tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pieter Zeeman

Pieter Zeeman (25. mai 1865 Zonnemaire – 9. oktoober 1943 Amsterdam) oli hollandi füüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Aastal 1902 sai ta Zeemani efekti avastamise eest Nobeli füüsikaauhinna. Ta jagas auhinda Hendrik Lorentziga, kes esitas teooria Zeemani efekti seletamiseks.
Elulugu.
Pieter Zeeman õppis füüsikat Leideni ülikoolis, kus tema õpetajate seas olid Heike Kamerlingh Onnes ja Hendrik Lorentz. Aastal 1895 sai temast Leideni ülikooli dotsent.
Ta asus uurima magnetvälja mõju aatomite emiteeritavale kiirgusele ning avastas, et magnetväljas jaguneb spektrijoon mitmeks komponendiks (Zeemani efekt). Et ta oli oma uuringuteks loata laborit kasutanud, vallandati ta ametist, kuid hiljem, kui tema avastus avalikuks sai, võeti tööle tagasi. Aastal 1900 sai temast Amsterdami ülikooli professor. Aastal 1923 valmis Amsterdamis labor, kus ta Zeemani efekti uurimist jätkas. Labor nimetati 1940. aastal tema auks Zeemani laboriks.
Orgaaniline süntees

Orgaaniline süntees on orgaanilise ühendi (produkti) saamiseks kasutatav orgaaniline reaktsioon või mitmete reaktsioonide jada koos vajalike keemiliste ja füüsikaliste protseduuride rakendamisega. Sünteesil on enamasti tegu keerukama struktuuriga ühendite saamisega lihtsamatest ühenditest. 
Orgaaniliste ühendite hulk on praktiliselt lõputu ja orgaaniline süntees on oluline orgaanilise keemia haru. Tulenevalt orgaanilise sünteesi laiaulatuslikkusest on sellel alal välja kujunenud mitmed olulise spetsiifikaga alad.
Metodoloogia.
Kuigi valdavat osa orgaanilisi ühendeid pole kunagi sünteesitud, saab kirjandusest metodoloogilisi lahendusi teatud reaktsioonitüüpide teostamiseks.
Täissüntees.
Orgaanilises keemias tähendab täissüntees keeruliste orgaaniliste ühendite sünteesi lihtsamatest lähteainetest (reagentidest) ilma bioprotsesside abita ja ei kasutata looduslikust materjalist eraldatud lähteaineid. 
Asümmeetriline süntees.
20. sajandi keskpaigast alates on arendatud asümmeetrilise sünteesi meetodeid, mis võimaldavad saada kiraalse ühendi korral ühe enantiomeeri. 
Sünteesi planeerimine.
Suurte keeruliste molekulide korral kasutatakse nn retrosünteetilist analüüsi. See tähendab, et lõppmolekul jagatakse mõtteliselt lihtsamateks struktuuriüksusteks, mida saaks sünteesida tavalistest lähteainetest.
Charles Édouard Guillaume

Charles Édouard Guillaume (15. veebruar 1861 Fleurier – 13. mai 1938 Sèvres) oli Šveitsi füüsik.
Ta sai doktorikraadi Zürichi polütehnikumist ning teenis seejärel lühikest aega armees ohvitserina. 1883. aastal asus ta tööle Rahvusvahelises Kaalude ja Mõõtude Büroos, aastatel 1915–1936 oli ta büroo direktor ja seejärel audirektor.
Charles Édouard Guillaume uuris raua ja nikli sulameid ning avastas anomaalseid omadusi, millest oli kasu eelkõige mõõteriistade materjalidena. Ta leiutas täpsete mõõteriistade valmistamiseks kasutatava üliväikese joonpaisumisteguriga invari ja temperatuurist peaaegu sõltumatu elastsusmooduliga elinvari. 
1920. aastal pälvis ta oma töö eest Nobeli füüsikaauhinna.
U Thant

Maha Thray Sithu U Thant (birma keeles ဦးသန; 22. jaanuar 1909 – 25. november 1974) oli Birma diplomaat ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kolmas peasekretär. 
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärina oli U Thant teenistuses aastail 1961 kuni 1971. U Thant valiti ÜRO peasekretäriks pärast eelmise peasekretäri Dag Hammarskjöldi hukkumist lennuõnnetuses.
August Leisk

August Leisk (VR II/3) (8. aprill 1893 Kõrre talu, Suureküla, Adavere vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 27. juuni 1972 Kalmar, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane ja piirivalveohvitser (major).
Elulugu.
August Leisk õppis Paide 4-klassilises linnakoolis ja Soomes Otava Põllutöökoolis. 
Esimese maailmasõja ajal 1917. aastal suunati August Leisk õppima Irkutski 2. Lipnikekooli Venemaal, pärast selle lõpetamist ülendati lipnikuks ja määrati nooremohvitserina 190. jalaväe tagavarapolku. 1918. aasta alguses teenis August Leisk 2. Eesti Polgus 7. roodu nooremohvitserina kuni märtsini 1918.
Eesti Vabadussõjas teenis August Leisk aastatel 1918–1919 Eesti Rahvaväe 2. Jalaväepolgu 2. roodu nooremohvitseri, rooduülema ja vanemohvitserina.
Pärast Vabadussõda teenis Leisk aastatel 1920–1923 2. Jalaväepolgu 1. roodu nooremohvitseri, ajutise rooduülema, leitnandi ja majandusülemana.
1923. aastast asus Leisk Eesti Piirivalve teenistusse, Piirivalve Valitsuse, Lääne jaoskonda, kus teenis Kuivastu rajooni ülema, Virtsu rajooni ülemana, 1936. aastal ülendati ta majoriks. 
1938. aasta detsembrist kuni 1940. aastani oli Leisk Viljandimaa piirivalve Mõisaküla rajooni ülem. 
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist 1940. aastal vabastati Leisk 1940. aasta sügisel piirivalve teenistusest ja võeti Punaarmeesse. 
1941. aastal pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt ning Eesti ja NSV Liidu vahelise piiri kaitseks moodustatud Piiriomakaitse moodustamist määrati Leisk 25. novembril 1941. aastal 3. Piirikaitse Üksikpataljoni majandusülemaks, kus ta teenis kuni 1942. aasta sugiseni, mil Eesti piiriomakaitseüksused likvideeriti.
1944. aastal põgenes Leisk Rootsi, kus elas kuni oma surmani 1972. aastal.
Ühiskondlik tegevus.
August Leisk oli Rootsis Eesti Ohvitseride Kogu liige ning Kalmari Eesti Seltsi asutajaliige, juhatuse liige ning ka esimees.
Aste külanõukogu

Aste külanõukogu eksisteeris aastail 1945–1954.
Külanõukogu asutati 13. septembril 1945 Kaarma valla koosseisus. Sinna kuulusid Hakjala, Aula-Vintri, Aula, Aste, Kungla, Endla, Vantri, Haamse, Hübja ja Lao küla.
26. septembril 1950 arvati külanõukogu Kuressaare rajooni koosseisu.
17. juunil 1954 liideti Lümanda külanõukoguga.
Eikla külanõukogu

