tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Inimteadused

Inimteadused (varem humanitaarteadused) on psühholoogia ja juturavi (psühhoanalüüs), inimeseõpetus, kirjandus, rahvakultuur (etnoloogia), müüdiõpetus, ideoloogia, positivistlik ajalookirjutus, majandusteadus, politoloogia ja osa ühiskonnateadusest. Inimteadused paiknevad filosoofia, keeleteaduse ja ökonoomia kõrval, nende vaheväljadel, nende peegeldusruumis. Inimese ainulaadsus, seespoolsus (subjektiivsus) ja keerukus ei takista inimesel saada teaduse objektiks. Inimteaduste eriomane lähenemine (erinevalt positivismist) on mõistmine ja seletus.
Michel Foucault' järgi inimteadused on lausungite (diskursuste) rühmad, mille uurimisobjektiks on kõik see, mis inimeses on kogemuslik. Inimteadused tekkisid 19. sajandil. Kogemusteaduste objektiks on elu, keel ja töö. Inimteaduste objektiks on inimese elamine, kõne ja tootmine. Inimteadustes uuritakse esindusi, tänu millele inimene elab ja elu ette kujutab. Inimteaduste objekt pole keel, vaid see olend, kes kõneldes endale ette kujutab sõnade ja lausete mõtet ning lõpuks loob endale ettekujutuse ka keelest.
Leetse kihistu

Leetse kihistu (inglise keeles "Leetse Formation") on ordoviitsiumi ladestu kihistu. See kuulub Latorpi ülemlademe koosseisu, kus eristatakse veel Hunnebergi ladet ja Billingeni ladet. 
Kihistu stratotüüp on Leetse pank. Kihistu on nime saanud Leetse mõis järgi Paldiskis. Kihistut hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1956. See on kõige paksem Karula 326. puuraugus (6.2 m). Leedu aladel on kihistu Nemunase madalikul 0,9 meetri paksune, maa kesk- ja idaosas on suurim paksus 0,8 meetrit.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu moodustab suure glaukoniidisisaldusega liivakivi. Kihistut eristatakse ka Leedu aladel (välja arvatud maa loodeosa) ja Valgevene loodeosas ning keskosas.
Loobu kihistu

Loobu kihistu (inglise keeles "Loobu Formation") on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena määratlema Algimantas Grigelis aastal 1984.
Kihistu stratotüüp on Loobu jõe kanjon (Joaveski paljand). Kihistule on nime andnud Loobu küla. Kihistu on kõige paksem Kahala II puuraugus (8.2 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu moodustab hallikas lubjakivi, milles sisaldub ka glaukoniiti. Sillamäest ida pool lisanduvad kihistu lubjakivile punakaspruunid ja violetsed laigud.
Kungla kuningas

Kungla kuningas on müütiline tegelane eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Teda on mainitud eepose esimeses loos (Kalevi tulek. Salme ja Linda. Pulmad.), kui Lindale tuleb viiendana kosja Kungla kuninga poeg:
Tuli Kungla kuninga poeg
Viiekümmenel hobusel,
Kuuekümmenel kutsarila,
Ise kuldatäku seljas;
Tahtis Linda liivitseda,
Kuid Linda lükkas kosjad tagasi:
Ebemesta heitis keelta:
"Ei ma, kuld, lää kuningale,
Hõbe, ei Kungla poisile:
Kuningal on tütred kurjad,
Kes mind, võõrast, vihkaksivad."
Fauresmith

Fauresmith on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas.
Asula on rajatud 1842. aastal, linnaõigused sai 1859. aastal.
Fauresmith on ainuke linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus peatänavat mööda kulgeb raudteeliin.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fauresmith'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 68,6%, värvilisi 22,8%, valgeid 7,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,4%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 61,2% inimestest, sotho keelt 15,5%, koosa keelt 14,1%, tsvana keelt 6,5% ja teisi keeli 2,7%.
Tulfes

Tulfes on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 923 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 27,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1495 inimest. Vald paikneb 12 km Innsbruckist idas ja 6 km Hall in Tiroli kohal. 
Küla on esmamainitud 1240. aastal nimega Tellevo. Peamine sissetulekuallikas on turism. Tulfesist sai populaarne elamispiirkond tänu Innsbrucki ja Halli linnale.
Postumus

Marcus Cassianius Latinius Postumus (suri 269) oli Gallia impeeriumi valitseja aastatel 260–269.
Tema päritolust on vähe teada. On arvatud, et ta oli bataavi (läänegermaani) päritolu. Ta teenis Rooma armees ja tõusis väejuhiks.
259. aastal lõi Gallia Rooma impeeriumist lahku ja tekkis Gallia impeerium pealinnaga Trieris. Gallias paiknevad seni Roomale allunud väeosad kuulutasid Postumuse imperaatoriks.
Postumuse tapsid pärast ligi kümneaastast valitsusaega ta enda sõdurid.
Unterperfuss

Unterperfuss on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 596 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 2,28 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 226 inimest. Vald paikneb 15 km Innsbruckist läänes ja on üks väiksemaid külasid Tiroolis. Valda piiravad põhjas Inn ja idas Melach. Unterperfussis on palju ratsutamisrajatisi.
Vals (Tirool)

Vals on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1129 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 48,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 537 inimest.
Asend.
Vals paikneb 26 km Innsbruckist kagus samanimelises orus (Valsertal), mis hargneb Wipptali idaküljelt Stafflachi juures, on ühenduses Schmirntaliga Sankt Jodoki juures, mille lõunaosa kuulub samuti Valsi valda, ning külgneb lõunapoolses otsas Itaaliaga. Orust hargnevad Zillertali Alpid umbes 7 km ning lõpevad tippudega Kaser, Olperer, Schrammacher ja Hohe Wand. Orgu läbivad Valseri jõgi ning selle lisajõed Alpeiner, Tscheisch ja Paduaner.
Ajalugu.
Juured.
Rooma põllumehed kasutasid piirkonda kunagi karjamaana ja esimene dokumenteeritud mainimine on aastast 1313, nimega "Valles", mis tuleb ladina sõnast "Vallis". Keskajast on sealt marmorit kaevandatud ning kasutatud keisripalee põrandates ja Innsbrucki toomkirikus. 1809. aastal toimus kogu Wipptalis ja mõnes külgnevas orus Bergiseli lahing tiroollaste ning Baieri kuningriigi ja Prantsuse keisririigi vahel. 1941. aastal kuulutati kogu org looduskaitsealaks ja vaatamata sellele puuriti Teise maailmasõja ajal mais 1942 Alpeineri sadula alla 2950 m kõrgusel tunnelisüsteem molübdeeni kaevandamiseks. Wehrmachti juhtimisel kasutati sõjavange ja muid seal sunnitööl.
Volders

