tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raivo Trass

Raivo Trass (12. märts 1946 – 7. juuni 2022) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog.
Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 39. Keskkooli ning 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3. lend).
Töö ja looming.
Trass töötas aastatel 1968–1977 Eesti Draamateatris lavastaja ja näitlejana ning 1977–1985 Rakvere Teatri peanäitejuhina (ühtlasi oli 1981–1985 ka teatri direktor). 
Seejärel oli ta 1985–1992 Eesti Draamateatri lavastaja, 1994–1997 Tallinna Linnateatri näitleja, 1997–2004 Endla peanäitejuht ja 2004–2005 lavastaja, hiljem vabakutseline. 
Aastatel 1971–1978 oli Trass TRK lavakunstikateedri ja 1988–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli režiikateedri õppejõud. Ta lavastas ka Armeenia ja Soome teatrites ning Eesti Televisioonis, oli XXIV üldlaulupeo lavastaja.
Trassi viimasteks lavastusteks jäid "Tasa, vaikselt sõudvad pilved…" Kuressaare Linnateatris (2019), "Keisri usk" Luunja kultuuri- ja vabaajakeskuses (2020) ning 4. juunil 2022 Pikavere vanas vallamajas esietendunud "Ai, velled".
Näitlejana astus Raivo Trass viimati üles Tagasitulijana lavastuses "Tagasitulek isa juurde" Tallinna Linnateatris (2015, mängis osa alates 2017) ja McLeavyna lavastuses "Röövsaak" Kuressaare Teatris (2019).
Võrded

Võrded on omadussõna võrdlusastmed.
Eristatakse kolme võrret: algvõrre, keskvõrre, ülivõrre (positiiv/komparatiiv/superlatiiv). Näide: kerge, kergem, kergeim (ehk kõige kergem).
Gaur

Gaur ehk india piison ("Bos gaurus") on veislaste sugukonda veise perekonda kuuluv imetaja.
Ta on maailma suurim sõraline, õlakõrgusega üle kahe meetri. Gaur elutseb Lõuna- ja Kagu-Aasia vihmametsades.
Gaur on esindatud ka Tallinna loomaaias.
Gagauusi keel

Gagauusi keel (gagauusi keeles "gagauz dili") on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, mida kõnelevad gagauusid. Gagauusi keel on Gagauusias ametlik keel.
Esimesed gagauusikeelsed vaimuliku sisuga tekstid ilmusid 19. sajandil kreeka kirjas. 1957 loodi kirillitsal põhinev kirjakeel. 2000. aastal mindi üle ladina kirjale.
Gagauusi keelt loetakse ohustatud keeleks.
Dari Pats

Dari Pats ('tee ise') on alates 2004. aastast Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, mille teemadeks on ehitus, remont, mööblidisain, käsitöö, meisterdamine ja aiakujundus.
Ajakiri ilmub kord kuus.
Alates 2006. aasta oktoobrist ilmub ka venekeelne paralleelväljaanne Делай Cам.
Katariina Unt

Katariina Unt (1993–1995 Sammul, 1995–1997 Lauk, 1997–2002 Lauk-Tamm, 2002–2010 Lauk; alates 2011 Unt; sündinud 6. detsembril 1971 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Pärnu 6. Keskkooli ja 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16. lend).
Aastatel 1994–2001 töötas ta Tallinna Linnateatris. Seejärel oli vabakutseline näitleja. Aastatel 2007–2015 oli VAT Teatri näitleja. Aastatel 2012–2016 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 27. lennu juhendaja (koos Peeter Raudsepaga) ja näitlejatöö õppejõud. 
Alates 2017. aasta sügisest on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitlejatöö lektor.
Isiklikku.
Tema ema on sisearhitekt Malle Lauk, isa metallikunstnik Tõnu Lauk.
Ta oli aastatel 1993–1995 abielus Indrek Sammuliga ja 1997–2003 Raivo E. Tammega (neil on ühine tütar Rebecca). 2011. aastal abiellus ta kolmandat korda.
2011. aasta Bahreini rahutused

2011. aasta Bahreini rahutused algasid veebruaris mõjutatuna Tuneesiast alanud ja suurt osa Araabia riikidest haaranud revolutsioonilisest lainest. Bahreini meeleavalduste esmaseks nõudmiseks oli šiiidi enamusele suuremate poliitiliste ja muude õiguste tagamine sunniitliku vähemuse poolt valitsetud riigis. 17. veebruari öösel ründasid valitsusjõud protestijate laagrit Manama Pärliväljakul. Inimohvreid kaasa toonud rünnaku järel asusid protestijad nõudma lõppu kuningas Hamadi võimule.
14. märtsil toodi riiki Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu sõjaväe- ja politseijõud, päev hiljem kuulutas kuningas kolmeks kuuks välja erakorralise olukorra.
Rahutused suruti vägivaldselt maha. Valitsus karistas protestijatele abi osutanud meditsiinitöötajaid.
Juuni lõpus asutati Kuninglik Sõltumatu Uurimiskomitee veebruaris ja märtsis juhtunu uurimiseks. Komiteelt oodatakse raportit oktoobri lõpuks.
Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu

Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu (مجلس التعاون لدول الخليج الفارسی‎) või lühemalt Pärsia lahe koostöönõukogu (مجلس التعاون الخليج الفارسی) on Pärsia lahe äärseid Araabia riike koondav poliitiline ja majanduslik organisatsioon. Liikmeteks on Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Katar, Kuveit, Omaan ja Saudi Araabia.
2011. aasta mais arutati Pärsia lahest eemal asuva Jordaania liitumistaotlust ja ühinemiskutse esitati Aafrika loodeosas paiknevale Marokole.
Organisatsioon asutati 1981. aastal.
Babajevo rajoon

Babajevo rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on Babajevo linn. Piirneb läänes Leningradi oblastiga.
Rajoon jaguneb halduslikult 7 kohalikuks omavalitsuseks.
Rajooni põhjaosas elab vepslasi.
Bernhard I

Bernhard I on olnud mitme valitseja nimi:
548

548. aasta (DXLVIII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas kolmapäeval. Arvu 548 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
546

546. aasta (DXLVI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 546 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks "anno Domini" ajaarvamine.
545

545. aasta (DXLV) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas pühapäeval. Arvu 545 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
544

544. aasta ('DXLIV) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas reedel. Arvu 544 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Tabassaraanid

Tabassaraanid on rahvas Dagestanis. Kõnelevad tabassaraani keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tabassaraane ühtekokku 200 000. 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 131 785 tabassaraani, neist Dagestanis 110 152 (4,3% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 146 360 tabassaraani, neist Dagestanis 118 848 (4,1% elanikkonnast).
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 tabassaraani.
Tabassaraanid elavad Dagestani kaguosas. Nad on islami usku (sunniidid). Antropoloogiliselt kuuluvad tabassaraanid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi. Eelmäestikus asuvad tabassaraanid on traditsiooniliselt tegelenud peamiselt maaharimise ja aiandusega, mägedes on olnud esikohal loomakasvatus. Tähtsal kohal on olnud ka käsitöö, tuntuse on saavutanud tabassaraani vaibad.
Kollektiviseerimine toimus tabassaraanide asualadel alles 1940. aastatel.
Tsahhid

