tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
California Osariigi Seadusandlik Kogu

California Osariigi Seadusandlik Kogu (inglise keeles "California State Legislature") on USA California osariigi seadusandlik organ. 
Seadusandlik kogu on kahekojaline: see koosneb alamkojast ("California State Assembly") ja senatist ("California State Senate"). Alamkojas on 80 liiget ("State Assembly Members"), senatis 40 senaatorit ("State Senators"). 
Seadusandliku kogu istungid toimuvad California osariigi pealinnas Sacramentos.
Tähtajad ja piirangud.
Alamkoja liikmed valitakse 80 valimisringkonnast kaheks aastaks. Alamkoja liikmeks saab olla valitud kuni kolm korda. 
Senaatorid valitakse neljaks aastaks ning nad saavad olla valitud kuni kaks korda. Senati valimise ringkondi on 40. Iga kahe aasta tagant täidetakse valimistel pool senati kohtadest. 
Töö dokumenteerimine.
Kokkuvõtted California Seadusandliku Kogu tööst avaldatakse regulaarselt ilmuvates ajakirjades. Tuuakse ära hääletuste tulemused ning seaduseelnõude esitamine ja tagasivõtmine. Ent rahalistel ja poliitilistel kaalutlustel ei dokumenteerita alamkoja liikmete ja senaatorite kõnesid sõna-sõnalt. Seetõttu on California osariigis raske välja selgitada seaduseandja kavatsust. Ainsaks allikaks on seaduste preambulid. 
Komisjonid.
Kõige rohkem soovivad saadikud töötada pangandus-, põllumajandus- ja kindlustuskomisjonis. Neid hüütakse "magusateks" ("juice") komisjonideks, sest nende liikmete kampaaniat toetavad meelsasti annetustega võimsad lobigrupid. 
Seadusandlusanalüütik.
California osariigi seadusandlikus kogus on ainulaadne seadusandlusanalüütiku institutsioon. Seadusandlusanalüütiku büroos töötab mitusada inimest, kes analüüsivad seadusandliku kogu liikmete tarvis seaduseelnõusid. Analüütiku kõige silmatorkavam avalik toiming seisneb selles, et ta kirjutab erapooletud hääletusbrošüürid, milles analüüsitakse seaduseelnõude vastuvõtmise tõenäolisi tagajärgi.
Iraagi põhiseadus (2005)

Pärast Iraagi sõda koostas Iraagi ajutine valitsus okupatsioonijõudude kaasabil 2005 Iraagi põhiseaduse eelnõu. 
Iraagis faktilise põhiseadusena kehtiva Iraagi Riigi üleminekuperioodi haldusseaduse kohaselt tuleb hiljemalt 15. oktoobril 2005 läbi viia põhiseadusreferendum. 
Põhiseaduse teksti valmimise tähtaeg lükkus neli korda edasi. 28. augustil 2005 loeti see ette Iraagi Rahvuskogule. 
Iraagi Riiki nimetatakse seal demokraatlikuks föderaalseks esindusvabariigiks (artikkel 1). Võimude lahusus lükatakse edasi uue parlamendi kokkutulemiseni. Artikkel 2, ütleb, et islam on "riigi ametlik religioon" ja "seadusandluse põhiallikas". Artikkel 3 näeb ette paljurahvuselise, paljuusundilise ja paljusektilise riigi. 
Hoolimata sellest, et islam kuulutatakse riigiusuks, kuulutatakse allpool kõik iraaklased, nii mehed kui ka naised, seaduse ees võrdseteks ega lubata õiguslikku diskrimineerimist soo ega etnilise päritolu alusel. 
Eelnõu koostanud komisjoni 15 sunniidist liikmest viibis eelnõule allakirjutamise tseremoonial ainult kolm ning ükski neist ei kirjutanud sellele alla. Sunniitide liidrid kutsuvad üldiselt üles 15. oktoobri referendumil eelnõu tagasi lükkama. Kui riigi 18 provintsist (millest neljas arvatakse olevat sunniitide enamus) kolmes lükatakse eelnõu vähemalt kahe kolmandiku häältega tagasi, siis tuleb Rahvuskogu laiali saata, korraldada uued valimised ning hakata eelnõu koostamisega otsast peale.
Duniit

Duniit on ultraaluseline peamiselt oliviini sisaldav süvakivim.
Rahvusvahelise geoloogiaühingu tardkivimite klassifikatsiooni kohaselt on duniit kivim, milles oliviini, pürokseeni ja küünekivi koguhulgast moodustab oliviin enam kui 90%.
Duniit kuulub peridotiitide hulka. Ülejäänud peridotiitsed kivimid on hartsburgiit, lertsoliit ja verliit. Nende koostises on rohkem pürokseeni ja amfiboole, kuid vähem oliviini kui duniidis.
Kui duniidi definitsioonile vastava kivimi koostisse kuuluva spinelli rühma mineraaliks on peamiselt magnetiit, siis nimetatakse teda duniidi asemel oliviniidiks.
Duniit on vahevöö kivim, mis maapinnalähedastesse tingimustesse satub suhteliselt harva. Duniiti esineb mõningal määral ka Kuul.
Keskmise ilma veesisalduseta duniidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides:
Kivimile andis Duni mägede ("Dun mountains" Uus-Meremaal) järgi nimetuse Ferdinand von Hochstetter 1859. aastal.
Islami Da‘wa Partei

Islami Da‘wa Partei (araabia حزب الدعوة الاسلامية‎ Ḩizb ad-Daʿwah al-Islāmīyah) on Iraagi erakond, üks peamisi šiiitide parteisid. 
2005. aasta parlamendivalimistel osales ta koos Iraagi Islamirevolutsiooni Ülemnõukogu ja teiste šiiidi rühmitustega valimisblokis Ühinenud Iraagi Allianss.
Partei esimees on peaminister Nūrī al-Mālikī. Enne teda oli parteijuht eelmine peaminister arst Ibrāhīm al-Ja‘farī. Praegu on tegemist suurima šiiidi parteiga Iraagi parlamendis. 
Partei rajas 1950. aastate lõpus rühm šiiitide liidreid eesotsas Muqtadā aş-Şadri onu Muḩammad Bāqir aş-Şadriga. Partei eesmärk oli võidelda tol ajal Iraagis tõusuteel oleva ateistliku kommunismi ja Ba‘athi araabia sotsialismi vastu. Kuigi partei rajajad olid šiiidid, tegi ta tihedat koostööd sunniitlike rühmitustega ning partei liikmete seas oli märkimisväärne sunniitlik vähemus. 
Da‘wa Partei muutus oluliseks 1970. aastatel, kui ta pidas Iraagi valitsuse vastast relvastatud võitlust, nimetades SEda režiimi terroriorganisatsiooniks. Ta toetas Iraani islamirevolutsiooni ning sai omakorda tuge Iraani valitsuselt, eriti Iraani-Iraagi sõja ajal. Siiski kavandas aş-Şadr märgatavalt teistsugust islamiriiki kui ajatolla Khomeynī oma. Kui Khomeynī ja Iraagi Islamirevolutsiooni Ülemnõukogu pooldasid võimu kuulumist "ulimā"'le, siis Da‘wa Partei pooldas võimu kuulumist "ummah"'le.
Ultraaluseline kivim

Ultraaluseline kivim on tardkivim, mille ränidioksiidisisaldus on alla 45% (massiprotsent).
Ultraaluselisteks kivimiteks võivad olla või on pikrobasalt, basaniit, tefriit, foidiit, kimberliit, peridotiit, duniit, pürokseniit jms.
Ultraaluselised kivimid on värvuselt mustad või rohekad.
Maa vahevöö koosneb peamiselt ultraaluselistest kivimitest.
Trondhjemiit

