tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dangara

Dangara on alev Tadžikistanis Hatloni vilajetis. Asub Tairsu jõe orus.
Dangara on Tadžikistani presidendi Emomali Rahmoni ja mitmete tema lähikondsete kodulinn.
Asulat läbib Dušanbe-Kulobi maantee ja Bohtar-Kulobi raudtee.
Talsi lennuväli

Talsi lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Talsi piirkonnas Ģibuļi vallas Talsi linna ja Talsciemsi küla vahel. 
Lennuväli rajati pärast Teist maailmasõda. Algul kasutati seda põllumajanduses ja tuletõrje otstarbel. 1950.–1960. aastail kasutati lennuvälja ka Läti linnade vahelisteks reisilendudeks. Lennuvälja kaguküljel asub suur angaariga platvorm. Tänapäeval toimuvad sealt vaid üksikud lennud, ent lennuvälja kasutatakse mudellennunduseks ja autosõiduõppeks. Lennuväljal peetakse seal ka Talsi linna rahvaüritusi.
Šoti torupill

Šoti torupill (gaeli keeles "a' phìob mhòr"; inglise keeles "Great Highland bagpipe") on Šotimaale omane torupilli tüüp. 
Ehituselt koosneb šoti torupill nahast õhukotist, õhupuhumistorust, meloodiatorust (sõrmiline) ning kolmest burdoontorust (bass ja kaks tenorit). Pilli puitdetailid valmistatakse enamasti mustast dalbergiast.
Šoti torupillide mängutraditsioon on laialt levinud ka suure šoti kogukonnaga välisriikides (näiteks Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Austraalias ja Uus-Meremaal), samuti mitmetes endistes Briti impeeriumi asumaades (näiteks Indias, Nepalis, Malaisias ja Singapuris). Torupille on alates 18. sajandist koos trummidega kasutatud ka Briti armee mõnedes üksustes.
George Sessions

George Sessions (1938– 29. veebruar 2016) oli ökofilosoof.
Ta oli filosoofia õppejõud Sierra College'is, mis asub Rocklini linnas Californias.
Koos Arne Naessiga sõnastas ta süvaökoloogia põhimõtted.
Spāre (Ģibuļi vald)

Spāre on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 41 meetri kõrgusel Gulbji ja Spāre järvede vahel. Spāret läbivad Ventspils–Moskva raudtee ja maantee A10.
Spāres asuvad rahvamaja ja kirik. Külas asuvad Ausma ja Spāre bussipeatused. Mõisahoones asub ka kohalik raamatukogu.
Küla tekkis XIX sajandi teisel poolel Spāre raudteejaama juurde. See küla osa kannab ka Lielspāre nime. Teine küla osa kujunes nõukogude perioodil Spāre mõisa juurde, kui kohalik "Ausma" kolhoos rajas sinna oma tootmishooned. See osa külast kannab nime Vecspāre või Ausmas.
Spāre kooli on esmamainitud 1760. aastal, seega on see piirkonna vanim kool ja Läti vanim maakool. Aastast 2009 oli see Pastende kooli filiaal, aastal 2012 aga kool suleti.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Spāre luteri kirik ja regionaalse kaitse all Spāre mõisa elumaja trepi käsipuud. Regionaalse kaitse all on ka küla lähistel asuv Spāre linnamägi.
Lielspāre osas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 2,5 meetrit. Vecspāre osas kasvavad mõisa pargis looduskaitsealustest puudest pensilvaania saar ümbermõõduga 3.9 meetrit, Spāre Suurpärn ümbermõõduga 3.53 meetrit, kaks pärna ja kolm saart.
Monoodia

Monoodia (vanakreeka keelest μόνος "monos" 'üksi' + ὠδή "ōdē" 'laul') on Itaalias 16.-17. sajandil (u 1600–1640) sündinud ilmalik vokaalmuusika ja sellega seotud monoodiline muusikastiil, milles väljenduslik rõhk on poeetilisel tekstil ja ühe laulja lauldud meloodial. 
Mõiste võttis teadaolevalt esimest korda kasutusele Giovanni Battista Doni aastal 1635, defineerides monoodiat ("monodie") ühe laulja poolt lauldud soololauluna, eristades seda nö "koroodiast" ("chorodie"), mis kujutas enesest koori poolt kas unisoonis või oktavis lauldud ühehäälset laulu. Doni räägib ka retsitatiivse stiili ("stile recitativo") kontekstis "monoodilisest meloodiast" ("melodia monodica") ja "monoodilisest stiilist" ("stylus monodicus"), kui ei kasuta samas retsitatiivi kohta sõna "monoodiline". Kõige suuremaks muutuseks võib lugeda muutust kompositsioonitehnikas: valitsevaks said duur- ja moll-helilaad ning varasema polüfoonia asemele, kus kõik hääled olid võrdsed ja iseseisvad, tuli monoodia- stiil, mille väljenduslikkus peitub peamiselt ühehäälses meloodias. Täpsemalt on see saatega monoodia: meloodiaga käib alati kaasas harmooniasaade, millel on samuti väga oluline roll. Vokaalne meloodia on selles stiilis väga tihedalt seotud tekstiga, jälgides täpselt deklamatsiooni rütmi ja kõnemeloodiat. 
Tänapäeval kasutatakse monoodia mõistet alates 16. sajandi lõpust soolohäälele loodud vokaalmuusika eristamiseks 17. sajandi keskel tekkinud kammerkantaadist. Samuti nimetatakse monoodiateks 17. sajandi alguse ooperite retsitatiive.
Monoodiat oleks täpsem nimetada "basso continuo"-saatega lauluks, sest see ei esine praktiliselt kunagi ilma instrumentaalsaateta. Monoodia saatepillideks võisid olla lauto, kitarrone, teorb või klavessiin. Bassipartiid esitas tavaliselt "violone" või mõni samalaadne pill, mida võis kahendada kontrabass.
Füüsiline distantseerumine

Füüsiline distantseerumine on piisknakkushaiguste leviku piiramine vahetute füüsiliste kontaktide arvu vähendamise teel ning hoides vahemaad teistest inimestest piiskade suurima leviku kaugusest suuremana.
Spāre järv

Spāre järv (ka "Spare järv", vanasti "Spārnsezers", läti keeles "Spāres ezers") on järv Lätis Talsi piirkonna Ģibuļi vallas.
Järv asub merepinnast 26,8 meetri kõrgusel. Järves elavad karpkalad, latikad, linaskid, kogred, särjed, ahvenad, haugid, roosärjed, angerjad, sinna on lastud ka peledit.
Järve kaldal asub Spāre küla. Kaldad on üldiselt madalad ja liivased. Väljavoolule on kuhjatud veetaseme tõstmiseks kive. Järv koosneb kahest laiemast osast, nende vahelisele kitsale kaelale rajati aastal 1967 tamm, mis on tõstnud järve lõunapoolse osa veetaseme põhjapoolsest 0,7 meetrit kõrgemaks. Järve kaldal maantee A10 ääres asub Veccepļi puhkebaas.
Ukraina politsei

