tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aust-Agderi maakond

Aust-Agderi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Lõuna-Norras.
2020. aastal moodustati Aust-Agderi ja Vest-Agderi maakonnast Agderi maakond.
Grímsey

Grímsey on saar Islandist 40 km põhjas. 
Grímsey asub täpselt põhjapolaarjoonel. Saare pindala on 5,3 km² ja suurim kõrgus 105 m. Saar moodustas kuni 2009. aastani omaette Grímseyjarhreppuri omavalitsuse, see kuulus Eyjafjarðarsýsla maakonda, kuid hääletuse järel liituti siis Akureyri omavalitsusega. Grímseyl elas 2021. aasta seisuga 57 inimest, peamine tegevusala on kalapüük. Saarel on väike lennuväli, toimub regulaarne lennuühendus Akureyri ja parvlaevaühendus Dalvíkiga.
Snyder Rini

Snyder Rini (17. juuli 1949 – 5. august 2025) oli Saalomoni Saarte poliitik. 20. aprillist 4. maini 2006 oli ta peaminister. 
Aastatel 2000–2001 ja 2002–2003 oli ta Saalomoni Saarte rahandusminister. Aastatel 2001–2006 oli Snyder Rini ühtlasi Allan Kemakeza valitsuses asepeaminister.
Tema esitamine peaministri ametikohale parlamendi poolt 18. aprillil 2006 kutsus esile ulatuslikud meeleavaldused, sest teda peeti korrumpeerunud ekspeaministri Allan Kemakeza liitlaseks ja mõjutatavaks nii kohalike hiinlaste kui ka Taiwani ja Hiina poliitiliste ning äriringkondade poolt. Rahutuste tõttu lükati ka tema ametissenimetamine 19. aprillilt üle 20. aprillile.
23. aprillil 2006 kasvasid tema vastu suunatud rahutused üle vägivaldseteks aktsioonideks kohalike hiinlaste vastu, mille tulemusena põletati maha pealinna Honiara hiina linnaosa ja Hiina võimud olid sunnitud alustama hiinlaste evakueerimist Saalomoni Saartelt.
26. aprillil 2006 astus Snyder Rini peaministri ametist tagasi, ootamata ära parlamendis tema vastu algatatud umbusaldusavalduse tulemusi. Rini tagasiastumine vallandas pealinnas Honiaras rõõmupeo.
21. detsembrist 2007 kuni 21. aprillini 2010 oli ta Derek Sikua valitsuse rahandusminister.
Pforzheim

Pforzheim on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal. Asub Würmi, Nagoldi ja Enzi jõe liitumiskohas, Schwarzwaldi serval.
Linnas on sündinud Johann Reuchlin ja Heinrich Otto Wieland.
23. veebruaril 1945 pommitasid Suurbritannia kuningliku õhuväe lennukid Pforzheimi. Hävis 67,5% linnast (kesklinnast koguni 98%), hukkus vähemalt 17 600 inimest.
Korporatsioon Revelia vapp

Korporatsioon Revelia vapp on korporatsioon Revelia ametlik vapp.
Vapi rohelisel väljal on kullatud loorberiokste vahel hõbetatud lindiga asutamiskuupäev, mustal väljal on kolm kullatud kroonidega hõbeleopardi Tallinna vapilt ja valgel väljal Revelia sirkel. Vapp võeti vastu korp! Revelia koosolekul 27. veebruaril 1921.
Korporatsioon Revelia lipp

Korporatsioon Revelia lipp on korporatsioon Revelia lipp.
Lipu roheline värv väljendab lootust ja tööarmastust, must ausust ja õiglust, valge puhtust, omavahelist vendlust ja koostööd rahvaga.
Lipp oli esmakordselt avalikkuse ees 8. detsembril 1920.
Põltsamaa valla lipp

Põltsamaa valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Põltsamaa valla lipp.
Lipp on kinnitatud 18. augustil 1998.
Lipu kirjeldus.
Põltsamaa valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Rohelise kanga keskel on kujutatud leiba, mille tagant tõusevad kolm viljapead ning kangas on ääristatud neljast küljest kaheksateistkümne ristikulehega. Leib, viljapead ja ristikulehed on kuldsed.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus.
Põltsamaa (põld see maa) ümbruses asuvad Eesti ühed viljakamad põllumaad ning sellest on tuletatud ka lipp. Kolm kuldset viljapead sümboliseerivad viljakaid põlde ning stiliseeritud leib põldudega seotud eestlaste peatoitu läbi aegade. Üldiselt on lipukujutis sümboliks põllumeeste traditsioonilisele maalähedasele eluviisile ja austusväärsele tööle, mis on siinmail olnud peamine jõukuseallikas. Viimasest on omakorda võrsunud ümbruskonna elanike üldtuntud haridus- ja kultuurilembus. 
Lipu ääriseks olevad kuldsed ristikulehed viitavad teisele peamisele põllumajandusharule – loomakasvatusele. Ristikulehed sümboliseerivad ka riste, mis on maailmas kõige levinum kristluse sümbol. Kanga roheline värvus on looduse, elu igavese uuenemise ja nooruse võrdkuju. Kuldne on küpse vilja, rikkuse ja auväärsuse sümbol.
Ludwigshafen

Ludwigshafen on linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal. Asub Reini vasakul kaldal, Mannheimi naabruses.
Tänapäeva linna kohale rajas Pfalzi kuurvürst Friedrich IV 1607. aastal Mannheimi kindlustuse. 1820. aastal rajati sinna kaubapunkt, mis sai nime Baieri kuninga Ludwig I järgi. 1859. aastal sai asula linnaõigused.
Ludwigshafenis on BASF-i peakorter.
Ludwigshafenis on sündinud Helmut Kohl.
Sõpruslinnad.
Ludwigshafenil on kuus sõpruslinna:
Annoboni keel

Annoboni keel (omakeelne nimetus fá d'Ambô või fla d'Ambu või fa d'Ambu) on portugali kreoolkeel, mida kõneldakse põhiliselt Ekvatoriaal-Guineas Annobóni saarel. 
Kõnelejate arv oli 2010. aasta andmetel Ekvatoriaal-Guineas 5000(1999. aasta andmetel 2500 (Annobóni saarel 2000, Bioko saarel Malabos 500 Annobónilt väljarännanute järglast, mujal üksikud), maailmas kokku 3100 (seda kõneldakse veel Hispaanias)). Kõnelejad on põhiliselt Angola päritolu aafriklaste, hispaanlaste ja portugallaste segaverelised järeltulijad. 
Keele kood on standardi ISO 639-2 järgi cpp (muud portugali keele põhised kreoolkeeled) ja standardi ISO 639-3 järgi 
fab. 
Päritolu.
Seda keelt kõnelesid algselt portugallaste ja peamiselt São Tomé saarelt ja Angolast Annobóni saarele toodud orjataride järeltulijad. Seetõttu sisaldab ta portugali ja forro keele elemente. 
Keelele on mõju avaldanud ka Fernando Póo inglise kreoolkeel.
Keele iseloomustus.
Annoboni keel sarnaneb forro keelega. 
Keele ehitus langeb kokku forro keele ehitusega. Sõnavara langeb kokku 62,5% ulatuses. 
Kui Annobón läks Hispaania valdusse, laenas ta muuhulgas hispaanlastega sõlmitud segaabielude tõttu hispaania sõnu, mis moodustavad sõnavarast 10%. Hispaania ja portugali keele sarnasuse tõttu ei ole siiski kõikidel juhtudel võimalik vahet teha portugali keelest pärit sõnade ja hispaania laenude vahel. 
Keelele on iseloomulikud vokaalharmoonia ja toonisandhi. Võib-olla on olemas lühikeste ja pikkade vokaalide opositsioon.
Arvsõnaline täiend järgneb põhisõnale. Ka määrsõnaline täiend järgneb põhisõnale. Seda peetakse bantu substraadi mõjuks. 
Murded.
Annobóni saarel ja Bioko saarel kõneldava keele vahel on väikesed erinevused. 
Staatus.
Annoboni keelel ei ole kuskil ametliku keele staatust. Nagu mujalgi Ekvatoriaal-Guineas, on Annobóni saarel ametlikuks keeleks hispaania keel, mida kasutatakse halduses ja hariduses.
Nii Annobónil kui ka Malabos on keel kasutusel kõigil elualadel, välja arvatud haldus ja haridus. 
Keele kasutamine on seotud kultuurilise identiteedi ja grupisolidaarsusega. 
Malabos õpivad paljud annoboni keele kõnelejad hispaania keelt, Annobónil õpitakse hispaania keelt vähem. Annobóni naised hispaania keelt hästi ei oska. 
Bioko saarel õpivad paljud Fernando Póo inglise kreoolkeelt. 
Katoliiklaste liturgiline keel on portugali keel.
Korporatsioon Fraternitas Liviensis