Trondhjemiit ehk plagiograniit on jämeterine tardkivim, tonaliidi leokokraatne erim.
Peamised mineraalid, millest kivim koosneb, on naatriumirikas plagioklass, kvarts ja vähesel määral ka biotiit. Leelispäevakivid tavaliselt puuduvad ning küünekivi võib esineda väga vähesel määral. Põhiline osa trondhjemiidist on valget või heledat värvi, milles leidub musti biotiidi kristalle.
Trondhjemiit kuulub granitoidide hulka, tema sünonüümiks on plagiograniit.
Nimi on pärit Norrast ja tuletatud Trondheimi linna nimest, mida varem tunti Trondhjemina.
Jaysh Anşār as-Sunnah

Jaysh Anşār as-Sunnah (ka Ansar al-Sunna; araabia keeles جيش أنصار السنه 'Sunna Kaitsjate Armee',) on islamistlik relvastatud rühmitus Iraagis, mis on alates 2003. aastast võidelnud Iraagi okupatsioonivõimude vastu ning Iraagi ajutise valitsuse ja Iraagi üleminekuvalitsuse vastu. 
Sunna Kaitsjate Armee rühmitus tegutses Iraagi põhja- ja keskosas. Sellesse kuulus Iraagi kurdi ja araabia sunniidi päritolu ning tõenäoliselt ka võõramaalastest võitlejaid. Rühmitusel on tihedad sidemed enne invasiooni Halabjah' lähedal mägedes baseerunud kurdi islami organisatsiooniga Anşār al-Islām. USA ametnike arvates rajati rühmitus septembris 2003 islamistlike sisside katusorganisatsioonina, mille tuumiku moodustasid endised Anşār al-Islāmi liikmed. Samast ajast (20. september) pärineb rühmituse esimene sõnum, mis teatab selle olemasolust. Rühmituse eesmärgiks on kuulutatud okupatsioonijõudude väljatõrjumine Iraagist ning seejärel islamiriigi rajamine. Rühmituse juht on Abu Abdullah al-Hassan bin Mahmoud, kes arvatakse olevat Anşār al-Islāmi ühe tähtsa võitleja vend.
Sunna Kaitsjate Armee võitles Iraagi sõjas ebaefektiivselt koalitsioonivägede vastu ning paistis silma tsiviilelanikkonna massilise tapmisega (enesetapu-autopommid). Kui šiiitide sissirakukesed olid suhteliselt efektiivsed ning põhjustasid koalitsioonivägedele märkimisväärseid kaotusi, jäi Sunna Kaitsjate Armee sõjaline edu pea olematuks.
QAPF-diagramm

QAPF-diagramm on tardkivimite klassifitseerimiseks kasutatav topeltkolmnurkdiagramm.
QAPF on akronüüm, mis koosneb sõnade "Quartz" (kvarts), "Alkali-feldspar" (leelispäevakivi), "Plagioclase" (plagioklass) ja "Feldspathoid" (feldšpatoid) esitähtedest. Tegemist on mineraalirühmadega, mida kasutatakse selliste tardkivimite klassifitseerimiseks, mille modaalset mineraloogilist koostist on võimalik määrata.
Enamasti klassifitseeritakse selle alusel faneriitseid tardkivimeid (Joonis 1), sest nende mineraloogilist koostist on lihtsam määrata. QAPF-diagramm on olemas ka vulkaaniliste kivimite jaoks (Joonis 3), kuid enamasti on mineraalid nii väiksed, et neid on isegi mikroskoobi abil raske määrata või sisaldab kivim olulisel määral vulkaanilist klaasi, mistõttu ei ole see meetod usaldusväärne. Vulkaaniliste kivimite klassifitseerimiseks kasutatakse enamasti TAS-diagrammi, mis põhineb kivimi keemilisel koostisel.
QAPF-diagrammi ei kasutata nende faneriitsete tardkivimite klassifitseerimiseks, mille koostisest moodustavad värvilised mineraalid üle 90%, sellistele kivimitele on eraldi diagramm, mis põhineb mineraalide pürokseeni, küünekivi ja oliviini sisaldusel.
Et anda kivimile korrektne nimetus, on vaja teada kas mineraloogilist koostist või kui seda ei tea, siis keemilist. Kui aga kumbagi ei tea, siis tuleb anda kivimile nimi nn väliklassifikatsiooni abil (Joonis 2 süvakivimeile, Joonis 4 vulkaniitidele), mis on piisavalt lihtne, et mõningase kogemuse najal anda kivimile esialgne nimetus.
Diagrammi kasutatakse nagu iga teist kolmnurkdiagrammi. Et klassifikatsioon põhineb vaid neljal mineraalirühmal, tuleb mõtteliselt elimineerida kõik muud kivimi koostises olevad mineraalid. Seega Q+A+P+F=100%. Q ja F on üksteist välistavad mineraalirühmad, mistõttu põhineb konkreetse kivimi klassifikatsioon kolmel mineraalirühmal. Need on kas QAP või FAP.
QAPF-diagramm on loodud Rahvusvahelise Geoloogiaühingu (IUGS) komisjoni poolt ("Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks"). See diagramm on ülemaailmselt aktsepteeritud viis faneriitsete tardkivimite klassifitseerimiseks.
Mesindus

Mesindus on mesilaste pidamine mesindussaaduste saamise ja õite tolmeldamise eesmärgil. 
Mesindussaadused on mesi, taruvaik, õietolm, suir, mesilasmürk ja mesilasvaha.
Mesindus on vanimaid loomakasvatusharusid. 
Mesitarude kogumit nimetatakse mesilaks.
Eesti mesinikud on koondunud järgmistesse organisatsioonidesse: Eesti Kutseliste Mesinike Ühing, Eesti Meetootjate Ühendus, Eesti Mee Ühistu, Eesti Mesilaste Tõuaretajate Selts, Eesti Mesinduse Koostöökogu ja Eesti Mesinike Liit. 
Eesti Mesinike Liidu hinnangul on Eestis umbes 40 000 mesilasperet, neist oli 15. maiks 2011 PRIA-s registreeritud aga vaid 6654. 2010. aastal registreeriti tähtajaliselt 6943 mesilasperet ning hilinemisega talveks kokku umbes 13 000 peret.
Statistikaandmetel oli 2013. aastal Eestis 5469 majapidamist, kus peeti mesilasi. Suurem osa ehk 70% neist olid kodumajapidamised, kes toodavad oma tarbeks, ning 30% olid põllumajanduslikud majapidamised, kus toodetakse mett müügiks. Mett müügiks tootvaid mesinikke oli Eestis 2013. aastal 1650. Suurem osa (86%) neist olid füüsilised isikud, 14% juriidilised isikud. Kui üldiselt müügiks tootvate mesinike arv pidevalt väheneb, siis juriidiliste isikutena tegutsevate mesinike osakaal on kasvutrendil. Regionaalselt oli mesilasperedega põllumajanduslikke majapidamisi 2010. aastal enam Võru-, Tartu-, Pärnu-, Viljandi- ja Jõgevamaal. 2015. aasta 12. mai seisuga oli Eesti Mahepõllumajanduse registris 29 mesinikku, kes pidasid mahemesilasi. 2014. aastal oli mesilasperede arv Statistikaameti andmetel 44 000 ja 2015. aastal Eesti Konjunktuuriinstituudi küsitlusandmete kohaselt arvutatuna 48 000.
Mesinduse ajalugu.
Ajalooliselt eristub kolm mee hankimise viisi: meejaht, metsmesindus ja tarumesindus.
Meejaht.
Meejahiks nimetatakse vanimat mee hankimise viisi, kui mett otsitakse õõnsates puudes, kaljulõhedes jm looduses leiduvatest mesilaspesadest. Kärjed võetakse kaasa, pesa ei pruugi taastuda. 
Metsmesindus.
Metsmesinduse puhul kasutatakse kasvavaid puid, mille puuõõnsus on suuremaks uuristatud või tehislik. Puud võivad olla talude ligidal ning sülemeid võidakse neisse ka inimese poolt paigutada. Selliseid puid on kutsutud mesipuudeks või tarupuudeks. Tavaliselt märgistas iga talu oma tarupuu peremärgiga.
Metsmesindus kadus kasutuselt valdavalt 19. sajandil. Väga üksikuis kohtades jätkus see ka 20. sajandil. Eesti metsmesinduse ajaloo uurija Ferdinand Linnus avastas kasutusel olevaid tarupuid (tarupettäid) 1920. aastail Lõuna-Eestis. Üksikuid kasutusel olnud tarumände on leidunud Kaika ja Ähijärve külas veel 20. sajandi teisel poolel.
Tarumesindus.
Tänapäevane mesindus sai alguse 19. sajandil, kui leiutati raamidega tarud. Meevõtul kasutatakse mesilaste uimastamiseks suitsikuga tekitatud suitsu.
Kongo Vabariigi vapp

