tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
August Mutt

August Mutt (4. jaanuar 1903 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 21. veebruar 1976 Tallinn) oli eesti insener ja õpetaja.
Ta lõpetas 1928. aastal Tallinna Tehnikumi ja õppis Tallinna Tehnikumi juures pedagoogikakursustel. 
Töötas seejärel Võru tööstuskoolis.
1933–1940 Narva Tööstuskeskkooli juhataja, 1940–1944 Tartu Tehnikumi direktor, 1944–1946 Tallinna Tehnikumi õppealadirektor.
1936. aastal valiti ta Eesti Kutsekooliõpetajate Ühingu esimeheks ja ühingu esindajana Õpetajate Koja nõukogusse.
Jaan Rummo

Jaan Rummo (3. september 1897 Nõmmküla, Kehtna vald, Harjumaa – 24. november 1960) oli eesti õpetaja ja kirjanik.
1920–1938 Westholmi gümnaasiumi õpetaja, 1937–1940 Riigi Ringhäälingu laste- ja kirjandussaadete toimetaja.
Isiklikku.
Tema vend oli kirjanik Paul Rummo, poeg Vello Rummo oli teatrilavastaja ja -pedagoog.
Toomas Algma

Toomas Algma (kuni 1934 Toomas Adamson, 15. veebruar 1896 Holstre vald, Viljandimaa – 17. oktoober 1971 Tartu) oli eesti õpetaja.
Algma pooldas Johannes Käisi kooliuuenduslikke põhimõtteid, propageeris neid ajakirjanduse vahendusel ning rakendas töös õpetajana. Koostas 1930. aastatel ajaloo ja maateaduse töövihikuid ning ajaloo ja kodanikuõpetuse õpikuid.
Haridus.
Õppis Vastemõisa ja Kärstna ministeeriumikoolis. Lõpetas 1917. aastal Tartu Õpetajate Seminari ja 1923. aastal eksternina gümnaasiumi. Aastail 1923–1927 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Töö.
Töötas aastail 1917–1918 Vastemõisa Kõrgemas Algkoolis, 1918–1919 Viljandi Linna 1. Algkoolis, 1919–1920 Viljandi Eesti Hariduse Seltsi Tütarlastegümnaasiumis ja 1920–1921 Viljandimaa Poeglaste Reaalgümnaasiumis õpetajana. Oli aastail 1921–1923 Tartu Reaalkooli võimlemisõpetaja ning 1923–1927 õpetaja mitmes Tartu algkoolis. 1926–1940 Tartumaa tagavaraõpetaja.
Oli aastail 1940–1941 Tartumaa rahvahariduse inspektor ja 1941–1942 Tartu linna metoodikakabineti ametnik. 1942–1944 viibis vangistuses Saksa koonduslaagris.
Pärast vabanemist töötas 1944. aastal lühikest aega Tartu koolide inspektorina.
Aastatel 1945–1946 oli ta Tartu 3. Keskkooli direktor, seejärel kuni 1957. aastani Tartu Ehitustehnikumi direktor.
Ühiskondlik tegevus.
Oli Õpetajate Koja nõukogu liige aastail 1936–1940.
Isiklikku.
Tema vend oli Peeter Algma.
Albert Seppel

Albert Seppel (30. august 1899 Emmaste vald, Läänemaa – 19. detsember 1978 Tallinn) oli eesti õpetaja.
1923–1940 Leisi algkooli juhataja.
Kaitseliidu Leisi malevkonna asutaja ja pealik. Kodu-uurija, esperantist, mesinik. 
1949–1956 asumisel Venemaal.
Ott Rünk

Ott Rünk (kuni 7. jaanuarini 1937 Otto Alexander Tief; 23. juuni 1914 Tallinn – 19. jaanuar 1968 Tallinn) oli eesti matemaatik.
Rünk lõpetas Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi 1932. aastal, Sõjakooli aspirantide klassi kursuse pioneeri alal 1936. aastal (ülendati lipnikuks inseneriväe alal 1937) ja Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna 1938. aastal. Akadeemiliselt oli ta Fraternitas Liviensise liige.
Ta oli alates 1937. aastast Tartu Ülikooli matemaatika ja mehaanika instituudi abijõud.
Ta oli Teises maailmasõjas Saksa relvajõududes, viimati 20. Eesti diviisis ("Untersturmführer"). 
Ta oli aastatel 1944–1968 Tallinna Polütehnilise Instituudi kujutava geomeetria õppejõud, alates 1961. aastast dotsent.
Anni Warma

Anni Warma (ka Anna, Varma; neiupõlvenimi Anni Pulk; 12. märts (vkj)/ 24. märts 1891 Kärstna vald, Helme kihelkond, Viljandimaa – 12. jaanuar 1957) oli eesti õpetaja.
Oli Tallinna Linna Naiskutsekooli juhataja. Külastas 1929. aastal Brüsseli rahvakunstinäitust, et tutvuda eri maade rahvusliku käsitöö ja pitsitööstusega. Külastas ka Barcelona 1929. aasta maailmanäitust. 
Aastatel 1949–1956 oli küüditatuna Vene NFSV-s. 
Isiklikku.
Oli abielus Aleksander Warmaga.
Nikolai Gorlinski

Nikolai Gorlinski (vene keeles "Горлинский Николай Дмитриевич"; 24. juuli 1907 Ohtõrka, Poltava kubermang – 15. jaanuar 1965 Moskva) oli nõukogude sõjaväelane, riigiametnik, kindralleitnant.
Asus tööle Tšekaasse 1920. aastail, 1930. aastail töötas operatriivtööl. Alates 1933. aastast töötas Harkivi ja Tšernigivi oblastis NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. Peavalitsuse operatiivvolinikuna. 
1938–1940 oli Ukraina NSV siseasjade rahvakomissari 2. asetäitja, veebruarist 1941 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 3. valitsuse ülem, pärast NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi ühendamist 1941. aasta juunis määrati ta NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 3. (salajas-poliitilise) valitsuse ülemaks.
1943. aasta maist Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Stavropoli krai valitsuse ülem, juhtis Stavropoli krais kasakaelanikkonna vastu suunatud karistusoperatsioone ja banditismivastast võitlust.
1943–1945 oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Krasnodari krai valitsuse ülem.
Seosed Eestiga.
1945. aasta septembrist kuni 1947. aasta maini oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi volinik Eesti NSV-s, juhtis nendel aastatel Nõukogude julgeolekuorganite tööd Eestis. 
1949. aasta veebruarist aprillini Leedu NSV riikliku julgeoleku minister, viis läbi 1949. aasta küüditamisoperatsiooni Leedus.
21. märtsist 1949 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Leningradi oblastivalitsuse ülem, viis läbi 1949. aastal nn Leningradi süüasja, mille käigus ÜK(b)P sisemise võimuvõitluse käigus represseeriti ("Н.А. Вознесенский, М.И. Родионов, А.А. Кузнецов, П.С. Попков, Я.Ф. Капустин, П.Г. Лазутин").
Pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhi Viktor Abakumovi vahistamist ning tema kaastööliste represseerimist vallandati julgeolekuorganitest 29. augustil 1951 "jämedate seaduserikkumiste eest", 13. detsembril 1951 viidi üle NSV Liidu Siseministeeriumi ja määrati Volski Parandusliku Töö Koloonia ülema asetäitjaks režiimi ja operatiivtöö alal.
1953. aasta märtsis peale Jossif Stalini surma ning lühikeseks ajaks NSV Liidu juhiks saanud Lavrenti Beria poolt moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi liitmise teel moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi 5. Valitsuse (majandusliku julgeoleku kontroll) ülemaks. Pärast Beria aresti aga vallandati uuesti "ametiseisundi kuritarvitamise ja riigivara riisumise" süüdistusega, samuti Leningradi süüasja organiseerimise eest; 23. novembril 1954 jäeti ilma sõjaväelisest auastmest ja 1955. aastal visti välja NLKP-st.
1964. ennistati sõjaväeauaste kindralleitnant.
Karma (Kameloti album)

