tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viirelaiu tuletorn

Viirelaiu tuletorn on tuletorn Muhu vallas Viirelaiu kirdetipus.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 
Viirelaiu tuletorn on üks väheseid raudplekist tuletorne.
Nimi.
Algselt kandis tuletorn laiu muistset nime "Paternoster" (ladina keeles 'meie isa'), 1930. aastatel nimede eestistamise ajal nimetati ka tuletorn Viirelaiu tuletorniks. Arvatakse, et saarel oli ka enne 1857. aastat mingi meremärk, mis kandis nime "Paternoster".
Ajalugu.
Praegune tuletorn on ehitatud 1881. aastal. Varasem puittorn ehitati 1857. aastal inglise insener Gordoni projekti järgi. Arvatakse, et saarel oli ka enne 1857. aastat mingi meremärk. Viirelaiu tuletorn on Eestis teadaolevalt vanim metalltuletorn.
Pärast Teist maailmasõda kõrvaldati tugevasti vigastatud tornilt toeribad ja malmkonsoolid ning torn kaeti väljastpoolt 10–12 cm paksuse betoonkestaga.
2002. aastal tuletorn remonditi.
Välimus ja tööpõhimõtted.
Viirelaiu tuletorn on punase laternaruumi ja rõduga silindriline metalltorn kõrgusega 10,4 meetrit maapinnast.
Tuletorn oli algusest peale plinktuledega. Selle jaoks oli olemas vastav ringleva ekraaniga mehhanism, mis töötas kellamehhanismi põhimõttel: osutile kinnitatud raskus vändati võllile, mis alla vajudes pani kogu süsteemi tööle. Laterna pöörlevat ekraani käitasid raskuspommid.
Et tuletorn on suhteliselt madal, siis viidi pommidele suurema langemistee saavutamiseks sisemise, 25 cm läbimõõduga silinder ligi kahe meetri sügavusele kivivundamendi sisse. Väliskesta ja südamikusilindri vahel on keerdtrepp.
Nõutava tule tagas tuletornis algul kahe tahiga Moris-tüüpi petrooleumilamp, seejärel töötas süsteem petrooleumiga, siis 1898. aastast alates atsetüleengaasil ja lõpuks elektritoitel. Elektrienergiat saab tuletorn praegu päikesepatareidest.
Osaliselt on kirjeldatud mehhanism tornis säilinud tänapäevani.
100 meetri tõkkejooks

100 meetri tõkkejooks on kergejõustiku ala, mida enamasti viljelevad naissportlased. Meestel on lähedane ala 110 m tõkkejooks. Sisekergejõustikus võistlevad nii mehed kui ka naised 60 meetri distantsil.
Naistel on tõkked 84 cm, meestel 107 cm kõrgused.
Olümpiamängude medalivõitjad.
Vt ka 80 m tõkkejooks (olümpiavõitjad 1932–1968)
Xaraya

Xaraya on laiendatav, avatud lähtekoodiga tarkvara, mis on kirjutatud PHP-programmeerimiskeeles ja litsentseeritud GNU üldise avaliku litsentsiga ("GNU General Public License").
Xaraya kasutab robustset pääsulubade, sisuhalduse ja eri keeltesse tõlkimise süsteemi andmete andmete dünaamiliseks seostamiseks ja haldamiseks.
Xaraya modulaarne, eri andmebaasidest sõltumatu arhitektuur on kujundatud nii, et lahus hoitakse vorm, funktsionaalsus, sisu ja kujundus. Xaraya pakub täielikku infrastruktuuri, mis on vajalik automaatse, eri platvormidel toimiva sisuhaldussüsteemi loomiseks.
"Vajab täiendamist"
Andorra riigipeade loend

Andorra riigipeade loend loetleb Andorra riigipead.
Andorra on omapärane selle poolest, et ta on kondomiinium ja sellisena on tal alati kaks riigipead. Üheks on Urgeli piiskop, teiseks kuni 1618. aastani Foix' krahv, sellest ajast peale Prantsusmaa riigipea.
Árpádi dünastia

Árpádi dünastia (ungari keeles Árpádok, slovaki keeles Arpádovci, horvaadi keeles Arpadovići) oli dünastia, mis valitses Ungari kuningriiki 9. sajandi lõpust kuni 1301. aastani (vahepeal olid katkestused, näiteks 1038–1046). Dünasti rajaja oli Árpád, keda peetakse ka Ungari riigi rajajaks.
Avisi dünastia

Avisi dünastia oli dünastia, mis valitses Portugali 1385–1580.
Bonaparte

Bonaparte (Buonaparte) on itaalia päritolu Korsika aadliperekond, mis valitses Prantsusmaad 1804–1814, 1815 ja 1852–1870, Napolit 1806–1808, Hispaaniat 1808–1813, Hollandit 1806–1810 ja Vestfaali 1807–1813.
Carlo Maria Buonaparte ja Maria Letizia Ramolino pojast Napoléon Bonaparte'ist sai Prantsuse keiser Napoleon I. Tähtsad olid ka Napoleoni vennad Joseph Bonaparte, Lucien Bonaparte, Louis Bonaparte ning Jérôme Bonaparte, kelle Napoleon pani enda vallutatud või moodustatud riikide etteotsa. Louis Bonaparte pojast Charles Louis Napoléon Bonaparte'ist sai Prantsuse keiser Napoleon III.
Bourbonid

Bourbonid on dünastia, mis valitses Prantsusmaad (1589–1792 ja 1814–1848), Hispaaniat (Borbónid, 1700–1808, 1814–1868, 1874–1931 ja alates 1975), Mõlema Sitsiilia kuningriiki, Luksemburgi (alates 1964) ja teisi piirkondi Euroopas.
Bourbonide dünastia Prantsusmaal.
1589 sai Navarra kuningas Henri III Henri IV nime all Prantsusmaa kuningaks, pannes aluse Bourbonide võimule Prantsusmaal. Bourbonide dünastia hiilgeaeg oli Louis XIV valitsusajal, kes üle poole sajandi troonil olles kehastas absoluutset võimu.
Bragança dünastia

Bragança dünastia valitses Portugali 1640–1910 ja Brasiiliat 1822–1889.
Hannoveri dünastia

Hannoveri dünastia on saksa päritolu dünastia, mis valitses Suurbritanniat aastatel 1714–1901, Hannoveri kuningriiki kuni aastani 1866 (annekteerimiseni Preisimaa poolt) ja Braunschweigi kuni aastani 1918. 
Praegune perekonnapea on Monaco printsessi Caroline'i abikaasa Ernst August (sündinud 1954).
Kapetingid

Kapetingid valitsesid Prantsusmaad 987–1328. Dünastiale pani aluse Pariisi krahv Hugues Capet. Pärast meessoost pärijata Charles IV surma sai võimule Kapetingide kõrvalharu Valois'd.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia

Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia (saksa "Haus Sachsen-Coburg und Gotha", inglise "House of Saxe-Coburg and Gotha") on dünastia Euroopas, mis valitses Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkonda 1826–1918, Belgiat alates 1830. aastast, Portugali 1853–1910, Bulgaariat 1887–1946 ning Suurbritanniat ja selle dominioone alates 1901. aastast.
Suurbritannia kuningad ja kuningannad.
Esimese maailmasõja ajal loobus Briti kuningapere Saksa tiitlitest ja dünastia nimi muudeti inglispärasemaks. 17. juulil 1917 teatas George V, et kõik Victoria meesliinis järeltulijad hakkavad kandma Windsori nime, mis valiti nii Windsori lossi kui ka linna järgi.
Alates kuninganna Elizabeth II abielust prints Philipiga kannavad nende järeltulijad ametlikult nime Windsor-Mountbatten.
Portugali kuningad.
Portugali valitsejateks said Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia liikmed, kui Ernst I nõbu abiellus Bragança dünastiast Portugali kuninganna Maria II-ga. Tavaliselt loetakse ka nelja viimast Portugali kuningat Bragançadeks või Bragança-Wettiniteks (Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia on Wettini dünastia üks haru).
Tudorid