Kongo Vabariigi vapp on Kongo Vabariigi riigivapp. Vapp oli kasutusel aastatel 1959–1969 ja uuesti alates aastast 1991.
Vapil on kaks elevanti, kes hoiavad lipuvärvides vapikilpi. Lainjas roheline joon kilbil tähistab Kongo jõge, tõrvikut hoidev punane lõvi sümboliseerib vaba rahvast. Kilbi kohal on kuldne kroon riigi prantsuskeelse nimega ning kilbi all lint rahvusliku motoga "Ühtsus, töö, progress".
Palupera vald

Palupera vald oli vald Valga maakonna põhjaosas.
2017. aastal jagunesid Palupera valla maad Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Otepää ja Elva valla vahel.
Lõunas ja läänes piirnes Valga maakonna valdadega. Lõunas oli selleks Otepää vald ja läänes Puka vald. Palupera vallast põhja poole jäid Tartumaa Rõngu, Nõo ja Kambja vald. Itta jäi Põlvamaa Valgjärve vald.
Palupera valla sõprusvald oli Vihti vald Soomes.
Palupera valla viimane vallavanem oli Terje Korss.
Asustus.
Külad.
Vallas oli 14 küla – Nõuni, Hellenurme, Palupera, Päidla, Neeruti, Lutike, Makita, Räbi, Urmi, Mäelooga, Atra, Pastaku, Astuvere, Miti.
Makita küla eraldus Lutike külast 2007. aasta novembris.
Maateaduste mõisteid (Q)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Q-tähega."
Puka vald

Puka vald oli vald Valga maakonna põhjaosas.
Puka sai vallaks 13. veebruaril 1992.
Puka vald moodustati Puka külanõukogu baasil. Puka valda ümbritsesid Otepää, Palupera, Põdrala, Helme, Õru ja Sangaste vald Valgamaal ja Rõngu vald Tartumaal.
Puka vallavanem oli Heikki Kadaja.
Loodus.
Andresjärv, Japsi järv, Kadajärv, Kuigatsi oja, Kurejärv, Kutskalomp, Lota oja, Põhu Mädajärv, Nauska järv, Niguri oja, Porijärv, Puka oja, Purtsi jõgi, Purtsi veskijärv, Põhtjärv, Põhu järv, Pärdu järv, Pästra oja, Päästjärv, Pühaste oja, Rooni järved, Sauniku oja, Soontaga järv, Soontaga oja, Vaardi oja
Asustus.
Puka vallas oli kokku 19 asulat: Puka alevik ja 18 küla. 2010. aasta alguses elas vallas 1786 elanikku.
Puka
Aakre, Kibena, Kolli, Komsi, Kuigatsi, Kähri, Meegaste, Palamuste, Pedaste, Plika, Prange, Purtsi, Põru, Pühaste, Rebaste, Ruuna, Soontaga ja Vaardi.
Ajalugu.
Puka asulat on esimest korda mainitud 16. sajandi alguses. Puka on saanud nime ilmselt Thomas Bocki järgi, kellele sealne mõis sama sajandi teisel poolel kuulus. Hiljem jagunes praegune Puka valla ala Vana-Puka (praegu Pukamõisa), Vastse-Puka (Ruuna) ja Väike-Puka (Kolli) mõisate vahel. Praegu vallakeskuseks olev Puka alevik kujunes 19. sajandil seoses Tartu–Valga raudtee ehitamisega.
Kuni 1940. aastateni olid praeguse Puka valla territooriumil Aakre ja Kuigatsi vald. 1945. aastal moodustati Kuigatsi valla territooriumil Puka külanõukogu, millega hiljem liideti ka Kuigatsi oma. 1966. aastal liideti Pukaga osa Palupera külanõukogust ja 1973. aastal Aakre külanõukogu.
Puka vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril.
2017. aastal jagunesid Puka valla külad Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Otepää (Kibena, Kolli, Komsi, Kuigatsi, Kähri, Meegaste, Plika, Prange, Põru, Ruuna ja Vaardi küla), Elva (Aakre, Palamuste, Pedaste, Purtsi, Pühaste ja Rebaste küla) ja Tõrva valla (Soontaga küla) valla vahel.
Sangaste vald

Sangaste vald oli vald Valga maakonnas.
Asustus.
Alevik.
Sangaste
Külad.
Sangaste vallas oli 13 küla.
Keeni – Kurevere – Lauküla – Lossiküla – Mäeküla – Mägiste – Pringi – Restu – Risttee – Sarapuu – Vaalu – Ädu – Tiidu
Ajalugu.
Sangaste vald moodustati 1991. aasta 10. oktoobril.
Sangaste vallavanemad olid:
Taheva vald

Taheva vald oli vald Valga maakonnas.
Taheva vald moodustati 30. juulil 1992 ja likvideeriti 22. oktoobril 2017, kui Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustati Valga linna, Karula valla, Taheva valla, Tõlliste valla ja Õru valla ühinemisel Valga vald.
Taheva valla keskus oli Laanemetsa külas. Valla naabriks põhjas ja idas olid Karula vald, kagus Mõniste vald ning lõunas ja läänes Läti. 
Taheva valla viimane vallavanem oli Monika Rogenbaum.
Ajalugu.
Taheva nimi oli algselt Taiwola. Sama nime kandis 17. sajandi keskel Taheva mõis. Hargla kihelkonna moodustamiseni kuulusid sealtkandi alad Koivalinna kihelkonda, tsaariajal aga Võru kreisi. Esimesed Taheva valla kaardid pärinevad 1867. aastast ning kujutavad mõisadelt päriseks ostetud maid.
Hargla kihelkonna Taheva vald moodustati Hargla kirikumõisast ja Taheva mõisast. Hiljem liideti sellega Laanemetsa vald, mis oli moodustatud Laanemetsa ja Koikküla mõisast.
Taheva vallas on sündinud poliitik Tunne Kelam.
Asustus.
Külad.
Taheva vallas oli 13 küla.
Hargla – Kalliküla – Koikküla – Koiva – Korkuna – Laanemetsa – Lepa – Lutsu – Ringiste – Sooblase – Taheva – Tsirgumäe – Tõrvase
Loodus.
Taheva valla põhjaosa kuulus Karula kõrgustikku, ülejäänud ala Hargla nõkku, kus valdavaks on mandrijää sulamisel tekkinud liivikud.
Metsaga oli valla territooriumist kaetud 67%.
Taheva valda läbisid Koiva jõgi (52,5 ha) ja Mustjõgi (30,2 ha). Aastal 1957 asutati Koiva jõe äärde botaaniline kaitseala (170 ha).
Taheva vallas oli kuus järve, suurim neist Aheru järv (234 ha).
Ääremeri

