Mõigu asumi ning Rae vallaga. Ülemistejärve on pindalalt Tallinna suurim asum, selle pindala on 13,96 km²
Asumi põhiosa moodustavad Ülemiste järv (9,6 km²) ja kitsas maariba ümber järve, mille kaldajoone pikkus on 15,2 km.
Asum on saanud nime Ülemiste järve järgi, mida on eri aegadel nimetatud ka Järveküla järveks, Mõigu järveks, Kuninga järveks ja Paberijärveks. Praegune nimi Ülemiste tuleneb sellest, et järv paikneb linnast kõrgemal.
Ajalugu.
Ülemiste järv on keskajast saadik olnud Tallinna kõige olulisemaks joogiveeallikaks. 14. sajandil rajati 4 km pikkune joogiveekanal, mis ulatus järvest Harju väravani.
Keskajal oli järv ümbritsetud männimetsaga, mis hävitati Liivi sõja ajal. Uue metsa rajamine järve kaldale tõusis päevakorrale 1830. aastal. Liivikute süsteemne ja ulatuslik metsastamine algas alles 1870. aastate lõpus. 1918. aastaks oli Ülemiste järve ja Pärnu maantee vahelisele alale istutatud 184 ha metsa (1994. aasta seisuga 126 ha). 2010. aastast saadik kannab osa sellest metsast Järve metsa nime.
Ülemistejärve asumis on väike grupp elumaju, kus elavad enamasti veepuhastusjaamaga seotud inimesed.
Pikka aega oli probleemiks Ülemiste järvest tuleva joogivee halb kvaliteet. See probleem lahenes 1927. aastal, kui järve loodekaldale rajati ajakohane filterveevärk. Veepuhastusjaama uus osa valmis 1978. aastal. 1990. aastate keskpaigas hakati vee eelkloorimise asemel seda osoneerima, mis parandas joogivee kvaliteeti. 2008. aasta seisuga oli Ülemiste järve joogivee kvaliteet isegi parem (98%) kui Euroopa Komisjoni joogivee direktiiviga nõutud (95%).
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68-aastasi oli 10–19%.
Olulisemad objektid.
Asumi põhiline ettevõte on Ülemiste järve ääres asuv Ülemiste veepuhastusjaam.
Loodus.
Suure osa asumi territooriumist võtab enda alla Ülemiste järv. Asumit läbib Kurna oja ning järve kaldal asub Järve mets. Ülemiste järves asub Linda kivi, mis on kaitstav loodusmälestis.
Ülemistejärve asumi tänavad.
Ülemistejärve aladele jääb osa Tartu maanteest ja Järvevana teest.
Daisen

Daisen on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Jaapanis Akita prefektuuris.