tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kihnu-Jõnn ehk Metskapten

"Kihnu-Jõnn ehk Metskapten" on 1965 raamatuna ilmunud Juhan Smuuli näidend. Raamatu kirjastas Eesti Raamat. Näidendi aluseks on eesti laevakapteni Kihnu Jõnni elukäik.
Näidendi ainetel tegi Kalju Komissarov filmi "Metskapten" (1971).
Liblikas ja peegel

"Liblikas ja peegel" on Jaan Kaplinski 1980 kirjutatud näidend.
Näidendi lavastas Madis Kalmet ja see mängiti esimest korda ette 2. detsembril 2006 Endla teatri küünis. Osad lavastuses esitatud laulud ilmusid Riho Sibula samanimelisel albumil.
300 Geraldina

300 Geraldina on suur asteroid asteroidide vöös. Selle läbimõõt on umbes 80 km ja pöörlemisperiood umbes 6,8 tundi.
Asteroidi avastas Auguste Charlois 3. oktoobril 1890 Nice'is.
Lāčupe raudteejaam

Lāčupe raudteejaam on raudteejaam Riia–Bolderāja raudteeliinil Riia linnas Iļģuciemsi ja Imanta asumi piiril. Jaam allub tänapäeval administratiivselt Bolderāja raudteejaamale. Jaam asub Riia keskraudteejaamast 10 km kaugusel. Jaamas on neli teed. Tegemist on kaubajaamaga, kus saab kaupu rongidele ja neilt maha laadida.
Jaama territooriumile jääb kaks raudteeülesõitu: raudteega ristuvad Slokas iela ja Buļļu iela. Jaamast hargneb tee Iļģuciemsi raudteejaama, sealt on lähtunud ajalooliselt haruteid, millest tänapäeval on säilinud kaks. Esimene neist teenindab Kleistu iela piirkonna ettevõtteid, millest olulisim on firma ABAVA, teine valmis aastal 2013 ja viib jaamast Nordeka autobaasi.
Jaam sai alguse aastal 1951, mil Riia–Bolderāja raudteel avati 4. kilomeetri teepost. Teepost reguleeris liiklust paigas, kus raudteelt lähtus Iļģuciemsi raudteejaama viiv harutee. 1970. aastatel muudeti teepost ümbersõiduks, raudteejaam sai sellest 1980. aastatel.
Bussijuht

Bussijuht on mootorsõidukijuht, kes juhib bussi.
Paljudes maailma maades peab bussijuhil olema spetsiaalne kõrgema taseme mootorsõiduki juhi luba.
Koolibuss

Koolibuss on liinibuss, mis transpordib õpilasi kooli ja koju. Koolibussi sõiduplaan võtab arvesse õpilaste koolis viibimise aega ning peatused vastavalt võimalustele nende elukohti.
Koolibusse võidakse kasutada ka õpilaste viimiseks koolist ühisüritustele.
Põhja-Ameerikas on koolibussid väga tavalised. Need on spetsiaalselt selleks otstarbeks kohandatud bussid, mille kõige iseloomulikum tunnus on kollane värvus. Üle poole Ameerika Ühendriikide üldhariduskoolide õpilastest kasutab igal koolipäeval koolibussi. Mujal maailmas on sellised spetsiaalselt kohandatud koolibussid vähem levinud.
Iļģuciemsi raudteejaam

Iļģuciemsi raudteejaam on raudteejaam Riia linna Kurzeme rajoonis Iļģuciemsi asumis, Lāčupe raudteejaamast Iļģuciemsi sadamasse ja tööstusettevõtete juurde viival raudteel. Jaamahoone asub aadressil Lidoņu ielā 2a. Jaam allub tänapäeval administratiivselt Bolderāja raudteejaamale. 
Jaam asub Riia keskraudteejaamast 13 km kaugusel. Jaamas on kolm teed. Tegemist on kaubajaamaga, kus võib toimuda kaupade rongidele ja neilt maha laadimine.
1926. aastal valmis Riia–Bolderāja raudtee 4. kilomeetrilt Iļģuciemsi tsemendivabriku juurde viiv kolme kilomeetri pikkune raudteelõik, millel avati ka raudteejaam. Algul kandis raudteejaam nime Iļģeciems. Jaam on olnud kogu aeg kaubajaam, ent 1935. aastal toimusid Spilve lennujaamas lennunduspäevad ja sel puhul pandi Riia jaamast Iļģuciemsi käima kaks rongi. 
Nõukogude ajal rajati jaama ümbrusse lisaks tsemendivabrikule muidki tööstusettevõtteid, mida jaam samuti teenindas: lakke ja värve tootvad tehased, mööblivabrik, klaasivabrik ja põllumajandusseadmeid tootev kombinaat. 1959. aastal avati jaama juures Iļģuciemsi raudteeliikluse reguleerimise kontor, mis allus algselt ettevõttele Latvželdortrans, tänapäeval kuulub aga ettevõttele Dzelsceļtransports.
David Jonsson

David Jonsson on rootsi toitumisfüsioloog (toitumisspetsialist) ja tervisestrateeg.
Ta on saanud kõrghariduse ("fil.kand.") toitumisteaduse alal. Ta tegutseb toitumisnõustajana, korraldab kursusi ja loenguid, nõustab ettevõtteid, huvirühmi ja sportlasi. Ta peab loenguid dieetidest, füüsilistest harjutustest ja tervislikust eluviisist. Tema kitsam huvivaldkond on sportlase toitumise vastu. Ta on töötanud ujumistreenerina.
Isiklikku.
Lisaks ujumisele harrastab ta maratonijooksu, triatloni ja sukeldumist. Ta on võistelnud Stockholmi maratonil ja Ironman Kalmaril.
Ta elab perega Nackas. Peres kasvab kaks last.
Albert Nuude

Albert Nuude (12. jaanuar 1904 Veneküla, Peetri vald, Virumaa – 3. jaanuar 1958 , NSV Liit) oli Eesti sõjaväe (leitnant) ja Saksa sõjaväelane.
Ta õppis 1923–1926 (lõpetas) Sõjakooli jalaväeklassis.
Ta teenis 1. Jalaväerügemendis, kust lähetati Kaitseliidu Narva malevasse (1936–1937) ja piirivalvesse (1937), ja 1940. aastal Sõjakoolis. Ta osales 1. detsembri riigipöördekatse mahasurumises. 
Pärast Eesti okupeerimist teenis 22. Eesti Territoriaalses Laskurkorpuses, 1941. aastal õnnestus tal arreteerimisest pääseda, varjas end. 
Saksa okupatsiooni ajal teenis Omakaitses ja idarindel 182. Eesti Julgestusgrupis, 659. Ida- ja 659. Eesti Pataljonis.
Langes 20. Eesti SS-diviisi 47. Relva-SS Grenaderirügemendis 1945 tšehhidele vangi, kes ta Nõukogude Liidule üle andsid, vabanes 1947 ja naasis Eestisse. 23. märtsil 1948 ta arreteeriti uuesti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude poolt, vabanes 1957 ja lubati minna küüditatud perekonna juurde, kus suri.
Isiklikku.
Ta oli Mati Nuude isa ja Eesti Draamateatri näitleja Rudolf Nuude vend.
Neenetsi kirjandus

Neenetsi kirjandus on neenetsi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Ska Keller

Franziska Maria "Ska" Keller (sündinud 22. novembril 1981 Wilhelm-Pieck-Stadt Gubenis) on Saksamaa poliitik, kes kuulub erakonda Liit 90/Rohelised. Ta oli aastatel 2009–2024 Euroopa Parlamendi liige, kus ta kuulusRoheliste/Euroopa Vabaliidu fraktsiooni. Ta tegeles migratsiooni ning Euroopa Liidu ja Türgi suhetega.
Ska sündis aastal1981 Wilhelm-Pieck-Stadt Gubenis Spree-Neiße kreisis Brandenburgi liidumaal. Ta õppis islamistikat, turkoloogiat ja judaistikat Berliini Vabas Ülikoolis.
Eboniit

