Kardiovaskulaarsed haigused

Kardiovaskulaarsed haigused ehk kardiovaskulaarhaigused ehk südame- ja veresoonkonnahaigused on rühm haigusi, mis mõjutavad südant ja veresooni (artereid, kapillaare või veene). 
Põhjused ja üldiseloomustus.
Kardiovaskulaarhaiguste sagedasemad põhjused on ateroskleroos ja hüpertensioon. Vananemisega kaasnevad füsioloogilised ja morfoloogilised muutused suurendavad kardiovaskulaarhaiguste riski ka tervetel, ilma nähtavate sümptomiteta inimestel. 
Kardiovaskulaarsed haigused on peamine surmapõhjus kogu maailmas, kuigi alates 1970. aastatest on suure sissetulekuga riikides kardiovaskulaarsetest haigustest põhjustatud suremus vähenenud. Väikse ja keskmise sissetulekuga riikides on aga suremus südame- ja veresoonkonnahaigustesse oluliselt kasvanud. Vaatamata sellele, et kardiovaskulaarseid haigusi põevad eeskätt eakamad inimesed, algab ateroskleroosi väljakujunemine juba varases eas. Seetõttu on vaja seda haigust ennetama hakata juba varases nooruses.
Klassifikatsioon.
Kardiovaskulaarsed haigused on seotud südame ja veresoonte häiretega, näiteks:
Riskitegurid.
Uuringute tulemusena on selgunud arvukalt südame- ja veresoonkonnahaiguste riskitegureid: vanus, sugu, kõrge vererõhk, kõrge kolesteroolitase veres, suitsetamine, alkoholi liigtarvitamine, suhkru tarvitamine, perekonna ajalugu, ülekaalulisus, vähene füüsiline aktiivsus, psühholoogilised tegurid, diabeet, õhusaaste. Mõned nimetatud riskiteguritest, näiteks vanus, sugu ja perekonna ajalugu, on muutmatud, kuid paljud kardiovaskulaarse riski tegurid on muudetavad elustiili muutuse, ravimikuuri või sotsiaalse muutusega.
Vanus.
Vanus on ülekaalukalt kõige olulisem riskitegur südame- ja veresoonkonnahaiguste kujunemisel. On teada, et 87% inimestest, kes surevad südame koronaartõve tagajärjel, on 60-aastased või vanemad. Uuringutest on selgunud, et insuldirisk kahekordistub iga kümne aasta järel pärast 55. eluaastat. Teadlased on pakkunud välja palju seletusi, miks vanus suurendab kardiovaskulaarsete haiguste riski. Üks neist on seotud kolesteroolitasemega veres. Enamikul indiviididel tõuseb üldkolesterooli tase veres vanuse kasvades. Meestel lakkab üldkolesterooli taseme kasv veres umbes 45.–50. eluaasta vahel, kuid naistel kasvab järsult kuni 60.–65. eluaastani. Vananemine on seotud ka muutustega veresoonte seina mehaanilistes ja struktuursetes omadustes, mis viivad arteriaalse elastsuse vähenemisele, mille tagajärjel võib välja kujuneda südame koronaartõbi.
Sugu.
Meestel on suurem risk haigestuda südame- ja veresoonkonnhaigustesse kui menopausieelses perioodis olevatel naistel. On väidetud, et pärast menopausi on naistel risk haigestuda kardiovaskulaarhaigustesse sama suur kui meestel, kuid uuemad andmed Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) uuringutest vaidlustavad selle. Keskealiste inimeste hulgas esineb südame koronaartõbi meestel kaks kuni viis korda sagedamini kui naistel. Soolised erinevused kardiovaskulaarhaiguste esinemissagedustel on seotud erineva hormonaalsusega meestel ja naistel. Naistel on valdavaks suguhormooniks östrogeen, millel võib olla kaitsev efekt glükoosi ainevahetuse kaudu ja seetõttu otsene mõju endoteelirakkude funktsiooni parandamisele. Östrogeeni tootmine väheneb pärast menopausi, see aga võib muuta lipiidide ainevahetuse aterogeensemaks, vähendades vere HDL-kolesterooli ja suurendades LDL-kolesterooli sisaldust.
Ennetamine.
Kardiovaskulaarseid haigusi aitavad ennetada muu hulgas järgmised toitumis- ja elustiilimuudatused:
Dieet.