Ukraina politsei (ukraina keeles "Національна поліція України", Ukraina riiklik politsei) on Ukraina korrakaitse keskasutus.
Ajalugu.
Ukraina politsei moodustati Petro Porošenko juhitud reformide käigus 3. juulil 2015 ning see asendas Ukraina miilitsa. Politsei allub Ukraina siseministeeriumile. Ukraina miilits lõpetas lõplikult tegevuse 7. novembril 2015 ning selle töötajad võisid pärast taustakontrolli ning täiendkoolitusi liituda politseiga.
Pärast 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa sissetungi Ukrainasse asus politsei abistama relvajõude riigi kaitsmisel. Politseinikud tagasid Ukraina tagalas korda, eskortisid vange ja korraldasid sõjavangide vangistust, seadsid üles kontrollpunkte ning otsisid ja pidasid kinni vaenlase luurajaid. Politsei eriüksuslased osalesid Kiievi kaitsmise ajal otseses lahingutegevuses. 1. märtsiks 2022 oli sõjas hukkunud 17 politseinikku, 50 saanud vigastada ja kaks jäänud kadunuks.
Ülesanded.
Ukraina politsei ülesanneteks on tagada:
Koldnõges

Koldnõges ("Lamiastrum galeobdolon", sünonüümid "Lamium galeobdolon", "Galeobdolon luteum") on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. 
Koldnõges on Eestis tavaline metsaaluste taim. Ta on vastaka leheseisu ja kollaste õitega väike taim.
Mürmekofiilia

Mürmekofiilia on sümbiootiline suhe sipelgatega.
Näiteks esineb mürmekofiilia paljude sinilibliklaste röövikutel. 
Mürmekofiilid on ka metspipar ja sinilill, kelle seemneid levitavad sipelgad.
Lähedased mõisted (mürmekofiilia vormid) on
Mürmekofüüdiks nimetatakse mürmekofiilset taime.
Odessa Sõjaväeakadeemia

Odessa Sõjaväeakadeemia (ukraina keeles "Військо́ва акаде́мія (м. Одеса)") on kõrgem sõjaline õppeasutus Ukrainas.
Ajalugu.
1992. aastal moodustas Ukraina Odessa Maavägede Instituudi ("Одеський інститут Сухопутних військ"). 2022. aasta augusti lõpus andis president akadeemia ülemale Oleksi Ševtšenkole brigaadikindrali auastme.
Siivert (perekonnanimi)

Siivert on perekonnanimi.
Perekonnanime Siivert (Siewert) on Eestis pandud Massu mõisavallas Hanila kihelkonnas ja Vaiste mõisavallas Varbla kihelkonnas, mõlemad Läänemaal. Nimede eestistamisel on Siiverti-nimelistele isikutele määratud uueks perekonnanimeks Sinisalu. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Siivert Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Luiz Henrique Mandetta

Luiz Henrique Mandetta (sündinud 30. novembril 1964 Campo Grandes) on Brasiilia arst-ortopeed ja poliitik. Ta oli 1. jaanuarist 2019 kuni 16. aprillini 2020 Brasiilia tervishoiuminister.
Ta lõpetas Rio de Janeiros oleva Gama Filho Ülikooli arstina, seejärel spetsialiseerus ta ortopeediale Mato Grosso do Suli Föderaalülikoolis.
Aastal 2010 valiti ta Brasiilia parlamendi alamkotta.
20. novembril 2018 kinnitas Mandetta tervishoiuministri ametikohale valitud president Jair Bolsonaro (ametisse asus ta 1. jaanuaril 2019). Rikkumiste süüdistuste kohta, kui ta oli Campo Grande tervishoiuminister, kinnitas Mandetta nädal enne kinnitust, et oli Bolsonaroga juhtumi üksikasjadest rääkinud. Tema sõnul ütles valitud president, et ainult kaebus pole põhjus tema kandidatuuri tõkestamiseks. 
Mandetta on 2020. aastal saanud laialdast tähelepanu seoses sellega, et ta käsitles Brasiilias koroonapandeemiat 2019–2020. Terviseminister on president Bolsonaroga mitmel korral vaielnud; Kui Mandetta on COVID-19 leviku tõkestamiseks kaitsnud sotsiaalseid distantseerimismeetmeid, siis Bolsonaro on selliste meetmete vastane ja kritiseerinud osariikide kubernere, kes rakendasid oma osariikides distantseerimismeetmeid
Mandetta teatas 16. aprillil 2020, et Jair Bolsonaro vallandas ta töölt. Mandetta järeltulijaks tervishoiuministrina sai onkoloog Nelson Teich.
Isiklikku.
Mandetta on vabamüürlane.
Gundega Repše

Gundega Repše (sündinud 13. jaanuaril 1960 Riias) on läti kirjanik ja kunstiajaloolane.
Ta lõpetas 1985. aastal Läti Kunstiakadeemia kunstiajaloo ja -teooria osakonna.
Tema esimene proosateos ilmus trükis 1979. aastal.
Tema lühiproosateostele "Septiņi stāsti par mīlu" ("Seitse pala armastusest", 1992), "Šolaiku bestiārijs" ("Nüüdisaegne bestiaarium", 1994), romaanidele "Ēnu apokrifs" ("Varju apokrüüf", 1996), "Sarkans" ("Punane", 1998), "Īkstīte" ("Pöial-Liisi", 2000) ja hiljem ka romaanile "Bāreņu nams" ("Orbude varjupaik", 2008) on "iseloomulik nii eksperimenteerimine mitmesuguste proosavormide ja -žanritega, sügavad teksti peidetud eksistentsiaalsed refleksioonid, kauged rännakud aegruumi avarustesse, tabavalt sotsiaalkriitilised tähelepanekud kui ka äärmiselt lakooniline ja emotsionaalselt pingne jutustamisviis."
Autobiograafilist materjali sisaldavat romaanitsüklit "Smagais Metāls" ("Raskmetall", ühes köites 2012) on peetud moodsa läti kirjanduse üheks olulisemaks saavutuseks. See koosneb romaanidest "Alvas kliedziens" ("Tinakarjatus", 2002), "Vara rati" ("Vaskvanker", 2006) ja "Dzelzs apvārdošana" ("Raua needmine", 2011).
Repše jutustus "Kui tähtis on olla Ernests" võeti antoloogiasse "Dalkey Arhive Best European Fiction 2013"; see on ilmunud ka eesti keeles kogumikus "Läti jutud: valik 2000. aastate läti lühiproosat" (koostanud ja tõlkinud Livia Viitol; Tallinn: Libri Livoniae, 2018).
Gundega Repše on Läti Kirjanike Liidu ja Läti PEN-klubi liige.
Ta oli ka kirjastuse Dienas Grāmata ajalooromaanide sarja "Meie. Läti, XX sajand" ("Mēs. Latvija, XX gadsimts") idee autor.
Frank Tate

Frank Tate (sündinud 27. augustil 1964 Detroitis Michiganis) on USA endine poksija.
Harrastajana.
Ta võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Tema võit Shawn O'Sullivani (Kanada) üle oli nii vastuoluline (ta oli 2. raundis kaks korda nokdaunis), et isegi kodupublik vilistas ta välja.
Elukutselisena.
Ta poksis detsembrist 1984 kuni oktoobrini 1998 elukutselisena ning pidas kokku 46 kohtumist, millest võitis 41 (neist 24 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
Ossip Bernstein

