tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saku paekivipaljand

Saku paekivipaljand on kaitsealune paljand Harju maakonnas Saku vallas Saku alevikus aadressil Pähklimäe 2. Paljand võeti kaitse alla 2006. 
Tegemist on endise kivimurruga. Murru seinas paljandub 100 meetri ulatuses paas, mille jalamil on rusukalle. Kuna paljandit on kasutatud aiakujunduselemendina, pole see kinni kasvanud. Paeseina kõrgus on 3 meetrit, selle all on meetri jagu seina mattunud rusukalde alla. Põhjapoolsem osa paljandist on võsastunud ja kinni kasvamas. Aastal 1960 oli paljandi kõrgus 3.84 meetrit. Ülemised 1.24 meetrit koosnes õhukesekihilisest mergellubjakivist. Järgnes 43 cm lubjasegust liivakivi. Selle all oli 33 cm lubjakivi lubiliivakivi läätsedega ja mergli vahekihtidega. Seejärel oli paljandis 6 cm savi, selle all aga 38 cm kvartsiteradega lubjakivi. Seejärel oli murrus 34 cm peenekihilise lubiliivakiht, kõige all paljandus aga 1,05 meetri ultuses lubjakivi, mis oli alumises osas dolomiidistunud. 
Sealne paljand on Saku kihistiku stratotüüp.
Abū Qīr

Abū Qīr (varem ka "Abukir") on linn Egiptuses Vahemere kaldal, 23 km kaugusel Aleksandriast. See asub samanimelisel poolsaarel ja samanimelise lahe ääres.
Linnas asub kindlus, mida 19. sajandi alguses kasutati vanglana. Abū Qīri teiste vaatamisväärsuste seas on Vana-Egiptuse, Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ehitiste varemed.
Kalevipoja luisk

Kalevipoja luisk on kaitsealune rändrahn (geoloogiliselt amfibolgraniit) Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Tuimõisa külas. Rahn on purunenud kolmeks. Rahnu mõõtmed on 6,0 x 2,1 x 1,2 m.
Acheron

Acheron (vanakreeka keeles Ἀχέρων (Acheron) või Ἀχερούσιος (Acherusius), uuskreeka keeles Αχέροντας (Acherontas)) on jõgi Kreekas Ípeirose piirkonnas. See on 58 km pikk ja suubub Parga lähedal Joonia merre.
Kreeka mütoloogias on Acheron üks viiest allilma jõest.
Koordi raba

Koordi raba on kaitsealune raba Järva maakonnas Paide linnas. Raba pindala on umbes 750 ha. Raba võeti kaitse alla, et kaitsta selle puis-peenra-älveraba väärtuslikku looduskooslust.
Witold Gombrowicz

Witold Marian Gombrowicz (4. august 1904 Małoszyce – 24. juuli 1969 Vence) oli poola kirjanik.
Ta sündis 1904. aastal Małoszyces (praeguse haldusjaotuse järgi Opatówi maakonnas Święty Krzyżi vojevoodkonnas). 1911. aastal kolis pere Varssavisse. 1922. aastal lõpetas ta Varssavis gümnaasiumi, 1927. aastal Varssavi ülikooli õigusteaduse magistrina. Ta on täiendanud end Pariisis filosoofia ja majanduse alal.
1939. aastal (vahetult enne teise maailmasõja algust) emigreerus ta Argentinasse ning töötas Buenos Aireses pangaametnikuna. 1963. aastal naasis ta Euroopasse, aastast 1964 elas Prantsusmaal Vences (asub Alpes-Maritimesi departemangus Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas).
Maapere raun

Maapere raun (mõnes allikas ekslikult ka Maapera raun, varasemates allikates ka "Maabere") on soosaarte rühm Saare maakonnas Saaremaa vallas Vanakubja ja Merise küla vahel Mustjala metskonnas. Soosaared on võetud kaitse alla. Soosaarte pindala on 1 ha. 
Soosaartel kasvab laialehine mets, millel on liigirikas alustaimestik, tähelepanuväärne on Eestis vähelevinud vahtramets ehk vahtrik. Soosaarel on palju rändrahne. Leidub ka inimtegevuse märke, näiteks kiviaed, mis mõne allika kohaselt pärinevat 18. sajandist.
Kindralimägi

Kindralimägi on mitme Eesti mäe nimi:
Peter Dickinson

Peter Malcolm de Brissac Dickinson (16. detsember 1927 Livingstone, Sambia – 16. detsember 2015) oli Suurbritannia kirjanik.
Dickinson kirjutas umbes 60 raamatut, peamiselt lasteraamatuid ja kriminaalromaane. Neid on tõlgitud 53 keelde. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Säär

Säär on jala osa: inimesel põlve ja pöia vahel, teistel loomadel reie ja käpa või kanna vahel, linnul reie ja varvaste vahel, putukal reie ja käpa vahel.
Tselinnõi rajoon

Tselinnõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia keskosas.
Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsusüksust ja 25 asulat.
Achilleuse kõõlus

Achilleuse kõõlus ehk kannakõõlus (ladina keeles "tendo calcaneus") on kõõlus sääre tagaküljel.
Prijutnoje rajoon

Prijutnoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias.
Rajoonis on 8 kohalikku omavalitsusüksust ja 22 asulat.
Iki Buruli rajoon

Iki Buruli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias.
Rajoonis on 13 kohalikku omavalitsusüksust ja 28 asulat.
Koodiorg

Koodiorg on kaitsealune org Viljandi maakonnas Mulgi vallas Päigiste külas.
Koodiorus asuvad Koodioru paljandid ja koopad.
Malõje Derbetõ rajoon

Malõje Derbetõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia põhjaosas.
Rajoonis on 6 kohalikku omavalitsusüksust ja 10 asulat.
Noortepargi kivi

Noortepargi kivi (ka Lastepargi kivi) on kaitsealune rändrahn Tallinnas Kadrioru pargis Miiamilla lastemuuseumi territooriumil.
Kivi mõõtmed on 4,6 x 3,4 x 1,9 m.
Noortepargi kivi on kaitse alla 1938. aastast.
Tarakvere allikad

Tarakvere allikad on kaitsealused allikad Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jaama külas. Allikad võeti kaitse alla 2006.
Armukadedus (film)

"Armukadedus" on Augusto Genina poolt Itaalias 1915. aastal loodud tummfilm.
Beatrice (film 1919)

"Beatrice" on Herbert Brenoni poolt Itaalias 1919. aastal loodud tummfilm. 
Film jutustab Dante Alighieri kohtumisest Beatrice Portinariga. Kohtumine Firenzes jättis poeedile jälje kogu eluks.
Augusto Genina

Augusto Genina (28. jaanuar 1892 Rooma – 18. september 1957 Rooma) oli itaalia filmilavastaja ning produtsent, Itaalia filmi pioneere.
Beatrice (täpsustus)

Beatrice võib tähendada mitut asja.
Ludwik Zamenhof

Ludwik Lazarus Zamenhof (jidišis לײזער לוי זאַמענהאָף – "Leizer Leivi Zamenhof", poola keeles Ludwik Łazarz Zamenhof, esperantos Ludoviko Lazaro Zamenhof; 15. detsember 1859 Białystok – 14. aprill 1917 Varssavi) oli Poola juudi päritolu silmaarst ja lingvist, maailma tuntuima ja levinuima tehiskeele esperanto looja.
Esimene raamat esperanto teemal "Unua Libro" ("Esimene raamat") ilmus Zamenhofil 1887. aastal pseudonüümi Doktoro Esperanto ("doktor lootja") all. Selle psoudonüümi järgi sai ka keel nimetuse.
Ta oli abielus Klara Zamenhofiga. Neil oli kolm last: Adam, Zofia ja Lidia.
Salman Straž

