tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jokkker

Jokkker oli huumori- ja ristsõnaajakiri, mis ilmus 1995. aastal.
Väljaandja ja toimetaja oli Jaanus Nessler koos Jüri Pino, Erkki Kõlu ja Urmas Nemvaltsiga. 
Esimeses ja kolmandas numbris ilmus koomiks isast ja pojast, mille autor oli "Wolli" alias Jaanus Nessler. Ajakirja teises numbris ilmus veerandil leheküljel kolmepildiline koomiks Urmas Nemvaltsilt.
Ajakirja ilmus kokku kaheksa numbrit.
Maarja Undusk

Maarja Undusk (sünninimi Maarja Kross; sündinud 13. augustil 1959 Tallinnas) on eesti nahakunstnik ja luuletaja.
Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal. 
Ta on kasutanud pseudonüümi Madli Morell. 
Isiklikku.
Tema vanemad olid Jaan Kross ja Ellen Niit, vennad on Eerik-Niiles Kross ja Märten Kross, poolvend oli Toomas Niit ja poolõde on Kristiina Ross. 
Tema abikaasa on Jaan Undusk ja nende tütar on luuletaja Ingel Undusk (sündinud 27. juunil 1988).
Mihkel Kangur

Mihkel Kangur (sündinud 25. aprillil 1975) on eesti ökoloog ja poliitik, 2023–2024 erakonna Eestimaa Rohelised juht. 
Ta on sündinud ja üles kasvanud Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi Limnoloogiajaamas (tänapäeval Eesti Maaülikooli Võrtsjärve õppekeskus) järveteadlaste Külli Kanguri ja Andu Kanguri perekonnas. Ta õppis Rannu Koolis aastatel 1982–1990 ja Nõo Reaalgümnaasiumis 1990–1993. Seejärel õppis ta Tallinna Pedagoogilises Ülikoolis aastatel 1994–1999 bakalaureuseõppes ja 1999–2001 magistriõppes geoökoloogia eriala. Ta kaitses doktoritöö Tallinna Ülikoolis 2005. aastal. 
Aastatel 1993–1994 töötas ta Ridala Põhikoolis õpetajana. Ta asus tööle Ökoloogia Instituudis 1997. aastal. Samas asutuses töötas ta direktorina aastatel 2005–2015. Ökoloogia instituudi restruktureerimise järel ökoloogia keskuseks juhatas ta seda Tallinna Ülikooli Loodus- ja terviseteaduste instituudi struktuuriüksust aastatel 2015–2018. 
Ta töötab Tallinna Ülikoolis jätkusuutliku arengu dotsendina ja ökoloogia vanemteadurina. 
Ta on juhendanud nii üliõpilaste bakalaureuse-, magistri- ja doktoritöid kui ka Tallinna Ülikooli ELU projekte. 
Ta on pidanud loenguid Eesti Kunstiakadeemias ja CETYS-e ülikoolis Mehhikos.
Teadustöö põhisuunad.
Mihkel Kanguri teadustöö keskmes on olnud Eesti taimkatte ja järvede arengumustrite uurimine. Tema doktoritöö keskendus küsimustele, kuidas kajastuvad eritüübilised häiringud ja taimkatte mustrilisus järvesetetesse akumuleerunud õietolmuprofiilides ning kuidas selle informatsiooni põhjal tõsta taimkatterekonstruktsioonide täpsust. Tema andmestik on aidanud valideerida taimkatte kvantitatiivse rekonstrueerimise matemaatilisi mudeleid. Alates 2013. aastast on ta üha rohkem keskendunud jätkusuutliku arengu hariduse küsimustele.
Teaduse populariseerimine.
Mihkel Kangur on teadusaasta saadikuna esinenud korduvalt avalike sõnavõttudega meedias teaduse populariseerimiseks ning teaduse positsioonile ühiskonnas tähelepanu juhtimiseks. Ta on pidanud avalikke loenguid, esinenud koolides ja ühingutes. 
Ta on järgmiste teadust populariseerivate "Ühe minuti loengute" ja "Teadlane teab" klippide autor:
Poliitilis-ühiskondlik tegevus.
Mihkel Kangur kandideeris 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Põhja-Tallinnas Sotsiaaldemokraatliku erakonna ridades. Ta on Põhja-Tallinna linnaosakogu liige ning selle maakomisjoni liige. Ta on Elurikkuse Erakonna üks asutajaid ja eestvedajaid, 2019. aastal erakonna peaministrikandidaat.
2023. aastal sai Kangurist erakond Eestimaa Rohelised kaasesimees ja juhatuse liige. Ta lahkus 20. veebruaril 2024 erakonnast, kuna ei leidnud enam töö kõrvalt aega erakonna töösse panustada.
Jüri-Karl Seim

Jüri-Karl Seim (5. augustil 1951 Stockholm – 7. mai 2023) oli eesti insener. 
Ta lõpetas aastal 1978 Uppsala Ülikooli tehnilise füüsika erialal. 
Seim tegeles raudtee signalisatsioonide konstrueerimise ning väljaehitamisega ettevõtetes J-K Seim AB ja LM Ericsson (hilisema nimega ABB Signal AB). Samuti on ta konsulteerinud Rootsi ja Norra raudteed.
Aastatel 1991 ja 1992 oli ta Eesti Vabariigi Valitsuse nõunik.
2004. aastal valiti ta Eesti raudteeinspektsiooni peadirektoriks. Selles ametis oli ta kuni aastani 2007. 
Laulis Uppsala meeskooris Orphei Drängar. 
Osales METROO (Rootsi Metsaülikooli) algatamises ja organiseerimises.
Tunnustus.
2006. aasta veebruaris andis president Arnold Rüütel talle Riigivapi V klassi teenetemärgi.
Isiklikku.
Tema isa oli Jüri Seim, ema Mall Seim ja vend Jaan Seim.
Kalle Toompere

Kalle Toompere (sündinud 17. oktoobril 1958) on eesti kunstnik ja raamatukujundaja.
Ta kuulub Eesti Kujundusgraafikute Liitu, olnud selle juhatuse liige.
Anne Daniel-Karlsen

Anne Daniel-Karlsen (sündinud 1962) on eesti psühhiaater.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna pediaatrina.
Ta on aastail 1993–1997 olnud Tartu Maarja Kooli juhataja.
Darja Saar