Ossip Bernstein (vene keeles Осип Бернштейн "Ossip Bernštein"; 20. september 1882 Žõtomõr, Volõõnia kubermang – 30. november 1962 Pariis) oli juudi päritolu Prantsusmaa maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1950), rahvusvaheline arbiiter (1952). 
Bernstein lõpetas eksternina gümnaasiumi Žõtomõris. 1901. aastal lõpetas Hannoveri Kõrgema Tehnikakooli. Seejärel õppis õigusteadust Leipzigi ja Berliini Ülikoolis. 1908. aastal sai ta Heidelbergi Ülikoolist doktorikraadi õigusteaduses. 
Töötas advokaadina Moskvas. 1918. aastal siirdus Odessasse. 1920. aastal lahkus Nõukogude Venemaalt Konstantinoopoli ja Serbia kaudu Pariisi, kus praktiseeris advokaadina. 1928. aastal astus vabamüürlaste ühingusse. 1932. aastal sai ta Prantsusmaa kodakondsuse.
Maleturniiridel osales Bernstein 60 aasta vältel. Parimad tulemused saavutas enne esimest maailmasõda. Tuli 1903. aastal Kiievis ülevenemaalisel turniiril Mihhail Tšigorini järel teiseks. 1946. aastal tuli teiseks Londonis peetud turniiril, edestades seejuures Savielly Tartakowerit ja Karel Opočenskýt.
1954. aastal osales Bernstein Prantsusmaa võistkonna koosseisus Amsterdamis toimunud maleolümpial (mängis võistkonna esimesel laual).
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka Bernsteinile.
Vasja Pirc

Vasja Pirc (19. detsember 1907 Idrija, Kraini hertsogkond – 2. juuni 1980 Ljubljana, Sloveenia SV) oli sloveeni maletaja, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1953), rahvusvaheline arbiiter (1973). 
Pirc võitis 1938. aastal Bad Harzburgis rahvusvahelise turniiri, kus edestas Efim Bogoljubowit, Erich Eliskasest, Vladimirs Petrovsit ja Friedrich Sämischit.
Viiel korral (1935, 1936, 1937, 1951, 1953) tuli ta Jugoslaavia malemeistriks. Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) võttis 1950. aastal kasutusele maletajatele antavad nimetused, siis Pirc oli üks neist, kes sai rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 45-aastaselt 1953. aastal (mitteametliku suurmeistri nimetuse sai ta 1938. aastal).
1948. aastal pääses Pirc mängima Saltsjöbadenis peetud esimesele tsoonidevahelisele turniirile, kus jäi jagama 11.–13. kohta.
Pirc osales Jugoslaavia võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (1931, 1935, 1937, 1950–1954). 1950. aastal Dubrovnikis peetud maleolümpial, kus Pirc mängis teisel laual, võitis Jugoslaavia kuldmedali (Nõukogude Liit poliitilistel põhjustel ei osalenud). 1952. aastal ja 1954. aastal võitis Pirc võistkondliku pronksmedali.
Pirc tegutses ka kohtunikuna ja avaldas mitu malealast raamatut.
Akiba Rubinstein

Akiba Rubinstein (1. detsember 1880 Stawiski, Łomża kubermang (teistel andmetel 12. detsember 1882) – 14. märts 1961 Antwerpen) oli juudi päritolu Poola maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1950). 
Pärast abiellumist 1917. aastal elas Rubinstein kaks aastat Szczuczynis. Seejärel kolis perega 1919. aastal Stockholmi ja sealt 1922. aastal Berliini. 1926. aastal viis ta pere Antwerpeni ja 1931. aastal kolisid nad Brüsselisse. Pärast naise surma 1954. aastal elas Rubinstein vanadekodus Brüsselis. Suri Antwerpenis, kuhu vanadekodu seoses remondiga ajutiselt üle viidi.
Rubinstein võitis arvukalt maleturniire, sealhulgas 1907. aastal rahvusvahelise turniiri Karlsbadis (Karlsbadi maleturniir). Poola võistkonna koosseisus osales Rubinstein kahel maleolümpial: 1930. aastal võitis ta Hamburgis toimunud maleolümpial kuldmedali ja 1931. aastal Prahas Ameerika Ühendriikide järel hõbemedali (mõlemal korral mängis Rubinstein meeskonna esimesel laual; teist lauda mängis Ksawery Tartakower).
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka Rubinsteinile.
Ržõštšiv

Ržõštšiv (ukraina Ржищів, vene Ржищев) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Obuhhivi rajoonis. Ržõštšiv asub Dneprile rajatud Kanivi veehoidla ääres, Kiievist umbes 65 km lõunakagus ja Kagarlõkist ligikaudu 20 km kirdes.
Asulat on esmamainitud 1151. aastal. Poola kuningas Zygmunt I andis Ržõštšivile Magdeburgi linnaõigused 1506. aastal. Alevi staatuse sai Ržõštšiv 1962. aastal. Oblastilise alluvusega linnaks sai Ržõštšiv 6. juunil 1995.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ržõštšivi elanikest ukrainlasi 94,3% ja venelasi 4,4%.
2023. aasta 22. märtsi varahommikul, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse, tabasid linna Iraani päritolu kamikadze-droonid, hukkus üheksa rahulikku elanikku.
Driksna nõmme looduspark

Driksna nõmme looduspark (läti keeles "Driksnas sils") on kaitseala Lätis Latgales Madona piirkonna Ļaudona vallas. Looduspark asub Madonast Trepeni ulatuvas küngaste vööndis. Kaitseala loodi 1990. aastal, kaitsmaks sealsete männikute taimestikku.
Kaitseala asub Ida-Läti madalikul. Kaitseala pindala on 676 ha. Kaitserežiim näeb ette kolm kaitsekorralduslikku tsooni - looduspargi üldtsoonmaastikukaitse tsoon ja rangema kaitsega tsoon Põhjas ulatub see Aiviekste luha looduspargini.
Driksnise järve ääres kasvavad kaks looduskaitsealust mändi – Driksna mänd ja nimetu mänd ümbermõõduga 2,53 meetrit.
Loodusparki jäävad Drikšņa muinaskalmed ja Sāviena linnamägi, mis on kultuurimälestistena riikliku kaitse all.
Kaitstavaid loodusdirektiivi elupaigatüüpe on Driksna nõmme looduspargis kuus, lisaks veel kaks Lätis väärtuslikuks peetavat elupaigatüüpi. Looduspargis kasvab 10 kaitsealust taimeliiki. Neist olulisim on palu-karukell. Taimedest kasvavad seal kännas-kipslill, palu-liivkann, sile tondipea, sinine kopsurohi; kaitseala on ka üks viiest püst-linalehiku kasvukohast Lätis.
Dawid Przepiórka

Dawid Przepiórka (22. detsember 1880 Varssavi – 1940 Palmiry, Masoovia vojevoodkond) oli juudi päritolu Poola maletaja ja malefunktsionäär. 
Przepiórka tuli 1926. aastal Poola malemeistriks. 1928. aastal saavutas ta Haagis maleolümpia raames peetud amatööride maailmameistrivõistlustel Machgielis Euwe järel teise koha. 
Poola võistkonna koosseisus osales Przepiórka kahel maleolümpial: 1930. aastal võitis ta Hamburgis toimunud maleolümpial kuldmedali ja 1931. aastal Prahas Ameerika Ühendriikide järel hõbemedali (mõlemal korral mängis Przepiórka meeskonna kolmandal laual; esimest lauda mängis Akiba Rubinstein, teist Ksawery Tartakower).
Probleemmaletajana avaldas Przepiórka üle 160 maleülesande ja paarkümmend etüüdi. Tema esimene maleprobleemide kogumik ilmus Münchenis 1911. aastal.
Przepiórka oli Poola Maleliidu asutajaid ja aastaid selle aseesimees. Tema eestvedamisel ja rahalisel toel peeti 1935. aastal Varssavis kuues maleolümpia. Pärast Poola okupeerimist (1939) Przepiórka arreteeriti jaanuaris 1940. Ta hukkus Palmiry küla piirkonnas Kampinoska ürgmetsas toimunud Poola kodanike massimõrvas. Massimõrva ohvrid maeti hiljem ümber Palmiry kalmistule.
1950. aastal korraldati Szczawno-Zdrójs esimene Dawid Przepiórka mälestusturniir. Selle võitis Paul Keres.
Kristjan Rahu