Eboniit (kreeka k "ebenos", 'eebenipuu') ehk kõvakummi on suure väävlisisaldusega (30–50%) kummi. Eboniit on keemiliselt püsikindel, hea elektriisolatsioonivõimega ja mehaaniliselt hõlpsalt töödeldav tumepruun või läikivmust aine. Eboniiti saadakse kautšuki (toorkummi) struktuuri muutmise teel teda väävliga töödeldes. Tarvitati enne plastmasside leiutamist elektri-, keemia- ning meditsiiniaparaatides, puhkpillide huulikute valmistamiseks jm. Hea dielektrikuna kasutati eboniitpulka hõõrdumiselektri demonstreerimiseks.
Eboniidi tootmise tehnoloogia leiutas 1851. aastal Ameerika keemik Charles Goodyear.
Ehituskunst (väljaanne)

"Ehituskunst" (täispealkirjaga "Ehituskunst: uurimusi arhitektuurist ja teooriast") on arhitektuuri käsitlev Eesti jätkväljaanne.
Esimese numbri nimiaasta oli 1981, ehkki see ilmus alles 1983. aastal.
Numbrite 1–39/40 väljaandja oli Eesti Arhitektide Liit (aastani 1988 Eesti NSV Arhitektide Liit), numbrite 41–53/54 väljaandja oli Sihtasutus Kultuurileht ning alates 55. numbrist on väljaandja Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskond.
Peatoimetaja oli numbrites 1–38 Leonhard Lapin, numbrites 39/40–53/54 Ingrid Ruudi, numbrites 55–58 Kadri Klementi ja Aet Ader ning alates 59. numbrist on Eik Hermann ja Karli Luik.
Hippokrates (ajakiri)

Hippokrates (täispealkirjaga Hippokrates : kuukiri arstidele) oli aastatel 1998–2009 ilmunud Eesti arstiteaduse ajakiri. Ajakirja kirjastas aastatel 1998–2005 Medimpest Kirjastus, 2006–2007 Hippokratese Kirjastus ja 2008–2009 Tervisemeedia Grupp OÜ. Ajakirja andis välja Tiit Siinmaa. Ajakirja peatoimetaja oli Peeter Lasting
Journal of Baltic Studies

Journal of Baltic Studies on rahvusvaheline eelretsenseeritav multidistsiplinaarne teadusajakiri, kus avaldatakse poliitika-, sotsiaal-, majandus- ja kultuuri valdkonna teadusartikleid Balti riikide ja Läänemere regiooni kohta. Ajakirja annab välja Balti Uurimuste Edendamise Ühing (AABS), kirjastab Taylor &amp; Francis Group. Ajakiri ilmub 1970. aastast sagedusega 4 numbrit aastas. 
Aastatel 1970–1971 ilmus ajakiri nimega Bulletin of Baltic Studies.
Laatre Pühavaimu kogudus

Laatre Pühavaimu kogudus oli õigeusu kogudus, mis tegutses Valgamaal Laatre alevikus. Kogudus kasutas Laatre Pühavaimu kirikut. 
Kogudus asutati 1848. aastal, kui Sangaste kogudus jagati Ilmjärve ja Laatre koguduseks. Koguduse esimene preester oli Ilja Uberski.. 
Apostlik-õigeusu Laatre Pühavaimu koguduse loomisel oli 1848. aasta märtsis 1888 liiget, oli üks suuremaid Eestimaal. 1898. aastal oli Laatre koguduses 3383 liiget. 1938. aastal oli koguduses 2978 liiget. On teada, et isegi veel 1946. aastal oli kogudusel 1700 registreeritud liiget.
Andmete kohaselt ristiti avatud koguduses esimesena Tõlliste vallast talupoeg Jüri Mägi tütar Anna ning Laatre vallast Ennu ja Eeva Kulla poeg Roman 15. märtsil 1828. Esimene laulatus leidis aset aga 18. aprillil, paari pandi Sangaste vallast talupoeg Jüri Villemi p Krall ja Kadri Tuvikene. Esimene matus korraldati 29. märtsil – Laatre vallast lese Maria Plotniku tütre Elisabethi muldasängitamine. Kogudus asus umbes 22 aastat üüriruumides, kuna avamise ajal kirikut veel ei olnud. Esimesed kolm aastat ei olnud kogudusel ka oma kalmistut. Algul maeti õigeusulisi eestlasi Laatre Lutheri kalmistule. Surnu eest tuli maksta 15 kopikat. Nii on maetud kalmistule 104 meest ja 90 naist. 1851. aastal rajati oma Laatre õigeusu kalmistu, sinna on maetud ka Eesti Vabadussõja kuulipildujate roodu ülem, kahekordne Vabadusristi kavaler kolonel Ants Lõhmus – aastal 1968.
Kiriku põhjapoolse seina äärde on maetud koguduse kaks preestrit abikaasaga ja endise köstri tütar. Raudristid on lõhutud, alles on risti kivist alused ja raudaed. 1970. aastate keskel lõpetas kogudus oma tegevuse. Kirik on hävimise ohus. 
Talviti töötas Laatre Vene Õigeusu kiriku köstrimajas õigeusu kool aastal 1912–1913. Seda juhatas Mihkel (Misei) Kaska. Kogu õppetöö käis sel ajajärgul vene keeles, jätkus alanud venestamise ajajärk, mis oli alguse saanud juba tunduvalt varem. 
Laatre Pühavaimu kirikut on külastanud ka ülemhingekarjased: Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev) aastal 1918, 1933. aastal Tallinna ja Eestimaa metropoliit Aleksander (Paulus).
Kogudus likvideeriti 1984. aastal.
Laiksaare Ristija Johannese kogudus

Laiksaare Ristija Johannese kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Urissaare (mitte Laiksaare) külas. Kogudus kasutab Laiksaare Ristija Johannese kirikut.
Kogudus asutati 1896. Koguduse esimene preester oli Dimitri Dubkovski.
Laimjala Vassilius Suure kogudus

Laimjala Vassilius Suure kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtla külas. Kogudus kasutab Laimjala Vassilius Suure kirikut.
Kogudus asutati 1848, kui Tornimäe koguduse osadest liikmetest asutati Laimjala kogudus. Koguduse esimene preester oli Aleksei Troitski.
Jannseni kaubamaja

Jannseni kaubamaja oli Tallinnas Nõmme linnaosas aadressil Vabaduse puiestee 128 asuv kaubamaja. Kaubamaja oli nimetatud lähedalasuva Jannseni tänava järgi. Kohalikud nimetasid poodi ka "Jansaks".
Kaubamajas tegutsesid toidu- ja kodukaupade pood ning ilusalong.
Jannseni kaubamaja suleti septembris 2019. Alates 2019. aasta detsembrist tegutseb kaubamaja hoones Maxima kauplus.
Via Concept

AS Via Concept (varasema nimega AS Kalev Meedia) oli Eesti meediaettevõte. Via Concept oli AS Luterma tütarettevõte. 2009 kuulutati välja Via Concepti pankrot.
Ettevõte kuulus Oliver Kruudale. Ettevõtet on juhtinud Alar Pink, Andres Heliste.
Iuridicum

Iuridicum on Eesti sihtasutus. Asutus annab välja ajakirju Juridica ja Juridica International, samuti koostab asutus Eesti põhiseaduse kommenteeritud veebiväljaannet. 
Aastast 2003 on asutus üks Eesti õigusteadlaste päevade korraldajaid.
Maarjamaa Hariduskolleegium