Darja Saar (sündinud 13. juunil 1980 Sinimäel) on Eesti iluvõimleja, sporditegelane ja meediategelane.
Haridus.
Aastatel 1987–1994 õppis ta Semej 19. keskkoolis (Kasahstan) ning lõpetas 1998. aastal Narva Kreenholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1998–2008 õppis ta Tallinna Ülikooli riigiteaduste instituudis, kaitses magistritöö "Fokuseerivate sündmuste roll valdkonnapoliitika kujundamisel" ja sai sotsiaalteaduste magistri kraadi. 2010. aastal lõpetas Eesti Diplomaatide Kooli.
Töö ja loominguline tegevus.
Ta oli aastatel 2003–2004 Eesti eksami- ja kvalifikatsioonikeskuse lektor (kursused "Eesti valitsemisstruktuurid", "Kohalik omavalitsus") ning 2005–2006 Tallinna Ülikooli Riigiteaduste instituudi projekti "Nordic-Baltic-Russian PhD Network of Democratic Governance" projektijuht. Aastatel 2003–2008 töötas Eesti Poksiliidu peasekretärina ning 2009–2010 Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse projektijuhina. 
Aastatel 2010–2015 oli ta SA Entrum juhatuse liige, tegevjuht ja Eesti Energia noorte ettevõtlikkuse arenguprogrammi ENTRUM eestvedaja.
Aastatel 2015–2018 oli ta telekanali ETV+ peatoimetaja.
2018–2019 tegutses moebrändide eksperimentaalplatvormi Creative Narva projektijuhina, PÖFF Industry TV Beats Forum projektijuhina ja ajakirja Jana peatoimetajana. 
2019. aastast on ta Pimedate Ööde filmifestivali kõrvalfestivali KinoFF peaprodutsent ja programmijuht.
Ta on olnud ka multimeediasarja "Poleteli!" produtsent ja saatejuht (2014–2015), komöödiasarja "Lasnagorsk" tegevprodutsent (2018) ja Balti riikide talendisaate "Bravo!" peaprodutsent (2018–2019). 
Liikmesus.
Aastatel 2006–2015 oli ta Eesti Olümpiaakadeemia juhatuse liige. Alates 2013. aastast on ta Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsiooni (BPW Estonia) liige ja 2017. aastast Narva loomeinkubaatori OBJEKT nõukogu liige.
Spordisaavutused.
Ta on tulnud 1996. ja 1997. aastal Eesti meistriks iluvõimlemise rühmkavas ning olnud Eesti koondise liige. 
Aasia meistrivõistluste juunioride 4. koht rühmkavas 1994 (Seoul, Lõuna-Korea). Kasahstani juunioride koondise liige.
Seljaküla (täpsustus)

Seljaküla on või on olnud mitme Eesti küla nimi:
Seljaküla (Lihula)

Seljaküla oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Hälvati küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Lihula kihelkonda.
Umbes 1939 moodustati Lihula asundusest Seljaküla ja Ojaküla, mis mõlemad 1977 liideti Hälvati külaga.
Ojaküla (Lihula)

Ojaküla oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Hälvati küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Lihula kihelkonda.
Umbes 1939 moodustati Lihula asundusest Seljaküla ja Ojaküla, mis mõlemad 1977 liideti Hälvati külaga.
Isikut tõendavate dokumentide seadus

Isikut tõendavate dokumentide seadus (lühend ITDS) on Eesti Vabariigi seadus, mis võeti vastu 15. veebruaril 1999 ja jõustus 1. jaanuaril 2000. Seadus kehtestab dokumendikohustuse ja reguleerib Eesti Vabariigi poolt Eesti kodanikele ja välismaalastele isikut tõendavate dokumentide väljaandmist.
Eestis elaval Eesti kodanikul peab olema isikutunnistus.
O. R. Tambo rahvusvaheline lennujaam

O. R. Tambo rahvusvaheline lennujaam (IATA: JNB, ICAO: FAOR) on rahvusvaheline lennujaam Kempton Parkis Gautengi provintsis, mis teenindab Johannesburgi ja Pretoriat. Lennujaam on LAVi rahvusliku lennufirma South African Airwaysi kodulennujaam. Lennujaam teenindas 2017. aastal üle 21 miljoni reisija.
Lennujaam on asutatud 1952. aastal, kuni 1994. aastani kandis nime Jan Smutsi rahvusvaheline lennujaam.
Jüri Täht

Jüri Täht (26. mai 1930 Tartu – 29. november 2022) oli eesti tšellist.
Noorus.
Ta alustas tšelloõpinguid Viljandis. 1941. aastal emigreerus perega Saksamaale. Seal jätkas ta tšelloõpinguid. Eesti tšellist tuli 12-aastaselt Stuttgardis toimunud muusikavõistlusel oma vanuserühmas esimesele ja üldarvestuses teisele kohale. Ta lõpetas 1947. aastal Geislingeni gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1948–1950 Stuttgardi muusikakõrgkoolis. 1951. aastal emigreerus Ameerika Ühendriikidesse. 
Elu Ameerika Ühendriikides.
1958. aastal sai ta Manhattani muusikakoolis magistrikraadi. Muu hulgas mängis ta Don Shirley Trios, kellega ta tegi ringireise Põhja-Ameerikas ning asendas tšelliste Radio City Music Hallis. 
Ta on olnud laval koos Marlene Dietrichi, Frank Sinatra, Tom Jonesi ja Paul Ankaga. Ta töötas muusikaliorkestrites New Yorgis Broadwayl ning Ameerika Hääle eestikeelsete saadete toimetuses. 
Ta on filmi "Roheline raamat" kõrvaltegelase prototüüp.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Carmen Täht (1933–2023), kelle isa oli Tartu Muusikakooli rajaja August Nieländer.
Andres Udal

Andres Udal (sündinud 8. juulil 1955 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1978. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal, spetsialiseerudes selle juures meditsiinielektroonikale.
1992. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis magistritöö "Jõupooljuhtseadiste numbriliste mudelite väljatöötamine ja rakendamine" (juhendaja Enn Velmre) ning sai magistrikraadi.
1999. aastal kaitses ta TTÜ-s väitekirja "Pooljuhtseadiste numbriliste mudelite väljatöötamine ja rakendamine seadiste teoorias ja disainis" (juhendaja Enn Velmre) ning sai doktorikraadi.
Elektroonikateadlasena on tema töö olnud seotud pooljuhtseadiste numbrilise modelleerimisega, sel alal on ta pikka aega olnud elektroonikateadlase Enn Velmre peamine kaastöötaja.
Alates 2005.aastast on ta publitseerinud palju töid pooljuht-kvantstruktuuride alal. Lisaks sellele on ta tegelenud mobiilsete laboritega täiendatud e-õppe süsteemidega, isesõitvate autode ja laevade uuringutega ning viimastel aastatel biotehnoloogia mõõtesüsteemide arendamisega. 
Ta on mitme magistriõppe ja doktoriõppe kursuse õppejõud, rohkem kui 120 teaduspublikatsiooni autor või kaasautor.
Suursoo küla (Häädemeeste)