Ääremeri on ookeanilisel maakoorel asuv maailmamere osa, mis on avaookeanist eraldatud saarkaarega; teise tähenduse kohaselt on tegemist maailmamere osaga, mis külgneb mandriga.
Esimeses tähenduses kasutatakse terminit "ääremeri" geoloogias, teises tähenduses aga geograafias.
Ääremered geoloogias.
Geoloogilises tähenduses on ääremered näiteks Jaapani meri, Beringi meri, Kariibi meri jms. Mitte ükski nn värvimeri (Punane, Kollane, Must ja Valge meri) ei ole ääremeri. Ääremered ei ole ka Pärsia laht, Araabia meri, Hudsoni laht, Vahemeri jne.
Ääremerest erineb šelfimeri, mis tähendab merd, mis asub šelfil ehk mandrilaval, mis omakorda on osa mandrilisest maakoorest ja on seetõttu ääremerest palju madalam. 
Ääremered geograafias.
Geograafias on ääremere mõiste vabamalt defineeritud. Šelfimerd ei eristata ääremerest, näiteks Kollane meri on nii šelfimeri kui ka ääremeri. Enamasti eristatakse ääremerest sisemeresid (näiteks Läänemeri). Samuti ei peeta ääremeredeks merena tuntud järvi (Kaspia meri, Surnumeri).
Haaslava vald

Haaslava vald oli vald Tartu maakonna lõunaosas.
2016. aastal sõlmisid Haaslava, Mäksa ja Võnnu vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende kolme valla ning Meeksi valla Järvselja ja Rõka küla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Kastre vald.
Haaslava vald piirnes põhjas Luunja, kirdes Mäksa, idas Võnnu, kagus Põlva ja Vastse-Kuuste, lõunas ja edelas Kambja ning läänes Ülenurme vallaga.
Kaitstavatest piirkondadest asusid vallas Kalevipoja künnivagu (kaitsealune sälkorg) ja Age oru hoiuala. Samuti jäi valla alale väike osa Ropka-Ihaste looduskaitsealast.
Ajalugu.
Haaslava valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
Haaslava vallavanemad olid:
Asustus.
Alevik.
Roiu
Külad.
Aadami – Aardla – Aardlapalu – Alaküla – Haaslava – Igevere – Ignase – Kitseküla – Koke – Kriimani – Kurepalu – Kõivuküla – Lange – Metsanurga – Mõra – Paluküla – Päkste – Tõõraste – Uniküla
Vaatamisväärsused.
Lange külas on Eesti Lennundusmuuseum.
Konguta vald

Konguta vald oli vald Tartu maakonnas.
Vald liideti Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal naabervaldadega Elva vallaks.
Konguta vallavanem oli Aivar Õun.
Ajalugu.
Konguta vald moodustati 1991. aasta 16. mail.
Asustus.
Külad.
Annikoru – Kapsta – Karijärve – Kobilu – Konguta – Kurelaane – Külaaseme – Lembevere – Majala – Metsalaane – Mäeotsa – Mälgi – Poole – Pööritsa – Vahessaare – Vellavere
Laeva vald

Laeva vald oli vald Tartu maakonnas.
Laeva vallavanem oli aastatel 2009–2012 Maris Aleksašin, 2012–2013 Aare Olgo, 2013–2016 Koit Prants ja 2016–2017 taas Aare Olgo.
Ajalugu.
Laeva valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
2017. aastal moodustati Laeva valla, Piirissaare valla ja Tartu valla ühinemise teel uus haldusüksus, mille nimeks sai Tartu vald.
Asustus.
Vallas oli kuus küla: Kämara, Kärevere, Laeva, Siniküla, Valmaotsa ja Väänikvere.
Vulkaaniline kaar

Vulkaaniline kaar on subduktsiooniga seotud vulkaanide ahelik.
Vulkaaniline kaar, nagu nimigi ütleb, on enamasti kaarja kujuga. Vulkaanilist kaart, mis on moodustunud ühe ookeanilise laama sukeldudes teise ookeanilise laama alla, nimetatakse saarkaareks, sest tulemuseks on kaarja kujuga saarteaheliku teke. Kui vulkaanilist kaart eristatakse saarkaarest, siis tuleb seda mõista nii, et vulkaanilise kaare all peetakse silmas vaid sellist vulkaaniahelikku, mis on tekkinud mandrilise maakoore kohale.
Vulkaanilise kaare alla sukeldunud ehk subdutseerunud laam asub umbes 100...150 km sügavuses. See on piirkond, kus sukeldunud laama kohal olev vahevöö kiil hakkab osaliselt sulama ja fluidirikas magma tõuseb ülespoole, moodustades intrusioone, mis maapinnani jõudes moodustavad vulkaani.
Ookeaniline laam sukeldub siis, kui ta jahtudes ja tihenedes kaotab allpool lasuva astenosfääri suhtes ujuvuse. See võib juhtuda mandrilise ja ookeanilise laama piiril (näiteks Lõuna-Ameerika läänerannik), aga ka keset ookeani (näiteks Aleuudid). Esimesel juhul sukeldub ookeaniline maakoor mandrilise maakoore alla, teisel juhul aga teise ookeanilise maakooreploki alla.
Sõltuvalt sukeldumisnurgast on vulkaanilise kaare kaugus tema ette tekkinud süvikust erinev. Sukeldumisnurk võib olla praktiliselt 90° (otse alla) või ka peaaegu 0°.
Sukeldunud laam hakkab sulama, sest kõrgenenud rõhu ja temperatuuri tingimustesse sattununa hakkavad teda moodustavad kivimid moonduma. Moonde käigus surutakse kivimite kristallstruktuurist välja vesi (näiteks savist saab kilt). Vesi ja süsinikdioksiid on peamised fluidid ehk kuumad ja voolavad gaaside ja vedelike segud, mis kivimite pooriruumis liikudes alandavad nende sulamistemperatuuri. Kui fluidide kontsentratsioon on tõusnud piisavalt kõrgele, hakkavad kivimid sulama, moodustades magma. Magma on väiksema tihedusega ja hakkab seetõttu väikeste tilkadena ujuvalt ja väga aeglaselt ülespoole liikuma. Tilkade liitudes tekivad suuremad magmakehad, mis maapinna lähedusse jõudes moodustavad magmakambri, mis toidab tema kohal olevat vulkaani.
Vulkaanilise kaare vulkanism on reeglina plahvatuslik. See tuleneb magma suhteliselt suurest ränisisaldusest, mille tõttu on magma polümeriseeritum. Siinjuures on jällegi oluline, kas sukeldunud laam sukeldub mandrilise või ookeanilise maakoore alla. Esimesel juhul on magma rikastunud ränirikka, peamiselt granodioriidist ja mitmesugustest moondekivimeist koosneva ülessulanud mandrilise maakoorega. Seetõttu on ookeanilise saarkaare vulkanism reeglina ränivaesema koostisega kui mandrilise vulkaanilise kaare vulkanism.
Küsimusele, miks vulkaanilised kaared on kaarjad, ei ole ühest vastust. Tihti illustreeritakse seda nii, et kui vajutada lauatennisepall lohku, siis tekkinud lohu piirid on ka kaarjad. Maa ei ole antud näitele tuginedes midagi muud kui suur lauatennisepall.
Küngej ahelik

Küngej ahelik (ka "Kungei Alatau"; (kasahhi "Күнгей жотасы") on mäestik Aasias Kõrgõzstanis ja Kasahstanis. Ta on osa Tian Shanist. Kulgeb Õsõk-Köli (Issõk-Kuli) põhjakaldal ida-lääne sihis. Kõrgus kuni 4771 meetrit.
Arutlus (täpsustus)