Volders on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 558 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 32,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4427 inimest. Vald paikneb 12 km Innsbruckist idas Inni lõunakaldal. Vaatamisväärsusteks on Friedbergi ja Aschachi kindlused ning Saint Carli kirik. Küla sissepääsu juures on Volderer See.
Moe kihistu

Moe kihistu (inglise keeles "Moe Formation") on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1960.
Kihistu stratotüüp on Moe paemurd. Kihistu on nime saanud Moe küla järgi. Kihistu on kõige paksem Äiamaa puuraugus (48,78 meetrit).
Eestis lasub Põhja- ja Loode-Eestis sellel Adila kihistu, Kesk-Eesti aladel aga Halliku kihistu. Koos Adila kihistuga on see üks kahest Eestis avanduvast Pirgu lademe eihistust.
Kihistus esineb vahel bentoniidikiht, mida peetakse Svedasai ja Jonstorpi kihistute bentoniidikihtidega vastavuses olevaks. Kihistu moodustab lubjakivi, milles asuvad tumedamad pruunikashallid lubjarikaka mergli vahekihid. Sealsed kivimid koosnevad kohati kuni 50 % ulatuses vetikate jäänustest.
Paekna kihistu

Paekna kihistu (inglise keeles "Paekna Formation") on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1944.
Kihistu stratotüüp on Paekna paemurd ja see on nime saanud Paekna küla järgi. Kihistu on kõige paksem Hageri F-302 puuraugus (16.2 m). Kihistiku suurim paksus on Leedus 7 meetrit.
Eestis on see esindatud riigi loode- ja põhjaosas. Leedu lääneosas ja Läti aladel ning ülejäänud Eestis vastab sellele Mõntu kihistu. Leedu kesk- ja idaosas esineb samasuguseid kivimeid kui Põhja-Eestis, nii loetakse ka sealseid kivimeid Paekna kihistusse kuuluvaks.
Kihistu moodustab nõrgalt savikas mergli vahekihtidega lubjakivi. Kihistu kivimite suur fosforisisaldus vihjab kihistu tekkeperioodil esinenud intensiivsele apvellingule.
Pakri kihistu

Pakri kihistu (inglise keeles "Pakri Formation") on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1927.
Kihistu stratotüüp on Pakri neeme pank ja see on nime saanud Pakri saarte järgi. Kihistu on kõige paksem Tareste F-352 puuraugus (3,8 m). 
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu koosneb suure liivasisaldusega lubjakividest ja suure lubjasisaldusega liivakividest. Need sisaldavad vahekihtidena kerogeenset merglit (põlevkivi). Kihistu läänepoolsemas osas valdavad liivakivid, seal eristatakse Suurupi ja Osmussaare kihistikke. Tallinna ümbruskonnas hakkavad domineerima Kallaste ja Jägala kihistike lubjakivid, kus esineb ka konglomeraati. Osmussaarel ja vähemal määral ka sealse ümbruskonna mandrialadel sisaldab kihistu daike.
Völs (Tirool)

Völs on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald paikneb Innsbrucki läänepiiril, 574 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 5,62 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 6691 inimest. 
Kohta on esmamainitud 1188. aastal.
Rumba kihistu

Rumba kihistu (inglise keeles "Rumba Formation") on siluri ajastu Adavere lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Erika Jürgenson aastal 1966.
Kihistu stratotüübiks oli Rumba jõe (Velise) süvend, mis on praeguseks hävinenud. Uueks stratotüübiks on Päri paemurd, laiendatud statotüübiks aga Kirikuküla puurauk. Kihistu on kõige paksem Paatsalu 527. puuraugus (19.6 m). Kihistu on nime saanud Rumba küla järgi.
Kihistu koosneb peeneteralisest lubjakivist, milles esinevad vahekihtidena rohekas savine mergel ning kollakasroheline metabentoniit. Kihistu moodustavad kaksteist settetsüklit, mis algavad merglite ja kildataoliste lubjakividega, mis lähevad üle puhta ja kõva lubjakivi kihtideks. Lääne pool kasvab kihistus savisisaldus, nii et Saaremaal moodustab kihistu põhiosa mergel. Kihistu on 15-19 meetri paksune. Kõige paksem on see keskosas, läänes ning idaosas muutub see õhemaks.
Rägavere kihistu

Rägavere kihistu (inglise keeles "Rägavere Formation") on ordoviitsiumi ladestu kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis 1978. aastal.
Kihistu stratotüüp on Rägavere paemurd. See on nime saanud Rägavere külalt. Kihistu on kõige paksem Soovälja K-1 puuraugus (28,5 m), peaaegu sama paks on see ka Alatskivi 422 puuraugus (26,1 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Neist kuulub Tõrremäe kihistik Oandu lademesse, ülejäänud aga Rakvere lademesse, kuigi mõne autori arvates oleks otstarbekam laiendada Rakvere ladet nii, et see hõlmaks kogu Rägavere kihistu. Kihistule on omane kihistikke eraldavate püriitsete katkestuspindade esinemine.
Saunja kihistu

Saunja kihistu (inglise keeles "Saunja Formation") on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1937.
Kihistu stratotüüp on Mõnuste paemurd. Kihistu on nime saanud Saunja küla järgi. Kõige paksem on see Puhmu 567 puuraugus (24,1 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 3,5 meetrit, ja Nemunase madalikul, kus selle suurim paksus on 20 sentimeetrit.
Kihistu moodustab lainjas keskmise- või paksukihiline kollakas- või helehall lubjakivi, mis on kohati dolomiidstunud või pruunika tooniga. Ka sisaldab see kohati püriiti. Saunja kihistule on ka omane suur kõikumine eri proovidest leitud ostrakoodide arvukuses.
Tamsalu kihistu