Suursoo oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Soometsa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pärnu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Soometsa külaga.
Umbes enne 1939 kandis küla nime Soo küla.
Minapilt

Minapilt on psühholoogias inimese ettekujutus endast ja oma võimetest. Minapilt koosneb uskumustest ja teadmistest oma välimuse, tausta, päritolu, oskuste, huvide, võimete ja teadmiste kohta. Minapilt ja enesehinnang on otseses seoses – üks mõjutab teist ja vastupidi, kuid need on erinevad mõisted. Minapilt aitab juhtida, kontrollida ja reguleerida inimese tegevusi ja mõjutab inimese kohanemist uute olukordade, inimeste ja tegevustega.
Minapilt ei ole kaasa sündinud, vaid kujuneb välja elu jooksul, inimene õpib end tundma terve elu ja muutub aja jooksul.
Minapilt on tähtis suhete loomisel ja arendamisel. Inimesed kalduvad nägema teisi sarnastena nagu nad tajuvad ja hindavad ennast. Selle aluseks võetakse näiteks tajutavate omaduste olulisus endale või analoogsus – teiste üle otsustatakse selle järgi, kuivõrd sarnased nad on tajuja endaga.
Ka minapildi kujunemist mõjutavad inimesele oluliste inimeste hinnangud ja arvamused.
Terve minapildiga inimese tunnused.
Kui inimese minapilt on täiesti terve, siis selle tulemusena on täiskasvanud inimesel
Kiigumõisa

Kiigumõisa (ka Kiigemõisa) oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Oeti küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Madise kihelkonda. Küla oli kaotatud 1940. aastateks, mil see oli liidetud Oeti külaga.
On teada, et 1585 rajati küla juurde mõis (Vehestfehr oder Kykemoise).
Merli Vajakas

Merli Vajakas (kuni 2021. aastani Merli Antsmaa, sündinud 6. detsembril 1986 Pärnus) on eesti suhte- ja kultuurikorraldaja.
Merli Vajakas on tegutsenud festivali Jazzkaar projektijuhina, A-tiimi kommunikatsioonis suhtekorralduse projektijuhina. Ta on Open Room Agency juht ja selle kaudu artisti RÜÜT manedžer. Ta on olnud ka muusiku ja helilooja Tuulikki Bartosiki mänedžer. 2024. aastal osales tema firma Open Room Agency rahvusvahelises HEMI inkubaatoris.
Merli Vajakas oli Rapla kultuurifestivali SÄRIN sünni juures esimesed aastad. 2023. aastal naasis ta Rapla kultuurifestivali SÄRIN meeskonda kommunikatsioonijuhina, 2024. aastal juhib seal turundus- ja kommunikatsioonimeeskonda. 
2024. aasta seisuga töötab ta Tallinna Ülikoolis teaduskommunikatsiooni peaspetsialistina.
Aastatel 2015–2020 oli Merli Antsmaa Eesti Kultuurikorraldajate Liidu juhatuse liige.
Kirikuküla (Vinni)

Kirikuküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Kannastiku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kannastiku külaga.
Küla on mainitud 1871 ("Kirrikokülla"). 1939 liideti Kirikukülaga Kirikuvalla küla.
Külas on sündinud kunstnikud Kristjan ja Paul Raud.
Digitaaldokument

Digitaaldokument ehk elektrooniline dokument ehk e-dokument on elektrooniliste seadmete abil loodud ning andmekandjale talletatud dokument, mida saab erinevalt paber- või analoogkandjal olevast dokumendist jaotada kolmeks iseseisvaks osaks:
eIDASe järgi on e-dokument mis tahes elektroonilisel kujul säilitatav sisu, eelkõige teksti või heli visuaal- või audiovisuaalsalvestis. E-dokumenti ei tunnistata õiguslikult kehtetuks ega kohtumenetlustes tõenduskõlbmatuks ainuüksi seetõttu, et see on elektroonilisel kujul (eIDASe artikkel 46). E-dokumendid on olulised piiriüleste e-tehingute edasiarendamiseks siseturul.
Digitaaldokumente luuakse tavaliselt kontoritarkvaraga, mis võib olla paigaldatud arvutisse ja/või on veebipõhine (näiteks Google Drive). Kõige levinum elektrooniliste dokumentide lugemise vorming on PDF, sest see on arvuti riist- ja tarkvaraplatvormist sõltumatu.
Laeva (Pilistvere)

Laeva oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Arkma ja Ollepa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pilistvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see põhiosas liideti Arkma külaga ja väiksem osa Ollepa külaga.
Jüri Leesment

Jüri Leesment (sündinud 5. märtsil 1961 Jõgeval) on eesti luuletaja ja ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1985. aastal eesti keele ja kirjanduse erialal.
Muu hulgas on ta kirjutanud sõnad Alo Mattiiseni isamaalistele lauludele. Nende seas on "Ei ole üksi ükski maa", "Eestlane olen ja eestlaseks jään", "Isamaa ilu hoieldes" jt. Tema tekste on viisistanud Ultima Thule, Riho Sibul, Indrek Kalda, Andres Valkonen jt.
Avaldanud luulekogud "Vihm ei võõrasta" (1990), "Saada mind kiusatusse" (2007), "Täna mängime elu" (2018) ja "Need kel pole ükstapuha" (2024) ning koos Paavo Kanguriga elulooraamatu "Mässav vabaduslaulik" (2018) ning koostanud koos Toomas Muruga raamatu "Ajaga silmitsi" (2010).
Töötanud ajakirja Kultuur ja Elu ning ajalehtede Vooremaa, Tartu Linnaleht ja Viimsi Teataja peatoimetajana, Maalehe arvamustoimetajana, Raadio Vaba Euroopa kommentaatorina, Tallinna Polütehnilise Instituudi arhiivi juhatajana ja Siseministeeriumi nõunikuna.
Isiklikku.
Jüri Leesment ja Alo Mattiisen olid koolis pinginaabrid ning töötasid hilisemas elus palju koos.
Leida Lepik

Leida Lepik (13. detsember 1968 – 14. märts 2022) oli eesti geograaf ja kartograaf.
Ta lõpetas 1991. aastal Tartu Ülikooli geograafina.
Ta oli kaardikirjastusfirma Regio juhataja.
Soome sepp

