tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Měčín

Měčín (saksa keeles "Metschin") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Měčín asub Klatovyst ligi 13 km kirdes ja Plzeňist umbes 29 km lõunas.
Měčín paikneb merepinnast 476 meetri kõrgusel.
Měčínit on ürikutes esmamainitud 1352. aastal. Ei ole teada, millal Měčín omandas linnaõigused. Měčín kaotas linnaõigused 1945. aastal, kuid sai need tagasi 4. juunil 1992.
Cunard Building (New York)

Cunard Building (ka "Standard &amp; Poors Building") on 22-korruseline büroohoone Ameerika Ühendriikides New Yorgis aadressil 25 Broadway. Hoone paikneb Alam-Manhattani finantspiirkonnas Bowling Greeni pargi kõrval. Hoone kõrgus on 77,64 m. Ehitise projekteeris uusrenessanss-stiilis Benjamin W. Morris koos konsultantidega arhitektuuribüroost Carrère &amp; Hastings.
Funktsioon.
See oli ehitatud Briti-Ameerika aurulaevade operaatorfirma Cunard Line'i peakontoriks Põhja-Ameerikas.
Mälestisväärsus.
1995. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks ("New York City Landmark"). See kuulub Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riikliku Registri järgi samuti Wall Streeti ajaloolisse piirkonda ("Wall Street Historic District").
Bojan Bogdanović

Bojan Bogdanović (sündinud 18. aprillil 1989 Mostaris, Bosnia ja Hertsegoviinas) on horvaatia elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Utah Jazz.
Karjäär.
Euroopa.
Bogdanović alustas karjääri 2004. aastal kodulinnaklubis Mostari Zrinjski, misjärel sõlmis mitmeaastase lepingu Madridi Realiga. Ta mängis Reali noortemeeskonnas madalamates liigades ning oli laenul esimeses koduklubis Zrinjskis ja Hispaania kõrgliigaklubis Murcias.
Seejärel mängis ta aastatel 2009–2011 Zagrebi Cibonas ja aastatel 2011–2014 Istanbuli Fenerbahçes ning tuli mõlema riigi meistriks ja karikavõitjaks. Lisaks mängis ta mõlema klubi meeskonnas ka Euroliigas.
NBA.
Bogdanovići mängijaõigused omandas 2011. aasta NBA "draft"'i 31. valikuga Miami Heat, kes vahetas need Minnesota Timberwolvesi kaudu edasi New Jersey Netsi. Debüüthooajal (2014/15) kogus ta vahepeal New Jerseyst Brooklynisse kolinud Netsis keskmiselt 9 punkti ja 2,7 lauapalli mängus ning valiti uustulnukate sümboolsesse teise viisikusse.
Hooajal 2016/17 oli Bogdanović Netsi kasuks toonud keskmiselt 14,2 punkti ja 3,6 lauapalli mängus, kuni vahetati 2017. aasta veebruaris Washington Wizardsisse. Sama aasta suvel siirdus ta kaheks aastaks Indiana Pacersisse, kus kogus hooajal 2018/19 keskmiselt 18 punkti ja 4,1 lauapalli mängus.
7. juulil 2019 sõlmis ta nelja-aastase ja 73 miljonit dollarit väärt lepingu Utah Jazziga. 2019/20. hooajal olid tema keskmised näitajad Jazzis karjääri parimad – 20,2 punkti, 4,1 lauapalli ja 2,1 resultatiivset söötu mängus.
Rahvuskoondis.
Bogdanović on koondises Horvaatiat esindanud 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2013. ja 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2016. aasta olümpiamängudel viskas ta keskmiselt 25,3 punkti mängus ja oli kogu turniiri resultatiivseim mängija.
Viktor von Maydell

Parun Viktor Karl Jakob von Maydell (16. vkj / 28. august ukj 1838 Haapsalu Eestimaa kubermang – 27. jaanuar vkj / 8. veebruar ukj 1898 Stuttgart) oli baltisaksa insener, Eesti poliitik ja Tallinna linnapea.
Viktor Maydell pärines vanast ja paljuharulisest Eestimaa von Maydellide aadlisuguvõsast, kuuludes Keila kihelkonna Rahula mõisast välja kasvanud harru. Viktor Maydelli, mereväe kaptenleitnandist vanaisa Karl Ludwig von Maydell (1771–1844) pani aluse suguvõsa Rahula nooremale liinile, mida jätkas erukaptenist isa Alexander Kasimir von Maydell (1805–1850).
1858. aastal õppis Viktor von Maydell Heidelbergis, seejärel 1858–1862 inseneriteadusi Zürichis, lõpetades kooli inseneridiplomiga. Venemaale tagasi pöördunult astus ta Venemaa keisririigi raudteede valitsuse teenistusse ja oli aastatel 1863–1872 Odessa raudteel Odessa–Tiraspoli lõigu sektsiooniinsener ning osales osakonnainsenerina Jelizavetgradi–Krementšugi ja Krementšugi–Harkovi raudtee ehitusel. Aastatel 1872–1873 juhatas V. von Maydell iseseisvalt Znamenka–Nikolajevi raudteeliini ehitust ja seejärel lahkus raudtee-ehituse ärist ning pöördus 1874. aastal tagasi Eestimaale. Lõuna-Venemaal panustas ta aastatel 1873–1876 kaheksasse Nikolajevi linna viljaaita, mis talle järgnevalt suurt tulu tõid. 
1874. aastal ostis von Maydell krahv C. Buxhöwdenilt 125 000 hõberubla eest suure Viimsi mõisa koos Aegna saare, Haabneeme mõisa ning Pirita ranna ja Pirita kloostrivaremetega. 1882. aastal müüs ta omandatu ja ostis suvituskohaks Keila kihelkonna Kõltsu mõisast eraldatud mereäärse mõisamaakoha Seehof, talle kuulus ka mitu uhket linnamaja Tallinnas. 
Linnas kinnisvara omandamisega omas ta uue linnaseaduse kohaselt valimisõigust ja valiti 1877. aastal Tallinna Linnaduuma (volikogu) valimistel ka Tallinna linnavolinikuks. 1880. aastal valiti ta ehitusasjadega tegelevaks linnanõunikuks. V. von Maydell valiti Tallinna linnavolikokku ka järgnevatelgi linnaduuma valimistel (1881., 1885., 1890. ja 1892. aastal) ning ta jätkas tööd linnanõunikuna, sh 1883–1885 Tallinna linnapea asetäitjana. Kui Thomas Wilhelm Greiffenhagen augustis 1885 tagandati, kuna keeldus linna asjaajamises vene keelt kasutamast, täitis V. von Maydell kuni järgmise volikogu ja selle poolt ametlikult linnapeaks valimiseni detsembris 1885 Tallinna linnapea kohuseid. 
Viktor von Maydell valiti Tallinna linnapeaks tagasi ka 1890. ja 1892. aastal, augustis 1894 astus parun Viktor von Maydel tervislikel ja perekondlikel põhjustel ametist tagasi ja lahkus Tallinnast, asudes koos perekonnaga Stuttgarti, kus ta jaanuaris 1898 suri.
Seattle Kraken

Seattle Kraken on Ameerika Ühendriikide jäähokiklubi, mis liitub 2021/2022 hooajal jäähokiliiga NHLi Läänekonverentsi Vaikse ookeani divisjonis. 
Klubi peatreener on Dave Hakstol.
Praegune koosseis.
"Seisuga 21. juuli 2023"
Välislingid.
https://www.seattlekrakenhockey.com/
Dobruši rajoon