Maarjamaa Hariduskolleegium (lühend MHK) on Eesti põhikool (ühtlasi erikool), kus õpivad kasvatuse eritingimusi vajavad ning tundeelu- ja käitumishäirega õpilased. MHK-l on kaks õppekeskust: Tartu maakonnas Kastre vallas Kaagvere külas ja Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. MHK direktor on Pille Vaiksaar. Varem oli direktoriks Maire Reest.
MHK asutati kevadel 2015 Tapa erikooli, Kaagvere erikooli ja Vastseliina internaatkooli baasil.
2025. aasta suvel jaotati asutus kaheks. Õppetöö osa liideti Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukooliga ning kinnise lasteasutuse teenust (KLA) pakub Hoolekandeteenused AS.
Kaagvere erikool

Kaagvere erikool oli põhikool (ühtlasi erikool), mis tegutses Tartu maakonnas Mäksa vallas (tänase haldusjaotuse järgi Kastre vallas) Kaagvere külas. Koolis õppisid kasvatuse eritingimusi vajavad tütarlapsed. 2015 moodustati mitme erikooli (sh Kaagvere erikooli) baasil Maarjamaa Hariduskolleegium.
Esmaspäev (ajaleht, 1989)

Esmaspäev oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1989–1996 Tallinnas. Esimene number ilmus 26.juunil 1989. Seda andis välja AS Esmaspäev. Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Ajalehe esimesed 11 numbrit kandsid täiendpealkirja Eesti Kultuurifondi Infoleht.Järgmiste numbrite täiendiks oli "Eesti Ekspressi" esmaspäevaleht, hiljem nädalaleht.
Esmaspäev (ajaleht, 1922)

Esmaspäev (täispealkirjaga Esmaspäev : nädalalõpu leht) oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1922–1944 Tallinnas. Tegemist oli ühe Eesti esimese kõmulehega ja selle ilmumise algust on nimetatud kohaliku kõmumeedia sünniks.
1922–1925 andis ajalehte välja Aleksander Veiler ja seejärel kirjastuse-ühisus Vaba Maa. Kaastööline oli Gori, kelle karikatuurid ajalehe esilehel Sinise Esmaspäeva ning Gori nädalakroonika nimede all ilmusid.
Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Ajaleht ilmus ajalehe Vaba Maa asemel esmaspäeviti.
Väljaanne võttis eeskuju Londoni ja Skandinaavia nädalalõpulehtedest ning vahendas huvitavaid fakte maailmast, lühikesi uudisenuppe ja meelelahutuslikke lühilugusid. Sisse toodi lugejamängud, mis osutusid üsnagi populaarseks. Ühtlasi mõjutas see ka teisi väljaandeid suurendama meelelahutuslikku sisu.
9. veebruaril 1925 ilmus ajalehes esimene eestikeelne ristsõna.
Just!

Just! oli 2004–2009 ilmuv meelelahutusajakiri. 2004–2007 andis ajakirja välja Olliwood OÜ ja seejärel AS Kalev Meedia. Ajakirja peatoimetaja oli Merike Taal. 2004–2007 toimetas ajakirja Anu Saagim.
Sylvie Goulard

Sylvie Goulard (neiuna "Grassi"; sündinud 6. detsembril 1964 Marseilles) on Prantsusmaa poliitik; ta kuulus aastani 2016 erakonda Demokraatlik Liikumine, aastast 2016 kuulub ta erakonda En Marche!. Ta oli aastatel 2014–2017 Euroopa Parlamendi liige. 17. maist 2017 kuni 19. juunini 2017 oli ta Prantsusmaa kaitseminister.
Ta lõpetas aastal 1984 Paul Cézanne Aix-Marseille III Ülikooli juristina, seejärel aastal 1986 Pariisi Poliitikauuringute Instituudis ja aastal 1989 Prantsusmaa Rahvusliku Juhtimiskooli ("École nationale d'administration"'i). Seejärel töötas ta Prantsusmaa välisministeeriumis.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta erakonna Demokraatlik Liikumine nimekirjas Euroopa Parlamendi liikmeks ja aastal 2014 tagasi Euroopa Parlamendi ridadesse. Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Demokraatide ja Liberaalide (ALDE) fraktsiooni.
2019. aastal esitati ta Von der Leyeni komisjoni siseturuvoliniku kohale, kuid Euroopa Parlament tema kandidatuuri ei toetanud.
Isiklikku.
Ta on abielus Guillaume Goulardiga; neil on kolm last.
Kodumurre

"Kodumurre" oli aastatel 1960–2002 ilmunud, Eesti murdeid käsitlenud jätkväljaanne, mida andis välja Emakeele Selts. Kokku ilmus 21 köidet, seejuures 1989–2002 ilmus vaid 2 köidet (1989 ja 2002). Väljaande toimetaja oli Heino Ahven.
Lasering

Lasering on Eesti kaubandusettevõtte, mis turustab kaubamärgi Lasering all. Alates 2019. aastast tegutseb Lasering ainult veebipoena müües muusikat, filme, särke ja tarvikuid.
Esimene Laseringi pood avati märtsis 1994 Tallinnas, poes oli kaubavalikus 300 CD-d.
Laseringi veebipood avati 22. veebruaril 2002.
Lehepunkt

Lehepunkt OÜ (varem Lehepunkt AS) on Eesti ettevõte, mis peaasjalikult tegeleb ajakirjandusvaldkonnaga (sh ajakirjandusväljaannete levitamisega). Lehepunkt on Norra ettevõtte Reitan Convenience AS tütarettevõte. 2000-2012 kuulus Lehepunkt ettevõttele Sanoma Grupp.
Ettevõte levitab 1100 väljaannet, millest 300 on kodumaised ja 800 välismaised. Ettevõttel on üle Eesti 1400 müügipunkti (lehepunkti). 
Ettevõte asutati 2000.
Jessikka Aro

Jessikka Aro (sündinud 19. detsembril 1980) on Soome avaliku ringhäälingu Yle ajakirjanik, kes on tuntud eelkõige Venemaa trollifarmide uurijana. Selleteemalise artiklisarja eest pälvis ta 2016. aasta märtsis Bonnieri ajakirjanduspreemia. 
Ajakirjanduslikke uuringuid Venemaa infosõja ja trollifarmide teemadel alustas ta 2014. aasta septembris, sellele järgnes kiiresti Venemaa internetitrollide ulatuslik vasturünnak. Aro sõnul olid nende seas nii telefonikõne, kust kostis vaid püstolilask, kui ka telefonisõnum tema surnud isa nimel. Arot kritiseeris agaralt ka Soome Venemaa-meelne aktivist Johan Bäckman. 
Aro on kirjutanud ka üldisemaid artikleid internetitrollide kasutamisest tänapäevases infosõjas ning kirjutab selleteemalist raamatut, mille ilmumisajaks oli kavandatud 2017. aasta september. Tema artikkel paremtsentristliku Euroopa Rahvapartei ajakirjas kirjeldas tema "brutaalset tagakiusamist", mis hõlmas valeinfo levitamist Twitteri-trollide ja libasaitide kaudu tema narkootikumikasutuse kohta. 2016. aasta suvel kogus ta rahvarahastusplatvormi Indiegogo kaudu oma raamatu rahastamiseks üle 30 000 USA dollari.
Eesti keeles on ilmunud Jessikka Aro raamat "Putini trollid" (Tallinn: Rahva Raamat, 2020, anonüümne tõlge, 207 lk).
Taastuvenergia tasu

Taastuvenergia tasu on sihtotstarbeline maks, mille eesmärk on saada vahendeid nn taastuvenergia tootjate toetamiseks. Taastuvenergia tasu tuleb maksta avalikust elektrivõrgust tarbitud igalt kilovatt-tunnilt, sõltumata elektri tootmisviisist. Taastuvenergia tasu määra arvutab ja avalikustab igaks aastaks põhivõrguettevõtja Elering AS. Taastuvenergia tasu koguvad elektritarbijatelt ja edastavad Elering AS-ile jaotusvõrguettevõtjad. Taastuvenergia tasu lisandus elektriarvetele alates 1. maist 2007. aastal .
Kaljo Ilus