Arutlus võib olla
Randme luud

Randme luud (ladina keeles "ossa carpi") on inimese skeletis kämbla luude ning küünar- ja kodarluu vahel paiknevad luud. 
Need on 8 lühikest luud, mis paiknevad kahes reas ja moodustavad randmevõlvi. 
Randme luude alla kuuluvad lodiluu, kuuluu, kolmkantluu, hernesluu, trapetsluu, trapetsoidluu, päitluu ja konksluu.
Kolumbia (kala)

Kolumbia ("Percopsis transmontana" ehk "Columbia transmontana") on kalaliik sugukonnast "Percopsidae".
Kazõri jõgi

Kazõr (vene "Казыр") on jõgi Aasias. Algab Ida- ja Lääne-Sajaanide hargnemiskohast. Voolab mägijõena läände. Alamjooksul laskub Minussinski nõkku. Ühinedes Amõliga, moodustab Tuba jõe.
Lõuna-Altai ahelik

Lõuna-Altai ahelik (kasahhi "Оңтүстік Алтай жотасы") on mäeahelik Aasias, osa Altaist. Kulgeb ida-lääne sihis, kõrgus kuni 3871 meetrit.
Kai saared

Kai saared on Indoneesiale kuuluv saarestik Banda meres. 
Saarte pindala on umbes 1500 km². 
Saared on künklikud, kõrgus kuni 800 m.
Georg Baumann

Georg Baumann (venepäraselt "Георгий Иванович Бауманн"; sündis 1. septembril 1892 Peterburi – enne 19. veebruari 1934 Šanghai, Hiina Vabariik) oli eesti päritolu Venemaa maadleja ja sõjaväelane (porutšik).
Maadlejana.
Ta esindas Peterburi klubisid Hercules ja Sanitas. Tema kasv oli 172 cm ja biitsepsi ümbermõõt oli 34 cm. Tema tuntuim saavutus oli maailmameistriks tulek Kreeka-Rooma maadluses 1913. aastal.
1912.
Ta osales Stockholmi OM-il kergekaalus koos August Kippasto ja Oskar Kapluriga. Avakohtumises hilisema olümpiavõitja soomlase Eemil Värega jättis asjatundjatele sügava mulje see, et Baumanni sild pidas 5 minutit Värele vastu. Baumann sai sillast lõpuks väljagi, kuid kaotas matši. Ta kaotas ka teisele soomlasele Alfred Salosele ning langes edasisest võistlusest välja.
1913.
Jaanuaris Peterburis peetud Venemaa meistrivõistlustel osales Baumann kergekaalus. Kohal oli kõigi aegade tugevaim koosseis ning Baumann sai hõbeda.
25.–28. aprillil võitis ta Tartus Läänemere kubermangude meistri tiitli oma kehakaalus ning ka kubermangude absoluutse meistri nimetuse ja vöö.
Juulis tuli ta Breslaus 6 osavõtja seas amatööride maailmameistriks keskkaalus (kuni 75 kg) Edvin Fältströmi (Rootsi) ja Heinrich Stiefeli (Saksamaa) ees. Favoriidiks peetud Martin Klein katkestas võistluse käevigastuse tõttu. Rohkem eestlasi ei osalenud.
Augustis I ülevenemaalisel olümpiaadil Kiievis oli maadluses kavas ainult kerge-, kesk- ja raskekaal. Baumann võitis kergekaalu Pavlovitši ees. Raskekaalu võitis Martin Klein, keskkaalu lätlane Jānis Polis (kolmandaks tuli August Teppan).
1914.
14.–16. veebruaril Venemaa meistrivõistlustel Riias võistles 45 meest juba 5 kaalus. Baumann jäi poolraskekaalus neljandaks tartlase Arnold Teppani ning riialaste Plumme ja Kommussaare järel.
1915.
Venemaa meistrivõistlused toimusid Petrogradis. Kahes raskemas kehakaalus tegid baltlased puhta töö. Poolraskekaalus võitis Baumann (2. Kile, 3. Lillepuu), raske- ja absoluutkaalus võitis Oskar Kaplur. Keskkaalus polnud osalejaid.
Edasine elukäik.
Üldiselt on arvatud, et ta jäi Esimeses maailmasõjas teadmata kadunuks. 
Tegelikult lõpetas ta sõja ajal Gattšinas lennukooli ja teenis Venemaa sõjaväes lendurina. Vene kodusõja ajal jõudis ta lõpuks Kaug-Itta. Vladivostoki langemisel punaste kätte 1922. aastal põgenes ta Hiina Vabariiki.
Ta elas algul Harbiinis, hiljem Šanghais. Ta esines veel maadlusringis, kuid ka tsirkuses mitmel pool Hiina Vabariigis ja ka Jaapanis.
Ta suri millalgi enne 19. veebruari 1934 südamehaigusesse. Tema mälestusjumalateenistusest teatas 19. veebruaril 1934 Šanghai vene ajaleht
"Šanhaiskaja Zarja" ('Šanghai Koit'). Ta maeti Šanghai vene kalmistule, mis aga hävitati 1970. aastate keskel ning Baumanni kalm pole seega säilinud. 19.veebruari pannühhiid toimus tema (1.) surma-aastapäeval.
Linus

Linus oli teine Rooma paavst.
Linus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Toscanast Volterrast, tema isa oli Herculanus. 4. sajandil koostatud apostlite konstitutsiooni järgi oli tema ema Claudia, keda varauusaja briti ajalookirjutajad on varasema pärimuse alusel seostanud 1. sajandil Roomas elanud Claudia Rufinaga.
Lyoni piiskopi Ireneuse (180) ja Hegesippuse (160), hiljem ka ajaloolase Eusebiose andmetel olid apostlid Peetrus ja Paulus usaldanud talle oma ülesanded apostelliku suktsessiooni läbi. Varasemas Rooma piiskoppide nimistus peetakse teda esimeseks paavstiks, keda samastatakse Pauluse teises kirjas Timoteusele (2 Tim 4:21) saadetud tervituses mainitud kaaslasega: "Eubulos ja Pudens ja Linos ja Klaudia ning kõik vennad tervitavad sind!"
"Liber Pontificalise" järgi valitses Linus 15 aastat 3 kuud ja 12 päeva. Tänapäeval pakutakse tema valitsemisaja alguseks aastat 67, Eusebiose ja "Liber Pontificalise" järgi hakkas ta valitsema aastal 69, "Catholic Encyclopedia" järgi 64 ja "Liberiuse kataloogi" järgi 55. aastal. Vanas missakaanonis esineb tema nimi Peetruse ja Pauluse järel, kaasaegses katoliku kiriku esimeses missakaanonis pühakute eestkoste taotluses ("Infra actionem") apostlite Siimeoni ja Taddeuse järel.
Traditsiooni järgi oli Linus aadlipäritolu. Ta jättis oma kodu ja läks Rooma, kus ta ristiti. Linusest sai Besançoni piiskop, kus ta tegutses ebajumalakummardamise vastu. Pärast paganatele peetud jutlust purunes paganliku templi sammas ja purustas ebajumalakuju.
Linus pühitses "Liber Pontificalise" järgi 15 piiskoppi ja 18 preestrit. Talle omistatakse määrus, mille järgi naistel peab kirikus olema pea kaetud. Linus tegeles eksortsismiga. 
"Liber Pontificalise" järgi suri Linus märtrina ja maeti Peetruse lähedale. 1615 leiti Rooma Püha Peetruse basiilika remontimisel sarkofaag, millel oli sõna "Linus".
Talle omistatakse ka üks apokrüüfiline kiri, milles mainitakse Peetruse ja Pauluse martüüriumit.
Linust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus pühaku ja märtrina. Tema mälestuspäev on 23. september.
Linus kultuuriloos.
Kirjanik Henryk Sienkiewiczi 1896 ilmunud romaanis "Quo Vadis?" ja Mika Waltari 1964 ilmunud romaanis "Inimkonna vaenlased" ilmub ta kõrvaltegelasena.
Roman Kivimägi