Salman Straž (14. september 1927 Tallinn – 14. märts 1989) oli juudi rahvusest Eesti majandusteadlane.
Haridus.
Ta õppis aastatel 1934– Tallinna Juudi Eraühisgümnaasiumis. Aastal 1941 evakueerus Tatari ANSV-sse, lõpetas aastaks 1945 Kaasani Töölisnoorte 4. Keskkooli ja kaks kursust Kaasani Aviotehnikumis. Aastal 1949 lõpetas "cum laude" Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas kaubanduse ökonoomika erialal. Aastatel 1963–1966 oli aspirantuuris Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis.
Täiendusõpe.
Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaal 1969, 1984; Eesti NSV Statistika Keskvalitsus 1976; Moskva Majandusstatistika Instituut 1978. 
Teaduskraad ja -kutse.
Majandusteaduste kandidaat 1966; dotsent 1970; majandusteaduste doktor 1981 (Eesti NSV TA Majanduse Instituut); professor 1983. 
Teenistuskäik.
Eesti NSV Kaubandusministeeriumi vaneminstruktor, plaaniosakonna juhataja 1949–51; Tallinna Riikliku Kooperatiivkaubanduse Tehnikumi õppejõud ja käitispraktika juhataja 1951–63; TRÜ raamatupidamise osakonna õppejõud tunnitasu alusel 1955/56–1964.
TTÜs 1964–1989: statistika ja raamatupidamise kateedri õppejõud tunnitasu alusel 1964/65–66, vanemõpetaja 1966–68, dotsent 1968–75; statistika kateedri dotsent 1975–81, professor 1981–89. 
Teadustöö põhisuunad.
Eri piirkondade turusuhete, nõudluse, elatustaseme ja tarbimise statistilise analüüsi metodoloogia; elukalliduse indeksi arvutamine ja prognoosi metoodika.
Avaldas üle 80 teadus- ja õppemetoodilise publikatsiooni.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu partei ja riigikontrolli, samuti plaani, rahanduse ja kaubanduse osakonna inspektor, Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali teadusliku nõukogu liige; Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse Teaduslik-Ekspertnõukogu elatustaseme sektsiooni ja Eesti NSV Kaubandusministeeriumi Teaduse ja Tehnika nõukogu liige; Eesti NSV teaduslik-tehnilise progressi kompleksprogrammide ”Rahvatarbekaubad ja teenused” ning ”Elatustase ja sotsiaalne areng” koostamise liige 1986–89.
Rahvasaadik Tallinna Linna Keskrajooni TS nõukogus ja alalise kaubanduskomisjoni esimees 1963–65.
Läti Rahvarinne

Läti Rahvarinne (läti keeles "Latvijas Tautas fronte", lühend "LTF"; vene keeles "Народный фронт Латвии", lühend "НФЛ") oli poliitiline organisatsioon, mis juhtis 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul Läti taasiseseisvumist. Läti Rahvarinne loodi 1988. aastal ning tegutses 1993. aastani. 1989–1992 andis see läti ja vene keeles välja ajalehte Atmoda ("Ärkamine"). LTF tegi koostööd Eesti Rahvarinde ja Leedu Sąjūdisega
1993. aasta juunis toimunud Läti Seimi valimistel kogus Läti Rahvarinne 2,62% hääli ning ei ületanud valimiskünnist. Seejärel reorganiseeriti see kristlik-demokraatlikuks parteiks nimega Kristīgā Tautas partija (Kristlik Rahvapartei), mis liitus hiljem Kristlik-Demokraatliku Liiduga (Kristīgi demokratiskā savienība). Paljud endised Läti Rahvarinde liikmed on tänini Lätis olulised poliitikud.
Riias aadressil Vecpilsētas iela 13/15 tegutseb Läti Rahvarinde muuseum.
Piotr Małachowski

Piotr Małachowski (sündinud 7. juunil 1983 Żurominis) on Poola kettaheitja.
Małachowski saavutas 2001. aasta alla 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Grossetos viienda koha ja 2002. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Kingstonis kuuenda koha. Ta oli alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Bydgoszczis 2003 üheksas ja kaks aastat hiljem Erfurdis teine. Järgmisel aastal saavutas ta IAAF-i finaalvõistlusel ja Göteborgi Euroopa meistrivõistlustel kuuenda koha. Osaka maailmameistrivõistlustel 2007 oli ta kaheteistkümnes ja IAAF-i finaalvõistlustel kolmas.
Esimese suurvõistluste medali võitis Małachowski 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel, heites 67.82 meetrit ja saavutades Gerd Kanteri järel teise koha. Sama aasta sügisel oli ta IAAF-i finaalvõistlustel teine. 2009 võitis ta Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali.
Berliini maailmameistrivõistlustel 2009 võitis ta hõbemedali Poola rekordiga 69.15 m; Robert Harting möödus temast seal viimase heitega, heites 69.43. IAAF-i finaalvõistlused lõpetas ta kolmanda kohaga. Ta võitis Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas kuldmedali tulemusega 68.87 m. Taegu maailmameistrivõistlustel oli ta üheksas ja Londoni olümpiamängudel viies.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Małachowski Hartingu järel hõbemedali tulemusega 68.36 m.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis Małachowski tulemusega 67.40 kuldmedali. Harting neil võistlustel ei osalenud.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 67.55-ga karjääri teise olümpiahõbeda.
Małachowski isiklik rekord on 8. juunil 2013 Hengelos heidetud 71.84 meetrit.
Võtmete allkirjastamise pidu

Võtmete allkirjastamise pidu ehk võtmepidu (inglise keeles "key signing party") on üritus, kus inimesed vahetavad näost näkku kohtudes oma PGP-võtmete sõrmejälgi, et moodustada krüpteeritud ja signeeritud suhtluse tarvis rohujuure tasandi usaldusvõrgustikk. Allkirjastamispeo raames veendutakse enamasti isikut tõendavaid dokumente kontrollides, et võtit omav isik on reaalselt konkreetse võtme omanik ning allkirjastatakse selle kinnituseks üksteise avalikud võtmed.
Enamasti ei allkirjastata võtmevahetuse operatiivsuse ja turvalisuse huvides avalikke võtmeid allkirjastamispeo ajal, vaid pärast seda. Kohapeal vahetatakse pigem sedeleid oma võtmete andmetega. Pärast allkirjastamist laaditakse võtmed üles avalikesse võtmeserveritesse, mille abil saab seejärel veenduda, et sinule saadetav kiri pärineb reaalselt usaldusvõrgustikus olevalt inimeselt, ja kirja saab krüpteerida nii, et seda saab lugeda ainult usaldusvõrgustikus olev adressaat.
Potomac

Potomac [pöt'oumök] on jõgi Ameerika Ühendriikides. See läbib Washingtoni ja suubub Chesapeake'i lahte. Jõe pikkus on umbes 652 km.
Potomac (täpsustus)

Potomac võib tähistada mitut asja:
Stadium of Light

Stadium of Light on jalgpallistaadion Sunderlandis Suurbritannias. 
Staadion on Inglismaa kõrgliiga klubi Sunderland AFC kodustaadion. 
Staadion avati aastal 1997 ja mahutab 49 000 pealtvaatajat.
St Mary's Stadium

St Mary's Stadium on jalgpallistaadion Southamptonis Suurbritannias. 
See on Inglismaa kõrgliiga klubi Southampton FC kodustaadion. 
Staadion avati aastal 2001 ja mahutab 32 689 pealtvaatajat.
The Hawthorns