Eikla külanõukogu eksisteeris aastail 1945–1954.
Külanõukogu moodustati Kaarma valla koosseisus 13. septembril 1945. Selle koosseisu kuulusid Metsa, Tõru, Tõrise, Kaubi, Koidula, Keskvere, Õha ja Piila küla.
26. septembril 1950 arvati külanõukogu Kuressaare rajooni koosseisu. 
17. juunil 1954 liideti külanõukogu Kaarma külanõukoguga.
Kaarma külanõukogu

Kaarma külanõukogu oli külanõukogu, mis eksisteeris aastail 1945–1976.
Külanõukogu moodustati 13. septembril 1945. Siis kuulus selle koosseisu Meedla, Maleva, Välja, Kuke, Kaarma, Nõmme, Kiriku, Käku, Jootme, Sepa, Jõe, Asuküla ja Kaisvere küla.
26. septembril 1950 arvati külanõukogu Kuressaare rajooni koosseisu. 
17. juunil 1954 liideti külanõukoguga Aste ja Eikla külanõukogu, nii saavutas ta endise Kaarma valla ulatuse.
Külanõukogu likvideeriti 27. detsembril 1976 ja liideti Kuressaare külanõukoguga.
Sassi külanõukogu

Sassi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s Saaremaal aastatel 1945–1954.
Külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Valjala valla koosseisus, sinna kuulusid Rahula, Vilida-Mäe, Väkra, Koksi, Männiku, Kõriska, Kuiste, Kogula, Urelilbi, Kalju, Tõnija, Põlluküla ja Veeriku küla. 
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega arvati Sassi külanõukogu Orissaare rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 4. detsembri 1953 seadlusega nimetati Sassi külanõukogu Veeriku külanõukoguks.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega külanõukogu likvideeriti ja selle alad liideti Valjala külanõukoguga.
Giovanni Faber

Giovanni Faber (ka Joannes Faber; 1574–1629) oli Saksa päritolu Rooma kuurias tegutsev arst, botaanik ja kunstikoguja. 
Ta oli pärit Bambergist Baieris, kuid elas 1598. aastast Roomas. Ta oli Vatikani botaanikaaia kuraator ning Accademia dei Lincei liige ja sekretär.
Faber tegutses kogu oma karjääri vältel poliitilise vahendajana Baieri kuurvürsti Maximilian I ja Rooma vahel. Ta sõbrustas Lincei-kaaslase Galileo Galileiga, samuti Roomas resideerivate Saksa kunstnike Johann Rottenhammeri ja Adam Elsheimeriga. Faberit peetakse ka termini "mikroskoop" loojaks.
Janusz Małłek

Janusz Marcin Michał Małłek (sündinud 24. mail 1937 Działdowos) on Poola ajaloolane, kelle põhiliseks uurimisvaldkonnaks on varauusaegse Preisimaa ajalugu. 
Ta on pärit Masuuriast; õppis Toruńi ülikoolis, kus kaitses 1965 doktoritöö. Alates 1988. aastast kuni pensionile minekuni 2008 oli Toruńi ülikooli professor.
Kõnnu vald (Torma kihelkond)

Kõnnu vald (saksa keeles "Gemeinde Kondo") oli vald Torma kihelkonnas Tartumaal aastatel 1866–1892.
Kõnnu vald liideti aastal 1892 Võtikvere vald vallaga.
Kõnnu vald (Kuusalu kihelkond)

Kõnnu vald (saksa keeles "Gemeinde Könda") oli vald Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Kolgakülas.
Vald loodi 1867. aastal.
1939. aasta valdade reformi käigus läksid Kõnnu valla talude nr. A-23, A-57, A-59–A-61, A-63, A-64 ja A-171 lahus-heinamaatükkide ning Kolga metskonna Suru metsandiku kvartaali nr. 66 maa-alad Vohnja valla koosseisu. Ülejäänud valla alad läksid uue Kõnnu valla koosseisu.
Vallas on sündinud riigimees, diplomaat ja sõjaväelane Aleksander Warma, poliitik ja Nõmme linnapea Ludvig Ojaveski, põllumajandusteadlane Aarne Pung, vaimulik Kustav Viise.
Pogranitšnõi

Pogranitšnõi (vene keeles Пограничный 'piiriäärne') on alev Venemaal Primorje krais, Pogranitšnõi rajooni halduskeskus.
Loodus.
Geograafiline asend.
Pogranitšnõi asub Primorje edelaosas, 15 km Hiina piirist idas. Vladivostokki on maanteed pidi 205 km.
Kliima.
Alevis on mussoonparaskliima kuiva külma talve ja niiske palava suvega. Jaanuari keskmine õhutemperatuur aastatel 1979–2007 oli –14,5 °C ja augusti keskmine õhutemperatuur 20,4 °C. Juuli keskmine õhutemperatuur oli 20,3 °C. Absoluutne maksimum on 39,2 °C (augustis). Absoluutne miinimum –36,9 °C (jaanuaris). Aasta keskmine sademetehulk on 573,5 mm.
Pogranitšnõi rajoon

Pogranitšnõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Primorje krais.
Loodus.
Geograafiline asend.
Pogranitšnõi rajoon asub Primorje krai edelaosas. Läänes ja põhjas piirneb Hiina Rahvavabariigiga.
Reljeef.
Rajoon asub Mandžuuria-Korea mäestiku harus, kõrgeim mägi on Kedrovaja mägi kõrgusega 964 m.
Maavarad.
Rajoonis on rauamaagi, kulla, pruun- ja kivisöe leiukohti.
Veekogud.
Rajoonis on 52 jõge, pikim neist on Nesterovka jõgi pikkusega 98 km. Suurim järv on Bolšoje järv.
Kliima.
Pogranitšnõi rajoonis on mussoonparaskliima külma kuiva talve ja palava niiske suvega. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –16,7 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur +20 °C.
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis

1939. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis, ametliku nimega EuroBasket 1939, olid kolmandad Euroopa meistrivõistlused korvpallis. Need toimusid 21.–28. maini 1939 Leedus Kaunase spordihallis. Meistrivõistlustest võttis osa kaheksa meeskonda. Korraldajana ja valitseva meistrina osalenud Leedu võitis turniiri ka kodus.
Tulemused.
Iga meeskond mängis iga meeskonnaga ühe korra; kokku mängiti seitse mängu. Mängu võitja sai 2 punkti ja kaotaja 1 punkti. Lõplik järjestus pandi paika saavutatud punktide pingerea järgi. Kui meeskonnad jäid viiki, siis vaadati nende omavahelisi mänge.
Eesti koondis.
Eesti koondise mängijad: Heino Veskila, Evald Mahl, Oskar Erikson, Ralf Viksten, Georg Vinogradov, Erich Altosaar, Artur Amon, Hans Juurup, Valdeko Valdmäe, Herbert Tillemann. Treener: Herbert Niiler.
FK Rostov

FK Rostov (ametlikult "Футбольный клуб «Ростов»") on 1930. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Rostov Doni ääres.
Pápa Lombard

Pápa Lombard (Eesti ajakirjanduses ka Lombard-Pápa TFC, ametlikult "Lombard Pápa Termál Futball Club") on 1995. aastal asutatud Ungari jalgpalliklubi, mille koduasula on Pápa.
Otto I (Braunschweig-Göttingen)

