Metsasõda

Metsasõda on laiaulatuslik ja intensiivne ühiskondlik debatt metsa ühiskondliku, eelkõige majandusliku käsitlemise teemal, kus tavaliselt on vastaspoolteks metsamajandajad (metsatööstus ja puidumüügist huvitatud metsaomanikud) ning looduskaitsjad ja metsa muudest kasutusviisidest (korilus, puhkekeskkond) huvitatud elanikud. Sedalaadi metsapoleemikaid on olnud korduvalt nii teistes riikides kui ka Eestis.
Eesti 2020. aastate metsasõda.
Praegu Eestis metsasõjaks nimetatav debatt, mille keskmes on vaidlus jätkusuutliku raiemahu üle, kestab eri hinnangutel kas vahelduva intensiivsusega juba 1990. aastate lõpust, 2016. aastast või 2020. aastast. Selle kohta on kasutanud metsasõja nimetust nii vastaspooled kui ka poleemikat vahendav ja sellest ülevaateid tegev ajakirjandus, kus "metsasõda" on kasutusel teemamärksõnana sedavõrd erinevates väljaanneteski nagu Postimees, Bioneer ja Delfi. Metsasõda ei ole piirdunud sõnavõttudega ajakirjanduses ja internetis, vaid selle raames on korraldatud ka meeleavaldusi ja poleemikaüritusi (nt Rakvere arvamusfestivalil) ning loodud uusi organisatsioone nagu Eesti Metsa Abiks ja Päästame Eesti Metsad ning mainekampaaniaid nagu Kliimakangelane. Raiemahu suurendamise toetajad on koondunud Riigimetsa Majandamise Keskuse, Eesti Erametsaliidu jts organisatsioonide ümber, raiemahu vähendamise pooldajaid ühendavad Eesti Metsa Abiks ja selle sõsarorganisatsioonid. Eesti metsasõda asetub ülemaailmse kliimakriisi konteksti, mis muuhulgas mõjutab inimeste seisukohavalikut kohalikes looduskaitseküsimustes.
Konflikti defineerimisel ja suunamisel on Eesti ajakirjandus võtnud aktiivse rolli, mistõttu avalikkuses sageli tajutakse, et konkreetsed meediaväljaanded on valinud ühe või teise poole ning raamistavad sõnavõtjaid ja seisukohti sellele vastavalt, näiteks vastandades metsa(ndus)teadlasi ja ökolooge või aktiviste ja eksperte, esitledes nõnda üht osapoolt objektiivsema ja teaduspõhisemana vastavalt raamistaja eelistustele. Nii kirjutab Lona Päll oma ülevaates, et meedias "asetatakse vastakuti majanduslik ja ökoloogiline väärtuskomplekt, kuigi vastandus sellisel kujul ei ilmne ei ekspertide sõnavõttudes ega erialaorganisatsioonide raportites", ning "sensatsiooni ja afektsiooni otsimine motiveerib ajakirjandust" õhutama konflikti "ka demagoogiliste võtete kasutamisega, näiteks probleemse info levitamise või info väära kontekstualiseerimise kaudu". Ekspertide vastandamisele ajakirjanduses on osutanud ka Jaak Aaviksoo.
Nimetust on ka vaidlustatud. Nii näiteks leidis Daniel Vaarik 2023. aasta juulis sihtasutuse SALK andmestiku alusel kirjutatud ülevaateartiklis, et termin on eksitav, kuna valdavalt on inimesed Eestis pigem üksmeelel ja pooldavad raiemahtude vähendamist ning teistel arvamustel olijad ei pea lahkheli muude teemadega (elukallidus, julgeolek jms) võrreldes eriti oluliseks. Küll aga on Eesti ajakirjanduses jt veebiväljundites Vaariku hinnangul "jõuline metsatööstuse kampaania avaliku arvamuse kujundamiseks", mille hulgast ta tõstab esile ajakirjanduslikust sisust halvasti eristuva sisuturunduse.
Metsasõjaga on seotud mitmed konkreetsemad teemad nagu 2017. aastal Tartu lähikonda välja pakutud Est-For Invest OÜ tselluloositehase projekt, algatused lendorava kaitseks ja linnukaitseks mõeldud pesitsusrahu pikendamiseks, eri raieliikide sisuline tähendus, metsainventuuri meetodid, kõrgendatud avaliku huviga alad (nn KAH-alad), metsamajandamise reeglid Natura aladel, metsanduse arengukava, üraskitõrje metsades Suure Munamäe ümber ja Kullalaanes, hiite ja ristimetsade raie jne.