Tudorid oli dünastia, mis valitses Inglismaa kuningriiki 1485–1603.
Tudorid olid Lancasteri dünastia kõrvalharu. Dünastiale pani aluse Henry VI vennapojana samuti troonile õigust omanud Henry Tudor, kes saavutas Rooside sõjas võidu Richard III üle ja sai seejärel Inglise kuningaks.
Valois'd

Valois'd oli Prantsusmaa kuningadünastia, mis valitses aastatel 1328–1589; Kapetingide kõrvalharu. Valois'd sai nime Valois' krahvkonna järgi.
Windsori dünastia

Windsori dünastia on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki praegu valitsev dünastia. Dünastia vana haru on Wettini dünastia Saksi-Coburgi ja Gotha liin ning uuem haru on Oldenburgi dünastia Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi liin.
Victoria järglased.
Abielludes prints Albertiga, kes oli Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogi Ernst I poeg, said Victoria järeltulijatest Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia liikmed ning nad said perekonnanime Wettin. Victoria pojad Edward VII ja George V valitsesid selle nime all, kuid esimese maailmasõja ajal sundisid inimesed kuningapere saksa tiitlitest loobuma ja dünastia nime inglispärasemaks muutma. 17. juulil 1917 teatas George V, et kõik Victoria meesliinis järeltulijad hakkavad kandma Windsori nime, mis valiti nii Windsori lossi kui ka linna järgi.
Elizabeth II järglased.
1952. aasta aprillil andis Elizabeth II ametlikult teada, et nii tema ise kui ka kõik tema järeltulijad, kaasa arvatud need, kes abielluvad, hakkavad kandma Windsori nime. Traditsioonide järgi oleks Elizabeth II lapsed muidu hakanud kandma oma isa, Kreeka ja Taani printsi Philipi nime Oldenburg ning kuuluma Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi dünastiasse.
8. veebruaril 1960 kinnitas kuninganna akti, mille kohaselt teda ja ta järeltulijaid nimetatakse Windsoriteks ja et nende isiklik perekonnanimi on Mountbatten-Windsor. Mountbatten on prints Philipi emapoolse nime Battenberg inglispärane variant.
Kõik järgmised monarhid võivad dünastia nime muuta ning Charles III võib nimetada dünastia oma isa järgi Mountbatteniks.
Leelismetallid

Leelismetallid on perioodilisussüsteemi IA rühma kuuluvad metallilised elemendid. Need on:
Nimetus "leelismetallid" tuleneb sellest, et rühma kahe peamise esindaja – naatriumi ja kaaliumi – hüdroksiidid on tuntud leeliste nime all. Vaba kaaliumi ja naatriumi õnnestus sulatatud leeliste elektrolüüsimisel esimesena saada 1807. aastal inglise keemikul Humphry Davyl.
Et leelismetallide aatomitel on väliskihis ainult üks elektron, mis asub tuumast kaugel, loovutavad nad selle elektroni väga kergesti, muutudes positiivse laenguga ioonideks. Elektronide väliskihi ja eelviimase kihi ühesugusest ehitusest on tingitud kõikide leelismetallide omavaheline sarnasus, erinevused seisnevad peamiselt suurema järjenumbriga elementide kõrgemas keemilises aktiivsuses. Keemiliste omaduste poolest kuuluvad leelismetallid kõige aktiivsemate elementide hulka – nad on väga tugevad redutseerijad.
Looduses esinevad leelismetallid üksnes ühenditena. Naatrium ja kaalium kuuluvad maakera kõige levinumate elementide hulka: naatriumkloriid (sool) sisaldub merevees ning moodustab paiguti võimsaid kivisoolalademeid. Suurtes kogustes leidub ka teisi naatriumsoolasid: naatriumnitraati, naatriumkarbonaati (sooda) ja naatriumsulfaati. Looduslikest kaaliumisooladest on levinuim kaaliumkloriid. Teised leelismetallid on looduses palju vähem levinud. Näiteks esineb frantsiumi looduslikult väga väikeses koguses aktiiniumireas (poolestusajaga kuni 22 minutit on ta kõige lühema poolestusajaga esimese 105 elemendi seas ja erinevalt suurema järjenumbriga elementidest pole frantsiumi puhul tõenäone seni avastamata pikema poolestusajaga isotoopide olemasolu). 
Kõik leelismetallid moodustavad hüdroksiide, mis lahustuvad hästi vees ja dissotsieeruvad, eraldades hüdroksiidioone.
Trajektoor

Trajektoor ehk liikumisjoon ehk lennujoon on keha või punkti (keha osa või punktmassi) teekond liikumisel ruumis või tasandil.
Trajektoori kuju järgi saab liikumist liigitada sirgjooneliseks, kõverjooneliseks, ringjooneliseks jne. Looduses esineb sirgjoonelist liikumist harva, tavaliselt on sirgjooneline vaid mõni osa trajektoorist.
Trajektoori pikkust, mille keha läbib mingi ajavahemiku jooksul, nimetatakse teepikkuseks.
Näiteks kahurist tulistatud kuuli trajektoor vaakumis on raskusjõu mõjul parabooli kujuga.
Teepikkus

Teepikkuseks nimetatakse füüsikas trajektoori pikkust, mille liikuv keha või punktmass läbib mingi ajavahemiku jooksul. Teepikkuse tähis "s" tuleb ladina keele sõnast "spatium" (vahemaa, vahemik, ulatus).
Teepikkus
formula_1
kus formula_2 on kiirus ja formula_3 on aeg.
Mass

 
Mass on füüsikaline suurus, mis väljendab keha (füüsika) kahte omadust:
Inertne mass ja raske mass on ekvivalentsed, kusjuures nende ekvivalentsus on klassikalises mehaanikas kogemuslik tõsiasi, millel puudub teoreetiline põhjendus. Oletus nende masside võrdsusest, Einsteini ekvivalentsuprintsiip, on Einsteini üldrelatiivsusteooria aluseks.
Massi tähistatakse enamasti sümbolitega "m" või "M", mis tulenevad ladina sõnast "massa" ("mass, raskus, tainas, kamakas"); ladina sõna kasutus füüsikalises tähenduses sai alguse Isaac Newtoni 1687. aastal avaldatud teosest "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica". Massi mõõtühik SI-süsteemis on kilogramm (kg).
Inertne mass.
Keha (inertse) massi "m", kiirenduse formula_1 ja kehale mõjuva jõu formula_2 vahel eksisteeriva seose annab Newtoni II seadus:
 formula_3.
See seos ei võimalda siiski massi mõõtmist kui puudub sõltumatu printsiip jõu defineerimiseks ja mõõtmiseks. Kuid vastavalt Newtoni III seadusele kahe vastastikmõjustuva keha korral jõud, millega esimene keha mõjub teisele, on võrdvastupidine jõuga, millega teine keha mõjub esimesele. Järelikult absoluutväärtuselt formula_4, mis lubab nende kehade inertsete masside suhte leida kiirenduste mõõtmise teel.
Raske mass.
Gravitatsioonijõud mõjub kehi ühendava sirge sihil ning tõmbab neid teineteise poole. Selle jõu moodul on 
 formula_5
kus "m"1 ja "m"2 on kehade (rasked) massid, "r" nendevaheline kaugus ja "G" gravitatsioonikonstant.
Kaal