"Karma" on Kameloti viies album. Selle andis 19. veebruaril 2001 välja plaadifirma Sanctuary Records.
Lugude nimekiri.
Kõik laulud on kirjutanud Khan ja Youngblood, arranžeerinud Kamelot (kui ei ole märgitud teisiti).
Ameerika versioon sisaldab lisalugu:
Jaapani versioon sisaldab lisalugu:
2009. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

2009. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 40. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–15. veebruarini Prantsusmaal Val-d'Isère'is. Võistlusi soovisid korraldada ka USA Vail ja Beaver Creek ning Austria Schladming, kuid 3. juunil 2004 Miamis toimunud Rahvusvaheline Suusaföderatsiooni (FIS) 44. kongressil otsustati MM-i korraldajaks valida Val-d'Isère . Need olid esimesed maailmameistrivõistlused, mis Val-d'Isère'is peeti.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Mario Matt, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 96
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Aksel Lund Svindal, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 4. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 70
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Patrick Staudacher, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 7. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 38
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Aksel Lund Svindal, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Daniel Albrecht, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 14. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 100
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Šárka Záhrobská, Tšehhi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 98
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Nicole Hosp, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 37
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 2007: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Krakówi leping

Krakówi leping oli rahuleping, mis sõlmiti 8. aprillil 1525 Preisimaa valitseja, Saksa ordu kõrgmeistri Albrecht von Hohenzollerni ja Poola kuninga Zygmunt I vahel. Lepingu tulemusena sai Preisimaast Poola vasallhertsogkond.
Poola oli juba 1466. aastal Saksa ordule peale sundinud Teise Toruńi rahu, millega Lääne-Preisimaa liideti kuningriigiga ja kõrgmeister pidi kuningale andma truudusvande. Kuid üldiselt püüdsid kõrgmeistrid viimast vältida ja nõnda oli nende suhtlus Poolaga konfliktne. Eriti pingestusid asjad siis, kui Saksa ordu etteotsa said Saksa-Rooma riigivürstidest Friedrich von Sachsen ja Albrecht von Hohenzollern. Esimesel õnnestus küll sõda ja truudusevande andmist vältida, kuid seda suures osas ka tänu Poola kuningate kiirele vaheldumisele troonil 16. sajandi esimesel kümnendil. Zygmunt I Vana trooniletõusuga muutus Poola poliitika Preisimaa osas palju sihikindlamaks ja 1510. aastal kokku kutsutud Poznańi kongressil jäid nii kõrgmeister kui ka kuningas oma seisukohtadele kindlaks: esimene nõudis kuningalt vandekohustuse kaotamist, teine keeldus aga seda tegemast. Ka kõrgmeister Albrechti ajal tülid jätkusid. Mõlemad pooled püüdsid saada endale paavsti ja keisri toetust. Esialgu oli diplomaatias edukam Albrecht, kuid 1515. aastal sõlmis Maximilian I Poolaga liidulepingu, et tema lapselapsed saaksid abielluda Zygmunti venna, Ungari ja Böömimaa kuninga Ulászló II lastega. Nii jäi Albrecht oma tugevaimast liitlasest ilma ja 1519. aastal otsustas Zygmunt Albrechtile sõjalisel teel kuulekusvande peale suruda. Albrecht oli aga vahepeal sõjaks valmistunud ja otsustas vastu hakata. Nii puhkeski 1519. aasta lõpus Poola-Preisimaa sõda ehk Ratsanikesõda. Ehkki sõjaõnn oli vahelduv, olid poolakad lõppkokkuvõttes edukamad. 1521. aasta aprillis sõlmiti nelja-aastane vaherahu, mis jättis osa ordu territooriumist Poola kontrolli alla.
1525. aastaks, kui rahu lõppema hakkas, ei olnud Albrecht suutnud endale liitlasi leida. Lisaks sellele oli ta hakanud ka luterlaseks ja nõnda kukkus paavsti toetus tema selja tagant kohe ära. Seetõttu oli ta sunnitud Poolaga kokkuleppele minema. Poola kuningas nõustus lõpuks Preisimaast ilmaliku hertsogkonna tegemisega, aga see pidi jääma tema ülemvõimu alla. Aprilliks 1525 olid läbirääkimised läbi ning 8. aprillil sõlmiti rahuleping, milles oli 31 artiklit. Sellega sai Albrechtist Preisimaa esimene hertsog, sealne orduharu saadeti laiali ja kõrgmeistrikoht kadus ajutiselt. Preisimaa läänistati ühtlasi ka Albrechti vendadele Kasimirile, Georgile ja Johannile, mis tähendas seda, et ka nende järglased võisid hertsogkonda pärida, ehkki esmajärjekorras pidid selle saama Albrechti järglased. Nõnda pani Krakówi leping aluse Hohenzollernide dünastia ilmalikule võimule Preisimaa üle. 10. aprillil läänistati Albrechtile pidulikult Preisimaa, millega leping ka ametlikult kehtima hakkas.
Tule lähemale

"Tule lähemale" (originaalpeakirjaga "Closer") on 2004. aasta USA draamafilm, mis põhineb Patrick Marberi samanimelisel näidendil. Filmi produtsent ja lavastaja oli Mike Nichols ning peaosi mängivad Natalie Portman, Julia Roberts, Jude Law ja Clive Owen.
Sisu.
Alice Ayres (Natalie Portman) ja Dan Woolf (Jude Law) näevad teineteist esimest korda Londoni kaootilisel jalakäijatetänaval. Alice on ameeriklannast striptiisitar, kes alles Londonisse saabunud; Dan on kohalik edutu kirjanik, kelle tööks surmakuulutuste kirjutamine. Kui Alice teed ületades auto alla jääb, viib Dan ta haiglasse ja nendevaheline armulugu algab. 
Aasta hiljem on Dan Alice'i elust romaani kirjutanud ja fotosessioonil ameeriklannast fotograafi Anna Cameroni (Julia Roberts) juures armub mees temasse. Anna keeldub temaga suhet alustamast.
Veidi hiljem kohtub Dan jututoas dermatoloog Larryga (Clive Owen) ja teeskleb, et on Anna, ning lepib Larryga järgmisel päeval kokku kohtumise akvaariumis, kus Anna tihti käib. Larry läheb kohale ja juhtumisi on seal ka Anna, kes Larryle peagi seletab, et teda on ninapidi veetud, ning et ta oli hoopis Daniga jututoas rääkinud. Annast ja Larryst saab peagi paar.
Neli kuud hiljem toimub Annal fotonäitus, kuhu lähevad ka Alice ja Dan. Dan pole ikka veel Annast üle saanud ning nad alustavad salasuhet. Afäär kestab aasta aega, vahepeal abiellub Anna Larryga, enne kui nad oma partneritele sellest räägivad ja nendest lahku lähevad.
Alice hakkab uuesti striptiisitariks ja ühel päeval satub Larry kogemata samasse klubisse, kus ta Alice'i ära tunneb. Alice kasutab nime Jane, aga Larry käsib tal enda päris nime öelda, kuid Alice ei tagane ning väidab, et ta nimi on Jane. Larry üritab veenda Alice't endaga magama, kuid Alice keeldub.
Paar kuud hiljem saab Anna Larryga kokku, et too lahutuspaberitele alla kirjutaks, kuid Larry ei taha endiselt Annast loobuda, ning on nõus seda ainult siis tegema, kui Anna temaga veel viimast korda magab. Anna nõustub, aga Dan saab sellest teada ning nad lähevad lahku. Anna läheb tagasi Larry ja Dan Alice'i juurde.
Larry on Danile rääkinud, et ta kohtas Alice'it striptiisiklubis ja magas temaga. Dan tahab seda aga Alice'i käest kuulda, kuid Alice väidab, et seda pole juhtunud. Ootamatult otsustab Alice, et ta ei armasta enam Dani. Ta ütleb Danile, et magas Larryga ning tahab, et Dan lahkuks. Alice läheb tagasi New Yorki ning passikontrollis selgub, et ta nimi on hoopis Jane Rachel Jones.
Sorptsioon