Tsahhid ehk tsahurid on rahvas Dagestanis ja Aserbaidžaanis. Tsahhid kõnelevad tsahhi keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tsahhe ühtekokku 30 000, neist Aserbaidžaanis 15 900 (1999. aasta andmetel) ja Venemaa Föderatsioonis 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 10 366. Dagestanis elas 2002. aastal 8168 tsahuri (0,32% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 769 tsahhi, neist Dagestanis 9771 (0,34% elanikkonnast)
Tsahhid on islamiusulised (sunniidid). Säilinud on ka islamieelseid kombeid. Antropoloogiliselt kuuluvad tsahhid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi.
Tsahhide asuala Dagestanis on vabariigi lõunaosas Rutuli rajoonis. Aserbaidžaanis elavad tsahhid Zakatali ja Kahhi rajoonis. Traditsiooniliselt on tsahhid tegelenud põhiliselt karjakasvatusega, maaharimine on olnud väiksema tähtsusega. Tänapäeval on tsahhid kakskeelsed ja valdavad lisaks oma keelele veel ka vene või aserbaidžaani keelt.
Avaarid

Avaarid (ka avaarlased) on rahvas Dagestanis ja naaberaladel. Kõnelevad dagestani keelte looderühma kuuluvat avaari keelt. Avaarid on suurim Dagestani rahvas. 
Maailmas elab ühtekokku ligikaudu 1 miljon avaari. Venemaa Föderatsioonis elas 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 814 473 avaari, neist 757 438 Dagestanis (29,4% elanikkonnast). Aserbaidžaanis elas 1999. aastal 50 900 avaari. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 912 090 avaari, neist Dagestanis 850 011 (29,4% elanikkonnast). Türgis elab hinnanguliselt ligikaudu 50 000 avaari, kellest alla poole kõnelevad avaari keelt.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 avaari, neist Tallinnas 22. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 39 avaari (26 meest ja 13 naist). Neist 16 emakeel oli avaari keel ja 23 olid Eesti kodanikud.
Avaarid on islamiusulised (sunniidid). Antroloogiliselt kuuluvad avaarid balkani-kaukaasia rassi kaukasoidsesse tüüpi. Avaaride asualad on põhiliselt mägedes.
Kumõki keel

Kumõki keel on turgi keelte kõptšaki-polovetsi rühma kuuluv keel, mida kõneldakse põhiliselt Dagestani keskosa tasandikel. Kõnelejate arv on umbes 430 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal kumõki keele oskajaid 426 212. Kuni 19. sajandi alguseni oli kumõki keel Põhja- ja Kesk-Dagestanis kasutusel "lingua franca"'na. Kumõki kirjakeel hakkas kujunema 19. sajandi esimesel poolel araabia kirja baasil. Aastatel 1929–1938 kasutati ladina tähestikku. 1938. aastal võeti kasutusele vene tähestik.
Kumõki keele lähimad sugulaskeeled on nogai keel ja karatšai-balkaari keel.
Kumõki keel on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kumõki lapsed õpivad kumõki keeles algkoolides. Põhikoolis ja keskkoolis õpitakse kumõki keelt õppeainena.
Kord nädalas ilmub kumõkikeelne ajaleht Joldaš (Ёлдаш).
2012. aastal ilmus Venemaal 11 nimetust kumõkikeelseid raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 14 500 eksemplari.
Harovsk

Harovsk on linn Venemaal Vologda oblastis, Harovski rajooni keskus. Asub Kubena jõe ääres 83 km Vologdast põhja pool.
Asula tekkis 1903 rajatud klaasivabriku juurde. Harovsk sai aleviks 1932. aastal ja linnaõigused 1954. aastal.
Linnas on metsatööstuse ettevõtted. Klaasivabrik suleti 2007. aastal.
Camphilli liikumine

Camphilli liikumine on antroposoofiale tuginev ravipedagoogiline liikumine, mille eesmärgiks on intellektipuudega inimeste integreerimine külakogukondades. Camphilli liikumise aluseks on Rudolf Steineri ravipedagoogika ja sotsiaalteraapia.
Esimese Camphilli kogukonna asutas 1939 Viinist emigreerunud lastearst Karl König Šotimaal Aberdeeni lähedal. Tänapäeval on maailmas üle saja Camphilli kogukonna enam kui 20 riigis. Paljud Camphilli kogukonnad tegelevad biodünaamilise põllumajandusega.
Külasarnastes Camphilli kogukondades elavad puuetega (sageli liitpuuetega) inimesed koos oma hooldajate peredega, tegutsedes erinevates töökodades, köögis, põllutööl. Hooldatavad elavad võimetele vastavat, võimalikult iseseisvat elu. Erinevalt hooldekodudest, kus töötajad on tööl vahetustega, kujunevad siin perekondlikud suhted. Päeva, nädala ja aasta kulg on nii liigendatud, et ka sügava puudega inimesed leiavad eluks orientiiri. Selle hulka kuuluvad ühised söögiajad, mõtisklused, sünnipäevad ja iga-aastased pühad muusika ja muude kunstiliste tegevustega. Ka raskete arenguhäiretega lapsed saavad osa Waldorfi pedagoogikale orienteeritud kooliharidusest. Psühhofarmaatsiat (ravimite manustamist) välditakse. Selle asemel kasutatakse antroposoofilisi ravimeid ja teraapiaid, näiteks ravieurütmiat, muusikateraapiat ja rütmimassaaži. Külakogukondade kõrval on ka kool, tegevus- ja teraapiakeskused.
Eestis tugineb Camphilli liikumise põhimõtetele erihoolekannet vajavatele täiskasvanutele kogukonnas elamise teenust pakkuv Pahkla Camphilli Küla.
Kesklinna sild

Kesklinna sild, ka Vanasild, on Pärnus asuv sild üle Pärnu jõe, Tallinna maantee alguslõik. Sild asub ajaloolise Nahksilla ja Puusilla asukohast umbes 20 meetrit ülesvoolu kunagise Suursilla asukohal. Sild avati 1956. aastal. 
Ajalugu.
Silla projekteerimist alustati 1948. aastal. Sild projekteeriti Leningradis ja silla ehitamisel kasutati ära endise Suursilla sambaid. Kesklinna sillale oli projekteeritud 6 meetri laiune sõidutee ja kaks 1,7 meetri laiust kõnniteed. Silla ehitust alustati 1954. aasta jaanuaris. Kesklinna sild avati 31. detsembril 1956. Esimene auto, mis üle uue silla sõitis, oli takso, mida juhtis Abram Ratut.
Silla keskmine ava oli plaanitud lahtikäivana, ent metalli kokkuhoidmise eesmärgil asendati metallist sõiduteeplaat massiivse raudbetoonplaadiga, mille raskusele silla avamismehhanism vastu ei pidanud. Sild avanes küll kolm korda ja jäi seejärel poolavanenud asendisse. Lisaraskuse abil suruti sillaklapp alla. Väidetavalt oli kasutatud lisaraskuseks Vene garnisoni tank. Kuna silla avamismehhanism sai sedavõrd kahjustada, et silla avatavaks tegemiseks tulnuks uus klappsild ehitada, siis keevitati sillaklapp igaveseks kinni.
1992.–1993. aastal silda renoveeriti ning kõlasid mõtted teha sild taas avatavaks, ent need ideed ei teostunud. Silda renoveeriti ka 1995. aastal.
Renoveerimisplaanid.
Pärnu linnal oli plaan laiendada Kesklinna sild kolmerealiseks, kuna silla liikluskoormus on suur ja rajatis on üsna kehvas seisukorras. Samas oli kavas ehitada ka kolmas sild üle Pärnu jõe ja mõlema jaoks linnal raha ei ole. 2021. aasta seisuga eelistab linn ehitada enne valmis kolmanda silla ja alles seejärel põhjalikult remontida Kesklinna silda. 2023. aastal alustati kolmanda silla ehitamist.
Suursild