Korporatsioon Fraternitas Liviensis (lühendatult korp! Fraternitas Liviensis) on 28. jaanuaril 1918 Tartus asutatud Eesti üliõpilaskorporatsioon.
Korp! Fraternitas Liviensis asutati seitsme Tartu Ülikoolis õppinud eesti rahvusest farmaatsiatudengi poolt. Algul võisid korporatsiooniga liituda üksnes farmaatsiat õppivad üliõpilased. Alates 1925. aastast võisid korporatsiooniga liituda kõik eesti rahvusest Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis õppivad meestudengid. 1930. aastal võeti korp! Fraternitas Liviensis vastu Eesti Korporatsioonide Liitu. 1936. aastal asutati Tallinnas korporatsiooni osakond, kuhu kuulusid Tallinna Tehnikaülikoolis õppivad liikmed.
1940. aastaks oli korporatsiooniga liitunud umbes 300 liiget. Seoses nõukogude võimu kehtestamisega Eestis likvideeriti kõik üliõpilasühingud. Nende varad anti üle muuseumitele ja osaliselt peideti liikmete kodudesse. Okupatsioonide ajal tegutsesid eesti üliõpilaste organisatsioonid paguluses. Ka Fraternitas Liviensise traditsioonid hoiti paguluses alal. 29. detsembril 1988 taastati korporatsiooni tegevus Tartus ja 6. mail 1989 ka Tallinnas.
2020. aasta jaanuaris kuulus korporatsiooni 205 liiget. Korporatsiooni liikmed on olnud näiteks Fred Kudu, Eerik Kumari, Oskar Luts, Janno Reiljan, Alfred Tooming, ning auvilistlased Hugo Salasoo, Arvo Mägi ja Olev Träss.
Korporatsioon Ugala

Korporatsioon Ugala (Korp! Ugala, lühend C!U!) on 10. novembril 1913 Tartus asutatud akadeemiline organisatsioon, mis ühendab eesti rahvusest meessoost üliõpilasi ja vilistlasi. Ugala tegevkonvendid on tegutsenud nii Tallinnas kui ka Tartus, praegu asub konvent ainult Tartus. Tänapäeval hõlmab Ugala ka mitut väliskoondist.
Liikmeskond.
Korp! Ugala võtab liikmeks eesti soost meesüliõpilasi või kõrgharidusega inimesi vastavalt konvendikoosoleku otsusele.
Välissuhted.
Korp! Ugala on Eesti Korporatsioonide Liidu asutajaliige, ehkki 2008. aastal liikmesus peatati. Samuti on Korporatsioon Ugala sõlminud sõpruslepingud järgmiste välismaiste üliõpilasorganisatsioonidega:
Chattogram

Chattogram (ka Chittagong) on linn Bangladeshis, Chattogrami jaotise ja Chattogrami ringkonna halduskeskus. Asub Bengali lahe rannikul, Karnaphuli jõe suudmes. 
Chattogram on Bangladeshi suurim sadamalinn ja tähtis majanduskeskus. Linn on erimajandustsoon.
Melilla

Melilla (berberi keeles "Mričon", araabia keeles مليلة "Malīliyah") on Hispaaniale kuuluv linn Aafrikas Maroko rannikul.
Ceuta

Ceuta (tamasikti "Sibta") on Hispaaniale kuuluv linn Aafrikas, Gibraltari väina ääres Maroko rannikul.
Linnast oli pärit Muḩammad al-Idrīsī.
Madridi autonoomne piirkond

Madridi autonoomne piirkond on Hispaania keskosas asuv autonoomne piirkond.
Autonoomne piirkond ei jagune provintsideks, vaid on ise ühtlasi Madridi provints.
Provintsi maa-alale kuulub ka Hispaania pealinn Madrid.
Haldusjaotus.
Piirkonnas on 179 kohalikku omavalitsusüksust ja 801 asulat.
Vallad.
Madridi autonoomsesse piirkonda kuuluvad järgmised 179 valda:
"Tabelis on loetletud vallad nende artikleid arvestamata."
Kliima.
Madridi autonoomse piirkonna aasta keskmine temperatuur on +14,0 °C, jaanuaris +5,6 °C, augustis +24,0 °C.
Aastas sajab keskmiselt 462 mm, sealhulgas jaanuaris 47 mm ja augustis 12 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 2792 tundi, sealhulgas jaanuaris 153 ja augustis 336 tundi.
Porkuni piiskopilinnus

Porkuni piiskopilinnus (saksa keeles "Schloß Borkholm") oli Tallinna piiskopile kuulunud linnus Virumaal. Nüüdisajal jäävad piiskopilinnuse varemed Tapa valla territooriumile.
Ajalugu.
Linnus rajati Porkuni järve kaldal asuvale künkale aastail 1477–1479 Tallinna piiskopi Simon von der Borchi valitsusajal, Tallinna piiskoppidele antud lauamõisa alale. von der Borchi järgi sai koht ka oma nime ("Borchholm"-Borchi saar).
Ebakorrapärase nelinurgaga moodustanud laagerkastell-linnuse nurkades asusid suurtükitornid.
Tõenäoliselt pole linnust piiranud ringmüüri ja torne rajatud kogu nende kõrguses siiski üheaegselt, vaid pikema perioodi vältel. Väravatorni kaunistasid algselt mälestuskivi Tallinna piiskopkonna ja von der Borchi perekonna vappidega. Kindluses oli kinnitatud seinale ka Tallinna piiskopi Johann Blankenfeldi (1514–1524) vapp.
Linnuse kabeli koori ehituse osadeks olevad ümarkaarsed apsiidid (eendehitused) on iseloomulikud romaani perioodile. Torni tippu ehtiv mašikuliifriis pärineb aga hoopis hilisemast ajast, nagu kinnitab 17. ja 19. sajandil Porkuni linnusest loodud gravüüride võrdlus.
Linnus sai raskelt kannatada 1558. aastal Liivi sõjas: 1558. aasta juulis piirasid lossi Moskva tsaaririigi väed ja vallutasid selle, 1558. aasta oktoobris piirasid Liivi orduväed kindlust, kuid edutult ja 1558. aasta novembris enne kindluse mahajätmist põletasid vene väed kindluse, kuid pärast sõjakäiku Rakverele asusid taas seal laagrisse. 1561. aasta 31. mail ja 30. septembril proovis kindlust vallutada Holsteini hertsog Magnus, kuna pidas seda Tallinna piiskopi pärandusena endale kuuluvaks, kuid Rootsi väeülem Klas Horn võitis selle oma kuningale.
Sõja järel kaotas oma sõjalise tähtsuse ja hakkas lagunema. Linnust on mainitud 18. mail 1595 sõlmitud Täyssinä rahulepingus, kui Moskva tsaaririik loobus muuhulgas kõigist õigustest mitmete Eestimaa linnuste ja nende läänide üle. 17. sajandil kindlust Rootsi maarevisjoniraamatustes ei nimetata. Piirkond ise kuulus Tiesenhausenitele, kellelt see mõisate reduktsiooni ajal riigistati Rootsi riigi kasuks, kuid kellele see Venemaa keisririigi ajal uuesti tagastati.
Praeguseks on linnusest alles vaid vundament ja üks väravatorn, kus töötab paemuuseum.
Porkuni