Uuringute tulemusena on selgunud, et Vahemere dieet vähendab riski haigestuda südame- ja veresoonkonnahaigustesse umbes 30%. Lisaks on leitud tõendeid, et Vahemere dieet võib olla efektiivsem kui väikse rasvasisaldusega dieet, põhjustades pikaajalisi muutusi kardiovaskulaarhaiguste riskitegurites (madalam kolesteroolitase ja vererõhk). Kliiniliste uuringute tulemusena on selgunud, et DASH dieet (palju pähkleid, kala, puu- ja juurvilju ning vähe maiustusi, punast liha ja rasva) vähendab vererõhku, LDL-kolesteroolitaset ja parandab metaboolset sündroomi, kuid pikaajaline kasu väljaspool kliinilise uuringu konteksti ei ole teada. Üldiselt ei peeta rasva tarbimist oluliseks riskiteguriks, kuid on näidatud, et transrasvade liigtarbimine suurendab kardiovaskulaarhaiguste esinemist. Toitumisnõustajad soovitavad vähendada küllastunud rasvhapete tarbimist, kuid ei ole teada selle mõju kardiovaskulaarsete haiguste kujunemisele. 2012. aastal tehtud Cochrane'i uuring tõestas, et küllastunud rasvhapete asendamine küllastumata rasvhapetega on tervisele kasulik. 2013. aasta metaanalüüsi tulemuste kohaselt küllastunud rasvhapete asendamine oomega-6-rasvhapetega (teatud tüüpi küllastumata rasvhape) võib vähendada kardiovaskulaarset riski.
Väikese soolasisaldusega dieedi mõju kardiovaskulaarhaigustele on ebaselge. Cochrane'i uuringu tulemusena arvatakse, et väiksema soolasisaldusega dieet on kahjulik südamepuudulikkusega inimestele, kuid teiste uuringute tulemused on kinnitanud, et liigne soola tarbimine tõstab vererõhku ja põhjustab hüpertensiooni.
Toidulisandid.
Uuringutega ei ole leitud tõendeid, et antioksüdantsed toidulisandid (näiteks E-vitamiin, C-vitamiin) aitaksid ennetada kardiovaskulaarhaigusi, pigem arvatakse, et need võivad teatud juhtudel olla hoopis kahjulikud. Erand võib olla niatsiin, B3-vitamiini liik, vähendades vähesel määral kardiovaskulaarhaiguste riski. Magneesiumivarude täiendamine organismis alandab kõrget vererõhku. Vaatlusuuringu tulemused Jaapani elanikkonna seas tõestasid, et madal magneesiumitase seerumis on seotud unearteri naastude tekkega.
Ravimid.
Statiinid on tõhusad ravimid kardiovaskulaarhaiguste ennetamisel, kui varem on esinenud südamehaigusi. Kuna südame- ja veresoonkonnahaigused esinevad meestel suurema sagedusega kui naistel, siis statiinide mõju on paremini nähtav meeste puhul. Neil inimestel, kellel pole varem esinenud kardiovaskulaarhaigusi, kuid risk on olemas vastavate riskitegurite esinemise näol, väheneb statiinide tarbimisel tõenäosus haigestuda südame- ja veresoonkonnahaigustesse.
Epidemioloogia.
Kardiovaskulaarsed haigused on peamine surmapõhjus maailmas. Hinnanguliselt suri 2008. aastal maailmas kardiovaskulaarhaiguste tagajärjel 17,3 miljonit inimest, moodustades 30% kõigist surmajuhtumitest. Väidetavalt 7,3 miljonit neist surmajuhtumitest põhjustas südame koronaartõbi ja 6,2 miljonit insult. Umbes 9,4 miljonit surmajuhtumit aastas on tingitud kõrgest vererõhust. Umbes 80% südame- ja veresoonkonnahaigustest põhjustatud surmasid leiab aset väikese ja keskmise sissetulekuga riikides. On prognoositud, et aastas kardiovaskulaarhaigustesse surevate inimeste arv suureneb 2030. aastaks 23,3 miljonini.
2010. aastatel olid kardiovaskulaarsed haigused ka Eesti rahvastiku põhiliseks surmapõhjuseks. Näiteks 2012. aasta surmadest moodustasid sellised haigused 42% meeste ja 62% naiste lõikes.
Uuringud.
Esimesed uuringud kardiovaskulaarhaiguste kohta tegi 1949. aastal Jerry Morris ja tulemused avaldati 1958. aastal.
Suurt rõhku pannakse põletiku uurimisele, sest see on peamine ateroskleroosi kujunemise põhjus. C-reaktiivne valk on tavaline põletiku marker, mis esineb suuremas kontsentratsioonis neil inimestel, kellel on risk haigestuda südame- ja veresoonkonnahaigustesse.
Osteoprotegeriin on transkriptsioonifaktor, mis osaleb põletiku regulatsioonis ja on kardiovaskulaarhaiguste riskitegur.
Mitme teadusuuringu raames on uuritud ka melatoniini mõju kardiovaskulaarhaiguste ennetamisel ja ravis. Melatoniin on käbinäärmes sünteesitav hormoon, mis on võimeline alandama üldkolesterooli, LDL-kolesterooli ja HDL-kolesterooli taset rottide vereplasmas. Farmakoloogiliste annuste manustamisel täheldatud ka vererõhu langust. Seega arvatakse, et melatoniin on efektiivne hüpertensiooniravim. Sellegipoolest on vaja enne litsentseerimist teha täiendavaid uuringuid võimalike kõrvaltoimete ja optimaalsete ravimikoguste kohta.