Roman Kivimägi (kuni 20. juuli 1938 Roman Steinberg; 23. märts (vkj)/ 5. aprill 1900 Massu vald, Hanila kihelkond, Läänemaa – 20. mai 1939 Tallinn) oli eesti maadleja.
Steinberg hakkas sportima karskusseltsi Valvaja 1903. aastal asutatud spordiosakonnas, mille ruumid asusid algul Dunkri tänaval keldris, pärast Väike-Pärnu maanteel kompvekivabriku Kalev kauaaegses asupaigas. Arvatavasti on siin tegu koostaja veaga, sest Kalevi eelkäija KaWe tehas asus siiski Väike-Roosikrantsi tänavas.
Ta võistles ainult Kreeka-Rooma maadluses. Klubi oli kuni 1921. aastani Valvaja, alates 1922. aastast Tallinna Sport.
1921.
Steinberg tuli Eesti meistriks keskkaalus.
Maailmameistrivõistlustel novembris Helsingis ei saanud Eesti küll ühtegi medalit, kuid olümpiapunktide järgi andsid kaks 4. ja üks 5. koht Eestile riikide arvestuses üllatuslikult teise koha. Keskkaalus eestlased Steinberg, Alfred Ternestin ja Mihkel Müller ei tulnud esiviisikusse.
1922.
Maailmameistrivõistlustel märtsis Stockholmis osalesid ainult eurooplased. Seetõttu loobuti MM-ide korraldamisest kuni 1950. aastani. Steinbergi sinna ei saadetud. Eduard Pütsep võitis hõbemedali.
Samal ajal, 25. ja 26. märtsil, peeti Eesti meistrivõistlused 57 osavõtjaga. Steinberg võitis poolraskekaalu.
1923.
Steinberg tuli Eesti meistriks poolraskekaalus. 
Parimaks maadlejaks tunnistati sulgkaallane Eduard Pütsep Roman Steinbergi ees.
1924.
Pariisi olümpiamängude Kreeka-Rooma maadlusvõistlusel vedas Steinbergil loosiga. Avavoorus võitis ta Ferenc Györgyei (Ungari) punktidega, teises ringis jäi ta vabaks. Kolmandas ringis seljatas ta František Pražský (Tšehhoslovakkia), neljandas võitis punktidega Jean Domas’d (Prantsusmaa). Siis tuli üllatuskaotus Giuseppe Gorlettilt (Itaalia). Kuigi Steinberg võitis seejärel punktidega Viktor Fischeri (Austria), ei saanud ta pronksist enamat.
Eduard Pütsepa kuld ja Steinbergi pronks andsid Kreeka-Rooma maadluses Eestile 22 maa hulgas medaliarvestuses 3. koha (1. Soome 10 medalit, 2. Rootsi 3 medalit) ja olümpiapunktide arvestuses samas järjestuses samuti 3. koha.
Hilisem elu.
Nimede eestistamise käigus võttis Roman Steinberg endale 20. juulil 1938 nimeks Roman Kivimägi.
Roman Kivimägi suri 1939. aastal tuberkuloosi. Pikka aega arvati, et ta suri juba 1928. aastal.
Ta maeti 23. mail 1939 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Elementaarsündmuste hulk

Elementaarsündmuste hulk ehk elementaarsündmuste ruum ehk elementaarsündmuste süsteem on tõenäosusteoorias antud katse kõigi võimalike tulemuste ehk elementaarsündmuste hulk.
Tähis: formula_1 (suur oomega).
Argument (täpsustus)

Argument võib olla:
"Sõna teisi tähendusi vaata Vikisõnaraamatust:"
Argument

Argument on mis tahes kirjalik või suuline tekst või ka tegu, mida kasutatakse kellegi veenmiseks.
Argumente saab liigitada kaheks: "ad rem" ja "ad hominem" argumendid.
Pseudovoor

Pseudovoor ehk drumlinoid on voorega sarnaneva kujuga positiivne pinnavorm.
Pseudovoored on enamasti samuti liikuva liustiku kujundatud, kuid 'päris' voortest erinevad nad selle poolest, et nad ei ole mitte kulutuskuhjelised setteist koosnevad pinnavormid, vaid pigem liikuva liustiku voolitud kaljud ehk paljanduv aluskord.
Pseudovoori, mida nimetatakse oinapeadeks, esineb näiteks Soomes.
Tuulekanne

Tuulekanne on protsesside kogum, mis hõlmab mittenidusate setete tuule poolt õhkutõstmist ja transporti.
Tavaliselt eristatakse termineid "deflatsioon" ja "tuuleerosioon". Eestikeelset terminit "tuulekanne" võidakse kasutada nende mõlema puhul. Deflatsioon on peeneteraliste ja kuivade setete tuule poolt õhkutõstmine ja eemalekandmine, kusjuures see toimub levinud käsitluse kohaselt kas kõrbes või luidetega rannikul. Termini "tuuleerosioon" kasutamisel peetakse aga tavaliselt silmas kuivanud muldade vaesumist (kuid mitte ainult), mis tuleneb tuule erodeerivast tegevusest. Deflatsiooni peetakse sageli tuuleerosiooni alamliigiks.
Deflatsioon

Deflatsioon on inflatsiooni vastandprotsess. Selle käigus raha väärtus suureneb, mis väljendub hindade alanemises. Seetõttu saab sama rahakoguse eest rohkem osta.
Deflatsiooni ei tohi segi ajada disinflatsiooniga, mille käigus raha väärtus langeb endistviisi, ainult väiksema kiirusega.
Harilikult eelistavad valitsused deflatsioonile kerget inflatsiooni. Deflatsioon paneb raskemasse olukorda laenuvõtjad, kellel tuleb tagasi maksta reaalhindades rohkem, ja soosib raha väljalaenajaid. Kuna ka sukasääres seisva raha väärtus suureneb, siis ei soosi deflatsioon majanduse arengut ning tekitab töötust.
Deflatsiooni saab valitsus tekitada, korjates raha käibelt ära, ja pidurdada, lastes käibele katteta raha.
Erinevalt hüperinflatsioonist ei ole maailmas kunagi esinenud hüperdeflatsiooni. Põhjuseks on näiteks asjaolu, et käibiva raha kogust on raske vähendada, kui sellega ei kaasne töötajate palkade vähenemine, aga palku vähendada on keeruline.
Eestis on kerget deflatsiooni aeg-ajalt esinenud suvekuudel, juhul kui toidukaubad odavnevad ja muud hinnad püsivad endisel tasemel.
Jääkünd

Jääkünd ehk eksaratsioon ehk jääkulutus on murenenud materjali transport liikuva liustiku abil.
Algselt tähendas eksaratsioon kogu liikuva liustiku purustavat ja setteid liigutavat tegevust (Grabau, 1924), kuid hiljem on soovitatud termini kasutust täpsustada.
Tuulesete

Tuulesete ehk eoolsete ehk eool(ili)ne sete (inglise "eolian deposit") on tuule poolt kantud ja setitatud sete.
Tuule poolt kantud setteiks on enamasti peeneteralised purdsetted, näiteks liiv või aleuriit. 
Tuulesetteist koosnevad näiteks laialdased lössiplatood Hiinas. Tuulesetteist koosnevad ka tuuletekkelised ehk eoolsed pinnavormid.
Kivistis

