Vladimir Solovjov (telesaatejuht)

Vladimir Rudolfovitš Solovjov (vene keeles "Владимир Рудольфович Соловьёв"; sündinud 20. oktoobril 1963 Moskvas) on juudi päritolu Venemaa telesaatejuht, üks riigi juhtpropagandiste.
Haridus.
Alates teisest klassist õppis ta eliit-erikoolis nr 27, kus mitmeid aineid õpetati inglise keeles. Seal õppisid NLKP Keskkomitee liikmete, diplomaatide ja teiste nomenklatuursete tegelaste privilegeeritud lapsed ja lapselapsed (praegu on see inglise keele süvaõppega keskkool nr 1232).
Solovjov lõpetas 1986. aastal Moskva Terase ja Sulamite Instituudi füüsika-keemiateaduskonna ning seejärel NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri. 
1990. aastal sai ta majandusteaduste kandidaadi kraadi. Teadustöö teema oli "Uute materjalide tootmise peamised suundumused ja nende kasutamise tõhususe tegurid USA ja Jaapani tööstuses". Teaduskraad anti talle "kapitalistlike riikide majanduse" erialal. 
Karjäär.
Aastatel 1990–1992 töötas Solovjov Ameerika Ühendriikides. Tegeles ettevõtlusega, nõustas ehitusfirmasid. 
1992. aastal naasis ta Venemaale, kus lõi oma ettevõtte kõrgtehnoloogia arendamise valdkonnas. 1998. aastal müüs ta ettevõtte maha ja investeeris Gazpromi aktsiatesse. Samal aastal kutsusid raadiojaama Silver Rain (Серебряный Дождь) asutajad ta koostööle: neil oli vaja eetris eksperdina kõnelema inimest, kes oskab suurepäraselt inglise keelt.
1999. aastal alustas ta karjääri televisioonis. Ta on töötanud saatejuhina telekanalites TNT (1999–2002), ORT (1999–2001), TV-6 (2001–2002), TVS (2002–2003) ja NTV (2003–2009). Alates 2010. aastast töötab Solovjov keskses kanalis Rossija-1, kus ta hakkas juhtima saateid "Duell" (2010–2014, 2015–2017) ja "Pühapäevaõhtu", mis alates 2014. aastast kannab argipäeviti pealkirja “Õhtu Vladimir Solovjoviga”.
2012. aastal arvati ta president Vladimir Putini dekreediga Venemaa avalik-õigusliku televisiooni nõukogusse. 2015. aastal valmis Solovjovil Putinist dokumentaalfilm "President". Alates 2. septembrist 2018 juhib ta saadet "Москва. Кремль. Путин" kanalis Rossija-1, kus räägib presidendi viimase nädala ettevõtmistest.
Märtsis 2019 kanti ta Guinnessi rekordite raamatusse pikima telesaadetes viibimise aja eest saatejuhina ühe nädala jooksul (25 tundi 53 minutit ja 57 sekundit).
11. märtsil 2020 avati Solovjovi otseülekande kanal YouTube'is. Seal edastati raadiosaadet "Täiskontakt" ja teleotseülekandeid voogedastusena, aga ka teiste poliitikavaatlejate rubriike. 8. märtsil 2022 kustutati reeglite rikkumise tõttu Solovjovi konto ja kanal YouTube'is ning koos sellega ka saate "Õhtu Vladimir Solovjoviga" edastus.
Ülevenemaalise avaliku arvamuse uurimise keskuse küsitluse järgi oli Vladimir Solovjov 2021. aasta populaarseim ajakirjanik venelaste seas.
Avalik tegevus.
Solovjovi seisukoht Krimmi annekteerimise suhtes muutus aastate jooksul.
"Inimene, kes üritab alustada sõda Venemaa ja Ukraina vahel, on kurjategija ja ma ei kujuta ette, kui suur. Ukrainas elavad hinges, veres, ühises ajaloos vennalikud inimesed, kelle vastu sõda on kõige kohutavam kuritegu, mida võib vaid ette kujutada. Pole vaja karjuda "Sevastopol on meie!" Pole vaja karjuda "Krimm on meie oma!" Vladimir Solovjov, 2008.
"Milleks teile Krimmi vaja on?... Hruštšov andis selle täiesti legitiimselt. Kui me äkki räägime, tähendab see sõda. Kas soovite Ukrainaga võidelda? Kui palju ukrainlaste ja venelaste elusid olete valmis panema selleks, et ammu tatari territooriumiks muutunud Krimmi omaks võtta?.. Krimmlased on selle vastu." Vladimir Solovjov, 2013.