Otto Kuri (umbes 1340 – 13. detsember 1394) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja aastast 1367 Göttingeni vürst.
Otto II (Braunschweig-Göttingen)

Otto II (ka Otto Ükssilm; umbes 1380–1463) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja pärast oma isa Otto Kurja surma aastal 1394 ka Göttingeni vürst.
Rahvusvähemuste päev

Eesti rahvusvähemuste päev ehk Eesti rahvuste päev on 24. septembril tähistatav tähtpäev, millega meenutatakse Eesti Rahvuste Foorumi esimest kogunemist 1988. aastal.
Tähtpäev sai alguse 2005. aastal, mil tollane rahvastikuminister Paul-Eerik Rummo kuulutas 24. septembri Eesti rahvusvähemuste päevaks. 24. septembril 2005 toimus Eesti Rahvusraamatukogus 17. Eestimaa rahvuste foorum.
Jakob Knopken

Jakob Knopken (ka Jacobus Knopken või Knöpken; 1470. aastad – pärast 1529) oli saksa päritolu vaimulik, 1517 – umbes 1523 Riia toomhärra.
Jakob Knopken oli Liivimaa esimese luterliku jutlustaja ja teoloogi Andreas Knopkeni noorem vend, kes pärines, nagu vendki, Saksimaalt Sonnenburgist. Ta õppis koos oma vennaga Treptow' koolis, kus rektoriks oli hilisem reformaator Johannes Bugenhagen ning oli aastatel 1508–1509 oli ta Treptowis jutlustaja. Mõni aasta hiljem sai temast Riia Peetri kiriku jutlustaja. Temast sai ka Saksa ordu preestervend. 1517. aastal sai temast ka Riia toomkapiitli liige ning Riia Peetri kiriku kirikhärra. Kuna Jakob ise pidas jumalateenistusi Riia toomkirikus, siis pidi Peetri kirikus jutlusi pidama tema vikaar, kelleks Jakob kutsus oma venna Andrease. 1521. aasta lõpus sai ta endale uue prebendi, kuid järgmisel aastal määrati ta uuesti Peetri kiriku ülevaatajaks, sest sealne uus kirikhärra, toomhärra Hildebrand Lutke, oli reisinud välismaale.
Esialgu olid Knopkeni vaated ilmselt pigem katoliiklikud, kuid venna mõjul, kes alates 1521. aasta sügisest Riias uut usuõpetust jutlustama hakkas, kujunesid ka tema vaated reformaatorlikeks. Ta asus oma venda katoliiklike toomhärrade ja teiste vaimulike eest kaitsma, kuid sattus seetõttu ise surve alla ning põgenes tõenäoliselt 1522. aasta II poolel Liivimaalt. Ta asus Wittenbergi, niisiis oli ta üheselt valinud luterluse. Sellest hoolimata püüdis ta oma toomhärrakohta säilitada ning kirjutas selles asjus 1523. aasta lõpus palveid nii Saksa ordu kõrgmeistrile Albrechtile kui ka Liivimaa ordumeistrile Wolter von Plettenbergile. Tema palvetel polnud siiski mõju ning 1524. aastal asus ta õppima Wittenbergi ülikoolis. 1529. aastal on temast viimast korda juttu seoses Riia linna ja peapiiskopi vaheliste lepitusläbirääkimistega Lübeckis.
Jakob Knopken on ainus teadaolev Liivimaa toomhärra, kes usulistel põhjustel oli kapiitlist sunnitud lahkuma.
Kirjandus.
Laiuse kirikuvald

Laiuse kirikuvald (saksa keeles "Pastorat Lais") oli aastatel 1866–1893 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Laiuse kirikuvald loodi Laiuse kirikumõisa baasil iseseisva omavalitsusena 1866. aastal. Haldusjaotuslikult kuulus vald Laiuse kihelkonda ning hõlmas Laiuse kiriklat ja Mäealuse küla. Vallavanemaks oli algusest peale kuni 1893. aastani Mihkel Olt, lühikese vaheajaga 1869. aastal, mil vallavanema kohustusi täitis Andres Eller..
1893. aastal liideti Laiuse kirikuvald Laiuse vallaga.
Kivijärve vald

Kivijärve vald (saksa keeles "Gemeinde Kibbijerw") oli aastatel 1866–1896 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Kivijärve vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega ning selle esialgne halduspiirkond kattus Kivijärve mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Aadam Pukk (1867–1875).
Kivijärve valda kuulusid järgmised külad: Kivijärve, Kaude, Lemuvere, Teilma.
1896. aasta 26. juuni otsusega liideti Kivijärve vald Laiuse vallaga.
Laius-Tähkvere vald

Laius-Tähkvere vald (ka Tähkvere vald) vald Tartumaa aastatel 1866–1939. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda. Valla ala kuulus Laiuse kihelkonda.
Laius-Tähkvere vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega Laius-Tähkvere mõisa (saksa keeles "Flemmingshof") juurde. Esimene vallavanem oli Joosep Daavel (1867–1872).
Esialgsesse Laius-Tähkvere valda kuulusid järgmised külad: Altveski, Aosilla, Kaasiku, Kilbavere, Kodismaa, Koimula, Metsaküla, Nukelise, Ookatku, Oti, Pedasi, Sadala, Tuimõisa, Tõreda, Tähkvere, Veneküla. Vallamaja asus Tähkvere külas.
1891. aastal liideti Laius-Tähkvere vallaga Reastvere ja Leedi vald. Valdade liitmisega lisati Laius-Tähkvere valda Kirivere, Leedi, Mõisamaa, Reastvere ja Vaheküla küla.
1939. aasta vallareformiga arvati valla maa-ala enamik uue Sadala valla ja väiksem osa Avinurme valla koosseisu.
Michael Sata

Michael Chilufya Sata (hüüdnimi King Cobra; 6. juuli 1937 – 28. oktoober 2014) oli Sambia poliitik, 23. septembrist 2011 kuni surmani Sambia president.
Michael Sata oli Patriootliku Rinde esimees. Ta alustas oma poliitilist karjääri 1960. aastatel tollal valitsenud Ühendatud Rahvusliku Sõltumatuse Parteis, oli muu hulgas 1980. aastatel Lusaka kuberner ja parlamendi liige, kuid president Kenneth Kaunda autoritaarses stiilis pettununa astus 1991. aastal erakonda Liikumine Mitmeparteilise Demokraatia eest. Pärast Frederick Chiluba võitu 1991. aasta presidendivalimistel oli Sata mitmes ministriametis. Nii kuberneri kui ka ministri ametist jäi ta rahvale meelde tegude inimesena.
Pärast seda, kui teda 2001. aastal partei presidendikandidaadiks ei valitud, lahkus Sata erakonnast ja asutas uue partei, Patriootliku Rinde. Samal aastal peetud presidendivalimistel sai Sata umbes kolm protsenti häältest. 2006. aasta presidendivalimistel sai Sata Levy Mwanawasa järel teise häälesaagi, 2008. aastal jäi teiseks pärast Rupiah Bandat.
20. septembril 2011 peetud presidendivalimistel valiti Michael Sata 43 protsendiga häältest presidendiks. Tema peamine vastaskandidaat oli ametis olev president Rupiah Banda, kes sai 36 protsenti häältest.
Isiklikku.
Michael Sata oli katoliiklane.
Ta oli abielus arstiga. Neil on kaheksa last.
Finantsinspektsioon (üldmõiste)