Kaal on vektoriaalne füüsikaline suurus, mis näitab jõudu, millega keha mõjub alusele, keskkonnale või riputusvahendile Maa külgetõmbe tõttu. Selle tähis on P ja SI-süsteemi mõõtühik njuuton (N).
formula_1, kus "P" on kaal, "m" on keha mass ja "g" on raskuskiirendus.
Vastav ingliskeelne mõiste "weight" omab kaht tähendust, mida tuleb eristada konteksti põhjal: füüsikalise suurusena võib "weight" tähistada nii kehale mõjuvat jõudu kui ka keha poolt avaldatavat jõudu. Sellest lähtudes kasutatakse kaalu mõistet mõnikord ekslikult, tähistades jõudu, millega kehale mõjub gravitatsioon. Eesti keeleruumis on siiski kombeks rääkida kaalust kui keha poolt avaldatavast jõust, sest sel viisil on kergem aru saada ka kaaluta oleku mõistest. Kaaluta olekus mõjub kehale samuti raskusjõud, kuid kaaluta olekus ei mõjuta keha alust või riputusvahendit.
Kiirendusega liikuv keha.
Kiirendusega liikuva keha kaal:
formula_2, kus "a" on keha kiirendus.
Kaaluta olek.
Kui keha kiirendus on võrdne raskuskiirendusega, siis on selle kaal 0:
formula_3.
Kui keha kaal on 0, siis öeldakse, et keha on kaaluta olekus.
Jõud

Jõud on kehale suunatud mistahes toime, mis mõjutab tema liikumise iseloomu ja/või tema kuju. Mehaanikas on jõud kehade vastastikuse mõju mõõduks. Jõud on vektoriaalne suurus, mis tähendab, et tal on
"Jõu mõjusirge" (vanem nimetus jõu kandesirge) on sirge, mis läbib jõu rakenduspunkti ja sihilt ühtib jõu suunaga.
Newtoni teise seadus defineerib kehale mõjuva jõu võrdelisena keha massi ning kiirenduse korrutisega.
Jõu tähis füüsikalise suurusena on "F", mis tuleneb ladina sõnast "fortis" ("tugev").
Jõu mõõtühik SI-süsteemis on njuuton (N). Jõud 1 N annab kehale, mille mass on 1 kg, kiirenduse 1 m/s².
Jõu projektsioon teljel.
Jõu projektsioon teljel on skalaarne suurus, mis võrdub jõu algus- ja lõpp-punkti projektsioonide vahelise lõigu pikkusega, võetuna vastava märgiga. Projektsioon loetakse positiivseks, kui üleminek vektori alguse projektsioonist lõpu projektsioonini toimub telje positiivses suunas, ja negatiivseks, kui see toimub teljega vastupidises suunas.
Jõusüsteem.
Jõusüsteemiks nimetatakse staatikas kehale mõjuvate jõudude kogumit. Jõusüsteeme liigitatakse järgmiselt:
Newtoni seadused.
Jõu määramiseks saab kasutada Newtoni II seadust, mille kohaselt keha kiirendus (formula_1) on samasuunaline ja tugevuselt võrdeline talle mõjuva jõuga formula_2, kus võrdeteguriks on keha mass (formula_3):
 formula_4.
Kui kehale mõjub tundmatu jõud, siis tuleks eelnevalt leida keha (inertne) mass (see, mida kaaluga mõõdetakse, on raske mass). Selleks saab kasutada Newtoni III seadust, mille kohaselt mõju ja vastumõju on võrdsed (ja vastassuunalised). Seega, kui kaks keha (massidega "m"1 ja "m"2) on interaktsioonis, siis
 formula_5,
mis lubab jõust sõltumatult määrata masside suhte
 formula_6
Njuuton

Njuuton (tähis N) on jõu mõõtühik SI-süsteemis. Njuuton võrdub jõuga, mis annab kehale massiga 1 kg jõu mõjumise suunas kiirenduse 1 m/s2.
Nimetus "njuuton" pandi ühikule klassikalise mehaanika rajaja Isaac Newtoni auks.
Njuuton on tuletatud ühik, mille saab avaldada SI põhiühikute kaudu, lähtudes Newtoni teisest seadusest
formula_1, 
kus formula_2 on jõud, formula_3 on mass ja formula_4 on kiirendus.
Nende suuruste ühikute vahel kehtib seos
formula_5
Maa pinnal ("r" = 6370 km) mõjub 1 kg massiga kehale gravitatsioonist tingitud jõud 9,80665 njuutonit, sest standardne raskuskiirendus "g" on 9,80665 m/s2.
Vihtide ja Mõõtude Peakonverents esitas njuutoni definitsiooni 1948. aastal. See jõuühik võeti laialdaselt kasutusele koos SI-süsteemiga 1960. aastal ja see hakkas asendama MKSA-süsteemi jõuühikut jõukilogramm.
Füüsikute loend

"Siin on loetletud füüsikuid".
Punktmass

Punktmass ehk masspunkt ehk materiaalne punkt on füüsikalise keha mudel, mille puhul keha mass loetakse koondatuks ühte ruumipunkti. Tegu on idealiseeritud objektiga.
Keha võib vaadelda punktmassina, kui selle mõõtmed on antud ülesande kontekstis tühiselt väikesed (näiteks kui keha mõõtmed on hulga väiksemad võrreldes kaugusega teistest kehadest ning keha lõpliku suuruse arvestamine ei tooks tulemustes kaasa märgatavaid muutusi). Sellise olukorra tüüpnäide on planeetide liikumine ümber Päikese.
Kui keha kõik osad liiguvad ühtemoodi (igal hetkel on kõigil keha osadel ühesugune kiirusvektor), siis sellist liikumist nimetatakse kulgliikumiseks. Kulgliikumise puhul võib keha liikumist vaadelda materiaalse punkti liikumisena, sest liikumise iseloom ei olene sellest, keha millise osa liikumist vaadeldakse.
Punktmassi kasutatakse arvutuste lihtsustamise eesmärgil, kui tulemustes olulist erinevust ei ole, ning mõnikord ka füüsikaülesannete lahendamisel, kui tulemusel ei ole praktilist tähtsust.
Sarkis Kasjan

Sarkis Kasjan, tegelikult Sarkis Qosjan (vene keeles Саркис Оганесович Касьян (Тер-Каспарян); 1876–1937) oli Armeenia NSV poliitik. 
Ta oli Venemaa K(b)P Armeenia komitee esimees (1920), 1927–1931 Taga-Kaukaasia SFNV Kesktäitevkomitee esimees ja ühtlasi Armeenia NSV Kesktäitevkomitee esimees 1928–1930 (Armeenia NSV riigipea). 1931–1934 oli ta Taga-Kaukaasia ülemkohtu esimees.
Sarkis Kasjan represseeriti.
400 meetri tõkkejooks

400 meetri tõkkejooks on kergejõustiku ala.
400 m tõkkejooksus on meeste tõke 1 jardi ehk 91,4 cm kõrgune. Tõketevaheline kaugus on 35 m, kaugus stardist esimese tõkkeni on 45 m ja viimasest tõkkest finišini 40 m.
Ajalugu.
Sellel distantsil on suhteliselt lühike ajalugu. Esimest korda joosti veerandmiili ehk 440 jardi pikkust distantsi 12 tõkkega Oxfordi Ülikooli võistlustel 1860. aastal.
Kuni 1914. aastani ei olnud ala pika kergejõustikutraditsiooniga riikide USA, Suurbritannia ja Rootsi meistrivõistluste kavas, kuna ala peeti liiga ebamugavaks ja väsitavaks (sai hüüdnime "meestetapja").
Edwin Moses