The Hawthorns on jalgpallistaadion Suurbritannias West Midlandsi linnkrahvkonnas West Bromwichis. 
See on Inglismaa kõrgliiga klubi West Bromwich Albion FC kodustaadion. 
Staadion avati 1900. aastal ja mahutab 26 272 pealtvaatajat.
Britannia staadion

Britannia Stadium on jalgpallistaadion Stoke-on-Trentis Suurbritannias. 
Staadion on Inglismaa kõrgliiga klubi Stoke City FC kodustaadion. 
Staadion avati aastal 1997 ja mahutab 27 740 pealtvaatajat.
Brendan Rodgers

Brendan Rodgers (sündinud 26. jaanuaril 1973 Carnloughis) on põhjaiiri jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Aastatel 2012–2015 töötas Rodgers Liverpooli peatreenerina.
Aastatel 2016–2019 juhendas ta Šotimaa kõrgliigaklubi Celtic, kellega tuli kaks korda Šotimaa meistriks.
Alates 2019. aasta veebruarist oli ta Inglismaa kõrgliigaklubi Leicester City peatreener. 2021. aastal võitis ta klubiga Inglismaa karikavõistlused ja superkarikafinaali.
2023. aasta juunis sai ta taas Celticu peatreeneriks.
Marissa Mayer

Marissa Ann Mayer (sündinud 30. mail 1975 Wausaus Wisconsini osariigis USAs) on USA infotehnoloogiaettevõtte Yahoo! president ja tegevjuht. Enne seda oli ta pikka aega üks Google'i tippjuhte ja peamisi kõneisikuid. 
2012. aastal oli ta ajakirja Fortune Ameerika mõjukaimate naisettevõtjate edetabelis 14. kohal. 2013. aastal oli ta ajakirja Time maailma 100 mõjukaima inimese loendis.
Daniel Day-Lewis

Daniel Michael Blake Day-Lewis (sündinud 29. aprillil 1957 Londonis) on juudi päritolu Inglise näitleja, kel on nii Briti kui ka Iiri kodakondsus. 
Londonis sündinud ja kasvanud Day-Lewis on Suurbritannia poeet-laureaadi Cecil Day-Lewise ja näitleja Jill Balconi poeg ning Ameerika näitekirjaniku Arthur Milleri väimees. Ehkki ta sai klassikalise näitlejahariduse Bristol Old Vicis, peetakse teda meetodinäitlejaks ning ta on tuntud rollide põhjaliku ja pühendunud uurimise poolest. Sageli jääb ta rolli kogu filmimise ajaks, isegi kui see avaldab halba mõju ta tervisele. Ta on ka üks tänapäeva filmitööstuse valivamaid näitlejaid, kes on 1998. aastast mänginud vaid viies filmis, nii et filmide vahele võib jääda kuni viis aastat.
Day-Lewis on oma põlvkonna kiidetumaid näitlejaid, kes on teeninud arvukalt auhindu, sealhulgas kolm Oscarit parima näitleja kategoorias: Christy Browni rolli eest 1989. aasta filmis "Minu vasak jalg" ("My Left Foot"), Daniel Plainview' rolli eest 2007. aasta filmis "There Will Be Blood" ja Abraham Lincolni rolli eest 2012. aasta filmis "Lincoln". Ta on üks kolmest meesnäitlejast, kes on pälvinud kolm Oscarit (teised kaks on Walter Brennan ja Jack Nicholson) ning ainus meesnäitleja, kes on saanud kolm Oscarit peaosatäitjana. Day-Lewis on võitnud ka neli BAFTA auhinda parima näitlejana, kolm Screen Actors Guildi auhinda, kolm kriitikute auhinda (Critics' Choice Movie Awards) ning kaks Kuldgloobust.
Rand Paul

Randal Howard Paul (sündinud 7. jaanuaril 1963 Pittsburghis Pennsylvanias) on USA senaator Kentucky osariigist. Ta on USA Vabariikliku Partei liige ning endise Texase senaatori ja presidendikandidaadi Ron Pauli poeg. 
Esimest korda pälvis ta üleriigilist tähelepanu 2008. aastal, kui esines poliitiliste kõnedega oma isa toetuseks, kes kandideeris Vabariikliku Partei presidendikandidaadiks. Rand Paul on esimene USA senaator, kes on olnud Esindajatekojas ametis samal ajal oma vanemaga.
Duke'i Ülikooli meditsiinikooli lõpetanud Paul töötas silmaarstina Bowling Greenis Kentucky osariigis 1993. aastast ja asutas 2007. aasta detsembris oma kliiniku. 1994. aastal rajas ta Kentucky maksumaksjate ühingu, mida juhib tänini.
2010. aastal kandideeris Paul Vabariikliku Partei liikmena senatisse kohale, mille jättis vabaks pensionile läinud senaator Jim Bunning Kentuckyst. Paul võitis Kentucky osariigi riigisekretäri Trey Graysonit esimeses voorus. Ehkki ta polnud varem olnud ühelgi poliitilisel ametikohal, võitis ta ka Kentucky peaprokuröri Jack Conwayd. Tea Party liikumise pooldajana on ta avalikult toetanud poliitiliste ametikohtade maksimumaegade kehtestamist, tasakaalustatud riigieelarvet ning föderaalkulutuste ulatuslikku kärpimist ja maksude langetamist. Ta on saanud tuntuks sõltumatute seisukohtade poolest paljudel poliitilistel teemadel, väideldes tihti nii vabariiklaste kui ka demokraatidega.
Abdullah Öcalan

Abdullah Öcalan (ka Apo (lühend nimest Abdullah ja "onu" kurdi keeles; sündinud 4. aprillil 1948) on üks Türgis 1978. aastast tegutseva paramilitaarse ja rahvusvaheliselt (sealhulgas ÜRO, NATO, USA ja ELi poolt) terroristlikuks peetud organisatsiooni Kurdistani Tööpartei loojaid.
1999. aastal arreteerisid Türgi julgeolekujõud Öcalani Keenia pealinnas Nairobis ning viisid Türki, kus ta mõisteti surma karistusseadustiku paragrahvi 125 alusel, mis käsitleb relvastatud jõukude loomist. Kohtuotsus muudeti eluaegseks vangistuseks, kui Türgi kaotas surmanuhtluse, püüdes saada Euroopa Liitu. 1999–2009 oli ta üksikvangistuses İmralı saarel Marmara meres. Öcalan on tunnistanud, et Kurdi Tööpartei on vägivaldne, kuid tema sõnul relvastatud vastuhakk ei aidanud ning Kurdistani küsimusele tuleks leida poliitiline lahendus. Konfliktis Türgi ja Tööpartei vahel on hukkunud üle 40 000 inimese, sealhulgas Tööpartei liikmed, Türgi sõjaväelased ja tsiviilisikud, nii kurdid kui ka türklased.
Öcalanil on ilmunud üle 40 raamatu. Neist neli on ilmunud tema vangistuse jooksul, viimati 2012. aastal.
Shonda Rhimes

Shonda Lynn Rhimes (sündinud 13. jaanuaril 1970 Chicagos) on USA stsenarist, telerežissöör ja teleprodutsent. Kõige laiemalt tuntakse Rhimesi meditsiiniteemalise telesarja "Grey anatoomia" ("Grey's Anatomy") looja, põhistsenaristi ja tegevprodutsendina. Tema loodud on ka selle järjeseriaal "Erapraksis" ("Private Practice").
2007. aasta mais nimetas ajakiri Time Rhimesi ühena 100 inimesest, kes aitavad kujundada maailma. Rhimes oli ka arstisarja "Off the Map" produtsent ning arendas välja ABC telesarja "Skandaal", mis esilinastus 2012. aasta 5. aprillil.
Me and Bobby McGee