Finantsinspektsioon on finantsjärelevalvet teostav riigiasutus. 
Eestis teostab finantsjärelevalvet alates 2002. aastast Finantsinspektsioon. Varem täitsid selle ülesandeid Pangainspektsioon, Kindlustusinspektsioon ja Väärtpaberiinspektsioon.
Sarnaste ülesannetega asutused on ka teistes riikides, näiteks Suurbritannias Financial Services Authority, Rootsis Finansinspektionen.
Siim Rulli

Siim Rulli (15. oktoober 1948 Kunda – 26. juuli 2006) oli eesti näitleja ja telerežissöör.
Ta lõpetas aastal 1967 Kehra Keskkooli ja aastal 1972 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5. lend).
Aastatel 1972–1975 töötas ta Eesti Riikliku Noorsooteatri näitlejana. Seejärel töötas ta režissööri assistendi ja režissöörina Eesti Televisioonis.
Tierpi vald

Tierpi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Uppsala läänis Upplandi ja Gästriklandi maakonnas. Asub Läänemere kaldal.
Eduard Salmistu

Eduard Salmistu (sündinud 24. jaanuaril 1962) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 1980. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 11. lennu. Alates 1984. aastast töötab Salmistu Rakvere Teatris näitlejana.
Reastvere vald

Reastvere vald (saksa keeles "Gemeinde Restfer") oli aastatel 1866–1891 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Reastvere vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aastal ning selle esialgne halduspiirkond kattus Reastvere mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimeseks vallavanemaks oli Hans Mihkelson (1867–1875 ja 1882–1887).
Reastvere valda kuulusid järgmised külad: Kirivere, Mäeküla, Reastvere.
1891. aastal liideti Reastvere vald Laius-Tähkvere vallaga.
Leedi vald

Leedi vald (saksa keeles "Gemeinde Ledis") oli aastatel 1866–1891 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Leedi vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aastal ning selle esialgne halduspiirkond kattus Leedi mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Mart Läänbaum (1867–1869). Leedi valda kuulusid järgmised külad: Leedi, Mõisamaa ja Vaheküla. 1891. aastal liideti Leedi vald Laius-Tähkvere vallaga.
Ago Anderson

Ago Anderson (sündinud 8. aprillil 1972) on eesti näitleja. 
1994. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16.lend). Samast aastast töötab näitlejana Pärnu Endla teatris.
Tunnustus.
2009, 2010, 2016, 2017, 2018, 2020, 2022, 2023 
2002, 2008, 2009, 2010, 2022
Isiklikku.
Lapsena elas Pärnus Niidu pargis kolmekorruselises kortermajas, praegu Tori vallas.
Andersoni elukaaslane on Aigi Veski. Neil on tütar Arabella (sündinud 2007) ja alates 2018. aastast bullterjer Lexus Quattro Casablanca.
Hobideks on saunas käik, reisimine ja mootorrattaga sõitmine.
Badulla

Badulla on linn Sri Lankas, Uva provintsi halduskeskus.
Asub Kandyst 60 km kagu pool ja umbes 640 m kõrgusel merepinnast.
Inga Salurand

Inga Salurand (sündinud 1. augustil 1983 Tartus) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (22. lend). 
Ta töötas aastatel 2006–2014 näitlejana teatris NO99. 2014–2015 oli ta vabakutseline näitleja. Alates 2015. aastast on ta Eesti Draamateatri näitleja.
Inga Salurand on mänginud filmides "Taarka", "Punane elavhõbe", "Perekonnavaled" ja "Portugal" ning telesarjades "Helena", "Ohtlik lend", "Kättemaksukontor", "Tuulepealne maa" ja "Mustad lesed".
Vaimastvere vald

Vaimastvere vald (saksa keeles "Gemeinde Waimastfer") oli vald Laiuse kihelkonnas Tartumaal 1866–1939. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala suures osas Jõgeva maakonna Jõgeva valda, vaid Villakvere küla jääb nüüd Lääne-Viru maakonna Väike-Maarja valda. Vallamaja asus Kõola külas.
Vaimastvere vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aastal ning selle esialgne halduspiirkond kattus Vaimastvere ja Ripuka mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Mihkel Matson (1867–1872 ja 1879–1884).
1892. aastal liideti Vaimastvere vallaga Kärde vald.
Vaimastvere valda kuulusid järgmised külad: Endla, Kemba, Kõola, Kärde, Oonurme, Paduvere, Pedja, Ripuka, Rohe, Tirma, Vaimastvere, Villakvere.
1922. aastal liideti varem Vaimastvere valda jäänud Oonurme küla Jõgeva vallaga.
Kärde vald

Kärde vald (saksa keeles "Kardis") oli aastatel 1866–1892 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Kärde vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aastal ning selle esialgne halduspiirkond kattus Kärde mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimeseks vallavanemaks sai Jüri Õun (1867–1875) .
Kärde valda kuulusid Kemba ja Kärde küla.
1892. aastal liideti Kärde vald Vaimastvere vallaga.
Elva Eesti Kodanike Komitee

Elva Eesti Kodanike Komitee asutati 12. juulil 1989. Komitee registreeris 5383 Eesti Vabariigi kodanikku ja 303 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Avinurme Eesti Kodanike Komitee

Avinurme Eesti Kodanike Komitee asutati 27. juulil 1989. Komitee registreeris 1960 Eesti Vabariigi kodanikku ja koos Torma Eesti Kodanike Komiteega 40 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Jõgeva Eesti Kodanike Komitee

Jõgeva Eesti Kodanike Komitee asutati 26. juulil 1989. Komitee registreeris 5900 Eesti Vabariigi kodanikku ja 300 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Kambja Eesti Kodanike Komitee

Kambja Eesti Kodanike Komitee asutati 30. novembril 1989. Komitee registreeris 2997 Eesti Vabariigi kodanikku ja 33 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Kodavere Eesti Kodanike Komitee

Kodavere Eesti Kodanike Komitee asutati 9. juulil 1989. Komitee registreeris 2814 Eesti Vabariigi kodanikku ja 95 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Kursi Eesti Kodanike Komitee

Kursi Eesti Kodanike Komitee asutati 27. juulil 1989. Komitee registreeris 2113 Eesti Vabariigi kodanikku ja 124 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Leebiku mõis

Leebiku mõis (saksa keeles "Abenkat") oli rüütlimõis Helme kihelkonnas Viljandimaal.
Mõisat on esmamainitud 1531. aastal. Keskajast kuni 17. sajandi keskpaigani kuulus mõis Strykidele, 17. sajandi keskel sai Eberhard Klebeck abiellumise teel Abenkoti mõisa, mis jäi kuni 1729. aastani tema perekonna omandiks.
Mõis on nimetatud Eberhard Klebecki järgi. Nimest oli esialgu mitu varianti, näiteks Leepeki ehk Leepeke (1782), Leevika (1840), lõpuks jäi käibele Leebiku.
Aastatel 1898–1919, enne riigistamist 1919. aasta maareformiga, oli omanik Jaan Hendrikson.
Leebiku vald