Kaljo Ilus (19. september 1926 Viljandi – 28. juuni 2008 Kärdla) oli eesti ajakirjanik.
1941. aastal evakueerus ta koos vanematega Nõukogude Liidu tagalasse Venemaale Volga äärde. 1944 sügisel mobiliseeriti ta Eesti Laskurkorpusse, kus temast sai staabikirjutaja. Pärast sõda naasis Viljandisse ning asus tööle ajalehe Sakala toimetusse. Hiljem töötas kohalikes ajalehtedes Pärnus, Kilingi-Nõmmes ja Tõrvas. 
1952. aasta detsembris asus koos abikaasaga elama Kärdlasse ning tööle ajalehe Nõukogude Hiiumaa toimetuse sekretärina. 1964. aastal lõpetas eksternina Kärdla Keskkooli. Hiljem töötas Hiiumaa ajalehe toimetaja asetäitja ja toimetajana kuni oktoobrini 1989.
Ta on maetud Kärdla kalmistule.
Isiklikku.
Tema vend oli proosakirjanik Väino Ilus.
Wargas

Wargas (ka Waras või Varexe) oli Eestimaa vasallisuguvõsa 14. sajandil.
Nimeliselt on teada kaks suguvõsa liiget:
Perekonna pärusvaldus oli Varese küla. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus küla ("waret ſutø v", par. Keykel, kyl. Vomentakæ, leht 43v) magister Burguardusele, kes oli tõenäoliselt endine mõõgavend (komtuur). 1500. aastal kuulus küla Tallinna komtuurile ja alates 1684. aastast Nurmsi mõisale Nissi kihelkonnas.
Torme

Torme oli Eestimaa vasallisuguvõsa 14. sajandil.
Nicholaus de Torme cum suis fratribus ja Hinke de Torme, filius Wopelen, olid 1345. aastal Rosenite allvasallid Rapla kihelkonnas. Wopele on eesti ja liivi nimi, järelikult peavad Tormed Paul Johanseni arvates olema eesti päritolu ("...muss die Familie auch estnischer Herkunft sein.").
Suguvõsa pärusvaldus oli 4-adramaaline Tõrma (Tuirma) küla. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see ("terma iiii") Thidericus puer Odwardile, 1470 Odert Soyele, kes pantis selle 200 marga eest Tallinna toomkapiitlile. 1690. aastast kuulus küla Sikeldi mõisale (Siklecht).
Hermann von Tritthof

Hermann Johann Theodor von Tritthof (11/22. juuli 1794 Paldiski – 15/27. veebruar 1871 Põllküla) oli Põllküla ja Kuijõe mõisnik, rittmeister.
Tema vanemad olid Reinhold von Tritthof (1746–1810) ja Helene Juliane von Ramm (1752–1807).
Ta oli abielus kaks korda:
Tema vanem poeg esimesest abielust oli Põllküla mõisnik Rudolf von Tritthof (1825–1890).
Formaat

Formaat (saksa k "Format", ladina k "forma", ’kuju’, ’vorm’) on kasutusel mitmes tähenduses:
IT-alal on ingliskeelse termini "format" kirjakeelne vaste vorming, kuid toortõlkena kasutatakse vahel ka sõna "formaat", näiteks failivorming – failiformaat, audiovorming – audioformaat, videovorming – videoformaat. Siiski pole selle toortõlke kasutamine kirjakeeles soovitatav.
Vorming

Vorming on andmete esitus-, struktureerimis- ja paigutusviis, näiteks teksti asetus ja ilme dokumendis, samuti andmete kuju, liigendus- ja paigutusviis failis.
Andmekandja (nt mälupulga) salvestamiseks ettevalmistamine (ingl "formatting") on vormindamine (mitte formaatimine või formateerimine). Lisaks andmete teabeks teisendamisele võib sisuvorming hõlmata selle teabe krüptimist ja/või skrambleerimist.
Mardus (ajakiri)

Mardus oli 1991–2001 ilmunud ulmeajakiri.
Aastail 1991–1992 andis Mardust välja AS Kärp, aastail 1993–1994 AS Põhjanael, aastail 1995–1998 AS Kuma ja seejärel kirjastus Salasõna. Ajakirja koostaja-toimetaja oli Mario Kivistik. Mardus ilmus neli korda aastas.
Ajakiri (algul ajaleht) ilmus eri aastail eri sagedusega: 1991. aastal 4 numbrit, 1992. aastal 2, 1993. aastal 2, 1994. aastal 6, 1995. aastal 2, 1996. aastal 8, 1997. aastal 6 ja 1998. aastal 4 numbrit. Algul polnud see ulmeajakiri, vaid õudusajaleht (ööleht Mardus), seejärel õudusajakiri (ööajakiri Mardus). Esimeses kolmes numbris olnud gooti kirja viga (s lõpus) parandati neljanda numbri pealkirjas.
Methis

Methis (täispealkirjaga Methis. Studia humaniora Estonica) on aastast 2007 ilmuv eelretsenseeritav humanitaarteaduslik Eesti ajakiri. Aastani 2010 andsid ajakirja koos välja Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituut ning Eesti Kirjandusmuuseumi kultuurilooline arhiiv; aastast 2010 annab ajakirja välja Tartu Ülikooli Kirjastus. Ajakirjas ilmuvad peamiselt kirjanduse, kultuuriuurimise ja teatriteaduse artiklid.
Mulgi Kuku

Mulgi Kuku oli kohalik raadiojaam Viljandimaal, mis edastas saateid sagedusel 1602 kHz.
10. aprillil 1992 osales Mulgi Raadio esindaja Meelis Pirn Tartus Eesti Kohalike Raadiote Liidu asutamiskoosolekul. Meelis Pirn valiti ka liidu juhatusse.
Hiljem hakkas Mulgi Kuku asemel tööle Mulgi Raadio sagedusel 100,8 MHz, mis lõpetas saated 15.12.2006. Mulgi Kuku asemel töötab nüüd Kuku Raadio.
Lõunaleht

Lõunaleht (täispealkirjaga Lõunaleht : Lõuna-Eesti nädalaleht, variantpealkiri LõunaLeht) on aastast 2002 Võrus ilmuv ajaleht. Ajalehte annab välja Hansekon. Ajaleht ilmub üks kord nädalas (neljapäeval).
Lõunalehe asutajateks olid Innar Mäesalu ja Sven Härsing. Idee Lõunaleht asutada sündis Innar Mäesalu korteris Võrus, Jüri 81-44, kus kaks hakkajat noormeest otsustasid väljakutse esitada tollal monopoolses seisundis olnud Võrumaa Teatajale. Esimene number ilmus 5 detsembril 2002. Esimesed poolteist aastat tegid lehte lisaks Innar Mäesalule ja Sven Härsingule, kes oli lehe reklaami müügijuht, ka ajakirjanikud Elina Kononenko ja Keiu Ruus ning toimetaja Aire Mäesalu.
Hiljem, 2004 aasta suve hakul müüs Innar Mäesalu oma osaluse Lõunalehes Urmas Paidrele, kellest sai ka lehe uus peatoimetaja.
Ajalehe peatoimetaja on Urmas Paidre, vanemtoimetaja (alates 2017) on Ülle Harju.
MK-Estonija

MK-Estonija (vene МК-Эстония; täispealkirjaga МК-Эстония : world weekly; ebakorrektse eestikeelse nimega ka MK-Estonia) on aastast 2004 Tallinnas ilmuv venekeelne Eesti ajaleht. 2004–2008 andis ajalehte välja Läti meediaettevõte SIA "MK-Baltija" ja seejärel Nord Print OÜ. Ajalehe peatoimetaja on Andrei Titov. Ajaleht ilmub üks kord nädalas (kolmapäeval).
Meie Maa (väliseesti ajaleht)