Kivistis ehk fossiil on mis tahes eluvormi või selle elutegevuse mineraliseerunud jäljend. Kivististe uurimisega tegeleb paleontoloogia.
Kivistised on geoloogias väga olulised, sest annavad otseselt infot geoloogilises minevikus eksisteerinud eluvormide kohta, kaudsemalt saab nende põhjal teha järeldusi ka paleogeograafia, paleoklimatoloogia jms kohta.
Kivistist võib vaadata ka kui kivimis esinevat geoloogilist struktuuri.
Vanimate leitud kivististe vanus on mitu miljardit aastat. Kõige vanemad leitud kivistised kuuluvad stromatoliitidele, kuid nende biogeenne päritolu ei ole üldtunnustatud, sest sarnased moodustised võivad tekkida ka elusorganismide vahenduseta. Seetõttu ei ole ka teadlaste seas üksmeelt vanimate kivististe vanuse osas.
Suurim leitud kivistis kuulub 2003. aastal Tai Taki provintsist avastatud puule. Selle kaevamiseks ja lõpliku kivistunud pikkuse, 72,2 m, määramiseks kulus kaks aastat. Teadlaste sõnul oli puu oma eluajal üle 100 m pikkune.
Eesti kivistised.
Eesti vanaaegkonna settekompleks on väga rikas mitmesuguste kivististe poolest. Tuntumad Eesti kivistised on käsijalgsed ("Brachiopoda"), trilobiidid ("Trilobita"), nautiloidid ("Nautiloidea") jne.
Elementaarosakesed

Algosake ehk elementaarosake ehk fundamentaalosake on meile tuntud universumi mateeria vähim osake, millel puudub meile teada olev alamstruktuur. Praegu teadaolevalt on elementaarosakesed leptonid (näiteks elektron ja neutriinod), kvargid ja vaheosakesed (näiteks footon). Teised elementaarosakesed on juba liitosakesed (hadronid), mis koosnevad kvarkidest. Hadronid on näiteks aatomituuma moodustavad prooton ja neutron.
Aine elementaarosakesed.
Ainega seostatakse enamasti fermione. Fermionid alluvad Pauli keeluprintsiibile, mis välistab kahe eristamatu osakese asumise samas kvantolekus. Pauli keeluprintsiibita võiks maakera kokku vajuda üheks punktiks.
Fundamentaalsed fermionid jagunevad leptoniteks ja kvarkideks. Kvargid moodustavad liitosakesi hadroneid, millest (prooton ja neutron) omakorda moodustuvad aatomituumad. Aatomituum koos selle ümber tiirlevate leptonitega – elektronidega – moodustab aatomi.
Vaheosakesed.
Fundamentaalseid jõude vahendavaid osakesi nimetatakse vaheosakesteks. Näiteks footon, mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju, on elementaarosake.
Vaheosakesed on bosonid, mistõttu nimetatakse neid ka vahebosoniteks. Bosonid alluvad Bose-Einsteini statistikale, mistõttu ei ole samas ruumipunktis olevate bosonite arv piiratud.
Standardmudeli kohaselt on vaheosakesed:
Elementaarosakese mõiste areng.
Aegade jooksul on elementaarosakesteks peetud erinevaid objekte. Ajalooliselt on arvatud, et väikseim osake on aatom (sõna on pärit kreekakeelsest sõnast, mis tähendab 'jagamatu'). Hiljem avastati, et need koosnevad aatomituumadest ja elektronidest. Siis avastati aatomituuma alamstruktuur: prootonid ja neutronid, mida omakorda peeti kaua aega jagamatuteks. Nüüd on teada, et ka prootonid ja neutronid ei ole jagamatud osakesed, vaid koosnevad kvarkidest. Mõned autorid nimetavad elementaarosakesteks siiani subatomaarseid osakesi ja reserveerivad fundamentaalosakeste mõiste teadaolevalt sisemise struktuurita osakeste jaoks.
Võimalik, et standardmudeli näol ei ole tegemist fundamentaalse lõpliku füüsikateooriaga. Seega tuleb elementaarosakeste loetelu tõenäoliselt tulevikus täiendada või korrigeerida, kui tulevastes füüsikaeksperimentides leitakse seni tundmatuid elementaarosakesi või tuvastatakse praegu elementaarosakesteks peetavate osakeste väiksemamõõduline alamstruktuur. Seega sõltub elementaarosakese mõiste sellest, kui väikeseid struktuure parasjagu olemas olev tehnoloogia võimaldab uurida.
Leptonid

Leptonid on elementaarsed fermionid, mille leptonlaeng on nullist erinev. Kõige tuntum lepton on elektron.
Osalemine vastasmõjudes.
Leptonid ei osale tugevas vastastikmõjus. Elektrilaengut omavad leptonid (elektron, müüon, tau-lepton) osalevad elektromagnetilises vastasmõjus. Kõik leptonid osalevad aga nõrgas vastastikmõjus ja see on ainus vahend elektriliselt neutraalsete leptonite (neutriinode) jälgimiseks. Leptonid osalevad ka gravitatsioonilises vastasmõjus.
Leptonite jaotus.
Leptoni tüübi määrab ära tema leptonlaengu (L) tüüp. Eksisteerib kolme tüüpi leptonlaenguid ning vastavalt on olemas ka kolme tüüpi leptoneid. Igat tüüpi lepton võib olla kas elektriliselt laetud või elektriliselt neutraalne osake. Elektriliselt neutraalseid leptoneid kutsutakse neutriinodeks.
Et igale elektriliselt laetud leptonile vastab sama tüüpi (sama leptonlaenguga) elektriliselt neutraalne lepton, siis nimetatakse sama tüüpi leptoneid ka leptonite paariks. Igal leptonil on ka vastav antiosake. Elektroni antiosakestel on (ainsana kõigist elementaarosakestest) oma nimetus – positron. Kõik teised on lihtsalt antiosakesed (näiteks antimüüon).
Neutriinode mass.
Üsna pikka aega pärast neutriinode avastamist arvati, et nende mass on 0 ja nad liiguvad valguse kiirusega. Tänapäeval on leitud mitu nähtust, mida saab seletada ainult eeldusel, et neutriinodel on (väga väike) mass. Järelikult ei saa nad ka liikuda valguse kiirusega. Siiski ei ole füüsikud seni neutriino massi olemasolu asjus ühel meelel ning tabelis on toodud massid, mida neutriinod kindlasti EI OMA (st neutriino mass peab olema tabelis toodust kindlasti väiksem).
INS

INS ehk Immigration and Naturalisation Service oli Ameerika Ühendriikide immigratsiooniteenistus. 
Alates 19. sajandist oli INSi ülesandeks kõigi uute USA kodanike registreerimine ja nende naturalisatsioonile kaasaaitamine.
25. novembril 2002 läks INS Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi ("Department of Homeland Security") koosseisu. Praegu täidab endisi INSi funktsioone mitu Sisejulgeolekuministeeriumi allüksust.
Murovdağ

Murovdağ on mäestik Aasias Aserbaidžaanis. Ta on osa Väike-Kaukasusest. 
Umbes 70 km pikkune ahelik kulgeb ida-lääne suunas. 
Murovdağ on Väike-Kaukasuse kõrgeim osa (kõrgus kuni 3724 meetrit).
1386

1386. aasta (MCCCLXXXVI) oli 14. sajandi 86. aasta.
Fanerosoikum

Fanerosoikum on kronostratigraafiline üksus (ladem) ja geokronoloogiline üksus (eoon). Fanerosoikumiks loetakse ajavahemikku alates 542 miljonist aastast tagasi kuni tänapäevani.
Fanerosoikumile eelneb proterosoikum. 
Fanerosoikum jagatakse kolmeks aegkonnaks, millele vastavad samanimelised ladekonnad:
Kolm aegkonda omakorda jagunevad üheteistkümneks ajastuks (ladestuks).
Kainosoikum