"Me and Bobby McGee" on Kris Kristoffersoni ja Fred Fosteri kirjutatud laul. Laulu originaalesitaja oli Roger Miller. 
Lisaks Kristoffersoni esitusele on tuntuim Janis Joplini versioon koos ansambliga Full Tilt Boogie Band. Ansambel hakkas albumit salvestama 1970. aasta septembris, kuid Joplin suri oktoobris enne albumi valmimist. Siiski oli selleks ajaks jõutud salvestada piisavalt materjali, et kolm kuud hiljem jaanuaris 1971 anti välja Joplini teine stuudioalbum "Pearl". Selle albumi esimese singlina anti välja just "Me and Bobby McGee" ja sellest singlist sai USA-s edetabeli Billboard Hot 100 läbi aegade teine singel, mis pärast laulja surma 1971. aastal jõudis selles edetabelis esikohale (esimene oli Otis Reddingi "(Sittin' On) The Dock of the Bay"). Laulu algses versioonis on Bobby naine, Joplini versioonis ja ka hilisemates naislauljate esitatud versioonides aga mees.
1971. aastal avaldati laul ka Jerry Lee Lewise esituses kahe poolega singlil koos lauluga "Would You Take Another Chance". Singel ise jõudis Billboardi kantrimuusika edetabelis esikohale, popmuusika edetabelis jäi "Me and Bobby McGee" laeks 40. koht. 
Laulu on salvestanud ja/või esitanud veel väga paljud artistid, näiteks: Gordon Lightfoot, Kenny Rogers &amp; The First Edition, Bill Haley &amp; His Comets, Jerry Lee Lewis, The Grateful Dead, Waylon Jennings, Willie Nelson, Johnny Cash, The Platters, Chet Atkins, Olivia Newton-John, Gianna Nannini ("Io e Bobby McGee"), Jussi Raittinen (soomekeelne "Mie ja Bobby McGee"), Joan Baez, Melissa Etheridge, LeAnn Rimes, Jennifer Love Hewitt, Pink, Dolly Parton ja Tori Amos. Kontsertidel koos Kristoffersoniga on seda esitanud näiteks Rita Coolidge ja Sheryl Crow.
Janis Joplini esitatud versioon jõudis 2004. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema laulu edetabelis 148. kohale.
Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema laulu loend

Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parimat laulu (Rolling Stone's 500 Greatest Songs of All Time) on ajakirja Rolling Stone numbris 963, mis ilmus 9. detsembril 2004, avaldatud edetabel ajakirja arvates kõigi aegade parimatest lauludest. Tabel avaldati aasta pärast parimate albumite edetabelit.
2010. aasta mais avaldati nimekirja uus versioon, millesse on lisandunud ka 26 uut, põhiliselt pärast 2000. aastat ilmunud laulu. Varem ilmunud lugudest on sinna edetabelisse lisandunud üksnes "Juicy", mille esitaja oli The Notorious B.I.G., ja "Big Pimpin'", mille esitaja oli Jay-Z; need lood avaldati vastavalt 1994. ja 1999. aastal. Kogu edetabeli 25 parimat lugu jäid samaks ning ainus uus lugu, mis jõudis saja parima hulka, oli Gnarls Barkley "Crazy" 100. kohal.
Priidu Priks

Priidu Priks (sündinud 30. märtsil 1937 Tartus) on energeetik ja poliitik, endine Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige.
Ta sündis Tartus, tema isakodu oli Palamusel. Aastast 1949 elab Kohtla-Järvel, kus ta lõpetas üldhariduskooli. Pärast seda lõpetas ta tehnikumi ja teenis Nõukogude armees. Seejärel töötas ta 12 aastat Kohtla-Järve soojuselektrijaamas. Aastatel 1972–1990 töötas ta peaenergeetikuna Estonia kaevanduse rikastusvabrikus.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.
Ta pole NLKP ridadesse kuulunud. 8. septembrist 1990 on ta Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei liige; aastal 1992 kandideeris ta VII Riigikogu koosseisu (valimisliidu "Mõõdukad" ridades), kuid ta ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Tema õde oli muusikateadlane ja pedagoog Tiina Jaaksoo (1939–2016), õemees Ülo Jaaksoo on informaatikateadlane.
Bassaricyon neblina

Olinguito ("Bassaricyon neblina") on imetaja olingo perekonnast pesukarulaste sugukonnast, kes elab Colombia ja Ecuadori mägede metsades. Uue liigi avastamisest teatati 15. augustil 2013 ja selle nimetus tähendab hispaania keeles 'väike olingo'.
Kirjeldus.
Olinguitod erinevad nendega samas perekonnas olevatest olingoliikidest ja ka kinkažudest (kinkažud on olingotesarnased, kuid mitte nende lähedased sugulased). Nad kaaluvad keskmiselt 900 grammi ja on sellega väikseimad pesukarulased. Olinguitod on frugivooridest omnivoorid, toitudes peamiselt puuviljast (näiteks viigimarjadest), aga ka putukatest ja nektarist. Arvatakse, et nad tegutsevad öösel ja on mõnevõrra eraklikud. Näib, et nad liiguvad ainult puude otsas. Neil on vaid üks piimanääre ja nad saavad tõenäoliselt korraga ainult ühe järglase.
Levik ja elukeskkond.
Selle liigi esindajaid on leitud pilvemetsadest Lääne-Colombiast Ecuadorini. Arvatakse, et liik pole otseselt ohus, kuid 40 protsendil selle potentsiaalsest levilast on mets maha raiutud.
Avastamine.
Uue liigi avastamisest teatasid Kristofer Helgen, Smithsonian Institutioni rahvusliku loodusajaloo muuseumi imetajate kuraator, Roland Kays, olingoekspert Põhja-Carolina loodusteaduste muuseumist ja teised kaastöölised 15. augustil 2013. Helgen avastas Chicago Fieldi muuseumist näidisisendid ja tegi DNA testide abil kindlaks, et tegemist on uue liigiga.
Liigi avastanud teadlased ei leidnud ühtegi kohalikku nimetust, mis tähistaks vaid seda liiki.
Tegemist oli esimese imetajaga kiskjaliste seltsist (mitte kõik kiskjalised pole karnivoorid, ka olinguito on omnivoor), kes Ameerikas viimase 35 aasta jooksul oli avastatud. Olinguitosid nähti ja isegi eksponeeriti aastakümneid enne seda, kui keegi aru sai, et tegemist on eraldi liigiga. Varem aeti neid segi oma sugulaste olingodega. Üks selline isend oli Ringerl, kes elas aasta Washingtonis rahvusloomaaias ja viibis ka teistes loomaaedades. Teadlased üritasid panna teda paarituma olingodega, saamata aru, et tegu on teise liigiga. Ringerl suri 1976. aastal.
Taksonoomiline hinnang.
Olinguito on väiksem kui teised olingode perekonna liikmed. Ta on ka palju karvasem, teistsuguse hambavalemi, lühema saba ja väiksemate kõrvadega. Olinguitod elavad Põhja-Andides 1500–2750 meetri kõrgusel merepinnast, kõrgemal kui teised olingod. Morfoloogia põhjal eristatakse nelja alamliiki: "Bassaricyon neblina neblina", "B. n. osborni", "B. n. hershkovitzi" ja "B. n. ruber".
Kahe olinguito alamliigi DNA-d võrreldi teiste olingode ja suguluses olevate liikide DNA-ga, tuginedes Kimura modelleerimisega leitud erinevusele mitokondriaalse DNA tsütokroom b aluspaari komponentides. Olinguitode ja olingode vaheline geneetiline erinevus näitab, et olinguitod on olingode perekonna tütarharu ja on võrreldav erinevateks liikideks või alamliikideks loetutega. Ilmselt toimus lahknemine umbes 3,5 miljonit aastat tagasi, mis vihjab, et perekonna liikide mitmekesistumine toimus Lõuna-Ameerika loodeosas varsti pärast seda, kui olingode esivanemad sinna Kesk-Ameerikast saabusid.
Chonchette