Meie Maa (täispealkirjaga "Meie Maa : saarlaste häälekandja vabas maailmas") oli 1987–1993 Kanadas Torontos ebaregulaarselt ilmuv Kanada eestlaste ajaleht. Ajalehte andis välja Saarlaste Ühing Torontos. Ajalehe toimetaja oli Ärni Käärid.
Mir Pravoslavija

Mir Pravoslavija (venekeelse täieliku nimega Мир Православия : ежемесячная газета Эстонской Православной Церкви Московского Патриархата) oli Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku häälekandja, mis ilmus aastatel 1998–2017 Tallinnas (aastatel 1998–1999 ajalehe Русский Телеграф "Russki Telegraf" lehekülgedel). 
Ajalehte andis välja MTÜ Fjodor Dostojevski Nimeline Preemia. Ajalehe asutaja ja peatoimetaja (märts 1998 – juuli 2012) oli Vladimir Iljaševitš, toimetuse kolleegiumi esimees (2000–2012) ja peatoimetaja (august 2012 – august 2017) oli peapiiskop, hilisem metropoliit Kornelius (Jakobs). Ajaleht ilmus üks kord kuus.
Aastast 2017 ilmub ajaleht nimega Pravoslavnõi Sobessednik (täieliku nimega Православный собеседник: ежемесячная газета Эстонской Православной Церкви Московского Патриархата).
Leisi Püha Olga kogudus

Leisi Püha Olga kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Leisi alevikus. Kogudus kasutab Leisi Püha Olga kirikut.
Kogudus asutati 1850. aastal. Koguduse esimene preester oli Malein Mihail.
1890. aastal oli koguduses 2946 liiget, 1913. aastal 1081 liiget (pärast Pärsamaa ja Metsküla koguduste eraldumist), 1930. aastal 824 liiget. 1970. aastal oli kogudusel 91 annetajaliiget (teenistusel käis keskmiselt 27) ja 1998. aastal 47 annetajaliiget.
Tööjaotus

Tööjaotus on süsteemi osade vahel ülesannete ärajagamine, et eri osad saaksid spetsialiseeruda. 
Tööjaotus võib olla indiviidide, inimgruppide, organisatsioonide vms vahel, et maksimaalselt ära kasutada osalejate erisuguseid oskusi, võimalusi ja ressursse.
Lelle Püha Kolmainu kogudus

Lelle Püha Kolmainu kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Rapla maakonnas Kehtna vallas Lelle alevikus. Kogudus kasutab Lelle Püha Kolmainu kirikut.
Ajalugu.
Kogudus asutati jaanuaris 1851. Riia piiskopkonna alluvuses olnud Pärnu praostkonna koguduse esimene preester oli Feodor Znamenski. Lelle apostlik-õigeusu kogudus asutati Sinodi 1850. aasta 19. septembri ukaasi nr. 9819 alusel. Lelle Püha Kolmainu koguduse algusaastatel peeti jumalateenistusi üüritud ruumides. 1864. aastal ehitati Vene keisririigi rahalisel toel kogudusemaja. 1868. aastal ehitati kivist Lelle Püha Kolmainu kiriku kirikuhoone, mis pühitseti 1876. aastal Kolmainu Jumala nimele.
1853. aastal avati Lelle õigeusu koguduse abikool ning 1854. aastal Käru õigeusu abikool. 1910. aastal eraldati Lelle mõisast Lelle õigeusu kogudusele 2 5/6 tiinu maad kogudusehoone ja õigeusu Lelle kihelkonnakooli tarbeks. Kogudus ehitas kogudusemaja, millest osa ruume oli ka kihelkonnakooli kasutada.
1933. aastal oli koguduses 1068 inimest (474 meest ja 594 naist).
Levala Püha Neeva Aleksandri kogudus

Levala Püha Neeva Aleksandri kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Tumala (mitte Levala) külas. Kogudus kasutab Levala Püha Neeva Aleksandri kirikut.
Kogudus asutati 23. augustil 1910 Tornimäe ja Ööriku kogudusest eraldamise teel. 
Koguduse preester on Toivo Treima.
Lohusuu Jumalailmumise kogudus

Lohusuu Jumalailmumise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Lohusuu alevikus. Kogudus kasutab Lohusuu Jumalailmumise kirikut.
Kogudus asutati 1866. aastal.
Eesti keele käsiraamat

Eesti keele käsiraamat on Eesti Keele Instituudis koostatud ja 1997. aastal ilmunud käsiraamat, mis pakub üldharivaid teadmisi eesti kirjakeele grammatika ja sõnavara ehituse kohta. See oli praktiline abivahend kirjakeele korrektseks kasutamiseks. Eesti keele käsiraamatut on 2007. aastast võimalik kasutada ka internetis. Käsiraamatu on koostanud Mati Erelt, Tiiu Erelt ja Kristiina Ross.
Värskemat teavet tänapäeva eesti keele kohta leiab eesti õigekeelsuskäsiraamatust "EKI teatmik".
Luhamaa Pühavaimu kogudus

Luhamaa Pühavaimu kogudus on õigeusu kogudus Setumaal, mis tegutseb Võru maakonnas Setomaa vallas Määsi külas.
Luhamaa Pühavaimu kogudus eraldus 1920. aastate lõpus Pankjavitsa Nikolai kogudusest ja sai iseseisvaks 6. märtsil 1928.
Kogudus kasutab Luhamaa Pühavaimu kirikut. Koguduse preestrid on Peeter Uibo ja Herodion Niitvägi.
Lümanda Issanda Muutmise kogudus

Lümanda Issanda Muutmise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Lümanda külas. Kogudus kasutab Lümanda Issanda Muutmise kirikut.
Kogudus asutati 1847. aastal ja tollal kandis see Kihelkonna koguduse nime. Hiljem eraldusid Kihelkonna kogudusest Tiirimetsa-Anseküla (1847), Mustjala (1848), Torgu (1849) ja Mõnnuste-Kärla kogudus (1851). 
Koguduse esimene preester oli Pjotr Koljukovski.
1913. aastal oli koguduses 573 liiget, 1930. aastal 261 liiget, 1998. aastal 20 liiget.
Aki Ollikainen

Aki Ollikainen (sündinud aastal 1973) on soome kirjanik ja ajakirjanik.
Ta on õppinud sotsiaaltööd Jyväskylä Ülikoolis.
Tema esikromaan on 2012. aastal ilmunud "Nälkävuosi" ("Nälja-aasta"). 
2015. aastal ilmus tal romaan "Musta satu" (eesti keeles "Must muinasjutt", Loomingu Raamatukogu, 2017, tõlkija Mihkel Mõisnik).
Isiklikku.
Ta on abielus Milla Ollikaineniga ja neil on kaks last.
Mehikoorma Issandamuutmise kogudus

Mehikoorma Issandamuutmise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Põlva maakonnas Räpina vallas Mehikoorma alevikus. Kogudus kasutab Mehikoorma Issandamuutmise kirikut. Kogudus on kaua aega olnud Räpina õigeusu koguduse abikogudus.
Koguduse preester on Tihhon Tammes.
Metsküla Issanda Templisseviimise kogudus

Metsküla Issanda Templisseviimise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Metskülas. Kogudus kasutab Metsküla Issanda Templisseviimise kirikut.
Koguduse esimene preester oli Joann Luks.
Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju kogudus

Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Muhu vallas Rinsi külas. Kogudus kasutab Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju kirikut.
Kogudus asutati 1847. aastal. Koguduse esimene preester oli Jakob Boikov.
Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kogudus

Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Muhu vallas Hellamaa külas. Kogudus kasutab Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirikut.
Kogudus asutati 1850. aastal. Koguduse esimene preester oli Jakob Boikov.
Marielle de Sarnez