Tamsalu kihistu on siluri ajastu Juuru lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Armin Öpik ja Ants Laasi aastal 1938. Kihistu on nime saanud Tamsalu linna järgi. 
Kihistu stratotüüp on Tamsalu karjäär; neostratotüübiks on aga Karinu karjäär..
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Tamsalu kihistut eristatakse Kesk-ja Lääne-Eestis ning saartel. Selle all lamab Varbola kihistu, sellel lasub kohati Hilliste kihistu.
Kihistu on Pusku puuraugus 8,8, aga Rumba puuraugus 18.5 meetri paksune. See koosneb mitmesugustest lubjakividest.
Toila kihistu

Toila kihistu (inglise keeles "Toila Formation") on ordoviitsiumi ladestu Volhovi lademe kihistu (Päite kihistik kuulub Billingeni lademesse). Seda hakkas esimesena eristama Karl Orviku aastal 1958.
Kihistu stratotüüp on Toila paljand. Kihistule on nime andnud kas paljand või siis selle läheduses paiknev Toila mõis. Kihistu on kõige paksem Käriseljal Velise V-97 puuraugus (8.4 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu koosneb glaukoniiti sisaldavast lubjakivist, mis on kohati dolomiidistunud. Lõuna pool läheb see järk-järgult üle Kriukai kihistuks.
Väo kihistu

Väo kihistu (inglise keeles "Väo Formation") on ordoviitsiumi ladestu Purtse alamladestiku kihistu. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." ("1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks").
Kihistu stratotüüp on Väo karjäär, nime on see saanud endise Väo küla järgi. Kihistu on kõige paksem Niidu külas Are 171 puuraugus (12 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Neist Rebala ja Pae kihistikud kuuluvad Lasnamäe lademesse, Kostivere kihistikul aga kuulub alumine osa Lasnamäe, ülemine aga Uhaku lademesse. Kihistik koosneb suhteliselt puhtast ja paksukihilisest lubjakivist.
Sillamäest idas muutub kihistu paas kirjuks, sellesseilmuvad violetsed ja punakaspruunid laigud. Taoline lubjakivi oli kasutusel Narva hoonete rajamisel ja kannab Kadastiku paemurru järgi Kadastiku lubjakivi nime.
Wattenberg

Wattenberg on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1050 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 67,71 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 728 inimest. Vald paikneb 15 km Innsbruckist idas ja 2,5 km Swarovski kristall-linna Wattensi kohal.
Noupoort

Noupoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Umsobomvu vallas.
Noupoort sai linnaõigused 1942. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Noupoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 54,0%, värvilisi 41,5%, valgeid 3,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,2%. Koosa keelt pidas emakeeleks 48,2%, afrikaani keelt 47,7%, inglise keelt 1,5% ja teisi keeli 2,6%.
Ruu kaitseala

Ruu kaitseala on kavandatav maastikukaitseala Jõelähtme vallas Ruu küla lõunaosas.
Kaitseala moodustati Jõelähtme vallavalitsuse poolt aastal 2017, kuid see vaidlustati kohtus. Kohalik omavalitsuse maastikukaitseala soovile vastandub ettevõte Väo Paas OÜ, kuna soovib piirkonnas paekivi kaevandada.
Kaitset vajavad Ruu luitestik ja looalad. Seal asuvad mitmed Natura elupaigad.
Wattens

Wattens on linn ja vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas, 564 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 10,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 7882 inimest. See on peamiselt tuntud Swarovski kristallklaasiettevõtte järgi.
Asend.
Wattens paikneb Unterinntalis Põhja-Tiroolis umbes 13 km Innsbruckist idas. Vald ulatub Inni jõe lõunakaldalt Wattentali kõrvalorgu, mis viib Wattentaler Lizumi otsa Tuxi Alpides.
Vallal on juurdepääs Inntal Autobahnile (A 12) ja seda teenindavad ÖBB rongid Fritzens-Wattensi jaamas Unterinntalbahni liinil.
Ajalugu.
Arheoloogilised asustusjäljed pärinevad La Tène ajastust; nime Wattens on esmamainitud 930. aasta dokumendis, kui piirkond oli Saksa Baieri hõimuhertsogkonna osa. 12. sajandist alates valitsesid piirkonda Tirooli krahvid ja aastal 1363 omandasid selle Austria Habsburgid.
1559. aastal rajati Wattensis paberivabrik, esimene Austria maadel. Kohalik majandus edenes veelgi, kui 1895. aastal asus sinna elama Daniel Swarovski (1862–1956), klaasilõikur Jiřetín pod Bukovoust Böömimaal, et alustada kristallehete tootmist. Wattens sai turuõiguse 1895. aastal.
Majandus.
Swarovski firma on Wattensi peamine tööandja. 1995. aastal tähistas see oma sajandat aastapäeva Swarovski Kristallwelteni muuseumi rajamisega. André Heller disainis mitu harulduste kabinetti, mis kujundatud Ambrasi lossi ajalooliste kambrite järgi. Muuseum tutvustab kristallide tootmise ajalugu, Daniel Swarovski elu ja suurt kristallikogu, sealhulgas Brian Eno ja Niki de Saint Phalle'i teoseid. Tänapäeval on see üks suuremaid turismisihtkohti Austrias.
Piirkonnas asuvad ka kirjutusmasinamuuseum ja Museum Wattens, mis tutvustavad Swarovski elu, paberivabriku ajalugu ning Wattensis ja selle naabruses Voldersis ja Fritzensis tehtud väljakaevamisi (esiaeg, antiikaeg).
Ajalooline paberivabrik on vabriku Wattenspapier eelkäija, mis on üks juhtivaid sigaretipaberi tootjaid, 1980. aastast alates Soome Delfort Groupi omanduses. 97% sigaretipaberist eksporditakse rohkem kui 90 riiki.
Inimesed.
Wattens on marianistist preestri Jakob Gappi (1897–1943) sünnipaik. Olles avalikult vastu Austria anšlussile Natsi-Saksamaal 1938. aastal, põgenes Gapp Prantsusmaale ja pärast Prantsuse kaotust 1940. aastal Valenciasse Hispaanias, kus ta jutlustas katoliku vastupanuvõitlejate tagakiusamise vastu natsivõimude poolt. 1942. aasta novembris püüti ta Gestapo agentide poolt Saksamaa poolt okupeeritud Prantsusmaal kinni ja deporteeriti Berliini. Ta mõisteti surma Rahvakohtu otsusega, mida juhtis president Roland Freisler, ja hukati Plötzensee vanglas. Katoliku kiriku märtrina kuulutas paavst Johannes Paulus II Gappi 1996. aastal õndsaks.
Wildermieming