"Chonchette" on Paolo Trinchera poolt Itaalias 1918. aastal loodud tummfilm.
Tiziani modell

"Chonchette" on Paolo Trinchera poolt Itaalias 1921. aastal loodud tummfilm.
Markus Hess

Markus Hess (24. detsember 1953 Kitchener, Ontario provints – 2. juuni 2022 Toronto) oli eesti rahvusest Kanada mehaanikainsener ja väliseesti seltskonnategelane.
Markus Hess lõpetas bakalaureusekraadiga Waterloo ülikooli. Ta mängis Waterloo ülikooli võrkpallimeeskonnas. Aastal 1972 astus Markus Hess Vironia korporatsiooni.
Karjäär.
Markus Hess töötas aastatel 1979–1986 ettevõttes Crothers Caterpillar esmalt projekteerijana, seejärel osakonnajuhatajana. Aastatel 1986–1988 töötas ta tehnikaosakonna juhatajana firmas Acrobat. Aastal 1988 asutas ta koos partneriga ettevõtte Link Extrusion Inc. Kui ettevõte liitus teise ettevõttega, sai sellest ALPHA Loop Inc. Markus Hess loobus presidendikohast ja temast sai uue firma asepresident. Aastal 1997 müüdi firma maha ja Hessi uueks tegevusalaks sai tuuletunnelid.
Markus Hessil on 14 patenti eri valdkondadest, näiteks tõstukid metallitööstuses, aeronautika, plasti uudne ümbertöötamine, lennukimootorite katsetamine ja pilvelõhkujate ehitusel kasutatav turvavarustus.
Markus Hess töötas elu viimastel aastatel peainsenerina ettevõttes Berg Chilling Systems.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus.
Markus Hess oli aktiivne poliitik ja ühiskonnategelane. Ta on kuulunud Toronto Eesti Maja ja ajalehe Meie Elu juhatusse ning olnud Eesti Kongressi saadik. 
Markus Hess alustas 1986. aastal kommunismi ja natsismi ohvrite mälestuspäeva ehk musta lindi päeva, mille puhul Ida- ja Kesk-Euroopa rahvad ühinevad, et meenutada Molotovi-Ribbentropi pakti ja protestida kommunistliku režiimi tagajärgede vastu. Markus Hess oli alates 1986. aastast musta lindi päeva rahvusvahelise komitee esimees. Musta lindi päev on riiklik mälestuspäev paljudes riikides, sealhulgas Kanadas, Poolas ja Leedus.
Markus Hess on olnud Committee for a Peaceful Transition to Freedom esimees, kellena organiseeris muu hulgas Nõukogude Liidu reformimeelsetele poliitikutele erastamise ja valimiste teemalisi konverentse Poolas, Eestis, Leedus ja Inglismaal.
1991. aastal juhtis Hess edukat poliitilist kampaaniat, mille tulemusel nimetati Toronto raekoja ees linnaruumi kaunistavad kaared Vabaduskaarteks.
Markus Hess oli Kesk- ja Ida-Euroopa Nõukogu (CEEC) esimees ja Eestlaste Kesknõukogu Kanadas (EKN) endine esimees. Samuti osales Markus Hess heategevusorganisatsiooni Tribute to Liberty juhatuse töös.
Venemaa Föderatsioon kandis märtsis 2022 Markus Hessi ühena 313 kanadalasest ebasoovitavate isikute nimekirja, kellele keelati sisenemine Venemaale. 
Isiklikku.
Markus Hess oli asjaarmastajast helilooja, kes täiendas oma heliloomingu- ja klaverimänguoskust Roman Toi käe all. Markus Hess on kirjutanud lasteraamatu ja muinasjutte.
Hessi vanemad olid Gerhard Hess (1926–2004) ja Pille Hess (snd Kalm, 1931). Markus Hess oli abielus Eha Hessiga ja neil sündis 4 last:
Kaks krutsifiksi

"Kaks krutsifiksi" on Augusto Genina poolt Itaalias 1920. aastal loodud tummfilm.
Jan Eliasson

Jan Kenneth Eliasson (sündinud 17. septembril 1940 Göteborgis) on Rootsi diplomaat. Aastatel 2012–2016 oli ta ÜRO asepeasekretär.
Eliasson on Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Partei liige.
Diplomaatilist karjääri alustas ta 1965. aastal, kui asus Rootsi välisministeeriumi teenistusse. Aastail 1982–1983 oli ta Rootsi peaministri Olof Palme diplomaatiline nõunik, aastail 1983–1987 välisministeeriumi poliitikaasjade peadirektor, aastail 1988–1992 Rootsi Kuningriigi alaline esindaja ÜRO juures, aastail 1992–1994 ÜRO humanitaarasjade asepeasekretär ja hädaolukordade koordinaator, aastail 1994–1999 Rootsi välisministeeriumi alam-riigisekretär, 2000–2005 Rootsi suursaadik Ameerika Ühendriikides.
13. septembrist 2005 kuni 11. septembrini 2006 oli ta ÜRO Peaassamblee president, 24. aprillist kuni 6. oktoobrini 2006 Rootsi välisminister Göran Perssoni valitsuses. 1. juulist 2012 kuni 31. detsembrini 2016 oli ta ÜRO asepeasekretär.
Premier League'i hooaeg 2013–2014

Premier League'i hooaeg 2013–2014 oli Inglismaa Premier League'i 22. hooaeg. Hooaeg algas 17. augustil 2013 ja lõppes 11. mail 2014. Manchester United oli tiitlit kaitsev meister. Liiga meistriks tuli Manchester City.
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi Inglismaa jalgpalli esiliigast, mis kindlustasid endale edasipääsu kõrgliigasse. Meeskondade Wigan Athletic, Reading ja Queens Park Rangers asemel uuel Premier League'i hooajal mängisid Cardiff City, Hull City ja Crystal Palace. Cardiff City jaoks on tegu nende esimese hooajaga Inglise kõrgliigas pärast 51-aastast pausi.
Klubid.
Järgmised 20 klubi mängisid Premier League 2013–2014 hooajal:
Tulemused.
Manchester City kindlustas liiga meistritiitli viimases voorus 2:0 võiduga West Ham Unitedi üle. Meeskond lõpetas hooaega 86 punktiga, teisel kohal oli Liverpool (84 punkti) ja kolmandal - Londoni Chelsea (82). Eelmise hooaja meister, Manchester United, lõpetas hooaja 7. kohal.
Hooaja tulemuste põhjal lahkusid liigast Cardiff City, Fulham ja Norwich City.
Liiga parimaks väravakütiks tuli 31 väravaga Luis Suárez. Crystal Palace treener Toni Pulis nimetati hooaja parimaks peatreeneriks.
Selhurst Park

Selhurst Park on jalgpallistaadion Londonis Suurbritannias. Staadion on koduks Inglismaa kõrgliiga klubile Crystal Palace F.C. Staadion avati 1924. aastal ja see mahutab 26 309 pealtvaatajat.
Staadion on varem olnud koduväljakuks ka klubidele Charlton Athletic F.C. ja Wimbledon F.C.
KC Stadium

KC Stadium on jalgpallistaadion Suurbritannias Kingston upon Hullis. 
Staadion on koduks Inglismaa jalgpalli kõrgliiga klubile Hull City FC ja ragbiklubile Hull FC. Staadion avati aastal 2003 ja mahutab 25 586 pealtvaatajat.
Rahvapill