Kristjan Rahu (sündinud 8. augustil 1972 Kingissepa rajoonis) on eesti ettevõtja. 
Kristjan Rahu on lõpetanud 1995. aastal Tartu ülikooli (õigusteaduskonna). 
Ta on Utilitas Eesti ASi juhatuse esimees ja Utilitas Tallinna Elektrijaam OÜ nõukogu esimees. 
Kuulub Eesti korvpalliliidu juhatusse, on toetanud sporti ja kultuuri. 
Äripäeva 2025. aasta rikaste edetabelis hinnati ta vara väärtuseks 345,1 miljonit eurot, millega ta paigutus edetabelis 11. kohale.
Antonov An-178

Antonov An-178 (ukraina keeles Антонов Ан-178) on Ukraina päritolu transpordilennuk.
Ülestõusmispüha tervitus

Ülestõusmispüha tervitus ehk paasatervitus on tava tervitada üksteist ülestõusmispühade järgsel ajal kuni taevaminemispühani sõnadega "Kristus on üles tõusnud", millele vastatakse "Tõesti on üles tõusnud!". Komme on kasutusel õigeusu kirikus, vanades idakirikutes, kreekakatoliku kirikus, roomakatoliku ja anglikaani kirikus.
Mõnes kultuuris, näiteks Venemaal, on kombeks koos paasatervitusega rahusuudlused kummalegi põsele, kokku kolm.
Kolmekordne paasatervitus kõlab korduvalt ülestõusmisüha jumalateenistusel nii, et preester ütleb "Kristus on üles tõusnud!" ja kogudus vastab "Tõesti on üles tõusnud!". See toimub samuti edasistel jumalateenistustel kogu paasa-aja vältel, see tähendab taevaminemispühani.
Näiteid.
Kreeka keeles:
Χριστὸς ἀνέστη! Ἀληθῶς ἀνέστη!
Khristós anésti! Alithós anésti!
Kirikuslaavi keeles:
Христосъ воскресе! Воистину воскресе!
Ladina keeles:
Christus resurrexit! Vere resurrexit!
Soome keeles:
Kristus nousi kuolleista! Totisesti nousi!
Eesti keeles:
Kristus on üles tõusnud! Tõesti on üles tõusnud!
Eesti rahvakalendris.
Eesti rahvakalendris on õigeusu aladel tavaline paasatervitus olnud kõige enam levinud Setumaal, tuntud ka Lutsis; Iisaku ja Vaivara kihelkonnas on poisikesed lausunud tervituse ja vastamisel on antud neile muna:
"Lihavõõtõ, ku' kiä lät' tõõsõ talo poolõ edimäist vuuri, sis üldäs: "Krõstos vaskres" ja vasta üldäs "Vaistsina vaskres". Kiä ütle_i midägi, sis üldäs, õt: "Mis hambih om, kas piip vai, õt saa_i kõnõlda'". Ja viil, ku' kiä ütles: "Krõstos vaskres", sis üldäs: "Vaistsina vaskres" ja: "Tavai jaitso"." ERA II 173, 726 (6) &lt; Setumaa – A. Oinas-Tammeorg (1937)
Tähendus.
Traditsiooni algus omistatakse juba apostlitele, kes omavahel arutasid Kristuse ülestõusmise üle ja pidid kinnitama, et ta on tõesti üles äratatud, nii nagu sellest kirjutab evangeelium Luuka 24:14-35. Paasatervitusega jäljendavad kristlased Kristuse õpilasi ja meenutavad üksteisele lühimal viisil püha ajalugu.
Tervitust seostatakse ka kirjakohtadega, kus tühjal haual istuv ingel annab salvitoojatele naistele teate, et Kristus on üles äratatud – Luuka 24:6, Matteuse 28:6-7 ja Markuse 16:6 – ning tänapäeva kristlastele sümboliseerib ja kinnitab ülestõusmise uudise vahetamine võitu surma ja põrguhaua üle.
Volgoretšensk

Volgoretšensk on linn Venemaal Kostroma oblastis. Moodustab Volgoretšenski linnaringkonna.
Volgoretšensk asub Volga jõe paremal kaldal, 30 km Kostromast edelas.
Linn rajati 1964. aastal soojuselektrijaama ehitusega seoses. Linnaõigused sai 1994. aastal.
Linnas asub Kostroma soojuselektrijaam võimsusega 3600 MW.
2010. aastal oli linnas 17 104 elanikku.
Soligalitš

Soligalitš on linn Venemaal Kostroma oblastis, Soligalitši rajooni keskus.
Soligalitš asub Galitši kõrgustikul Kostroma jõe paremal kaldal, 220 km Kostromast kirdes.
Asulat on esmamainitud 1335. aastal kui Sol Galitšskaja ('Galitši sool'). 14. sajandil läks koos Galitši vürstiriigiga Moskva suurvürstiriigi koosseisu. 1778. aastast oli maakonnalinn Kostroma asehalduskonnas ja 1796. aastast Kostroma kubermangus.
Linna peamine tööstusettevõte on Soligalitši lubjakombinaat.
2010. aastal oli linnas 6438 elanikku.
2014. aasta maleolümpia

41. maleolümpia (inglise keeles "41st Chess Olympiad") oli 2014. aastal Norras Tromsøs FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 
Maleolümpia peeti 1.–14. augustil 2014 Tromsøs. Lahtises kategoorias osales 173 võistkonda, naiste kategoorias 135 naiskonda (korraldajariiki Norrat esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 
Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka).
Eesti esinemine maleolümpial.
Eesti võistkond (esimesel laual Ottomar Ladva) sai 79. koha, naiskond (esimesel laual Mai Narva) 48. koha.
Kotkas (perekond)

Kotkas ("Aquila") on lindude perekond sugukonnast haugaslased.
Perekonda kuulub 12 liiki.
Eesti liigid.
Eestis pesitseb kolm selle perekonna liiki, lisaks on ühte (stepikotkas) väga harva kohatud.
BRM Mangust

BRM Mangust (ukraina keeles Броньована розвідувальна машина «Мангуст») on Ukraina päritolu luuresoomuk.
Tšuhloma

Tšuhloma on linn Venemaal Kostroma oblastis, Tšuhloma rajooni keskus.
Tšuhloma asub Tšuhloma järve kaldal, 170 km Kostromast kirdes.
Asulat on esmamainitud 1381. aastal, kuid see oli olemas juba 10. sajandil. 15. sajandil läks koos Galitši vürstiriigiga Moskva suurvürstiriigi koosseisu. 1778. aastast oli maakonnalinn Kostroma asehalduskonnas ja 1796. aastast Kostroma kubermangus.
Linnas on säilinud 1730. aastal ehitatud Neitsi Maarja taevaminemise kirik. 1746. aastal valminud Issanda muutmise katedraalis on tänapäeval tuletõrjedepoo.
2010. aastal oli linnas 5411 elanikku.
Makarjev

Makarjev on linn Venemaal Kostroma oblastis, Makarjevi rajooni keskus. Asub Unža jõe paremal kaldal, umbes 186 km Kostromast idas.
Linnas asub Unža Makari klooster, mille munk Makari rajas 1439. aastal. Kloostri juurde tekkis slobodaa, mis 1778. aastal sai (toonase nimega) Makarjev Unža ääres (Макарьев-на-Унже) linnaõigused.
Weseli kreis