Dobruši rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1453 km². 2018. aasta seisuga elas seal 36 110 inimest.
Rajoon piirneb idas Venemaa Brjanski oblasti Klimovo, Zlõnka ja Novozõbkovi rajooniga. Lõunas piirneb see Ukraina Tšernigivi oblasti Tšernigivi rajooniga. Rajooni territooriumi keskel asub Venemaa Medvežje-Sankovo enklaav.
Rajoon moodustati 1926. aastal, ent juba järgmisel aastal see likvideeriti. Rajoon moodustati taas aastal 1935, aastast 1938 Homieli oblasti koosseisus. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1965. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Barščoŭka, Cierachoŭka, Ivaki, Karma, Kruhaviec-Kalinina, Krupieci, Kuźminičy, Lenina, Nasovičy, Pierarosti, Rassvieti, Žhuńi, Usochskaja Buda ja Vući külanõukogu. Lisaks moodustab omaette haldusüksuse veel Dobruši linn, mis on ka rajooni halduskeskus. Teisi asulaid: Cierachoŭka alev, Nasovičy, Dziamjanki, Karma.
Rajoon asub Polesje madaliku piirialadel. Tähtsaimaks jõeks on Iputs, teine suurem jõgi on Vući jõgi. Kõrgused jäävad vahemikku 140-160 meetrit.
2009. aasta seisuga oli elanikest 90,38% valgevenelasi, 7.26% venelasi, 1,47% ukrainlasi ja 0,89% muust rahvusest inimesi. 41,89% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 55,81% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 15,69% elanikke, vene keelt aga 78,63%.
Euroopa Liidu siseturg

Siseturg on üks Euroopa Liidu tugisammastest, mille eesmärk on tagada inimeste, kaupade, teenuste ning kapitali vaba liikumine kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides. 
Euroopa Liidu kodanikel on õigus õppida, reisida, elada, poodelda, töötada ning ka pensionile jääda igas ELi liikmesriigis.
Lisaks kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumise põhiprintsiibile reguleerivad siseturgu põhimõtted ja eeskirjad, millega tagatakse, et siseturul ei moonutataks konkurentsi ning et liikmesriikide eeskirjad ühtlustataks siseturu toimimiseks vajalikul määral.
Siseturu strateegia on olnud Euroopa Komisjoni plaan, et tagada selle käsitlus täies mahus. Kuigi siseturu strateegia on Euroopa Liidu projekti keskmes, ei ole selle head küljed alati kasulikud, sest siseturu eeskirju ei tunta ja ei ole teostatud või jäävad need alla teistele piirangutele. 
Ajalugu.
1. juulil 1968. aastal jõustus tolliliit, mille tulemusena kaotati Euroopa Majandusühenduse siseselt kaubanduselt tollimaksud. Siseturu tegelik raamistik kehtestati esmalt ühtse Euroopa akti vastuvõtmisega, mis jõustus 1. juulil 1987. See pidi tähendama siseturu loomist, mida iseloomustab kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Pandi paika raamistik ja ressursid selle eesmärgi saavutamiseks. Euroopa Ülemkogu oli 1980. aastate alguses saavutanud Euroopa Majandusühenduse siseturu tugevdamiseks mitu kokkulepet. Seejärel seadis Euroopa Ülemkogu 1985. aasta märtsi tippkohtumisel Euroopa Komisjoni ette ülesande koostada konkreetse ajakavaga üksikasjalik programm ühise suure turu loomiseks 1992. aastaks. Euroopa Komisjoni tollase presidendi Jacques Delorsi juhtimisel avaldas komisjon 1985. aastal siseturu kujundamist käsitleva valge raamatu, mis oli väga üksikasjalik ja sisaldas 279 seadusandlikku ettepanekut, mille eesmärk oli kõrvaldada Euroopa Liidu liikmesriigide vahelised kaubandustõkked.
Valdkonnad.
Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium tegeleb järgmiste Euroopa Liidu siseturu valdkondadega:
Kaupade vaba liikumine.
Ühes liikmesriigis seaduslikult turule lastud tooteid saab üldjuhul vabalt müüa ja kasutada ka teistes liikmesriikides.
Teenuste vaba liikumine.
Euroopa Liidu liikmesriigi ettevõtjatel on õigus Eestis ajutiselt teenust osutada ilma
siin ettevõtet või filiaali asutamata.
Konkurents.
Riigi tegevus tõhusa konkurentsi tagamisel on turumajanduse efektiivse toimimise üks alustalasid.
Kvaliteedi tagamine.
Euroopa siseturu tooted ja teenused peavad vastama kõikidele kohustuslikele nõuetele ja ka klientide ootustele.
Tarbijakaitse.
Tarbijate majandushuvide kaitsega, nende nõustamise ja koolitamisega tegeleb ministeeriumi haldusalas Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet.
Cierachoŭka

Cierachoŭka (transkribeerituna Tserahhovka, poola "Cierachouka") on alev Valgevenes Homieli oblastis Dobruši rajoonis, Cierachoŭka külanõukogu halduskeskus. Alev asub merepinnast 121 meetri kõrgusel Vući jõe kaldal, rajooni keskusest Dobrušist 30 kilomeetri kaugusel.
Alevis on Cierachoŭka raudteejaam. Cierachoŭka juures on savi leiukoht, seal valmistatakse ehitusmaterjale ja leiba ning töödeldakse lina. Haridust annab keskkool, alevis on postkontor, kultuurimaja ja kaks raamatukogu.
Alevi nimi tuleneb isikunimest Cierach.
Ajalugu.
Asula kohta on esimesed teated XVIII sajandist, mil see kuulus Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. 1540. aastatel ehitati sinna ka õigeusu kirik. Küla oli Poola krooni valduses.
Seoses Poola jagamisega läks asula aastal 1772 Venemaa koosseisu. Aastal 1776 oli see krahv Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valduses, külas olid kõrts ja vesiveski. Aastal 1824 ehitati sinna puidust kirik. Aastal 1834 läks küla Ivan Paskevitši valdusse.
Aastal 1874 avati külas Liibavi-Romno raudtee Cierachoŭka raudteejaam. Aastal 1886 oli külas neli tuulikut. Aastal 1896 avati asulas haigla. Aastal 1897 oli külas neli kõrtsi, seal asus ka magasiait. Aastal 1904 põles maha 70 maja, aastal 1907 aga 40 maja.
Aastal 1918 hakkas asula kuuluma Valgevene rahvavabariiki, aastal 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Cierachoŭka Valgevene NSV koosseisu aastal 1926. Järgmisel aastal sai sellest samanimelise rajooni halduskeskus. Aastal 1928 moodustati külas kolhoos. Aastal 1930 avati asulas masina-traktorijaam. Aastal 1938 sai Cierachoŭka alevi staatuse.
23. augustist 1941 kuni 27. septembrini 1943 oli alev Saksa okupatsioonivägede kontrolli all, kes põletasid taandudes maha 320 maja. XX sajandi lõpus asustati sinna 190 Tšornobõli katastroofis saastunud tsoonis elanud peret. Aastal 2011 liideti aleviga samanimeline küla.
Aleksander Čeferin

Aleksander Čeferin (sündinud 13. oktoobril 1967 Ljubljanas) on Sloveenia jurist ja jalgpalliametnik. Ta on aastast 2016 Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) president.
Ta sündis aastal 1967 Ljubljanas juristide perekonnas. Ta on lõpetanud Ljubljana ülikooli õigusteaduskonna.
Ta tegutses aastatel 2006–2011 jalgpalliklubi NK Olimpija Ljubljana juhatuse liikmena. Aastatel 2011–2016 tegutses ta Sloveenia Jalgpalliliidu presidendina. Aastal 2016 valiti ta Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) presidendiks.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last. Ta valdab sloveeni, inglise ja itaalia keelt.
Peter Dutton