Rahvapill on mingi rahva (nt eesti talurahva) enda loodud põline muusikariist. Lihtsaid puhkpille mängiti karja hoides, õitsitule ääres ning kiigel. Suurtel rahvapidudel oli juba 16. sajandist levinud torupili kasutamine. Lääne-Eestile olid iseloomulikud moldpill, parmupill ja hiiu kannel.
Prooksüdant

Prooksüdant on keemiline aine, mille molekul on võimeline sobivate tingimuste korral eukarüootsetes organismides oksüdatiivset stressi indutseerima.
Prooksüdantide piisava olemasolu korral organismides indutseeritakse oksüdatiivset stressi, kas tekitades rakuvälist oksüdatiivset stressi ehk ROSi või inhibeerides kehasiseseid antioksüdantseid süsteeme. Prooksüdantide toimel võib kahjustuda organismi homöostaas, ning tekkinud oksüdatiivne stress võib omada toksilist toimet rakkudele ja põhjustada rasvade, valkude, nukleiinhapete ja paljude teiste ainete oksüdeerumist, mille tulemusel võivad tekkida organismides patoloogilised muutused ja haiguslikud seisundid. Prooksüdant on võimeline loovutama hapnikku, liitma vesinikku ja negatiivseid elektrone.
Liigitus.
Välised allikad.
Vitamiinid.
Vitamiinid ja nende derivaadid, steroisomeerid, vitameerid jms, mis toimivad organismides redutseerijana võivad (peamiselt "in vitro") katsed) olenevalt organismidest, rakkudest ja rakusisesest keskkonnast (molekulid, aatomid, käimasolevad protsessid jpm) käituda ka prooksüdantidena.
Onkoteraapia.
Prooksüdandid on ka mitmed kasvajavastased keemiaraviained, mille lõimumisel DNAga luuakse rakuvälist oksüdatiivset stressi. Keemiaravis kasutatavad prooksüdantset toimet omavad peamisteks ravimiteks on kasvajavastased antibiootikumid – doksorubitsiin, bleomütsiin ja alküleerivatest ainetest tsisplatiin.
Prooksüdantsed keemilised ained.
Prooksüdandina käituvad (Fentoni reaktsiooni,Haberi-Weissi reaktsiooni jt kaudu) ka:
Heinrich Rautsmann

Heinrich Rautsmann (vene Генрих Иванович Раутсманн; 1. juuli 1852 Märjamaa kihelkond, Vaimõisa – 14. märts 1924 Tallinn) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane, kindralleitnant. 
Elulugu.
Sündis Märjamaa kihelkonnas Vaimõisa kupja Ants Rautsmanni perekonnas, oli Vaimõisa mõisnike von Wilckenite soosik. 
Heinrich Rautsmann omandas hariduse Tallinna Nikolai gümnaasiumis, Peterburi kaardiväe bereiteri koolis, Tveri ratsaväe junkrukoolis ning lõpetas 1886. aastal kiitusega ohvitseride ratsaväekooli. Sõjaväeteenistust alustas Moskva esimeses tragunipolgus 1. juulil 1870. 
Lipnik 08.07.1877. Porutšik 28.12.1880. Staabikapten 15.05.1883. Kapten 26.02.1890. Alampolkovnik 26.02.1895. Polkovnik 06.12.1899. Kindralmajor 13.04.1908. Kindralleitnant 06.04.1914.
Rautsmanni kiire karjäär Vene tsaariarmees oli seotud suurvürst Nikolai Nikolajevitš vanema soosinguga, kellele ratsaväelasena imponeeris Rautsmanni ratsutamisoskus. 
Rautsmann võttis osa Vene-Türgi sõjast 1877–1878 eskadroni nooremohvitserina. Seejärel oli viis aastat eskadronikomandör. Selle järgnes üle kümne aasta kestnud teenistus staabiohvitserina ja ratsutamise osakonna ülemana ohvitseride ratsaväekoolis, kus ta õpetas ratsutama ka tulevase Soome marssali Mannerheimi. Aastatel 1906–1909 oli ta käsunduskindral reservratsaväe inspektori juures. Seejärel kuni 1917. aastani käsunduskindral armee remondivalitsuse ülema juures. Hiljem teenis Rautsmann reservis olevate ratsaväepolkude ja eraldiseisvate divisjonide ülemana.
1918. aastast oli ta Krimmis, 1920. aastal evakueeriti ta Konstantinoopolisse. 1921. aastast elas ta Tallinnas oma venna, suurkaupmees Juhan Rautsmanni juures kuni oma surmani 1924. aastal. Juhan Rautsma (Rautsmann) vahistati nõukogude okupatsioonivõimude poolt Pärnus 14. juunil 1941 kinni, abikaasa Matilde küüditati, Juhan Rautsma mõisteti süüdi sai 12. märtsil 1942 tribunali poolt Vene NSFV §58-13 surmaotsusega, hukati 4. mail 1942. aastas Sosvas.
Isiklikku.
Rautsmann oli abielus Aleksandra Nepljujeviga (suri 19.10.1903 Peterburis), kellega tal oli viis last. Aleksandra Nepljujeva vanavanaisa oli parun Vassili Ivanovitš von Diebitsch. Nepljujevid olid sugulased krahvide Šuvalovite ja vürstide Obolenskitega. Kindrali poeg valgekaartlane Vladimir Rautsmann (1893–1966) oli samuti ratsaväelane, staabikapten, Püha Georgi ordeni kavaler. Suri emigratsioonis Pariisis. Ka teine poeg Georg Rautsmann oli ratsaväeohvitser, teenis 14. Malorossija tragunipolgus.
Rautsmanni varandust tsaariajal hinnati 1924. aastal Eesti kuldkroonides 25 miljonile. Ta oli mitme Kesk-Venemaal asuva mõisa omanik. Talle kuulus mitu maja Peterburis ning aktsiad Venemaa suuremates ettevõtetes.
Surrender

Surrender (inglise keeles 'alistumine, loobumine') on mitme teose pealkiri.
Christian Benteke

Christian Benteke Liolo (sündinud 3. detsembril 1990 Kinshasas) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründajana Major League Socceri klubis D.C. United ja Belgia jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Aston Villas, aidates meeskonna FA Cup'i finaali.
Christian Benteke perekond kolis Sairist Belgiasse Mobutu Sese Seko režiimi ajal.
Hooajal 2015–2016 mängis ta Liverpoolis ja aastatel 2016–2022 Crystal Palace'is.
Koondisekarjäär.
Ta kuulus Belgia noortekoondisse 2007. aasta noorte maailmameistrivõistlustel Lõuna-Koreas, kus ta tegi kaasa kolmes mängus ja lõi ühe värava.
Debüüdi Belgia rahvuskoondises tegi ta 19. mail 2010 sõprusmängus Bulgaaria vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 15. augustil 2012 mängus Hollandi vastu.
Ta jäi 2014. aasta maailmameistrivõistlustest vigastuse tõttu eemale.
Ta kuulus Belgia koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Ülo Kaadu

Ülo Kaadu (11. oktoober 1957 Tallinn – 3. august 2013 Kotka) oli eesti viiuldaja.
Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna Muusikakeskkooli (Ivi Tiviku õpilasena), 1981 viiuldajana Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Vladimir Alumäe ja Endel Lippuse juhendamisel) ning 1983 assistentuuri Moskva Riiklikus Konservatooriumis (Jevgenia Tšugajeva juhendamisel).
Ta oli kahe vabariikliku viiuldajate konkursi (1975 ja 1981) laureaat ning üleliidulise viiuldajate konkursi (1985) diplomand.
Ta oli 1980. aastatel ERSO kontsertmeister, esinedes nii siis kui ka hiljem ERSO ees solistina. Aastast 1989 töötas ta Kotka Linnaorkestri kontsertmeistrina. Lisaks osales ta aastal 1999 loodud uue orkestri "Kymi Sinfonietta" tegevuses, eriti keelpillirühma kõla kujundamises. Alates 1989. aastast elas ta koos abikaasa ja lastega Kotkas.
Eestis esines ta solistina mitme orkestri ees ja kammermuusikuna festivalidel. Kammermuusikuna on tema esinemisi ka salvestatud.
Ta suri pärast rasket haigust.
Jüri Reinson