Leebiku vald (saksa keeles "Gemeinde Abenkat") oli vald Helme kihelkonnas Viljandimaal ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Leebiku külas.
1921. aastal arvati Leebiku vald Valga maakonna koosseisu.
1. aprillil 1939 arvati vald uue Põdrala valla koosseisu.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väike-Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest; osaliselt senise Suislepa valla maa-aladest; osaliselt senise Kärstna valla maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valla maa-aladest Põdrala vald. 
Leebiku vallas on sündinud sõjaväelased Jaan Unt ja Johann Paul, konsulaarametnik Adolf Stafenau, diplomaat Peeter Jõgi.
Riidaja vald

Riidaja vald (saksa keeles "Gemeinde Morsel-Podrigel") oli vald Helme kihelkonnas Viljandimaal, hiljem Valgamaal. Vallamaja asus tänapäeva Reti küla aladel.
1. aprillil 1939 arvati vald uue Põdrala valla koosseisu.
Tuntud inimestest on vallas sündinud vaimulik Jaak Taul, etnoloog ja sõjaväelane Ferdinand Linnus, näitleja Meta Luts, haridustegelane ja poliitik Andres Dido.
Albrecht I (Braunschweig-Grubenhagen)

Albrecht I (umbes 1339 – arvatavasti 1383) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst.
Ta valitses aastast 1361 kuni oma surmani.
Matti Aho

Matti Olavi Aho (29. mai 1934 Kanneljärvi vald, Viiburi lään (praegu Roštšino vald, Viiburi rajoon, Leningradi oblast, Venemaa) – 23. veebruar 1984 Helsingi) oli Soome poksija.
Aho oli kokku viiekordne Soome meister – aastatel 1956, 1958 ja 1960 poolraskekaalus (kuni 81 kg) ning aastatel 1957 ja 1961 raskekaalus (üle 81 kg). Ta sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1955. aastal III koha.
Aho osales kokku kaks korda Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel. Ta võitis oma kohtumise 1958. aastal ning kaotas oma kohtumise 1962. aastal.
Aho osales 1960. aasta Rooma olümpiamängudel poolraskekaalus (kuni 81 kg), kuid kaotas oma kohtumise II ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku.
Ka Matti Aho vend Viljo oli tuntud Soome poksija.
Viljo Aho

Viljo Johannes Aho (2. november 1932 Kanneljärvi vallas Viiburi läänis (praegu Roštšino vald, Viiburi rajoon, Leningradi oblast, Venemaa) – 23. veebruar 2013 Sysmä) oli Soome poksija.
Aho oli 1961. aastal Soome meister I keskkaalus (kuni 71 kg). Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1960. aastal III koha ja 1957. aastal III koha.
Aho osales kokku kaks korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel ning kaotas oma mõlema kohtumise – nii 1959. aastal kui ka 1960. aastal.
Aho osales 1960. aasta Rooma olümpiamängudel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku.
Ka Viljo Aho vend Matti oli tuntud Soome poksija.
Heinrich III (Braunschweig-Grubenhagen)

Heinrich III (1416–1464) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1427 kuni oma surmani.
Perekond.
Heinrich abiellus enne 27. juunit 1457 Sagani hertsogi Johann I tütre Margaretega (1415/25 – 9. mai 1497). Heinrich oli tema kolmas abikaasa. Neil oli kaks poega:
Väinö Järvenpää

Väinö Kalevi Järvenpää (hüüdnimega "Väiski"; sündinud 25. september 1933 Ii vald – 30. jaanuar 1994) oli Soome poksija.
Järvenpää oli aastatel 1959 ja 1961 Soome meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg). Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1955. aastal ja I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1958. aastal II koha.
Järvenpää osales ühe korra Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel ning võitis oma kohtumise 1960. aastal.
Järvenpää osales 1960. aasta Rooma olümpiamängudel kergekaalus (kuni 60 kg), kuid kaotas I ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1959. aastal Luzernis 13. Euroopa meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1961. aastal Belgradis 14. Euroopa meistrivõistlustel poksis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Horsens

Horsens on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas, Horsensi valla keskus. Asub Jüüti poolsaare idaosas.
Horsensi on kirjalikult esmamainitud 12. sajandil kujul "Horsenes".
Linnas on tubaka- ja metallitööstuse tehased.
Horsensis toimub igal aastal Euroopa keskajafestival.
Linnas mängib jalgpalliklubi AC Horsens.
Linnas on sündinud Vitus Bering.
554

554. aasta (DLIV) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 554 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
552

552. aasta (DLII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 552 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Jaan Tamm (muusikategelane)

Jaan Tamm (12. jaanuar 1875 Kuressaare küla, Tarvastu vald – 17. veebruar 1933) oli eesti muusikategelane, Peterburi ja Tallinna konservatooriumi professor. 
Ta õppis Tarvastu kihelkonnakoolis ja Hugo Treffneri gümnaasiumis ning aastatel 1891–1897 Peterburi konservatooriumis metsasarveklassis.
Pärast konservatooriumi lõpetamist töötas ta Peterburi konservatooriumis õppejõuna, sealhulgas aastast 1908 professorina. Lisaks oli ta aastatel 1897–1918 keisri õueorkestri ja 1918–1919 Peterburi Maria teatri solist.
1920. aastal naasis ta kodumaale, kus sai Tallinna kõrgema muusikakooli professoriks ja 1923. aastal Tallinna konservatooriumi direktoriks, kellena töötas kuni surmani. 
Ta maeti algul Kalamaja kalmistule ning 25. juulil 1960 maeti ümber Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema õed olid laulja Aino Tamm ning seltskonnategelane ja kodundusõpetaja, üks Naiskodukaitse ja Kodutütarde liikumise asutajaid Mari Raamot.
Martti Lehtevä

Martti Alvari Lehtevä (4. juuni 1931 Helsingi – 21. juuli 2022) oli Soome poksija.
Lehtevä oli 1958. aastal Soome meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg). Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aastal III koha.
Lehtevä osales ühe korra Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel ning kaotas oma kohtumise 1959. aastal.
Lehtevä osales 1960. aasta Rooma olümpiamängudel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), kuid kaotas I ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1959. aastal Luzernis 13. Euroopa meistrivõistlustel poksis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), kuid kaotas I ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Erkki Meronen

Erkki Meronen (sündinud 4. septembril 1952) on soome poksikohtunik ja endine poksija. 
Meronen oli Soome meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1971. aastal.
Meronen poksis oktoobrist 1971 kuni veebruarini 1978 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 36 (neist 13 nokaudiga) ning kaotas 3 (need kõik nokaudiga) kohtumist.
Meronen tegutseb praeguseni poksikohtunikuna.
Isiklikku.
Ka Erkki Merose vennad Kari ja Risto olid tuntud Soome poksijad.
August Topman