Suursild on sild Saaremaal Kuressaares Põduste jõe ületamiseks. Esimest korda on selles kohas asuvat silda mainitud 1650. aastal. Umbes 1820. aastal asendati puusild kivisillaga, mis on nüüd tuntud Suursillana.
Murtud dolomiidist rajatis on 105 meetrit pikk ja ligi 7 meetrit lai. Algselt tagasid vee läbivoolu silla 12 kaarava.
Suursild sai Teises maailmasõjas kannatada, kui pommitabamus purustas silla Kihelkonna-poolse otsa. Silla taastamisel 1948.–1949. aastal laoti viis kaarava kinni. Kõikide pärast sõda tehtud remontide käigus on sild kaotanud palju oma esialgsest arhitektuursest ilmest. 
Tänapäeval on see Eesti analoogsete mälestiste üks suuremaid, pikemaid ja vanemaid kivisildu. See kuulub arhitektuurimälestiste hulka ja on kaitse all. 1990. aastal hakati silda restaureerima (selle käigus leiti silla seest isegi lennukipomme), kuid 2001. aastal jäi ettevõtmine pooleli ning osalt ka seetõttu kipub sild jõudsalt lagunema. 2020. aastatel on koostatud uus restaureerimisprojekt, milles on ette nähtud silla konstruktsiooni toestamine ja laiendamine ning arvestatud senisest rohkem jalgratturite ja jalakäijate ohutusega. 2023. aastal sai sild restaureeritud ning valgustuse pimedaks ajaks.
Belozersk

Belozersk on linn Venemaal Vologda oblastis, Belozerski rajooni keskus. Asub Valgjärve ääres 149 km Vologdast loode pool.
Linna asutamisaastaks loetakse 864 ja see on üks esimesest 5 vene linnast, mida kroonikas mainitakse. Esialgu asus linn Valgjärve teisel kaldal Kisnema küla lähedal. 1777. aastani oli linna nimi Beloozero. Valgjärve ümbrus oli asustatud läänemeresoome hõimudega, tänapäeva vepslaste esivanematega, kes avaldasid tõsist vastupanu ristiusustamisele. 1071 suruti Jan Võšatitši juhtimisel maha paganate ülestõus. Nestori kroonika kirjeldab, kuidas paganate preestrite surnukehad riputati tammede otsa ja lasti karudel nad tükkideks kiskuda. 1352 tabas linna katk ning 1363-1364 ehitati linn uuesti üles tänapäeva asukohta.
1238–1370 oli Beloozero väikese vürstiriigi keskus.
Chelsea

 
Chelsea on paikkond Londonis Kensington and Chelsea linnaosas.
Fulham

 
Fulham on piirkond Londonis Hammersmithi ja Fulhami linnaosas. See asub 6 km Charing Crossist edelas Thamesi põhjakaldal Putney ja Chelsea vahel.
2011. aastal elas seal 87 161 inimest.
Fulhami postikood on SW6.
Fulham Palace oli varem Londoni piiskopi residentsiks. Praegu on see muuseum ja selle juures asub ka botaanikaaed.
Albert Parki ringrada

Albert Parki ringrada on tänavaringrada Austraalias Melbourne'i keskusest mõne kilomeetri kaugusel ümber Albert Parki järve.
Rajal peetakse Vormel 1 Austraalia Grand Prix' etappe, aga ka teiste ringrajasarjade võistlusi.
Ordubad

Ordubad on linn Aserbaidžaanis Nahhitševani Autonoomses Vabariigis, Ordubadi rajooni keskus. Asub 1,5 km kaugusel Araksi jõest, mis moodustab piiri Iraaniga.
Linnal on raudteeühendus Naxçıvaniga.
Maroon 5

Maroon 5 on USA "pop rock"'i bänd.
Bänd loodi Los Angeleses 1994. aastal Kara's Flowersi nime all. Praegune nimi on ansamblil 2002. aastast.
1997. aastal ilmus Kara's Flowersi album "The Fourth World". Esimene Maroon 5 album "Songs About Jane" ilmus 2002. aastal, selle tuntumad hitid on "Harder to Breathe", "This Love", "She Will Be Loved" ja "Sunday Morning". 2005. aastal võitis bänd Grammy auhinna kategoorias "Parim uus artist". Ryan Dusick lahkus ansamblist 2006. aastal ja teda asendas Matt Flynn. Teise albumi nimi on "It Won't Be Soon Before Long" ning see sisaldab laule "Makes Me Wonder", "Won't Go Home Without You" ja "Wake Up Call".
Ansamblil Maroon 5 on ka tuntud hitte, mis on ilmunud koostöös teiste artistidega (Rihanna, Christina Aguilera ja Gym Class Hero).
Ansamblisse kuuluvad laulja Adam Levine, kitarrist James Valentine, basskitarrist Michael Madden, trummar Matt Flynn ja klahvpillimängija Jesse Carmichael.
Aksel Orav

Aksel Orav (19. veebruar 1929 Alasoo küla, Alatskivi – 28. oktoober 2003 Tallinn) oli eesti näitleja.
Aksel Orav lõpetas 1947. aastal Tartu 1. Keskkooli ja õppis seejärel aastatel 1947–1950 Tartu Riiklikus Ülikoolis agronoomiat. 1953. aastal lõpetas ta näitlejana Moskvas GITIS-e eesti stuudio.
Ta töötas aastast 1953 Draamateatris nii näitleja kui ka lavastajana.
Orav tõlkis vene keelest raamatuid, mis ilmusid aastail 1979–1991.
Ta on maetud Metsakalmistule.
Lavarollid.
Orava poole sajandi pikkusse näitlejaaega mahtus väljapaistvaid rolle, nagu Võllamäe Päärn ("Mahtra sõda"), Margus ("Libahunt"), Tuomas ("Seitse venda"), Klaus Pedak ("Avarii"), Lennie ("Hiirtest ja inimestest"), doktor Fromm ("Põletatud oranž"), Balis Butrimas ("Pühajärv"), Sirgaste Martinson ("Tants aurukatla ümber"), Protassov ("Päikese lapsed"), Väinamöinen ("Kalevala") ja Elmar Krabbi ("Teekond kappi"). Viimase rolli eest esitati ta 2000. aasta teatriauhinna kandidaadiks. 
Tema väga hea diktsiooniga hääl oli aastakümneid tuttav kuuldemängudest, ta mängis 12 filmis, sealhulgas filmides "Veealused karid" ja "Õhtust hommikuni". Tema häält kasutati eestikeelses "Viimses reliikvias" Siimu häälena. Teatris oli ta vahel ka lavastaja. 1966.–1968. aastail oli Orav Albert Üksipi ja Rudolf Nuude mälestustaskukella hoidja. Tema 50-aastane lavaaeg kinnistas teadmise teatripõlvkondade järjepidevusest.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1955–1979 abielus Õie Oravaga ja aastast 1984 Inga Oravaga.
Fotokeemiline reaktsioon

Fotokeemiline reaktsioon on keemiline reaktsioon, mis tekib valguse neeldumise tõttu. Seejuures annab valguskvant molekulile piisavalt energiat, et see muutuks reageerimisvõimeliseks. Vahel aga laguneb mõni aine valgusenergia toimel.
Fotokeemiliste reaktsioonide tulemusena tekib osoon, kuid ka väga kahjulik fotokeemiline sudu. Taimedes nimetatakse seda reaktsiooni fotosünteesiks ja see on üks eluslooduse alusprotsesse.
Robert Annus