Jüri Reinson (sündinud 11. septembril 1948 Tõhelas) on eesti poliitik ja majandijuht.
Ta on õppinud Tõhela algkoolis ja Tõstamaa Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1967. Pärast teenistust Nõukogude sõjalaevastikus asus ta 1970. aastal õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse, mille lõpetas 1975. aastal agronoom-ökonomisti kvalifikatsiooniga.
Pärast EPA lõpetamist töötas ta lühikest aega zootehnikuna Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis ja osakonnajuhatajana Sootaga sovhoosis. Aastast 1976 on ta pärnakas. Ta töötas Audru sovhoosis vanemagronoomina ja 6 aastat osakonnajuhatajana ning seejärel 4 aastat Pärnu Metsamajandis metsavahina. Seejärel töötas ta 2 aastat Kalevipoja kolhoosis peaökonomistina, seejärel tegid Tõhela inimesed oma kolhoosi ja valisid ta kolhoosi esimeheks, kus ta töötas aastani 1990.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Põhiseaduse Assamblee liige.
Ahto Levi

Ahto Levi (kodanikunimi Levi Lippu; 18. juuni 1931 Kuressaare – 20. jaanuar 2006 Moskva) oli eesti päritolu vene kirjanik.
Ta õppis aastatel 1938–1944 Kaali ja Kuressaare algkoolis. Aastal 1944 jooksis ta kodust ära ja põgenes Saksamaale, kus seikles Flensburgis ja Augsburgis; 1944–1945 oli ta Saksa lennuväe abiteenistuses. Ta istus pisikuritegude eest Brandenburgi vanglas
Ta repatrieerus aastal 1947 Eesti NSV-sse. Kuid jõudes tagasi Saaremaale, selgus, et tema pere oli põgenenud 1944. aastal Rootsi (ema Helmi Lippu 1908–1993, vend Eino Lippu 1936–2021, õde Tiiu Lippu sündinud 1942; elasid Boråsis). Ta sattus uuesti kuritegelikule teele.
Aastad 1948–1963 möödusid tal vanglates ja vangilaagrites, oli Tomski, Kaluga ja Kirovogradi jm vanglates ja laagrites. Ta põgenes korduvalt, oli 1950. aastate keskel illegaalina Eesti NSV-s, tabamisel lisati talle põgenemiste eest karistusaega juurde.
Pärast vabanemist elas ta Moldaavia NSV-s. Aastatel 1965–1967 töötas ta geoloogiaekspeditsioonidel Karpaatides ja 1967–1968 kalurina Sahhalinil.
Looming.
Aastast 1968 oli ta kutseline kirjanik Moskvas; samal aastal ilmus tema autobiograafiline romaan Записки Серого Волка (Moskva 1968, kirjutatud vangilaagris; eesti keeles "Halli hundi päevik", mis ilmus ka eesti (aastal ja 1973), läti, soome, saksa, gruusia, slovaki, ungari, tšehhi, ukraina, bulgaaria, poola, moldova ja muudes keeltes (kokku 16 keeles). Aastal 1971 valmis Mosfilmis selle romaani põhjal film "" (eesti keeles 'Tagasipöördumine ellu', peaosas Leonhard Merzin).
Järgnesid romaanid "Fortuuna naeratus" (1973), "Põgeneda oma varju eest" (1979; läti keeles Riias 1989) ja Tartu-aineline "Poolel teel" (1988); kaks viimast teost valmisid Tartus. Lapsepõlvest jutustab romaan "Niisugune naljakas kuningas" (1988). Kõik need teosed on kirjutatud vene keeles. Aastal 1996 ilmus Tallinnas "Valdemor: lugu varaste elust".
Ahto Levi elas elu lõpus vaheldumisi Tartus ja Moskvas.
UKNC

UKNC () on Nõukogude Liidus toodetud PDP-11-ühilduv personaalarvuti, mis oli eelkõige mõeldud kasutamiseks koolide arvutiklassides.
Seda tuntakse ka nime Elektronika MS-0511 all.
Richard Sutt

Richard Helmar Sutt (3. detsember (vkj)/ 16. detsember 1906 Väljaotsa talu, Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 16. mai 1973 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ta teenis Ratsarügemendis, ülendati 1932. aastal leitnandiks. 12. märtsil 1935 ta vahistati poliitilise politsei poolt. Teda kahtlustati osalemises Vabadussõjalaste liikumises. Kaks nädalat hiljem lasti ta vabaks, kuid oli sunnitud lahkuma teenistusest 1. aprillist 1935.
1937. aastal astus ta Võõrleegioni. Võitles mais 1940 Prantsusmaale tunginud Saksa sõjaväe vastu, oli juunist 1940 kuni juulini 1942 Saksa sõjavangis.
Nõukogude–Saksa sõja ajal teenis ta kompaniiülemana 35. Kaitsepataljonis. 
21. oktoobril 1944 ta arreteeriti, 5. märtsil 1945 mõisteti talle Vene NFSV KrK §58-1a järgi 10 aastat vabadusekaotust.
Isiklikku.
Tema vend oli ooperilaulja Hugo Sutt.
Histooni kood

Histooni kood on hüpotees, mille järgi histoonide modifikatsioonid mõjutavad kromatiini olekut ja seeläbi organismide pärilikkust läbi epigeneetika.
Selle hüpoteesi pakkusid 2000. aastal välja Brian Strahl ja David Allis.
Histooni kood oleks osa epigeneetilisest koodist.
Ivo Raudjärv

Ivo Raudjärv (sündinud 1976) on Eesti jurist ja maksunõustaja.
Teda märgivad maksunõustajana rahvusvahelised väljaanded "Best Lawyers" ja "Guide to the World's Leading Tax Advisers".
Ta lõpetas aastal 2000 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Raudjärv on olnud esindajaks mitmetes suurt avalikku tähelepanu pälvinud maksuvaidlustes, näiteks AS Sylvester ja AS Tartu Mill maksuvaidlused.
Ühiskondlik tegevus.
Ivo Raudjärv oli Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse liige 2005–2016 (juhatuse esimees 2006–2007).
Maia Mathiesen