Porkuni on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
1977. aastal liideti Porkuni külaga Jõeotsa.
Nimi.
Tallinna piiskopi Simon von der Borchi valitsusajal rajati aastatel 1477–1479 Porkuni järve kaldal asuvale künkale Tallinna piiskoppidele antud lauamõisa alale Porkuni piiskopilinnus. Linnuse rajaja von der Borchi järgi sai Porkuni ka nime ("Borchholm"-Borchi saar).
17. sajandi alguse Rootsi kaardil on Porkuni tähistatud nimega "Borckholmen". 
18. sajandi lõpul Ludwig August Mellini koostatud atlases on Porkuni märgitud kahes keeles: Borkholm, Porkoni M.
San Antonio de Palé

San Antonio de Palé (ka: "Palé", "Palea", "San Antonio", "San Antonio de Palea", "Ambô", "Annobón") on küla (nimetatud ka linnaks) Guinea lahes asuva Ekvatoriaal-Guineale kuuluva Annobóni saare põhjatipus Palmari neemest lõunas, Annobóni provintsi halduskeskus. 
Geograafilised koordinaadid on 1°24'5" S, 5°37'57" E ehk 1,4014° S, 5,6325° E (või 1,41° S, 5,61° E).
Elanike arvuna on nimetatud 5008, mis on kogu saare ja provintsi elanike arv 2001. aasta rahvaloenduse järgi. 
1983. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 910 elanikku. Hiljem ei ole San Antonio de Palé elanike arvu rahvaloendusel eraldi välja toodud. 
Elanike arvuna on nimetatud ka 1636, 1516, 400 ja 600. Tõenäoliselt on elanikke umbes 1500. 
Palmari neemel on majakas. Neeme lähedal on misjonipunkt. 
San Antonio de Palé lähedal on lennuväli. Sealt viib külasse kilomeetripikkune asfalteeritud sõiduteega ning kõnniteedega tee. 
Küla tänavaid on nimetatud puhasteks. 
Küla veevarustust on parandatud Hispaania abiga. 
Rajatud on hulk hooneid garnisonile ja presidendipalee. Tänavaid on asfalteeritud. 
Sadama kood on 226ABU.
Nord-Trøndelagi maakond

Nord-Trøndelagi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Kesk-Norras. Piirnes idas Rootsiga.
2018. aastal moodustati Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast Trøndelagi maakond.
Vallad.
Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006.
Sør-Trøndelagi maakond

Sør-Trøndelagi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Kesk-Norras. Piirnes Nord-Trøndelagi, Møre og Romsdali, Opplandi ja Hedmarki maakonnaga ning idas Rootsiga.
2018. aastal moodustati Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast Trøndelagi maakond.
Vallad.
Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006.
K. K. Downing

K. K. Downing (kodanikunimega Kenneth Downing Jr.; sündis 27. oktoobril 1951 Inglismaal West Bromwichis) on briti muusik, ansambli Judas Priest endine kitarrist ja asutajaliige. 
Downing mängis bändis 1970. aastast kuni 20. aprillini 2011.
Rob Halford

Rob Halford (täisnimega Robert John Arthur Halford; sündinud 25. augustil 1951 Birminghamis) on briti muusik, ansambli Judas Priest laulja aastatel 1973–1992 ja alates 2003.
Rob Halford alustas lauljateed 1960. aastate lõpul ansamblites Athens Wood, Lord Lucifer, Abraxas, Thark ja Hiroshima. 1973. aastal liitus ta aga Judas Priestiga, kuna selle bassimees Ian Hill käis Halfordi õega ning viimane tutvustas lauljat bändile. Juba järgmisel aastal andis Judas Priest koos Halfordiga välja oma debüütalbumi "Rocka Rolla", millele peagi järgnesid "Sad Wings of Destiny" (1976), "Sin After Sin" (1977), "Stained Class" (1978) ja kontsertalbum "Unleashed in the East". Tõeline läbimurre saavutati aga 1980. aasta albumiga "British Steel", mis aitas "heavy metal"'it populariseerida. Halford sai tuntuks oma suure hääleulatuse poolest (üle nelja oktavi). Samuti tõi Rob Halford alates "British Steelist" raskesse muusikasse naha, needid ja kõik muu sellesarnase. Tema muusika ja väljanägemise tõttu hakati teda kutsuma Metal God'iks, laulu "Metal Gods" järgi. Samas on ka Judas Priesti puhul kasutatud hüüdnime Metal Gods.
"British Steeli" järel andis Judas Priest välja veel viis edukat stuudioalbumit: "Screaming for Vengeange" (1982), "Defenders of the Faith" (1984), "Turbo" (1986), "Ram it Down" (1988) ja "Painkiller" (1990). Viimase plaadi tegemise järel otsustas Halford aga Judas Priestist lahkuda. 1990. aastatel tegeles ta peamiselt sooloprojektidega: esialgu moodustas ta bändi Fight, seejärel projekti 2wo ning viimaks klassikalist "heavy metal"'it tegeva Halfordi. Viimane osutus kõige edukamaks. Halford on seni välja andnud neli stuudioalbumit: "Resurrection" (2000), "Crucible" (2002), " (2009) ja " (2010).
2003. aastal naasis Halford Judas Priesti ning 2005. aastal anti välja plaat "Angel of Retribution". Seda tutvustava turnee raames jõudis Judas Priest ka Eestisse. 2008. aastal anti välja duubelalbum "Nostradamus".
Lisaks Judas Priestile ja sooloprojektidele on Halford olnud külalisesineja ka Black Sabbathis, Panteras ja veel mitmes tuntud hevibändis.
Rising in the East

"Rising in the East" on Judas Priesti kontsert-DVD, mis salvestati Jaapanis Tōkyō Budōkani kontserdihallis ning ilmus 2005. aastal.
Küpsuskirjand

Küpsuskirjandiks nimetatakse kooli lõpueksamil kirjutatavat kirjandit, mille põhjal hinnatakse lõpetaja emakeele- ja arutlusoskust ning silmaringi.
Eesti.
Eestis on küpsuskirjand alates 1997. aastast üks kohustuslikest riigieksamitest. Eesti õppekeelega koolides kannab see ametlikku nime eesti keele riigieksam, vene õppekeelega koolides vene keele riigieksam. 
Õpilane peab valima ühe teema kümnest ning selle põhjal kirjutama sidusa arutleva teksti, milles kasutab ka kirjanduslikke allikaid (ilukirjandus, õppekirjandus, aimekirjandus, teaduskirjandus, ajakirjandus jm). Kirjandi orienteeruv pikkus on 600–800 sõna, kirjutamiseks on aega 6 astronoomilist tundi. Õpilane võib kirjutamise ajal kasutada õigekeelsussõnaraamatut. Töid hindab riiklik eksamikomisjon.
Emakeele riigieksami teemad Eesti koolides.
Kirjandi teemad valitakse järgmisest kümnest teemavaldkonnast:
1997.
Eesti õppekeelega koolides
1998.
Eesti õppekeelega koolides
1999.
Eesti õppekeelega koolides
Vene õppekeelega koolides
2000.
Eesti õppekeelega koolides
Vene õppekeelega koolides
2001.
Eesti õppekeelega koolides
Kirjandit kirjutas 9289 eksaminandi.
Vene õppekeelega koolides
2002.
Eesti õppekeelega koolides
Kirjandit kirjutas 9874 eksaminandi.
Vene õppekeelega koolides
2003.
Eesti õppekeelega koolides
Kirjandit kirjutas 9585 eksaminandi.
Vene õppekeelega koolides
2004.
Eesti õppekeelega koolides
Kirjandit kirjutas 9472 eksaminandi.
Vene õppekeelega koolides
2005.
Eesti õppekeelega koolides
Kokku kirjutas kirjandit 9767 eksaminandi.
Vene õppekeelega koolides
2006.
Eesti õppekeelega koolides
Kokku 10 004 kirjandikirjutajat.
Vene õppekeelega koolides
2007.
Eesti õppekeelega koolides
Kirjandikirjutajaid oli 14 174.
Vene õppekeelega koolides
2008.
Eesti õppekeelega koolides
Vene õppekeelega koolides
2009.
Ühised teemad
2010.
Ühitatud teemad
2011.
Eesti ja vene koolide ühised teemad
Kirjandit kirjutas 11 443 õpilast, sealhulgas 9925 eesti õppekeelega ja 1518 vene õppekeelega koolide abiturienti.
Traditsioonilisel kujul kirjutati kirjandit viimast korda. 2012. aastast on eesti keele riigieksam kaheosaline, koosnedes tekstianalüüsist ja lühikirjandist.
Schwyzi kanton