Marielle de Sarnez (27. märts 1951 Pariis – 13. jaanuar 2021 Pariis) oli Prantsusmaa poliitik, kuulus erakonda Demokraatlik Liikumine. Ta oli aastatel 1999–2017 Euroopa Parlamendi liige. 17. maist 2017 kuni 19. juunini 2017 oli ta Prantsusmaa Euroopa asjade minister.
Isiklikku.
Ta oli abielus Philippe Augier'ga, abielu on lahutatud; ta oli kahe lapse ema.
Mustjala Prohvet Eeliase kogudus

Mustjala Prohvet Eelia(se) kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Mustjala alevis. Kogudus kasutab Mustjala Prohvet Eeliase kirikut.
Kogudus asutati 1848 Lümanda kogudusest eraldunud liikmetest. 
Koguduse preester on Kristoforos Parts.
Mustvee Betaania kogudus

Mustvee Betaania kogudus on baptistlik kogudus Jõgeva maakonnas Mustvees. Kogudus kasutab Mustvee Betaania koguduse palvemaja. 
Kogudus asutati 1921. 
Koguduse pastor on aastast 2004 Paul Gill.
Florence Parly

Florence Parly (sündinud 8. mail 1963 Boulogne-Billancourtis) on Prantsusmaa ärileedi ja poliitik, ta on Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 21. juunist 2017 kuni 20. maini 2022 Prantsusmaa kaitseminister.
Ta sündis aastal 1963 Boulogne-Billancourtis Hauts-de-Seine'i departemangus Île-de-France piirkonnas Ta õppis aastatel 1985–1987 Prantsusmaa Rahvuslikus Juhtimiskoolis ("École nationale d'administration"'is).
Ta töötas aastatel 2005–2014 lennufirmas Air France, kus tõusis peadirektori asetäitjaks. 2014. aastast töötas ta ettevõttes SNCF Voyageurs ja 2016. aastal sai selle peadirektoriks.
21. juunist 2017 kuni 20. maini 2022 oli ta Prantsusmaa kaitseminister.
Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus

Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus. Kogudus kasutab Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirikut.
Kogudus asutati 1837. 
Koguduse preester on Stefan Fraiman.
Maag Grupp

AS Maag Grupp on toidutööstuskontsern, toiduainetööstuse valdkonnas tegutsev Eesti ettevõte. Ettevõte asutati 1996.
Ettevõttele kuuluvad täielikult ettevõtted Farmi Piimatööstus, Rannarootsi Lihatööstus (sh Pouttu OY), Nigula Piim, Maag Kinnisvara ja osaliselt ettevõtted Avalon Foods, Mest Food ja Black Angus, kokku 19 tütar- ja sidusettevõtet.
2023. aastal jooksul omandab Maag Grupp HKScanilt ka viimase Eesti, Läti ja Leedu ärid, mille sekka kuuluvad AS Rakvere Lihakombinaat ja Tallegg. HKScani Eesti, Läti ja Leedu äride ülevõtmine läheb Maag Grupile hinnanguuliselt maksma 90 miljonit eurot ning Konkurentsiameti nõudel peab ettevõtte võõrandama Rannamõisa kaubamärgi ning Rannarootsi Lihatööstuse aktsiad.
2018. aastal oli Maag Grupp ASi konsolideeritud käive 222,6 mln eurot, konsolideeritud äritegevuse tegevuskasum 12,9 mln eurot, puhaskasum 2,2 miljonit eurot. 2021. aastal oli grupi käive 233 miljonit eurot ja kasum 4,5 miljonit eurot.
Töötajate arv 2017. aastal oli 864 töötajat, 2018. aastal 1074 inimest.
Maag Grupi suuremad omanikud: 37,5% kuulub Aivar Saarmale, 37,5% Roland Lepale ja 25% Toomas Juhanile.
Tere AS ja Farmi Piimatööstus AS juhatuse esimees 2017. aasta septembrist 8. maini 2019 oli Katre Kõvask, praegu on Ülo Kivine.
Mina – Napoleon!

Mina – Napoleon! on Tõnis Kaumanni noorsoole kirjutatud ooper. Ooperi idee ja lavastustöö pärineb Neeme Kuningalt. Ooperi tekstid kirjutas Villu Kangur. Ooper kanti esimest korda ette 11. novembril 2005 Estonia teatris.
Ooperi peaosas on väike 11-aastane Napoleon, kes ei viitsi käia koolis, aga tahab saada suureks [vihje väikesekasvulisele Prantsusmaa väejuhile Napoleonile].
Kaarma Kool

Kaarma Kool (varem Kaarma Põhikool) oli põhikool Saare maakonnas Kaarma vallas Nõmme külas. 2011. aastal ühendati Kaarma Kool Aste Põhikooliga.
Alates 2013. aastast on koolimajas Kaarma Koolide Muuseum. Majas tegutseb ka Kaarma raamatukogu ning kuni 2023. aasta sügiseni kogunes seal Kaarma Maanaiste Selts. 
Alates 2016. aastast on koolimajas laagrikeskus. Kaarma laagrikeskus on Saaremaa Noorsootöö Keskuse hallatav üksus.
Kabala Kool-Lasteaed

Kabala Kool-Lasteaed oli lasteaed-algkool Järva maakonnas Türi vallas Kabala külas. 
Kool suleti 1. septembrist 2015, kui Kabala Kool-Lasteaed, Retla Kool ja Oisu lasteaed Kelluke liideti. Uus kool kannab nime Retla-Kabala Kool ja sellel on kolm tegevuskohta, sh Kabala mõisa härrastemaja, kus seni tegutses Kabala Kool-Lasteaed.
Zeltiņi vald

Zeltiņi vald (läti keeles "Zeltiņu pagasts") on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.
Vald piirneb sama piirkonna Kalncempji, Ilzene ja Alsviķi vallaga ning Gulbene piirkonna Beļava ja Lejasciemsi vallaga.
Valla pindala on 63 km². 2016. aasta seisuga elas seal 393 inimest. Valla keskus on Zeltiņi küla, vallavanem on Ingrīda Sniedze. 
Valda läbib Peetri jõgi.
Ajalugu.
Vald moodustati aastal 1866 Zeltiņi mõisa ("Seltinghoff") maadest. Aastal 1935 oli valla pindala 53,7 km² ja seal oli 986 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Zeltiņi ja Melnupe külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Zeltiņi külanõukoguga likvideeritava Melnupe külanõukogu maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Zeltiņi Kirikumägi, Zeltiņi mõisa hoonetekompleks, sealhulgas kõrts, tall-kutsari maja, mõisavalitseja maja ja ait, Medņi linnamägi ning Vīksna muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Zeltiņi kirik, Zeltiņi kalmistu kabel ja selle kellatorn.
Looduskaitse all on Laimiņi pärn, Laimiņi tamm, Ozoli tamm, Rožkalni kask, Roziņi mänd, Liepaldi vaher, Ziemeļi tamm, Joškase elupuu, Ruķeļi remmelgas, Zeltiņi männid, Kalmistukask, Ķiploki tamm, Spriņģi mänd, Čusļi pärn, Čusļi Mesilapärn ja Čusļi remmelgas.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 341 lätlast, 19 venelast, 1 valgevenelane, 4 ukrainlast, 1 poolakas ja 1 leedulane. 
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kaiu Kool