Soome sepp on müütiline tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Teda on mainitud eepose kuuendas loos (Mõõga ostmine. Liigud ja taplus. Tamme raiumine.).
Seejärel, kui Kalevipoeg oli hukanud Tuuslari, keda ta kahtlustas oma ema röövimises, nägi ta unes, et ema on hukkunud. Kurval meelel hakkas vägimees kodu poole samme seadma. Siis tekkis tal mõte muretseda endale hea mõõk kuulsa Soome sepa käest. Kolm päeva eksles ta laantes kuni vanaeit talle teed juhatas. Ta leidis Soome sepa koja orust kõrge mäe ääres, kus: 
Vana kuulus Soome seppa,
Tahmamusta taadikene,
Püüdis kolme poja seltsis
Sepilista sobitada, 
Kalevipoeg soovis jõudu tööle, Soome sepp aga püüdis arvata, kus kandist külaline on. Kalevipoeg kavaldas vastusega ja teatas sellise mõõga ostu soovist, mis mehe käes ei murdu. Kõik prooviks toodud mõõgad aga purunesid vastu kaljut lüües. Soome sepp imestas ja tõi lõpuks välja mõõga, mida oli tagunud seitse aastat:
Anna aega, vennikene!
Küllap leian mõõga kirstust,
Sõjasaha salakambrist
Suure rammu sarnaliseks,
Võimsa väe vääriliseks,
Kui sul rohkest kulda kotis,
Hõbe lunastusehinda,
Kalevipoeg lubas tasuda vääriliselt. Seejärel peeti võõruspidu, mis kestis seitse päeva ja kus joodi rohkelt humalavett. Kalevipoeg hakkas kiitlema oma seiklusega Saarepiiga juures, mis pahandas Soome sepa vanemat poega. Kerkis tüli, mille käigus sepa poeg ostetud mõõga kaudu surma leidis. Soome sepp needis kuritöö eest Kalevipoja ära:
Saagu, saagu, ma sajatan,
Saagu sind sõjariist surmama,
Terav raud sind tappemaie,
Saagu sulle salamahti
Mõõgast sündima mõrtsukas,
Valatud verest vaenlane!
Paluküla (Pilistvere kihelkond)

Paluküla oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Kirivere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pilistvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kirivere külaga.
Asulat on mainitud 1721 ja 1797 (Pallo).
Uniküla (Väike-Maarja)

Uniküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Avispea küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Avispea külaga.
1920. aastatel tekkis Uniküla mõisa asemele Uniküla asundus.
Võnnusvere

Võnnusvere (kohalikus pruugis Võnusvere) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Avispea küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Avispea külaga.
Asulat on mainitud 1469 (Vevestever), 1796 (Woñusfer), 1871 (Woeñaswerre).
Võiduküla (Läänemaa)

Võiduküla oli küla Läänemaal. Küla jääb tänapäeval Ehmja küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Martna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ehmja külaga.
1920. aastatel tekkis endise Ehmja mõisa maadele Ehmja asundus, mis umbes 1939 nimetati Võidukülaks.
Vetevaim

Vetevaim on müütiline tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Teda on mainitud eepose kümnendas loos (Kikerpära soo. Vetevaimu kuld. Jõukatsujad. Võlatasumine Soom., Ilmaneitsi sõrmus.).
Kui Kalevipoeg läks uut hobust ostma, jõudis ta Kikerpära soosse, kus pahareti pojad omavahel tülitsesid, kuna ei osanud sood ära jagada. Pahareti pojad palusid Kalevipoega soo õiglaselt ära jagada. Alevipoeg asus piire välja mõõtma. Vetevaim pistis pea vee alt välja ja küsis mis teoksil. Alevipoeg vastas, et tahab jõevee seisma panna. Vetevaim paluma:
Jäta jõgi paelumata,
Vetevoolu võrkumata,
Käigid kinni kütkemata,
Teekesed takistamata,
Sissekäigid sidumata,
Alevipoeg küsis, mis tasuks on, kui töö katki jätab. Vetevaim vastu, et ütle ise hind. Lepiti kokku järgmisel hommikul toob vetevaim taalreid kaabupesa jagu. Alevipoeg tegi öösel süllasügavuse augu ja kattis kaabuga, millel auk põhjas. Vetevaim tõi kuuel korral raha, kuid kaabut täis ei saanud. Kuna raha sai otsa palus vetevaim sügiseni pikendust. Alevipoeg ei olnud nõus ja lubas jõevee seisma panna. Vetevaim kutsus ta oma ema juurde, kes pidi raha andma. Alevipoeg saatis varjuriiki kannupoisi, kes jäi vetevaimu vendade kätte, kuid sai hiljem kavalusega sealt tagasi tulema. Kannupoiss ja vetevaim kohtusid Kalevipojaga ning hakati jõudu proovima. Esiteks visati linguga kivi. Vetevaim viskas Võrtsjärve kaldale, aga Kalevipoeg Peipsi järve äärde. Siis veeti vägikaigast. Vetevaim ei jõudnud Kalevipoega maast lahti tõmmata. Kalevipoeg seevastu :
Tõmbas korra tõsiselta,
Viskas vetevaimukese
Nagu tühja takukoonla
Tuule tiivul tuiskamaie.
Pea käis korra kukerpalli,
Jalatallad vastu taevast,
Mees kui lindu lendamaie.
Veeres, liugles seitse versta,
Uduvere (paikkond)

Uduvere on paikkond Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupi alevi kirdeosas. 
Uduvere küla on nimetatud sealse endise Uduvere mõisa järgi. 20. sajandi algul oli Uduvere aleviku staatuses ja hiljem küla staatuses.
Nikki Haley

Nimrata Nikki Haley (neiupõlvenimega Randhawa; sündinud 20. jaanuaril 1972) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja diplomaat, kes oli aastatel 2011–2017 116. Lõuna-Carolina kuberner (ühtlasi esimene Lõuna-Carolina naiskuberner). Aastatel 2017–2018 oli Haley 29. Ameerika Ühendriikide suursaadik ÜRO-s.
Varem on ta olnud ka Lõuna-Carolina Esindajatekoja liige.
Perekond ja haridus.
Haley vanemad Ajit Singh Randhawa ja Raj Kaur Randhawa on Indiast pärit sikhi immigrandid.
1994. aastal lõpetas ta Clemsoni Ülikooli bakalaureusekraadiga raamatupidamises.
Karjäär.
2012. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel peeti Haleyt üheks võimalikuks vabariiklaste presidendikandidaadi Mitt Romney valikuks asepresidendi ametikohale, kuid Haley ütles intervjuus meediale, et keeldub kõikidest analoogsetest pakkumistest, sest soovib jätkata tööd kubernerina.
23. novembril 2017 määras president Donald Trump Haley Ameerika Ühendriikide suursaadikuks ÜRO-s. 25. jaanuaril 2017 kinnitas Ameerika Ühendriikide Senat Haley ametisse 96 poolt- ja 4 vastuhäälega. 9. oktoobril 2018 teatas Haley, et astub 2018. aasta lõppedes ametist tagasi.
Ta kavatseb kandideerida 2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.
Tunnustus.
2016. aastal valiti Haley ajakirja Time poolt 100 kõige mõjuvõimsama inimese hulka.
Isiklikku.
Tema abikaasa on aastast 1996 Michael Haley. Neil on kaks last.
Valdeko Lukken