Peter Craig Dutton (sündinud 18. novembril 1970 Brisbane'is) on endine Austraalia poliitik, kes oli Austraalia opositsioonijuht ja Liberaalse Partei esimees aastatel 2022–2025. Ta esindas Queenslandis asuvat Dicksoni valimisringkonda Austraalia Esindajatekojas alates 2001. aasta föderaalvalimistest kuni oma mandaadi kaotamiseni 2025. aastal.
Ta lõpetas aastal 1990 Queenslandi politseiakadeemia. Ta töötas aastani 1999 Queenslandi politseis, ta on töötanud narkoüksuses, seksuaalkuritegude rühmas ja riiklikus kuriteoametis. Lisaks töötas ta koos isaga ehitusäris. 
2001. aastal valiti ta Liberaalse Partei kandidaadina Esindajatekoja liikmeks. 18. septembril 2013 sai temast Austraalia tervise- ja spordiminister. 21. detsembril 2014 sai tast Tony Abbotti valitsuse alluvuses sisserände- ja piirikaitse osakonna rändeminister ning see ametikoht oli ka peaminister Malcolm Turnbulli valitsuses. 20. detsembrist 2017 kuni 30. märtsini 2021 oli ta Austraalia siseminister. 30. märtsist 2021 kuni 23. maini 2022 oli ta Austraalia kaitseminister.
Pärast Liberaalse Partei kaotust 2022. aasta föderaalvalimistel valiti Dutton erakonna uueks juhiks, asendades senise esimehe Scott Morrisoni. Temast sai esimene Queenslandist pärit Liberaalse Partei juht ning esimene parteijuht pärast Alexander Downerit, kes esindas parlamendis piirkonda väljaspool Uus-Lõuna-Walesi. 2025. aasta föderaalvalimistel sai Liberaalne Partei Duttoni juhtimisel taas lüüa. Valimistel kaotas Dutton ka oma parlamendikoha, olles sellega esimene föderaalne opositsioonijuht Austraalia ajaloos, kes on valimistel oma koha kaotanud.
Zbraslavi klooster

Zbraslavi tsistertslaste klooster (tšehhi keeles "Zbraslavský klášter", saksa keeles "Königssaal", ladina keeles "Aula Regia") oli üks tähtsamaid tsistertslaste kloostreid Böömimaa kuningriigis. See asus Vltava ääres Zbraslavis Praha lähedal (tänapäeval on koht osa Praha linnast).
Ajaloost.
Kloostri asutas Böömimaa kuningas Václav II 1292. aastal ja sellest sai kuninglik nekropol Přemysliidide dünastia viimastele kuningatele..
Kloostri tuntuim abt oli Peter Zittaust (surnud 1339), kes kirjutas Zbraslavi kroonika ("Chronicon Aulae Regiae"), mis on tähtsaim Böömimaa ajaloo allikas 14. sajandi esimesel poolel.
Václav II tütar ja Karl IV ema Eliška Přemyslovna (ka Böömimaa Elisabeth) toetas kloostri ehitust ja tema põrm maeti Zbraslavi 1330. aastal. Kloostrisse on maetud veel mitu kuningannat. Böömimaa Margaret, Baieri hertsoginna, pidi Poolas saama kuningas Kazimierz III naiseks, kuid ta suri äkitselt ja ka tema põrm on maetud kloostrisse. Viimane Přemysliidide dünastia kuningas, kes Zbraslavi maeti, oli kuningas Wenceslaus IV 1419. aastal. Wenceslaus IV abikaasa Baieri Johanna oli võib-olla ka algselt maetud sinna, kuid tema säilmed viidi hiljem Praha Püha Vituse katedraali.
1420. aastal rüüstasid kloostrit ja kirikut hussiitide väed.
Zbraslavi kloostri uus tähetund saabus 18. sajandil, kui abt Wolfgang Lochner kutsus kuulsa itaalia päritolu tšehhi arhitekti Giovanni Santini Aicheli projekteerima kloostri uut hoonetekompleksi ajakohases barokkstiilis. Tööd viis lõpule Frantisek Maxmilian Kanka 1732. aastal.
1785. aastal saadeti klooster Joseph II käsul laiali ja Zbraslavist sai vallooni aadliku Joseph de Souvaige'i valdus. Uus omanik pani hoonetes käima suhkruvabriku. Vürst Friedrich von Öttingen-Wallerstein omandas Zbraslavi 19. sajandi algul ja tegi sellest oma residentsi. Alates sellest ajast tuntakse kohta Zbraslavi lossi nime all, mitte enam kloostrina. Valduse viimased omanikud on Bartoň-Dobenínid, kes elavad lossis tänaseni. Osa lossist on Tšehhi Rahvusgalerii käsutuses ja seal on eksponeeritud Aasia kunsti püsinäitus.
Zbraslavi madonna.
Zbraslavi kloostri kirikus asus 1340. aastatest pärit tahvelmaal, nn Zbraslavi madonna, Böömimaa gooti maalikunsti tähtteos, mis praegu asub Praha Rahvusgaleriis.
MP 18

MP 18 on Saksa püstolkuulipilduja. See on esimene lahingus kasutatud püstolkuulipilduja, relva MP 18 tootis Theodor Bergmann Abteilung Waffenbau. Esimeses maailmasõjas oli see Saksa armee Sturmbatailloni, mis oli spetsialiseerunud kaevikusõjale, põhiliseks relvaks. 
Kuigi MP 18 tootmine lõpetati 1920. aastatel, jäi selle ehitus suurema osa püstolkuulipildujate eeskujuks kuni 1960. aastateni.
Beretta M1918

Beretta Mudel 1918 on Itaalia püstolkuulipilduja, mis võeti Itaalia relvajõududes kasutusele aastal 1918. Relv konstrueeriti algselt poolautomaatvintpüssiks. M1918 salv on relva peal, ebatavalise kujunduse loogika on, et nii saab ümberlaadimisel kasutada gravitatsiooni abi. Relva ehitusel kasutati pooleldi Villar Perosa õhuki püstolkuulipilduja osi. M1918 on Itaalia sõjaväe esimene püstolkuulipilduja ning tõenäoliselt esimene mõnes sõjaväes üldkasutusse võetud püstolkuulipilduja. Mõnede allikate järgi võeti M1918 kasutusse mõned nädalad enne Saksa püstolkuulipildujat MP 18, kuid täpsed kuupäevad pole teada.
Variandil Mudel 1918/30 sisestati salv altpoolt ning sellele oli kinnitatud tääk. Mudelit 1918/30 toodeti ka Argentinas Hafdasa tehases nime C-1 all, sellest sai alguse sama ettevõtte püstolkuulipilduja Ballester-Riguard.
Browning Auto-5

Browning Automatic 5 (tavaliselt Auto-5 või lihtsalt A-5) on Ameerika Ühendriikide tagasilöögiga ümberlaadiv poolautomaatne haavlipüss, mille konstrueeris John Browning. See oli esimene õnnestunud poolautomaatne haavlipüss ning jäi tootmisesse 1998. aastani. See on automaatse ümberlaadimisega relv, millest saab järjest lasta kuni viis lasku (neli padrunit on salves ja üks rauas). Remington Arms ja Savage Arms müüsid peaaegu identseid relvi Remington Model 11 ja Savage Model 720, kuid nendel ei olnud Browningu salve väljalõiget.
Resonantsisagedus

