Tarragonèsi maakond

Tarragonèsi maakond on maakond ("comarca") Hispaanias Kataloonias Tarragona provintsis. Keskus on Tarragona, kus elab üle poole maakonna elanikest.
See asub Vahemere ääres ning piirneb idas Baix Penedèsi, läänes Baix Campi ja põhjas Alt Campi maakonnaga.
Maakond jaguneb 22 vallaks.
Rahvastik.
Tarragonès on Kataloonia üks tihedamini asustatud maakondi, kuigi asustus on väga ebaühtlane. Nagu ka muudes aspektides, on Tarragonèsi demograafia seotud Tarragona linnaga. Ajalooliselt on praeguse Tarragonèsi maakonna territoorium olnud väga rahvarohke. See tuleneb sellest tegu oli Rooma tähtsa linna Tàrraco asukohaga maakonnas. Pärast Rooma impeeriumi lüüasaamist jäi see ala üsna rahvastühjaks. Alles 12. sajandil taasasustati see märkimisväärselt. Strateegiline asukoht meresadamana, ja mitte ainult Campi, vaid ka suure osa Lõuna- ja Lääne-Katalaani alade ning isegi Aragoni alade jaoks, muutis selle koha rohkelt asustatud ja aktiivseks piirkonnaks. Hinnanguliselt elas maakonnas 14. sajandi keskel üle 11 000 elaniku, kellest üle 60% elas Tarragonas.
14. sajandi lõpu katk ja mitmesugused sotsiaal-poliitilised olukorrad põhjustasid rahvaarvu vähenemise 15. sajandi keskpaigaks vähem kui pooleni. Järgnev demograafiline taastumine oli väga aeglane ja alles 18. sajandi alguses jõuti taas 11 000 elanikuni. 1718 aasta paiku hinnati rahvaarvuks 11 500. Sel ajal elas Tarragona linnas peaaegu 42% maakonna elanikkonnast.
18. sajandil oli rahvastiku kasv aeglane. Kuid alates 1760-ndatest aastatest algas märkimisväärne kasvuprotsess. Kümne aastaga suurenes rahvaarv sama palju kui eelneva 60 aasta jooksul. 1787. aastaks oli elanike arv 26 552. Tarragonas, kus on eelneva 70 aasta jooksul rahvaarv kahekordistunud, elas vaid 36% maakonna koguarvust. Kasv on proportsionaalselt olulisem teistes omavalitsustes: La Canonja vald paistab silma sellega, et kuuekordistas oma rahvaarvu. Teised tugeva kasvuga vallad on Altafulla, Constantí, Creixell, el Morell, els Pallaresos, La Pobla de Montornès, la Riera de Gaià, Roda de Berà, Salomó, Vilalonga del Camp, Vila-seca ja Salou. Paljudes neist valdades, näiteks Altafulla, el Catllar, Creixell, els Pallaresos, Renau, Salomó ja Vespella de Gaià, oli 18. sajandi lõpus rahvaarv suurem kui praegu.
Majanduslik ja demograafiline kasv ei peatunud enne 19. sajandi lõppu. Sellel sajandil oli esmalt väga aeglase kasvu periood ja seejärel aktiivsema kasvu periood kuni 1880. aastateni. 1857. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 40 829 inimest; see oli siis tugeva majanduskasvu periood. Tarragona sadam oli suure osa piirkonna ja teiste ümbruskonna põllumajandussaaduste väljumistee.
Viinapuutäi levik ja sellega kaasnev arvukate turgude kaotus olid Tarragonèsi majandusele väga tugev hoop. Arengu graafik näitab seda suundumust väga hästi. 1887. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 50 071 inimest, mis oli 19. sajandi demograafiline maksimum ja mis saavutatakse uuesti alles 20. sajandil. 1900. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvaarv 44 557 inimest. Langus jätkub veel paar aastat; 1910. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvaarv 43 849 inimest.
See kriis mõjutab peaaegu kõiki piirkonna omavalitsusi. Sisemaa vallad kannatasid pärast viinapuutäi epideemiat rohkem. Teisest küljest mõjutas see hiljem valdu, kus oli oluline tööstus- ja kaubandustegevus. Kui esimestes registreeritakse demograafiline miinimum tavaliselt enne 19. sajandi lõppu, siis teistes toimub see 20. sajandi keskel.