 Edwin Moses (kodanikunimega Edward Corley; sündinud 31. augustil 1955 Ohios Daytonis) on USA kergejõustiklane (400 m tõkkejooksja), kahekordne olümpiavõitja (1976 ja 1984) ja kahekordne maailmameister (1983 ja 1987).
Edwin Mosest võib julgelt nimetada ajaloo parimaks 400 m tõkkejooksjaks. Ta domineeris oma alal üle kümne aasta alates Montréali olümpiamängudest kuni Sŏuli olümpiamängudeni, kus sai elu ainsa kaotuse suurvõistlustel. 
Ta püstitas jooksja kohta harukordse rekordi: oli võitmatu ajavahemikus 26. augustist 1977 (kaotas Harald Schmidile) kuni 4. juunini 1987 (võitis Danny Harris). Sellesse ajavahemikku mahtus 122 jooksu (neist 107 finaali) 400 m tõkkejooksus. Ainult ühel kergejõustiklasel on ajaloost ette näidata rohkem järjestikuseid võite ühel alal (Iolanda Balaş Rumeeniast võitis 140 kõrgushüppevõistlust järjest).
Moses osales aastatel 1975–1988) 400 m/440 jardi tõkkejooksus 187 korda, millest võitis 178 korral ning 45 korda jooksis alla 48 sekundi.
Moses jooksis kõik tõkkevahed 13 sammuga. 1972. aasta olümpiavõitja John Akii-Bua on öelnud, et kui keegi peaks üritama niiviisi (13 sammu) joosta, siis finišisse ta ei jõua.
Moses on arvatud IAAFi kuulsuste halli.
Vareslaid

Vareslaid on mitme geograafilise objekti nimi:
Vareslaid (Käina laht)

Vareslaid on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Nasva küla alal Käina lahes asuv 15,9 hektari suurune piklik laid, mis on madalvee ajal ühenduses Hiiumaaga. Saare rannajoone pikkus on 2,18 kilomeetrit.
Saar asub 300 meetri kaugusel rannikust. Saarel leidub roostikku, rannaniitu ja võsa.
Laid kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Töö (täpsustus)

Töö võib tähendada mitut asja.
Mehaaniline töö

Töö ehk mehaaniline töö (tähis: A või W) on füüsikaline suurus, mis kirjeldab olukorra muutmisel tehtavat pingutust ning võrdub jõu ja jõu mõjul liikunud keha siirdevektori skalaarkorrutisega. Kui kehale mõjub jõud ja keha selle jõu mõjul liigub, siis teeb see jõud tööd.
Mõõtühik.
Töö ühik SI-süsteemis on džaul (J).
Mehaanilist tööd arvutatakse valemiga:
formula_1 (1),
kus "W" – töö, "F" – jõud, "s" – siire.
Lihtsamaid valemeid.
Kui jõu suund on sama liikumise suunaga, võib kasutada valemit
"W = Fs" (2),
kus "F" on kehale mõjuv jõud, ja "s" keha poolt läbitud teepikkus. Kui kehale mõjub jõud mingi nurga "α" all (joonis 1), siis võib kasutada valemit:
"W = Fs·cos α" (3)
Positiivne ja negatiivne töö.
Töö on positiivne, kui jõud on samasuunaline liikumisega, aidates seega liikumisele kaasa. Positiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel teravnurk ehk suurusega alla 90° (valem 3).
Töö on negatiivne, kui jõud on vastassuunaline liikumisega, takistades seega liikumist. Öeldakse, et keha töötab jõule(liikumisele) vastu. Negatiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel nürinurk ehk suurusega üle 90° (valem 3):
kui "α &lt; 90°", siis "cos α &gt; 0" ja "W &gt; 0",&lt;br&gt;kui "90° &lt; α &lt; 180°", siis "cos α &lt; 0" ja "W &lt; 0".
Positiivset tööd teeb näiteks atra vedav traktor või raskusjõud kukkuvate kehade puhul. Negatiivset tööd teeb näiteks hõõre traktori ratta ja maapinna vahel ning õhk (õhutakistus) õhus liikuvate kehade puhul. Hõõrdejõud teeb alati ainult negatiivset tööd.
200 meetri jooks

200 meetri jooks on jooksusprindialade hulka kuuluv kergejõustikuala.
Ajalugu.
Kiirjooksul on väga pikk ajalugu. Esimestel antiikolümpiamängudel (776 e.m.a.) oli kavas ainult üks ala: dromos (kiirjooks) ehk stadiodromos, mille pikkus oli 192 meetrit. Jooks toimus sirgel rajal. Dromos oli olümpiamängude ainsa alana kavas üle viiekümne aasta, mille järel lisandusid ka pikemad jooksudistantsid.
200 meetri jooks oli kaasaegsetel olümpiamängudel esimest korda kavas 1900. aastal Pariisis. 1896. aastal Ateenas ei lülitatud seda kavasse staadioni järskude kurvide tõttu (raadius ainult 9 meetrit).
200 meetri jooksu on olümpiamängudel joostud peamiselt kurviga rajal, kuid erandlikult 1904. aastal Saint Louises sirgrajal. Finaali pääses 4 jooksjat, kusjuures täpselt 200 meetrit jooksis ainult võitja Archie Hahn. Lähetaja karistas nimelt valelähte tegemise eest stardijoone nihutamisega ühe jardi võrra tahapoole.
Esimeseks olümpiavõitjaks 200 meetri jooksus tuli Walter Tewksbury Ameerika Ühendriikidest.
Maailmarekordi areng.
Mehed.
Sirgrada
j: tulemus saavutati 220 jardi (201,7 m) jooksus
Täiskurviga rada
Elektrooniline ajavõtt
Olümpiamängude medalivõitjad.
Mehed.
Siire (mehaanika)

Siire (ka paigutis ja mõnes kohas ekslikult nihe) on mehaanikas mingi punktmassi (keha massikeskme või keskkonna osakese) asukoha muutus ruumis. Nihkeks on õigem nimetada siirde erijuhtu, kui siire toimub tasapinnaga paralleelselt.
Siirdevektor.
Siiret kirjeldab mehaanikas vektoriaalne füüsikaline suurus, mida kutsutakse siirdevektoriks. Asukohti ruumis kirjeldatakse mehaanikas kohavektoritega. Siirdevektor on defineeritud vektorina, mille alguspunkt langeb kokku alghetkel punktmassi kohavektori lõpp-punktiga ja lõpp-punkt langeb kokku mingil järgneval ajahetkel kohavektori lõpp-punktiga. Seega on siirdevektor kohavektori formula_1 muut ja seetõttu tähistatakse siirdevektorit formula_2. Siirdevektori levinud tähised on ka formula_3 või formula_4.
Masspunkti siirdevektori pikkus ja tema liikumise teepikkus ei ole üldjuhtudel võrdsed suurused (võrdsed näiteks ühtlasel sirgjoonelisel liikumisel). Siirdevektori pikkus sõltub vaid alg- ja lõpp-punktide asukohtadest, mitte liikumise trajektoorist, liikumiskiirusest ega liikumisajast.
Tšetšeeni Vabariigi lipp