Valdeko Lukken (sündinud 30. juunil 1974) on eesti maastikuarhitekt.
Ta on Eesti Maastikuarhitektide Liidu asutajaliige.
Eesti Maastikuarhitektide Liit

Eesti Maastikuarhitektide Liit on 24. märtsil 2003. aastal loodud Eesti maastikuarhitektide ja maastikuarhitektuuriteadlaste loominguline erialaühendus.
Mulgi (Halliste kihelkond)

Mulgi (ka Põlde-Mulgi) oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Põlde küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Halliste kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põlde külaga.
Akadeemiake

Akadeemiake on õpilaste uurimistöid avaldav eestikeelne teadusajakiri. 
Akadeemiake on eelretsenseeritav teadusajakiri, mille vabatahtlikku toimetuskolleegiumi kuuluvad Tartu Ülikooli magistrandid, doktorandid ja doktorikraadiga töötajad eri valdkondadest.
Akadeemiake avaldab tavanumbrites üldjuhul põhikooli- ja gümnaasiumiastme õpilaste uurimistöid. Erinumbrites avaldatakse ka algklassiõpilaste töid.
Ajalugu.
Akadeemiake alustas tegevust 2007. aastal. Ajakirja asutamisel seati eesmärgiks lisaks õpilaste teadusega kokkupuutumise soodustamisele kasvatada ka tulevast lugejaskonda ajakirjale Akadeemia.
Alates 2011. aastast ilmub Akadeemiake üksnes veebiajakirjana. Otsus tehti, et tagada ajakirja parem levik. Veebis kättesaadavaks tehti ka kõik varasemad Akadeemiakese numbrid.
2014. aastal valmis Akadeemiakese eestvõttel õppefilm "Kuidas teha uurimistööd".
Alates 2017. aastast on Akadeemiakeses ilmunud uurimistööde kokkuvõtteid avaldatud ka teadusportaalis Novaator.
Suhtluse ajalugu

Suhtluse ajalugu on sisesuhtluse eellugu.
Claude E. Shannon soovis parandada informatsiooni edastuse kvaliteeti (telefon, telegraaf). Tema teooriast tulid välja ka suhtluse (kommunikatsiooni) põhilised elemendid: allikas, teade, edastaja, signaal, müra, kätte saadud signaal ja saaja. Suhtlust defineeritakse kui protsessi, mille käigus üks mõistus mõjutab teist. Infoallikas -&gt; teade-&gt; edastaja -&gt; signaal -&gt; müra -&gt; saadav signaal -&gt; saaja -&gt; teade-&gt; sihtkoht. Wilbur Schramm rajas pärast II maailmasõda Iowa ülikoolis kommunikatsiooniõppe, hiljem Illinoisis ja Stanfordis, rajas kommunikatsiooniuuringute instituudi, doktoriõpingute programmi, juhendas uurimistöid, kirjutas raamatuid ja defineeris valdkonda. Tema raamatust "Communication in modern Society" 1948 sai uue valdkonna esimene õpik. Tema tsiteeritum raamat on „Process and Effects of Communication”.
suhtlusest on välja arenenud asutuse-/ettevõttesisene suhtlus ehk sisesuhtlus, mille eelkäija on (massi)kommunikatsioon. Spetsiifiliselt hakati sellest rääkima alates 1930. aastatel. Eraldi suunana arenes välja läbi ärisuhtluse ja -informatsiooni vahetamise, kus enam tunti huvi ärialase suhtlemise ja kirjakeele vastu. Nobeli auhinna laureaat Herbert Simon kirjutas „organisatsiooni kommunikatsiooni süsteemist” 1947. aastal, väites, et suhtlemine – sisekommunikatsioon on organisatsiooni jaoks hädavajalik. Georgy Bateson (inglise antropoloog) uuris suhetepõhist kommunikatsiooni võttes aluseks küberneetilise teooria. 1951 mainiti eraldi, et sisekommunikatsioon aktiviseerib organisatsiooni. 1953 kirjutas ökonomistist Kenneth Boulding, et organisatsioon koosneb sisekommunikatsiooni süsteemist ja selles on oma jõud. 1954 noor Chris Argyris kirjutas seoses personali ja organisatsiooniga, et sisekommunikatsioon on organisatsiooni spetsiaalne osa, mis hõlmab ülemuse ja alluva suhteid ning neis tuleb olla tähelepanelik, kuna paljud asjad asutuses toimivad eelneva abil.
Kommunikatsioonijuhtimine

Kommunikatsioonijuhtimine ehk suhtluse juhtimine on plaanipärane tegevus suhtluse kontrollimiseks eesmärgiga saavutada kommunikaatorile sobiv mõju.
Peamiselt räägitakse kommunikatsioonijuhtimisest kui organisatsioonide kommunikatsioonitegevuse strateegilisest juhtimisest, eriti avalikus ja kolmandas sektoris. Kommunikatsioonijuhtimine sisaldab kommunikatsioonistrateegia ja -projektide kavandamist ja elluviimist.
ISO 9362