Resonantsisagedus (ka resonantssagedus) on võnkuva süsteemi omavõnkesagedus, omasagedus ehk vabavõnkumise sagedus. Sundvõnkumise korral on sel sagedusel võnkesüsteemi amplituud kõige suurem.
Vabavõnkumise sageduste näiteid.
Resonantsisageduse formula_1 näiteid:
formula_6
 formula_9
 formula_12
Air Liquide

Air liquide, endine "L'Air liquide" on rahvusvahelise ulatusega Prantsuse tööstuskontsern, mis on spetsialiseerunud tööstusgaasidele, see tähendab tööstusele, tervisele, keskkonnale ja teadusuuringutele. See on esindatud kaheksakümnes riigis üle maailma ja teenindab rohkem kui 3,6 miljonit klienti ja patsienti. Air Liquide'i kontsern on noteeritud Pariisi börsil ja kuulub CAC 40 indeksi, Euro Stoxx 50 ja FTSE4Good koosseisu.
Telkimine

Telkimine on vabas õhus harrastatav tegevus. Lahkutakse linnapiirkondadest, kodupiirkonnast või tsivilisatsioonist ja nauditakse loodust, veetes ühe või mitu ööd õues. Sageli külastatakse riigiparke, muid avalik-õiguslikke looduslikke alasid ja eraomandis olevaid laagriplatse. Telkimine on paljude maailma noorteorganisatsioonide, näiteks skautluse, oluline osa; seda kasutatakse iseseisvuse ja meeskonnatöö õpetamiseks. Telkimist kasutavad ka odava majutusviisina inimesed, kes käivad suurtel vabaõhuüritustel nagu spordikoosolekud ja muusikafestivalid. 
Ajalugu.
1908. aastal kirjutas Thomas Hiram Holding raamatu "The camper's handbook". Tema kirg telkimise vastu tulenes lapsepõlvest: 1853. aastal sõitis ta 300-liikmelise seltskonnaga vagunrongiga mööda Ameerika Ühendriikide preeriaid, läbides umbes 1900 km. 1877. ja 1878. aastal tegi ta kanuumatka mööda Šotimaad. Nendest reisidest kirjutas Thomas Hiram Holding kaks raamatut. Hiljem telkides kasutas ta sõiduvahendina jalgratast ning 1898. aastal kirjutas ta raamatu “Cycle and camp”.
Holding asutas 1901. aastal maailma esimese matkaklubi – Jalgrattamatkajate Ühingu. 1907. aastaks oli see ühinenud paljude teiste klubidega moodustades Suurbritannia ja Iirimaa matkaklubi. 1909. aastal sai Robert Falcon Scottist selle klubi esimene president.
Telkimine matkadel.
Telkimine on populaarne võimalus loodusmatkadel. 
Telkimisvarustus.
Enamikul telkimisaladel on piknikulaud, parkimiskohad ning maa telgi püstitamiseks, lisaks võib olla ka ühiskasutatav tualett ja voolava vee kasutamise võimalus. Kui valmistud telkimiseks, siis asjade pakkimisel on mõistlik teha nimekiri vastavalt sellele, millise varustusega telkimisalale minnakse, et midagi ei ununeks maha. 
Põhilised asjad, mis võiks kaasas olla:
Telkimine Eestis.
Eestis on hea telkida, sest siin on randu, üle 1500 saare, sisemaalt võib leida iidseid metsamaid, suurepäraseid järvi ja sajandeid vanu losse. Eestis on telkimine ja lõkke tegemine seaduslik, aga järgida tuleb riigi poolt kehtestatud reegleid. Erinevate piirkondade jaoks on kehtestatud tuleohu indeks, mida saab kontrollida Eesti Ilmateenistuse veebisaidilt. Lõkkeid on lubatud teha selleks ettenähtud lõkkekohtades, tule tegemiseks võib kasutada mahakukkunud oksi. Veendumaks, et telgid on paigutatud vastavalt seadusele, on mõistlik ööbida nendel maadel, mis on riigiomandis, välja arvatud rahvuspargid ja sõjaväe tsoon. 
Need telkimisalad, mida haldab Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK) on leitavad siit. 
RMK poolt kehtestatud reeglid telkijatele:
Investeerimisstrateegia

Investeerimisstrateegia on järjepidev ja metoodiline lähenemine investeerimisele, mis annab investeerimistegevusele distsipliini ja meetodi ning aitab mõõta ja võrrelda investeerimise tasuvust.
Investeerimisstrateegiaid on väga erinevaid, kuid üldine eesmärk on viia strateegia kooskõlla investori eesmärkide, tegevuse ja huvidega.
Strateegiad.
Kindel sissetulek – kindla sissetuleku toovad investeerijale ettevõtete, riigi ja avalikud võlakirjad, pangahoiused jms. Nendel toodetel on eelnevalt kindlaksmääratud tootluse protsent, mida makstakse perioodiliselt, ja neil on ka tähtaeg.
Lihtaktsiad – lihtaktsiatesse investeerimine on üks traditsioonilisemaid investeerimise viise. Investorid ostavad börsil noteeritud ettevõtte aktsiaid lootuses, et nende väärtus teatud aja jooksul kallineb, misjärel nad saavad aktsiad ostuhinnast suurema summa eest maha müüa ja kasumit teenida.
Dividendid – see strateegia põhineb aktsiate pikaajalisel hoidmisel aktsiaturul, et dividende koguda. Seetõttu on analüüsimisel, millisesse ettevõttesse investeerida, oluline arvestada, milline on nende dividenditootlus. Dividenditootlus näitab eelmise aasta dividendimakse väärtust protsendina aktsia praegusest hinnast.
Väärtusinvesteerimine – väärtusinvesteerimine tähendab alahinnatud ettevõtete otsimist, nende aktsiate ostmist, kui need on odavad, ja müümist, kui need on kallid. Selle strateegia populariseeris legendaarne investor Warren Buffett.
Dogs of the Dow – see on üks lihtsamini mõistetavaid investeerimisstrateegiaid, mille muutis populaarseks Michael B. O'Higginsi 1992. aastal ilmunud raamat "Beating the Dow". "Dogs of the Dow" strateegia kujutab endast Dow Jones 30 edetabelist kõrgeima aastase dividenditootlusega aktsiate valimist.
Ostuhinna keskmistamine – see investeerimistüüp hõlmab kindla rahasumma regulaarset investeerimist teatud varasse, tavaliselt aktsiatesse või võlakirjadesse ning tugineb asjaolule, et aktsiaturg kipub pika aja jooksul tõusma. Ostuhinna keskmistamine väldib lühiajaliste hinnakõikumistega kaasnevat ajastamisriski. Enamasti investeeritakse korra igal kuul, alati sama rahasumma eest, olenemata turgude käitumisest.
Kasvuinvesteerimine – kasvuinvesteerimine on strateegia, mis hõlmab kiire kasvupotentsiaaliga ettevõtete, näiteks tehnoloogia idufirmade, aktsiate ostmist. Need ettevõtted on tavaliselt ülehinnatud nende arvestusväärtuse suhtes, mistõttu on kasvuinvesteerimise strateegia väärtusinvesteerimisele vastupidine.
"Momentum"-investeerimisstrateegia – see strateegia koosneb investeerimisest varadesse, mis on pidevalt tõusutrendis ja mille juba olemasolevat hoost on kerge kasu lõigata. "Momentum"-strateegia nõuab pidevat turu kontrollimist ja valmisolekut tegutsemiseks juhul, kui tõusutrend katkeb.
Roheline investeerimine – roheline investeerimine on suunatud ettevõtetele, kes propageerivad puhtaid energiaressursse ja keskkonnasäästlikke tavasid. Olemas on kaks erinevat roheliste investeeringute tüüpi: otsesed ja kaudsed rohelised investeeringud.
Avenue A