Schwyzi kanton on kanton Šveitsi keskosas. Kanton oli koos Uri ja Unterwaldeniga üks kolmest nn. metsakantonist, mis panid augustis 1291 aluse Šveitsile.
Kantoni nimi tuleneb Schwyzi linna nimest. Selle kantoni järgi on omakorda nime saanud Šveits ning Šveitsi Konföderatsiooni lipu päritolu on seotud Schwyzi kantoni vapiga.
Kanton jaguneb halduslikult 6 ringkonnaks, milles on kokku 30 valda.
Urbanus I

Urbanus I valitses 222–230. Ta oli 17. paavst.
Urbanus I sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas ja oli Pontianuse (või Pontiuse) poeg. "Liber Pontificalise" järgi sai ta ametisse 226. aastal ja oli ametis 8 aastat 11 kuud ja 12 päeva.
Urbanuse ajal jätkus skisma Hippolytusega, kes kirjutas sel ajal oma teose "Philosophymena". Urbanust seostatakse püha Cecilia martüüriumiga, sest ta ristis "Liber Pontificalise" järgi Cecilia abikaasa Valerianuse ja tolle venna Tiburtiuse. Ta lasi ka Cecilia haua kohale ehitada kiriku. Urbanus I olevat elanud Via Appia lähedal koopas. "Liber Pontificalise" järgi andis ta korralduse valmistada armulaualiturgial kasutatavad esemed hõbedast ja ta laskis 25 titulaarkirikule valmistada hõbedast pateenid. Urbanus I olevat tunnustanud, et kirik omandab maiseid rikkusi.
Urbanusele omistatakse üks kiri, mis koostati arvatavasti tunduvalt hilisemal ajal.
Ta ordineeris 9 presbüterit, 5 diakonit ja 8 piiskoppi.
Urbanus I hukati kristliku traditsiooni järgi 23. mail 230, kui tal löödi pea maha ja ta maeti "Liber Pontificalise" järgi 25. mail Praetextatuse katakombides, teise versiooni järgi on ta maetud San Callisto katakombidesse. Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Urbanus I mälestuspäev on 25. mai.
Urbanus I ja Eesti.
Urbanus I mälestuspäev on eesti rahvakalendris tuntud urbanipäevana. Eesti vanarahva uskumuse järgi kaitseb Urbanus I tormi ja välgu eest.
Urbanus I on Urvaste kiriku ja Varbla kiriku kaitsepühak.
Puhtaverelised

Puhtaverelisteks nimetatakse "Harry Potteri" sarja võlumaailmas nõidu ja võlureid, kelle esivanemate hulgas pole mugusid, vaid ainult puhtaverelised nõiad ja võlurid. Voldemorti pooldajad on just need, kes peavad nn sopaverelisi alamaks rassiks ja taunivad igati nendega sõbrunemist. Tegelikult aga ei olene võluri või nõia võlujõu võimsus sellest, kas ta on puhta- või sopavereline.
Nicolas Flamel

Nicolas Flamel ([nikɔla flamɛl]; arvatavasti 1330 Pontoise – 22. märts 1418 Pariis) oli prantsuse kirjutaja ja käsikirjade müüja.
Pärimuse järgi oli Flamel alkeemik, kes avastas tarkade kivi ja elueliksiiri. Legende Flameli tegevusest alkeemikuna, avastustest ja mitmesaja-aastasest elueast on leitud juba 17. sajandi allikatest ning hiljem on need levinud ilukirjanduses ja alkeemiaalastes tekstides. Tema eluajast pole teada ühtki allikat, mis mainiks tema seotust farmaatsia, meditsiini või alkeemiaga.
Eluloolist.
Flamel elas Pariisis ja tema elulugu on üks paremini dokumenteerituid nende hulgast, keda peetakse alkeemiaga seotuks. Tal oli kaks kirjutajatöökoda ja 1368. aastal abiellus ta Perenelle'iga, kelle kaasavaraks oli tolle kahe eelmise abikaasa varandus. Jõukas abielupaar oli tuntud oma omandi ja rahaliste annetuste poolest, dokumenteeritud on skulptuuride tellimine kirikule ja heategevus. 
Mõlemad elasid vanaks. Nicolas suri 80. eluaastates ja kujundas 1410. aastal oma tulevase hauakivi. Kivile on raiutud Kristuse, Peetruse ja Pauluse figuurid, tekstuurkirjas tekst ning surnukeha kujutis kivi allosas. Tänapäeval asub kivi Pariisis Cluny muuseumis.
Flamel maeti Saint-Jacques-de-la-Boucherie kiriku kesklöövi lõppu (kirik on tänaseks suuremalt osalt hävinud, alles on Saint-Jacquesi torn. Tema testament oli helde, kuid tema varandus polnud selline muinasjutuline rikkus, millest kõnelevad hilisemad legendid.
Flameli maja.
Üks maja, kus Flamel kunagi elas, on säilinud. See asub aadressil Montmorency tänav 51 ja on kogu Pariisi vanim kivimaja. Maja valmis 1407. aastal ning selle seinale on kirjutatud: "Meie, künnimehed ja naised, kes me elame vööruses selles majas, mis on ehitatud 1407, oleme kohustatud iga päev lausuma meieisapalve ja "Ave Maria" palve, tänades Jumalat tema hiilguse eest, mis andestab vaestele ja surnud patustele". Tänapäeval on selle maja esimesel korrusel restoran.
Pariisis on Louvre'i lähedal Nicolas Flameli tänav. See ristub Perenelle'i tänavaga, mis on saanud nime tema naise järgi.
Kirjandusliku tegelasena.
Nicolas Flameli on mainitud paljudes raamatutes:
Piatra Neamț

Piatra Neamț (ungari keeles "Karácsonkő", saksa keeles "Kreuzburg an der Bistritz") on linn Rumeenias, Neamți maakonna keskus.
Linn asub Bistrița jõe kaldal.
Neamți maakond

Neamți maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldova piirkonnas. Lääneosa Dămuci, Bicaz-Chei ja Bicazu-Ardeleani vald asuvad Transilvaanias.
Tripoli (Liibanon)

Tripoli on linn Liibanonis, Põhja-Liibanoni kubernerkonna halduskeskus. Asub Vahemere kaldal.
Ajalugu.
Tripoli asutati foiniiklaste kaubapunktina 9. sajandil eKr. 539. aastal eKr langes pärsia võimu alla. 1109 kuni 1289 oli ristisõdijate loodud Tripoli krahvkonna pealinn.
Tripoli on Beiruti järel elanike arvult teine linn Liibanonis.
Rahvastikust 80% on sunniidid.
Tripoli