Wildermieming on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 872 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 31,24 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 923 inimest. Vald paikneb 40 km Innsbruckist läänes ja 4 km Telfsist läänes. Küla eraldati 1833. aastal Miemingist, mis kuulub Imsti ringkonda, ja liidendati 1925. aastal Innsbrucki ringkonnaga.
Paraguay lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Paraguays asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Mongoolia lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Mongoolias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Põhja-Makedoonia lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Põhja-Makedoonias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Kuuba lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Kuubal asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Zirl

Zirl on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 622 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 57,24 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 8022 inimest. Vald paikneb 10 km Innsbruckist läänes kuru põhjas Zirler Bergi küljel, mis viib Seefeldi ja lõpuks Saksamaale. 
Kohta on kirjalikult esmamainitud 799. aastal. Zirl on mitu korda hävinenud üleujutustes ja tulekahjudes, kuid sellest hoolimata on rahvaarv viimastel aastatel kasvanud. Turulinna staatuse sai 1984. aastal.
Vaatamisväärsused.
Märkimisväärne vaatamisväärsus on rikkalikult freskodega kaunistatud kihelkonnakirik.
Elevandiluuranniku lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Elevandiluurannikul asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Ecuadori lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Ecuadoris asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Guyana lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Guyanas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Suriname lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Surinames asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
El Salvadori lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse El Salvadoris asuvaid lennujaamu ja lennuvälju."
Guatemala lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Guatemalas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Nicaragua lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Nicaraguas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Belize'i lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Belize'is asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Hädaolukord

Hädaolukordade haldamine Eestis.
Hädaolukorra lahendamise plaan.
Hädaolukorra lahendamise plaan (HoLP) kehtestatakse Vabariigi Valitsuse korraldusega.
Plaan sisaldab:
Hädaolukordade riskianalüüsid.
Päästeameti juhtimisel koostatakse järgmiste hädaolukordade riskianalüüsid:
Hädaolukorra seadus, mis on Eesti kriisireguleerimissüsteemi üheks alustalaks, annab süsteemi ülesehitusele ja korraldusele õiguslikud raamid.
Otto Karma

Otto Karma (kuni 1937 Otto Gutmann; 13. august (vkj)/ 26. august 1915 Retla küla, Alliku vald, Türi kihelkond, Järvamaa – 7. juuni 1995 Tallinn) oli eesti majandusajaloolane. 
Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi, 1936. aastal Antwerpenis kõrgema kaubandusinstituudi ja 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena. 1956. aastal kaitses ta ajalookandidaadi kraadi. 
Ta töötas aastatel 1949–1985 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis, alates 1952. aastast vanemteadurina.
Teoseid ja publikatsioone.
Avaldanud uurimusi Eesti tööstuse, maaparanduse, raudtee-ehituse ja mitme käitise ajaloo kohta.
Isiklikku.
Tema poeg on matemaatik Otto Karma.
Irmi, Armi ja Mustukene

Irmi, Armi ja Mustukene olid Kalevipoja ja tema vendade koerad rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Neid on mainitud eepose kolmandas loos (Kalevi poegade jahilkäik. Linda röövimine. Kalevi poegade kojutulek.):
Oli neil kolm koerukesta;
Üks oli Irmi, teine Armi,
Kolmas murdja Mustukene.
Pojad olid metsapaksus
Koerte jälgil karu leidnud,
Mesikäpa männikusta.
Kiskus Irmi, katkes Armi,
Murdis maha Mustukene;
Koerad said karu kättele.
Lisaks karule, aitasid koerad jahisaagiks murda põdra, metshärja, viis tosinat hunti, rebast ja jänest. Kalevipoeg võttis kogu saagi ning kõik nülitud nahad enda kanda.
Gauja kihistu

Gauja kihistu (inglise keeles "Gauja Formation") on devoni ajastu Gauja lademe kihistu.
Kihistu esineb ka Eesti kaguosas. Kõige paksem on see Tsiistre 327 puuraugus (78 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Adila kihistu

Adila kihistu (inglise keeles "Adila Formation") on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu.
Kihistu stratotüüp on Adila paemurd. Kihistut hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1960. Kihistu on saanud nime Adila küla järgi. Kõige paksem on see Soovälja K-1 puuraugus. 
Eestis lamab Põhja- ja Loode-Eestis selle all Moe kihistu, Kesk-Eesti aladel aga Halliku kihistu. Kihistu kivimeid eristatakse ka Läti idaosas. Kihistu on koos Moe kihistuga üks kahest Eestis avanduvast Pirgu lademe kihistust.
Kihistu koosneb valdavalt hallist või rohekashallist argilliiti sisaldavast sõlmjast lubjakivist. Läti idaosas lasub sellel veel rifitekkeline lubjakivi. Kihistu sisaldab ohtralt fossiile.
Adze kihistu

Adze kihistu (inglise keeles "Adze Formation") on ordoviitsiumi ladestu kihistu. Kihistu kuulub Keila ja Haljala lademete kõrval Kurna alamladestikku. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1970.
Kihistu stratotüüp on Adze (tänapäeval Adzese) 6 puurauk. Neostratotüübiks on Salduse 5PM puurauk. Kihistu on nime saanud Adze küla järgi. Eestis esineb kihistu riigi lõunaosas, kus võib osalt esineda Haljala lademe koosseisus; kõige paksem on see Päigistes Abja 92 puuraugus (16 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on Leedus 11,5 meetrit.
Kihistu on tekkinud veetõusu faasis ja seda esindavad lubjakivi ning mergel.
Anelema kihistu

Anelema kihistu (inglise keeles "Anelema Formation") on siluri ajastu Jaani lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena määratlema Dimitri Kaljo 1990. aastal.
Kihistu stratotüüp on Anelema paekarjäär. Kihistule on saanud nime Anelema küla järgi.
Kihistu koosneb valdavalt peenpoorsest dolokivist, mis lasub Pärnu-Jaagupi ümbruskonnas 10–20 meetri paksuse kihina.
Ärina kihistu