ISO 9362 on ettevõtete tunnuskoodide (inglise keeles Business Identifier Codes, lühend BIC) standardvormingu (tuntud ka kui SWIFT BIC, BIC-kood, SWIFT-ID või SWIFT-kood) definitsioon, mille on tunnustanud Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (International Organization for Standardization ehk ISO). See on unikaalne tunnuskood finants- ja mitte-finantsasutustele.
SWIFT on akronüüm nimest Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication. ISO on määranud SWIFT-i kui BIC-koodi registreerimise asutuse. Mittefinantsasutusele määratud kood võib olla ka tuntud kui ettevõtte olemuse identifikaator (Business Entity Identifier ehk BEI). Neid koode kasutatakse pankadevahelistes rahaülekannetes, eriti rahvusvaheliste ülekannete puhul, aga ka muude pankadevaheliste sõnumite vahetamisel. Koode võib mõnikord leida ka kontoväljavõtetelt.
Struktuur.
Eelmine väljaanne oli ISO 9362:2009 (dateeritud 01.10.2009). 
SWIFT-kood on 8 või 11 märki, mis koosneb
Kui on antud kaheksakohaline kood, võib eeldada, et see viitab algkontorile.
SWIFT Standards, mis on SWIFTi allharu, vastutab SWIFT-koodide registreerimise eest. Ka nüüdset ettevõtte tunnuskoodi (BIC) kutsutakse sageli jätkuvalt SWIFT-aadressideks või -koodideks.
2009. aasta uuendusega laienes ISO 9362 käsitlusala, et hõlmata ka mittefinantsasutusi. Enne seda kasutati lühendit "BIC" tavaliselt lühendina sõnadest Bank Identifier Code.
Olemas on üle 7500 "live"-koodi (partneritele, kes on aktiivselt ühendatud BIC-võrku) ja hinnanguliselt 10 000 täiendavat BIC-koodi, mida saab kasutada manuaalseteks tehinguteks.
2009. aasta versioon on nüüd asendatud viimase väljaandega (ISO 9362:2014, dateeritud 01.12.2014).
Näited.
Deutsche Bank on rahvusvaheline pank, mille peakontor asub Frankfurdis Saksamaal. Selle harukontori SWIFT-kood on DEUTDEFF, kus
Deutsche Bank kasutab 11-kohalist laiendatud koodi ja on määranud harukontoritele või töötlemispiirkondadele individuaalsed laiendatud koodid. See võimaldab makse suunata konkreetsesse kontorisse. Näiteks DEUTDEFF500 suunaks makse otse Deutche Banki kontorisse, mis asub Bad Homburgis.
Danske Bank on Taani peamine pank, mille peakontor asub Kopenhaagenis. Selle peakontori SWIFT-kood on DABADKKK:
BIC-il põhinev 12-kohaline SWIFTNet FIN-aadress.
Et tuvastada oma võrgu lõpppunkte, kasutab SWIFT ka 12-kohalist koodi, mis on tuletatud asutuse BIC-koodi põhjal. Selline kood koosneb BIC8-st, millele järgneb ühekohaline kood, mis identifitseerib loogilist terminali (LTC), või lokaalne sihtpunkt, ja kolmest märgist koosnev allharu kood. Need BIC12-koodid ei ole osa ISO standarditest ja on asjakohased ainult sõnumite platvormi kontekstis.
Kasutus.
Ettevõtte tunnuskoodid on kasutusel peamiselt finants- ja mittefinantsasutuste kindlakstegemisel igapäevase äritegevuse osana, kui tehingu elukaar koosneb ühest või mitmest institutsioonist.
Avanduse asundus

Avanduse asundus oli asundus Virumaal. Asundus jääb tänapäeval Simuna aleviku alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Asundus kaotati 1977, mil see liideti Simuna alevikuga.
Asundus rajati 1920. aastatel Avanduse mõisa maale.
Anatoli Rjabov

Anatoli Rjabov (16. aprill 1894 Lobaski küla, Itšalki rajoon – 23. mai 1938 Saransk) oli ersa keeleteadlane, pedagoog ja ühiskonnategelane. Ta normeeris ersa kirjakeelt ja koostas ladina tähestikul põhineva ersa kirjakeele projekti.
1916. aastal lõpetas ta Nižõni pedagoogilise instituudi ning töötas seejärel õppejõuna Omski õpetajate seminaris. 1924–1930 töötas Vene NFSV rahvusvähemuste nõukogu mordva büroo metodistina, 1934–1937 oli ta Saranski agropedagoogilise instituudi mordva keelte õppetooli juhataja. Ta tegi koostööd Dmitri Bubrihi ja Jevgeni Polivanoviga.
Rjabov on mitme õpiku ja sõnaraamatu autor. Ta oli Mordva õpetajate 1924. ja 1925. aasta kongressi üks organisaatoreid.
Ta arreteeriti 1937. aastal süüdistatuna spioneerimises Soome ja Eesti kasuks. 23. mail 1938 mõistis NSV Liidu Ülemkohtu Väljasõidukolleegium Rjabovi surma mahalaskmise läbi. Tema hauda pole siiani leitud. Ta rehabiliteeriti 1956. aastal.
1993. aastast tähistatakse Anatoli Rjabovi sünniaastapäeval, 16. aprillil ersa keele päeva.
Alain Palluce

Alain Palluce on luksemburgi ujumistreener ja endine käsipallur.
1992. aastal ta mängis Luksemburgi käsipallikoondises 3 kohtumist.
Karel-Sander Kljuzin

Karel-Sander Kljuzin (sündinud 12. aprillil 1999 Värskas) on eesti kergejõustiklane ja orienteeruja. 
Sporditulemused.
Karel-Sander Kljuzin on võitnud noorte, juunioride ja noorsoo vanuseklassides kergejõustiku Eesti meistrivõistlustelt 15 kuld-, 5 hõbe- ja 4 pronksmedalit, orienteerumise Eesti meistrivõistlustelt 9 kuld-, 7 hõbe- ja 4 pronksmedalit.
Muud.
Ta on mänginud episoodilist rolli mängufilmis "Kirsitubakas" (2014).
Ellipsoid

Ellipsoid on kolmemõõtmeline kujund, mille ristlõiked on ellipsid ja ringid. Ellipsoidil on kolm telge, mis lõikuvad või ristuvad ellipsoidi keskel. Iga telg on risti kahe teise telje suhtes ja ellipsoid on sümmeetriline ümber kõigi kolme telje. Pöörates ellipsoidi täpselt 180° ümber oma telje, ei muutu selle välimus. Ellipsoide on nelja tüüpi, iga ellipsoidi iseloomustab kindel suhe.
Ellipsoidi tüübid.
Ellipsoid on matemaatiline pind, mille kõik lõiked tasandiga on ringjooned või ellipsid; ka selle pinnaga piiratud keha. Juhul kui ellipsoidi kaks pooltelge on võrdsed, siis on ta pöördellipsoid aga kui kõik kolm pooltelge on võrdsed, siis kerapind ehk sfäär. Ellipsoidi ruumala valem on V = 4/3 "πabc", kus "a", "b" ja "c" on ellipsoidi poolteljed.
Ellipsoide on nelja tüüpi:
Maaellipsoid.
Maa tõelisele ku­jule lähedane lapik pöördellipsoid, mida kasutatakse ma­temaatilise abipinnana geodeetiliste põhivõrkude ra­jamisel. Maaellipsoidi mõõtmete täpsustamiseks kasutatakse kraadimõõtmisi, astronoomilisi vaatlusi ning Maa tehiskaaslaste or­biitide mõõtmise ja gravimeetriliste mõõtmiste and­meid. 
Maaellipsoidile on esitatud järgmised nõuded: 
Eristatakse üldist maaellipsoidi, mis kõige täpsemini vastab geoidi kujule, ja referentsellipsoidi. Maapealse punkti asukoha maaellipsoidil määravad geodeetilised koordinaadid (geograafilised koordinaadid) "В" ja "L" ning kõrgus "H" (punkti kaugus maaellipsoidi pinnast piki selle normaali).
Omafinantseerimine