 
Robert Annus (sündinud 19. mail 1984 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis (klaver, oboe) ning lõpetanud 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (23. lend) lavastaja õppesuunal.
Aastatel 2008–2013 töötas Robert Annus teatris Vanemuine näitleja ja lavastajana ning 2013–2019 oli ta Eesti Draamateatri näitleja. Alates augustist 2019 on ta taas Vanemuise teatri näitleja.
Ta on olnud ansambli Chupacabra solist. Peale laulmise mängib ta bajaani.
Isiklikku.
Tema abikaasa on näitleja Maria Annus. Neil on 2010. aastal sündinud tütar Noora.
Dagda piirkond

Dagda piirkond oli 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Piirnes kagus Valgevenega.
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Dagda piirkonna elanikest lätlasi 61,07%, venelasi 25,64%, valgevenelasi 7,26%, poolakaid 3,55% ja teistest rahvustest inimesi 2,48%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Dagda linnast ja 10 vallast. 2021. aastal liideti Dagda piirkond Krāslava piirkonnaga.
Haapsalu Jaani kirik

Haapsalu Jaani kirik on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Haapsalus aadressil Kooli tänav 4.
Kirikuhoone.
Kirik on ehitatud 16. sajandil ja seda on esmamainitud 1524. aastal. Haapsalu linnakirik on ehitatud 15. sajandi lõpul või 16. sajandi alguses ümber aidast, seetõttu on see erandlikult põhja-lõunasuunaline. Kirik oli pühitsetud pühale Nikolausele, Hiljem, 18. ja 19. sajandil, on Haapsalu linnakiriku ja Haapsalu toomkiriku kaitsepühakud vahetusse läinud, mistõttu tänapäeval kannab pühakoda Jaani kiriku nime.
Esialgu pühitseti see Nikolai kirikuna. Kiriku oli esialgu katoliiklik kirik, 1524. aastal, kui piiskop Johannes IV Kievel andis õiguse kuulutada luteri usku, sai linnakirikust luterlik kirik. 18. sajandil, pärast Põhjasõda, päris kirik kasutamiskõlbmatuks muutunud Haapsalu toomkirikult apostel Johannese nime (Jaani kirik). 1858. aastal valmis Haapsalu Jaani kiriku uus torn. Selles on kaks kella, millest vanim aastast 1590 ja noorem aastast 1936. 
Kirikut kasutab Haapsalu Püha Johannese kogudus.
Kirikuaed.
Jaani kiriku krundil asub Jaani kiriku kirikuaed. Kalmistu piiridena võiks tinglikult kujutada joont, mis kulgeb Jaani ja Kooli tänavate kirikupoolsest servast 2,5 m eemalt, vana kalmistu lõunapiir on ebaselge. Praegu piirneb kalmistu endise Haapsalu raekoja (muuseum) krundiga. Krunti piirab kivimüür, lõunas muuseumiõu, põhja pool lage õueala, mille lääneserva jääb püha Johannese koguduse kantseleihoone.
Karl Gustav von Ulrich

Karl Gustav von Ulrich (rootsi Carl Gustaf Ulrich; vene Карл Густав Ульрих; 1677–10. märts 1730) oli baltisaksa päritolu kindraladjutant ja laevastiku kaptenkomandör.
Karl Gustav von Ulrich sündis Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisniku, meeskohtunik Ewert Gustav von Ulrichi (surnud 1707) ja Agneta von Löweni pojana. Tema noorem vend Jakob Heinrich von Ulrich oli Eestimaa rüütelkonna peamees (1725–1728).
Karl Gustav von Ulrich teenis kolmkümmend aastat Rootsi kuninglikus laevastikus. 1722. aastal juhtis ta Rootsi ebaõnnestunud salajast ekspeditsiooni Madagaskarile ja Aasiasse. Ulrichi juhitud fregatt "Jarramas" koos nelja sõjalaevaga pidi liituma, jakobiite toetava iirlasest poliitilisest seiklejast, bukanjeeride esindaja Caspar William Morgani (Caspar Wilhelm Morgan, Gaspar Guillaume Morgane) 30 laevalise eskaadriga, kuid ilmastiku olude tõttu jõudis Ulrich kokkulepitud kokkusaamiskoha asemel oktoobris 1722 Hispaaniasse Cádizi ja kuna Morgane pärast mõnekuulist ootamist Cádizi ei saabunud otsustas Ulrich, et aastaaeg ei ole Hea Lootuse neemest ümbersõitmiseks sobiv ja pöördus tagasi Rootsi, kus ta sõjanõukogu korraldusel arreteeriti ja ekspeditsiooni nurjamises süüdistatuna pääses vaevu hukkamisest.
1724. aastal kirjutas tema onu, Tallinna asekuberner Friedrich von Löwen (1654–1744) admiral Fjodor Apraksinile tema Vene teenistusse võtmiseks soovituskirja. Vene teenistuses olles aitas ta Tallinnas viitseadmiral Daniel Jacob Wilsteril (1669–1732) planeerida Peeter I-se salajast ekspeditsiooni ümber Aafrika Madagaskari vallutamiseks, baaside rajamiseks India ookeanis ja suhete sõlmimiseks Mogulite impeeriumiga Hindustanis. Selle India ekspeditsiooni peatas Peeter-I ajutiselt sõidukõlbulike laevade puudumise tõttu ja enne oma surma 1725. aasta veebruaris jõudis keiser veel anda juhised Vitus Beringile uue ekspeditsiooni alustamiseks Kamtšatka kaudu.
Karl Gustav von Ulrichile kuulus Lohu mõis.
Ta maeti Tallinnas 1730. aastal.
Jelly Roll Morton

Ferdinand Joseph LaMothe (artistinimega Jelly Roll Morton; 20. september 1885 – 10. juuli 1941) oli ameerika džässpianist, helilooja ja laulja.
Mortonile meeldis ennast tutvustada nii: 
""Mina olen meister; kõik mida sa mängid omamoodi, mängid sa tegelikult Jelly Rolli moodi"." 
Samuti pidas ta end džässi loojaks, kuigi ta seda tegelikult ei olnud. Ometi on paljud tema lood saanud džässišedöövriteks, näiteks "Spanish Tinge", "Wolverine Blues" ja "Black Bottom Stomp". Väidetavalt oli Jelly Roll Morton ka kupeldaja.
Reginald Pole