Tripoli (kreeka Trípolis/Τρίπολις 'kolm linna', araabia Ţarābulus/طرابلس) on Liibüa pealinn ja suurim linn. Asub Vahemere kaldal.
Tripoli on Liibüa peamine sadam, kaubandus- ja tööstuskeskus.
Ajalugu.
Tänapäeva Tripoli kohale asutasid foiniiklased 7. sajandil eKr Oea linna. Hiljem läks linn kreeklaste koloonia Kürenaika, seejärel Kartaago võimu alla.
2. sajandi lõpus eKr kuulus linn Rooma riigi Aafrika provintsi ja kandis nime "Regio Syrtica". 3. sajandi alguses tunti Oea, Sabratha ja Leptis Magna linnasid nime all Regio Tripolitana. Arvatavasti oli Leptis Magnast pärit Septimius Severuse ajal tegemist eraldi provintsiga.
Kuna Tripoli on olnud pidevalt asustatud, ei ole sellest ajastust ehitisi peaaegu säilinud.
9. sajandi Pärsia ajaloolase al-Baladhuri järgi hõivasid Tripoli juba 642. või 643. aastal muslimid. Linn oli Fatimiidide, seejärel Mamelukkide dünastia võimu all. Mingil perioodil kuulus see Almohaadide impeeriumisse ja Hafsiidide kuningriigile.
1510. aastal hõivas linna Hispaania sõjamees Pedro Navarro, 1523. aastal anti see Malta ordule. Ordu eesmärk oli hoida linna sattumast kristlaste laevaliiklust kimbutanud berberi piraatide kätte. 1551. aastal alistus linn Osmanitele. 16. kuni 19. sajandini oli Tripoli vaheaegadega Osmanite riigi osa.
1911. aastal kuulutas Itaalia oma Tripolis elavate kodanike kaitsmise ettekäändel Osmanite riigile sõja. Järgmisel aastal sõlmitud rahulepinguga läksid Tripolitaania, Kürenaika ja Fezzani provintsid Itaalia võimu alla.
1943. aastal hõivasid Tripoli liitlasväed ja kuni Liibüa iseseisvumiseni 1951. aastal haldas linna Suurbritannia.
2014–2017 ei maandunud kodusõja tõttu Liibüa pealinnas Tripolis asuvas rahvusvahelises lennujaamas Tripoli International reisilennukeid. 2016. aastal alustati lennujaama taastamist. Reisilennukid maanduvad lennujaamas taas alates 2017. aastast, mil Liibüa lennuettevõttele Libyan Airlines kuuluv lennuk Bombardier maandus Tripoli Internationalis.
Yozgat

Yozgat on linn Türgis, Yozgati provintsi keskus. Asub 170 km Ankarast idas.
Ajalugu.
Yozgati piirkond oli asustatud juba hetiitide ajal. 1398. aastal liideti Yozgat Osmanite riigiga.
Gepard

Gepard ("Acinonyx jubatus") on kaslaste sugukonda kuuluv imetaja. 
Kirjeldus.
Gepardi kehapikkus on 150 cm, sellele lisandub saba pikkusega 70 cm. Kaal on umbes 70 kg. Selle kaslase keha on otsekui jooksmiseks loodud. Gepard ei saa oma küüniseid täies ulatuses sisse tõmmata.
Eluviis.
Emasloomad elavad kas üksi või koos poegadega nende kasvamise ajal. Isased elavad karjas, mille juht langetab kõik otsused. Kohtutakse ainult paaritumiseks.
Gepard on kiireim maismaaloom. Ta võib lühikesel distantsil (kuni 400 m) saavutada kiiruse 120 km/h, mis võimaldab tal jahtida ka nii väledaid saakloomi nagu gasellid. Siiski lõpeb rekordkiiruse omaniku jaht üheksal juhul kümnest läbikukkumisega. Jahti peab gepard päeval.
Paljunemine.
Gepard saavutab suguküpsuse umbes kolmeaastaselt. Tiinus kestab umbes 95 päeva. Kui gepard parajasti jahti ei pea, siis viibib ta koopas, kus emasloom toob ilmale 4-6 pisikest, kes ei kaalu palju rohkem kui apelsin. Suurem osa neist langeb teiste kiskjate saagiks. Pojad lahkuvad ema hoole alt umbes pooleteise aasta vanuselt, kuid elavad koos vendade ja õdedega, kuni neist on saanud väga head jahimehed. Vabas looduses võib gepard elada 15 aastaseks.
Leviala.
Gepard oli varem levinud kogu Aafrikas ja Lõuna-Aasias, viimasel jääajal ka Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Tänapäeval on gepard levinud Aafrikas peamiselt Saharast lõuna pool. Iisraelis, Indias, Pakistanis ja Afganistanis on gepard välja surnud. Iraanis on säilinud vabas looduses 50...200 looma, kuid sealne alamliik sureb asurkonna väiksuse tõttu ilmselt välja hoolimata rangetest kaitsemeetmetest. Hinnanguliselt elab kogu maailmas 9000 – 12 000 gepardit.
Räpina valla lipp

Räpina valla lipp on Eesti haldusüksuse Räpina valla lipp.
Lipp on kinnitatud 11. jaanuaril 2000.
Kui Räpina linn ja vald ühinesid 2002. aasta sügisel ühtseks omavalitsusüksuseks – Räpina vallaks, siis jäid kasutusele nii Räpina valla, kui ka Räpina linna lipp.
Lipu kirjeldus.
Räpina valla ristkülikukujuline lipp koosneb kahest horisontaalsest laiust, mis on eraldatud kuuselõikega. Ülemine laid on valge ja moodustab 2 ühikut ning alumine on sinine ja moodustab 3,5 ühikut lipu laiusest. Kuuselõige on 1,5 ühikut kõrge.
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Prõpjat

Prõpjat on kummituslinn Ukrainas Kiievi oblastis Prõpjatsi jõe kaldal. Prõpjat asub Tšornobõli ohutsoonis.
Prõpjati hakati rajama 4. veebruaril 1970. Esialgu taheti linn koos tuumaelektrijaamaga rajada 25 km kaugusele Kiievist, ent teadlaste soovitusel valiti lõpuks praegune asukoht 100 km kaugusel Kiievist Valgevene piiri ääres. Linn on saanud nime linna lähedalt mööduva Prõpjatsi jõe järgi. Linnaõigused sai Prõpjat 1979. aastal.
Linn asub umbes kolme km kaugusel Tšornobõli tuumaelektrijaamast. Seal elasid elektrijaama töötajad oma perekondadega. Pärast Tšornobõli tuumakatastroofi evakueeriti kõik linna ja ümbruskonna külade elanikud. Pärast tuumaõnnetust on asula elaniketa; 1986. aastal elas linnas 49 400 inimest. Prõpjati elanud asustati ümber paarikümne kilomeetri kaugusel asuvasse Slavutõtši linna.
Veel hiljaaegu oli Prõpjat sisuliselt hilise nõukogude aja muuseum. Kõik korterelamud, ujulad, haiglad ja teised ehitised olid maha jäetud koos kogu sisustusega kuni riiete, mänguasjade ja paberiteni. Elanikel lubati kaasa võtta ainult isiklikud dokumendid ning saastumata raamatuid ja rõivastust. Pärast õnnetust hukati mõne kuritegeliku rühmituse liikmed, kes käisid Prõpjatis väärtesemeid toomas ja müüsid neid turul. Kurjategijaid oli lihtne tabada, sest esemed olid radioaktiivselt saastunud.
Millalgi 21. sajandi algul on kuritegelikud jõugud linna täielikult rüüstanud. Linnast toodavad esemed ei ole enam radioaktiivsed ja varastatud on kõik tualetipoti istmeteni välja. Majade katused lasevad hooldamatuse tõttu vett läbi ning pole ime näha puid kasvamas majade katustel ja isegi sees. Mõnekümne aasta pärast on kogu linn eeldatavasti varemetes.
Prõpjat ja selle lähiümbrus on veel mitmesaja aasta jooksul elamiskõlbmatud. Tänapäeval moodustab praktiliselt kogu radioaktiivse kiirguse tseesium-137, millel kulub kolm sajandit, et tema tase langeks tuhandikuni praegusest.
Linna lähiümbruses elab hulgaliselt metsloomi, sealhulgas metsistunud hobuste karjad.
Linna teenindas Janivi raudteejaam, mis asus Ovrutši ja Tšernigivi vahelisel raudteeliinil.
Ristirohi