Sorptsioon (ka sorbeerumine, sorbeerimine) on gaasi, vedeliku või mõne nende komponendi neeldumine vedelikus või tahkes aines või kogunemine tahke aine pinnale.
Materjali, milles toimub mingi aine neeldumine, nimetatakse sorbendiks. Sorptsiooni protsess toimub, kuni tekib tasakaal tahke aine (pinnakihi) poolt seotud või vedelikus neeldunud aine molekulide ja, vastupidi, sealt eraldunud (desorbeerunud) aine molekulide vahel.
Sorptsiooni pöördprotsessi nimetatakse desorptsiooniks.
Eristatakse absorptsiooni, adsorptsiooni, kemosorptsiooni ja kapillaarkondensatsiooni.
Mõnikord mõeldakse sorptsiooni all ka nimetatuist kahe nähtuse samaaegset esinemist.
Füüsikaline keemia

Füüsikaline keemia on keemia haru, mis uurib keemiliste nähtuste ja ainete struktuuride füüsikalisi omadusi. 
Füüsikalise keemia olulisemaid harusid on keemiline termodünaamika, kolloidkeemia, elektrokeemia jt.
Termini "füüsikaline keemia" võttis kasutusele arvatavasti Mihhail Lomonossov 1752. aastal. 
Omaette keemia allteadusharuna eristus see 19. sajandi teisel poolel.
Arnold Pukk

Arnold Pukk (ka Arno Pukk; 20. september 1930 Kehtna – 5. jaanuar 2012) oli eesti agronoom, aiandusteadlane ja rodoloog, Tallinna Botaanikaaia esimene direktor. 
Elulugu.
Arnold Puki isa oli 1929. aastast Kehtna riigimõisa aednik ja Kehtna kodumajanduskooli aiatööõpetaja. Pukk on öelnud: "Ma sündisin Kehtna "pruutidekooli" kasvuhoones ja kasvasin üles Kehtna pargipuude vahel."
Pukk lõpetas 1944 Kehtna algkooli, 1949 Rapla Keskkooli ja 1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna (diplomitöö "Kultuurrooside kasvatamise küsimusi ENSV oludes", juhendaja August Mätlik). 1954–1955 oli ta riikliku suunamisega Tallinna masina-traktorijaama (Kosel) peaagronoom, kuid vabanes tervislikel põhjustel ning oli seejärel 1955–1957 Kehtna Kolhoosiesimeeste Ettevalmistamise Põllumajanduskeskkooli (KEEP) aiandusõpetaja ja asedirektor, 1957–1960 Eksperimentaalbioloogia Instituudi aspirant ja 1960–1961 nooremteadur, 1961–1978 Tallinna Botaanikaaia direktor. Juhtiva töö kõrvalt polnud tal aega kaitsta kandidaadikraadi, mistõttu pidi ta 1979. aastal direktori kohast loobuma. 1979–1982 oli ta botaanikaaia maastikuarhitektuuri sektori juhataja, 1982–1991 juhtivinsener ja 1991–1994 ajakirja Aiandus. Mesindus peatoimetaja. Ühtlasi pidas ta 1975–1976 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis loenguid maastikuarhitektuurist, 1996–1998 Kehtna Kõrgemas Põllumajanduskoolis arhitektuurist ja maastikuplaneerimisest ning Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsis (EAMS) roosikasvatusest.
1963. aastal osales ta konsultandina dokumentaalfilmi "Õitsvad kivid" tegemisel.
Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale. Sellele järgnenud riiklike sanktsioonidega on seostatud ka Puki juhitud maastikuarhitektuuri sektori kaotamist.
1997. aastal naasis Arnold Pukk Kehtnasse. Pensionieas oli aastaid Kehtna valla keskkonnakomisjoni (mida juhtis Puki kursusekaaslane Tenno Teets) ja "Kauni kodu" konkursikomisjoni liige, aktiivne kodu-uurija ja MTÜ Kehtna Kultuuriselts liige.
Teadustöö.
Arnold Pukk uuris haljastust, pargikujundust ning rooside põlvnemist ja sortimenti. Ta osales Tallinna Botaanikaaia rajamises ning selle kui uurimiskeskuse arendamises. Pukk kirjutas töid rooside paljundamise, kasvatamise, hooldamise ja katmise ning maastikuarhitektuuri ja vanade parkide hooldamise kohta. Aastast 1983 oli ta Eesti Televisiooni saatesarja "Vaata aeda" paljude saadete autor ja juht, kujundas üle 15 lillenäituse, oli Türi lillelaada ja Tallinna lillepeo mõtte algatajaid ja nende korraldajaid. Pukk oli EAMSi liige, üks spetsialiste ühendava Eesti Roosiklubi asutajatest 1987. aastal ja ka Eesti Orhideekaitse Klubi asutajaliige. Ta avaldas üle 20 teaduspublikatsiooni, sh 1 monograafia.
Surnud 17. veebruaril

"Siin loetletakse 17. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Vladimir Hižnjakov

Vladimir Hižnjakov (sündinud 25. mail 1938 Venemaal Rostovi oblastis) on Eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1977).
Haridus.
Ta on lõpetanud 1955. aastal Tapa Raudteekeskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli "cum laude". Järgnes aspirantuur Eesti TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi teoreetilise füüsika sektoris. Kandidaaditöö “Mitmefooniliste üleminekute teooria” kaitses Vladimir Hižnjakov 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juures ning selle edasiarendusena doktoriväitekirja “Resonantse sekundaarkiirguse teooria” 1972. aastal. 
Töökäik.
Aastatel 1976–1992 oli ta Tartu Ülikooli tahkisefüüsika ja aastast 1987 laseroptika professor. Aastatel 1987–1991 oli ta Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi peateadur. Aastatel 1993–2003 Tartu Ülikooli Teoreetilise Füüsika Instituudi professor ja 1998–2003 Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi laboratooriumi juhataja. Alates 2004 Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Aastal 2004–2020 oli ta Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi vanemteadur, alates 2021 kaasprofessor.
Ta on töötanud ka California Ülikoolis USA-s (1973), Tokyo Tahkisefüüsika Instituudis Jaapanis (1977) ja Arizona Ülikoolis USA-s (1983). 
1976. aastal sai alguse Vladimir Hižnjakovi õppejõutöö Tartu Riiklikus Ülikoolis, kus ta on õpetanud nii põhikursusi, nagu kvantmehaanika ja elektrodünaamika, kui ka erikursusi kiirgus- ja rühmateooriast, mittelineaarsest optikast ning Greeni funktsioonidest tahkistes. 1982. aastal sai ta professorikutse. 
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Vladimir Hižnjakov 1977. aastal füüsika alal, ta kuulub akadeemias astronoomia ja füüsika osakonda.
Teadustöö.
Kuuludes Tartu tahkisefüüsika koolkonda, väärib enim esiletõstmist Vladimir Hižnjakovi töö kõrgtemperatuurse ülijuhtivuse vallas. Selle kõrval on ta uurinud ka tahkiste optilisi omadusi ja spektrograafiat, kristalli lisandi-tsentrite teooriat, kuuma luminestsentsi, mittelineaarset optikat, kvantoptikat jpm. 
1987. aastal algas koostöö Stuttgardi, Bonni, Ulmi ja Zürichi ülikoolide teadlastega, kus muuhulgas oli teemaks kõrgtemperatuurne ülijuhtivus. Selle koostöö tulemusel avaldati mitukümmend publikatsiooni, sh ka koos kõrgtemperatuurse ülijuhtivuse avastaja, Nobeli auhinna laureaadi K. A. Mülleriga. 
Tema sulest on ilmunud üle 400 teaduspublikatsiooni ning ta on juhendanud 13 doktori- ja 3 magistritööd.
Isiklikku.
Pärineb Doni ja Kubani kasakatest põlvnevast põllumajandusharitlaste perekonnast. Pärast II maailmasõda sattus perekond elama Eestisse.
Andrei Stepanov