Tšetšeeni Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Tšetšeeni Vabariigi lipp.
Lipu kinnitas 25. mail 2004 Tšetšeenia Riiginõukogu ja 22. juunil 2004 Tšetšeeni Vabariigi president. Uus riiklik sümboolika, sealhulgas ka lipp, võeti ametlikult kasutusele 18. augustil 2004.
8. septembril 2003 teatas Ahmad Kadõrov pressikonverentsil, et peagi võetakse kasutusele uus riiklik sümboolika. Lamav hunt olevat vastuolus islami traditsiooniga. 19. novembril 2003 otsustas Tšetšeenia Riiginõukogu kuulutada välja uue puna-valge-rohelise lipu (ning vapi ja hümni) kavandi konkursi. Detsembris 2003 teatas Riiginõukogu asepresident, Tšetšeenia riikliku sümboolika töögrupi juht Danilbek Tamkajev, et töö kavanditega on lõppenud ning lipuvärvideks saavad punane ja roheline. Valgel ei olevat tšetšeenide ajaloo, kommete ja traditsioonidega mingit pistmist. Punane olevat tšetšeenide sajanditepikkune lipuvärv ning roheline sümbioliseerib islamit. Hiljem kinnitati siiski valge värviga lipp.
Uut lippu kasutab põhiliselt valitsus. Opositsioon kasutab põhiliselt vanu lippe. Tšetšeeni Vabariigi varasem lipp sarnanes Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi lipuga. 
Lipu kirjeldus.
Tšetšeenia Vabariigi lipp on ristkülikukujuline kangas, millel on kaks põhivärvi – roheline ja punane. Neid lahutab kitsas valge riba. Lipu vardapoolses servas on valge kuldse rahvusliku ornamendiga kaunistatud laid. Rohelise välja kõrgus on 65 cm, valge 10 cm ning punane 35 cm. Valge vertikaalse laiu laius on 15 cm.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Tõlgendus.
Kuldne rahvuslik ornamentika sümboliseerib ajaloolist ja eripärast tšetšeeni rahvust. Roheline on islami sümbol. Punane on sõltumatuse eest valatud vere või süütute tšetšeenide valatud vere sümbol. Valged laiud sümboliseerivad teed helgesse tulevikku või puhtust.
Tšetšeeni Vabariigi lipp 1999–2004.
Tšetšeeni Vabariigi varasem lipp ning ühtlasi Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi Vene-meelse opositsiooni lipp oli roheline kangas punase, valge, punase ja rohelise horisontaalse triibuga alumises osas. Proportsioonid olid 3:5.
Tšetšeeni Vabariigi vapp

Tšetšeeni Vabariigi vapp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Tšetšeeni Vabariigi riigivapp. 
See kinnitati 25. mail või 26. mail 2004 Tšetšeenia Riiginõukogus ning 22. juunil 2004 Tšetšeeni Vabariigi presidendi seadlusega nr 125. Uus vapp võeti kasutusele lamava hundiga vapi (Itškeeria Tšetšeenia Vabariigi vapp) asemel põhjendusega, et vana vapp ei ole islami traditsioonidega kooskõlas. Uus vapp vastab ametlikel andmetel rahvuslikule mentaliteedile ja tšetšeeni rahva kohale tänapäeva maailmas. 
25. veebruaril 2004 kiitis Tšetšeeni Vabariigi Riiginõukogu heaks uue vapi esialgse kavandi, millel oli muuhulgas ära toodud Tšetšeeni Vabariigi nimi vene ja tšetšeeni keeles.
Kirjeldus ja tõlgendus.
Vapil on valge ringi ümber kaks rõngast, sisemine sinine ja välimine kollane. 
Valge ringi sees paiknevad ruudukujuliselt ülal sinised stiliseeritud mäed, vasakul ajaloolist järjepidevuse väljendav sinine tšetšeenide keskaegne kaitsetorn (vainahhide torn), paremal Tšetšeenia loodusrikkusi sümboliseeriv sinine naftapuurtorn ning keskel tšetšeeni punane ühtsuse ja igaviku sümbol rahvusliku ornamendi kujul. 
Sinises rõngas on vasakul ja paremal sümmeetriliselt kollane nisupea, mis sümboliseerib tšetšeeni rahva rikkust, ning ülal kollane poolkuu ja viieharuline täht. 
Kollases rõngas on sinine rahvuslik ornament valgel taustal.
Rääkspart

Rääkspart ("Anas strepera") on Põhja-Euroopas, Aasias ja Põhja-Ameerika keskosas levinud linnuliik.
Rääkspart oli Eestis kuni 20. sajandi keskpaigani haruldane mittepesitsev suvilind. Rääkspardi esimene pesitsemine Eestis tehti kindlaks 1953. aastal Ermistu järvel Pärnumaal. Rääkspart on praegu Lääne-Eestis väikesearvuline, mujal harv haudelind; tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 2000–3000 paarile, talvist arvukust 0–10 isendile.
Lindude loend

Lindude loend loetleb linde.
Selles nimekirjas on lindude liigid ja teised taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti esinemise kohta Eestis:
Vaata ka.
[[Kategooria:Linnud| Lindude loend]]
[[Kategooria:Loomade loendid]]
Eric Lemming

Eric Otto Valdemar Lemming (mõnikord kirjutatakse Erik Lemming; 22. veebruar 1880 Göteborg – 5. juuni 1930 Göteborg) oli Rootsi odaviskaja.
Tema arvel oli esimene odaviske üldtunnustatud maailmarekord (62.32, visatud 29. septembril 1912 Stockholmis). 
1908. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta odaviske nii klassikalises kui ka ungari stiilis. 
Ta oli tippsportlasena 190 cm pikk ja kaalus 90 kg.
Tuttvart

 
Tuttvart ("Aythya fuligula") on keskmise suurusega sukelpart.
Välimus.
Hundsulestikus isaslinnul on pea ja kael mustad ja metalliläikelised. Peas on madal tutt, mille järgi lind ongi nimetuse saanud. Tutt liibub isasel aga tihti nii tihedalt vastu kukalt, et seda pole võimalik eristada. Isaslinnud sulgivad juulis.
Emased on partidele tüüpiliselt tumepruunid.
Levik.
Tuttvart on levinud Euraasia põhja- ja parasvöötmelises osas. Põhja-Ameerikas võib teda kohata suhteliselt harva.
Eestis on tuttvardi levilaks Lääne-Eesti saared, Põhja-Eesti rannik ja Emajõe jõgikond. Tuttvart on Eesti arvukamaid sukelparte. Lisaks paiksetele lindudele, kes viibivad siin aprillist novembrini, on palju ka läbirändajaid. Vaid üksikud tuttvardid veedavad Eestis talve.
Tuttvardi pesitsusaegset arvukust hinnatakse 4000–6000 paarile, talvist arvukust 200–2000 isendile.
Toitumine.
Madalas vees otsivad tuttvardid põhjamudast selgrootuid. Nad söövad ka veekogu põhjas kasvavaid taimi, eriti nende hapramaid osi.
Pesitsemine.
Tuttvart teeb pesa maapinnale kõrreliste puhmastest. Selle vooderdab ta kuivanud kulu ja udusulgedega. Pessa muneb emane tavaliselt 7–11 muna. Mõnikord muneb mitu tuttvarti samasse pessa. Munad on valkjas-oliivipruunid ning rohekas-sinakamad kui rohukoskla omad.
Tuttvardid pesitsevad harilikult tihedate kogumikena, sest nii on iga üksiku isendi võimalus röövlooma või -linnu ohvriks langeda väiksem. Pesa tegemisel otsitakse naerukajakate kaitset, et pääseda suuremate kajakate rüüstetegevuse eest. Isased seltsivad sulgimise ajal juulis punapea-vartidega.
Pojad hakkavad kooruma juuni lõpus, lahkudes enamasti merele. Tuttvardipojad muutuvad lennuvõimeliseks alles augustis.
Kaitse.
Tuttvart ei kuulu looduskaitse alla. Talle peetakse augustist novembrini jahti.
Venemaa vappide loend