Reginald Pole (12. märts 1500 – 17. november 1558) oli Inglismaa vaimulik, viimane katoliiklik Canterbury peapiiskop.
Reginaldi isa Richard Pole oli Walesi päritolu aadlik, ema aga Plantagenetide dünastiast pärinev Margaret Pole. Pere noorema pojana sai ta Oxfordi ülikoolist vaimuliku hariduse. 1515. aastal sai ta Oxfordist bakalaureusekraadi, 1518 andis Henry VIII talle Wimborne Minsteris dekaanikoha, mõne aja pärast ka prebendi Salisburys. 1527. aastal sai Pole'ist Exeteri toomdekaan.
1521–1526 õppis Pole välismaal, peamiselt Itaalias Padovas. Tema õpingukaaslaste hulka kuulusid mitmed hilisemad tuntud teoloogid, kelle seas oli nii protestante kui ka katoliiklasi. Pole'i õpinguid rahastas peamiselt kuningas Henry VIII. Järgnenud aastatel pakkus Henry Pole'ile Yorki peapiiskopi ja Winchesteri piiskopi kohta, kui too nõustuks toetama tema lahutust Aragoni Catherine'ist. Pole keeldus ja läks 1532. aastal välismaale, kuigi naasis aasta lõpus ja viibis Inglismaal kuni 1535. või 1536. aastani, misjärel ta lahkus taas Inglismaalt.
Pole distantseeris end selgelt Henry VIII usu- ja abielupoliitikast ning kinnitas, et jääb katoliku usule truuks. See tekitas kuningas suurt viha, mille ta valas Pole'i sugulaste peale: tema kaks venda ja veel mitu sugulast hukati 1539. aastal ning tema ema Margaret pärast pikka vangistust 1541. aastal.
Välismaal viibiv Pole sai paavsti tahtel 1536. aastal kardinaliks ning määrati ka tema legaadiks Inglismaale, 1542. aastal määrati ta üheks kolmest legaadist Trento kirikukogule. 1549. aastal oli ta aga üks kandidaate paavsti ametikohale.
Kui Mary I asus troonile saamise järel katoliiklust Inglismaal taastama, naasis ka Pole 1554. aastal Inglismaale. 1555. aastal sai temast Canterbury peapiiskop ning Oxfordi ja Cambridge'i ülikooli kantsler. Peale selle oli ta ka üks Mary I peamisi nõuandjaid, eriti usuküsimustes. Tema peapiiskopiks oleku ajal taastati ketserlusvastased meetmed, mis suunati protestantide vastu ning mis tõid kaasa mitmesaja protestandi, kaasa arvatud eelmise peapiiskopi Thomas Cranmeri hukkamise. Siiski pole selge, kuivõrd nõudis protestantide hukkamist kuninganna Mary ja kuivõrd oli kõige karmimate meetmete poolt Pole.
Pole suri 17. novembril 1558, samal päeval Mary I-ga, umbes 12 tundi pärast kuninganna surma.
Carl Eduard von Liphart

Carl Eduard von Liphart (16. mai 1808 Vana-Kuuste – 15. veebruar 1891 Firenze) oli baltisaksa arstiteadlane, kunstiteadlane ja -kollektsionäär.
Ta oli üks Carl Gotthard von Lipharti ja Annette von Loewenwolde kolmest lapsest. Isa pidas ülal keelpillikvartetti, mida juhtis Ferdinand David. 1836. aastal kolis David Leipzigisse, et töötada koos Mendelssohniga, aga tuli hiljem Eestisse tagasi ja abiellus Carl Eduardi õe Sophiega.
Carl Eduard von Liphardt veetis lapsepõlve ja õpinguaastad Raadi mõisas. Ta õppis küll Tartu, Königsbergi ja Berliini ülikoolides arstiteadust, kuid otsustas oma elu pühendada kunstile ning hakkas 1830. aastatel graafikat koguma. 
1839. aastal abiellus ta Kölnis krahvinna Caroline Wilhelmine Bylandt-Rheydtiga. Neil oli neli last, kellest poeg Ernst Friedrich von Liphartist sai hiljem kuulus kunstnik. 
Elades aastatel 1846–1862 Tartus, edendas Liphart kohalikku kunstielu (näitused, nn "pühapäevaakadeemiad" Raadi mõisas). 1863. aastal kolis C. E. von Liphart Firenzesse, kus elas surmani. 
Itaalias kujunes Liphartist silmapaistev Itaalia renessansskunsti asjatundja, kelle abi maalide ostmisel kasutasid nii Berliini maaligalerii kui ka suurvürstinna Maria Nikolajevna. Kunstikogujana sai Liphart kuulsaks oma vanagraafika koguga, mille teoste paremik müüdi 1876. aastal Leipzigis oksjonil. Osa sellest esinduslikust graafikakogust jõudis hiljem Tartu Ülikooli kunstimuuseumi.
Aastatel 1847–1862 oli Liphart Baltimaade esimese teadusseltsi Liivimaa sotsieteedi president.
Ta oli üks Eesti Looduseuurijate Seltsi asutajaliikmeid ja esimene president 1853–1862, auliige 1862. aastast.
Tema poeg Ernst Friedrich vahetas usku, et abielluda katoliiklasega, mispeale isa jättis ta 1873 oma testamendiga pärandusest ilma.
Kaarepere kalmistu

Kaarepere kalmistu on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kaarepere külas Jõgeva vallas.
Kalmistu kujunes 19. sajandi lõpus Kaarepere õigeusu kiriku juurde. 1997. aastal tunnistati Kaarepere kalmistu kultuurimälestiseks.
Tõnu Truus

Tõnu Truus (2. oktoobril 1946 – 29. detsembril 2024) oli eesti maletreener.
Aastatel 1966–1971 õppis ta Moskvas riiklikus kehakultuuri keskinstituudis.
Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas Tallinna Malekoolis.
1983. aastal sai Nõukogude Liidu kõrgema kategooria treeneriks, 1987. aastal Eesti NSV teeneliseks treeneriks.
2000. aastal lõi ta klubi Tõnu Truusi Malekoolkond.
Tema õpilaste seas on Jaan Ehlvest, Mihhail Rõtšagov, Sergei Zjukin, Robert Ševtšenko, Igor Rõtov, Roman Sergejev, Tiit Tänav, Heiti Raag, Andrei Šiškov, Valeria Ossipova, Anna Abiševa, Sofia Budõlina.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

2016. aasta Euroopa jalgpalli meistrivõistlused ehk UEFA EURO 2016 oli Euroopa jalgpalliriikide 15. meistrivõistlused jalgpallis. Finaalturniir peeti Prantsusmaal 10. juunist 10. juulini 2016. Esimest korda osales finaalturniiril 24 koondist.
Mängud peeti kümnes Prantsusmaa linnas: Bordeaux's, Lensis, Lille'i linnastus (täpsemalt Villeneuve-d'Ascqis), Lyonis, Marseille's, Nice'is, Pariisis, Saint-Denis's, Saint-Étienne'is ja Toulouse'is.
Turniiri võitis Portugali jalgpallikoondis, kui alistas finaalis lisaajal löödud väravast Prantsusmaa tulemusega 1:0.
Turniiri võitja sai õiguse osaleda 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel, mis toimusid Venemaal.
Finaalturniiril osalejad.
1) Prantsusmaa sai õiguse turniirist osa võtta korraldajamaana.
Mari Jürjens

Mari Jürjens (kuni 2014. aastani Mari Pokinen; sündinud 27. mail 1988 Tartus) on eesti näitleja, laulukirjutaja ja laulja. 
Haridus.
Mari Jürjens on õppinud aastatel 1995–2004 Ülenurme Gümnaasiumis ja lõpetanud 2007. aastal Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi. 2011. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (8. lend). 
Ta on õppinud kuni 2003. aastani ka Ülenurme Muusikakoolis viiulit. 
Töö ja looming.
Ta oli aastatel 2012–2015 Von Krahli Teatri näitleja. Seejärel on olnud vabakutseline näitleja. 
Ta on laulnud mitmes kooris, kõige kauem Eesti Koolinoorte Segakooris. 2004. aastal võitis ta omaloominguvõistluse Võruvisioon lauluga "Olematu sina". Samal konkursil on ta võitnud ka teise koha. Sestpeale on ta kirjutanud ise rohkem laule, millest sai alguse ka tema 2010. aasta lõpus ilmunud debüütalbum "22". Albumil "22" on 11 laulu. 
2011. aastal ilmus tal album "Meie küla laulud" koostöös Kukerpillide ja Hendrik Sal-Salleriga. 2013. aastal ilmus album "Maa saab taevani".
2016. aastal ilmus artisti kolmas album "27", kus on 12 laulu. Tegemist on esimese Mari Jürjensi nime all avaldatud albumiga. Oktoobris 2020 ilmus tema neljas stuudioalbum "Omaenese ilus ja veas".
2023. aasta filmis "Kaka, kevad ja teised" tegi ta kaasa dublaažinäitlejana.
Lisaks on ta osalenud ka viiulikonkurssidel. 
Ta võitis 2025. aasta Eesti Muusikaauhindade galal aasta autorialbumi auhinna albumiga "… aga samas …". 
Isiklikku.
Mari Jürjens sündis 1988. aastal Tartus Maarika ja Margus Pokineni esiklapsena. Tal on õed Paula ja Liis. Kuuenda eluaastani elas ta koos perega Põlvas. 1994. aastal kolis pere Tartumaale Ülenurmele.
Tema abikaasa on näitleja Mikk Jürjens.
Koolibri (kirjastus)