Andrei Stepanov (sündinud 16. märtsil 1979 Tallinnas) on Eesti jalgpalliagent ja endine jalgpallur (keskkaitsja).
Pärast tegevjalgpalluri karjääri lõpetamist asutas ta koos Jevgeni Novikoviga jalgpalliagentuuri Nesta Sport Group OÜ. Stepanov on ka FC Tallinna spordidirektor.
Klubikarjäär.
Stepanov sai väljaõppe FC TVMK noortemeeskonnas. 1998 jätkas ta mängimist Flora süsteemis: kõigepealt 1998–1999 duubelmeeskonnas Lelle SK, seejärel aga 2000–2003 juba FC Flora põhimeeskonnas.
Venemaa.
Stepanov sõlmis oma esimese välislepingu 2004, kui siirdus Venemaa kõrgliigasse Moskva Torpedo ridadesse. Kui Torpedo langes 2007 esiliigasse, palkas Stepanovi Moskva oblasti meeskond FC Himki. Sügisel 2008 jäi lepinguta. 
Watford FC.
Mitme ebaõnnestunud katse järel leidis Stepanov uue tööandja märtsis 2009, kui sõlmis lühiajalise lepingu tol ajal Inglismaa esiliigas mänginud Watfordiga.. Meeskonnakaaslaseks sai Eesti koondise kauaaegne väravavaht Mart Poom, kes Stepanovit klubi juhtkonnale soovitas. Ainsa liigamängu esindusmeeskonna ridades pidas 7. aprillil Southamptoni vastu, kui pääses väljakule lõpuminuteil. Mais teatas peatreener, et Stepanovi teeneid enam ei vajata.
Bakuu Neftçi.
Juulis 2009 käis Stepanov Inglismaa kolmandas liigas (Football League One) palli mänginud Southend Unitedi katsetel, kuid venitas kontrollkohtumises Great Wakering Roversi vastu jalalihast ja jäi lepinguta. Augustis sõlmis ta lepingu Aserbaidžaani klubi Bakuu Neftçiga, kus Dmitri Kruglovi ja Taavi Rähni näol mängisid sel ajal juba kaks Eesti koondislast.
FK Himki.
Stepanov siirdus märtsis 2010 taas Venemaa klubi FK Himki ridadesse.
FK Gomel.
2011. aastal siirdus ta Valgevene klubisse FK Gomel.
Koondisekarjäär.
Stepanov on osalenud Eesti jalgpallikoondises 81 kohtumises ja löönud ühe värava. Koondisedebüüdi tegi Stepanov 30. oktoobril 1999 sõpruskohtumises Iraagi jalgpallikoondise vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. Mäng lõppes 1:1 viigiga. Mängu päeval oli Stepanov 20-aastane. Ta oli koos Raio Piirojaga aastaid koondise keskkaitsepaar.
Pildiskandaal.
30. detsembril 2022 avaldas Andrei Stepanov, kes sel ajal tegutses jalgpalliagendina, sotsiaalmeedias foto, millel istuvad Venemaa koondise peatreeneri Valeri Karpiniga ühise laua taga nii Stepanov ise, toonased koondislased Konstantin Vassiljev ja Sergei Zenjov, koondise treener Andres Oper ja veel mitmed varem Eestit esindanud jalgpallurid.
Pilt on sotsiaalmeedias ja internetiportaalides pälvinud laialdast vastukaja ja paljude teiste seas arvas ka tollane kultuuriminister Piret Hartman, et Venemaa koondise peatreeneriga koosistumine ja sellest pildi levitamine ei ole Venemaa Ukraina-vastase agressiooni valguses Eesti koondise jalgpalluritele sobilik.
Pavel Londak

Pavel Londak (kuni 2003. aastani Kisseljov; sündinud 14. mail 1980 Tallinnas) on Eesti jalgpallur, kes mängib väravavahina Eesti Meistriliiga klubis Tallinna JK Legion.
Koondisekarjäär.
Ta on esindanud Eestit koondise 27 mängus. Oma koondisedebüüdi tegi Londak 4. juulil 2001 Balti turniiril Leedu jalgpallikoondise vastu. Mäng kaotati 5:2. Mängu päeval oli Londak 21-aastane. Lisaks temale tegi samas mängu debüüdi ründaja Jarmo Ahjupera. 15. novembril 2011 esindas ta Eestit koondise EM 2012 valikturniiri "play-off"-mängus võõrsil Iirimaa vastu.
Parimad (Monitori album)

"Parimad" on ansambli Monitor 2009. aasta album.
Surnud 18. veebruaril

"Siin loetletakse 18. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Põhjapassaathoovus

Põhjapassaathoovus on kolme hoovuse nimi:
AKV riigid

Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid ehk AKV riigid (inglise "ACP countries; African, Caribbean and Pacific countries") on Euroopa riikide endised koloniaalmaad Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani regioonis, kellega Euroopa Liidul on sõlmitud erilepingud kaubanduse ja arenguabi valdkondades. AKV riigid hõlmavad 2007. aasta seisuga 78 riiki, kes on sõlminud Euroopa Liiduga Cotonou lepingu. 
AKV riikidel ja Euroopa Liidul on ka ühine parlamentaarne assamblee – AKV ja EL-i ühine parlamentaarne assamblee (inglise "ACP, EU Joint Parliamentary Assembly"). See on ühine parlamentaarsete esindajate kogu, mis toob kokku Euroopa Parlamendi ning AKV-riikide esindajad.
Premonition

"Premonition" on vähemalt kahe filmi ingliskeelne pealkiri.
Aasia Arengupank

Aasia Arengupank (inglise "Asian Development Bank"; lühend ADB või vahel ka AsDB) on riikidevaheline arendustegevuse rahastamise asutus, mille eesmärk on vaesuse vähendamine Aasias ja Vaikse ookeani piirkonnas. 
Aasia Arengupanga president on alates aprillist 2013 Takehiko Nakao.
Huvikaitse