"Siin loetletakse Venemaa haldusüksuste vappe. Vaata ka artikleid Venemaa vapp ja Vene NFSV vapp."
Randtiir

Randtiir ("Sterna paradisaea") on kajaklaste sugukonda tiiru perekonda kuuluv lind.
Randtiiru pesitsusaegset arvukust hinnatakse 7000 – 10 000 paarile. Ta pesitseb meresaartel ja lagerannikul, pesa rajab maapinnale.
Välimus.
Randtiir on musta pealaega, sinakashallide tiibadega, muus osas aga täiesti valge sulestikuga lind. Ta on väga sarnane jõgitiiruga, kuid on veidi väiksem (kaalub 90–120 g). Nokk on tal peenem ja sihvakam ning ühtlaselt punane. Randtiiru jalad on väikesed, jooksmed lühikesed ja erepunased. Liigutustes on randtiir jõgitiirust nobedam. Teiste lindude suhtes on jõgitiir leplik, aga inimest ründab pesa juures veelgi raevukamalt.
Randtiiru ja jõgitiiru häälitsused erinevad: randtiiru "krää" on lühem ja karedam.
Käitumine.
Randtiirud toituvad väikestest kaladest, enamasti ogalikest. Saaki nähes jääb randtiir õhus ühe koha peal lendama ning sukeldub seejärel pea ees vette. Tihti püüavad nad kalu üksteiselt kisa saatel ära näpata, isegi õhust.
Randtiirudele meeldib seista rannikulähedastel kividel ning vees asuvatel postidel, näiteks mõrravaiadel.
Levila ja ränne.
Randtiir pesitseb Põhja-Jäämere saartel ja rannikul. Atlandi ookeanis pesitseb ta lõuna poole kuni Briti saarteni ja Hollandini, samuti Läänemeres. Vaikses ookeanis pesitseb ta Ohhoota mere põhjarannikul, Aleuutidel ja kogu Alaskal.
Randtiir talvitub Antarktika rannikul. See muudab tema rände harukordselt pikaks. Mõne asurkonna iga-aastane ränne on pikem Maa ümbermõõdust. Näiteks Ida-Siberist talvituma minnes lendab randtiir kõigepealt mööda Põhja-Jäämere rannikut läände kuni Atlandi ookeanini ja siis piki selle idarannikut lõuna poole. Põhja-Ameerikas pesitsevate randtiirude ränne on lühem: nemad lendavad lõunasse kas piki Ameerika ida- või läänerannikut.
Merikajakas

Merikajakas ("Larus marinus") on suur kajakas.
Välimus.
Täiskasvanud merikajaka sulestik on põhiliselt valge, vaid tiivad on mustjaspruunid. Veelgi tumedamate tiibadega on veidi väiksem tõmmukajakas. Nokk on punase laiguga, kollane ning massiivsem kui teistel kajakaliikidel.
Noorlindude sulestik on pruuni värvi, valgete laikudega. Täiskasvanuks saamine võtab kuni 4 aastat.
Merikajaka tiibade siruulatus on 1,2–1,3 meetrit.
Pesa.
Merikajaka laias, kuid madalas pesas on harilikult 2–3 rohekashallika taustaga pruunide täpikestega suurt muna.
Merikajakas pesitseb üksikute paaride või väikesearvuliste kolooniatena.
Merikajaka pesitsusaegseks arvukuseks hinnatakse 2000–3000 paari, talviseks 1000–2000 isendit.
Kivirullija

Kivirullija ("Arenaria interpres") on linnuliik kurvitslaste sugukonnast kivirullija perekonnast.
Välimus.
Kivirullija on väike 22–24 cm pikkune lind. Pulmasulestikus on ta pea mustvalge, selg punakaspruun, jalad on oranžikaspunased. Talvesulestik on põhiliselt pruuni selja ja valge kõhualusega.
Kivirullija kaalub 90–130 grammi.
Areaal.
Kivirullija pesitseb Arktikas, aga talvitub Lõuna-Aafrikas ja Austraalias. Vähe on linde, kelle ränded on nii pikad.
Pesitsemine.
Kivirullija pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida emaslind haub 22–23 päeva. Poegade eest hoolitseb isaslind 19–21 päeva.
Toitumine.
Kivirullija peamiseks toiduks on väikesed selgrootud, kuid nende puudumisel sööb ta ka seemneid. Ta võib lõhkuda ka teiste lindude mune.
Kivirullija võib elada 20-aastaseks.
Kivirullija Eestis.
Eestis on 2019. aastal hinnatud kivirullijat kriitilises seisundis olevaks . Aastatel 1980-2017 on tema arvukuse langus olnud tugev (rohkem kui 50%) . Kui aastatel 2003-2008 hinnati kivirullija pesitsusaegset arvukust 100–150 paarile, siis aastatel 2013-2017 kõigest 20-40 paarile .
Narva Aleksandri kogudus

EELK Narva Aleksandri kogudus oli luterlik kogudus Narvas, mis kasutas Narva Aleksandri Suurkirikut.
Kogudus kuulus Viru praostkonda. Koguduse aadress oli Vabaduse tänav 20. Jumalateenistused toimusid Kreenholmi tänav 22 Narva Aleksandri kirikus, mõnel puhul ka Aleksandri Suurkirikus Kiriku tänav 9. Kogudus kasutas ka Narva Aleksandri Maja Vabaduse 20, kus samuti asub kirikusaal. 
Ajalugu.
Vaivara koguduse abikogudusena tegutsenud Narva Aleksandri kogudus sai iseseisvaks 1919. aasta suvel. Narva Aleksandri kogudusele kuulusid enne Teist maailmasõda hooned Kiriku tänav 28 ja 36.
Pärast Teist maailmasõda oli Aleksandri kogudus ainus luterlik kogudus, mis Narvas säilis. Kirikut hakati taastama ning see töötas kuni 2. septembrini 1962, mil see koguduselt ära võeti. Kogudusele anti asemele kunagise Zinovjevi malmivalu- ja masinaehitustehase malmitöökoja hoone, kirikusse paigutati aga kaubastu ladu. 1989. aasta alguses tekkis küll kava muuta kirik kontserdisaaliks, kuid tegudeni ei jõutud.
21. detsembril 1990 tagastati Narva Aleksandri kirik kogudusele. Esimene jumalateenistus taastatud kirikus peeti 8. juulil 1994. 20. juunil 2000. aastal tunnistati kogudus ametlikult kõigi Narvas enne Teist maailmasõda olnud EELK luterlike koguduste (Peetri, Johannese, Mihkli) õigusjärglaseks. 19. septembril 2000 andis president Lennart Meri kirikule suurkiriku nimetuse. 2002. aastal sai kogudus ingerlaste Kallivere kiriku õigusjärglasena tagasi 1900. aastate alguses Peterburis valmistatud hõbedast armulauakarika, leivataldriku, leivakarbi ja veinikannu. Need esemed annetas 1935 praegu Venemaa territooriumil asuva Kallivere kirikule Soome üliõpilasliikumine. Hõbe sattus ilmselt ingerlastest sõjapõgenikega Soome. Kaaluti ka nende esemete andmist Peterburi Püha Maria kirikule.
Alates aastast 2002 ilmus Narva Kirik, EELK Narva Aleksandri koguduse teataja. 2003. aastal kujundas Priit Herodes koguduse vapisümbolid. 29. mail 2004. aastal tähistati jumalateenistusega Narva Aleksandri Suurkiriku 120. aastapäeva. Pühitseti restaureeritud kirikukell. Üle-eestiline projektkoor kandis ette Urmas Sisaski "Eesti missa".
17. aprillil 2015. aastal kuulutas Viru maakohus välja Narva Aleksandri Koguduse pankroti. Koguduse vastu esitas pankrotiavalduse ehitusfirma AS Eviko, väidetavalt ulatusid koguduse kohustused kokku 2 115 021 euroni.
Kirikukogu otsusel lõpetas 2017. aastal pankrotistunud Narva Aleksandri koguduse tegevuse. 
Narva Aleksandri Suurkirikus jätkas tegevust uus, 2016. aastal asutatud EELK Narva Maarja kogudus. Narvas vaimuliku teenimise ning koguduseelu jätkumise tagamiseks otsustas kirikuvalitsus anda uue koguduse rajamise ettevalmistamine Käsmu koguduse õpetaja Urmas Karileedi hoole alla. Narva Maarja kogudust teenivad Viru praostkonna vikaarõpetajad Oleg Sevastjanov (venekeelne töö) ja Vladimir Batuhtin (eesti-, soome- ja venekeelne töö, sh Sillamäel).
Siân Lloyd