Kaiu Kool on põhikool Rapla maakonnas Rapla vallas Kaiu alevikus.
1. juulil 2022 liideti kooliga Kaiu lasteaed Triinutare ja Kaiu Muusikakool. Viimasest sai kooli muusikaosakond. Kool tegutseb aadressil Leandri tee 1, huvikeskus ja tööõpetuse klass asuvad aadressil Kasvandu tee 15.
Ajalugu.
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1842, kui Kasvandus asutati mõisakool. 1845. aasta muudeti mõisakool vallakooliks. 1859. aastal valmis Kasvandus uus koolimaja, milleks oli rehielamu. 1869. aastal ehitati Salutaguse külla teine kool, kuid see likvideeriti 1912. aastal, kui Kaiu ehitati uus koolimaja. 1880. aastal valmis taas Kasvandusse vana kooli asemele uus ja moodsam koolimaja. Talupoegade eestvedamisel valmis 24. novembril 1912 Kaiu praegune koolimaja. Sellele valmis 23. detsembriks 1961 juurdeehitus. 2021. aastal alustati uue lasteaia- ja koolikompleksi ehitust, kuid see lükkus paljude asjaolude tõttu edasi.
Nina Jumalaema Kaitsmise kogudus

Nina Jumalaema Kaitsmise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Nina külas. Kogudus kasutab Nina Jumalaema Kaitsmise kirikut. Kogudus kuulub MPEÕK Narva ja Peipsiveere piiskopkonda.
Õigeusu kogudus tegutseb Ninal alates 1824.
Paadrema Püha Kolmainu kogudus

Paadrema Püha Kolmainu kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Paadrema külas. Kogudus kasutab Paadrema Püha Kolmainu kirikut. 
Kogudus asutati 1884. 
1890 oli koguduses 983 inimest, 1913 1538 inimest, 1939 925 inimest. 1970 oli kogudusel 81 annetajaliiget. 
Koguduse preester on aastast 2013 Agaton Paalberg.
Peetrimõisa kogudus

Peetrimõisa kogudus (saksapäraselt Heimtali) oli luteri kogudus Võrumaal
Kogudus tegutses endisaegses Heimtali külas ja kasutas Peetrimõisa kirikut. Kogudus kuulus Saksa praostkonda ja likvideeriti 14. novembril 1939.
Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kogudus

Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Pärnu maakonnas Pärnu linnas Kõpu külas. Kogudus kasutab Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kirikut.
Kogudus asutati 1847.
Koguduse preester on Agaton Paalberg.
Priipalu Püha Vassili Suure kogudus

Priipalu Püha Vassili Suure kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Valga maakonnas Valga vallas Priipalu külas. Kogudus kasutab Priipalu Püha Vassili Suure kirikut.
Kogudus asutati 1846 nime all Vanamõisa kogudus. 1849 nimetati kogudus ümber Soontaga koguduseks. 1879 valmis koguduse kirik Priipalus.
1854 oli koguduses 2481 inimest, 1938 601 inimest.
Nailboard Records

Nailboard Records on raskemuusikat tootev plaadifirma. Firma asutati 2004.
Firma on koostööd teinud järgmiste Eesti ansamblitega:
R.A.A.A.M.

Ühendus R.A.A.A.M. on teatriprojektidega tegelev Eesti mittetulundusühing. R.A.A.A.M. loodi 24. aprillil 2000.
Märkimisväärseid teatriprojekte: "Antigone", "Seymour", "Alustame algusest".
Rand &amp; Tuulberg

Rand &amp; Tuulberg on Eesti ehitusettevõte, mille põhitegevus on ehitusprojektide teostamine peatöövõtu meetodil. Ettevõtte peakontor asub Tartus aadressil Sõbra tänav 54.
Ettevõtte ajalugu aastase 1993, kui Raivo Rand ja Aivar Tuulberg asutasid ettevõtte OÜ RT Invest (ettevõtte Rand &amp; Tuulberg eelkäija). 1994 valmis ettevõtte esimene objekt: Columbia Kivi tehas. 1994 nimetati RT Invest ümber aktsiaseltsiks Ehitusﬁrma Rand ja Tuulberg.
Ettevõtte juhatuse esimees on Taivo Täht.
SA Tuuru

SA Tuuru on Hiiumaa edendamiseks loodud sihtasutus. Asutuse tegevuse eesmärk on tema põhikirja järgi: "Hiiumaa sotsiaalse ja majandusliku arengu programmide ja projektide algatamine, juhtimine ning sellega seonduvate uuringute, arendustöö, vabahariduse, täienduskoolituse korraldamine ja läbiviimine ning osalusdemokraatia toetamine". Tuuru asutas Hiiu maavanem.
Rõngu Issanda Taevaminemise kogudus

Rõngu Issanda Taevaminemise kogudus oli õigeusu kogudus, mis tegutses Tartumaal Rõngus. Kogudus kasutas Rõngu Issanda Taevaminemise kirikut.
Kogudus asutati 1848.
Kogudus likvideeriti 1952 ja sel ajal lasti õhku ka kirik.
Sindi Jumalailmumise kogudus

Sindi Jumalailmumise kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Pärnu maakonnas Sindis. Kogudus kasutab Sindi Jumalailmumise kirikut.
Kogudus asutati 1896. aastal eelnevalt Tori Kristuse Sündimise kogudusse kuulunud Sindi õigeusklikele (peamiselt Sindi kalevivabriku töötajad).
1916. aastal oli koguduses 588 inimest ja 1938. aastal 302 inimest.
1962. aastal kogudus likvideeriti ja pühakojast sai Pärnu Endla Teatri rekvisiitide ladu. Eesti taasiseseisvumisel kogudus taastati. 21. sajandi algusaastatel peeti lagunevas Sindi õigeusu kirikus kakskeelseid jumalateenistusi. 2007. aastal kuulus kogudusse paarkümmend inimest.
Koguduse preester on Enos Heinsoo.
Montauroux

Montauroux on asula ja vald ("commune") Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Vari departemangus Roquebrune-sur-Argensi kantonis. Asub umbes 30 km kaugusel Vahemere rannikust, Saint-Cassieni järvest põhja pool.
Valla territoorium on 72–437 m kõrgusel merepinnast.
Krestovski staadion

Peterburi staadion () ka Krestovski staadion (), tuntud ka nimega Zenit Arena, on jalgpallistaadion, mis asub Krestovski saarel Peterburis Venemaal. Staadion on Peterburi Zeniti koduväljak. 
Staadion pidi valmima detsembris 2008, kuid see saadi valmis alles 2011. aasta lõpus. Staadion anti ekspluatatsiooni 29. detsembril 2016 ja avati lõpuks 2017. aastal. Staadion mahutab 68 134 inimest.2017. aasta FIFA konföderatsioonide karika ja jalgpalli MM 2018 ajal on staadioni ametlik nimi Peterburi staadion. Mai 2017 seisuga oli staadioni valmimine 518% hilinenud ja läinud maksma 548% üle eelarve. Staadion on ehitusmaksumuselt maailma kalleim staadion.
Ülevaade.
Arhitektuuriprojekti võistluse võitis Kisho Kurokawa "Kosmoselaev". Staadioni disainiks on laiendatud versioon Toyota staadionist Toyota linnas Jaapanis, mis on samuti Kurokawa disainitud. Staadion ehitati kohta, kus varem asus Kirovi staadion (lammutati uue staadioni ehitamiseks).
Jaanuaris 2009 kirjutas The St. Petersburg Times, et projekti on hakanud rahastama Peterburi linnavalitsus ja Gazprom on asunud ehitama eraldiseisvat pilvelõhkujat. Raekoda pidi projekti üle võtma, kuna Gazprom keeldus edasisest staadioni ehitusse investeerimisest.
25. juulil 2016 tegi peatöövõtja Inzhtransstroy-Spb avalduse, et linnavalitsus on maksmata jätnud 1 miljard rubla (u 14,1 miljonit eurot) ulatuses ehitustööd, ja jättis töö pooleli. Järgmisel päeval tühistati leping. 1. augustil teatati, et metallist katus ja põrand on tuulega kannatada saanud.
2016. aasta augusti lõpus hakkas uus peatöövõtja Metrostroy staadioni edasi ehitama.
27. oktoobril toimus väljakul esimene mäng. Sõprusmängus võitis ehitajate meeskond Metrostroy ettevõtet 6:2.
Novembri alguses avastas FIFA komisjon, et ülestõstetav mänguväljak on ebastabiilne, vibratsioon oli lubatust seitse korda suurem. Venemaa asepeaminister Vitali Mutko kinnitas, et probleemile leitakse lahendus.
Norra jalgpalliajakiri Josimar väitis märtsis 2017, et vähemalt osa projekti töölistest olid Põhja-Korea "orjad".
Gerardus