August Topman (10. juuli 1882 Lõpemetsa – 8. september 1968 Tallinn) oli eesti helilooja, organist, koorijuht ja muusikapedagoog.
August Topman sündis Lõpemetsa külas Kabala vallas Rapla kihelkonnas kooliõpetaja Jüri Topmanni peres. 1904. aastal lõpetas Topman Peterburi Konservatooriumi Louis Homiliuse oreliklassi ning 1911. aastal kompositsiooni eriala Anatoli Ljadovi ja Jāzeps Vītolsi juures.
1904–1937 oli organist Tallinna Jaani kirikus ning ka Tallinna Peeter Suure merekindluse kapellmeister. 1937. aastal lahkus ta organisti kohalt ja Tallinna Jaani kogudusest ning läks üle piiskoplikku Toomkogudusse. 
Lisaks oli ta vahemikus 1907–1931 muusikaõpetaja erinevates Tallinna koolides. Aastal 1919 oli ta Tallinna Kõrgema Muusikakooli asutajaliige. Samast aastast töötas Topman seal oreli ja muusikateooria õppejõuna. 1925. aastal sai professoriks. August Topman oli alates 1. veebruarist 1940 Kaitseliidu muusikapealik (Kaitseliidu ülema käskkiri 23. jaanuarist 1940).
1950. aastatel oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi professor.
Tema õpilaste hulka kuuluvad näiteks Juhan Jürme, Johannes Hiob, Edgar Arro, Villem Kapp, Hugo Lepnurm, Hella Tedder ja ka Veljo Tormis.
Pentti Kontula

Pentti Olavi Kontula (hüüdnimega "Pena"; 4. september 1930 Lohja – 13. juuni 1987 Helsingi) oli Soome poksija.
Kontula oli kokku kahekordne Soome meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1954 ja 1955. Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1951. aastal II koha ja 1952. aastal III koha.
Kontula osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel I keskkaalus (kuni 71 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Raamen

Raamen (jaapani keeles ラーメン "rāmen") on Hiina päritolu Jaapani nuudliroog – supp, mille koostises on tavaliselt sea- või kanaliha, nuudlid, vetikad, talisibul, porgand, mais ja "kamaboko" (kalast valmistatud pikkpoiss). 
Raamenit süüakse söögipulkadega ja lõpuks puljong juuakse.
Jaapanis on raamenirestoranid tavaliselt väikesed ja paljudes on müügiautomaadid, kus saab toidu eest maksta. Automaadi kviitung antakse ettekandjale, kes toob roa lauale.
Raamenit on mitu varianti, peaaegu igal Jaapani prefektuuril oma.
Biograafiad (Ta)

Biograafiad (Ta) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ta".
Õunapirukas

Õunapirukas on traditsiooniline magustoit, mille täidis on õun. Selle koostisse kuuluvad või, suhkur, jahu, kanamunad, küpsetuspulber, vanilliinisuhkur ja kaneel.
Õunapirukal on mitu varianti.
Dadzis

Dadzis ('Takjas') oli lätikeelne huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus Lätis 1957. aasta jaanuarist kuni 1995. aastani. Toimetus asus Riias. 
Algul toimetas ajakirja Edward Rusman, hiljem Igor Palkov. Dadzis oli Lätis üks populaarsemaid ajakirju. Ajakiri ilmus kaks korda kuus. Pärast 10-aastast vaheaega tuli Dadzis 2005. aasta oktoobris tagasi. Uus väljaandja oli SIA "Humora institūts" ('Huumori-instituut'), mille juht oli Andris Ruģēns. Ajakiri ilmus lühikest aega ja kuni 2008. aastani ilmus ainult kuus numbrit.
Börje Grönroos

Börje Johannes Grönroos (13. jaanuar 1929 Helsingi – 17. detsember 2015) oli Soome kergejõustiklane ja poksija.
Grönroos oli poksis kokku kahekordne Soome meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1952 ja 1959. Ta sai kergejõustiku Soome meistrivõistluste teatejooksudes kokku neli medalit – 4×800 m teatejooksus III koha 1953. aastal, 4×800 m teatejooksus II koha ja 4×400 m teatejooksus III koha 1954. aastal ning 4×800 m teatejooksus III koha 1955. aastal.
Grönroos osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg), kuid kaotas oma kohtumise I ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Stig Sjölinile (Rootsi) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1959. aastal Luzernis 13. Euroopa meistrivõistlustel poksis II keskkaalus (kuni 75 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise hilisemale võitjale Gennadi Šatkovile (Nõukogude Liit) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Eesti Sõjamees

Eesti Sõjamees (alapealkirjaga Eesti Sõjaväeosade Häälekandja) oli Tallinnas 1917. aasta maist kuni 1918. aasta jaanuarini ilmunud ajaleht.
Ajalehe väljaandjateks olid: Tallinna Eesti sõjaväelaste büroo 1917 nr. 1-3; Eesti sõjaväelaste keskbüroo 1917 nr. 4-6, Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee 1917 nr. 7 - 1918.
Vastutavad toimetajad olid: Johan Juhtund 1917 nr. 1-12; Karl Kider 1917 nr. 14-50, Hugo Maasik 1917 nr. 51 - 1918.
Ajakiri ilmus kaks korda nädalas.
Vadim Devjatovski

Vadim Devjatovski (valgevene Вадзім Анатолевіч Дзевятоўскі) (sündinud 20. märtsil 1977 Navapołackis) on Valgevene vasaraheitja. Isiklik rekord 84,90 m (heidetud 2005. aastal Minskis). 
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta teise tulemuse (81,61), kuid andis positiivse dopinguproovi ja jäi hõbemedalist ilma. Sportlane kaebas diskvalifitseerimise ja võistluskeelu otsuse Rahvusvahelisse Spordi Arbitraažikohtusse ning 5. augustil 2010 sai oma olümpiamedali tagasi.
Alates 2008. aastast Eesti vasaraheitja narvalanna Ellina Anissimova treener.
Isiklikku.
Kasv 194 cm, kaal 120 kg.
Kusunda keel

Kusunda keel on isolaatkeel, mida räägitakse Nepalis Gańḍakī ringkonnas.
Kusunda keelt räägib veel umbes sitse inimest. Kaua aega oli keele kohta vähe andmeid ning arvati, et see on väljasuremise äärel ja pole lootust seda paremini tundma õppida. 2004. aastal avastati mitu inimest, kes rääkisid kusunda keelt vabalt. Noorim neist oli 30. eluaastates. 2005. aastal avaldas David E. Watters keele grammatika koos sõnastikuga.
Arvatakse, et kusunda keel on jäänuk keeltest, mida räägiti Nepalis enne tiibeti-birma ja indoeuroopa keelte kõnelejate tulekut.
Tim Krul

Timothy Michael Krul (sündinud 3. aprillil 1988 Haagis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City.
Ta alustas klubikarjääri Newcastle Unitedis. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Inglismaa klubides Carlisle United, Brighton &amp; Hove Albion, Šotimaa kõrgliiga klubis Falkirk ning Hollandi klubides Jong Ajax ja AZ Alkmaar.
Hollandi jalgpallikoondises mängis Krul aastatel 2011–2015. Ta kuulus koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Michel Vorm