Ärina kihistu (inglise keeles "Ärina Formation") on ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on kõige paksem Eerikveres Palamuse puuraugus (34.4 m). Kihistu on nime saanud Ärina küla järgi.
Kihistiku stratotüüp on Ärina kõrtsi ase, kunagine paemurd, mis tänaseks on teetööde käigus mattunud ja mille täpne asukoht pole enam tuvastatav.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Mõned autorid arvavad selle koosseisu ka Röa kihistiku. Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Loode- ja Põhja-Eesti aladel.
Kihistu tekkeaeg vastab umbkaudu Kuldiga kihistu tekkeajale. Tegemist on ainsa avanduva Porkuni lademe kihistuga.
Aseri kihistu

Aseri kihistu (inglise keeles "Aseri Formation") on ordoviitsiumi ladestu Aseri lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1986.
Kihistu stratotüüp on Aseri paemurd, laiendatud stratotüübiks on aga Sirtsisoo 526 puurauk. Kihistu on nime saanud Aseri aleviku järgi. Kihistu on kõige paksem Kerguta puuraugus (3.75 m).
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistut iseloomustab suur ooidide hulk, mis sisaldavad kas rauda või fosforit. Lõunas asuvad Aseri ja Segerstadi kihistute vahelised üleminekukivimid loetakse vahel Rokiškise kihistusse kuuluvaks.
Baldone kihistu

Baldone kihistu (inglise keeles "Baldone Formation") on ordoviitsiumi ajastu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1975.
Kihistu stratotüüp on Baldone 80 puurauk. See on nime saanud Lätis asuvalt Baldone kuurortlinnalt. Eestis esineb kihistut riigi lõunaosas, kõige paksem on see Taagepera puuraugus (28,4 m).
Kihistu moodustab punane, punakaspruun või rohekashall savikas lubjakivi, mille fossiilidefauna on mitmekesine. Kohati sisaldab kihistu ka dolomiiti või mergli vahekihte.
Baltinava kihistu

Baltinava kihistu (inglise "Baltinava Formation") on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Lilita-Ilga Gailīte ja Rita Ulste aastal 1976
Kihistu stratotüüp on Baltinava 17 puurauk. Ka kihistu on nime saanud Baltinava küla järgi.
Kihistu koosneb valdavalt sõlmjast hallist või pruunikashallist lubjakivist, mis sisaldab detriidi vahekihte ja veidi bentoniiti. Kihistu läheb lääne pool sujuvalt üle Halliku kihistuks.
Bičinūai kihistu

Bičinūai kihistu (inglise "Bičinūai Formation") on ordoviitsiumi ajastu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976.
Kihistu stratotüüp on Obeliai vallas asuv Butkūnai 241 puurauk. Kihistu ise on nime saanud puuraugu lähistel asuva Bičinūai küla järgi (tegelik nimekuju Bučiūnai).
Blīdene kihistu

Blīdene kihistu (inglise keeles "Blīdene Formation") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1963.
Kihistu stratotüüp on Blīdene vallas Zauri talu juures asuv Blīdene 5 puurauk. Neostratotüübiks on Salduse 5PM puurauk. Kihistu on nime saanud Blīdene küla järgi. Eestis esineb see riigi lõunaosas, kõige paksem on see Päigistes Abja 92 puuraugus (14,9 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas ja Nemunase madalikul. Selle suurim paksus on Leedus 1,5 meetrit.
Kihistu moodustavad savikas mergel ja argilliit. Eesti aladel sisaldab see ka muguljat lubjakivi.
Dobele kihistu

Dobele kihistu (inglise "Dobele Formation") on siluri ajastu Raikküla lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1973.
Kihistu stratotüüp on Blīdene vallas Zauri talu juures asuv Blidene 5 puurauk. Kihistu neostratotüüp on Remte 3 puurauk. Kihistu on nime saanud Dobele linna järgi. Selle moodustavad mustad kildad.
Leedu keskosas esineb kihistu ligi 17 meetri paksuse argilliidi kihina.
Dreimani kihistu

Dreimani kihistu (inglise keeles "Dreimani Formation") on ordoviitsiumi ladestu Kukruse lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama T. Springis aastal 1974.
Kihistu stratotüüp on Dreimaņi-11 puurauk. Neostratotüübiks on Salduse 5PM puurauk. Eestis esineb see riigi lõunaosas, kõige paksem on see Arumetsas Häädemeeste 172 puuraugus (15.5 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on Leedus 7 meetrit.
Kihistu koosneb hallist või rohekashallist lubjakivist, mis sisaldab alumises osas lubjarikka mergli vahekihte ja läätsesid. Kihistule on omane detriidi ja püriidi sisaldus. Leedus sisaldab see ka savikat merglit.
Dzerbene kihistu

Dzerbene kihistu (inglise "Dzerbene Formation") on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978.
Kihistu stratotüüp on Dzerbene 100 puurauk. Kihistu on nime saanud Dzērbene küla järgi.
Kihistu koosneb helehallist kaltsilutiidist.
Engure kihistu

Engure kihistu (inglise "Engure Formation") on siluri ajastu Paadla lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1976. Kihistu on nime saanud Engure asula järgi.
Kihistu stratotüüp on Valdgale lähistel asuv Talsi 55 puurauk, kus kihistu esineb 479,2..525,6 meetril.
Kihistu koosneb valdavalt lubjarikkast sõlmjast merglist.
Fjäcka kihistu

Fjäcka kihistu (inglise keeles "Fjäcka Formation") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson 1963. aastal. Kihistu on saanud nime Fjäcka oja järgi Dalarnas.
Eestis on see esindatud riigi lõunaosas, kus see on kõige paksem Taagepera puuraugus (2,7 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas ja Nemunase madalikul. Selle suurim paksus on Leedus 4,5 meetrit.
Kihistu moodustab hall savimergel ja must argilliit. Seda peetakse Rootsi Fjäcka kihistu vasteks, kuigi sealsed kildad kuuluvad osalt ka Nabala lademesse.
Cradock