Huvikaitse ehk eestkoste (inglise "advocacy") on kodanikuühenduste tegevus, millega püütakse kindlustada oma eesmärkide arvestamist poliitika kujundamisel ning rakendamisel: lobitöö, kampaaniad, võrgustike arendamine, avalikkuse teavitamine.
Lobitöö on selgemini suunatud poliitiliste protsesside või otsustajate mõjutamiseks ja kõikide sidususgruppide/huvigruppide (inglise "stakeholders") kaasamiseks.
Aafrika eksperthinnangumehhanism

Aafrika eksperthinnangumehhanism (inglise "African Peer Review mechanism, APRM") on Aafrika Liidu liikmesriikide vabatahtlik enesemonitooringu mehhanism. Sellega liitunud riigid jälgivad, et osalevate riikide poliitikad ja tegevused oleksid kooskõlas poliitilise, majandusliku ja äriühingute valitsemise väärtuste, koodeksite ja standarditega, milles osalevad riigid on kokku leppinud vastava deklaratsiooniga ("Declaration on Democracy, Political, Economic and Corporate Governance").
Gjerstad

Gjerstad (ka "Kjørkebygda" 'kirikuküla') on asula Norras Agderi maakonnas, Gjerstadi valla keskus. Ta asub Gjerstadvatneti põhjakaldal, 8 km E18-st põhjas.
1. jaanuaril 2008 oli Gjerstadis 279 elanikku. Asula pindala oli 0,48 km², rahvastikutihedus 581 in/km².
Asulas on Gjerstadi kirik. Selle kohal varem olnud kirikus on teeninud matemaatik Niels Henrik Abeli vanaisa ja isa Hans Mathias Abel ja Søren Georg Abel. Niels Henrik kasvas kiriklas üles.
Nimi.
Asula on nime saanud Gjerstadi talu järgi, kuhu ehitati kirik. Vanapõhja keeles oli see nimi "Geirreksstaðir", mis tähendab 'Geirrekri talu'.
Ajalugu.
Gjerstad kui kirikukeskus ulatub tagasi umbes 1400. aastani.
Arenguabi agentuur

Arenguabi agentuurid (inglise keeles "Aid agencies") on rahvusvahelises arengukoostöös osalevad rahvusvahelised, riiklikud ja valitsusvälised organisatsioonid. Need on nii ÜRO spetsialiseeritud asutused, rahvusvahelised rahandusorganisatsioonid, riiklikud arengukoostöö koordineerimiskeskused kui arengukoostöö vabaühendused.
Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Abiarhitektuur

Abiarhitektuur (inglise keeles "aid architecture") on kokkulepitud skeem, mille järgi toimub ametliku arenguabi andmine. Üleilmne abiarhitektuur on viimase kümne aasta jooksul dramaatiliselt muutunud. Ligi kolmandik ametlikust arenguabist suunatakse läbi partnerlusel põhinevate üleilmsete ja regionaalsete programmide, mille eesmärgid on globaalsed. Varem suunati abirahad enamasti läbi riiklike abiprogrammide.
Koostöötalitus EuropeAid

Koostöötalitus EuropeAid (ka "EuropeAid-koostööbüroo") on Euroopa Komisjoni talitus, mis haldab Euroopa Komisjoni abivooge komisjoni välisabi osana. EuropeAid-koostööbüroo ülesanne on rakendada Euroopa Liidu majanduseelarvest ja Euroopa Arengufondist (European Development Fond, EDF) rahastatavaid Euroopa Komisjoni välisabi rahastusinstrumente. Ei osale liitumist ettevalmistavate toetusprogrammide, humanitaarabi, makromajanduslike toetuste, ühise välis- ja julgeolekupoliitika ja kiirreageerimissüsteemi haldamises.
Arenguabi rahavood

Arenguabi (raha)vood (inglise "aid flows") on OECD Arenguabi komitee (DAC) poolt määratletud tingimustele vastavate arenguabi rahaliste vahendite liikumine. Kahepoolse abi vood suunatakse otse doonorilt sihtriiki, seevastu mitmepoolse abi vood kanaliseeritakse arengukoostööga tegelevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu.
Maseru

Maseru on Lesotho pealinn ja Maseru ringkonna keskus. Linna nimi tähendab sotho keeles punase liivakivi kohta.
Maseru asub Lesotho loodeosas Lõuna-Aafrika Vabariigi piiri ääres Caledoni jõe kaldal. See on Lesotho ainuke suurem linn; 2006. aastal elas linnas 227 880 inimest. Linn asub 1600 meetri kõrgusel merepinnast.
Maseru sai pealinnaks pärast seda, kui Lesothost 1868. aastal Basuutomaa nime all Suurbritannia protektoraat sai. 1871. aastal viidi Basuutomaa haldamine Kapi kolooniasse. Alates 1884. aastast, kui Basuutomaa muudeti Suurbritannia kroonikolooniaks, on Maseru uuesti pealinn olnud. Alates 1966. aastast on Maseru iseseisva Lesotho pealinn.
Linna majanduselus domineerivad toiduainete- ja tekstiilitööstusettevõtted. Oluline osa sissetulekust tuleb ka turismist.
Svante Pääbo

Svante Erik Pääbo (sündinud 20. aprillil 1955 Stockholmis) on eesti juurtega rootsi geneetik, üks paleogeneetika rajajatest, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige. Ta on 2022. aasta Nobeli meditsiiniauhinna laureaat.
2007. aastal valis ajakiri Time ta maailma aasta saja mõjukama inimese hulka.
Elulugu.
Tema vanemad on biokeemik ja Nobeli meditsiiniauhinna laureaat Sune Bergström ja eestlannast keemik Karin Pääbo.
Svante Pääbo õppis Uppsala Ülikoolis egüptoloogiat, vene keelt, majandust ja meditsiini. 1986. aastal kaitses ta samas molekulaarimmunoloogia alase doktoritöö. Seejärel täiendas ta end aastatel 1987–1990 California ülikoolis.
1985. aastal õnnestus tal saada DNA-d 2400 aasta vanusest Egiptuse muumiast. Ta on esimene, kel õnnestus saada aastatuhandete eest elanud inimese DNA-d. Sellekohane artikkel ilmus 16. aprillil 1985 New York Timesis.
1996. aastal avastas Pääbo uurimisrühma liige Müncheni ülikooli zooloogiainstituudi laboris töötav Matthias Krings DNA-sekvenaatoritesse söödetud DNA-juppidest, mis olid saadud Bonni Rheinisches Landesmuseumis hoitavast väikesest neandertallase käeluutükist, neandertallase mtDNA.
1997. aastast alates on ta Leipzigis asuva Max Plancki Evolutsioonilise Antropoloogia Instituudi evolutsioonigeneetika osakonna juhataja.
Hiljem on ta uurinud neandertallase genoomi. Veebruaris 2009 teatati Ameerika Teadusassotsiatsiooni aastakoosolekul, et tema juhitav antropoloogiainstituut on valmis saanud neandertallase genoomi esialgse versiooni. Selleks tuli järjestada üle kolme miljardi aluspaari.
Augustis 2002 teatas ta, et on avastanud "kõnelemise geeni" – geeni FOXP2, mis kõnehäiretega inimestel puudub või on kahjustunud.
2019. aastal valis Eesti Teaduste Akadeemia ta oma välisliikmeks geneetika alal.
Svante Pääbo abiellus 2008. aastal geneetiku ja primatoloogi Linda Vigilantiga. Nad elavad Saksamaal Leipzigis, abielupaaril on ühine poeg. Oma 2014. aasta raamatus "Neandertali inimene: kadunud genoome otsimas" avalikustas Pääbo, et ta on biseksuaalne.
Tunnustus.
Nobeli auhind 2022.
Svante Pääbo sai 2022. aasta Nobeli füsioloogia- ja meditsiiniauhinna "väljasurnud hominiidide genoome ja inimese evolutsiooni puudutavate avastuste eest" (ingl.k. "for his discoveries concerning the genomes of extinct hominins and human evolution"). 
Auhinna määramise põhjenduses kirjeldatakse Pääbo järgmisi saavutusi:
Val-d'Isère

