Kasvaja

Kasvaja ehk neoplasma ehk uudismoodustis ehk blastoom (ka: mass, moodustis) (ladina keeles "neoplasma", "tumor") on koondnimetus organismi genoomimuutustest tingitud regulatsioonimehhanismide puudulikkusest tuleneva paikse, harilikult ühe rakutüübi soovimatu, funktsionaalselt kasutu ja ebanormaalse paljunemise tulemusel sündinud rakulis-koelise moodustise kohta.
Kuigi organismidena käsitletakse nii taimi kui ka loomi, siis esmajoones esineb kasvajaid siiski osal loomadest. 
Teatud kasvajad ei formeeru tuumoriteks, nagu näiteks leukeemia ja enamik epiteelkoes arenevaid kasvajaid (kartsinoom "in situ").
Kasvaja teke algab harilikult kasvajaeelsetest muutustest ja areneb kasvaja algmest, milleks võib olla kas üks vähirakk või rakkude rühm, mis on eelnevalt muutunud ja omandanud võime kasvajaliseks vohanguks. 
Koevohandeid tekib organismis ka kaitsefunktsioonidega seoses mitmesuguste patoloogiliste protsesside korral, nagu põletik, organiseerumine, regeneratsioon, hüperplaasia ja hüpertroofia, kuid need alluvad harilikult organismi kontrollmehhanismidele. 
Kasvaja tekib harilikult kasvajaga seotud põletiku tulemusel vohama hakanud kasvajalise vohangu käigus ja seda põhjustavad mitmesuguseid häired nagu proliferatsiooni- ja diferentseerumishäire (kasvu, paljunemise ja küpsemise häire) mis on seotud raku tuumas asuva geneetilise aparaadi kahjustusega, allumatus neurohumoraalsele regulatsioonile (autonoomne) jm. 
Kasvajate liigitus.
Kasvajaid liigitatakse struktuuri, kasvu ja leviku järgi
Terminoloogia.
Healoomulise kasvaja nimetuse konkreetse healoomulise kasvaja korral saab, kui lisada ladina keelest laenatud koe või elundi nimetusele järelliide -"oom", näiteks fibroom, adenoom, lipoom, hepatoom (v.a lümfisüsteemi kasvaja Hodgkini lümfoom).
Pahaloomulise kasvaja nimetuse konkreetse pahaloomulise kasvaja korral saab, kui lisada koe või elundi nimetusele sarkoom, näiteks liposarkoom, fibrosarkoom. Või epiteliaalsete pahaloomuliste kasvajate korral elundi nimetus, epiteeli tüüp ja kartsinoom, näiteks lamerakuline kartsinoom, jämesoole adenokartsinoom.
Vaskulaarsed kasvajad.
Vaskulaarsed kasvajad ehk soonkasvajad on kasvajad mis on seotud veresoontega. Eristatakse healoomulisi (hemangioomid ja lümfiteede healoomulised kasvajad on lümfangioomid), piirpahaloomulisi (Kaposi sarkoom, hemangioendotelioom) ja pahaloomulisi vaskulaarseid kasvajaid (angiosarkoomid).
Ehitus.
Kuju.
Kasvajad võivad olla üsna mitmesuguse kujuga, kas ebakorrapärased, sõlmjad ehk ümarad, seenjad, polüüpjad, papillaarsed või tsüstjad.
Suurus.
Kasvaja suurus sõltub kasvaja tüübist. Harilikult kasvavad healoomulised kasvajad suureks, kuid pahaloomulised kasvajad, kui nad vohavad elutähtsates piirkondades, võivad juba väiksemõõdulisena eluohtlikuks osutuda.
Mikroskoopiline koostis.
Kasvajalise vohanguga haaratud kudedel eristatakse parenhüümi ja stroomat. 
Parenhüüm.
Parenhüümi moodustavad nn kasvajarakud ehk kasvajaliselt vohava koe rakud. Parenhüüm on aluseks kasvaja histoloogilisel klassifikatsioonil. 
Strooma.
Strooma on kasvaja toeks ja selle moodustavad veresoonerikkad ning lümfisooni ja närve sisaldavad kiudsidekoed. Strooma on sageli infiltreeritud ka lümfotsüütide ja plasmarakkudega. 
Kasvaja konsistents sõltub parenhüümi ja strooma vahekorrast. 
Kasvaja nekrotiseerumine.
Pahaloomuliste kasvajate kasv on nii kiire, et tihti ei jõua verevarustus kasvajarakke vajalike toitainetega varustada ning seetõttu tekib pahaloomulistes kasvajates nekroos. Esineb mitmesuguseid kasvaja nekroosi tüüpe: kasvajarakkude kokkupuutel väliskeskkonnaga ja võimaliku anaeroobse infektsiooniga tekib kasvajas ja elundis gangreen (nt emakavähi korral), nekroosi välja murdumisel kasvajast tekib kasvaja haavandumine, õõneselundis tekib mulgustus, näärmekasvajates (nt rinnavähk, eesnäärmevähk) tekib komedonekroos. 
Healoomulised kasvajad ei nekrotiseeru.
Roomajatel.
Madudel.
Raamatus "Tumors of Fisches, Amphibians and Reptiles" (avaldatud 1948), on autorid H. G. Schlumberger ja B. Lucke tuvastanud maolistel ligi kümmet liiki uudismoodustisi.
Tänapäeval on selge, et madude kõikide tuvastatud anatoomilis-füsioloogiliste süsteemide rakud on võimelised erinevat tüüpi uudismoodustisi (97, neist 68 pahaloomulisi kasvajaid) komplekteerima.. Esineb adenokartsinoome (nt maksas), sarkoome (fibro-, lümfi-, silelihase- jms) ja pahaloomulisi melanoome. 
Kasvajate metastaseerumine maolistel on enamalt jaolt lümfo- ja hematogeenne, osad uudismoodustised on võimelised pahaloomuliste kasvajate geneesiks ka liikide vahel (indutseeritud "tumorigenesis"-kanadel). 
Kõige sagedamini on maolistel (boalased, "Colubridae", mürknastiklased, rästiklased) diagnoositud lümfisõlmede pahaloomulisi kasvajaid (lümfosarkoomi), näiteks egiptuse kobral, "Lampropeltis getulus getulus"'el, "Bitis nasicornis"'el ja lümfisõlmedesse metastaseerunud pahaloomulisi kasvajaid (rohelisel anakondal (1969)) jpt.
Kasvaja rakuliinid teaduses.
Inimese ja loomade immortaliseerunud kasvaja rakuliine kasutatakse mitmesugustes teaduslikes uuringutes ning viiruste tootmiseks inimvaktsiinide tarbeks (nt inaktiveeritud HIV-1 toodetud T-rakkude liini HuT78-ga, mis olid korjatud inimese lümfoomist).
Inimese teatud rinnavähi ja kopsuvähi liine kasutati Ebola viirushaiguse raviks kasutatava kahe selektiivse östrogeeni retseptorite modulaatorite testimiseks, mille käigus selgus, et laboratoorse Ebola viirusega need rakuliinid ei nakatunud.
Välislingid.
Apoptosis-promoted tumorigenesis: γ-irradiation-induced thymic lymphomagenesis requires Puma-driven leukocyte death, Genes Dev. 1. august 2010; 24(15): 1608–1613., (vaadatud 06.02.2015)