Weseli kreis [ˈveːzəl] on haldusüksus Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaa loodeosas.
Ajalugu.
Kreis moodustati 1975. aastal, kui ühendati endised Dinslakeni, Moersi ja Reesi kreisid, mis kõik moodustati 1816. aastal, kui piirkond sai Preisimaa osaks. Kreisi keskus on Wesel, selle kõige rahvarohkem linn on Moers.
Loodus.
Peamine läbi kreisi voolav jõgi on Rein.
Tuula-Liina Varis

Tuula-Liina Irmeli Varis (sündinud 30. juunil 1942 Loimaal) on soome kirjanik. 2009–2014 oli ta Soome Kirjanike Liidu esimene naissoost esimees.
Ta õppis 1960–64 Turu ülikoolis soome keelt ja kirjandust ning sotsioloogiat. 1965–79 töötas ta ajalehes Kansan Uutiset toimetajana, seejärel vabakutselise ajakirjaniku ja kolumnistina.
Tema neiupõlvenimi oli Puuppo. Tema esimene abikaasa oli Rauno Setälä (1963–65), teine abikaasa Pentti Saarikoski (1967–75) ja kolmas abikaasa aastast 1978 Mikko Varis. Tal on kaks tütart.
Varis oli 2007–09 riigi kirjanduskomitee asejuhataja ja 2010–12 juhataja. 2009–14 oli ta Soome Kirjanike Liidu esimees.
Tunnustus.
1994 pälvis Varis riikliku massiteabeauhinna, mille laureaate on igal aastal keskeltläbi 10–20.
1996 pälvis Varis Marja-Liisa Vartio kirjanduspreemia, mis antakse keskmiselt üle aasta ühele soome naiskirjanikule. Varis on selle preemia teine laureaat.
2000. aastal pälvis ta Runebergi auhinna romaani "Maan päällä paikka yksi on" eest.
2005 pälvis Varis Soome kriminaalkirjanduse auhinna romaani "Vaimoni" ("Minu naine") eest.
2014. aastal määras Soome valitsus talle riikliku kunstnikupensioni.
Oberschlesien

Oberschlesien on 2008. aastal Ülem-Sileesias Piekary Śląskies asutatud "metal"-ansambel.
Tegevus.
Ansambel matkib oma stiili ja helikeelega Rammsteini. Nad on kaverdanud ka mitut Rammsteini lugu: "Ich will" ("Jo chca"), "Spiel mit mir" ("Szola") ja "Spring" ("Żryj"). Kõik kolm lugu ilmusid 2013. aasta albumil "I". Looga "Jo chca" osales Oberschlesien ka Poola talendisaates "Must Be the Music. Tylko muzyka", kus sai teise koha.
2015. aastal andis Oberschlesien välja singli "Orzeł", mille nimilugu räägib Tallinnas 1939. aastal interneeritud ja seejärel sealt põgenenud allveelaevast. Laulule valmis ka video, mis on suuresti kokku pandud Gdynia meremuuseumist saadud fotodest. Lugu ilmus ka ansambli 2015. aasta albumil "II".
Karatšev

Karatšev on linn Venemaal Brjanski oblastis, Karatševi rajooni keskus. Asub Snežeti jõe ääres, Brjanskist 45 km ida pool.
Karatšev on üks vanemaid vene linnu. Seda on mainitud Ipatjevi kroonikas 1146. aasta all. Umbes aastatel 1246–1360 oli Karatševi vürstiriigi pealinn. 1500. aastal läks Moskva suurvürstiriigi koosseisu.
Teise maailmasõja ajal hävis peaaegu kogu linna hoonestus.
1868. aastast on linnal raudteeühendus Brjanskiga.
Trubtševsk

Trubtševsk on linn Venemaal Brjanski oblastis, Trubtševski rajooni halduskeskus. Asub Desna paremal kaldal.
Trubtševsk on üks vanimaid vene linnu. Seda on mainitud kroonikas 1164. aasta all.
Georgi maa

Georgi maa () on Kaug-Põhjas Arhangelski oblast Franz Josephi maa suurim saar.
Georgi maa nimetati prints George V järgi Benjamin Leigh Smithi poolt.
Georgi maa pindalaga 2821 km², veidi suurem kui Luksemburg, on Franz Josefi saarestiku suurim saar. See on ka pikim - vahemaaga 115 kilomeetrit põhjapoolseima ja lõunapoolseima otsa vahel.
Saarel pole püsielanikke, kuid on olemas hooajaline uurimisjaam, mis mahutab kuni 10 inimest.
Loodus.
Saare kõrgeim punkt on kirdes asuva Brusilovi jääkupli tipp, mis asub 416 meetri kõrgusel.
Saarel on keerukas rannajoon, paljude lahtede ja neemedega. Georgi maal on lõunarannikul edelasse suunatud kolm neeme: "Neale neem" (saare läänepoolseim ots), Crowtheri neem ja Granti neem. Selle idapoolseim neem on tuntud kui Murray neem, mis on eraldatud Bruce'i neemest Geograafi lahe kaudu. Kaks põhja poole suunatud neeme, Bruce'i neem ja Battenbergi neem, on teineteisest eraldatud Sommerville'i lahe poolt. Selle poolsaare läänepoolseim neem on Mys Mul'tanovskogo, mille taga asub Georgi maa ja Alexandra maa vahel Arhangelski väin. Cambridge'i väin asub isegi sellest rohkem edelas.
Nightingale'i väin kulgeb Georgi maast idas, eraldades selle Bruce'i saarest.
Liustikud.
Enamik maad katavad suured liustikud ja jääkuplid, nagu Brusilovi jääkuppel, Gretton'i jääkuppel, Dzegudze'i jääkuppel, Zander'i jääkuppel, Foggy jääkuppel, Arktika Geology Research Institute jääkuppel ja Peary jääkuppel, ehkki selle põhjapoolses otsas ("Polhostrovi Armitidzh)" on suur, enamasti liustiketa poolsaar.
Gibraltari Kuninglik Post

Gibraltari Kuninglik Post on postiteenus Gibraltaris Briti meretagusel territooriumil. Praegu on see Gibraltari valitsuse allüksus. 
Ajalugu.
Gibraltari postkontor on tegutsenud üle 150 aasta, kuna 1857. aastal ühines Overlandi postkontor Packet Agentuuriga (mille kontorid olid Turnbull's Lane'is. Esimesed margid läksid müüki septembris ja aasta hiljem valmis uus hoone peatänaval (Main street 104). See on tänapäeval Gibraltari peapostkontor. 
1886. aastal võtsid kohalikud koloniaalvõimud Gibraltari postkontori üle kontrolli ja said välja anda oma margid. Esialgu trükiti Bermuda marke üle, kuid detsembriks oli neil juba oma kujundus. Vajaduse korral müüsid nad siiski Hispaania marke ja ajavahemikul 1889–1898 müüs postkontor Gibraltari marke Hispaania peseetades, kuna see oli ringluses olev valuuta. 
Esimese viiekümne aasta jooksul vastutas Gibraltari post mitte ainult Gibraltari postkontori, vaid ka Maroko Briti postiteenistuse eest. Selline seis lõppes aastal 1907. 
2005. aastal lisas kuninganna Elizabeth II Gibraltari posti nimele sõna "kuninglik". Gibraltar on ainus Rahvaste Ühenduse või Briti ülemereterritooriumide postkontor väljaspool Suurbritanniat, mis kannab seda tiitlit. Gibraltaril on traditsioonilised punase samba kujulised postkastid, mille pealsed on sageli mustaks värvitud. 
Postkontor osutab jätkuvalt mõnda traditsioonilist teenust ja meenemarkide müümiseks on olemas ka spetsiaalne filateelialett. 
Hoolimata territooriumi väiksusest, on viivitused kohalike postisaadetiste sorteerimisel ja kohaletoimetamisel põhjustanud kirjade kättetoimetamisel kuni nädala pikkusi ootamisi.
Inčukalnsi vald