Val-d'Isère on vald Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Savoia departemangus. Val-d'Isère on tuntud talispordikeskusena. Valla pindala on 94,39 km² ja elanike arv 1632 (1999). Rahvastikutihedus on 17 in/km². Valla madalam kõrgus on 1785 m ja kõrgeim 3300 m.
Geograafiline asend.
Val d'Isère asub Alpides Savoie ajaloolises vallas. See on üks Euroopa tuntumaid mäesuusakeskusi. Val d'Isère moodustab koos naabervalla Tignesiga ühtse koostöökeskuse, mida tuntakse Espace Killy nime all. Seal on 131 laskumisrada, mille kogupikkus on 300 km. Tegu pole küll Euroopa suurima kogukilometraažiga laskumisradadega, kuid need rajad asuvad merepinnast kõrgemal kui muude paikade mäesuusarajad ning igal talvel on seal lume olemasolu ja suusaspordiks vajalik kogus lund tagatud. 
Ajalugu.
Esimese maailmasõja järel oli Val d'Isère külas vaid mõni majapidamine ja selle elanikud tegelesid põllumajandusega. Küla asub kolme oru ristumiskohas ning põllumaa võimaldas pidevalt kasvatada head ja kvaliteetset toodangut. Siis veel ei osatud sealses lumes näha ärivõimalusi. Ala elanikud elasid oma igapäevast ja karmi elu.
1920. aastate alguses püüdsid aga piirkonna mõned asukad igapäevaellu muutusi tuua ja hakkasid looma küla, mis oleks valmis pakkuma sportimisvõimalusi. Vähehaaval kasvas väikesest külast välja märkimisväärne talispordikeskus, kus tänapäeval on ligi 50 mäetõstukit ja -lifti. See pakub sportimisvõimalusi nii mäesuusatajatele kui ka murdmaasuusatajatele.
Walker Percy

Walker Percy (28. mai 1916 – 10. mai 1990) oli Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide kirjanik. Tema filosoofiliste ja semiootiliste mõjutustega romaanid keskenduvad New Orleansile ja selle lähikonnale. Tema teosed on eksistentsiaalsete otsingute, lõunaosariikide meelelaadi ja katoliku usu unikaalne kombinatsioon.
Kui Percy oli 13-aastane, sooritas ta isa enesetapu. Ta isa nõbu, kirjanik William Alexander Percy adopteeris tema ja ta kaks venda päras seda, kui nende ema autoõnnetuses suri. 1940. aastatel pöörduseid Walker Percy ja ta naine roomakatoliku usku. Percy õppis Columbia ülikoolis arstiteadust ning Bellevue haiglas töötades sai tuberkuloosi. Oma kutsumuse kirjanikuna avastas ta kaheaastase taastumisperioodi ajal eksistentsiaalset kirjandust lugedes.
Ernst Erdmann

Ernst Erdmann (25. september 1878 Peterburi – 27. märts 1939 Tallinn) oli eesti kohtunik.
Ta lõpetas Peterburi ülikooli õigusteaduskonna, cand. jur. Korporatsioon Nevania vilistlane.
Aastatel 1910–1911 oli ta Novgorodi 2. jaoskonna linnakohtunik, 1911–1917 Tallinna-Haapsalu 7. ringkonna rahukohtunik, 1917–1919 Tallinna ringkonnakohtu tsiviilosakonna liige, 1919. aastal Kohtuministeeriumi kodifikatsiooniosakonna nõunik, 1920. aastal Eesti-Vene segakomisjoni nõuandja, 1921. aastal sama komisjoni liige, 1922. aastast Kohtukoja tsiviilosakonna liige.
E264

E264 on Euroopa tee, mis kulgeb põhjast lõunasse läbi Eesti ja Läti.
Eestis asuv osa on Jõhvi–Tartu–Valga maantee.
Lätis asuv osa on riigimaantee A3.
Läbitavad asulad: Jõhvi – Tartu – Valga - Valka - Volmari - Inčukalns.
Ernst Jürgens

Ernst Jürgens (30. november 1869 Häädemeeste, Pärnumaa – 23. juuli 1939 Tallinn) oli eesti farmatseut.
Lõpetas 1901 Moskva Ülikooli, korporatsiooni Fraternitas Liviensis vilistlane.
Moskva Eesti Seltsi ja Venemaa rohuteadlaste ühingu esimees.
1920 naasis Eestisse, A/S Ephagi direktor, Eesti Keemiatöösturite Ühingu esimees, Rohuteadlaste Koja nõukogu liige.
Johann Estam

Johann Georg Estam (kuni 1922 Johann Georg Eschstamm, 2. oktoober 1891 Pärnu – 11. veebruar 1955 Boston) oli eesti keeleteadlane.
Lõpetas 1915. aastal Moskva ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1936 Tartu ülikoolis mag. phil. (Koolijõudluse üleriigiline kontroll võõrkeeltes), 1942 Berliini ülikoolis dr. phil.
Tartu Ülikooli, Balti Ülikooli ja Harvardi ülikooli õppejõud.
Tegevvulkaanide loend

"Siin on loetletud tegevvulkaane."
A.
Agung – 
Alaid – 
Alcedo –
Anatahan – 
Aragats – 
Arenal -
Asama – 
Askja – 
Aso – 
Augustine -
Avatša
B.
Bandai – 
Batur – 
Beerenberg – 
Bezõmjannõi –
Bisoke -
Bulusani vulkaan
C.
Cerro Azul (Galápagose saared) – 
Clevelandi vulkaan -
Colima – 
Cosigüina – 
Cotopaxi
D.
Dabbahu -
Damāvand – 
Dempo
E.
Egon – 
Eldfell – 
Emi Koussi – 
Empung - 
Erebus – 
Erta Ale – 
Etna
F.
Fogo – 
Fourpeaked –
Fuego – 
Fuji
G.
Galerase vulkaan – Galunggung – Gamalama
H.
Hallasan – 
Hekla
I.
Irazú – 
Irruputuncu – 
Izalco –
Iztaccíhuatl
K.
Kamerun – 
Karangetang –
Karõm – 
Kasatochi – 
Katmai – 
Kelud – 
Kerinci –
Kīlauea – 
Kilimanjaro – 
Kizimen –
Kljutševskaja Sopka – 
Komagatake – 
Korjaki sopka –
Krakatau
L.
Llaima – 
Laki – 
Lamington – 
Lassen Peak – 
Liamuiga – 
Llaima – 
Llullaillaco - 
Lokon
M.
Maipo – 
Mauna Kea – 
Mayon – 
Merapi – 
Meru – 
Misti -
Momotombo
N.
Nevado del Tolima – 
Nyamuragira – 
Nyiragongo
O.
Ojos del Salado (pole kindel) –
Okmok –
Ol Doinyo Lengai – 
Ontake -
Orizaba mägi – 
O-shima – 
Osorno
P.
Pagan (vulkaan) – 
Papandayan – 
Pavlov – 
Pelée –
Pico Viejo - 
Piibu vulkaan -
Pinatubo – 
Piton de la Fournaise – 
Popocatépetl – 
Puyehue – 
Puracé
R.
Rainier – 
Raoul – 
Ruapehu – 
Ruiz
S.
Sabancaya – 
Saint Helens (vulkaan) – 
Sakurashima – 
San Migueli vulkaan -
Sangay –
Santorin – 
Shinmoe-dake - 
Sinabung – 
Soputan – 
Soufrière Hills – 
Stromboli – 
Surtsey
Š.
Šišaldin – 
Šivelutš
T.
Taal – 
Tambora – 
Tanaga – 
Taranaki –
Tarawera –
Teide – 
Telica vulkaan - 
Tenggeri kaldeera – 
Torishima – 
Tristan da Cunha – 
Tungurahua –
Toussidé –
Turrialba vulkaan
U.
Ubinas
V.
Vesuuv – 
Vulcano
Karl Hintzer