Avenue A on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, First Avenuest kagus ja Avenue B-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 14th Street tänavani, kus see jätkub Stuyvesant Townis ringteena, ühendudes Avenue B-ga. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kui Essex Street.
Seda peetakse East Village'i naabruskonnas asuva Alphabet City kagupiiriks. See on samuti loodepiiriks Tompkins Square Parkile.
Avenue B

Avenue B on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, Avenua A-st kagus ja Avenue C-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 14th Street tänavani, kus see jätkub Stuyvesant Townis ringteena, ühendudes Avenue A-ga. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kuni South Streetini kui Clinton Street.
See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet City's. See on samuti kagupiiriks Tompkins Square Parkile.
Franklin D. Roosevelt East River Drive

Franklin D. Roosevelt East River Drive (lühendatult FDR Drive) on New Yorgis läbi Manhattani saare kagukülje Upper, Midtown ja Lower Manhattani kulgev 15,58 km pikkune kirde-edelasuunaline rohelusega ääristatud kiirtee. See kulgeb enamasti mööda East Riveri paremkallast.
Henry Hudson Parkway

Henry Hudson Parkway (lühendatult FDR Drive) on New Yorgis läbi Manhattani saare loodekülje Upper Manhattani ja Upper West Side'i kulgev 17,62 km pikkune kirde-edelasuunaline rohelusega ääristatud kiirtee. See kulgeb enamasti mööda Hudson Riveri vasakkallast, algusega Yonkersis.
Avenue C

Avenue C ehk Loisaida Avenue (austusavaldusena kohalikele puertoricolastele) on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, Avenua B-st kagus ja Avenue D-st loodes. See kulgeb East Houston Streetist kuni East 20th Streetini. Houston Streetist allpool jätkub avenüü kuni South Streetini kui Pitt Street.
See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet Citys.
James Meredith (jalgpallur)

James Gregory Meredith (sündinud 5. aprillil 1988 Alburys) on Austraalia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Macarthur FC.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Derby County, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. 2006. aastal debüteeris ta Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Cambridge United, kus ta mängis Derby Countyst laenul. 2007. aasta veebruaris oli ta lühikest aega laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Chesterfield.
2007. aasta juulis sõlmis Meredith lepingu Iirimaa kõrgliiga klubiga Sligo Rovers. 2008. aasta jaanuaris naasis ta Inglismaale, sõlmides lepingu League Two klubiga Shrewsbury Town. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis AFC Telford United. Aastatel 2009–2012 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis York City. 2012. aastal võitis ta York Cityga FA Trophy.
2012. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Bradford City. Aastatel 2013–2017 mängis ta klubiga Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2016–17 valiti Meredith League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2017–2019 mängis Meredith Inglismaa esiliiga klubis Millwall.
2019. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Austraalia kõrgliiga klubiga Perth Glory. 2020. aastal liitus ta Macarthuriga.
Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Meredith 12. novembril 2015 MM-i valikmängus Kõrgõzstani vastu. Ta kuulus Austraalia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Avenue D

Avenue D on Ameerika Ühendriikides New Yorgi edela-kirdesuunaline tänav, avenüü, mis asub Manhattanil Avenue C-st kagus ja FDR Drive'ist loodes. See kulgeb East Houston Streetist kuni East 13th Streetini. Houston Streetist edela poole jätkub avenüü kuni Grand Streetini kui Columbia Street.
See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet Citys.
Lauda Air

 Lauda Air oli 1979. aastal asutatud ja aastatel 1985–2012 tegutsev lennundusettevõte. Ettevõtte äriline nimetus oli Lauda Air Luftfahrt GmbH ja peamine tegevuspaik oli Austrias. Ettevõtte asutaja oli Niki Lauda, endine tuntud vormelisõitja. Lauda Air lõpetas tegevuse aastal 2012 ja ühines Austrian Airlinesiga. Aasta hiljem kadus bränd Lauda Air täielikult ja sellest sai Austrian myHoliday’s.
Ajalugu.
Lauda Air asutati 1979. aastal ja ettevõte alustas tegevust 1985. aastal. Ettevõtte asutaja oli endine vormelisõitja Niki Lauda. Lauda Air oli oma algusaastatel väga edukas, olles üks suurimaid vedajaid Austrias. 
Lauda Airi üks esimesi lennukeid oli BAC (British Air Corporation) One-Eleven Series 500. Selle lennuki liisis neile lennundusettevõte TAROM (rumeenia keeles Transporturile Aeriene Române, Rumeenia õhutransport). 
Asutamisaastal avati ka ettevõtte peakontor, mis asus Austria linnas Schwechat.
Aastal 2000 ostis Austrian Airlines ära Lauda Airi, kuid lendas siiski brändinime Lauda Air all.
Lennukid.
Ettevõtte kasutuses oli läbi aegade 45 lennukit. Kaks neist olid Airbus A320, üks BAC One-Eleven Series 500, mis oli ühtlasi ka nende esimene lennuk. Peamised lennukid olid Boeingu toodetud 737 (17 tk), 767 (11 tk) ja 777 (3 tk). Lisaks neile oli Lauda Airil 11 lennukit Bombardier CRJ-100 Series.
Tabelis on Lauda Airi lennukite kogum läbi aegade.
Lauda Airi lend 004.
26. mail 1991 kukkus Tais alla Lauda Airi lend 004. Lennuk Boeing 767, mis kandis Austria kuulsa helilooja Wolfgang Amadeus Mozarti järgi nime Mozart, oli teel Bangkokist Viini. Lennuki pardal olnud 223 inimest, kellest 10 olid meeskonnaliikmed, hukkusid. Lennuki alla kukkumise põhjus oli vasaku mootori tõukejõu tagurdaja (ingl "thrust reverser") põhjuseta aktiveerumine, mille tagajärjel kaotas lennuk õhus olles kontrolli.
Williamsburgi sild

Williamsburgi sild (inglise keeles Williamsburg Bridge) on New Yorgis East Riverit ületav rippsild, mis ühendab Lower East Side'i naabruskonda Manhattanil Williamsburgi naabruskonnaga Brooklynis. Sild valmis aastal 1903 ja see on 2227 meetrit pikk.
Gunnar Klaus Prause

Gunnar Klaus Prause (sündinud 23. märtsil 1960) on saksa majandusteadlane ja Tallinna Tehnikaülikooli külalisprofessor.
Teenistus.
 majandusteaduskonna (Wismari Ärikooli) professor 1994–…;
Berliini Humboldti Ülikooli juures asuva "Institute of Cooperative Studies" juhatuse liige 2005–…; 
TTÜs 2009–…: majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi dotsent (0,25 koormusega) 2009–2012, külalisprofessor 2012–2017, jätkusuutliku väärtusahela juhtimise valdkonna professor (alates 2019 kaasprofessor tenuuris) 2017–2022, aastast 2023 kaasatud professor.
Teadustöö põhisuunad.
Ühiskonnateadused ja kultuur. Majandusteadus.
Avaldanud üle 230 teaduspublikatsiooni. Juhendanud 4 magistri- ja 5 doktoritööd.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus.
Rahvusvaheliste suhete ja teadusprodekaan Wismari Ärikoolis 2005–2007; teadusprorektor Wismari Kõrgkoolis 2007–2010.
Nasovičy