Michel Armand Vorm (sündinud 20. oktoobril 1983 Nieuwegeinis) on endine Hollandi jalgpallur (väravavaht).
Aastatel 2005–2011 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Utrecht. 2007. aastal valiti ta klubi aasta parimaks mängijaks.
Seejärel mängis ta aastatel 2011–2014 Inglismaa kõrgliiga klubis Swansea City. 2012. aastal valiti ta klubi aasta parimaks mängijaks.
2014. aasta juulis suundus ta 3,5 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Tottenham Hotspur, sõlmides klubiga lepingu neljaks aastaks.
Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi ta 14. novembril 2008 sõprusmängus Rootsi vastu.
Ta kuulus Hollandi koondisse 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Edifício Altino Arantes

Edifício Altino Arantes on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos, üks kõrgemaid São Paulo hooneid. Pilvelõhkuja kõrgus on 161 meetrit ja sellel on 36 korrust.
Hoone arhitekt oli Plinio Botelho do Amaral.
Lasa järv

Lasa järv on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas. Järv kuulub Lasa hoiuala koosseisu. 
See on umbjärv, kaldad on suuremas osas madalad ja turbased ning kaetud rabamännikuga. Põhi on kaetud turbamudaga ja vesi on oranž kuni punakaspruun, läbipaistvusega 1,3–1,7 m.
Tüpoloogiliselt on Lasa järv düstroofne järv. Sealne taimestik on väga liigivaene (1964. aastal oli 9 liiki), kuid leidub haruldast lamedalehist jõgitakjast. Kaladest on järves esindatud haug ja ahven.
Lääne-Nigula kirik

Lääne-Nigula Püha Nikolause kirik on 13. sajandi teisest poolest pärinev gooti kirik Lääne-Nigula vallas Nigula külas.
1760 valmis barokse portaaliga nelinurkne läänetorn.
Kirikut kasutab Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus.
Kiriku ümber on kirikuaed, kus on mitmeid kultuurimälestiseks tunnistatud objekte.
Navapołack

Navapołack (ka Navapołacak) on linn Valgevenes Viciebski oblastis Połacki rajooni territooriumil. Asub Daugava (Lääne-Dvina) vasakul kaldal.
Linn rajati 1958. aastal naftatehase juurde. Navapołackis asub 1968 asutatud Połacki ülikool.
Navapołackit läbib Venemaalt Leetu ja Lätti minev naftatorujuhtme Družba üks haru.
Nõukogude ajal oli kasutusel venekeelne nimekuju Novopolotsk.
Linna haldusalasse kuulub ka Baravucha alev.
UARS

Kõrgatmosfääri uurimissatelliit (Upper Atmosphere Research Satellite, UARS) oli NASA peamiselt osoonikihi uurimise tehiskaaslane. 
Satelliit viidi orbiidile kosmosesüstikuga Discovery selle missioonil STS-48 septembris 1991. Satelliit kaalus 5900 kg, algselt oli orbiidi kõrgus 600 km ja kaldenurk 56,98°. Satelliidi elueaks oli plaanitud kolm aastat. Neliteist aastat hiljem, juunis 2005 töötasid satelliidi kümnest sensorist veel kuus. Sellegipoolest otsustati satelliidi kasutamine lõpetada ning detsembris 2005 pidurdati satelliiti, et viia ta madalamale orbiidile, kust ta atmosfääris pidurdumise tõttu kukkus alla 24. septembril 2011.
Instrumendid satelliidi pardal olid:
Raja vanausuliste kalmistu

Raja vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu Mustvee vallas Kükita külas. Kalmistu asub peatänava ääres Peipsi järve kaldal.
Kalmistule on teiste seas maetud ikoonimaali koolkonna rajaja Gavriil Frolov.
Aastal 1997 tunnistati Raja vanausuliste kalmistu kultuurimälestiseks (registrinumber 5861).
Philipp I (Braunschweig-Grubenhagen)

Philipp I (1476 – 4. september 1551) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst.
Abielu ja järglased.
Philipp I oli kaks korda abielus. Tema esimene naine suri aastal 1509 arvatavasti sünnitamisel. Neil oli üks poeg:
Siis abiellus ta Mansfeldi krahvinna Katherinega (1. oktoober 1501 – 1535). Neil oli üheksa last:
Kükita vanausuliste kalmistu

Kükita vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kükita külas Mustvee vallas Jõgeva maakonnas.
Aastal 1997 tunnistati Kükita vanausuliste kalmistu kultuurimälestiseks (registrinumber 5862).
Tiit Salumäe

Tiit Salumäe (sündinud 25. detsembril 1951 Tartus) on eesti luteri vaimulik, 2015–2023 EELK piiskop. 
Salumäe lõpetas Loksa Keskkooli 1970 ning astus samal aastal EELK Usuteaduse Instituudi teoloogia teaduskonda. 
Lõpetas instituudi magistrikraadi taotlemise õigusega 1975. Täiendanud ennast UI-s religioonipedagoogika alal. 
Salumäe ordineeriti 5. oktoobril 1975.
Teenistuskäik.
samaaegselt on ta olnud
2014. aastal kandideeris ta EELK peapiiskopiks, kuid ei osutunud valituks. 
Uue peapiiskopi Urmas Viilma ettepanekul valis kirikukogu Tiit Salumäe 2015. aasta jaanuaris EELK Lääne piirkonna piiskopiks. Tema ametiaeg piiskopina lõppes 27. detsembril 2023.
Isiklikku.
Tema isa Eduard Salumäe oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Vennad Ivar-Jaak Salumäe ja Mart Salumäe ning õepoeg Peeter Paenurm on samuti vaimulikud, vaimulik oli ka tema õemees Endel Kuulpak. Tema vennapoeg Erik Salumäe on jurist ja oli XI Riigikogu liige ning vennatütar Ene Salumäe on eesti kirikumuusik, organist, koorijuht ja pedagoog.
Abikaasa Lia Salumäe (snd 29.10.1955) on organist ja pedagoog. Neil on neli täiskasvanud tütart, kaksikud Maria ja Mirjam (1976) ning Lydia (1977) ja Lea (1978), ning poeg Tiit (1991).
Wolfgang (Braunschweig-Grubenhagen)

Wolfgang (6. aprill 1531 – 14. mai 1595) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1567 kuni oma surmani.
Wolfgangil ei olnud lapsi. Vürstkonna päris tema noorem vend Philipp. Pärast Philippi surma suri Welfide dünastia Grubenhageni liin välja.
Philipp II (Braunschweig-Grubenhagen)

Philipp II (2. mai 1533 – 4. aprill 1596) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1595 kuni oma surmani. Tema surmaga hääbus Welfide dünastia Grubenhageni liin.
Mutated Forms