Karl Nikolai Hintzer (7. september 1895 Tartu – 20. august 1967 Lübeck) oli eesti fotograaf ja õpetaja.
Kasutas ka nimekuju Karl Hinto. 
Elukäik.
Aastatel 1905–1911 õppis ta Tartu 1. algkoolis ja 1912–1915 Hugo Treffneri gümnaasiumis. 
1916. aastal töötas sõjaväeinstruktorina Tartu keskkoolides. 1917–1918 õppis võimlemisõpetajate kursustel. 1918. aastast oli Hugo Treffneri gümnaasiumi võimlemis- ja tööõpetuse õpetaja. ENSV HRK otsusega 15.märtsist 1941 vabastati ta ametist tagasiulatuvalt 9.veebruarist s.a. ja tema asemele määrati Endel Arand. 
1922 käis Haridusministeeriumi stipendiaadina õppereisidel Rootsis ja Saksamaal. 1922–1926 oli lektor võimlemisõpetajate suvekursustel. Oli 1930. aastatel Noorte Kotkaste Tartu maleva Hugo Treffneri gümnaasiumi malevkonna pealik.
1941–1944 oli Karl Hintzer ajalehe Postimees fotograaf ja Eesti sõjakirjasaatjate grupi fotograaf. 1942–1943 oli ka ajakirja Eesti Pildileht fotograaf. 
1944. aasta suvel evakueerus Karl Hintzer Saksamaale, kus asus tööle Eestist saabuvaid sõjapõgenikke abistavasse Eesti toimkonda Danzigis. Saksamaal pildistas hulga fotosid eestlastest pagulaslaagrites. Hiljem oli tegev Saksamaal eestlaste organisatsioonides. 1952. aastal oli töötu, 1963. aastal elas (sõjaväe)laagris, hiljem Lübeck-Moislingis.
Fotodest.
Karl Hintzer müüs Riigiarhiivile fotosid Tartu ja Lõuna-Eesti sündmustest. 1944. aastal Eestist Saksamaale evakueerudes võttis ta oma negatiivide kogu kaasa ja müüs selle 1958. aastal Herderi Instituudile Marburgis. 
Üks fotokogu, mis sisaldab 393 fotot, asub Eesti Filmiarhiivis EFA.5. 23 000 klaas- ja filminegatiivist koosnev negatiivide kogu asub Herderi Instituudis.
Ants Laur

Ants Laur (kuni 1923 Hans Laur; 27. juuni 1899 Saksi vald (Kadrina kihelkond), Virumaa – 5. märts 1996 Oakville, Ontario, Kanada) oli eesti keemik.
Ta õppis 1919–1925 (lõpetas) Tartu Ülikooli keemiaosakonnas, mag. chem. 1926, Dresdeni Tehnikaülikoolis 1927–1928, dr. ing. 1929 (Dresdeni Tehnikaülikool). Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
1930. aastatel oli ta üks Tartu Ülikooli keemiaosakonna assistente.
Ta oli 1921–1927 keskkooliõpetaja Tartus, 1923–1927 ja 1929–1935 Tartu Ülikooli anorgaanilise keemia labori assistent, 1927–1928 Tartu Ülikooli teaduslik stipendiaat Utrechti, Grazi ja Dresdeni tehnikaülikoolides. 1930–1937 Tartu Ülikooli eradotsent, 1937–1938 Tartu Ülikooli, 1937–1942 Tallinna Tehnikaülikooli dotsent. 1939–1944 Kohtuliku Ekspertiisi Instituudi direktor.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, oli Wiesbadeni tehnikaülikooli õppejõud, Heidelbergi ülikooli laborijuhataja ja 1948–1951 Ankara ülikooli analüütilise keemia professor. 1951. aastal siirdus Ants Laur Kanadasse.
Ta oli esperanto keele tundja.
Gustav Matto

Gustav Matto (26. august 1886 Elistvere vald, Tartumaa – 22. august 1972 Tartu) oli eesti numismaatik ja bibliofiil.
Eternity

"Eternity" on Kameloti debüütalbum. Selle andis välja 1995. aastal plaadifirma Noise Records. 
Lugude muusika autor on Thomas Youngblood, sõnad kirjutas Richard Warner. Produtseeritud ja kavandatud Jim Morris D.U.A.F. Productionsile; kaasprodutsent Kamelot. Salvestatud, miksitud ja masterdatud firma Morrisound Studios stuudios Florida osariigis Tampas.
Hatanga laht

Hatanga laht (vene "Хатангский залив") on Laptevite mere laht Euraasia põhjaosas Venemaal. 
Lahe pikkus on üle 200 km, laius kuni 50 km, sügavus kuni 29 m. Bolšoi Begitševi saar jagab lahe suudmeosa kaheks väinaks: Severnõi (laius 13 km) ja Vostotšnõi (laius 8 km). Lahte suubub Hatanga jõgi.
Algebraliselt kinnine korpus

Algebraliselt kinnine korpus on korpus, millest pärinevate kordajatega polünoomil (ehk igal polünoomil üle selle korpuse) on selles korpuses alati vähemalt üks juur.
Vatnajökulli rahvuspark

Vatnajökulli rahvuspark on Islandil asuv rahvuspark, mis loodi 7. juunil 2008.
Hõlmab Vatnajökulli liustiku, endiste Skaftafelli ja Jökulsárgljúfuri rahvuspargi ning ümbritsevad alad. 
Pindala on 14 967 km².
Lobitöö

Lobitöö, ka lobi ja kuluaaripoliitika (inglise keeles "lobbying, lobbyism") all mõeldakse huvigruppide esindajate ametlikke ja mitteametlikke kohtumisi riigi poliitikute või ametiisikutega, et mõjutada poliitilisi otsuseid enda grupi huvidest ja eesmärkidest lähtuvalt. Lobitöö läbiviijaid kutsutakse lobistideks, lobitööd on kutsutud ka lobimiseks ja lobistamiseks. Lobitöö on osa huvikaitsest.
Lobitööd käsitletakse vahepeal negatiivse konnotatsiooniga, kuid politoloogias on tegemist pigem ühe viisiga, kuidas poliitika kujundamist mõjutada.
Juur (täpsustus)

Sõnal "juur" on mitu tähendust:
TC2000

TC2000 on tenniseklubi, mis rajati aastal 2000 Tallinnas. Tenniseklubi peatreener on Rene Busch.
Surnud 19. veebruaril

"Siin loetletakse 19. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Benedictus XVI poolt moodustatud piiskopkonnad

Paavst Benedictus XVI moodustatud piiskopkonnad Aafrikas, Aasias, Euroopas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerikas ja Okeaanias.
Benedictus XVI ametisse nimetatud kardinalid