Kainosoikum ehk uusaegkond on kronostratigraafiline üksus (ladekond) ning geokronoloogiline üksus (aegkond). Kainosoikum vastab ajavahemikule 65,5 miljonit aastat tagasi kuni tänapäevani.
Kainosoikumile eelneb mesosoikum. 
Kainosoikum jagatakse kolmeks ajastuks, millele vastavad samanimelised ladestud. Kolm ajastut omakorda jagunevad seitsmeks ajastikuks (ladestikuks).
Mesosoikum

Mesosoikum ehk keskaegkond on kronostratigraafiline üksus (ladekond) ning geokronoloogiline üksus (aegkond). Mesosoikum vastab ajavahemikule 251...65,5 miljonit aastat tagasi.
Mesosoikumile eelneb Paleosoikum ja järgneb Kainosoikum. 
Mesosoikum jagatakse kolmeks ajastuks, millele vastavad samanimelised ladestud. Kolm ajastut omakorda jagunevad kaheksaks ajastikuks (ladestikuks).
Kambrium

Kambrium on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ja geokronoloogiline üksus (ajastu). Kambrium vastab ajavahemikule 541–485,4 miljonit aastat tagasi.
Kambrium on paleosoikumi ehk vanaaegkonna ja ka kogu fanerosoikumi vanim ajastu. Kogu kambriumile eelnenud perioodi Maa ajaloos nimetatakse eelkambriumiks.
Kambrium jagatakse neljaks ajastikuks, millele vastavad samanimelised ladestikud.
Kambriumi ajastu settekivimeid on ka Eesti aluspõhjas, nende avamus on kitsas riba Põhja-Eesti klindi jalamil.
Fauna.
Kambriumi kihtidest on leitud usse, kõhtjalgseid, peajalgseid, lukuta käsijalgseid, trilobiite, foraminifeere ja akritarhe. Nende kompleksid on aluseks setendite stratigraafilisel liigestamisel. Kambriumis hakkas setete tekkimise protsessis tähtsat osa etendama ka biogeenne tegur.
Eesti.
Kambriumi ajastul (570–480 miljonit aastat tagasi) ujutas Eesti põhja- ja kirdeosa üle normaalse soolsusega mereline veekogu, mille piirjooned muutusid korduvalt. Nii nagu vendile (Ediacara) on Eestis ka kambriumile iseloomulikud terrigeensed setted, kuid erinevalt vendist on neis vähem rannalähedasele keskkonnale iseloomulikke setteid. Selle põhjus on, et aluskorrakivimid, mis vendis olid kulutusmaterjali allikas, olid kambriumis setetega enamasti kaetud.
Kambriumi ladestu kihistutest paljanduvad Põhja-Eesti paekaldas, jõeorgudes või savikarjäärides Lontova savi, Lükati aleuroliidi ja savi vahelduvate kihtidega kompleks ning Tiskre hele aleuroliit. Kambriumi ladestu tähtsus seisneb tema savides, mida kasutatakse telliste, drenaažitorude ja tsemendi tootmiseks. Lontova veepidemel asuvast ordoviitsiumi-kambriumi põhjaveelademest ammutatakse kvaliteetset põhjavett ning Häädemeestel ja Värskas ka mineraalvett.
Karbon

Karbon on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Karbon vastab ajavahemikule 359...299 miljonit aastat tagasi.
Karbon kuulub Paleosoikumi aegkonda. Karbonile eelneb Devon ning järgneb Perm. Karbon jagatakse kaheks ajastikuks.
Mõnikord nimetatakse Karbonit kivisöeajastuks. Karboni ajastu algupoolel valitses tänasest soojem kliima, hiljem kliima jahenes, Karboni ajastu keskmine temperatuur oli sama mis praegune.
Karboni ajastu jooksul tekkinud kivimeid Eesti aluspõhjas säilinud ei ole.
Perm (geoloogia)

Perm on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Perm vastab ajavahemikule 299...251 miljonit aastat tagasi.
Perm kuulub Paleosoikumi aegkonda. Permile eelneb Karbon ning järgneb Triias. Perm jagatakse kolmeks ajastikuks.
Permi lõpus tabas Maad selle ajaloo suurim väljasuremislaine, mil hukkus umbes 96% merelistest liikidest ja suurel hulgal maismaaliike. Ühe põhilise massväljasuremiseni viinud põhjusena tuuakse välja Siberi aladel toimunud ja ligi miljon aastat väldanud ulatuslikku vulkaanilist aktiivsust, mille tulemusena sattus atmosfääri suures koguses osoonikihti hävitavaid aineid.
Triias

Triias on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Triias vastab ajavahemikule 251...199 miljonit aastat tagasi.
Triias kuulub Mesosoikumi aegkonda. Triiasele eelneb Perm ja järgneb Juura. Triias jagatakse kolmeks ajastikuks.
Juura (geoloogia)

Juura on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu), mis vastab ajavahemikule 199...145 miljonit aastat tagasi.
Juura kuulub mesosoikumi aegkonda. Juurale eelnes triias ning järgnes kriit. Juura jagatakse kolmeks ajastikuks.
Kriit (ajastu)

Kriit on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Kriit vastab ajavahemikule 145...65 miljonit aastat tagasi.
Kriit kuulub mesosoikumi aegkonda, olles selle noorimaks ajastuks. Kriidile eelneb juura ning järgneb kainosoikumi vanim ajastu paleogeen. Kriit jagatakse kaheks ajastikuks.
Rahvusvaheline Geoloogiaühing

Rahvusvaheline Geoloogiaühing on 1961. aastal asutatud rahvusvaheline organisatsioon, mis koordineerib riigipiire ületavate geoloogiliste probleemide lahendamist.
Rahvusvaheline Geoloogiaühing on Rahvusvahelise teadusühingute nõukogu liige.
Rahvusvahelise geoloogiaühingu lühend on IUGS ("International Union of Geological Sciences").
Organisatsiooni peasekretär on Peter T. Bobrowsky Kanada Geoloogiateenistusest, peakorter asub Norras Trondheimis.
Söebassein

Söebassein (inglise "coal basin") on bassein, mis sisaldab kaevandamisväärses koguses kivisütt.
Elementaarsündmus

Elementaarsündmus ehk lihtsündmus on tõenäosusteoorias antud katse üks võimalikest tulemustest. Antud katse kõik võimalikud tulemused moodustavad elementaarsündmuste süsteemi.
Vähemalt kaht elementaarsündmust sisaldavat sündmust nimetatakse liitsündmuseks.
Elementaarsündmusi tähistatakse tähtedega formula_1 (väike oomega indeksitega).
Elementaarsündmuse mõiste on aluseks sündmuse mõiste defineerimisel.
Ruhiorg

Ruhiorg ehk troog (inglise "glacial trough") on U-kujulise ristprofiiliga liustikutekkeline org.
Ruhiorud on kunagised alpiliustike liikumisteed. Ruhiorgude suudmeosa mere poolt üleujutamise tagajärjel on tekkinud fjordid.
NETI

NETI (neti.ee) on Interneti otsingumootor ja temaatiline veebikataloog, mille omanik on AS Postimees Grupp (varem ka Telia Eesti).
NETI alustas 1996. aasta oktoobris kataloogina ning 1998 lisati täistekstiotsing Eesti veebilehtede piires. 
See oli mõnda aega Eesti külastatuim veebisait. 2014. aasta seisuga oli NETI külastatavuselt 15. veebisait Eestis.
2021. aastal teatas Postimees Grupp, et ostab veebiportaali.