Mutated Forms on Eestist pärit "drum and bass"'i trio.
Ansambli lõid Aleksandr Jeldsyshev (Zub) ja Artjom Vlassov (G-ruff), kellega aastal 2004 ühines kolmas liige, Alex Habarov. Nende looming oli algusaastatel enamuses "jump up" stiilis, kuid see on varieerunud ning viimati jõudnud kommerts- ja meloodilise "drum and bass"'i ridadesse.
Nende edu tantsumuusikamaastikul algas aastal 2006, kui Suurbritannia plaadifirma Formation Records DJ SS nende loo "My Feeling" oma kogumikule "The World of Drum &amp; Bass" lisas. Edaspidine looming erinevate plaadifirmadega viis koostööni Grid Recordingsiga.
Aastal 2009 võitis Mutated Forms Raadio 2 korraldataval DNB Parimate auhindade jagamisel järgmised kategooriad: parim eesti lugu – "Glory Days (Never Again)", parim eesti produtsent ja aasta DJ. 
Mutated Forms on koostööd teinud selliste artistidega nagu Netsky, Jenna G ja remiksinud "drum and bass"'i legendi London Elektricity loo.
Looming.
2011
2010
2009
2008
2007
2006
2005
2004
Räime tänav

Räime tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Tänav ulatub Kakumäe teelt Tiskre ojani ja sealt edasi mööda ojakallast Kakumäe lahe äärde.
Tänava nimi kinnitati Tallinna Linnavalitsuse määrusega 13. septembrist 1995.
Pedasi

Pedasi küla oli küla Laiuse kihelkonnas Laius-Tähkvere mõisapiirkonnas. 1977. aastal liideti küla Reastvere külaga.
Pedasi küla on esmamainitud 1408. aastal ("Pettes").
Muistne külaase on tänapäeval arheoloogiamälestis. Pedasi külas on sündinud eesti keeleteadlane Valdek Pall.
18. sajandi L. A. Mellini kaardil on Reastverest kirde suunas asulad Pedasi ("Pedasilt") ja Kadasi ("Kadas"). Kadasist lõunas paikneb Tuimõisa ("Tuimoisa").
Otto II (Braunschweig-Lüneburg)

Otto II (u. 1266 – 10. aprill 1330), tuntud ka kui Otto Range ("Otto der Strenge"), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastast 1277 kuni oma surmani.
Järeltulijad.
Otto abiellus aastal 1288 Baieri hertsogi Ludwig Range tütre Mathildega (suri aastal 1319). Sellest abielust tulid järgmised lapsed:
Laiuse voor

Laiuse voor (ka "Laiuse mägi") on Vooremaa maastikurajooni kõrgeim voor.
Laiuse voor asub Vooremaa voorestiku põhjaosas, umbes 6 kilomeetri kaugusel Jõgeva linnast. Voore kõrgus merepinnast on 145,4 meetrit, suhteline kõrgus voore kaguosas asuva Kuremaa järve suhtes 61 meetrit. Voor on järsu lääne- ja lauge idanõlvaga, umbes 10 kilomeetrit pikk ning 2 kilomeetrit lai.
Laiuse voorel paikneb Vilina küla koos muistse Vilina linnamäega. Voore jalamil asuvad Alavere, Altvälja, Kasevere, Raaduvere ja Kuremaa küla ning Laiuse alevik. Üle voore kulgeb Jõgeva–Mustvee maantee. Voore tipus asub Laiuse Siniallikas, mis rahvapärimuses on tuntud oma tervistava toime poolest.
Voorelt avaneb kaunis vaade ümbruskonnale. Põhjas on näha Pandivere kõrgustik oma kõrgemate tippude, Emumäe ja Kellavere mäega.
Salihorsk

Salihorsk (transkribeerituna Saligorsk) on linn Valgevenes Minski oblastis, Salihorski rajooni halduskeskus. Linna ühendab Słuckiga raudtee. Salihorsk asub Sluči jõe kaldal pealinnast Minskist 137 kilomeetri kaugusel.
Linnas on kino. Haridust annavad üksteist kooli. 
Salihorskis on kaks staadioni (kokku 8000 kohta) ja jäähall, kus on 2000 kohta. Nii linna jalgpalliklubi kui ka jäähokiklubi kannavad nime "Шахтёр".
Salihorsk on tähtis tööstuslinn, sealsed ettevõtted annavad 45% Minski oblasti tööstustoodangust. Suurim ettevõte on Belaruskali, üks suuremaid kaalisoola tootjaid maailmas. Linna ümbruses on praegu neli tegutsevat kaevandust, nende toodangut töötlevad kolm tehast. Linnas toodetakse ka kaevandustehnikat ja raudbetoondetaile. Kõige vanemas soolakaevanduses asub maa-alune sanatoorium, kus ravitakse allergia ja astmaatilise bronhiidi all kannatavaid inimesi.
Ajalugu.
Salihorsk asutati aastal 1958 kaevurite alevikuna. Algselt kandis see nime Novastarobinsk ("Новастаробінск"). Aastal 1959 sai asula nimeks Salihorsk, sellest sai alev (töölisasula). Aastal 1962 valmis alevit Słuckiga ühendav raudtee.
Linn sai Salihorskist aastal 1963. Aastal 1964 rajati Sluči jõele Salihorski veehoidla. Aastal 1965 sai linnast Salihorski rajooni keskus.
Marstrand

Marstrand on tiheasustusega paikkond Rootsi läänerannikul asuvatel Marstrandsö ja Koö saarel. Linn asub Göteborgist umbes 30 kilomeetrit loodes ning kuulub Kungälvi valda, mis omakorda kuulub Västra Götalandi lääni.
Marstrandi on esmamainitud 1291. aastal ühes frantsisklaste dokumendis. 1313. aastast on teada privileegikiri ühele Marstrandi kodanikule. Kuni 1658. aastani kuulus linn Norrale, seejärel liideti see Rootsiga ning 1689. aastaks ehitati sinna Carlsteni linnus. 1775. aastal sai linn vabasadamaks (Marstrandi vabasadam).
19. sajandist on Marstrand tuntud puhkusekohana. 1980. aastal salvestas ansambel ABBA Marstrandis oma loo "The Winner Takes It All" video.
Põllumajanduslike Ühistute Keskliit

Põllumajanduslike Ühistute Keskliit oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis 1942. aastal moodustatud põllumajandusliitude ja toiduainetootmisseltsingute keskasutus.
Põllumajanduslike Ühistute Keskliitu kuulusid järgmised ühingud ja seltsid:
Ernst III

Ernst III (teisiti loendades ka Ernst IV; 17. detsember 1518 – 2. aprill 1567) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst.
Abielu ja järglased.
9. oktoobril 1547 abiellus hertsog Ernst III Pommeri hertsogi Georg I vanima tütre Margarethega (1518–1569). Sellest abielust sündinud lastest jõudis täisikka vaid üks tütar:
Kuna Ernstil ei olnud poegi, päris pärast tema surma hertsogkonna tema noorem vend Wolfgang. Kui ka tema suri ilma meessoost järeltulijateta, päris hertsogkonna noorim vend Philipp II. Philippi surmaga hääbus Welfide Braunschweig-Grubenhageni liin ja vürstkond ühendati tagasi Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonda.
Marko Pachel

Marko Pachel (sündinud 25. septembril 1972 Tallinnas) on endine eesti ujuja. Tema treenerid olid Tiit Reiter ja Tõnu Meijel.
Ta võistles 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas, kus sai 100 m rinnuliujumises 19. ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises 15. koha. 
Isiklikku.
Tema kui tippsportlase pikkus oli 187 cm ja kaal 77 kg. Tema vend on ujuja Raiko Pachel.