Cradock on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas, Inxuba Yethemba valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1818. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cradocki elanikest mustanahalisi aafriklasi 61,83%, värvilisi 25,45%, valgeid 11,81%, India või Aasia päritolu inimesi 0,36% ja teisi 0,55%. Koosa keelt pidas emakeeleks 55,92% inimesi, afrikaani keelt 38,17% ja inglise keelt 3,51%.
Linn on nime saanud John Cradocki järgi, kes oli 19. sajandi alguses Kapimaa koloonia kuberner ja vägede ülemjuhataja.
Elanikkonnakaitse

Elanikkonnakaitse on meetmete süsteem, mille eesmärk on kaitsta inimesi ja ühiskonda kõikvõimalike kriiside korral.
Elanikkonnakaitse tänapäevane käsitus:
Elanikkonnakaitse rakkerühma moodustamise otsustas Vabariigi Valitsus 3. detsembril 2015. Valitsus kiitis kontseptsiooni heaks 15. veebruaril 2018.
Naiskodukaitse andis 29. aprillil 2018 välja mobiilirakenduse "Ole valmis!". Rakendus sisaldab osaliselt elanikkonnakaitse rakkerühma poolt kokkupandud käitumisjuhiseid ja mitmeid Päästeameti poolt välja antud materjale. Infot saab tule- ja veeohutuse, loodusõnnetuste, elutähtsate teenuste katkestuste, küberturvalisuse ja erinevate julgeolekuohtude kohta. Rakendus on nii Androidile kui ka iPhone'ile.
2019. aasta märtsis avaldati kriisiabi käitumisjuhised, mis on koostatud paljude asutuste ja organisatsioonide ekspertide koostöös ning Riigikantselei elanikkonnakaitse rakkerühma eestvedamisel.
Põrgupiigad

Põrgupiigad on müütilised tegelased rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Neid on mainitud eepose kolmeteistkümnendas loos (Rännak laudadega. Teekond allmaailma. Põrgupiigad.). 
Pärast seda, kui Kalevipoeg on lauakoorma ära toonud, jõuab ta koopasse, kus kolm meest keedavad katlas leent. Selgub, et nad on põrgukokad ja valmistavad oma peremehele Sarvikule einet. Kalevipoeg küsib teejuhatust ja läheb Sarvikut otsima. Ta jõuab raudukseni, millest läbi ei saa. Ukse tagant õpetab üks neidis teda, kuidas ust avada - uksepiida kõrval on kaks toobrit, ühes piimvalge, teises jälle must tõrvakarva märjuke. Käsi tuleb musta nõidusveega toobrisse kasta. Pärast õpetust purustab Kalevipoeg ühe hoobiga ukse. Seejärel kohtabki ta esimest põrgupiigat, kes soovitab tal võtta Sarviku vara, millel on võluvõime - mõõk, pajuvits ja vana küünelaastudest tehtud kübar. Siis kutsub neid kohale ka oma õed:
Palus tuppa teise piiga,&lt;br&gt;
Kes see kulda küürimassa,&lt;br&gt;
Hõbedada haljastamas,&lt;br&gt;
Kutsus õe kolmandama,&lt;br&gt;
Kes see käinud hanekarjas&lt;br&gt;
Lestajalgu lepitamas.
Kalevipoeg tõotab piigadele allilmast pääsemist ja maa peal saabuvat paremat põlve.
Tegevad on põrgupiigad ka neljateistkümnendas loos (Allmaailma vaatlus. Esimene võitlus Sarvikuga. Lahkumine.). 
Põrgu vanaeit pannakse kööki kinni ja piigad tutvustavad Kalevipojale Sarviku valdusi ja eluruume - raudtuba, vasktuba, hõbedast tuba, kullast tuba ja teisi tubasid, kuna Sarvikut kodus ei ole. Laialdaste valitsetavate valdade pärast pidavat Sarvik sageli salamahti kaugel rändamas käima, ilma et piigad ise teaksid, kuhu ta läinud või kust ta tulnud. Ühtlasi kurdavad põrgupiigad oma kurba saatust:
Meie, õed õnnetumad,&lt;br&gt;
Kaunid neitsid kolmekesi&lt;br&gt;
Langesime lapsepõlves&lt;br&gt;
Õnnetuse tuulehoolla,&lt;br&gt;
Viletsuse vihmasaolla&lt;br&gt;
Pärisorjaks Sarvikulle.
Sarviku tagasitulek sünnitab sedamaid võitluse, kus mehed lähevad teineteisega rammu katsuma, kumb kumma üle viimaks võimust saab. Pärast esimest võidukat jõukatsumist Sarvikuga tõstab Kalevipoeg varandusekotid õlale, piigad kolmekesi kottide otsa ja toimetab siis end - teekäigu lühendamiseks - soovikübara abiga koopasuhu, kuhu tulles lauakoorem maha jäi. 
Põrgupiigade edasisest saatusest on juttu viiesteistkümnendas loos (Tagaajajad. Raudoja nõianeitsi. Olevipoeg ja linnaehitus. Põrgupiigade saatus.). Piigad lähevad mehele Kalevipoja sõpradele:
Alevite armas poega&lt;br&gt;
Kosis kohe kolmandama&lt;br&gt;
Neitsi noore enda naiseks...&lt;br&gt; 
Sulevipoeg, sugulane,&lt;br&gt;
Valitses vanema piiga&lt;br&gt;
Õhtuõnneks enesele...&lt;br&gt;
Olevipoeg, hoonetarka,&lt;br&gt;
Kosind hiljem kolmandama&lt;br&gt;
Kasvandiku kodukanaks.
Tagama

Tagama on paikkond Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Sirtsi küla alal. Enne 1945 oli Tagama (ka Tagamaa) küla staatuses. Küla on esimest korda mainitud 1594 (Takema).
Aruoja (küla)

Aruoja oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Vikipalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Harju-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vikipalu külaga.
Mitmevõistlus

Mitmevõistlus on mitmest spordialast või sama spordiala mitmest harjutusest koosnev võistlus.
Mitmevõistlused on näiteks kergejõustiku mitmevõistlus, moodne viievõistlus, laskesuusatamine, põhja suusaalade kahevõistlus, triatlon, duatlon.
Oidipus (Dryden)