Koolibri on Eesti kirjastus, mis annab välja eelkõige õppekirjandust, kuid ka sõnaraamatuid, aime-, laste- ja ilukirjandust.
Koolibri eraldus 1991. aastal kirjastusest Valgus.
Kirjastus asub Tallinnas aadressil Hiiu tänav 38.
2017. aastal anti välja umbes 160 nimetust trükiseid.
2016. aastal oli kirjastuse käive 3,2 miljonit eurot (kasum u 280 000 eurot) ning 2017. aastal oli käive 3,1 miljonit eurot (kasum u 261 000 eurot).
Hiiu park

Hiiu park ehk Hiiu puiestik on park Tallinnas Nõmme linnaosas.
Park on ümbritsetud Sihi, Hiiu, Pargi tänava ja Vabaduse puiesteega. Pargi pindala on umbes 2,5 hektarit.
Pargi lähedal asuvad Sanatooriumi park ja Vabaduse park.
Imeline Ajalugu

Imeline Ajalugu on mitmes keeles ilmuv populaarteaduslik ajakiri, mille eestikeelne tõlkeversioon ilmub alates oktoobrist 2011.
Skandinaavia maades on ajakirjal Imeline Ajalugu 150 000 tellijat. Lisaks Eestile ilmub ajakiri Soomes, Lätis, Rootsis, Norras, Taanis, Hollandis ja Saksamaal. Ajakiri kuulub ettevõttele Bonnier Publications, mis on üks Põhjamaade suurimaid ajakirjade kirjastajaid.
Eestis kirjastab ajakirja Bonnieri kontserni tütarettevõte AS Äripäev. 2010. aasta novembrist kirjastab Äripäev Eestis ka Imelise Ajaloo sõsarajakirja Imeline Teadus.
Helle Thorning-Schmidt

Helle Thorning-Schmidt (sündinud 14. detsembril 1966 Rødovres) on Taani poliitik, kes oli 3. oktoobrist 2011 kuni 28. juunini 2015 Taani peaminister.
Helle Thorning-Schmidt oli kuni juunini 2015 Taani Sotsiaaldemokraatide esimees.
1999–2004 oli ta Euroopa Parlamendi liige.
Tõnismägi

Tõnismägi on tänav Tallinna kesklinnas Tõnismäe asumis.
Tänav algab Tõnismäelt Endla tänavalt ja Kaarli puiesteelt ning selle alguse lõhestab kaheks ühesuunaliseks teeharuks Tõnismäe haljak, tänav lõpeb Pärnu maanteel.
Tänava hoonestus.
Tõnismäe ääres asuvad
Virihaure

Virihaure (saami "Virihávrre") on järv Rootsis Norrbotteni läänis Jokkmoki vallas Norra piiri ääres.
Virihaure on Padjelanta rahvuspargi suurim järv, selle pindala on 108 km², keskmine sügavus 39,4 m, suurim sügavus 138 m (Rootsi kuues), ruumala 4,43 km³ (Rootsi üheksas). Veetaseme kõrgus merepinnast on 579 m.
Sisse voolavad suurematest jõgedest Miellätno ja Stalojåkkå, väljavool lühikese kärestikuna Vastenjaure järve. Virihaure koos temasse suubuvate jõgedega kuulub Luleälveni valgalasse.
Järve idakaldal on kaks saami suveasundust, Stáloluokta ja Árasluokta. Kummagi lähedal asub matkajate turismibaas. Maanteed puuduvad, juurdepääs suvel jalgsi, helikopteri või vesilennukiga, talvel suuskade või mootorkelguga.
Virihauret nimetatakse mõnikord Rootsi ilusaimaks järveks.
Rudolf Lesta

Rudolf Aleksander Lesta (1/13. oktoober 1885 Piiri talu, Ropka vald, Tartumaa – 5. oktoober 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti kohtunik.
Tema isa oli Ropka vallavanem Jaan Lesta.
Ta õppis Tartu ülikooli õigusteaduskonnas 1904–1911 (lõpetas Moskvas), Eesti Üliõpilaste Seltsi liige alates 1904, hiljem ka korp! Fraternitas Estica asutaja 1907. aastal, kuid lahkus peagi.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli jaoskonnakohtunik Valgas 1921–1924 ja Tartus 1924–1926, Tartu Ringkonnakohtu liige 1926–1940, notar Jõgeval 1940–1941. Arreteeriti NKVD poolt Tartus 14. juunil 1941. 
1905. aastal ilmus ta Vanemuise teatri ehitusplatsile ja nõudis, et lava meetri võrra laiem ehitataks, muidu ei saavat tema kavatsusel olevat näidendit seal esitada. Teda ei pandud tähele ja suur draama jäigi kirjutamata.
1906. aasta sügisel kuulutas Rudolf Lesta välja oma romaani "Igavene suvi" ilmumise. Tegelikult jäi ka see kirjutamata, kuna enne luges Lesta Johannes Linnankoski romaani "Laul tulipunasest lillest" ja leidis, et seal on juba kõik ära öeldud, millest ta kirjutada kavatses. 
1920. aastail propageeris ta Toompea hoonestuse lammutamist ja nende asemele Prantsusmaa arhitektuurimälestiste koopiate püstitamist, et prantsuse turistid, kes igal pool prantsuspärast otsivat, end kui kodus tunneksid. 
Pärast Vabadussõda tegi ta ettepanekuid Vabadussõja mälestussammaste püstitamiseks. Need pidid olema ratsamonumendid (muidu ei oleks prantsuse turistid aru saanud, et tegu on sõjakangelaste, mitte alpinistidega) spetsiaalsel alusel ("Elukõrgustikul"). Argument ratsamonumendi kasuks oli ka eestlaste väidetav hobusekultus, millest mõjutatuks pidas Lesta muuhulgas Brandenburgi väravat. Vabadussõja mälestussammas Tallinnas pidi kujutama Assamalla ratsanikku, kes on ühtlasi Võnnu all tundmatu ratsasõdurina uuestiellunud Kalevipoeg ja on just Elukõrgustiku järsult küljelt alla virutanud raudrüütli (viimane pidi olema kujutatud lendamishoos). 
Rudolf Lesta suri Sevurallagi vangilaagris Venemaal.
ROSAT

ROSAT ehk Röntgensatelliit oli saksa kosmoseobservatoorium, mis viidi orbiidile 1. juunil 1990. Orbiidi esialgne kõrgus oli 580 km ja kaldenurk 53°, satelliit kaalus 2400 kg. Röntgenteleskoobi elueaks kavandati 18 kuud, aga see töötas üle 8 aasta ning mõõtmised peatusid 12. veebruaril 1999. Atmosfääris pidurdumise tõttu kukkus ROSAT kuskile Kagu-Aasiasse 22. oktoobril 2011.
Instrumendid satelliidi pardal olid röntgenteleskoop XRT, kaks loendurit PSCP, kõrglahutusega kaamera HRI ja UV-teleskoop WFC.
ROSAT-i seadmete rivist väljamineku põhjuseks peetakse Venemaalt lähtunud küberrünnakut NASA Goddardi keskuse Astrofüüsikakeskusele, kust juhiti satelliiti. Vead satelliidi orientatsioonis põhjustasid seadmete ülekuumenemise ja riknemise.
Vastenjaure

Vastenjaure (Lule saami keeles "Vásstenjávrre") on järv Rootsis Norrbotteni läänis Jokkmoki vallas Norra piiri ääres. 
Vastenjaure on Padjelanta rahvuspargi suuruselt teine järv Virihaure järel; selle pindala on 89 km², keskmine sügavus 33,2 m, suurim sügavus 134 m (Rootsi kaheksas), ruumala 2,97 km³. Veetaseme kõrgus merepinnast on 547 m.
Sissevool lühikese kärestiku kaudu Virihaurest, muudest sissevoolavatest jõgedest on olulisim Sareki mägedest tulev Låddejåkkå. Väljavool Vuojatädno jõe kaudu Akkajauresse. Vastenjaure koos temasse suubuvate jõgedega kuulub Luleälveni valgalasse.
Järve idakaldal on väike saami suveasundus.
Johan Sihver

Johan Sihver (ka Johannes Sihver; 9. juuli 1882 Vana-Tänassilma vald – 27. jaanuar 1942 Solikamsk, Permi oblast, NSV Liit) oli Eesti ettevõtja ja poliitik.
Johan Sihver lõpetas 1911. aastal Riia Polütehnikumi kaubandusosakonna. 
Johan Sihver oli pikka aega Tallinnas Sakala tänav 19 asunud Tallinna Linna Poeglaste Kommertskooli juhataja. 
1931. aastast oli Johan Sihver Kaubandus-Tööstuskoja nõukogu esimees. Ta oli ka Tallinna Krediitpanga esimees.
Johan Sihver oli IV ja V Riigikogu liige. 
Sihver vahistati 28. juunil 1941 Tallinnas NKVD poolt ning suri vangistuses 1942. aastal Siberis Permi oblastis.
Õnnekurg

Õnnekurg ehk jaapani kurg ("Grus japonensis") on kurglaste sugukonda kure perekonda kuuluv linnuliik. 
Ta on kurglaste seas raskeim lind, kaaludes kuni 12 kg. Õnnekurg elutseb Ida-Aasias Mandžuurias ja Hokkaidōl.
Õnnekurg on esindatud ka Tallinna Loomaaias.
Edgar Sulg

Edgar Sulg VR I/3 (15. märts 1891 Kirepi, Tartumaa – 29. november 1970 Montréal, Kanada) oli Eesti majandustegelane ja poliitik, VR I/3.
Edgar Sulg lõpetas 1918. aastal Riia Polütehnikumi. 
Eesti Vabadussõja ajal teenis Edgar Sulg ülemjuhataja operatiivstaabis liikumisosakonna ülemana kuni Vabadussõja lõpuni, sõjaväeametnik (1919).
Edgar Sulg tegutses AS-i Postimees juhatuse liikmena ja oli aastatel 1925–1944 taimevõi- ja õlivabriku AS Extraktor direktor. 
Aastatel 1926–1929 oli Sulg III Riigikogu liige ja 1938. aastal Riigi Majandusnõukogu liige.
1944. aastal põgenes Edgar Sulg Eestist Rootsi, 1952. aastal siirdus edasi Kanadasse.
Elektronvalem

Elektronvalem on aatomi elektronstruktuuri kirjeldav üleskirjutus, mis näitab elektronide jaotumist kihtidesse ja alakihtidesse.
Põhja-Aasia

Põhja-Aasia on regioon Aasia põhjaosas, kuhu kuulub Venemaa Aasia (Siberi) piirkond.
Richard Uritam

Richard Uritam (VR I/3) (16. mai 1892 Tõstamaa, Pärnumaa – 20. juuli 1957 New York, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja majandustegelane.
Richard Uritam osales Vabadussõjas 2. ratsapolgu ülemana. 
Pärast Vabadussõda oli alates 1923. aastast Estonia Eksporttapamajade juhatuse liige. 
R. Uritam evakueerus Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Saksamaale ja sealt 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1957. aastal New Yorgis suri.
IV Riigikogu

IV Riigikogu volitused kestsid 15. juunist 1929 kuni 14. juunini 1932.
IV Riigikogu juhatus (valitud 2. juulil 1929).
IV Riigikogusse kuulus 25 saadikut (24,0 %) Eesti Sotsialistlikust Tööliste Parteist, 24 saadikut (23,1 %) Põllumeeste Kogudest, 14 saadikut (13,7 %) Asunikkude, Väikepõllupidajate ja Riigirentnikkude Koondisest, 10 saadikut (10,2 %) Eesti Tööerakonnast, 9 saadikut (8,9 %) Eesti Rahvaerakonnast, 6 saadikut (6,2 %) Eesti Tööliste Parteist, 4 saadikut (4,1 %) Kristlikust Rahvaerakonnast, 3 saadikut (3,2 %) Saksa-Rootsi Valimisblokist, 3 saadikut (2,9 %) Majaomanike, kaupmeeste, töösturite ja teiste eraomanduse pooldajate nimekirjast, 2 saadikut (2,5 %) Vene Rahvuslikust Liidust.
Artur-Aleksander Linari

Artur-Aleksander Linari (12. jaanuar 1903 Tallinn – 25. oktoober 1983 Toronto) oli eesti tööstur ja insener.
Ta oli Rahvuskogu liige ja Johannesburgi Eesti Seltsi esimees.
Vladimir Roslavlev

Vladimir Roslavlev (26. märts 1880 Harkov – 1945 Saksamaa) oli Eesti jurist, majandusteadlane ja poliitik. 
Töötas rahvamajanduse ministeeriumis ja maksuametis. 
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. 
Sügisel 1939 siirdus ta koos perega Saksamaale.
Isiklikku.
Tema poeg oli insener ja harrastusajaloolane Oleg Roslavlev.
Mart Rõigas

Mart Rõigas (Martin Rõigas; 22. oktoober 1908 Abja vald, Pärnumaa – 13. juuli 1941 Vara vald, Tartumaa) oli Eesti majandusteadlane ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. 
Mõrvati punaarmeelaste poolt.
Mihkel Rõuk