Nasovičy (transkribeerituna Nassovitšõ) on agrolinnake (endine küla ja alev) Valgevenes Homieli oblasti Dobruši rajoonis, Nasovičy külanõukogu halduskeskus. Asula asub Vući jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 35 ja rajooni keskusest Dobrušist 26 kilomeetri kaugusel.
Asulas on Nosavičy raudteepeatus. Seal asuvad keskkool, kultuurimaja, apteek, postkontor ja raamatukogu.
1921. aastal sündis külas Nõukogude sõjaväelane Vassili Kolennikov.
Ajalugu.
Asula lähistel asub nooremal rauaajal kasutusel olnud asulakoht. 
Nasovičy kohta on esimesi teateid aastast 1560. Toona oli tegemist huutoriga. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja selle Rečyca maakonda.
Seoses Poola jagamisega läks Nasovičy aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Belitsa maakonda. Aastaks 1784 oli asula alevi staatuses. Aastal 1841 püstitati sinna õigeusu kirik. Aastal 1854 oli seal kaks tuulikut, kolm kõrtsi, kaks viinakööki ja üks pruulikoda. Aastaks 1860 oli alevis neli veskit. Aastal 1874 avati asulas kool. Aastast 1880 sai asulast samanimelise valla keskus. Seal asus ka haigla. 1886. aastal jäi Nasovičy alevi staatusest ilma.
Aastal 1892 avati külas veinivabrik. Aastal 1897 asusid seal magasiait ja kakskümmend neli poodi. Aastal 1905 leidis külas aset juudivastane pogromm. Aastal 1911 avati külas tarbijate ühistu, seal asus sidejaoskond; kooli juures tegutses ka raamatukogu. Aastal 1918 vallutasid küla Saksa väed.
Nasovičy hakkas 25. märtsil 1918 kuuluma Valgevene Rahvavabariiki. 1. jaanuaril 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et asula kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks alev Valgevene NSV koosseisu aastal 1926, kus sellest sai külanõukogu keskus.
Aastal 1929 moodustati külas kolhoos ja sovhoos. Toona olid külas tuulik ja traktori jõul töötav veski, viinavabrik, sepikoda, rätsepaartellid, lukksepa- ja puusepatöökojad.
Septembris 1943 lasid karistussalklased maha 52 külaelanikku ja põletasid maha 355 maja, 155 elanikku küüditati Saksamaale. Nõukogude väed vabastasid küla 26. septembril 1943. Lahingutes küla pärast hukkus 24 Nõukogude sõdurit. Sõjas hukkus 378 küla elanikku. 
1964. aastal valmis praegune kirik. Aastail 1987–1992 rajati külla elamud, kus hakkas elama 137 Tšornobõli katastroofis saastunud tsoonist ümber asustatud peret. 23. veebruaril 2010 sai Nasovičy agrolinnakese staatuse.
Medvežje-Sankovo

Medvežje-Sankovo on Venemaa enklaav, mis piirneb Valgevene alade Dobruši rajooni Rassvieti külanõukoguga. Administratiivselt kuulub see Brjanski oblasti Zlõnka rajooni Võškovi linnanõukogu koosseisu. Enklaavi piir on tähistamata.
Enklaavi aladele jääb kriidi leiukoht.
Enklaavis asus varem kaks küla: Medvežje ja Sankovo. Need rajati XX sajandi algul, mil vene päritolu ümberasujad ostsid sealselt mõisnikult Švedovilt ligi 4,5 ruutkilomeetrit maad.
1926. aastal likvideeriti Gomeli kubermang. Sel ajal läksid need külad Brjanski kubermangu Novozõbkovi maakonda, seega ka VNFSV koosseisu.
Teise maailmasõja ajal liitusid peaaegu kõik külade elanikud partisanidega. See tõi kaasa tragöödia, kui Saksa karistussalklased põletasid maha valgevene küla Vhatki, pidades sealseid elanikke partisanideks. Ka Medvežje ja Sankovo külad põletati maha.
Algselt ei olnud tegemist enklaaviga, enklaaviks kujunes piirkond Teise maailmasõja järel, mil piire korrigeeriti. Enklaavi eraldab ülejäänud Venemaast ligi 800 (minimaalselt 570) meetrit soiseid alasid.
1926. aastal oli Medvežje külas 159 elanikku ja Sankovo külas 165 elanikku. 1979. aastal oli Medvežjes elanikke 95 ja Sankovos 76. 1989. aastal oli Medvežje elanike arv 49, Sankovo elanike arv 34.
Piirkond kujunes Tšornobõli katastroofi järel üheks saastatumaks piirkonnaks. 1991. aastal võeti vastu otsus, millega sai Sankovo külast keelutsooniks, kus polnud keelatud mitte üksnes elamine, vaid ka igasugune muu tegevus. Medvežje külast sai piirkond, kust elanikud tuli ümber asustada. Sellest ajast peale on enklaav elaniketa.
Bela Tšekurišvili

Bela Tšekurišvili (gruusia keeles ბელა ჩეკურიშვილი; sündinud 25. detsembril 1974 Gurdžaanis) on gruusia kirjanik ja ajakirjanik.
Ta õppis gruusia keelt ja kirjandust Thbilisi Riiklikus Ülikoolis.
Alates 1989. aastast on ta avaldanud luulet. Tema looming on esindatud ka 2016. aastal ilmunud Mariam Tsiklauri koostatud 32 Gruusia naisluuletaja tekstide kakskeelses antoloogias "ქართველი პოეტი ქალები. Georgian Female Poets", samuti on seda tõlgitud saksa, itaalia, prantsuse ja vene keelde.
Sirje Tennosaar

Sirje Tennosaar (kuni 1964. aastani Sirje Arbi; 5. juuni 1943 Tartu – 23. aprill 2021) oli eesti näitleja ja telediktor.
Oli küüditatuna aastatel 1949–1955 Irkutski oblastis.
Ta lõpetas 1961 Tallinna 21. Keskkooli ja 1963 Tallinnfilmi õppestuudio. 
Töötas aastatel 1963–1965 Endlas ja 1966–1967 Draamateatris, oli 1971–1996 Eesti Televisioonis teadustaja ja režissööri assistent, 1993–2000 Kanal 2 režissöör. 
Ta mängis filmis "Jääminek" (1962, Tallinnfilm) ja "Jäljed" (1964, Tallinnfilm), telelavastuses "Maailm minuta" (1974) ja telesarjas "Kelgukoerad" (2009).
Isiklikku.
Sirje Tennosaar oli aastatel 1964–1978 abielus Kalmer Tennosaarega. Nende tütar on Liina Tennosaar.
Peggy March