Paavst Benedictus XVI nimetas ametisse 90 kardinali 5 konsistooriumil. 11. juunil 2007 tühistas Benedictus XVI Johannes Paulus II otsuse, et kui konklaavil ei saavutata 30 valimisvooru (12 valimispäeval) järel selgust, otsustab lõpliku tulemuse 31 voorus lihthäälte enamus eelmises voorus kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel. Benedictus XVI taastas varasema korralduse, mille alusel on konklaavil valituks osutumisel igas voorus nõutav 2/3 häälte arv. 24. novembril 2012 toimunud konsistooriumil ei nimetanud ta ametisse ühtki eurooplasest kardinali. See oli esimene konsistoorium pärast 1927, kui uute kardinalide seas polnud ainsatki itaallast ja esimene konsistoorium pärast 1924, kui määratute seas polnud ühtki eurooplast. Ta sätestas 22. veebruaril 2013 avaldatud "motu proprio"'s konklaavi reeglid.
Konsistoorium 24. märts 2006.
Avalikustati 22. veebruaril 2006.
Konsistoorium 24. november 2007.
Avalikustati 17. oktoobril 2007.
Inglisild

Inglisild on sild Tartus Toomemäel. See valmis 1816. aastal ja sai oma praeguse kuju 1836. aastal.
Seal asub Tartu ülikooli esimese rektori Georg Friedrich von Parroti mälestusmedaljon koos pühendustekstiga.
Silla all-linna poolsel küljel on ladinakeelne tekst "Otium reficit vires" ('jõudeaeg taastab jõud'). Algselt oli sillal Karl Morgensterni valitud moto "Otio et musis sacrum" ('pühendatud jõudeajale ja muusadele'), see vahetati välja silla remondi käigus kuraator Gustav von Craffströmi valitsusajal (teadusasutustele viidanud moto vahetust vaimuvaesema vastu pidas ülikooli raamatukoguhoidja Emil Anders Craffströmile iseloomulikuks).
Ajalugu.
Sild valmis Johann Wilhelm Krause projekteerimisel 1816. aastal. 
Praeguse kuju sai sild 1836. aastal Tartu ülikooli ehituskunsti professori Moritz Hermann von Jacobi projekti järgi.
1913. aastal paigaldati renoveerimise käigus Inglisillale Georg Friedrich von Parroti mälestusmedaljon (autor Constanze von Wetter-Rosenthal) koos pühendustekstiga "Primo rectori universitatis Dorpatensis" ("Tartu Ülikooli esimesele rektorile"). Samal aastal valmis Toomemäel kümmekond aastat varem lammutatud puitsilla asukohal betoonist Kuradisild. 
Ööl vastu 21. aprilli 2012 sild süüdati.
Surnud 20. veebruaril

"Siin loetletakse 20. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Õhutõrje

Õhutõrje mõiste hõlmab nii maismaavägede, ujuvvahendite kui ka õhuväe tegevust vaenlase õhurünnete või lennuvahendite vastu ning vastavat relvaliiki. Kõrvuti kaitsetegevusega vaenlase lennuvahenditega või õhuründe vastu sisaldab see ka oma vägede eelhoiatamist vastase (potentsiaalse) õhuründevahendite tegevuse eest.
See väeliik on alguse saanud suurtükkide kasutamisest õhusõidukite vastu.
Üldine kirjeldus.
Tuleb tähele panna, et "õhukaitse" ja "õhutõrje" on erinevad mõisted. Õhutõrje on õhukaitse osa, kusjuures terminit "õhukaitse" kasutati esimest korda 1925. aastal Suurbritannia kuningliku õhuväe alla kuuluva Suurbritannia õhukaitse loomisega. NATO on defineerinud õhukaitse kui "kõik meetmed, mille eesmärk on muuta olematuks või vähendada vaenulikku õhutegevust".
Õhukaitse jaguneb aktiivseks ja passiivseks õhukaitseks.
Õhutõrje-relvasüsteem koosneb relvasüsteemist ning juhtimis- ja seirevahenditest. Relvasüsteemide alla kuuluvad õhutõrjeraketid ja -kahurid ning kuulipildujad. Õhutõrjerelvade väga oluline näitaja on efektiivne laskekaugus ehk distants, millelt on võimalik õhusihtmärki tabada, ning ka portatiivsus. Juhtimis- ja seiresüsteemide alla kuuluvad tulejuhtimisvahendid, sidepidamisvahendid ja radarid. Radarisüsteemid kasutavad õhusõiduki asukoha, suuna ja kiiruse ning ilmaolude kindlakstegemiseks elektromagnetlaineid. Kokkuvõttes võimaldavad radarid sihtmärgi otsinguga, ohutaseme määramisega, navigeerimisega ja ilmaandmete kindlakstegemisega osutada toetust lahingoperatsioonile.
Kuna õhutõrje olemus on kaitsta üksusi, detekteerides vaenlase õhusõiduki ja seda maksimaalselt kahjustades või hävitades, tuleb arvesse võtta, et õhusõiduk on ajas võimeline liikuma kolmemõõtmelises ruumis. Seega tuleb õhutõrjerelvaga sihtimisel arvestada õhusõiduki kiirust ja suunda ning laskepead/mürsku juhendada sihtmärgini või fikseerida ennustatav kokkupõrkekoht.
Ohutus.
Eesmärgiga mitte alla tulistada omaenda, liitlaste ("sõbralikke") või neutraalseid (nt tsiviilreisilennukid) õhusõidukeid on NATO kirja pannud relva kontrollimise käsud ("Weapon Control Orders", WCO), mille tase oleneb konkreetsest taktikalisest olukorrast:
Õhutõrje Eestis.
Eesti õhuväe koosseisu kuuluv üksik raadiotehniline õhukaitsepataljon asutati 22. mail 1990 , mille peamiseks ülesandeks kuni 1996. aastani oli Nõukogude Liidu invasioonist järelejäänud väeobjektide ülevõtmine ja valve. Pärast Iisraeli relvatehingu osana saadud õhutõrjekahurite ZU-23-2 saabumist 1996. aastal nimetati üksus ümber õhutõrjedivisjoniks ning samal aastal liideti see maaväe koosseisu. Kuni 1. jaanuarini 2004, kui kogu divisjon viidi üle Tapale, paiknes enamik divisjonist Tallinnas Magasini tänaval ja üks patarei Tapal.
Tenggeri kaldeera

Tenggeri kaldeera on kaldeera Jaava saarel.
Kaldeera läbimõõt on 16 km. 
Suurema kaldeera sees on mitmeid väiksemaid kaldeerasid. Tenggeri kaldeera sees on üks Jaava saare aktiivsemaid vulkaane Bromo.
Surnud 21. veebruaril

"Siin loetletakse 21. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Surnud 22. veebruaril

"Siin loetletakse 22. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Hea uus ilm

"Hea uus ilm" ("Brave New World") on Aldous Huxley teos düstoopilisest tulevikust, kus inimesi kujundatakse varajasest lapsepõlvest "hea uue ilma" kodanikeks. Raamat nägi esmavalgust 1932. aastal. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka.
Pealkiri on võetud William Shakespeare'i näidendist "Torm", mille üks osa kõlab eesti keeles järgmiselt: 
""Oo imet! Kauneid olendeid kui palju!
"Kui ilus inimkond on! Hea uus ilm,
"kus niisugune rahvas peal!"
Tõlked eesti keeles.
Henno Rajandi tõlkes ilmus teos 1989. aastal eesti keeles kirjastuse Eesti Raamat väljaandes. 2018 ilmus kirjastuse Rahva Raamat väljaandena Ragne Kepleri tõlge.