Johannes Gezelius vanem

Johannes Gezelius vanem (3. veebruar 1615 – 20. jaanuar 1690 Turu) oli rootsi luterlik teoloog ja vaimulik.
Ta oli pärit Västmanlandist. Ta õppis Västeråsi gümnaasiumis ning Uppsala (immatrikuleerus 1637) ja aastatel 1638–1641 Tartu Ülikoolis ("Academia Gustaviana Dorpatensis"), kus kaitses 1641. aastal magistritöö. 
Tegevus Eestimaal.
Aastail 1641–1649 (ametlikult kandes seda tiitlit veel 1650. aastal) oli ta Academia Gustaviana Tartu Ülikooli usuteaduskonna kreeka keele ja idakeelte professor, 1643. aastast ka erakorraline usuteaduse professor. 1645. aastast määrati Liivimaa ülemkonsistooriumi assessoriks.
Pärast Tartust lahkumist 1649. aastal töötas ta mitmel pool Rootsis, jätkates ka teoloogiaõpinguid, ning kaitses 1661. aastal Uppsalas teoloogiadoktori väitekirja. 
Aastail 1660–1664 oli ta Liivimaa superintendent, Tartu Ülikooli prokantsler ja Liivimaa ülemkonsistooriumi esimees., 1661–1664 Riia Püha Jakobi kiriku rootsi koguduse pastor
Tegevus Soomemaal.
1664. aastast kuni surmani oli ta Turu piiskop ning Turu Akadeemia ("Regia Academia Aboensis") prokantsler. 
Johannes Gezelius vanema üks olulisemaid rolle oli Soome hariduse edendamine: temalt ilmus arvukalt õpikuid ning ta suunas Soome rahvahariduse arengut. Gezelius püüdis korraldada rahva õpetamise käiku, juhised vanemate poolt kodus ja kirikuõpetajate poolt kirikus antav päheõppimiseks, eriti aga „kirjaoskajate" köstrite kaudu kõigile kättesaadavaks tehtav raamatust lugemiseõpetus. Johannes Gezelius järjestas nõnda, et köster või tema puudumisel mõni teine selleks palgatud kirjaoskaja isik pidi igas külas mõnele andekamale poisile lugemise kätte õpetama, see aga pidi rakendama oma oskust koduküla laste õpetamisele. Neis määrustes leidub Soome rändkooli algus. Matti Kuusi on avaldanud arvamust, et kuna Gezelius ei jõudnud Soome enne 1664. aastat, pidi suur osa tema tõlketööst langema mõne soome keelt kõneleva kooliõpetaja õlgadele. Johannes Gezelius ajal pandi Soomes maksma kord, et keegi ei saanud abielluda, kes ei osanud katekismust ega olnud käinud armulaual, Johannes Gezelius asutas Turu piiskopkonnas oma trükikoja (1668) ning isegi paberivabriku. Johannes Gezeliuse ajal ilmus täiendatud Kirikulauluraamatu (1668), (soome k. "Yxi paras lasten tavara") ning parandatud Piibli väljaanne (1685) ning et tõsta kirikuõpetajate hariduslikku taset, nõudis ta kirikuõpetajaameti taotajailt ülikooliharidust.
Gezelius võitles nii Eestis kui Soomes aktiivselt rahvausuga. Turu piiskopina andis ta teoreetilise panuse Soome nõiaprotsesside puhkemisse. 1660.–1680. aastail anti Soomes nõidumise kahtlusega kohtu alla üle 200 inimese, kellest surma mõisteti 71. 1673. aastal väljastas Gezelius edikti vanade loitsude hävitamiseks.
Isiklikku.
Johannes Gezelius vanem abiellus 1643. aastal Gertrud Gutheimiga (1626–1682), kes oli Rootsi kuninga Gustav II Adolfi õuejutlustaja, 1621. aastast Riia Püha Jakobi kiriku pastor, Liivimaa Riia distrikti asesuperintendent ja Liivimaa ülemkonsistooriumi assessor (Per Arvidsson) Petrus Jonæ Guthemiuse (Gutheim) (u 1596–1644) ja Ebba Wittsanti tütar. Gertrudi vend Petri Arvidi Guthemius oli Ruhnu Püha Magdaleena koguduse pastor ja Jakob Persson Gutheim (aadeldatult Gutheimb, kuid Rootsi aadlisuguvõsade loendisse mitteintrodutseeritud) oli Eestimaa, Liivimaa ja Ingerimaa litsenditolliinspektor 1656, sõjakomissar 1659. Hiljem abiellus Gezelius Kristina Persdotteriga (1632–1703), abielu jäi lastetuks.
Järglased: