tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mõnus ja soe

"Mõnus ja soe" on ansambli Justament album, kus teeb kaasa ka Silvi Vrait.
Plaat ilmus 1994. aastal.
Murumängud Munamäel

"Murumängud Munamäel" on ansambli Justament 1992. aastal ilmunud kassett.
Kaua sa kannatad

"Kaua sa kannatad" on ansambli Justament album. Plaat sisaldab laule aastatest 1980–1995.
Ikka viin, viin, viin...

"Ikka viin, viin, viin" on ansambli PS Troika 2002. aastal ilmunud album.
Liitu meiega!

"Liitu meiega!" on ansambli PS Troika 2003. aastal ilmunud album.
Õnnega koos

"Õnnega koos" on ansambli PS Troika 2005. aastal ilmunud album.
Piiranguvöönd

Piiranguvöönd on üks rahvuspargi, looduskaitseala või maastikukaitseala vöönditest või kaitsealust üksikobjekti ümbritsev ala. Piiranguvööndis tuleb majandustegevuses arvestada kaitse alla võtja kehtestatud tingimustega. Piiranguvööndis on lubatud kõik, mis pole seaduses või kaitse-eeskirjas keelatud. 
Piiranguvöönd võib hõlmata nii maa- kui ka veeala.
Piiranguvööndis asuvad teed ja rajad on päikesetõusust päikeseloojanguni avalikuks kasutamiseks, ala valdaja ei tohi nimetatud ajal nendel läbipääsu sulgeda, välja arvatud õuemaal.
Looduskaitseseaduse järgi (ja kui kaitse-eeskiri ei sätesta teisiti) on piiranguvööndis keelatud
Ranna või kalda piiranguvööndi laius on Läänemere, Peipsi järve, Lämmijärve, Pihkva järve ja Võrtsjärve rannal 200 meetrit, üle 10 ha suurusel järvel ja veehoidlal ning üle 25 km² suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 100 meetrit, allikal ning kuni 10 ha suurusel järvel ja veehoidlal ning kuni 25 km suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 50 meetrit.
Ranna piiranguvööndis on keelatud lageraie. Kalda piiranguvööndis on lubatud lageraie kuni 2 ha suurusel langil.
Ranna või kalda piiranguvööndis on keelatud
Piiranguvööndi poollooduslike koosluste esinemisaladel on kohustuslik nende ilme ja liigilise koosseisu tagamiseks kas niitmine, karjatamine, puu- ja põõsarinde harvendamine või kujundamine.
Piiranguvööndis võivad asuda püsielupaigad, millele kehtivad eritingimused.
Sihtkaitsevöönd

Sihtkaitsevöönd on üks rahvuspargi, looduskaitseala või maastikukaitseala vöönditest. Sihtkaitsevööndis lubatakse tegevust, mis toetab seal väljakujunenud või kujundatavate looduslike ja poollooduslike koosluste säilimist.
Sihtkaitsevööndisse arvatakse sageli näiteks puisniite ja hooldatavaid puhkemetsi.
Agu Tammeoru laulud

"Agu Tammeoru laulud" on ansambli Karavan album 2002. aastast.
Albumil on 19 laulu.
Popurriid

"Popurriid" on Eesti ansambli Karavan 1999. aastal ilmunud album. Tegemist on ansambli Karavan 15. juubeliaastaks ilmunud, järjekorras kuuenda laserplaadiga, mis on välja antud tantsumuusika sarja "Kutse tantsule" 13. plaadina. Antud plaadil olevatesse popurriidesse on põimitud ansambli läbi aegade tuntud hitte.
Tokio Hotel

Tokio Hotel (algse nimega Devilish) on 2001. aastal asutatud saksa pop- ja rokkansambel Magdeburgist.
Raimond Valgre laule

"Raimond Valgre laule" on ansambli Karavan album, kus on esitatud tuntud Raimond Valgre laule.
Ainult üks

"Ainult üks" on ansambli Karavan 1998. aastal ilmunud album.
Jõuluks koju

"Jõuluks koju" (kaanel pealkiri ka inglise keeles: "Home for X'mas") on ansambli Velikije Luki 1989. aastal ilmunud album. Album ilmus ainult helikassetil, väljaandjaks Levimuusikute Klubi "Muusik" (MUUSIK 4).
Velikije Luki 15

"Velikije Luki 15" on ansambli Velikije Luki 1997. aastal ilmunud kogumik.
Vanilla Ninja (album)

"Vanilla Ninja" on samanimelise bändi debüütalbum, mis ilmus Eestis 2003. aasta mais.
Lloyd Alexander

Lloyd Chudley Alexander (30. jaanuar 1924 – 17. mai 2007) oli Ameerika Ühendriikide fantaasiakirjanik.
Prydaini kroonikad.
Tema teostest on tuntuim "Prydaini kroonikate" sari. Viiest raamatust koosnev sari kirjeldab seavardja Tarani, kes unistab kangelase- ja ülikupõlvest, seiklusi. Tarani kaaslasteks on muuhulgas printsess Eilonwy, rändbard ja kuningas Fflewddur Fflam ning karvane olend Gurgi. 
Sarjas leidub Walesi mütoloogiast (Prydain on kõmri keeles Britannia) ja "Mabinogionist" pärinevaid tegelasi ja elemente, kuid need on muudetud kõrgfantaasiale omaselt moraalselt üheplaanilisteks. Arawn on muudetud pelgalt negatiivseks ja Gwydion pelgalt positiivseks tegelaseks. Sarviline Kuningas, kes põhineb Jahimees Herne'il ja Cernunnosel, on muudetud Arawni käsilaseks ning samuti läbinisti õelaks. 
Sarja iseloomustavad kerge huumor ja värvikad tegelaskujud.
Raamatute põhjal on loodud Disney stuudio multifilm ja Sierra arvutimäng.
Henry, Gloucesteri hertsog

Prints Henry, Gloucesteri hertsog (Henry William Frederick Albert) (31. märts 1900 Sandringham – 10. juuni 1974) oli Briti kuningliku perekonna liige, kuningas George V ja kuninganna Mary kolmas poeg.
1898. aastal oli kuninganna Victoria andnud välja seaduse, mis andis Yorki hertsogi ja hertsoginna lastele tiitli "Tema Kuninglik Kõrgus". Henry isa oli poja sünni ajal Yorki hertsog, seega sai Henry sündides tiitli Tema Kuninglik Kõrgus Yorki prints Henry.
Ta ristiti Windsori lossis 17. mail 1900. Tema ristivanemad olid kuninganna Victoria, Taani printsess Thyra, Norra kuninganna Maud, Kreeka prints George, Athlone'i krahv ja Robertsi krahv.
Sõjaväeteenistus.
Erinevalt oma vendadest astus Henry kuningliku mereväe asemel Briti armeesse. Ta astus 1919. aastal Sandhursti Sõjaväeakadeemiasse ning teenis hiljem eri rügementides, enne kui 1937. aastal tegevteenistusest erru läks. Teise maailmasõja ajaks astus ta taas sõjaväkke. 
1928. aastal sai temast Gloucesteri krahv.
Abielu.
6. novembril 1935 abiellus Henry leedi Alice Christabel Montagu-Douglas-Scottiga. Laulatus pidi algselt toimuma Westminster Abbeys, kuid printsess Alice'i isa surma tõttu korraldati vaikne laulatus Saint Jamesi palees.
Abielu järel sai Alice'ist "Tema Kuninglik Kõrgus Gloucesteri hertsoginna". Paaril oli kaks last:
Austraalia kindralkuberner.
1944. aastal sai hertsogist ootamatult Austraalia kindralkuberner. Teise maailmasõja tingimustes soovis Suurbritannia peaminister kindlustada trooni huvi Austraalia kaitsmise vastu ning näidata, et Austraalia on Suurbritannia ja mitte Ameerika Ühendriikide mõju all. Henry Gloucester loobus kohast 1947. aastal. 
Hilisem elu.
Pärast kodumaale naasmist ostis hertsogipaar Barnwelli mõisa Northamptonshire's. 1953. aastal osales hertsog oma nõo Elizabeth II kroonimisel ning hiljem täitsid abikaasad kuninganna eest mitmeid kuninglikke kohustusi.
1972. aastal sai hertsogi vanem poeg lennuõnnetuses surma ning pärijaks sai tema noorem poeg. Kui hertsog ise 1974. aastal suri, sai Richardist järgmine Gloucesteri hertsog. Surma ajal oli hertsog George V ja kuninganna Mary viimane elav laps. Tema lesk säilitas kuninganna loal nimetuse "Printsess Alice, Gloucesteri hertsoginna" ning 2004. aastal surres oli ta kuningakoja kõigi aegade kõige kauem elanud liige.
Gloucesteri prints William

Gloucesteri prints William (William Henry Andrew Frederick Windsor) (18. detsember 1941 – 28. august 1972) oli Briti kuningliku perekonna liige, kuningas George V lapselaps ja Gloucesteri hertsogi Henry poeg. 
Varajane elu.
Prints William sündis 18. detsembril 1941 Hertfordshire'is. Tema isa oli Gloucesteri hertsog ja ema Gloucesteri hertsoginna. Briti monarhi järeltulijana meesliinis kandis ta sünnist alates tiitlit "Tema Kuninglik Kõrgus prints William". 
Ta ristiti 22. veebruaril 1942 Windsori lossis. Tema ristivanemateks olid kuningas George VI, kuninganna Mary, John Vereker, 6. Gorti vikont, lord William Montagu-Douglas-Scott, Schleswig-Holsteini printsess Helena Victoria ja leedi Margaret Hawkins. 
Prints William veetis oma lapsepõlve Northamptonshire'is Barnwelli mõisas ning 1945–1947 Austraalias, kui tema isa oli sealne kuberner-kindral. Haridusteed alustas Wellesley House'i algkoolis, hiljem jätkas õpinguid Etoni Kolledžis. Pärast Etoni lõpetamist 1960. aastal läks ta Cambridge'i ülikooli ajalugu õppima.
Karjäär.
Pärast ülikooli lõpetamist 1963. aastal õppis ta veel aasta Stanfordi ülikoolis ning naasis seejärel Suurbritanniasse, kus sai töökoha Lazardsi pangas. 
Prints William oli Briti kuningliku perekonna teine liige, kes töötanud tsiviil- või diplomaatilises teenistuses. 1965. aastal töötas ta valitsusasutuses "Foreign and Commonwealth Office", kust ta suunati Lagose konsulaati. 1968. aastal suunati ta tööle Jaapani Briti saatkonda. 1970. aastal halvenes tema tervis ning tal diagnoositi porfüüria, mille tõttu ta loobus diplomaatilisest teenistusest. Järgmised kaks aastat veetis ta Barnwelli mõisas, osaledes mõningatel kuningliku perekonna üritustel.
Surm.
Printsil oli piloodiluba ning talle kuulus isiklik lennuk. Ta hukkus lennuõnnetuses 28. augustil 1972, kui tema juhitud lennuk kukkus alla Wolverhamptoni lähistel. Prints maeti Frogmore'i kuninglikku matmispaika. 
Oundle'is asuv kool, mille avamisel ta 1971. aastal osales, nimetati ümber tema auks.
Iphikles

Iphikles oli vanakreeka mütoloogias Teeba ülikute Amphitryoni ja Alkmene poeg ja Heraklese vend.
Zeus võttis endale Amphitryoni kuju ning sigitas Alkmenega Heraklese. Samal ööl sigitas õige Amphitryon temaga Iphiklese, kes sündis päev hiljem. Mõne allika järgi oli vendadel ka õde Eurydike.
Iphiklese poeg oli Iolaos, kes aitas Heraklest mitme vägiteo juures.
Iphikles hukkus Kalydoni metsseajahil. Kui metssiga oli ümber piiratud ja nägi, et põgenemisteed pole, tormas ta umbropsu meestesumma ja jõudis enne surma tappa kaks jahimeest, nende seas Iphiklese.
Reduktor (täpsustus)

"Reduktor" on mitmetähenduslik sõna.
Carlos Gamarra

Carlos Alberto Gamarra Pavón (sündinud 17. veebruaril 1971 Ypacarais) on endine Paraguay jalgpallikoondise kaitsja.
Ta mängis klubikarjääri jooksul Paraguay, Argentina, Brasiilia, Portugali, Hispaania, Kreeka ja Itaalia klubides.
Gamarra oli üks kogenumaid mängijaid Paraguay koondises. Ta esindas Paraguayd koondises 110 mängus ja lõi 12 väravat.
Paraguay rahvuskoondises tegi Gamarra debüüdi 3. märtsil 1993, kui mängiti Boliiviaga.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas, kus võideti hõbemedal, oli ta Paraguay meeskonna kapten. Finaalis kaotati Argentinale tulemusega 0:1. Saksamaal 2006. aasta maailmameistrivõistlustel tegi ta mängus Inglismaa vastu omavärava, kui kaotati tulemusega 0:1.
Aastatel 1997 ja 1998 valiti ta Paraguay aasta jalgpalluriks.
Isiklikku.
Carlos Gamarra oli elukutselise sportlasena 180 cm pikk ja kaalus 86 kg.
Ülesküntud uudismaa

"Ülesküntud uudismaa" (vene keeles "Поднятая целина") on vene kirjaniku Mihhail Šolohhovi romaan, mis kirjeldab kollektiviseerimist Doni jõe äärses külas.
Romaan koosneb kahest osast, millest esimene osa ilmus 1932 ja teine 1959.
Romaanis on värvikalt kujutatud erinevaid inimtüüpe, nagu linnast saadetud agitaator, keevaline Nagulnov või elutark Štšukari-taat. Lõkkele löövad armastusestki kangemad kired, mis puhkesid oma maatüki pärast.
Romaan edastab Stalini seisukohti ja isegi tsiteerib tema artikleid, kuid lugu ei ole jutustatud päris ühemõttelisena. 
Teist osa kirjutas autor ligi kolmkümmend aastat. Seda peetakse kunstiliselt nõrgemaks. Palju tähelepanu on seal pühendatud Štšukari-taadi koomilisele kujule. 
Eesti keeles anti romaani esimene osa välja Venemaal 1935 Eduard Jürgenfeldti tõlkes ning Tallinnas Friedrich Kõlli tõlkes 1947 (kordustrükid 1954, 1966, 1975 ja 1980). Teine osa ilmus eesti keeles Tallinnas 1961 Otto Samma tõlkes (kordustrükid 1966, 1975 ja 1980).
Aastal 1959 valmis romaani ainetel Lenfilmis Aleksandr Gennadijevitš Ivanovi film "Ülesküntud uudismaa", mis esilinastus 27. aprillil 1960 ja oli väga menukas (30,2 miljonit kinokülastust).
Šolohhovi autorsus on seatud kahtluse alla.
NELF

NELF (lühend ingliskeelsest nimetusest "New European Left Forum", eesti keeles Uus Euroopa Vasakfoorum) on 1991. aasta novembris loodud vasakparteide ühendus. Eestist kuulub NELFi Eesti Vasakpartei, kes liitus 1995. aastal. 
NELFi põhiliseks töövormiks on kaks korda aastas toimuvad koosolekud, millest põhiliselt võtavad osa liikmesparteide välissekretärid. Traditsiooniks on saanud, et talvine koosolek toimub Lõuna-Euroopas ja suvine Põhja-Euroopas. 
Barcelonas 1993. aastal toimunud koosolekul võeti vastu ühine deklaratsioon "Uus Euroopa uues maailmas", milles on fikseeritud NELFi põhilised poliitilised seisukohad. 
Dublinis 1996. aasta mais toimunud koosolekul alustas tööd NELFi naistefoorum.
1996. aasta oktoobris pandi Helsingi koosolekul paika Maastrichti lepingut käsitlevad ühised seisukohad. 
6.–8. juunil 2003 toimus NELFi koosolek Helsingis ja Tallinnas, mille raames toimus ka tollase Tallinna linnapea vastuvõtt raekojas.
2004. aastal loodi NELFi baasil kaks üle-euroopalist parteid Euroopa Vasakpartei ja Põhjala Vasak-Roheline Allianss.
2006. aasta suvine koosolek toimus Kopenhaagenis.
Hernán Crespo

Hernán Jorge Crespo (sündinud 5. juulil 1975 Floridas Argentinas) on Argentina endine jalgpallur, ründaja. 
Aastatel 1995–2007 mängis ta Argentina jalgpallikoondises.
1993. aastal debüteeris ta klubis River Plates, kus ta lõi 25 mängus 13 väravat ja tuli esimeses liigas meistriks, nii nagu ka 1994. 1996. aastal võitis ta sama klubi värvides Copa Libertadoresi (Lõuna-Ameerika jalgpalli liidu "CONMEBOL" korraldatav kõrgeim rahvusvaheline klubide turniir). Augustis 1996 sai ta Argentina koondise rivistuses hõbemedali Atlanta olümpiamängudel ja siirdus Itaaliasse Parma jalgpalliklubisse. Parmas võitis Crespo 1999. aastal nii Itaalia karika kui ka UEFA karika.
2000. aastal siirdus ta 35 miljoni naelsterlingi (55 miljoni euro) eest Laziosse, kus ta lõi 26 väravat. Septembris 2002 maksis Milano Inter tema eest juba 40 miljonit naelsterlingit.
Chelseaga tegi ta lepingu 2003. aasta augustist. Ta ei saanud klubis kuigi palju mänguaega ja 2004. aastal, kui meeskonna treeneriks tuli José Mourinho, saadeti ta aastaks laenulepingu alusel mängima AC Milani klubisse. Tema märkimisväärsemaks saavutuseks oli Milanos kaks väravat Meistrite Liiga finaalis Liverpooli vastu, kuigi AC Milan kaotas mängu.
Hooajal 2005/2006 läks Crespo tagasi Chelseasse. Ta lõpetas karjääri 2012. aastal Parmas.
Argentina rahvuskoondises mängis Crespo aastatel 1995–2007 kokku 64 mängu ja lõi 35 väravat. Debüüdi tegi ta koondises 14. veebruaril 1995, kui mängiti Bulgaariaga.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Aastatel 2018–2019 oli ta Argentina klubi Banfieldi ja 2020–2021 Defensa y Justicia peatreener. 2021. aasta veebruaris sai ta Brasiilia kõrgliiga klubi São Paulo peatreeneriks.
Isiklikku.
Hernán Crespo on 184 cm pikk.
Toiduklubi

"Toiduklubi" on ansambli Dagö teine album, mis ilmus 2002. aasta suvel.
Hiired tuules (Dagö)

"Hiired tuules" on ansambli Dagö kolmas album, mis ilmus 2003. aasta sügisel.
Joonistatud mees

"Joonistatud mees" on ansambli Dagö album, mis ilmus kevadel 2006.
Freddy, löö esimesena!

"Freddy, löö esimesena!" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2005. aastal.
Genialistid (album)

"Genialistid" on ansambli Genialistid 2000. aastal ilmunud album.
Jäneste invasioon

"Jäneste invasioon" on ansambli J.M.K.E. album, mis ilmus 1996. aastal.
Laulud.
Kõikide laulude autor on Villu Tamme, kui pole märgitud teisiti.
Mälestusi Eesti NSV-st

"Mälestusi Eesti NSV-st" on ansambli J.M.K.E. 2006. aasta album. See sisaldab uuesti salvestatud versioone ansambli vanadest lugudest.
Ruja (EP)

"Ruja" on ansambli Ruja 1979. aastal Melodija poolt välja antud endanimeline EP.
Projektarvutus

Projektarvutus on mitmetähenduslik sõna.
Signal Iduna Park

Signal Iduna Park või "Westfalenstadion" on jalgpallistaadion Saksamaal Dortmundis. Staadion on Bundesligas mängiva Dortmundi Borussia koduväljak.
Signal Iduna Park ehitati algselt 1974. aastal toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste jaoks (valmis samal aastal, kui MM algas). Seal toimus üks alagrupi ja üks teise ringi kohtumine. 2. aprillil 1974 sai staadionist Dortmundi Borussia koduväljak ja see mahutas tol ajal ligi 54 000 pealtvaatajat.
Staadion uuendati 1992. aastal ja sinna mahub pärast remonti üle 60 000 pealtvaataja. See oli sel ajal Saksamaa suurim jalgpallistaadion. Staadionil mängiti 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimänge ning üks kaheksandik- ja üks poolfinaali mäng.
Deutsche Bank Park

Deutsche Bank Park on jalgpallistaadion Frankfurdis Saksamaal, mis varem kandis nime Waldstadion. See on Bundesligas mängiva klubi Frankfurdi Eintracht ja Ameerika jalgpalli mängiva Frankfurdi Galaxy kodustaadion.
Waldstadion avati 1925. aastal ja Teise maailmasõja ajal kasutati staadioni poliitiliste ürituste kohana. Staadion uuendati peaaegu täielikult 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste tarvis ja see mahutab 52 000 pealtvaatajat. Maailmameistrivõistluste raames peeti staadionil neli alagrupimängu ja üks veerandfinaal.
Hiired tuules

"Hiired tuules" on Mihkel Muti satiiriline romaan. 
Raamat ilmus 1982.
Armastus (Genialistid)

"Armastus" on ansambli Genialistid 2001. aastal ilmunud album.
Album ilmus Elwoodi väljaandes nii helikassetil kui ka CD-l.
Serbia ja Montenegro lagunemine

Serbia ja Montenegro lagunemise kronoloogia.
2006
2007
Villarrobledo

Villarrobledo on linn Hispaanias Castilla–La Mancha autonoomses piirkonnas Albacete provintsi loodeosas.
Courteney Cox

 
Courteney Cox Arquette (sünninimi Courteney Bass Cox; sündinud 15. juunil 1964 Birminghamis Alabama osariigis) on USA filminäitleja.
Courteney Cox on tuntud eelkõige Monica Gellerina seriaalist "Sõbrad" ja filmisarjast "Karje". Draamasarjas "Kõmulehe raisakotkad" kehastas ta ajakirja Dirt peatoimetajat Lucy Spillerit.
Elukäik.
Cox sündis ja kasvas üles USA-s Birminghamis. Tal on vanemad õed Virginia ja Dottie ning vanem vend Richard. Coxi vanemad lahutasid abielu 1974. aastal. Isa kolis Florida osariiki ning Cox hakkas elama ema ja kasuisa juures.
Pärast keskkooli lõpetamist läks Cox sisearhitektuuri õppima. Aasta hiljem kolis ta New Yorki ning hakkas tööle Fordi modelliagentuuris. Modellinduse kõrvalt võttis ta näitlemistunde.
Eraelu.
Cox abiellus 1999. aastal näitleja David Arquette'iga, kellega tutvus filmi "Karje" võtetel. 2004. aastal sündis neil tütar Coco Riley Arquette. Cox ja Arquette lahutasid abielu 2013. aastal. 2013. aasta lõpust on Coxi elukaaslane ansambli Snow Patrol liige Johnny McDaid.
Leukippos

Leukippos (kreeka Λεύκιππος "Leúkippos"; sündinud u. 460 eKr) oli vanakreeka filosoof, atomistika rajajaid ühes Demokritosega.
Nemea lõvi

Nemea lõvi oli vanakreeka mütoloogias haavamatu metsloom, kes elas Argolises Nemea linna lähedal. Mõnes allikas on Nemea lõvi vanemateks nimetatud Typhonit ja Echidnat. Teda on nimetatud ka Orthose ja Kimääri järglaseks.
Herakles pidi sooritama Eurystheuse antud 12 vägitööd ja esimeseks käskis Eurystheus just Nemea lõvi hävitada.
Nemea lõvi elas kahe väljapääsuga koopas. Ühe ette veeretas Herakles kivimürakaid ja ootas siis, kuni lõvi teisest nähtavale ilmub. Algul katsus Herakles lõvi hävitada vibu ja noolte, siis oma oliivipuust nuiaga, ent kõik need osutusid kasutuks. Lõpuks kägistas Herakles lõvi ära. Mõne versiooni järgi surus Herakles oma käsivarre lõvile nii sügavale kurku, et see lämbus. Pärast püüdis ta tundide viisi edutult lõvilt nahka maha võtta, aga lõvi oli ju haavamatu. Kui Herakles oli juba meeleheitel, tuli tema juurde Athena, kes õpetas, et parim vahend lõvi nülgimiseks on ta enda küünised. Heraklesel oli keelatud kõrvalist abi kasutada, ent Athena abist ta kellelegi ei rääkinud.
Herakles tõi korjuse Mükeenesse näha. Eurystheus ehmatas surnud lõvi nähes väga. Enam iialgi ei käskinud ta tapetud loomi linna sisse tuua, vaid piirdus sellega, et neid linnamüüri pealt näha sai. On koguni väidetud, et edaspidi suhtles Eurystheus Heraklesega ainult heeroldi vahendusel, kelle nimi oli Copreus.
Edaspidi kandis Herakles lõvi nahka nii, et selle pea moodustas midagi kiivritaolist. Nemea lõvi nahaga kaetud kohtadest oli Herakles järelikult haavamatu.
Zeus muutis Nemea lõvi Lõvi tähtkujuks.
Johannes Vihm

Johannes Vihm (25. detsember 1890 – 23. juuli 1938) oli eesti klaverimeister.
Johannes Vihm õppis ametit Tartus Johannes Moritza töökojas ning töötas Peterburis mitmes klaveri- ja pillivabrikus. Oma klaveritöökoja asutas ta 1925. aastal klaverimeistri Mihkel Ossi töökoja baasil. See asus Tartus Gildi tänav 7 ja tegutses nõukogude võimu tulekuni 1940. aastal.
Lerna hüdra

Lerna hüdra ehk Hydra (vanakreeka keeles 'veemadu') oli vanakreeka mütoloogias koletis, kes elas Argoses Lerna järve juures (seda järve enam ei ole). Tema tapmine oli Heraklese teine vägitöö.
Ta oli Typhoni ja Echidna järglane ning seega Nemea lõvi ja Kerberose lähisugulane. Lerna hüdra mürgine hingus hävitas kõik elava.
Hüdra iga maharaiutud pea asemele kasvas kaks uut. Kui mitu pead tal oli, selles suhtes üksmeel puudub. Kirjanikud mainisid sealjuures suuremaid arve kui vaasimaalijad kujutasid. Kõige levinuma seisukoha järgi oli tal 9 pead. Tema üks pea oli surematu, ülejäänud surelikud ehk teisisõnu oli hüdral varem juba 8 korda pea maha löödud. Pole ka välistatud, et ta sündis mitmepäisena.
Hüdrat leida oli väga lihtne. Selleks, et mürgiaurud vähem segaksid, mässis Herakles riide ümber pea ja hingas läbi riide. Teda abistas tema vennapoeg Iolaos, kes iga kord, kui Herakles mõne pea maha lõi, kõrvetas kaelakönti tuletukiga. Siis ei kasvanud sealt uusi päid asemele. Võimalik, et sellist nõu andis neile Athena. Viimase, surematu pea mattis Herakles suure kivi alla.
Selleks, et asja raskemaks teha, saatis Hera suure vähi, kes Heraklest võitluse ajal kannast näpistas. Loomulikult lõi Herakles ka vähi maha.
Kreeklased uskusid, et järve põhjas oli pääs allmaailma ja et hüdra on selle valvur. Ent pärast hüdra tapmist ei saanud Lerna kuulsaks kohana, kust allmaailma pääseb.
Herakles kastis oma nooled tapetud hüdra verre (mõne versiooni järgi sappi). Niisugused mürginooled tapsid kõik, kes nendega pihta said, näiteks tappis Herakles nendega Nessose. Kreekakeelsed sõnad noole ("toxon") ja mürgi ("toxis") kohta on väga sarnased.
Esialgu pidi Herakles sooritama Eurystheuse valitud 10 vägitegu. Eurystheus sai teada, et Iolaos aitas Heraklest, ega võtnud hüdra tapmist arvesse. Augeiase tallide puhastamine oli teine, mis talle ei kõlvanud, ja nii pidi Herakles 12 vägitegu toime panema. Seda on nähtud kompromissina osas Heraklese-legendides esinenud 10 ja osas olnud 12 vägiteo vahel.
Zeus tõstis Hüdra ja Vähi taevasse tähtkujuks.
Lerna hüdra kunstis.
Lerna hüdrat on maalil kujutanud (koos Heraklesega) Gustave Moreau, Antonio Pollaiuolo ja Francisco de Zurbarán.
Helsingøri ja Olomouci on püstitatud skulptuur hüdrat tapvast Heraklesest.
Orjapidamise ja orjakaubanduse keelustamise konventsioon

Orjapidamise ja orjakaubanduse keelustamise konventsioon (tuntud kui "1926 Slavery Convention" või "Convention to Suppress the Slave Trade and Slavery") on 1926. aastal Rahvasteliidu egiidi all vastu võetud rahvusvaheline leping, mis tänaseks on saanud üldtunnustatud rahvusvahelise õiguse lahutamatuks osaks. 
Eesti allkirjastas konventsiooni 1926-09-25 ja ratifitseeris selle 1929-05-16.
Konventsioon annab orjapidamise ja orjakaubanduse mõisted ning näeb ette mõned üldsõnalised meetmed nendega võitlemiseks.
Keryneia hirv

Keryneia hirv oli vanakreeka mütoloogias Artemise püha hirv, kelle püüdis kinni Herakles.
Oma noorpõlves kohtas Artemis Tessaalias 5 emahirve. Ta püüdis 4 neist kinni ja pani oma kaarikut vedama, aga üks pääses põgenema. See oligi Keryneia hirv, keda sellest ajast peeti Artemise pühaks loomaks. Hirv võis joosta noolest kiiremini ega väsinud iialgi ära. Hirvel olid kullast sarved ja pronksist sõrad.
Emahirvedel harilikult sarvi ei ole. Need on ainult põhjapõtradel. Sellepärast on oletatud, et legend Keryneia hirvest on põhjamaist päritolu.
Eurystheus andis Heraklesele ülesandeks Keryneia hirv elusalt kinni püüda ja talle tuua. See oli Heraklese kolmas vägitöö. Aasta otsa jahtis Herakles hirve, püüdes teda kusagile tupikusse ajada, kus tal oma kiirusest kasu poleks, aga ebaõnnestunult. Lõpuks laskis Herakles talle noole jalga, nii et hirv ei saanud eest ära joosta, ja võttis ta kinni. Mõne allika järgi olevat ta püüdnud hirve võrkudesse.
Kui ta hirve tagasi viis, kohtus ta Artemise ja Apolloniga. Artemis oli vihane, et tema hirve oli haavatud. Herakles palus andeks, selgitas, et ei püüdnud hirve omal algatusel, ja Artemis andestas talle tingimusel, et Herakles pärast hirve jälle vabaks laseb. Nii ka Herakles tegi.
Rohkem Keryneia hirv legendides ei esine, sest Zeus tõstis ta taevasse tähtkujuks. Vanad kreeklased nimetasid Heraklese tähtkuju Hirve tähtkujuks, aga Vanas Roomas kinnistus sellele Herculese (Heraklese) nimi.
Kuuba pulm

"Kuuba pulm" on ansambli L'Dorado esimene album. See ilmus 1996. aastal.
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuut

Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuut on rahvusvaheline leping, millega loodi Rahvusvaheline Kriminaalkohus.
Lepingu tekst kirjutati alla diplomaatilisel konverentsil rahvusvahelise kriminaalkohtu rajamiseks, mis toimus 15. juunist 17. juulini 1998. Leping avati allakirjutamiseks 17. juulil 1998. Statuut jõustus 1. juulil 2002, kuna 60. ratifitseerimiskiri depositeeriti ÜRO peasekretäri juures 11. aprillil 2002, mil 10 riiki depositeerisid oma ratifitseerimiskirjad samaaegselt.
Kuigi lepingu tekst võeti vastu ÜRO allorganisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) ruumides Roomas, ei ole Rahvusvaheline Kriminaalkohus ÜRO organ ega allorganisatsioon.
Eesti oli 50. statuudi ratifitseerinud riik.
USA allkirjastamine ja allkirja tagasivõtmine.
USA oli korduvalt avaldanud seisukohta, et lepingu tekstis on "olulised vead" ("significant flaws"), kuid 31. detsembril 2000 volitas Bill Clinton ometi USA esindaja statuudile alla kirjutama. 31. detsember 2000 oli viimane päev, mil oli võimalik lepingule alla kirjutada ilma selle osapooleks saamata. Samuti oli jäänud vähem kui kuu aega Clintoni ametiaja lõpuni.
6. mail 2002 teatas George W. Bushi administratsioon, et USA ei kavatse statuudiosaliseks saada ning seetõttu ei ole tal ka mingeid õiguslikke kohustusi. Sellele teole on viidatud kui "allkirja tagasivõtmisele", mida varasem rahvusvaheline õigus ei tundnud.
Sõjakuritegu

Sõjakuritegu on rahvusvahelise sõjaõiguse rikkumine sõja ajal. Sõjakuriteod on näiteks vägivald haavatute ja alistunute vastu, tsiviilisikute tahtlik tapmine ning pantvangide võtmine.
Ajalugu.
Reegleid sõjaliste konfliktide reguleerimiseks on olnud juba iidsetes tsivilisatsioonides. Muinas-Hiinas oli tavaks lahingu päev ja koht varem kokku leppida. Suuremad rahvusvahelised lepingud sõja reguleerimiseks võeti vastu alles 20. sajandil.
1899. ja 1907. aastal toimusid Haagi rahukonverentsid, kus võeti vastu Haagi konventsioonid. Konventsiooniga keelustati dumdumkuulide, lämmatavate gaaside ja õhupallidelt laske- või lõhkerelvade kasutamine.
Genfi konventsioonid koosnevad neljast 1949. aastal sõlmitud rahvusvahelisest lepingust ja nende kolmest lisaprotokollist. Kaks konventsiooni olid enne olemas, kuid neid täiendati oluliselt. Täpsemalt määratletakse sõjakuriteod I lisaprotokollis, mida ei ole ratifitseerinud näiteks USA, India, Türgi, Iraan ja Pakistan. Venemaa võttis 2019. aastal lisaprotokollilt allkirja tagasi.
Põhikuriteod.
Sõjakuriteod on määratletud 1949. aasta Genfi konventsioonides ja nende lisaprotokollides. Genfi konventsiooni on ratifitseerinud kõik ÜRO liikmed. Enamik sõjakuritegudest on nimetatud 1977. aasta I lisaprotokollis.
Sõjakuritegu on:
Sõjakuritegusid eristatakse inimsusvastastest kuritegudest. Inimsusvastased kuriteod on näiteks genotsiid, apartheid ja orjastamine. Neid saab toime panna nii sõja- kui rahuajal. Inimsusvastased kuriteod on toime pandud laiema riikliku poliitikana, üksikud teod loetakse sõjakuritegudeks.
Vastutus.
Tavaliselt võetakse rahvusvahelise õiguse rikkumise korral vastutusele riik. Sõjakuritegude puhul karistatakse võimalusel ka tegude eest vastutavaid üksikisikuid. Individuaalne kriminaalvastutus on määratletud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudis. Üksikisikute vastutuse kindlaks määramisel tuleb välja selgitada, milline isik vastutas millise tegevuse osa eest. Selle selgitamiseks on olemas kolm meetodit.
Esiteks vastutavad isikud, kes panid sõjakuriteo toime üksi või koos teistega. Samuti saab vastutusele võtta toimepaneku toetamise eest ja genotsiidi puhul ka õhutamise eest.
Teiseks saab vastutusele võtta isikud, kes andsid sõjakuriteo toimepaneku käsu või juhtisid sõjakuriteo sooritanud rühma. Selle näiteks on kindral Yamashita juhtum pärast Teist maailmasõda. Kindral Yamashita juhatas Filipiinidel sõjakuritegusid toime pannud sõjaväelasi, kuid ei viibinud ise seal ega saanud nende tegevust otseselt mõjutada. Sellegipoolest mõisteti ta sõjakuritegudes süüdi, sest ta pidi nendest teadma.
Kolmandaks võib käsu täitmine süüd vähendada või sellest vabastada. Isik vabaneb süüst, kui ta ei teadnud, et käsk on ebaseaduslik ja selle ebaseaduslikkus polnud ilmselge. Siiski ei vabasta käsu täitmine süüst genotsiidi ja inimsusvastaste kuritegude puhul.
Javier Saviola

Javier Pedro Saviola (sündinud 11. detsembril 1981 Buenos Aireses) on Argentina endine jalgpallur, Argentina jalgpallikoondise ründaja. Tema hüüdnimi on El Conejo (hispaania keeles 'küülik').
Saviola mängis Barcelona ja Madridi Reali klubis. 1999. aastal valiti ta Lõuna-Ameerika parimaks jalgpalluriks.
Klubikarjäär.
River Plate.
Saviola tegi debüüdi River Plate meeskonnas 1998. aastal, kui ta oli 16-aastane.
Ta aitas Riveril võita 1999. aasta Apertura ja 2000. aasta Clausura meistrivõistlused. 18-aastaselt sai temast noorim mängija Argentina kõrgliiga ajaloos, kes on võitnud parima väravalööja auhinna; endine rekord kuulus Diego Maradonale.
Barcelona.
2001. aastal ostis Hispaania kõrgliiga klubi Barcelona Saviola 15 miljoni naela eest. 
Esimesel hooajal Barcelonas lõi ta La Ligas 17 väravat, millega oli ta terve liiga paremuselt neljas väravakütt. 
Järgmise kahe hooajaga lõi ta liigas Barcelona meeskonnas 27 väravat.
Saviola saadeti 2004. aasta suvel laenuks Prantsusmaa kõrgliiga klubisse AS Monaco. 
2005–06 hooajal ei mahtunud ta toonase Barcelona peatreeneri Frank Rijkaardi plaanidesse ning anti laenuks Hispaania klubile Sevilla. Kuue löödud väravaga aitas ta Sevillal võita Euroopa Liiga, samuti lõi ta liigas üheksa väravat.
Saviola naasis Barcelonasse 2006–07 hooajaks. Ta mängis La Ligas 18 mängu ja lõi viis väravat. Kübaratriki tegi ta ka Copa del Rey kohtumises Deportivo Alavési vastu.
Madridi Real.
10. juulil 2007 liitus Saviola Barcelona põlise rivaali Madridi Realiga. Ta mängis Realis enamasti ainult karikamänge või pääses platsile vahetusest liigamängudes.
Kokku mängis ta Madridi klubis 28 mängu ja lõi viis väravat.
Benfica.
Saviola siirdus 2009. aastal Portugali klubisse SL Benfica. Portugali klubi maksis tema eest viis miljonit eurot. 
Ta mängis klubis kolm hooaega, mille jooksul tegi ta kaasa 120 kohtumist ja lõi 39 väravat. Ta aitas Benfical võita 2009–10 hooaja Primeira Liga.
Hilisem karjäär.
Saviola mängis veel Hispaania kõrgliiga klubis Málaga, Kreekas Olympiakóses ja Itaalias Veronas.
30. juunil 2015 liitus ta kunagise koduklubiga River Plate. Saviola lõpetas jalgpallurikarjääri 34-aastaselt.
Koondisekarjäär.
Argentina jalgpallikoondises on Saviola mänginud 39 mängu ja löönud 11 väravat. 
Koondises debüteeris Saviola 16. augustil 2000 kohtumises Paraguay meeskonnaga. 
Ta on Argentina särgis tulnud 20-aastaste maailmameistriks ja olümpiavõitjaks 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas.
Argentinat on ta koondisega esindanud ka 2006. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sunniviisiline töö

Sunniviisiline töö on sunnitult ja karistuse ähvardusel tehtud töö või osutatud teenus. Sunniviisiliseks tööks ei loeta tavaliselt sõjaväe- ja päästeteenistust jmt.
Võlaorjus

Võlaorjus on isiku seisund, kes on sunnitud võla või selle intresside tasumiseks võlausaldaja kasuks töötama.
Piltlikult nimetatakse võlaorjuseks igasugust koormavat laenukohustust (ise võetud või näiteks pärimise käigus üle läinud laen).
Diplom

Diplom (prantsuse keeles "diplôme" &lt; kreekakeelsest sõnast δίπλωµα "diplōma", 'pooleks murtud leht', 'dokument') on kõrgkooli või tehnikumi lõpetamist, teadusliku kraadi andmist vms ehk kvalifikatsiooni omandamist tõendav dokument. Diplomi juurde kuulub enamasti diplomilisa ehk akadeemiline õiend (inglise keeles "diploma supplement"), milles on täpsustatud õppe sisu ja omandatud õpiväljundid.
Diplomiks nimetatakse ka autasuna antavat tunnistust või aukirja, näiteks silmapaistvate teenete või saavutuste eest, spordivõistlustel või loomevõistlustel osalemise eest jne.
Sõna "diplom" pärineb ladinakeelsest sõnast "diploma", mis tähistas ürikut ehk õigusliku sisuga dokumenti. Ajaloolisi ürikuid uurib teadusharu diplomaatika ja samast tüvest pärineb ka sõna "diplomaatia". Antiikajal tähendas "diploma" kirjatahvleid, Vana-Roomas allkirja ja pitseriga kinnitatud dokumenti. Uusajal hakati diplomiks nimetama igasugust ametlikku kirja, tõendit või tunnistust.
Omar Bravo

Omar Bravo Tordecillas (sündinud 4. märtsil 1980 Sinaloa osariigis Los Mochises) on Mehhiko jalgpallikoondise endine ründaja.
Oma karjääri alustas ta Mehhiko klubis Club Deportivo Guadalajara (Las Chivas), kus debüteeris põhirivistuses 17. veebruaril 2001. 
Omar Bravo debüüt Mehhiko rahvuskoondises oli 19. märtsil 2003. Ta mängis koondises aastatel 2002–2013 ja lõi 65 mängus 15 väravat.
2006. aasta maailmameistrivõistlustel tegi Omar Mehhiko esimeses kohtumises Iraani vastu avavärava ja oli ka teise värava autor, kui saadi võit 3:1.
2008–2009 mängis ta Hispaania klubis Deportivo de La Coruña.
Isiklikku.
Omar Bravo on 174 cm pikk ja kaalub 71 kg.
Peapööritus edusammudest

"Peapööritus edusammudest" ("Головокружение от успехов") on Jossif Stalini juhtkiri ajalehes Pravda, mis ilmus 2. märtsil 1930. aastal. Sellele järgnes 3. aprillil Stalini teine artikkel pealkirjaga "Vastus seltsimeestele kolhoosnikutele" ("Ответ товарищам колхозникам"). 
Stalini artiklid ilmusid ajal, mil Nõukogude Liidus oli käimas massiline kollektiviseerimine. Oma kirjutistes kutsus Stalin üles vältima liialdusi, sundi ja ähvardusi kollektiviseerimisel. Ta rõhutas igati, et talupojad peaksid kolhoose moodustama vabatahtlikult. 
Samaaegselt artiklite ilmumisega võttis ÜK(b)P Keskkomitee eesotsas Staliniga vastu rea otsuseid ("Võitlusest parteiliini moonutustega kolhoosiliikumises" ("О борьбе с искривлениями партлинии в колхозном движении") jt), mille toimel kollektiviseerimine aeglustus ja sai isegi tagasikäigu. 1930. aasta jooksul vähenes kolhooside arv ligi poole võrra. Paljud talupojad astusid kolhoosidest välja. Kollektiviseerumine intensiivistus taas järgmistel aastatel ning aastaks 1936 oli 90 protsenti talupoegadest kolhoosides või sovhoosides. 
Ilukirjandus.
Artiklil "Peapööritus edusammudest" on oluline roll paljudes kollektiviseerimist käsitletavates ilukirjanduslikes teostes: Mihhail Šolohhovi romaanis "Ülesküntud uudismaa" (I köide, 28. ja järgmised peatükid); Vladimir Tendrjakovi jutustuses "Agoonia" jpt.
Jaan Kruus

Jaan Kruus VR II/3 (27. veebruar 1884 Soosalu küla, Sooniste vald, Läänemaa – 15. mai 1942 Moskva) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor, 1936).
Ta oli enim autasustatud eesti rahvusest sõjaväelane Esimeses maailmasõjas.
Varasem elukäik ja haridus.
Jaan Kruus sündis Läänemaal Sooniste vallas Soosalu Kruusiaugul taluniku ja sepa Jaan Kruusi ning Ann Määkaare pojana. 1893–1897 õppis ta Leevre vallakoolis.
Aastatel 1906–1909 teenis ta sundaega tsaariarmees ja 1912–1914 õppis Soomes Kokemäe põllutöökoolis.
Sõjaväekarjäär.
I maailmasõjas osales ta aastatel 1914–1918 3. Soome kütipolgus. 1915. aastal ülendati ta vapruse eest lipnikuks. 1916. aastal pärast korpuse ohvitserikursuse lõpetamist määrati ta rooduülemaks, seejärel pataljoniülemaks kapteni auastmes. 
Eesti Vabariigis.
Vabadussõjas alustas ta 3. jalaväepolgu II pataljoni ülemana, 1919 ülendati alampolkovnikuks, misjärel sai temast veebruaris 1919 3. jalaväepolgu ülem. Aastatel 1919–1934 oli ta eri aegadel 3., 6., 7. ja 10. rügemendi ülem.
1921–1923 õppis ta kindralstaabi kursustel ning ülendati selle lõpetamise järel koloneliks. Samal aastal sai temast 7. jalaväerügemendi ülem Võrus. Tema juhtimisel alustati 1925 Võrus ja Petseris uute sõjaväelinnakute rajamist ning 1926 alustati tema initsiatiivil sõjaväe õppekompleksi - ehitust. 1934–1936 oli ta Valga sõjaväeringkonna ülem. Aastal 1936 ülendati ta kindralmajoriks ja temast sai 2. Diviisi ülem, samast aastast Kaitsevägede Nõukogu liige. 9. jaanuaril 1940 määrati ta väeosaülemate aukohtu liikmeks.
Eesti Laskurkorpuses.
Pärast Eesti Vabariigi relvajõudude reorganiseerimist Punaarmee osaks oli ta 1940–1941 Punaarmee 22. territoriaalkorpuse 182. laskurdiviisi komandör. 1941. aastal viidi ta täienduskoolituse ettekäändel Moskvasse, kus ta vahistati ning maha lasti.
Tunnustus.
23. veebruaril 2004 avati Jaan Kruusi bareljeef Tartus Ülikooli tänav 8 hoones (2. diviisi staap, praegune Barclay hotell).
AWD-Arena

AWD-Arena (enne Niedersachsenstadion) on jalgpallistaadion Saksamaal Hannoveris. See on 
Bundesligas mängiva klubi Hannover 96 koduväljak ja sellel on ligi 49 000 istekohta. 
Algselt kandis staadion nime Niedersachsenstadion, kuid nüüd kutsutakse seda AWD-Arenaks, sest AWD rahastas staadioni renoveerimist. Ümberehitust alustati 2003. aastal ja valmis saadi 2004. Staadioni uuendus läks maksma 64 miljonit eurot.
2006. aasta maailmameistrivõistlustel kutsuti staadioni FIFA WM Stadion Hannoveriks, kuna AWD ei kuulu FIFA ametlike koostööpartnerite hulka. Staadionil peeti viis mängu, millest neli olid alagrupi- ja üks veerandfinaalmäng.
Totally Blind Drunk Drivers 1994–2006

"Totally Blind Drunk Drivers 1994–2006" on ansambli Blind DVD-album 2006. aastast. 
Albumil on kontsertsalvestised ja videod aastatest 1994–2006, intervjuud ja muu pildimaterjal Blindi tegemistest Lätis, USA-s, Saksamaal, Poolas ja mujal.
10 Years of Party

"10 Years of Party" on ansambli Compromise Blue 1999. aastal ilmunud album, mille avaldas Fugata Records.
Mossos d'Esquadra

Mossos d'Esquadra [m'osos desk'uadra] ('eskadronipoisid') on Kataloonia võimudele alluv kohalik politsei. 
See on tõenäoliselt Euroopa vanim järjepidevalt tegutsenud tsiviilpolitsei. Esimene üksus loodi ametliku ediktiga 28. juunil 1719 Vallsis.
Meetriline ruum

Matemaatikas nimetatakse meetriliseks ruumiks hulka, milles elementide vahel on antud kaugus. Kujutust, mis elementidele kauguse annab, nimetatakse meetrikaks. Kauguse mõiste järgib selle intuitiivset käsitust (lähtub kauguse mõistest füüsikalises ruumis) ning täidab järgmisi tingimusi:
Neid tingimusi nimetatakse meetrika aksioomideks.
Definitsioon.
Matemaatilise analüüsi üks olulisemaid mõisteid on jada koonduvus. Arvjadade, aga ka näiteks tasandi või ruumi punktidest moodustatud jadade koonduvuse mõiste tugineb asjaolule, et arvsirgel, tasandil või ruumis on olemas punktide vaheline kaugus. Idee defineerida elementidevaheline kaugus suvaliste hulkade jaoks viib meetrilise ruumi mõisteni.
Hulka formula_1 nimetatakse meetriliseks ruumiks, kui igale selle elementide paarile formula_2 on vastavusse seatud reaalarv formula_3, mida nimetatakse "x ja y vaheliseks kauguseks", nii, et on täidetud tingimused:
Neid tingimusi nimetatakse "meetrika aksioomideks" ning kujutust ρ nimetatakse "meetrikaks".
Aksioomidest järeldub, et kaugus ei saa olla negatiivne:
formula_7
Kauguse mittenegatiivsus lisatakse mõnikord lisatingimusena meetrilise ruumi aksiomaatikasse.
Rõhutamaks, et formula_8 on hulgal formula_1 defineeritud meetrika, tähistatakse vastavat meetrilist ruumi järjestatud paarina formula_10. Viimane tähistus on korrektsem, kuid üldjuhul nimetatakse meetriliseks ruumiks siiski vaid vastavat hulka formula_1 eeldades, et selline tähistus on kontekstist arusaadav.
 Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid
Alamruumid.
Seos normeeritud ruumidega.
Normeeritud ruumiks nimetatakse vektorruumi "V", mille igale elemendile v on vastavusse seatud reaalarv - norm ||v||. Iga normeeritud ruum on ühtlasi meetriline ruum, meetrikaga ρ(v,w) = ||v - w||, kuid vastupidine üldjuhul ei kehti. Saab näidata, et meetriline ruum on normeeritud ruum parajasti siis, kui see ühildub vektorruumi tehetega. See tähendab, et lisaks meetrika aksioomidele on suvaliste vektorite u, v, w ∈ "V" ja skalaari "a" jaoks täidetud veel tingimused
Sellise meetrika kaudu saab defineerida normi, kui
 formula_14
Darwini auhind

Darwini auhind on pila-auhind, mida antakse omaenda rumaluse tõttu elust või paljunemisvõimest ilma jäänud inimestele, kes auhinnaandjate sõnul on niimoodi parandanud inimkonna genofondi.
Auhind on nimetatud evolutsiooniteooria looja Charles Darwini järgi.
Avdy Andresson

Avdy Andresson (15. november 1899 Viluvere – 27. august 1990 Deerfield, New Jersey, USA) oli Eesti sõjaväelane (veltveebel, hiljem vaidlusalune kolonel), Vabariigi Valitsuse eksiilis sõjaminister 3. aprillist 1973 kuni 20. juunini 1990 ja vaidlusalune sõjavägede juhataja alates 14. oktoobrist 1975.
Avdy Andresson oli iseõppija, ta kuulas eri ülikoolide loomaarsti- ja põllumajandusloenguid. Korporatsioon Fraternitas Tartuensise vilistlane 1970.
Avdy Andresson töötas Viluvere vallakirjutaja abina, teenis ratsaväelasena Esimeses maailmasõjas Vene ja Vabadussõjas Eesti sõjaväes, jätkas teenistust ka rahuajal Ratsarügemendis üleajateenijana. Ratsakuulipildurite eskadronivahtmeister 1920–1936, Sõjaministeeriumi hobusekasvanduse veterinaarvelsker 1936–1940. Allohvitseride Keskkogu juhatuse liige. Lahkus Eestist järelümberasumise korras. 
Teises maailmasõjas teenis Saksa sõjaväepolitseis Hauptscharführeri auastmes, enda väitel viimati ratsaväerügemendi ülemana kapteni auastmes. Pärast sõda elas USA-s ja osales kuni 1970. aastateni eesti vabadusvõitlejate organisatsioonides Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides, Ülemaailmne Eesti Võitlejate Keskus (esimees), Seabrooki Eesti Selts (esimees), Seabrooki Eesti Võitlejate Ühing (esimees), Eesti Vabadusvõitlejate Liit (esimees), sõjaministriks nimetatuna üritas 1970. aastail asutada Vabariigi Valitsust eksiilis toetavat sõjaväelist organisatsiooni relvastatud vabadusvõitluse ettevalmistamiseks. Oli oma vaadete ja mõtlematute sammude tõttu vastuolus valitsuse Rootsis asuva liikmete enamusega ja eesti sõjaveteranidega. 
Andis välja ajakirja Virgats, on avaldanud artikleid Vabadussõja ajaloost. Sõjavägede Juhatajaks nimetamise järel esitati Heinrich Marga poolt Vabariigi Valitsuse koosseisust vabastamiseks, mis teadmata põhjusel ära jäi (Vabariigi Valitsuse liikmeks jäi ta edasi).
Tsitaadid.
Minu kolmekümneaastasest teenistusest keiserlikus Vene-, Eesti Vabariigi ja Saksa armees saadud kogemuste varal on minule langenud, mitte ainult minu enese, vaid ka eesti sõjajõudude ja rahva ettevalmistamine vabadusvõitluseks, mida näen olevat tulemas ja milleks rahvas on halvemini ette valmistatud, kui ta peaks olema.
Sõjaminister ja Sõjavägede Juhataja kolonel Avdy Andresson, külastas õppe eesmärgil, aprilli kuus mitmeid Ameerika sõjakoole ja Pentakoni [!] Veetes kõigis päeva kuni kaks. Temal oli kokkusaamisi asutiste ülemate ja nende kaastöölistega 1-4 tähe kindraldega [!]. Virgats, mai-juuni 1977, nr. 5/6, lk.4.
Eesti patriootlikud mehed ja naised ärgake üles, astuge Ülemaailmsesse Eesti Kaitseliitu. Toetage ÜE Kaitseliitu aineliselt. Kodumaa võib meid kutsuda iga tund. Relvad ja kõik muu peab meil selleks ajaks ettevalmistatud ja valmis olema. Virgats, oktoober-detsember 1980, nr. 3/4, lk. 3.
Perila

Perila on küla Harju maakonnas Raasiku vallas.
Perilas Mihkli talus sündis 1908. aastal ning elas esimesed eluaastad helilooja ja koorijuht Gustav Ernesaks. Tõenäoliselt kolis pere sealt Tallinna 1912. aastal. Hävinud kodutalu koht tähistati mälestuskiviga augustis 1993. 
1977. aastal liideti Perila külaga Kadakaotsa ja Liivaaugu.
Malm

Malm on rauasulam, kus on vähemalt 2,14% süsinikku. Süsiniku protsent sulamis ei ole tavaliselt suurem kui 4. 
Malm erineb terasest selle poolest, et malmi pole võimalik toatemperatuuril plastselt deformeerida, kuna malm puruneb. Malm on heade valuomadustega ning seejuures ka odavam kui teras, mistõttu tihti on masinate korpused ja kered valatud malmist. Malmil on ka omadus summutada lööke. Samas on malmil halb keevitatavus. Malmi külmkeevitamisel kasutatakse spetsiaalseid elektroode, traate, kaitsegaase ja töövõtteid. Vaatamata sellele on külmkeevitamisel saadud liide kerge purunema, kuna temperatuuride vahest tekivad malmi kergesti praod. Seetõttu soovitatakse malmi enne kuumutada kuni 600°C ning alles seejärel keevitada.
Malm leiutati Hiinas umbes aastal 300 eKr.
Lansing

Lansing on linn Ameerika Ühendriikides, Michigani osariigi pealinn.
Linn on üks autotööstuse keskusi, seal rajas Ransom Eli Olds 1897. aastal firma Olds Motor Vehicle Company, millest hiljem sai General Motorsi Oldsmobile'i mark, mis kuni tegevuse lõpetamiseni 2004. aastal oli USA vanim tegutsev autofirma. Enamus Oldsmobile autosid toodeti linnas asuvas tehases (Lansing Car Assembly), 1980. aastatel hakkas tehas tootma ka teiste GMi markide (Buick, Pontiac, Chevrolet) autosid, kuni 2006. aastal suleti. See oli tihti üks USA kõige suurima tootlikkusega autotehaseid. 1999. aastal avas General Motors linnas ka teise autotehase, mis täna toodab Cadillaci mudeleid CT4 ja CT5.
USA 2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv 119 128.
Yaḩyá Gol-Moḩammadī

Yaḩyá Gol-Moḩammadī (pärsia keeles يحيى گل محمدى; sündinud 19. märtsil 1971 Ardabīlis) on jalgpallitreener ja endine Iraani jalgpallikoondise kaitsja.
Klubikarjääri jooksul mängis ta Iraani klubides.
Rahvuskoondises debüteeris ta 21. aprillil 1997, kui kohtuti Keenia koondisega. Koondises mängis ta 74 korda ja lõi 5 väravat.
Ta oli Iraani koondise koosseisus 2006. aasta maailmameistrivõistlustel Saksamaal, kus ta lõi meeskonna esimese värava Mehhiko vastu mängides (Iraan siiski kaotas mängu 1:3).
Pärast mängijakarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Ta on juhendanud erinevaid Iraani klubisid.
Isiklikku.
Yaḩyá Gol-Moḩammadī on 178 cm pikk ja kaalub 76 kg.
Antônio Naelson

Antônio Naelson Matías (sündinud 23. mail 1976 Brasiilias Itajás) on Mehhiko jalgpallikoondise endine poolkaitsja. Tema hüüdnimed on Sinha ja Zinha.
Ta mängis Mehhiko klubides. Suurema osa karjäärist mängis ta Club Tolucas, kellega tuli viis korda Mehhiko meistriks.
Zinha debüteeris riigi koondises 8. septembril 2004, kui mängiti Trinidadi ja Tobagoga. Ta kuulus Mehhiko koondisse 2006. aasta maailmameistrivõistlustel.
Isiklikku.
Antonio Naelson on 163 cm pikk ja kaalub 66 kg. Ta oli üks lühemaid mängijaid Mehhiko koondises.
Konstantin Provalov

Konstantin Provalov (vene keeles "Константин Константинович Провалов"; 30. september 1949 Moskva – 9. aprill 2021 Moskva) oli Venemaa diplomaat, kes oli 11. jaanuarist 2001 kuni 31. augustini 2006 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.
Konstantin Provalov lõpetas 1972. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Samal aastal asus diplomaatilisele tööle, töötades muuhulgas aastatel 1972–1976 Nõukogude Liidu peakonsulaadis Chittagongi linnas Bangladeshis ja 1989–1994 Venemaa saatkonnas Myanmaris.
1996. aastal nimetati Konstantin Provalov Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi direktori asetäitjaks ja 2001. aastal Venemaa Föderatsiooni suursaadikuks Eesti Vabariigis. Diplomaatilise teenistusastme järgi oli Provalov 2. klassi erakorraline ja täievoliline suursaadik.
25. juulil 2006 vabastati ta seniselt ametikohalt, kuid jäi Eestisse veel kuni uue suursaadiku saabumiseni sama aasta septembris. 18. augustil 2006 autasustas Eesti president Arnold Rüütel teda Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgiga.
Pärast Venemaale naasmist oli ta aastatel 2006–2012 välisministeeriumi ajalooliste dokumentide osakonna direktor. 2007. aastal ülendati ta 1. klassi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks. 2012. aastal nimetati ta Venemaa Föderatsiooni konsuliks Tšehhi Vabariigis Karlovy Varys.
Suursaadik Provalov oli abielus, tal on kaks poega. Ta valdas võõrkeeltest inglise ja bengali keelt.