Margaret Annemarie Battavio ehk Little Peggy March (sündinud 8. märtsil 1948 Lansdale'is Pennsylvanias) on popmuusikat esitav ameerika laulja. Tema esinejanimi "Little Peggy March" tuli produtsentidelt Hugo Perettilt ja Luigi Creatorelt, nad andsid selle talle, kuna ta oli nendega esimese loo lindistamise ajal ainult 13-aastane ja 147 cm pikk; laul, mille ta lindistas, oli "Little Me"; ning tema sünnipäev on märtsis.
Teda teatakse eelkõige löökloo "I Will Follow Him" järgi, mis ilmus 1963. aastal ja jäljendas Petula Clarki prantsuskeelset lugu "Chariot", jõudes Billboard Hot 100 edetabelis esikohale 24. aprillil 1963, kui ta oli kõigest 15-aastane. Ta on endiselt kõige noorim naisartist, kes on tulnud Billboardi edetabelis esikohale. Kuid varsti tulid ka probleemid - kuna ta oli alaealine, siis nn. Coogani seaduse tõttu ei saanud tema vanemad tema raha eest vastutada, see langes tema mänedžer Russell Smithile. Täisealiseks saades avastas ta aga, et Smith oli kogu tema raha ära raisanud ja alles oli vaid 500 dollarit. 1966. aastal lõpetas ta keskkooli.
Peale "I Will Follow Him" Marchil enam USAs edu ei olnud, suuresti alanud Briti invasiooni ja biitlimaania tõttu, tema parimaks tulemuseks jäi "Hello Heartache, Goodbye Love", mis pidi leppima kõigest 26. kohaga. Kuigi ta täht kodus oli hääbunud, siis Euroopas jätkus tema edu ka 1970. aastatel. 1965. aastal võitis ta Baden-Badenis toimunud Lääne-Saksamaa šlaagrivõistluse lauluga "Mit 17 hat man noch Träume", mis tuli Saksamaa edetabelis teiseks. Ka tema teised saksakeelsed laulud olid edukad, ning 1969. aastal kolis ta Münchenisse. Ta proovis ka Saksamaad esindada Eurovisioonil, aastatel 1969 ja 1975, kuid mõlemal korral jäi teiseks.
19. mail 1968 abiellus March oma teise mänedžeri, Arnold "Arnie" Harrisega, 22. jaanuaril 1974 sündis nende tütar Sande Ann. Harris suri 25. märtsil 2013.
1979. aastal proovis March ka diskomuusikasse tulla albumiga "Electrifying", mis aga ei olnud edukas. 1981. aastal ei uuendanud Saksa plaadifirmad enam tema lepinguid ning ta kolis USAsse tagasi. Siiski esineb ta endiselt tihti Saksamaal.
Merike Anderson

Merike Anderson (sündinud 25. detsembril 1981 Tartus) on eesti elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Naiste Korvpalli Meistriliiga klubis Tallinna Ülikool. 
Karjääri jooksul Soome, Läti, Venemaa, Prantsusmaa, Bulgaaria, Belgia ja Saksamaa kõrgliigaklubides mänginud Anderson on 11 korda valitud Eesti aasta parimaks korvpalluriks.
Haridus.
Anderson lõpetas 2000. aastal Tartu Raatuse gümnaasiumi ja 2005. aastal Tallinna Ülikooli (kehakultuuriteaduskond). Korvpallitreeninguid alustas Tartu korvpallikoolis Iivi Kaljuvee juhendamisel.
Klubikarjäär.
Anderson alustas klubikarjääri 16-aastaselt Tartu Ülikooli SK naiskonnas ning tõi hooajal 1998/99 meistriliigas keskmiselt 16,5 punkti ja 3,9 lauapalli mängus.
Ta on tulnud viis korda TPÜ naiskonnas (2000–2003 ja 2005) Eesti meistriks ning saanud meistrivõistlustel 2004. aastal hõbeda ja 2007. aastal TÜ/Makroflexi naiskonnas pronksi. Võitnud aastatel 2001–2004 TPÜ naiskonnas Eesti karika. 2007. aastal kogus ta TÜ/Makroflexis kaheksa mänguga keskmiselt 39,5 minutit, 30,1 punkti, 9,8 lauapalli, 3 resultatiivset söötu ja 3 vaheltlõiget ning tema vastu tehti keskmiselt 9,9 viga.
Helsingi Pantterite naiskonnas tulnud 2006. aastal Soome meistriks. Mänginud hooajal 2006/07 Poola klubis Lotus Gdynia. Riia TTT naiskonnas tulnud 2008. aastal Läti meistriks ja saanud 2009. aasta meistrivõistlustel 2. koha ning Balti naiste korvpalliliigas (BWBL) 2009. aastal 3. koha. Ta on kuulunud aastatel 2009–2011 Peterburi Spartaki naiskonda, saanud 2011. aastal Balti liigas 2. koha.
Hooajal 2011/12 mänginud Prantsusmaa meistriliiga naiskonnas Cavigal Nice Basket 06 ning hooajal 2012/13 Bulgaarias Ruse Dunav 8806 naiskonnas, tulnud 2013. aastal Bulgaaria meistriks ja karika võitjaks.
Ta on aastatel 2013–2019 kuulunud Belgia meistriliiga naiskonda Castors Braine, tulnud kuus korda (2014–2019) Belgia meistriks, neli korda (2014–2015, 2017, 2019) karika võitjaks ning saanud 2015. aasta FIBA EuroCupil 2. koha. Seejärel mänginud Saksamaa meistriliigas Kelterni (2019–20) ja Saarlouisi (2020) naiskonnas.
2020. aastal Eestisse naasnud Anderson tõi hooajal 2020/21 Tallinna Ülikooli naiskonnas keskmiselt 13,7 punkti, 5,8 lauapalli, 3,7 resultatiivset söötu ja 2,4 vaheltlõiget mängus ja võitis 2021. aasta meistrivõistlustel hõbeda.
Rahvuskoondis.
Anderson on kuulunud aastast 2001 Euroopa meistrivõistluste valikmängudes Eesti koondisse.
Feldkircheni ringkond

Feldkirchen on ringkond ("Bezirk") Austrias Kärnteni liidumaal.
Vallad.
Linnad ("Städte") on rasvases kirjas.
Thales Group

Thales Group, on lennundus-, kaitse-, turva- ja maismaatranspordile spetsialiseerunud elektroonikakontsern, mille peakorter asub Pariisi La Défense'i linnaosas.
Thales on Pariisi börsil noteeritud ja 80 riigis tegutsev ettevõte, milles 2. aprillis 2019 töötas ~80 000 töötajat. See on üks lennuliikluse, kosmose-, kaitse-, julgeoleku- ja transpordiliikide seadmete juhtpositsioone maailmas.
Grupi algus ulatub aastasse 1998, kui "Alcatel", "Dassault Électronique" ja "Thomson-CSF" sõjatööstuse harud ühendati uue ettevõtte moodustamiseks. 2000. aasta lõpus määrati ettevõttele praegune nimi.
Mjøstårnet

Mjøstårnet (eesti keeles "Mjøsa järve torn") on puidust kõrghoone Norras. 
Hoone asub Norra suurima järve Mjøsa idakaldal Brumunddalis Innlandeti maakonnas. 2019. aastal valminud mitmeotstarbeline 18-korruseline ehitis on kõrgeim omalaadsete seas.
Zbraslavi kroonika