Omafinantseerimine on omaosalus mingisse asja investeerimisel. 
Omafinantseering on rahasumma, mis peab laenu taotlejal endal olemas olema. Näiteks pankadel on inimesele laenu andmiseks nõue omafinantseeringule eesmärgiga tagada laenu tagasimaksmine. Reeglina on omafinantseeringu suurusjärk 10–30% ostetava vara (maja, korteri) turuväärtusest. Seejuures on võimalik ka 0% omafinantseering, kuid seda lisatagatise olemasolul. Suurema omafinantseeringu olemasolu muudab inimese panga jaoks usaldusväärseks kliendiks ja tõenäolisemaks muutub pangalt laenusaamise võimalus. Väiksema omafinantseeringuga laenu võtmise korral tuleb reeglina kliendil hiljem pangale suurem summa koos intressidega tagasi maksta.
Omafinantseerimine võib olla ka investeeringuks vajalik töö, mille teevad taotleja ettevõtte töötajad (tööosalus). Omafinantseerimine on nõutud enamiku rahataotluste ja projektide eelarvete puhul, sh Euroopa Liidu struktuuritoetuste projektide puhul. Omafinantseering on toetuse saaja või partneri rahaline või rahaliselt mõõdetav panus projekti. Omafinantseeringu hulka arvatakse ainult toetuse saaja või partneri tehtavad abikõlblikud kulud. Omafinantseeringut toetuse hulka ei arvata, samuti ei saa toetust kasutada omafinantseeringuks.
Omafinantseerimine võib tähendada ka mingi asja täielikku iseseisvat finantseerimist. See tähendab, et inimene leiab iseseisvalt rahalised vahendid ehk finantsid, millega rahastada plaanitavat projekti või tegevust. Näiteks tasulises kõrgkoolis õppimist, kus inimesel tuleb ise oma õpingute eest tasuda, võib pidada antud tegevuse omafinantseerimiseks.
Keeletoimetamistalgud

Keeletoimetamistalgud on artiklite keeletoimetamise võistlus eestikeelses Vikipeedias. Osaleda võivad kõik, mitte ainult kutselised keeletoimetajad.
Seni on võistlus toimunud seitse korda. 2018.–2020. aastal pani auhinnad välja Tartu Hansa Rotary Klubi, eriauhinnad tulid Tartu Ülikooli Miljon+ projektilt. Alates 2020. aastast annab MTÜ Wikimedia Eesti auhinna parimale uuele tulijale. 2021.–2023. aastal tunnustas kommunikatsioonibüroo Past ja Partnerid tunnustusmüksuga neljanda koha saajat 2024. aastal pani tunnustusmüksu välja Wikimedia Eesti.
Talguid korraldavad Tartu Ülikool, Eesti Keeletoimetajate Liit ja Wikimedia Eesti ning need algasid Vikipeedia edendamise projekti Miljon+ osana. Talguid toetab Haridus- ja Teadusministeerium.
Vikipeedia keeletoimetamistalgud ja selle eestvedaja Ann Siiman pälvisid kaaslaureaadina aasta keeleteo peaauhinna 2021. aasta eest.
Sara Rue

Sara Rue (sünninimega Sara Schlackman; sündinud 26. jaanuaril 1979 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Tema tuntumad rollid on Carmen Ferrara sarjas "Popular" ja Claude Casey sarjas "Less than Perfect". 2011. aastal mängis ta telesarjas "Shedding for the Wedding". Tal oli korduv roll komöödias "Rules of Engagement", kus ta mängis Brendat, pesapallivõistkonna mängijat ja Jeff Binghami parimat sõpra. Tal oli ka roll Kimina lühiajalises situatsioonikomöödias "Malibu Country" ja peaosa komöödiasarjas "Impastor".
Noorus.
Sara Rue sündis New Yorgis. Tema ema oli linnavalitsuse töötaja ja kunagine näitleja Joan Schlackman (neiupõlvenimega Rue) ja isa lavastuskunstnik Marc Schlackman. Perekonna kahest tütrest vanimana kasvas ta üles New Yorgis, kus tema vanemad olid aktiivsed Broadway teatris. Rahvuselt on ta juut.
Isiklikku.
Rue abiellus 2011. aastal Kevin Price'iga. Tal on kaks last: Talulah Rue Price ja Adelaide Rue Price.
Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia

Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia ("lüh" AMPAS või Akadeemia) on organisatsioon, mida tuntakse eeskätt iga-aastaste Akadeemia filmiauhindade (Oscarite) jagamise järgi. Akadeemia asutati 11. mail 1927 Californiaas (USA).
Akadeemia loomise idee tuli tollaselt Metro-Goldwyn-Mayeri juhilt Louis B. Mayerilt.
Asutajad.
Kõik, kes osalised 1927. aastal esimesel ametlikul banketil, mille korraldas Louis B. Mayer, kutsuti akadeemiat asutajate hulka.
Presidendid.
Presidendid valitakse üheks aastaks ning neid ei tohi valida järjest enam kui neljaks aastaks.
Carlos Jürgens

Carlos Jürgens (sündinud 27. oktoobril 1998 Tartus) on eesti korvpallur.
Jürgens alustas korvpallikarjääri oma sünnikohas Tartus. Ta on Erkmaa Korvpallikooli kasvandik, mänginud G4S Noorteliiga meeskonnas ja 2018. aasta sügisest alustas karjääri USA üliõpilasliigas NCAA Oklahomas Oral Robertsi ülikoolis.
Oma esimesel ülikooliaastal kogus Jürgens Oral Roberts Golden Eagles'i ridades keskmiselt 22,4 minuti jooksul 4,6 punkti, võttis 1,8 lauapalli ja jagas kaaslastele 2 tulemuslikku söötu mängus. Teisel ülikooliaastal võttis Jürgens vaheaasta ehk ta "redshirt"'is.
2021. aastal sai Carlos Jürgensi kodumeeskond Oral Roberts Golden Eagles USA üliõpilasliiga NCAA kõrgeima divisjoni finaalturniirile, kui oma konverentsi finaalmängus alistati 75:72 North Dakota State Bison. Algviisikus alustanud Jürgens sai mänguaega 36 minutit, mille jooksul viskas ta kaheksa punkti (kahesed 2/6, kolmesed 1/3, vabavisked 1/1), võttis maha enda NCAA-karjääri tippmarki märkivat üheksa lauapalli, andis kaks resultatiivset söötu ning blokeeris ühe vastaste pealeviske.
Pernova Hariduskeskus