Gerardus oli Kärkna abt 1540. aastal.
Ta võis olla abt juba augustis 1538.
16. detsembril 1540, mil piiskop Johannes Bey kinnitas Tartu rüütelkonna privileegid, oli ta Tartu piiskopi nõunik ja Kärkna abt.
Godefridus

Godefridus oli Kärkna abt 1254. aastal.
10. märtsil 1254 (mitte 1253) Riias, loobus ta ("Godefridus, Dei gratia abbas in Valkena") enda ja oma kloostri nimel nõudlustest Wawe külale ("villa, quae dicitur Wawe").
Kazan Arena

 
Kazan Arena on staadion, mis asub Kaasanis Venemaal. See valmis juulis 2013 ja seal võõrustatakse jalgpallimänge, eriti Kaasani Rubini kodumänge Venemaa Premjer Ligas. Staadionil on Euroopa suurim väliekraan.
Ülevaade.
Staadion võõrustas 2013. aasta suveuniversiaadi jalgpallimänge ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikat ning võõrustab 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusi. Mahutavus on umbes 45 379. Sellest on saanud Kaasani peamine jalgpallistaadion Keskstaadioni asemel. Kazan Arena võõrustas ka 2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlusi.
Arhitektuurse kontseptsiooni disainis ettevõte Populous; peadisainer Damon Lavelle'i sõnul on staadion unikaalne oponeering kohalikule kultuurile ja kohale. Üldine disainietapp: "TatInvestGrazhdanProekt", "Intex", "TsNIIpromzdany".
16. FINA maailmameistrivõistlused toimusid Kaasanis ning osad üritused toimusid Arenal.
Winandus

Winandus oli Kärkna abt aastail 1277–1287.
1277. aastal (Livl. U.B. I CDL, regest 311) kirjutas ta ("frater W., dictus abbas in Valkana") koos Dünamünde abti H.-ga Tallinnast Lübecki raele pärast laevaõnnetust Tallinna peamehe Eylarduse poolt äravõetud varade asjus. 
Veel on ta andnud kaks ürikut:
Mõlemad käsitlevad Albu mõisa ja veski ("alodium et molendinum, Alpie vocata") koos küladega Ambla kihelkonnas Järvamaal loovutamist Liivimaa ordule "Lykewalde" ja teiste külade vastu.
Friedrich Georg von Bunge paigutab regestides mõlemad viimatinimetatud ürikud Maarja-aasta järgi originaaltekstis nimetatust järgmisse kalendriaastasse (vastavalt 1282 ja 1288, mitte 1281 ja 1287). Leonid Arbusow vaidlustab mõlemad ümberdateerimised ja paigutab ürikud vastavalt 2. (!) jaanuarile 1280 ja 3. veebruarile 1287.
Bodrog (laev)

Bodrog oli Austria-Ungari Temes-klassi suurtükilaev (ka jõelaev-monitor), mida loetakse sümboolselt Esimese maailmasõja lahingutegevusele avapaugu andnud laevaks.
Ajalugu.
Laev ehitati 1904. aastal. 28. juulil 1914, kui Austria-Ungari kuulutas sõja Serbiale, tulistas Bodrog koos veel kahe sõjalaevaga öösel Sava jõelt sõja esimesed lasud serblaste kindlustuste pihta Zemun-Belgradi raudteesilla juures ja Topčide mäel. Bodrog tegi läbi Esimese maailmasõja ning teenis pärast sõda Sava nime all Jugoslaavia kuningriigi, Horvaatia ja Jugoslaavia laevastikes kuni 1959. aastani, mille järel oli nime Dalj all Jugoslaavia tsiviillaevastikus kasutusel kuni 1973. aastani.
Hiljem on laev olnud eraomanduses nimega NF-3952 ja kasutusel ujuvkaina või pargasena. On teadaolevalt veel vrakistunud kujul alles.
Kirjeldus.
Laev oli 57,7 m pikk, 9,5 m lai ja süvis oli 1,2 m.
Relvastuseks olid 2 × 120 mm ja 2 × 37 mm kahurid ning 1x 7,62 mm kuulipilduja.
Juubal

Juubal oli Lemeki ja Aada poeg, Jaabali vend, Tuubal-Kaini ja Naama poolvend.
Ta oli kõigi kandlelööjate ja vilepuhujate isa.
Ise (luuletaja)

Ise (jaapani keeles 伊勢; u 875 – u 938), tuntud ka kui Ise no Miyasudokoro (伊勢の御息所) ja Ise no Go (伊勢の御), oli jaapani "waka"-luuletaja, üks kolmekümne kuuest luulepühakust.
Mitu tema luuletust ilmus esimeses keiserlikus luuleantoloogias „Kokin Wakashūs” ja üks antoloogias „Ogura Hyakunin Isshu”. 
Ta oli Ise provintsi maavalitseja Fujiwara no Tsugukage tütar.
Keiti Vilms

Keiti Vilms (tuntud ka kui Säutsupääsuke; sündinud 16. veebruaril 1983) on eesti kalamburist ja emakeele populariseerija. Vilmsi on kirjeldatud ka kui "raamatute ja lugemise propageerijat ning vanade sõnade velmajat ehk elluäratajat". 
Keiti Vilms tegutseb ja avaldab oma loomingut peamiselt sotsiaalmeediakeskkonnas Twitter, kus ta ka laiemale lugejaskonnale tuntuks sai. Vilms on maininud, et üks tema suurmaid inspiratsiooniallikaid on Johannes Aaviku keeleuuendus (ta on ka Johannes Aaviku Seltsi liige). Oma sõnaloome eeskujuks peab Vilms aga pigem Ilmar Laabanit.
Kirjandusteadlane Kajar Pruul on Keiti Vilmsi kohta öelnud, et oma loominguga on ta õpetanud paljusid eestlasi, sh märkimisväärsel hulgal noori, oma emakeelt hoopis teise pilguga nägema. Kunstnik Kiwa hinnangult saavutab Vilms minimaalsete võimalustega maksimaalse efekti. 
Aastatel 2017–2019 sisustas ta Vikerraadios rubriiki "Sõnasäuts".
2021. aasta suvel toimus Triigi Filharmoonias Keiti Vilmsi heategevuslik kalambuurinäitus "Neuroosiaia kuninganna", mille fookuses oli vaimne tervis. See oli Vilmsi esimene näitus, mis kutsus üles toetama naiste tugikeskusi väärkoheldud naistele psühhiaatrilise abi võimaldamiseks.
Isiklikku.
Keiti Vilmsil on 2 last: tütar ja poeg. Ta oli abielus Janar Alaga (abielu sõlmiti 28. juunil 2019). Keiti Vilmsi vaaronu oli Jüri Vilms.
5. jaanuaril 2024 tuli ilmsiks, et Tallinna loomade varjupaika on tagasi jõudnud koer Madonna, kes üksi tänavatel hulkus. Viimati oli koera omanik Keiti Vilms. Kuigi Varjupaikade MTÜga sõlmitud loovutuslepingus on nõue ühingut teavitada, kui loom peaks jooksu pääsema, Vilms seda ei teinud ega vastanud ka varjupaiga katsetele temaga ühendust saada. Vilmsi sõnul lahkus koer omaalgatuslikult. Elu24 ja Kroonika hinnangul sai koera hülgamine ühismeedias laialdast kriitikat.