"Tõime selle päeva nii lähedale kui suutsime . Krimm ja Sevastopol on taas Venemaa osad. Ajalooline õiglus on võidutsenud!" Vladimir Solovjov, 18. märts 2014.
Vene-Ukraina sõja kohta võttis ta väga kindla seisukoha, öeldes juulis 2014: "See on otsene viide Suurele Isamaasõjale, "Ukraina kangelaste" – Bandera ja Šuhhevitši – aegadele. Novorossijas sõdivad antifašistid fašistidega".
20. aprillil 2022 rääkis Solovjov Venemaa riigitelevisioonis sõja uuest etapist, mis sai alguse Ukraina-vastase "erioperatsiooni" raamides. Ta ütles, et see sõja uus etapp oleks "NATO sõjamasina ja kõigi selle kodanike vastu", kinnitades, et Venemaa "ei halasta".
2022. aasta mais käis ta Venemaa relvajõudude poolt okupeeritud Mariupoli linnas, mis sai tuntuks pärast Solovjovi ühisfoto avaldamist Donetski Rahvavabariigi juhi Deniss Pušiliniga Iljitši nime kandvas suures metallurgiakombinaadis.
2022. aasta augustis nimetas ta end telekanali Rossija-1 eetris terroristiks ja kutsus üles hävitama Ukraina linnu koos elanikega: "Üldiselt olen terrorist, ma ütleks üldiselt: see tähendab... Kolme päeva jooksul – kõik lahkuvad rahumeelselt Harkovist, Nikolajevist, Odessast. Kui seda ei tehta, lammutame kvartalite kaupa."
Solovjov on korduvalt kutsunud Venemaad üles tuumalöökidega sõda eskaleerima. Jaanuaris 2023 ütles ta, et "elu on väga üle hinnatud" ja kutsus venelasi mitte kartma surma, öeldes: "Miks karta seda, mis on vältimatu? Me läheme taevasse."
Sanktsioonid.
Veebruaris 2021 teatas Läti välisminister Edgars Rinkēvičs, et on kandnud Solovjovi isikute nimekirja, kellel pole Lätti sisenemise luba.
2022. aasta veebruaris (pärast seda, kui Venemaa tunnustas isehakanud rahvavabariike) kanti ta Euroopa Liidu sanktsioonide nimekirja kui isik, kes "õõnestab Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust". Teatati, et "Solovjev on tuntud oma äärmiselt vaenuliku suhtumise poolest Ukrainasse ja Venemaa valitsuse kiitmise poolest". 5. märtsil teatas Itaalia suurim päevaleht La Repubblica kahe Vladimir Solovjovi villa arestimisest Como järve ääres.
2022. aasta märtsis kehtestasid Kanada, Suurbritannia, Jaapan ja Šveits Solovjovile isiklikud sanktsioonid Venemaa sissetungi toetamise eest Ukrainasse.
Tunnustus.
Solovjov on saanud kolm ordenit: Sõpruse ordeni (2007), Austuse ordeni (2013) ja Aleksandr Nevski ordeni (2014). Neist viimane määrati talle "ülesnäidatud kõrge professionaalsuse ja objektiivsuse eest Krimmi sündmuste valgustamisel". Ordeni "Teenete eest Isamaa ees" IV aste anti talle 15. juulil 2022 suurte teenete eest Venemaa positiivse kuvandi kujundamisel ja aktiivse osalemise eest ühiskondlikult oluliste sündmuste kajastamisel.
Isiklikku.
Solovjov on 2001. aastast abielus satiirikirjanik Viktor Kokljuškini tütre Elga Sepaga (sündinud 1972), kelle päritolu kohta on Solovjov öelnud, et tema kolmas abikaasa Elga on eesti, vene ja saksa juurtega. Neil on viis ühist last: Daniil Solovjov (sündinud 2001), Sofija-Betina Solovjova (2003–), Emma-Ester Sepp (2006–), Vladimir Solovjov (2010–) ja Ivan Solovjov (2012–).
Varasematest abieludest on Solovjovil kolm last: Polina (1986–), Aleksandr (1988–) ja Jekaterina (1991–).
Vladimir Solovjov on judaist.
2009. aastal sai Solovjov endale ja perele Itaalias elamise loa. Itaalias Como järve ääres asuvad Solovjovile kuulunud villad, mis on praeguseks arestitud.
Solovjovi Moskvas, Moskva oblastis ja Pianello del Larios (Como provints) asuva kinnisvara koguväärtuseks on hinnatud 1 miljard rubla.