Siân Lloyd (sündinud 3. juulil 1958 Walesis Maestegis) on alates 1991. aastast ITV ilmateadustaja. 
Ta on pärit õpetajate perekonnast ning saanud inglis- ja kõmrikeelse hariduse. 
1981. aastal võeti ta õpilaseks kohalikku raadiojaama.
Ta alustas 1983 telekarjääri, valmistades ette materjali saatele "BBC Wales Today". Selle koha sai ta, vastates ajalehes The Guardian ilmunud kuulutusele. 1980. aastatel oli ta kõmri- ja ingliskeelse telekanali S4C (Sianel Pedwar Cymru) teadustaja.
Vahepeal töötas ta asutuses Development Board For Rural Wales ja Cardiffis Channel 4-s.
Töötades aasta aega Londoni telejaamas Worldwide Television News (WTN), tegi ta koos ilmajaamaga mõned dokumentaalfilmid ilmast. Ilmajaamal oli parajasti tarvis ilmateadustajat ja nii sai ta 1991. aastal ITV ilmateadustajaks.
Aastal 1998 osales ta saates "Celebrity Countdown". 2003. aastal osales ta ITV saates "I'm a Celebrity... Get Me Out of Here!" ja oli seal esimene väljalangeja. Lisaks on ta esinenud Walesis mööbli telereklaamides.
Ta oli konferansjee kontserdil, millega tähistati Walesi Rahvuskogu avamist ning kus esinesid teiste seas Tom Jones, Shirley Bassey, Jonathan Pryce ja Ioan Gruffudd. 
Ta kuulub ühingusse SWS (Social, Welsh and Sexy).
Ta oli 2004. aasta juunist kihlatud Lembit Öpikuga. Nad tutvusid 2001. aastal. 15. aprillil 2006 esinesid nad koos saates "Kes tahab saada miljonäriks", kus teenisid kahekesi heategevuseks 64 000 naelsterlingit. Abielluda oli neil kavas 2005. aasta augustis, hiljem 2006. aasta oktoobris . Kuid pulmad jäid ära ja nad läksid lahku . Suurbritannia kõmuajalehes Daily Mirror põhjendas üks paari tuttav lahkuminekut sellega, et mõlemal oli liiga kiire elu ja et nad kasvasid sellepärast lihtsalt teineteisest lahku .
Lloyd abiellus 30. detsembril 2007 ärimees Jonathan Ashmaniga. 2015. aastal abielu lahutati.
Võimsus

Võimsus on füüsikaline suurus, mis näitab, kui palju tööd teeb jõud ajaühiku jooksul, seega väljendab võimsus töö tegemise kiirust:
formula_1 
kus formula_2 – võimsus, formula_3 – töö, formula_4 – aja muut (ajavahemik).
Võimsuse SI-väline ühik on hobujõud.
Võimsus mehaanikas.
Kui ühtlaselt liikuvale kehale mõjub liikumisega samasuunaline jõud, saab võimsuse arvutada valemiga:
formula_5 
kus formula_6 ‒ jõud ja formula_7 – kiirus.
Võimsus elektrotehnikas.
Elektriseade kas muundab mingit liiki energiat elektrienergiaks (näiteks elektrigeneraator) või elektrienergiat teist liiki energiaks (näiteks elektripliit soojuseks). Seadme elektrivõimsus väljendab ajaühikus toodetava või tarbitava elektrienergia hulka. Tarbiva elektriseadme ehk elektritarviti võimsust nimetatakse ka võimsustarbeks.
Elektrotehnikas eristatakse hetk-, aktiiv-, reaktiiv- ja näivvõimsust.
Aktiivtakistusega "R" elektritarviti võimsus "P" on arvutatav pinge "U" ja voolu "I" kaudu järgmiselt:
formula_8
Aktiivvõimsuse mõõtühik on vatt (tähis W), reaktiivvõimsuse ühik varr (tähis var) ja näivvõimsuse ühik voltamper (tähis V•A).
Võimsuse mõõtmine elektrotehnikas.
Elektrivoolu võimsust mõõdetakse vattmeetriga. Kaudselt saab elektritarviti elektrilist võimsust mõõta ka voltmeetri ja ampermeetriga. Selleks tuleb ühendada voltmeeter seadmega rööbiti ja ampermeeter jadamisi. Näitude korrutamisel saadakse tulemuseks aktiivvõimsus, kui tarviti on aktiivtakistusega (näiteks elektriküttekeha).
Avatud nimekiri

Avatud nimekiri iseloomustab sellist valimisreeglit partei nimekirjadega valimistel, kus valijal on võimalus partei esitatud kandidaatide nimekirja järjekorda muuta. Erinevalt kinnisest nimekirjast on avatud nimekirja kasutamisel suurem võimalus valituks saada sellel kandidaadi, kes kogub rohkem hääli.
Avatud nimekirjadega valimisi kasutatakse enamikus riikides.
Avatud nimekirja variandid.
Samuti on võimalik, et valija võib anda hääle parteile kui tervikule, näiteks Rootsis. Saab valida ka kandidaadi poolt, aga ainult valimissedelil vastava linnukese tehes. Praktikas saab kinnist nimekirja eelistav valija hääletada oma lemmikpartei esinumbri poolt.
Kinnine nimekiri

Kinnine nimekiri (ka suletud nimekiri) on valimiste reegel, mille puhul määrab kandidaatide järjekorra partei nimekirjas kindlaks partei ning pärast valimisi jagatakse valimisnimekirja poolt saadud mandaadid vastavalt sellele nimekirja järjestusele.
Kui nimekiri (erakond või valimisliit) on ületanud valimiskünnise, vajadusel on välja jagatud isikumandaadid, siis ülejäänud saadud kohad jagatakse vastavalt nimekirjale, alustades jagamist valiminimekirja algusest. Nii saavad eelise eespool olevad kandidaadid ja nimekirjas tagapool olevate kandidaatide võimalus saada valituks on väike. Ainuke võimalus kindlale isikule häält anda on sellisel juhul hääletada üksikkandidaadi poolt või kui nimekirja kandidaadil õnnestub kindlalt kokku saada isikumandaadi jagu hääli.
Eestis kasutatakse kinniseid nimekirjasid Riigikogu valimistel kompensatsioonimandaatide jagamisel. Mandaadid jagatakse üleriigilise nimekirja põhjal. Eestis on mitmeid kordi teemaks võetud Riigikogu valimistel nimekirjade avamine, aga seni on need avatuks muutmise katsed jäänud tulutuks. 
Kohalikel valimistel kasutatakse avatud nimekirjade põhimõtet, välja arvatud Tallinna linna kompensatsioonimandaatide jagamisel, kus mandaadi saab kandidaat, kes on ülelinnalises nimekirjas eespool.
Sellist valimissüsteemi kasutatakse veel ka näiteks Hispaanias, samuti Saksamaal ja Uus-Meremaal võrdelise valimissüsteemi alusel valitud saadikute puhul.
Euroopa Parlamendi valimised