Zbraslavi kroonika, ladina keeles Chronicon Aulae Regiae (tšehhi keeles "Zbraslavská kronika", saksa keeles "Königsaaler Chronik" või "Zbraslaver Chronik") on hiliskeskaegne ladinakeelne kroonika, mis on üks olulisemaid allikaid Böömimaa ajaloo kohta 13. ja 14. sajandil (kirjeldab aastaid 1253–1338). Kroonika kirjutasid Zbraslavi kloostri abtid Otto Tüüringist ja Peter Zittaust (viimatinimetatu on põhiautor).
Kirjeldus.
Tüüringi Otto alustas kroonikat ja Peter Zittaust jätkas seda. Kroonika on pühendatud Waldsasseni kloostri abtile Johannes III Elbogenile ja koosneb kolmest raamatust:
Kroonika ei kirjelda mitte ainult kloostri ajalugu, vaid Böömimaa ajalugu laiemalt ja ka mujal toimunud sündmusi ja isikuid. Václav II kõrval kujutatakse ka Saksa-Rooma keisrit Heinrich VII, kuningas Johann I Luksemburgi ja tema abikaasat Elisabethi, kelle pihiisa Peter oli ja kes Zbraslavi kloostrit eriliselt toetas. Přemysliidide valitsejasoost on kõneldud positiivselt ja Böömimaa pärandumist Luksemburgidele on üksikasjalikult käsitletud. Kroonika on ka seetõttu väärtuslik, et kirjutaja oli ise paljude sündmuste pealtnägija.
Keskladina keeles, osaliselt leoninuse heksameetris kirja pandud kroonika on suure kirjandusliku väärtusega. Heksameetriridu on kokku 2651.
Kasutamine teistes kroonikates.
Böömimaa kroonik Franciscus Prahast kasutas kroonikat allikmaterjalina oma Praha kroonika jaoks. See omakorda oli Beneš Krabicele Weitmühlist abiks Praha Cosmase Chronica Boemorumi jätkamisel. Zbraslavi kroonika on esimene allikas, kus on mainitud pärimuse kohaselt Šveitsile aluse pannud Morgarteni lahingut.
Šarhorodi sünagoog

Šarhorodi sünagoog on sünagoog Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šarhorodis. Šarhorodi sünagoog on üks vanimaid sünagooge Ukrainas.
Šarhorodi sünagoog on ehitatud 1589. aastal. Šarhorodi sünagoog on kindlus-sünagoog, mis pidi pakkuma kaitset kasakate rünnakute vastu.
Šarhorod oli aastatel 1672–1699 Osmanite riigi võimu all. Sel ajal oli hoone kasutusel mošeena.
1930. aastatel võtsid Nõukogude võimuorganid sünagoogihoone koguduselt ära. Hoone oli seejärel kasutusel laona. 2012. aastal anti hoone kohalikule juudikogukonnale tagasi.
Diamond Sky

Diamond Sky on 2013. aastal loodud Eesti lennufirma, mis asub Tallinnas. Ettevõte pakub õhusõiduki käitamisteenust, tellimus-, kauba- ja kommertslende. 
Firmal on Euroopa Liidu Lennundusohutusameti (EASA, European Union Aviation Safety Agency) heaks kiidetud lennuettevõtja tegevusluba (AOC, "air operator's certificate") ning mitteäriliste lendude käitaja sertifikaat (NCC, "non-commercial operations with complex motor-powered aircraft"). Diamond Sky asutaja ja tegevjuht on Ken Koort ning ettevõte on Eesti Lennundusklastri liige.
Teenused.
Diamond Sky on lennuoperaator liinil Pärnu-Ruhnu-Kuressaare lennukiga Britten-Norman BN2. . Lisaks sellele pakutakse era- ja ärilende. Näiteks on transporditud Hiinast maske, Ruhnust Eesti Postile kaupa ja lennutatud Dalai Laamat. Samuti on ettevõte Norra kalastusretkede korraldaja Big Fish Adventure'i esindaja Eestis. Ettevõttega koostöös pakutakse eralende Hasviku lennuväljale Norras. Ettevõte pakub ka lennunduskonsultatsioone ning abi äri- ja eralennukite käitamisel.
Lennukipark.
2023. aasta aprilli seisuga oli Diamond Sky lennukipargis kaheksa õhusõidukit, mis paiknevad nii Eestis kui ka teistes Euroopa riikides. Lennuvahendite seast leiab nii kolb-, turbiin- reaktiiv- ja turbopropellermootoriga lennukeid kui ka kaks helikopterit.
Järgnevas tabelis on esitatud mõned lennukipargi õhusõidukite andmed.
Asutaja ja tegevjuht.
Diamond Sky asutaja ja tegevjuht on Ken Koort. Ta on aastatel 2008–2012 töötanud Eesti lennuettevõtte Panaviatic tegevjuhina. Koort lõpetas 2002. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi ja 2015. aastal Singapuris asuva Nanyangi tehnikaülikooli (NTU) erialal Executive MBA (Aviation &amp; Air Transport). Samuti on ta Eesti Reservohvitseride Kogu õhuväe sektsiooni ülem ja 2017. aastal valiti ta Eesti Maleliidu presidendiks. Ken Koort on olnud erapiloot alates 2009. aastast.
Brüsseli metroo

Brüsseli metroo (prantsuse keeles "Métro de Bruxelles", hollandi keeles "Brusselse metro", saksa keeles "Metro Brüssel") on Belgia pealinnas Brüsselis asuv metroo, mis avati 1976. aastal. See koosneb neljast metrooliinist tähistega M1, M2, M5 ja M6. Liinidel on kokku 59 jaama (koos premetrooga 69 jaama).
Ebe Tramberg

Ebe Tramberg (13. november 1946 – 21. mai 2021) oli eesti animaator, kunstnik ja illustraator. 
Elukäik.
Ebe Tramberg sündis Tallinnas Harald Vambola ja Maara Trambergi (1919–1977) peres. Ema Maara tegutses kunstnikuna, kellest sai tütre peamine õpetaja. 
ĥ
Kui koolis joonistamistunnid tulid, siis ei läinud õpetajatele tema teosed korda. Lastelt oodati, et nad värviksid taeva siniseks ja õuna punaseks, aga Tramberg püüdis varjutamise abil kujutada esemeid ruumilisena. Hinded hakkasid paranema pärast esimest joonistusvõistluse võitu.
Tramberg õppis Tallinna 46. Keskkoolis aianduse suunal, aga kuna kõik tööriistad olid loodud paremakäelistele, ei saanud vasakukäeline neid mugavalt kasutada.
Pärast keskkooli abiellus. 50-aastaselt kolis Tramberg Järvamaale Sääskülla, oma tädi vanasse majja. 
Töö animaatorina.
1971. aastal võttis Ebe Tramberg osa Tallinnfilmi korraldatud uute töötajate leidmise konkursist. 200 kandidaadist võeti tööle vaid viis. Uusi animaatoreid tulid välja õpetama professionaalid Moskvast. Tallinnfilmis töötas ta paljude animafilmide meeskonnas peamiselt kunstniku-multiplikaatori või animaatorina.
Hiljem läks Tramberg üle Taanile kuuluva firma A Film Eesti stuudiosse, mis teeb tellimustöid välismaale.
Töö raamatute illustraatorina.
Tramberg on illustreerinud mitu raamatut ja peab seda südamelähedaseks tegevuseks. Trambergi stiil sarnaneb Edgar Valteri omaga, kellega nad tegid koostööd joonisfilmi "Ramsese vembud" loomisel. 
Isiklikku.
Ebe Trambergi abikaasa on fotograaf Vassili Rõbin. Poeg on graafiline disainer Kristjan Tramberg.
Saint-Gobain

Saint-Gobain on Prantsuse ettevõte, mis on spetsialiseerunud materjalide tootmisele, töötlemisele ja levitamisele.
1665. aastal Jean-Baptiste Colberti (1619–1683) poolt "Manufacture royale des glaces" nime all asutatud ettevõte on esindatud 68 riigis ja annab 2019. aastal tööd ligi 171 000 inimesele. 2019. aastast asub ettevõtte peakontor Courbevoie (92096) vallas La Défense'is, Tour Saint-Gobain.