Mihkel Rõuk (5. september 1891 Kabala vald, Viljandimaa – 25. september 1941 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti kooli- ja ühiskonnategelane ning poliitik. Ta oli Rahvuskogu liige.
Elulugu.
Mihkel Rõuk sündis 1891. aasta 5. septembril Viljandimaal Kabala vallas taluomaniku pojana. Pärast alghariduse omandamist kohalikus vallakoolis õppis ta Eesti Aleksandrikoolis ja Viljandi linnakoolis. Lisaks võttis ta kursuseid Tartu Ülikoolist botaanikas ja keemias ning omandas eksternina õpetajakutse.
Õpetajana töötas Rõuk Karksi-Nuia algkoolis, Narva-Jõesuu, Koordi ja Koigi ministeeriumikoolis. 1915. aasta 1. novembril sai temast Türi kroonu algkooli õpetaja ja juba järgmisel aastal algkooli juhataja. Selles ametis töötas ta ligi 30 aastat, kuni 1941. aastal Venemaale küüditamiseni.
Ühiskondlik tegevus.
Rõuk võttis osa ka seltskonna- ja omavalitsusetööst. Ta oli Eesti Vabariigi ajal volinik peaaegu kõigis Türi alevi- ja linna volikogudes. Mitu korda valiti Rõuk volikogu juhatajaks. Tema algatusel ehitati Türile uus koolimaja ning rajati uus progümnaasium, mis muudeti 1924. aastal aiandusmajandusgümnaasiumiks ja töötas kuni 2011. aastani. Samuti pani Rõuk aluse Türi ühistegevusele, mille tulemusena rajati Türi ühispank. Rõuk valiti ka ühispanga nõukogu liikmeks. Rõuku loetakse ka üheks Võhma tapamaja asutajaks, kus ta ka juhatuses oli. Rõuk kuulus ka Türi põllumeeste konventi ning pidas talu Võhma lähedas Kabala vallas.
Kaitseliitu astus Rõuk kohe pärast seda, kui see organisatsioon loodi. Ta oli Järva maleva propagandapealik ja Türi malevkonna noorkotkaste vanem. Rõugu tegevust tunnustati Kotkaristiga.
Poliitiline tegevus.
Iseseisvas Eesti Vabariigis tegutses Rõuk rahvuslikku süsteemi toetavalt. Ta astus Eesti Rahvaerakonda ning osales 1926. aasta valimistel selle partei nimekirjas Järva valimisringkonnas. Pärast parteide keelamist oli Rõuk tegev ka Isamaaliidus. Ta oli Järva maakomitee juhatuse liige ning Türi osakonna abiesimees. 
Rõuk valiti 1937. aastal Rahvuskogu esimesse kotta, kus 80 liiget töötas välja uut Eesti põhiseadust. Rõuk kandideeris Riigivolikokku Türi valimisringkonnas nii 1938. aasta kui ka 1940. aasta valimistel, kuid 1938. aastal ei osutunud ta valituks ning 1940. aastal sunniti ta oma kandidatuurist loobuma.
Surm.
Pärast Nõukogude okupatsiooni algust Eestis arreteeriti Rõuk juuniküüditamise ajal 14. juunil 1941 Türil. Ta küüditati Siberisse, Sverdlovski oblasti, kus ta paigutati Sevurallagi vangilaagrisse. Ta suri eeluurimisel 25. oktoobril 1941.
Isiklikku.
Rõuk abiellus Türi Algkooli õpetaja Maria Rõukiga (sündinud Leppik, 1889–1979), kellega nad said kaks tütart: Ilme Rõuk (hiljem Tari, 1922–2017) ja Virve Rõuk (1924–2016). Lisaks Mihklile küüditati ka tema pere, kes vabanesid asumiselt 1957. aastal.
Jaama tänav (Tartu)

Jaama tänav ("Jamasche Straße") on tänav Tartus ja selle pikkus on umbes 3340 meetrit.
Jaama tänav algab Narva maanteelt, jätkudes sellest teisel pool Staadioni tänavana. Tänav kulgeb linna piirini, kus temast saab Tartu–Räpina–Värska maantee (nn. Räpina maantee).
Tänav ristub algusest lõpu poole minnes Mäe tänavaga (paremalt), Roosi tänavaga (risti), Kivi tänavaga (paremalt), Raatuse tänavaga (risti), Pärna tänavaga (risti), Puiestee tänavaga (vasakult), Paju tänavaga (paremalt), Jaamamõisa tänavaga (vasakult), Papli tänavaga (paremalt), Sõpruse puiesteega (paremalt), Põhja puiesteega (vasakult), Ida tänavaga (vasakult), Kadaka tänavaga (risti), Rõõmu teega (vasakult), Kaunase puiesteega (paremalt), Annemõisa tänavaga (paremalt) ja Nõlvaku tänavaga (paremalt).
Jaama tänava ääres asub Laulupeomuuseum (Jaama 14).
Jaama tänava ääres linna piiril asub Rahumäe kalmistu.
Jaama tänav

Jaama tänav on tänava nimi paljudes Eesti asulates:
Kristiina Davidjants

Kristiina Davidjants (sündinud 9. detsembril 1974 Bakuus) on Eesti filmirežissöör ja -ajakirjanik.
Haridus.
Aastatel 1982–1993 õppis ta Tallinna 1. Keskkoolis. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna filmi ja video bakalaureuseõppe dokumentaalfilmide režissöörina. Samas kõrgkoolis sai ta 2004. aastal kultuuriteooria magistri kraadi. 
2002. aastal täiendas ta end Jerevanis Sorosi keskuse suveülikoolis soouuringute teemal ja 2004. aastal CIMO (The Centre for International Mobility) stipendiaadina Helsingi Ülikoolis. 
Töökäik.
Aastatel 2002–2004 töötas Kristiina Davidjants filmiajaloo lektorina Tallinna Pedagoogikaülikoolis, 2004–2006 oli ta dokumentaalfilmiekspert Eesti Filmi Sihtasutuses ja 2007–2008 filmitoimetaja Eesti Päevalehes. Tema filmiarvustusi on avaldatud ka väljaannetes Teater. Muusika. Kino, Eesti Ekspress, Postimees, Sirp ja Muusa.
2007. aastast on ta lisaks dokumentaalfilmide tegemisele olnud tegev reklaamide režissöörina.
Kristiina Davidjants on olnud otsustajaks paljudes loomenõukogudes ning osalenud žüriides ja komisjonides arvukatel filmifestivalidel.
Looming.
Kristiina Davidjantsi filmilavastustest on palju positiivset vastukaja leidnud "Intiimne linn" (2003). Linateost demonstreeriti XXVI Moskva rahvusvahelisel filmifestivalil programmis "Ateljee" koos Andrei Tarkovskist, Salvador Dalíst ja Sergei Paradžanovist tehtud filmidega. I Jerevani filmifestivalil, kus armeenlased kogu maailmast olid oma loomingu välja toonud, võitis "Intiimne linn" žürii eriauhinna.
Raamat.
2019. aastal ilmus tema sulest raamat "Eesti filmi 100 aastat" (Tallinn, Post Factum, 2019).
Isiklikku.
Tema isa Artem Davidjants on Bakuus sündinud armeenlane, kauaaegne Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud, endise kirjastuse Pangloss direktor, Eestis tegutsevate armeenlaste kultuuriseltsi juht ja Eesti Armeenia Rahvusühingu esimees. Ema Inge Davidjants on Riias sündinud eestlanna, üks Kristiina Davidjantsi vanaisa on lätlane.
Tal on õed Jaana ja Brigitta ning vend David.
Johann Elert Bode

Johan Elert Bode (19. jaanuar 1747 Hamburg – 23. november 1826 Berliin) oli saksa astronoom, keda tuntakse peamiselt Bode seaduse tõttu. Ta määras kindlaks Uraani orbiidi ja pakkus välja selle nime.
Plessetski rajoon

Plessetski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Arhangelski oblastis. Piirneb läänes Karjalaga.
Rajoonikeskuseks on Plessetski alev.
Rajoon jaguneb halduslikult 17 asunduseks, millest 9 on küla- ja 8 linnaasundused.
Rajoonis asuvad Plessetski kosmodroom ja Mirnõi linn, mis on föderaalses alluvuses.