Maia Mathiesen (kuni 1944 Maia Sinberg; 24. august 1919 Tallinn – 10. juuni 2013 Stockholm) oli eesti kunstiteadlane ja eesti kultuuri edendaja Rootsis.
Ta lõpetas 1938. aastal Lenderi tütarlaste gümnaasiumi ja plaanis järgmisel aastal alustada arhitektuuriõpinguid Helsingi Tehnikaülikoolis, kuid see osutus sõja tõttu võimatuks. Selle asemel hakkas ta õppima ehitustehnikat Tallinna Tehnikaülikoolis.
Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Kunstiõpingud ja töö.
Ta põgenes 1944. aastal Soome kaudu Rootsi. Ta elas Höganäsis, Malmös ja jälle Höganäsis, siis kolis ta 1964. aastal Västeråsi.
Västeråsi perioodil alustas ta ülikooliõpinguid kunstiajaloo ja esteetika alal ning kaitses filosoofiakandidaadi väitekirja. On uurinud Eduard Wiiralti loomingut.
Pärast kolimist Stockholmi 1977. aastal jätkas ta ka õpinguid esteetika doktorandina Uppsala Ülikoolis. Ta kutsuti tööle Eesti Kultuuri Koondisse, kus ta korraldas aastakümnete jooksul kunstinäitusi, kontserte ja kirjandusõhtuid. 
Ta suri 10. juuni 2013 Stockholmis ning maeti 20. aprillil 2014 Brunnby kirikuaeda Höganäsi vallas Skåne läänis.
Isiklikku.
Tema isa Toomas Sinberg pärines Krimmi asunike kolmandast põlvkonnast ja töötas Tallinnas Asundusameti juhatajana. Ema Maria (sündinud Orgo) oli pärit Sillamäelt Orgode talust.
Maia Sinberg abiellus Mihkel Mathieseniga 24. juunil 1944. Seejärel põgenes Soome Raumasse ning sealt edasi Põhja-Rootsi. Abikaasa jäi esmalt maha, aga temal õnnestus koos vanematega Kihnu ja Ojamaa kaudu tulla Lõuna-Rootsi järele. Mathiesenid said varakevadel 1945 tööd Höganäsis ning elasid pärast nii Malmös kui jällegi Höganäsis, enne kui elutee neid 1964. aastal Västeråsi ja 1977. aastal Stockholmi viis. 
Neil sündisid pojad Toomas Indrek (1946), Mait Mihkel (1949–2005) ja Tiit Ilmar (1957).
Hamlet (Blomi film 1910)

"Hamlet" on August Blomi poolt Taanis 1910. aastal loodud tummfilm. Film tugineb William Shakespeare'i samanimelisele näidendile (tragöödia).
Tulbi tänav

Tulbi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. 
Tulbi tänav algab Paldiski maanteelt ja lõpeb Madara tänaval. Tulbi tänav on ligikaudu 145 meetri pikkune. Suurim majanumber on 11.
Tulbi tänav sai nime 26. oktoobril 1932. 
Piirkonna jaoks oluline oli aastakümneid tegutsenud Tulbi tänava saun – nii seda nimetati, Eesti NSV ajal Teeninduskombinaadi "Kiir" saun nr. 3 – aadressil Tulbi 6.
Fritz Kögl

Fritz Kögl (19. september 1897 München – 6. juuni 1959 Utrecht) oli Saksa keemik ja teadustöötaja.
Panus teaduse arendamisse.
Samuti leidis ta oma katsetes, et kasvajalised koed sisaldavad peaaegu kaks korda enam biotiini kui tavakoed. 
Publikatsioone.
Osaline veebiversioon (vaadatud 24.08.2013) 9. jaanuar 1935
Isiklikku.
Kögl abiellus 1931. aastal Laura Niebeliga, nad said kaks tütart.
Aiamaa raudteepeatus

Aiamaa raudteepeatus oli raudteepeatus Tartu–Valga liinil Nõo vallas Aiamaa külas.
Peatus asus Ropka raudteejaama ja Nõo raudteejaama vahel (kilometraaž 440,26). 
Avamisel jäi peatus Meeri valda. 1940. aastal oli Aiamaa [Nõo vald (1939)|Nõo vallas]] Tartumaal ning raudteepolitsei Valga jaoskonna Võru rajoonis. Aiamaal peatusid kõik Tartu–Elva rongid ja tavalised Tartu–Valga rongid. Viimane reisirong peatus Aiamaa raudteepeatuses 2008. aastal, enne Tartu–Valga raudtee remondi algust. Pärast rongiliikluse taastamist (2010) reisirongid enam Aiamaa peatuses majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi otsuse järgi ei peatunud. Peatuskoht suleti seda kasutavate reisijate vähesuse tõttu.
Aiamaa raudteepeatuses oli madal, 20 cm kõrgune ja 30 meetri pikkune perroon, mis lammutati raudteelõigu remondi käigus 2009. aastal. Reisijate ooteruum oli lammutatud juba mõni aasta varem.
Bonifatius VIII (film)

"Bonifatius VIII" on Gerolamo Lo Savio poolt Itaalias 1911. aastal loodud tummfilm. 
Filmis on vaatluse all olulisemad hetked paavst Bonifatius VIII elust.
Wilhelm Tell (täpsustus)

Wilhelm Tell on Šveitsi rahvuskangelane.
"Wilhelm Tell" on mitme teose pealkiri:
Wilhelm Tell (film 1911)

"Wilhelm Tell" on Ugo Falena poolt Itaalias 1911. aastal loodud tummfilm.
Malelaud

Malelaud on 64-ruuduline (8*8) mängulaud. Väljade eristamiseks on need värvitud vaheldumisi mustadeks (tumedateks) ja valgeteks (heledateks). Malendi asukoha määramiseks on laua vertikaalid tähistatud tähtedega A-H ja horisontaalid numbritega 1-8.
Pinocchio (film 1911)

"Pinocchio" on Giulio Antamoro poolt Itaalias 1911. aastal loodud tummfilm. 
Tegemist on Carlo Collodi teose "Pinocchio seiklused" esimese ekraniseeringuga.
Jevgeni Rein

Jevgeni Borissovitš Rein (sündinud 29. detsembril 1935 Leningradis) on vene luuletaja ja proosakirjanik.
Ta on lõpetanud Leningradi Lensoveti nimelise Tehnoloogiainstituudi.
Ta on raamatu "Tunnen puudust Dovlatovist" autor. 
Ta oli Anna Ahmatova õpilane ja sõber; inimene, keda Jossif Brodski nimetas õpetajaks.
Ülo Niisuke

Ülo Niisuke (sündinud 15. juulil 1935 Jõhvi kihelkonnas) on endine Eesti NSV parteitöötaja. 
Ta lõpetas 1948. aastal Pagari 7-klassilise kooli, 1949. aastast töötas Kohtla-Järve rajooni «Tuleviku» kolhoosis põllutöölisena, seejärel oli 1952. aastast brigadir. Aastail 1952–1955 õppis Arkna Põllumajanduskoolis ja Mõdriku Põllumajandustehnikumis. 1959. aastal lõpetas agronoomina Olustvere Põllumajandustehnikumi ja 1966. aastal agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 
Aastatel 1955–1963 oli ta ELKNÜ Rakvere Rajooni Komitee sekretär, ELKNÜ Kilingi-Nõmme Rajoonikomitee ja seejärel ELKNÜ Abja Rajoonikomitee esimene sekretär ning 1962. aastast ELKNÜ Keskkomitee komsomoliorganisaator Rakvere Kolhoosi- ja Sovhoositootmise Valitsuses. 
1963. aastast EKP Rakvere Kolhoosi- ja Sovhoositootmise Valitsuse Komitee sekretäri asetäitja, EKP Rakvere Rajoonikomitee sekretär, 1965–1973 EKP Rakvere Rajoonikomitee teine sekretär, aastatel 1973–1979 oli ta Rakvere Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees, aastatel 1979–1988 oli ta EKP Rakvere Rajoonikomitee I sekretär. 
Ülo Niisuke oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX ja XI koosseisu saadik, EKP Keskkomitee liikmekandidaat. 
Aastast 1989 oli ta MTÜ Rakvere Maarahva Liit esimees (kuni aastani 2011) ning ka Lääne-Virumaa Põllumeeste Liidu juht (kuni aprillini 2013).
Jekaterina Linnamäe

Jekaterina Linnamäe (kuni 2020. aastani Jekaterina Novosjolova; sündinud 4. septembril 1985) on Eesti näitleja. 
Haridus.
Ta lõpetas 2004. aastal Lasnamäe Gümnaasiumi ning 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (XXIII lend). 
Isiklikku.
Jekaterina abiellus 2020. aastal Aivar Linnamäega (Margus Linnamäe vend) kellega tal on 2021. aastal sündinud tütar.