Euroopa Parlamendi valimised&lt;br&gt;
Lissaboni lepingu kohaselt peaks parlamendiliikmeid olema 751, ent kõik riigid ei ole veel Lissaboni lepingut ratifitseerinud. Seetõttu leppisid riigi- ja valitsusjuhid 2008. aasta 11. ja 12. detsembri ülemkogul kokku, et kui Lissaboni leping jõustub pärast 2009. aasta juunis toimuvaid Euroopa Parlamendi valimisi, võetakse võimalikult kiiresti vastu üleminekumeetmed, et suurendada kooskõlas Lissaboni lepinguga 2009.–2014. aastaks valitud EP koosseisu volituste lõpuni nende kaheteistkümne liikmesriigi EP liikmete arvu, kelle EP liikmete arv pidi suurenema. Seetõttu suureneb EP liikmete arv 2009.–2014. aastaks valitud EP koosseisu volituste lõpuni 736lt 754le. Eesmärk on, et kõnealune muudatus peaks võimaluse korral jõustuma 2010. aastal. 
Eestit kõnealune muudatus siiski ei puuduta ning Eestil on ka pärast Lissaboni lepingu jõustumist kuus saadikut.
Euroopa Parlament valitakse iga 5 aasta tagant. Valib rahvas otseselt. Esimest korda valis rahvas 1979. aastal. Valimisreeglid on iga maa enda teha, kuigi järgitakse võrdelise esindatuse põhimõtet. Ka valimisringkonnad määrab iga riik ise. Samuti on erinevad arusaamad võrdelisest valimissüsteemist: Iiri Vabariigis, Põhja-Iirimaal ja Maltal on selleks üksiku ülekantava meetod, mujal nimekirjavalimised. Kinnine nimekiri on: Saksamaal, Prantsusmaal, Vahemere maades ja Suurbritannia põhisaarel. Euroopa Parlamendi kohtade arv on muutunud, sest Euroopa Liitu tuleb uusi maid juurde ja ka miinimumesindatust muudetakse. Praegune miinimumesindatus on 6 kohta.
Koskel

Koskel ("Mergus") on lindude klassi haneliste seltsi partlaste sugukonna perekond.
Liigid Eestis.
Väikekoskel ehk pudukoskel ("Mergellus albellus"), keda varem samuti koskla perekonda arvati, on fülogeneetiliselt lähedasem sõtkastele ja ta loetakse eraldi perekonda.
Tuttpütt

Tuttpütt ("Podiceps cristatus") on umbes varesesuurune lind pütlaste sugukonnast.
Tuttpütt on väga hea ujuja ja sukelduja, jälitades saagiks olevaid kalu vee all.
Eesti Ornitoloogiaühing valis tuttpüti 2020. aasta linnuks.
Välimus.
Tuttpütt on püttidest suurim liik. Peas on tal kaks tutti, mille moodustavad suled. Kaela ülaosa ümbritseb tumepruun kohev vööt. Hea ujumisvõimekus tuleb jalgade paiknemisest, need on rohkem keha tagaosas kui paljudel teistel lindudel.
Levik.
Tuttpütt pesitseb nii Euroopas, Aasias, Austraalias kui ka Aafrikas. Eelistab rohke taimestikuga veekogusid.
Alamliik "Podiceps cristatus cristatus" on Eestis tavaline haudelind. Eesti tuttpütid veedavad talve Lõuna-Euroopas.
Tuttpüti pesitsusaegset arvukust hinnatakse 2000–3000 paarile, talvist arvukust 30–300 isendile.
Paljunemine.
Tuttpüti paaritumisrituaal on tähelepanuväärne: sellega kaasnevad omapärased tantsud ja häälitsused. Tuttpütt pesitseb vee piiril, sest maal kõndimine tekitab jalgade asendi tõttu probleeme. Pooleldi üleujutatud pesa ehitatakse kaisla- või pillirootihnikusse, kus on hädaohu korral kõige kergem varju leida. Tavaliselt muneb emane 2 muna. Väikesi vöödilisi poegi kannavad vanemad mõnikord seljal.
Kaitse.
Tuttpütt ei kuulu Eestis kaitstavate lindude hulka.
Juuni 2004

Juuni 2004, sündmuste kroonika
Kurdistani Patriootlik Liit

Kurdistani Patriootlik Liit on Iraagi kurdide vasakpoolne (sotsiaaldemokraatlik) Iraani orientatsiooniga rühmitus, mille juunis 1975 asutas ja mida juhtis Jalāl aţ-Ţalabānī. 
Rühmituse põhiline mõjupiirkond on Põhja-Iraagi idaosas alad Iraagi-Iraani piiri lähedal. 
Kurdistani Patriootlik liit haldas pärast Lahesõda koos Kurdistani Demokraatliku Parteiga lennukeelutsooni kaitse all hallanud Põhja-Iraaki, mida kurdid nimetavad Kurdistaniks. 
1992. aastal sai rühmitus vabadel valimistel 102-liikmelisse Kurdistani Rahvuskokku 50 kohta.
1995. aastal tekkis Şaddām Ḩusayni võimu alt vabastatud Põhja-Iraagis kodusõda Patriootliku Liidu ja Demokraatliku Partei vahel. Mõlemad pooled püüdsid ära kasutada Iraagi Kurdistani sisenenud Iraagi ja naaberriikide vägesid. Lahingutele tegid lõpu Prantsusmaa, Suurbritannia ja USA väeüksused. 
Rühmitusele alluvas maakaitseväes teenib umbes 50 000 pešmergi, reservis on teist sama palju mehi.
Kurdistani Demokraatlik Partei

Kurdistani Demokraatlik Partei (kurdi keeles "Partiya Demokrat ya Kurdistanê") on Iraagi kurdide partei. Tegemist on sõjaväelise hõimurühmitusega, mille baasiks on Põhja-Iraagi alad, mis piirnevad Türgiga.
Partei juht on Mesûd Barzanî. 
Pärast Lahesõda haldas Kurdistani Demokraatlik Partei koos Kurdistani Patriootliku Liiduga lennukeelutsooni kaitse all Põhja-Iraaki, mida kurdid nimetavad Kurdistaniks.
Pešmerga

Pešmergad (kurdi keeles پێشمەرگە "pêşmerge" &lt; "pêş" 'millegi ees seisma' + "merge" 'surm' = 'surmasõdurid'; ka sassaniidide ajast keskpärsia pahlavi 'need kes surevad esimesena') on kurdide vabaduse ja Kurdistani iseseisvuse eest võitlevad vabatahtlikud sõdurid. 2016. aastal oli pešmergasid hinnanguliselt üle 300 000.
Põdrakanep

Põdrakanep (ladina keeles "Chamaenerion" ehk "Chamerion") on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv alamperekond.
Põdrakanep erineb teistest pajulille alamperekondadest selle poolest, et tema lehed asetsevad varrel spiraalselt, mitte vahelduvalt või männasena.
Need taimed on lillakasroosade õitega.
Eestis on tavaline ahtalehine põdrakanep ("Epilobium angustifolium"). Sellesse alamperekonda kuulub ka kolm liiki, mis Eestis ei kasva, nimelt "Epilobium conspersum", "Epilobium latifolium" (laialehine põdrakanep) ja "Epilobium speciosum".
Minevikus arvati põdrakanep omaette perekonnaks.