Inčukalnsi vald (läti keeles "Inčukalna pagasts") on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Krimulda ja Allaži vallaga, Ropaži piirkonna Vangaži linnaga, Ropaži ja Garkalne vallaga ning Saulkrasti piirkonna Sēja vallaga. 
Valla pindala on 107,1 km². 2016. aasta seisuga elas seal 4473 inimest. Valla keskus on Inčukalnsi küla. Vallamaja asub aadressil Atmodas 4.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Inčukalnsi valla pindala 112,5 km². Aastal 1945 moodustati vallas Griķi ja Inčukalnsi külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Inčukalnsi külanõukoguga likvideeritav Griķi külanõukogu. Aastal 1961 liideti osa külanõukogust Vangaži töölisasulaga, aastal 1977 liideti veel üks osa Krimulda külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust taas Inčukalnsi vald. Aastal 2006 moodustati vallast Inčukalnsi piirkond, 2009. aastal reorganiseeriti piirkond ja arvati selle koosseisu ka Vangaži linn. 2021. aastast kuulub vald Sigulda piirkonda.
Loodus.
Tähtsaim jõgi on Koiva jõgi. Looduskaitse all on ooperiteatri kunstnike Inčukalnsi dendropark Līgotnēs, Inčukalnsi Kuradikoobas, Viesulēni nõlvak, Ziedlejase pank (osaliselt), Indrāni park, kaksteist nimetut põlispuud. Valla kirdeosa jääb Gauja rahvusparki.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Inčukalnsi Kuradikoobas, Melkerti muinaskalmed ja Katlāpi ning Viesulēni muinaskalmed ehk liivi hauad. Regionaalse kaitse all on Vangaži kirik, Vangaži kalmistu muinaskalmed, Zaiči muinaskalmed, kohvik-restoran Sēnīte ja Salase muinaskalmed ehk liivi hauad.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 3202 lätlast, 878 venelast, 78 valgevenelast, 75 ukrainlast, 44 poolakat ja 33 leedulast.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jeremy Page

Jeremy "Jerry" Louis Page (sündinud 15. jaanuaril 1961 Columbuses Ohios) on USA endine poksija.
Harrastajana.
Ta võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Elukutselisena.
Ta poksis juulist 1985 kuni septembrini 1990 elukutselisena ning pidas kokku 15 kohtumist, millest võitis 11 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 4 kohtumist.
Röpenack

Röpenack oli Braunschweigist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsaliin algab Braunschweigist Beyerstedtist pärit Heinrich Julius Röpenackiga (1761−1831), kes siirdus XVIII sajandi teisel poolel Riiga ja valiti Suurgildi vanemaks. Tema poeg Riia raehärra Gottfried Julius von Röpenack (1795−1865) tõusis aadliseisusse ja võeti 27. jaanuaril (vkj) 1865 Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Padel

Padel on olemuselt lihtne reketispordiala ja meelelahutuslik mäng, mille jaoks ei ole eelnev taoline spordikogemus vajalik. Mäng sobib igas vanuses ja füüsilises vormis inimesele. 
Padel leiutati Mehhikos 1969. aastal. 
Tegu on seltskondliku tegevusega, kuna väljakul on korraga tavapäraselt neli mängijat. Erinevalt tennisest ümbritsevad padeliväljakut seinad. Padelireket ei sarnane "squash"'i- või tennisereketiga. Nende kate on valmistatud plastikust või süsinikkiust. Reketi omapära peitub selles, et puuduvad keeled ja nende asemel on augud.
Padelipallid meenutavad välimuselt tennisepalle, kuid nende erinevus seisneb pallisiseses rõhus. Pallidel on väiksem rõhk ja seetõttu põrkavad need aeglasemalt kui tennise omad. Väljakud on tavaliselt kaetud kunstmuruga, mida katab õhuke kiht liiva, seetõttu on mängijal soovitatav kanda sügavama mustriga taldu. Eelistatud on kas tennise- või padelijalanõud.
Väljak.
Väljak on ristkülikukujuline, 10 meetrit lai ja 20 meetrit pikk. Väljak on jaotatud kaheks pooleks keskel asuva võrguga. Võrk peab olema 10 meetrit pikk, keskelt 0,88 meetrit ning otstest 0,92 meetrit kõrge. Mõlemal väljaku poolel on paralleelselt võrguga joon, mis asub väljaku keskpunktist 6,95 meetri kaugusel. Selle joone tagant peab mängija servima. Servimisjoone ja võrgu vahelt jookseb seintega paralleelselt joon, mida kutsutaks keskjooneks. See ulatub 20 sentimeetrit üle servimisjoone. Kõik jooned peavad olema 5 sentimeetrit laiad, üldjuhul on jooned mustad või valged. Tagumine sein peab olema 4 meetrit kõrge, millest esimesed 3 meetrit peab olema (läbipaistev või läbipaistmatu) sein ja viimane meeter metallist võre. 
Küljeseinu on võimalik kahte moodi konstrueerida.
Võrk.
Mõlemal pool võrku on postid, mille maksimaalne kõrgus on 1,05 meetrit. Võrku üleval hoidvad trossid peavad olema ehitatud nõnda, et need ootamatult ei kaotaks oma pinget ega ohustaks mängijaid. Posti tagumine äär on üldjuhul ühes joones väljaku väljapääsuga, mõnel väljakul lõpeb võrk enne küljeseina ära. Võrku ääristab ülevalt valge riba, mille laius jääb 5–6,3 sentimeetri vahele. 
Mängu kulg ja reeglite lühiülevaade.
Punktisüsteem on samasugune nagu tennises. Mäng algab serviga. Erinevalt tennisest peab serv olema löödud madalalt ja pall peab enne löömist põrkama vastu maad. Palli ei tohi servides lüüa kõrgemalt kui mängija vöö koht. Vastase poolel peab pall maanduma diagonaalses kastis. Kui pall läheb servi käigus pärast väljakukatte põrget vastu väljakut ümbritsevat metallvõret, siis loetakse see serv veaks. Pall võib pärast servi vastase poolel diagonaalkastis põrganuna põrgata vastu klaasist küljeseina.
Reeglid on lihtsad ja üldjuhul kattuvad tennise omadega. Padeli võlu seisneb selles, et mängijad tohivad kasutada seinu, mis ümbritsevad väljakut. Kui pall põrkab vastu maad ja seejärel läheb seina pihta, tohib mängija palli edasi mängida. Selleks peab ta lööma palli enne maa peale langemist. Kui pall jõuab pärast seina puudet maha kukkuda, on punkt vastaste oma. Veaks loetakse ka seda, kui mängija lööb palli ilma maapõrketa vastu külje- või tagaseina.
Kõrgem Korruptsioonivastane Kohus

Kõrgem Korruptsioonivastane Kohus (ukraina keeles Вищий антикорупційний суд) on Ukraina kohtuasutus.
Janusz Woda

Janusz Woda (sündinud 4. mail 1938 Bydgoszczis) on poola malekohtunik ja malefunktsionäär, rahvusvaheline arbiiter (1987). 
Woda on lõpetanud Adam Mickiewiczi ülikooli matemaatika-füüsika- keemiateaduskonna. 
1960. aastatest on Woda tegutsenud malevõistluste korraldajana ja kohtunikuna.
Woda oli aastatel 2004–2008 Poola Maleföderatsiooni president.
Agnieszka Brustman