"Oidipus" (inglise keeles koos alapealkirjaga "Oedipus: A Tragedy") on inglise näitekirjanike John Drydeni ja Nathaniel Lee heroiline värssdraama, mis põhineb vanakreeka kirjaniku Sophoklese tragöödial "Kuningas Oidipus" 5. sajandist eKr. 
"Oidipuse" esitamise litsents anti Londoni teatritrupile Duke's Company 1678. aastal ning näidend ilmus trükist kirjastajate R. Bentley ja M. Magnesi juures 1679. aastal. Teost saatis suur lavaline edu, sellest sai üks Inglise restauratsiooni menukamaid draamasid. 
Näidend kirjutati, arvestades omaaegset keskmist tunduvalt ületavate lavatehniliste võimalustega, kuna Duke's Company oli just asunud uude, tehnikaga hästi varustatud teatrihoonesse. Ehkki tänapäeva vaatajate maitse jaoks peetakse draama lõpplahendust liialt veriseks, pälvis see oma kaasajal rahvusvahelise tunnustuse: 1700. aastal ülistas seda pealkirja all "Celebratur Oedipus" isegi Leipzigis ilmuv teadusajakiri Acta Eruditorum, mille oli asutanud Gottfried Wilhelm Leibniz. Tänini on ent teadmata, millised teose osad kirjutas üks inglise kirjanduse tuntumaid poeete Dryden ja millised Lee; Walter Scotti hinnangul olevat Dryden kirjutanud draama I ja III osa, kuna nende kirjanduslik kvaliteet olevat märgatavalt parem, samas ei ole teised kriitikud temaga nõustunud.
Drydeni jaoks oli "Oidipus" eelkõige poliitiline draama ning nimitegelane oli hea valitseja, keda küll tabasid kohutavad õnnetused. Hea valitseja oli ta eeskätt sellepärast, et lähtus kaalutlevast mõistusest, mitte emotsioonidest ja eelarvamustest.
1692. aastal seadis neli lõiku "Oidipusest" muusikale inglise barokkmuusika suurkuju Henry Purcell, kes oli varem viisistanud ka teisi Drydeni teoseid. Tuntuim neist on laul "Music for a While", mis ilmus trükist Purcelli postuumses teostekogus "Orpheus Britannicus".
Šešuoliai vald

Šešuoliai vald (leedu keeles "Šešuolių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ukmergė rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 110 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 884 inimest. Valla keskus on Liaušiai küla, vallamaja asub aadressil Liepų g. 7, vallavanem on Jolanta Lukšienė. 
Teine tähtsam asula on Šešuoliai alev, mille järgi on vald nime saanud ja kus 2011. aastal oli 138 elanikku.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.
Bhutani lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Bhutanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Lõuna-Sudaani lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Lõuna-Sudaanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Somaalia lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Somaalias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Tšaadi lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Tšaadis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Malawi lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Malawis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Svaasimaa lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Svaasimaal asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Benini lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Beninis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Kesk-Aafrika Vabariigi lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Kesk-Aafrika Vabariigis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Kameruni lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Kamerunis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Guinea-Bissau lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Guinea-Bissaus asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Libeeria lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Libeerias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Mali lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Malis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Mauritaania lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Mauritaanias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Nigeri lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Nigeris asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Senegali lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Senegalis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Sierra Leone lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Sierra Leones asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Togo lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Togos asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Haiti lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Haitil asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Gröönimaa lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Gröönimaal asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Kõrgõzstani lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Kõrgõzstanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Tadžikistani lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Tadžikistanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Põhja-Korea lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Põhja-Koreas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Lõuna-Korea lennujaamade ja lennuväljade loend

"Siin loetletakse Lõuna-Koreas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid."
Šešuoliai

Šešuoliai on alev Leedus Ukmergė rajoonis Šešuoliai vallas. Alev asub Šešuoliai järve ääres. 
Šešuoliais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Alevis töödeldakse puitu, seal asub ka põllumajandustehnika remonditöökoda. Vaatamisväärsusteks on alevi ajalooline süda ja 1751. aastal ehitatud katoliku kirik koos XVIII sajandist pärineva kellatorniga. Asula on saanud nime Šešuoliai järve järgi, kuigi vahel on kasutatud ka lähedal asuva Šašuola oja nimest tuletatud kuju Šašuoliai.
Ajalugu.
Šešuoliai nime kasutati esimest korda 1334. aastal, küla ennast on esmamainitud 1398. aastal. Samal aastal rajas Vytautas Šešuoliai mõisa, kuigi mõisakompleks ise asub tänapäevase haldusjaotuse järgi Dvarniniai külas. Aastani 1375 kasutati saksa kroonikates nimekuju "Sessolen", aastal 1478 aga "Scheszule".
Sealne asula kuulus kohalikele piiskoppidele. Aastal 1567 hakati Šesuoliaisse kirikut ehitama, ühtlasi sai see aleviks. Nende ettevõtmiste eestseisja oli piiskop Valerijonas Protasevičius. Kirik valmis aastal 1572.
Alev põles aastal 1656. XVII sajandi keskpaiga poola kroonikates oli asula nimekuju "Szeszuli". Aastal 1837 põles maha sealne mõisakompleks ja peahoonet enam üles ei ehitatud. Tsaariajal kandis alev venekeelset nimekuju Шешоли.
Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed kõik alevis elanud juudid.
TUI Airways

TUI Airways on maailma suurim tšarterlennufirma, mis pakub Ühendkuningriigist ja Iirimaalt regulaarseid ja tšarterlende sihtkohtadesse Euroopas, Aafrikas, Aasias ja Põhja-Ameerikas. Lennufirma teenindas 2016. aastal 10,9 miljonit reisijat, mistõttu on see reisijate arvu poolest Suurbritannia suuruselt kolmas lennufirma pärast EasyJeti ja British Airwaysi. 
TUI Airways muutis nime Thomson Airwaysilt TUI Airwaysile 2. oktoobril 2017. Nimi on kooskõlas tütarettevõtetega TUI fly Belgium, TUI fly Deutschland, TUI fly Netherlands ja TUI fly Nordicuga.
Raudmehed