Ristirohi ("Senecio" L.) on taimeperekond korvõieliste sugukonnast.
Perekonnas on mitu tuhat liiki. Ta on levinud üle maailma. 
Ristirohud on ühe- või kaheaastased rohttaimed või püsikud. Mõned liigid on sukulendid, mõned on igihaljad poolpõõsad, põõsad või ronitaimed. Ida-Aafrika mägedes (ka Kilimanjarol) on isegi puukujulisi liike. 
Ainuüksi Kesk-Euroopas on 30 pärismaist liiki, näiteks harilik ristirohi ("Senecio vulgaris") ja pihkane ristirohi, mis on levinud umbrohud. 
Nimetus.
Ladinakeelne nimetus tuleb ladina sõnast "senex" 'rauk'. Põhjus on arvatavasti selles, et äraõitsenud taimed meenutavad oma valkjate juuskroonidega raugajuukseid. Võib-olla ka on asi poolkerakujulistes ja paljastes õiepõhjades, mis meenutavad kiilaspead.
Mürgisus.
Perekonnale on tüüpilised pürroliditsiinialkaloidid, mis suurelt jaolt kahjustavad maksa ja tekitavad vähki. Mürgistussümptomid ilmnevad enamasti hilja (mitme nädala või kuu pärast). Mürgistus on võimalik saada ka mee ja lehmapiima kaudu. Karjamaal veised küll väldivad ristirohtu, mitte aga heinas. Sööda suur ristirohusisaldus võib seetõttu veiseid tugevasti kahjustada. Väga suure annuse korral on võimalik ka surmav mürgistus, eriti väikeimetajatel. Mitmed väga mürgised liigid on Mehhikos rahvapärane hiiremürk. 
Rahvameditsiinis kasutatakse peenendatud ristirohtu menstruatsioonihäirete ja ninaverejooksu puhul, kuid iseravimine ei ole siiski soovitatav.
Hüpertensioon

 
Hüpertensioon ehk arteriaalne hüpertensioon on püsivalt normaalsest kõrgem arteriaalne vererõhk.
Eristatakse essentsiaalset hüpertensiooni ehk kõrgvererõhktõbe ja sekundaarset hüpertensiooni. 
Hüpertensioon inimesel.
Piirväärtuseks inimesel on süstoolne üle 140 mm Hg ja diastoolne üle 90 mm Hg. Põhjuseks võib olla veresoonte ahenemine, neeru- ja kesknärvisüsteemi haigused. Vererõhk kasvab vanemas eas ja on seotud nii pärilike tegurite kui eluviisidega. Piirates suitsetamist, tehes füüsilist tööd, tarbides vähem soola, loomseid rasvu ja alkoholi võib vererõhu tõusu peatada või isegi langetada. Vererõhku võivad tõsta ka mõned muude haiguste raviks tarvitatavad arstimid.
Hüpertensioon veterinaarias.
Keskmiseks piirväärtuseks koertel ja kassidel on süstoolne üle 160 mm Hg ja diastoolne üle 100 mm Hg. Keskmine süstoolne vererõhk üle 200 mm Hg vajab kohe ravi.
Hüpertensiooni põhjuseks koertel ja kassidel on neeruhaigused, hüperadrenokortitsism, kilpnäärme haigused, "diabetes mellitus", maksa haigused, krooniline aneemia ja mõned ravimid (erütropoetiin, glükokortikosteroidid).
Geriaatrilistel koertel ja kassidel on hüpertensiooni peamiseks põhjuseks neeru haigused. 
Koertel ja kassidel esineb sagedamini sekundaarset hüpertensiooni.
Insult

Insult ehk ajurabandus ehk apopleksia (ladina keeles "insultus") on inimestel ja paljudel teistel kesknärvisüsteemiga loomadel esineda võiv äge, lokaalsete neuroloogiliste võõrutusnähtudega ja/või üldsümptomitega kulgev aju kahjustust väljendav sündroom, mis kestab üle 24 tunni. Insult ei ole omaette haigus, vaid aju verevarustuse häirete tagajärjel tekkinud sümptomite kompleks. 
Insuldil eristatakse kolme alaliiki: 
Insuldi sümptomid
Insuldi hoiatussümptomid on järsk seletamatu tuimus või „sipelgate jooksmise” tunne ühes kehapooles, järsku tekkinud tugev peavalu, nägemishäire, rääkimise raskus või kõnes takerdumine, äkki tekkinud kohmakus või liikumatus. Mõnikord eelneb insuldile mini-insult, millel on samasugused nähud, kuid mis kestab lühikest aega (mõnest minutist paari tunnini).
Meditsiinikeeles nimetatakse seda transitoorseks isheemiliseks atakiks (TIA).
Kui Te tunnete nimetatud hoiatussümptomeid, siis pöörduge esimesel võimalusel arsti poole. Tehke seda ka siis, kui Teil on need sümptomid juba möödunud.
Järgnev tabel näitab, millise tõenäosusega tekib inimesel transitoorse isheemilise ataki ehk mini-insuldi järel insult.
Kui inimesel on juba insult olnud, siis selle kordumise tõenäosus on järgmine.
Insuliin

Insuliin on peptiidhormoon, mida toodetakse enamiku selgroogsete pankrease Langerhansi saarte beetarakkudes. See reguleerib vere glükoosisisaldust, süsivesikute, rasvade ja valkude ainevahetust ning mõjutab rakkude jagunemist ja kasvu.
Insuliini vabaneb verre proportsionaalselt söögikorrajärgse veresuhkru ehk vere glükoosi sisalduse suurenemisega.
Insuliini sekretsiooni pankrease rakkudest reguleerib adenosiintrifosfaat.
Pankrease Langerhansi saarte beetarakkude töö häirete korral, aga ka nende rakkude kaasasündinud ainevahetushäireid, millega seoses väheneb insuliini süntees, loetakse suhkurtõve välja kujunemisel oluliseks teguriks.
Biokeemia.
Insuliin on peptiidhormoon. Insuliinimolekuli koostises on 52 aminohapet ja selle molekulmass on 5808 daltonit (Da).
Biofunktsioonid.
Insuliin on vajalik glükoosi verest rakkudesse suunamiseks. Insuliin soodustab glükogeeni sünteesi ja glükolüüsi ning takistab glükogeeni lõhustumist ja glükoneogeneesi.
Rasvkoes, maksas ja piimanäärmetes stimuleerib insuliin rasvhapete sünteesi.
Kolesterool.
Insuliin võib suurendada esimest tüüpi ehk insuliinisõltuva diabeedi korral HDL-i ehk suure tihedusega lipoproteiinide sisaldust vereplasmas, milles kolesterooli osakaal on üsna väike.
Ajaloolist.
1912. aastal pakkus Edward (Albert) Sharpey-Schafer (1850–1935) välja teooria, mille kohaselt on suhkurdiabeedi põhjustajaks pankreases leiduv aktiivne aine insuliin (inglise keeles "insulin").
Esimesena eraldasid pankrease Langerhansi saarte beetarakkude ekstraktist insuliini Frederick Grant Banting ja Charles Herbert Best 1921. aastal. Ravitoimet katsetati koertel, kelle pankreas oli eemaldatud – pankreaseekstrakti süstimine aitas neil edukalt diabeediga elada.
Koduloomade elunditest eraldatud insuliini hakati ka diabeediraviks kasutama. Insuliin võeti kasutusele ajal, mil puudusid nõuded inimestel kasutatavate ravimite kliiniliste uuringute läbiviimise kohta.
Pärast insuliini keemilist sünteesimist 1963. aastal sai võimalikuks vähendada loomse insuliini kasutamist ravi otstarbel.
Infarkt