Agnieszka Brustman (sündinud 31. juulil 1962 Varssavis) on poola maletaja ja malekohtunik, naiste suurmeister (1985), rahvusvaheline arbiiter (2011). 
Brustman tuli aastavahetusel 1980/1981 Groningenis Euroopa naisjuunioride meistriks ja 1982. aastal Sentas naisjuunioride maailmameistriks. Neljal korral on ta tulnud Poola naiste malemeistriks (1982, 1984, 1987, 1996).
1985. aastal tuli Brustman Železnovodskis tsoonidevahelisel turniiril kolmandaks ja pääses mängima 1986. aastal Malmös peetud kaheksa osavõtjaga pretendentide turniirile, kus jäi kuuendaks. Järgmises MM-tsüklis saavutas ta taas kolmanda koha tsoonidevahelisel turniiril (1987) ja kuuenda koha pretendentide turniiril (1988). 1990. aastal jäi Brustman Azovis peetud tsoonidevahelisel turniiril jagama 5.–8. kohta.
Brustman on osalenud Poola naiskonna koosseisus 9 naiste maleolümpial (1980–1996). FIDE-lt sai ta 1982. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1985. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 
Malekohtunik.
Ta tegutseb ka kohtunikuna. Olnud peakohtuniku asetäitja Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlustel (2017) ning Miguel Najdorfi rahvusvahelisel mälestusfestivalil (2015), sektorikohtunikuna naiste maleolümpial (2012), vanemkohtunikuna Euroopa meistrivõistlustel (2013) ja naisjuunioride MM-võistlustel (2010) ning reakohtunikuna naiste maleolümpial (2008, 2016) ja maailma karikaturniiril (2015).
Tomasz Sielicki

Tomasz Paweł Sielicki (sündinud 4. märtsil 1960 Varssavis) on poola ettevõtja, bridžimängija ja malefunktsionäär. 
Sielicki on lõpetanud Varssavi Tehnikaülikooli elektroonikateaduskonna. 1991. aastal rajas IT teenuseid pakkuva ettevõtte ComputerLand. Saanud mitu tunnustust ettevõtluse ja infotehnoloogia valdkonnas.
Sportlikus bridžis on Sielicki kahel hooajal tulnud Poola võistkondlikuks bridžimeistriks (2003/2004, 2007/2008). Maletajana on ta täitnud 1. järgu nõuded. Maletreenerina saanud FIDE-lt 2010. aastal FIDE instruktori nimetuse.
Sielicki oli aastatel 2009–2013 Poola Maleföderatsiooni president. 2010. aastal valiti ta Euroopa Maleliidu viitsepresidendiks. 2013. aastast on ta Poola Olümpiakomitee liige.
Kärpsäga

Kärpsäga ("Ictalurus") on kalade perekond kärpsägalaste sugukonnast sägaliste seltsis.
PenAiri lend 3296

PenAiri Saab 2000 (registreerimistunnusega N686PA) kuulus Alaska Airlinesile ja sooritas AS-3296 lendu Anchorage’ist Unalaskale. 17. oktoobril 2019. aastal kell 17.40 sõitis lennuk maandumisel lennurajalt välja, kuna lennuki kiirust ei suudetud piisavalt alandada. Pardal viibis 42 reisijat ja 3 meeskonnaliiget. Üks reisija hukkus, kaks said kriitiliselt vigastada ja 12 pääsesid väiksemate vigastustega.
Saab 2000 oli õnnetuse ajaks olnud kasutusel pea 25 aastat ja jõudnud kuuluda järjest kaheksale lennufirmale.
Õnnetus.
Õnnetuspäeval tõusis lennuk õhku Anchorage’ist, Alaskast kell 15.15 kohaliku aja järgi, et jõuda Unalaska Tom Madseni Lennujaama. Jõudes Unalaskale lähemale, anti meeskonnale teada, et lennurada RNAV 13-le on luba maanduda. Tuul oli väga muutlik. Maandumise algul oli tuul 8 sõlme 210-kraadise nurga all ja suurimaks tuulekiiruseks saadi 10 sõlme 270-kraadise nurga all. Kuna õhusõidukit ei saadud stabiilseks, otsustati teha maandumiseks uus manööver.
Teise katse järel oli tuulekiirus 24 sõlme 300-kraadise nurga all, kuigi sellest olenemata suudeti maanduda 4500 jala pikkuse rajale, jättes pidurduseks ruumi umbes 3500 jalga. Kapten käivitas kohe tagurpidi tõukejõu ja aktiveeris pidurid keskmise tugevusega. 80 sõlme kiiruse juures aktiveeris kapten täielikult pidurid, ent sellest ei piisanud ja pilootide ühine otsus oli keerata lennukit paremale, et vältida vette sõitmist.
Selle manöövri tagajärlel sõitis õhusõiduk lennurajalt välja. Lennuk läbis umbes nelja meetri kõrguse perimeetri tara, ületas kraavi, põrkas kokku suure kiviga ja lõpetas autoteel. Vasakpoolne tiib tabas umbes viie jala pikkust signaalposti, vasaku mootori propeller tabas umbes kaheksa jala pikkust kollast teemärki. Vasakpoolse propelleri tugi purunes ja paiskas ümbruskonda lennuki kere ja interjööri tükke.
Uurimine.
Ühendriikide riiklik transpordiohutuse amet (NTSB) algatas õnnetuse asjaolude uurimise 2020. aasta jaanuaris..
Radosław Jedynak

Radosław Jedynak (sündinud 9. juunil 1982 Varssavis) on poola malefunktsionäär ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006).
Jedynak jagas 1994. aastal Szegedis noorte maailmameistrivõistlustel koos tulevase FIDE maailmameistri Ruslan Ponomarjoviga 3.–4. kohta. Aastatel 1999–2005 mängis Jedynak seoses õpingutega ülikoolis turniiridel harvemini. 2002. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 2005. aastal lõpetas ta Varssavi ülikooli politoloogia teaduskonna. Samal aastal naasis aktiivsesse võistlusmalesse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2006. aastal.
Jedynak tegutseb ka malefunktsionäärina. Ta on 2018. aastast Poola Maleföderatsiooni president. Ühtlasi on ta valitud FIDE täitevkomitee liikmeks.
Jacek Gdański

Jacek Gdański (sündinud 30. novembril 1970 Szczecinekis Lääne-Pomorze vojevoodkonnas) on poola maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997). 
Gdański võitis 1986. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali ja 1989. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 
1992. aastal tuli Gdański Poola malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 27-aastaselt 1997. aastal. 
2001. aastal pääses Gdański mängima Moskvas peetud FIDE MM-turniirile nokautsüsteemis (128 osavõtjat), kus kaotas avaringis Vadim Zvjagintsevile.
Gdański on mänginud Poola võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial (1990–1994).
Tema vend Przemysław Gdański on pankur ja maletegelane.
Przemysław Gdański

Przemysław Piotr Gdański (sündinud 5. jaanuaril 1967) on poola pankur ja malefunktsionäär. 
Przemysław Gdański on lõpetanud Gdańskis Gdański ülikooli väliskaubanduse teaduskonna. 2003. aastast on ta töötanud pangajuhina. Alates 2017. aastast on ta BNP Paribas Bank Polska president.
Maletajana osales Gdański maleturniiridel kuni 1992. aastani. 1989. aastal jõudis mängutasemelt ELO-reitinguni 2350. 1993. aastal sai FIDE-lt FIDE meistri nimetuse.
Aastatel 2003–2004 oli ta Poola Maleföderatsiooni president. 
Tema vend Jacek Gdański on malesuurmeister.
Warendorfi kreis