Raudmehed on müütilised tegelased rahvuseeposes "Kalevipoeg". Selles kontekstis on nende all mõeldud muinasajal Eesti vallutanud ristirüütleid.
Neid on mainitud eepose kahekümnendas loos (Valmistumine sõjaks. Lahingud. Raudmeeste saadikud. Kalevipoja surm. Põrgu väravas.).
Kalevipoeg kogub väe Emajõe kaldale ning kolmandal päeval läheb vägi Taara mäelt taplusesse:
Mässamine möllamaie
Raudariides rüütlitega,
Keda laevad kaugelt kannud,
Vetelained viletsuseks
Meie maale mängitanud...
Kalevite kange poega
Puistas, pillas raudamehi
Lademesse lagedalle,
Viskas vaenlast vankumaie,
Pärast pakku põgenema.
Järgnesid lahingud poolakate, tatarlaste, leedulaste ja Vene väega. Langes Sulevipoeg. Peale lahingute lõppu läks Kalevipoeg Koiva jõe äärde puhkama. Sinna saabusid läbirääkimistele raudmeeste saadikud, kes üritasid teda reetlikult selja tagant surmata:
Kui nad mõõgad mõrtsukana
Salanõude sünnitusel
Tuppedesta tõmbasivad,
Miska meesta mõrtsukana
Tagantselja tahtsid tappa.
Saadikud said oma palga, kuid siis saadeti raudmeeste poolt uus vahendaja:
Teisel korral tuli targem
Petiskeelil poisikene
Kalevipoega kiusamaie,
Keda rannast raudalased
Saatnud kaupa sobitama.
Kalevipoja vastus oli lühike:
Võõra voliduse alla.
Kalevite kanget kaela
Saa ei kütke kinnitada,
Orjaike ormandada.
Janusz Gortat

Janusz Kazimierz Gortat (5. november 1948; Brzozów, Rzeczyca vald, Tomaszów Mazowiecki maakond, Łódźi vojevoodkond – 19. detsember 2023) oli Poola poksija ja poksitreener.
Harrastajana.
Poola meistrivõistlustel.
Ta oli kokku kuuekordne Poola meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1973–1976, 1978 ja 1980. 
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) pronksmedali 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Mate Parlovile (Jugoslaavia) ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis samuti hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Leon Spinksile (USA).
Maailmameistrivõistlustel.
Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Mate Parlovile (Jugoslaavia). 
Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Mate Parlovile (Jugoslaavia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja., poolraskekaalus (kuni 81 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas veerandfinaalis jällegi hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Mate Parlovile (Jugoslaavia) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. ning poolraskekaalus (kuni 81 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Anatoli Klimanovile (Nõukogude Liit) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Treenerina.
Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas ta aastatel 1982–1994 Varssavis poksitreenerina. Tema tuntumaid õpilasi on Andrzej Gołota ja Tomasz Adamek.
Isiklikku.
Tema pojad on poksija Robert Gortat ja korvpallur Marcin Gortat.
Saarepiiga

Saarepiiga on müütiline tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg". 
Teda on mainitud eepose neljandas loos (“Kalevipoja ujumisreis. Saare piiga. Laul meresügavusest”) kui Kalevipoeg alustab ujumist Soome rannale, et vabastada oma ema Linda Tuuslari käest, kes oli ema röövinud. Ujudes jõuab ta kesköö paiku saareni, kus otsustab puhata. Enne uinumist kostab ta kõrvu neiu lauluhääl. Kalevipoeg läheb lauljat otsima ja märkab lõkke ääres neidu, kes valvas murule pleekima laotatud lõuendeid:
Istus ilus laululindu,
Kuldanokka neiukene.
Käharhiuksed katsid kaela,
Krookes käiksed kõrget rinda.
Kalevipoeg hakkas vastu laulma ja piiga tuli vaatama, oodates kosilast: 
Kas tuli Soomest sugulane,
Ehk kas Virust viinakruusi,
Kosilane kihladega?...
Nägi murul noore mehe,
Nägi kaldal kangelase,
Läks siis vähe ligemalle.
Saare piiga, peenikene,
Istus ise mehe kõrva,
Langes lapse rumalusel
Kogemata kalda peale, 
Saarepiiga langes Kalevipoja armukütkeisse. Lärmi peale ärkas Saare taat ja tuli asja uurima ning näinud vägimeest, hakkas uurima kes too on. Kalevipoeg selgitas ja ütles, et otsib Tuuslarit. Saarepiiga, kuulnud külalise kõrget päritolu, ehmatas ja komistas kaljul:
Liugles kalda ligemalle,
Äkilise serva peale,
Sealap sammu komisteli,
Sealap piiga libastelles
Üle kaela merre kukkus, 
Kalevipoeg hüppas laintesse ja püüdis piigat päästa, kuid vetevald ei andnud enam Saarepiigat välja. Kalevipoeg jättis Saare taadiga jumalaga ja ujus edasi Soome poole.
Krolevets

Krolevets (ukraina keeles Кролевець) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Krolevetsi rajooni keskus.
Krolevets on rajatud 1601. aastal, linnaõigused sai 1644. aastal. Lõplikult läks Venemaa tsaaririigi koosseisu 1686. aastal.
1941. aasta 3. septembrist kuni 1. septembrini 1943 oli Krolevets Saksa vägede poolt okupeeritud.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Krolevetsi elanikest ukrainlasi 94,98%, venelasi 4,39% ja valgevenelasi 0,19%.
Charles Dryden

Charles Dryden (27. august 1666 Charlton Park, Wiltshire, Inglismaa – 1704 Datchet) oli inglise kirjanik ja paavst Innocentius XII kantsler, luuletaja John Drydeni vanim poeg.
Dryden õppis Westminsteris ja Oxfordi Ülikooli Trinity College'is. Ta kirjutas luulet inglise ja ladina keeles ning tõlkis oma isa 1692. aastal ilmunud väljaande tarvis inglise keelde Juvenalise seitsmenda satiiri. Umbkaudu samal ajal reisis ta Itaaliasse, kus määrati paavst Innocentius XII kantsleriks. Inglismaale naasis ta 1697 või 1698.
1704. aastal uppus Dryden Datcheti lähistel katsel ujuda üle Thamesi jõe. Walter Scott kirjutas raamatus "John Drydeni elu" (1834), et Charles uppus 20. augustil; samas kinnitavad teised allikad, et ta maeti 20. augustil Windsoris.