Infarkt ehk kohalik vereringehäire (ladina keeles "infarctus") on elundi või elundi osa kärbumine ehk nekroos, mis on tingitud piisava verevoolu lakkamisest antud anatamoomilisse piirkonda. Verevoolu lakkamine põhjustab toitainete ja hapnikuvaeguse. Enamasti on inimesel infarkti põhjuseks ateroskleroosist tingitud arteri ummistumine. Samas võib veresoone topistada ka tromb, gaasimull või mõni muu kehast pärinev materjal. Harvem esinevate infarkti liikide hulka kuulub veresoonte jõulisest kokkutõmbest tingitud infarkt. Infarkti tekkeks ei pea veresoon täielikult sulguma. Infarkt tekib ka siis, kui osaliselt avatud veresoon ei suuda piisavas koguse verd läbi lasta.
Sagedasemad: müokardi (südamelihase) infarkt, ajuinfarkt (isheemiline insult), mesenteriaalinfarkt.
Inimene.
Infarktide ja kärbuste klassifikatsioon Eestis.
Eesti tervishoiusüsteemis kasutatavas RHK-10-s on infarktid ja kärbused liigitatud eri alapeatükkidesse, mida vajadusel täpsustatakse ka teistesse peatükkidesse klassifitseeritud alamjaotistega.
RHK-10. Infarkti klassifikatsioon ja kohandused
Nekroos infarkti piirkonnas.
Infarkti piirkonnas võib esineda nekroosi eri vorme, näiteks: 
Viited.
Südamelihase infarkt, avaldumine ja ravivõimalused
Isheemia

Isheemia on kehaosa vere juurdevoolu vähenemine, mis on tekkinud veresoonte ahenemise või blokeerumise tagajärjel. 
Arteri ahenemise põhjuseks võib olla vigastus, surve arterile, spastiline ahenemine, tromboos, emboolia või ateroskleroos. 
Kestva isheemiatõve tagajärjeks võib olla kudede kärbumine.
Furunkul

Furunkul (ladina keeles "furunculus") ehk koeranael on mädane karvanääpsu põletik, mida põhjustab rasunäärmest sisenenud stafülokokk.
Glükoos

Glükoos ehk viinamarjasuhkur on monosahhariid, mis kuulub disahhariidide sahharoosi ja laktoosi koostisse. Glükoos tekib taimedes fotosünteesi tulemusena.
Glükoos on püsisoojaste loomade eelistatud energiaallikas. Nad varuvad glükoosi lihastesse ja maksa glükogeeni kujul. 
Glükoos on tselluloosi polümeerse molekuli elementaarlülina oluline taime rakukesta komponent. Taimede glükoosivarud on tärklise kujul põhiliselt seemnetes ja mugulates. 
Keemiline valem on C6H12O6.
Glükoosi isomeer on fruktoos.
Tärklis

Tärklis (ladina keeles "Amylum") on orgaaniline aine, makromolekul, ka polüsahhariid. Tärklis on tooraine mitmele tööstusharule (paberitööstus, toiduainetetööstus, alkoholitööstus, ravimitööstus jt). Tärklis on söödav toiduaine (ka toidulisaaine) ja loomakasvatustes kasutatav söödamaterjal. Tärklist loetakse taastuvaks tooraineks.
Mõisted.
Ainsuslik mõiste "tärklis" ei tähenda mingit kindlat keemilist ühendit, vaid tähistab üldmõistet. Seega oleks korrektne nimetus "tärklised", viimane pole aga pika ainsusetraditsiooni tõttu kasutusel.
Taimedes.
Tärklis on taimede glükoosivaru. Ta koosneb kahest glükoosi polümeerist: amüloosist ja amülopektiinist (enamasti on nende suhe 20:80 või 30:70). 
Looduslikult leidub teda väga paljudes taimedes. Taimedes jaotub tärklis ebaühtlaselt. Taimed tarbivad tärklist erinevatel arenguetappidel ja seetõttu varieerub tema sisaldus taimes nii liigiti kui ka indiviiditi suuresti nii juurtes, lehtedes, vartes, risoomides, mugulates, õites, viljades ja seemnetes.
Keemilised omadused.
Looduslik tärklis talub halvasti nii termilist kui ka mehaanilist töötlust.
Tärklise põhiomaduseks on hüdrolüüs (reageerib veega), mille kiirendamiseks kasutatakse katalüsaatorina väävelhapet.
Tärklis hüdrolüüsub ka inimorganismis ensüümide (fermentide) toimel.
Tärklis on puhtal kujul vees lahustumatu, lõhnatu ja maitsetu valge pulber.
Tööstusliku töötluse tulemusel muutuvad tärklise lahustuvus, veesiduvus, plastilisus, venivus, geelistusvõime jpt omadused.
Kasutamine toiduainena.
Toiduainetetööstustes.
Toiduainetööstused ja toitlustusettevõtted kasutavad toidulisaainetena keemiliselt (alused, happed, soolad), ensümaatiliselt või füüsikaliselt töödeldud tärkliseid.
Töödeldud (modifitseeritud) tärklisevorme on palju ja neid tähistatakse toiduainete pakenditel paljudes riikides koodidega E1400–E1450.
Disahhariidid

Disahhariid on süsivesik, mis koosneb kahest monosahhariidist. Tuntuim disahhariid on sahharoos ehk suhkur, mis koosneb glükoosist ja fruktoosist. Teised tavalisemad disahhariidid on laktoos ja maltoos.
Nagu ka monosahhariidid, on disahhariidid vees lahustuvad.
Monosahhariidide liitumine disahhariidideks toimub kondensatsioonireaktsiooni kaudu (ühe liitumisreaktsiooni tulemuseks on disahhariidimolekul ja veemolekul). Disahhariidide lagundamine monosahhariidideks toimub hüdrolüüsis ensüümi disahharidaasi abil.
Gini koefitsient

Gini koefitsient ehk Gini kordaja codice_1 on ühiskonna tulude jaotuse ebavõrdsuse näitaja. Mida suurem on Gini koefitsient, seda ebavõrdsem on tulude jaotus. Näitaja võttis kasutusele Itaalia statistik Corrado Gini.
Gini koefitsient leitakse tulugruppide kumulatiivset osatähtsust kogutulus väljendava Lorenzi kõvera ja perfektselt ühtlase tulujaotuse korral joonistuva sirge (absoluutse võrdsuse joone) vahelise pindala suhtena mainitud sirge alusesse pindalasse. Seega jääb näitaja arvväärtus alati vahemikku 0–1.
Gini indeksiks nimetatakse sama näitajat protsentides väljendatuna (indeks saadakse koefitsiendi korrutamisel sajaga).
Tulude jaotust loetakse suhteliselt võrdseks, kui koefitsient on vahemikus 0,2–0,35. Arenenud tööstusriikide Gini koefitsient jääb sellesse vahemikku. Arenguriikide Gini koefitsient jääb vahemikku 0,45–0,6.
Eri riikide Gini koefitsientide võrdlemisel on oluline teada, millise tulu ja milliste tulugruppide alusel on koefitsient arvutatud ning millist arvutusmetoodikat on kasutatud. Näiteks erinevad tavapäraselt riigi Gini koefitsiendid bruto- ja netotulu kohta.
Eesti Gini koefitsient.
2011. aastal oli Eesti Gini koefitsient Statistikaameti andmetel 0,2622.
2000. aastal oli Eesti sissetulekute ebavõrdsuse poolest maailma riikide arvestuses 61. kohal. Euroopa Liidu riikidest oli Eestist tagapool vaid Portugal. 2001. aastal arvutati Eesti Gini koefitsiendiks 0,38. Maakondlikult oli koefitsient kõrgeim Harju- ja Tartumaal.
Sahhariidid