Warendorfi kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa põhjaosas.
Ajalugu.
Keskajal oli piirkond Münsteri piiskopkonna osa. Saades Preisimaa Vestfaali provintsi osaks, asutas uus valitsus 1816. aastal Warendorfi ja Beckumi kreisid. 1975. aastal ühendati need kreisid praeguseks kreisiks.
Geograafia.
Kreis asub Münsteri linnast idas. Emsi jõgi voolab läbi kreisi idast läände. Lippe jõgi moodustab osa kreisi lõunapiirist.
Jaapani käbikala

Jaapani käbikala ("Monocentris japonica") on seltsi "Beryciformes" kuuluv kiiruimne kala.
Jaapani käbikala on levinud India ja Vaikse ookeani troopilistes vetes, kus teda on leitud 1–250 meetri sügavusel.
Ta on tavaliselt kuni 12 cm pikk, harva kuni 17 cm. Kollast keha katavad suured musta servaga soomused.
Jaapani käbikala peetakse sageli akvaariumites, sest ta ei ole agressiivne ja teda on lihtne pidada.
Renāte Blumberga

Renāte Blumberga (sündinud 26. veebruaril 1971) on liivi päritolu Läti ajaloolane, etnoloog ja kultuuriloolane, kes keskendub liivi keele, liivlaste ajaloo ja kultuuri uurimisele ja tutvustamisele.
Ta on õppinud läänemeresoome keeli Läti Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis. 
1993. aastal lõpetas ta Läti Ülikooli ajaloo- ja filosoofiateaduskonna bakalaureuseõppe, 1997. aastal sai sealsamas magistrikraadi tööga "Dzīvesstāsts – etniskās identitātes pētījuma avots" ("Elulugu – etnilise identiteedi uurimise allikas"). Seppo Suhoneni toel sai ta stipendiumi Helsingi Ülikoolis soome keele oskuste täiendamiseks (1998–1999). Aastail 1998–2001 oli ta Läti Ülikooli ajaloo õppekava doktorant, 2002. aastal kaitses ta doktoriväitekirja Soome arhiivides leiduvate liivi etnograafiliste materjalide teemal ("Etnogrāfiskie materiāli par lībiešiem Somijas avotu krātuvēs").
Ta on töötanud Läti Ülikooli ajaloo instituudis (2004–2010). 
Ta on vanemteadur Läti Ülikooli liivi instituudis, mis asutati 21. septembril 2018.
Monograafia "Lībieši dokumentos un vēstulēs: Somijas zinātnieku ekspedīcijas pie lībiešiem" ("Liivlased dokumentides ja kirjades: Soome teadlaste ekspeditsioonid liivlaste juurde", 2006) eest pälvis Renāte Blumberga Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia Läti ergutuspreemia.
Ta on üks koguteose "Liivlased: ajalugu, keel ja kultuur" (Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2011) koostajatest ja toimetajatest koos Tapio Mäkeläineni ja Karl Pajusaluga.
Gaiziņkalnsi looduspark

Gaiziņkalnsi looduspark on kaitseala Lätis Vidzemes Madona piirkonna Vestiena, Arona ja Bērzaune vallas. Kaitseala loodi 1987. aastal, kaitsmaks Vidzeme kõrgustiku maastikku, sealset künklikku reljeefi, järvi ja kultuuriväärtusi. Looduspark asub Vestiena maastikukaitsealal ja on allutatud selle administratsioonile.
Kaitseala asub Läti kõrgeima tipu Gaiziņkalnsi, Viešūrsi ja Taleja järvede ümbruskonnas. Selle territooriumile jääb 25 üle 220 meetri kõrgust tippu. Kaitsealal asuvad suured mõhnad suhtelise kõrgusega 40 meetrit, Läti kõrguselt teine tipp Sirdskalni mägi on suhtelise kõrgusega 60 meetri.
Kaitsealal asuvad ka mitmed kõige kõrgemal asuvad Läti järved. Nende seas Taleja järv (79,7 ha; 235,9 meetrit merepinnast), Viešūrsi järv (176 ha; 221,6 m merepinnast) ja Virkstenis (7,1 ha; 244,9 m merepinnast).
Kaitseala pindala on 1999,9 ha. 46% selle territooriumist võtavad enda alla metsad. Metsadest valdavad kuusikud, seal esinevad veel kaasikud ja väikesed tammikud. Maastik on mosaiikne; metsad vahelduvad põldudega ja sinna jäävad ka üksikud väikesed soostunud alad.
Piirkond on oluline talispordi ja taliturismi piirkond, mis mõjustab tugevasti osa kaitseala territooriumist.
Gaiziņkalnsi mägi võeti kaitse alla aastal 1957. Aastal 1969 asuti kavandama selle ümbruskonda looduspargi loomist ning asuti sealse infrastruktuuri rajamist. Aastal 1977 see projekt aga lõpetati ja allutati mäe ümbruse kaitstavad alad pindalaga 53 hektarit Vestiena kaitstavale maastikule. Aastal 1987 moodustati looduspark pindalaga 1500 hektarit. Aastal 1996 koostati esimene kaitse-eeskiri. Aastaks 2004 oli kaitseala pindala 2026 hektarit.
Kaitstavatest kultuurimälestistest jäävad kaitsealale Lejasgaiziņi muinaskalmed, Boķi muinaskalmed ehk Kalme- või Hundimägi, Dietlāvi muinaskalmed ehk Penderi küngas, Tropeļese muinaskalmed ehk Kalmemägi ehk Rootsi hauad, Dzīšļi muinaskalmed, Kalnaķelēni muinaskalmed, Lindēni ehk Slokase asulakoht ja muinaskalmed ehk Kalmemägi või Kummeliküngas.
Kaitstavatest taimeliikidest kasvavad seal muda-nõmmkann, kõdu-koralljuur, kahkjaspunane sõrmkäpp, hammasjuur, vahelduvaõiene vesikuusk, mustikpaju, karvane maarjalepp, tupp-võsaputk, pääsusilm, Siberi võhumõõk, niidu-kuremõõk, rohekas käokeel, kuradi-sõrmkäpp, balti sõrmkäpp ja kahkjaspunane sõrmkäpp. Samblikest kasvavad seal liud-pargisamblik ja puna-tähnsamblik.
Imetajatest elavad kaitsealal hunt, ilves, mäger, punahirv, kobras, orav, metsnugis, metskits, põder, kärp, saarmas, kobras, mets-karihiir, väike-karihiir, pruun-suurkõrv, tiigilendlane, veelendlane, põhja-nahkhiir, kääbus-nahkhiir ja pargi-nahkhiir. Lindudest elavad seal valge-toonekurg, must-toonekurg, jääkoskel, sõtkas, teder, sookurg, rukkirääk, laanepüü, nurmkana, jõgitiir, naerukajakas, öösorr, punaselg-õgija, musträhn, valgeselg-kirjurähn, laanerähn ja väike-kärbsenäpp.
Bulmerincq

Bulmerincq, varem ka "Bulmering" (vene keeles "Бульмеринг", läti keeles "Bulmerinks") on Šotimaalt pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Bulmerincqid on pärit Šotimaalt. XVII sajandi alguses asusid nad elama Lübeckisse. Aastast 1677 on nende kohta teateid Riiast. 
1804. aasta 13. aprillil (vkj) sai Riia kaupmees Gottfried Bulmerincq (1760−1813) Püha Rooma keisrilt aadlitiitli (rüütel). 1865. aastal võeti Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse Eberhard Michael von Bulmerincq (1787−1870) ja 1894. aastal tema vend Michael (Michél) Etienne von Bulmerincq (1805−1893).