Sahhariidid ehk glütsiidid (traditsioonilise, ent ebatäpse nimetusega süsivesikud ehk karbohüdraadid) on keemilised ained, mille molekulid on biomolekulid, mis koosnevad süsiniku, vesiniku ja hapniku aatomitest.
Määratluse "süsivesikud" päritolu.
Nad on saanud süsivesikute ehk karbohüdraatide nimetuse oma elementaarkoostise tõttu: ühe süsinikuaatomi kohta on valemi Cn(H2O)n järgi seotud üks molekul vett (süsinikuhüdraat).
Et paljude sahhariidide empiiriline valem on kujul Cn(H2O)m, siis arvati ekslikult, et tegu on süsiniku hüdraatidega, mistõttu Carl Schmidt võttis 1844 kasutusele termini "süsivesikud" ("Kohlehydrate", tänapäeva saksa keeles "Kohlenhydrate"). Sahhariididel võib siiski olla ka teistsugune empiiriline valem ning nad võivad sisaldada muid funktsionaalrühmi ja heteroaatomeid (näiteks lämmastik, väävel); teisalt on samasuguse empiirilise valemiga aineid, mis ei ole sahhariidid, sest nad ei ole hüdroksüaldehüüdid ega hüdroksüketoonid.
Üldiselt on tegu sahhariidiga, kui aine molekulis leidub vähemalt üks aldehüüdrühm või ketorühm ja vähemalt kaks hüdroksürühma.
Liigitus.
Olenevalt neid moodustavate monoosijääkide arvust jagunevad süsivesikud:
Süsivesikud inimese toitainetena.
Sahhariidid annavad ainevahetuseks ning aju ja närvisüsteemi tööks vajaliku energia ning on rakumembraanide koostisosa. Kuna nad seeduvad kiiresti, vabastavad sahhariidid oma energia kiiremini kui valgud ja rasvad. Süsivesikud annavad 4 kilokalorit ühe grammi kohta (17kJ)
Amülaasid

Amülaas on seedeensüüm, mis lõhustab tärklist maltoosiks, mille maltaas lõhustab glükoosiks. Amülaasi sisaldab inimesel pankrease nõre ja sülg. Taimedes toodetakse amülaasi viljade küpsemisel ja terade idanemisel. Ka mõned mikroorganismid toodavad amülaasi tärklise lagundamiseks.
Maailma riikide järjestus sissetulekute ebavõrdsuse järgi

Riikide ja maade nimekiri sorteerituna Gini indeksi põhjal. Mida väiksem on Gini indeks, seda kõrgemal tasemel on sotsiaalne ja majanduslik võrdsus ühiskonnaliikmete vahel. Kõik andmed pärinevad CIA The World Factbook'st.
Värskeimat infot saab vaadata CIA lehelt, kus Eesti Vabariik on (kõige värskemate) 2019. aasta andmete põhjal 37. kohal
Sülg

Sülg ("saliva") on inimesel ja paljudel teistel loomadel süljenäärmete nõre, mis on keeruka koostisega, läbipaistev, värvitu ja kergelt leeliseline (pH 7...8). Sülg on vajalik toidu niisutamiseks, et hõlbustada neelamist, samuti saab sellest alguse seedimine (sülje abil seeditakse mõnesid ühendeid). 
Sülje koostis.
Sülg koosneb 98% veest ning sisaldab ka mukopolüsahhariide, ensüüme ja elektrolüüte.
Immunoloogia

Immunoloogia on teadus immuunsusest ehk organismide vastupanuvõimest haigustekitajatele ja kõigele kehavõõrale (sealhulgas elupäästvaile siiratud elunditele). 
Immunoloogia uurib nii immuunsuse teket ja arengut (immunobioloogia, immunogeneetika) kui ka immuunsuse haiguslikke kõrvalekaldeid (immunopatoloogia).
Iatrokeemia

Iatrokeemia on alkeemial põhinev keemia ja meditsiini haru, mis pidas haiguste põhjuseks organismi kehavedelike ja kolme aine – elavhõbeda, väävli ja soola – tasakaalu muutumist vaeguse või liia suunas. Sellest arusaamast lähtuvalt üritati haigusi ravida keemiliste vahenditega. Kui varem tegelesid alkeemikud peamiselt metallide muundamisega, siis iatrokeemia tõi sisse uue vaate – alkeemia protsesse tuleb näha kõikjal ümbritsevas, ka elu inimkehas on pideva ainemuundumise tulemus. See oli murranguline, uus vaade, üldistav seos. Termin tuleneb kreeka keelest, "iatros" tähendab arsti.
Iatrokeemia oli populaarne 16.–18. sajandil. Selle pioneer oli šveitslane Paracelsus.
Seriaalne muusika

Seriaalne muusika, ka serialistlik muusika või seeriamuusika on muusika, mille loomisel on kasutatud seriaalset meetodit.
Ajalugu.
Seriaalse meetodi kasutuselevõtt ja seriaalse muusika loomine olid seotud oluliste muudatustega 1900. aastate alguse muusikas, kui toimus tonaalsuse lagunemine ning tekkis atonaalsus.
Seriaalse muusika ajaloo võib jaotada kolmeks põhiperioodiks:
Alates 1960.–1970. aastatest võib rääkida ka n-ö postserialistlikust muusikast.
Eestis loodi esimesed seriaalsed muusikateosed 1960. aastatel.
Yunnan

Yunnan on provints Edela-Hiinas. Yunnan piirneb idas India ja Myanmariga, lõunas Laose ja Vietnamiga. Põhjas ja läänes piirneb ta Sichuani, Guizhou ja Guangxi provintsiga.
Loodus.
Yunnan on mägine. Põhjas asuv Moirigkawagarbo mägi Hengduan Shani ahelikus ulatub 6740 meetri kõrguseni. Lõuna ja ida pool on maastik madalam ja tasasem. Yunnani läbib palju jõgesid, mis algavad Tiibeti kiltmaalt. Neist suurimad on Jangtse, Mekong ja Hồng Hà. Provintsi madalaim koht asub Hồng Hà jõe orus ja on 76 meetrit üle merepinna.
Haldusjaotus.
Provints koosneb 8 ringkonna õigustega linnast ja 8 autonoomsest ringkonnast. Need jagunevad 129 maakonna tasemel haldusüksuseks ja 1565 vallaks.
Rahvastik.
Yunnan on Hiina kõige mitmekesisema etnilise koostisega provints. Hiinlased moodustavad rahvastikust 66,2%. Suurimad vähemusrahvad on jiid (11%), baid (3,6%), hanid (3,4%), tšuangid (2,7%), taid (2,7%), hmongid (2,5%) ja hueid (hiinlastest moslemid; 1,5%). Ametlikult on vähemusrahvaid kokku 25.
Enamik rahvaid räägib hiina keelte edelamandariini murdeid. Need on lähedased naaberprovintsides Sichuanis ja Guizhous kõneldavatele. Vähemusrahvad kõnelevad tiibeti-birma keeli (jiid, baid ja hanid ning tiibetlased), tai keeli (tšuangid, taid), hmongi keelt ja teisi miao-jao keeli.
Ajalugu.
1. mail 1965 avastati Yunnanist "Homo erectus"'e säilmed (kaks hammast). Lähedusest leiti tööriistu. Nende vanuseks hinnatakse 1,7 miljonit aastat ja see on vanim inimese eellase leid Hiinas.