Pernova Hariduskeskus (ka "Pärnumaa Keskkonnahariduskeskus") on Pärnus asuv huvikool, mis koondab enda alla huvitegevuse loodus- ja täppisteaduste valdkonnas. Huvikooli alla kuuluvad Pernova Loodusmaja, Pernova Tehnikamaja ja Pernova Motomaja.
Pernova Hariduskeskuse ajalugu ulatub 1948. aastasse.
2015. aasta suvel sai huvikooli uueks nimeks Pernova Hariduskeskus. Pernova nimi tuleneb Pärnu ajaloolisest nimest Pernau ja ladinakeelsest sõnast "nova" 'uus'.
2021. aasta märtsis koorusid hariduskeskuse loodusmajas eksootilised liblikad.
2021. aasta aprillis tekkisid akvaariumi kolimisel töötajatel mürgistusnähud.
Stanislav Grof

Stanislav Grof (sündinud 1. juulil 1931 Prahas Tšehhoslovakkia Vabariigis) on tšehhi päritolu Ameerika Ühendriikide psühhiaater, psühholoog ja psühhoanalüütik.
Ta on transpersonaalse psühholoogia rajajaid ja muutunud teadvusseisundi uurimise algatajaid. Ta on jätnud tähelepanuväärse jälje psühholoogia arengusse. Ta on kirjutanud raamatuid (tõlgitud 23 keelde), viinud läbi holotroopse hingamise ja transpersonaalse psühholoogia õppeseminare professionaalidele ning pidanud üle maailma loenguid ja seminare.
Ta oli aastatel 1989–2004 Rahvusvahelise Transpersonaalse Assotsiatsiooni president. 
Haridus- ja töökäik.
Grof lõpetas 1956. aastal Prahas Karli ülikooli meditsiinikooli meditsiinidoktori (MD) kraadiga. 1965. aastal kaitses ta Tšehhoslovakkia Teaduste Akadeemias filosoofiadoktori (Ph.D.) kraadi meditsiinis. Väitekiri käsitles psühhedeelsete ainete kliinilisi kasutusviise. 
Seejärel töötas ta psühhoanalüütikuna. Aastatel 1967–1969 oli ta külalisarst ja -teadlane Johns Hopkinsi Ülikoolis Baltimore'is USA-s. Seejärel töötas Marylandi psühhiaatrilise uurimiskeskuse psühhiaatriauuringute juhina. 
1973. aastast elab ja töötab Grof California osariigis. 1994. aastast töötab ta San Franciscos asuva California Integraalsete Uuringute Instituudi (CIIS) psühholoogiaprofessorina.
Tunnustus.
Auliikmesus.
Ta on valitud Venemaa Psühholoogiaühingu auliikmeks.
Isiklikku.
Tema abikaasa Christina Grof (1941–2014) oli psühholoog, kes on abikaasaga kahasse kirjutanud teadusartikleid ja mitu transpersonaalse psühholoogia raamatut.
Teller

 
Teller on pangakontoris klienditeenindaja, kelle ülesandeks on teenindada ja nõustada panga kliente. 
Telleri, nagu ka muude klienditeenindajate töö ettevõtte maine kujundamisel on vastutusrikas, sest pangakontorisse sisenedes on kliendil esimene kokkupuude just telleriga.
Haridus ja iseloomuomadused.
Otseseid haridusalaseid nõudmisi pole, sest tööks vajalikud oskused on õpitavad töö käigus. Kasuks tulevad teadmised panganduse, raamatupidamise, finantsjuhtimise, ärijuhtimise ja õigusteaduse valdkonnast.
Klienditeenindajana on telleriametis väga tähtsad töötaja isikuomadused.
Vajalikud omadused ja võimed:
Allen Dulles

Allen Welsh Dulles (7. aprill 1893 Watertown New Yorgi osariik – 29. jaanuar 1969 Washington) oli USA diplomaat ja jurist. Ta oli aastatel 1953–1961 Luure Keskagentuuri peadirektor.
Ta sündis aastal 1893 Watertownis New Yorgi osariigis presbüterliku jutlustaja Allen Macy Dullesi ja tema abikaasa Edithi (neiuna Foster) pojana.
Isiklikku.
Tema isapoolne vanaisa John Welsh Dulles oli presbüterlikuks misjonäriks Indias, emapoolne vanaisa John W. Foster oli aastatel 1892–1893 USA 32. riigisekretär. Tema vend John Foster Dulles oli aastatel 1953–1959 USA 52. riigisekretär, vennapoeg Avery Dulles (1918–2008) oli USA katoliku teoloog, jesuiit, kes sai aastal 2001 kardinaliks.
Teibasseajamine

Teibasseajamine oli peamiselt keskajal kasutusel olnud hukkamis- ja piinamisviis.
Naiste Balti liiga (jalgpall)

Naiste Balti liiga on Balti riikide naiste jalgpalliklubidele mõeldud turniir, mis esmalt toimus aastatel 2006–2008.
2017. aastast toimub turniir uuesti, mille raames 2 klubi igast riigist (Eesti, Läti, Leedu) peab 4 kohtumist. Iga vastasega kohtutakse ühe korra, sama riigi esindajad omavahel ei mängi. 
2018. aastal osaleb 7 klubi, Balti riikidele lisaks ka üks Valgevene klubi, FC Minsk.
Balti liiga (käsipall)

Balti liiga on Balti riikide meeste käsipalliliiga. Liigas osaleb ka Soome, Ukraina ja Valgevene meeskonnad.
Ravimi patent

Ravimi patent on tööstusomandi valdkonda kuuluv patendi alaliik. Patenteeritav objekt on tavaliselt ravimi toimeaine ehk uudne keemiline molekul.
Ravimi patendikaitse on Eestis reguleeritud Eesti patendiseaduse ja ratifitseeritud rahvusvaheliste lepingutega. 
Patendikaitse kestus originaalravimitel (esimene uut toimeainet sisaldav ravim) on kuni 20 aastat alates patenditaotluse esitamise kuupäevast. Kuna ravimi kliinilised ohutuse ja efektiivsuse uuringud on pikaajalised, võib patendi kehtivuse algusest kuluda müügiloa ja reaalse turunduseni jõudmiseni aastaid. Seega reaalne monopoolne turundusperiood võiks jääda ilma täiendavate võimalusteta suhteliselt lühiajaliseks. Euroopa Liidus on turu eksklusiivsuse õigus originaalravimil kuni 11 aastat müügiloa saamisest.
Pärast patendikaitse lõppu on sama toimeainet sisaldavat geneerilist ehk analoogravimit õigus toota ka teistel ettevõtjatel. Geneerilise ravimi tootmiseks peab olema tõestatud, et see sisaldab originaalravimiga sama toimeainet ning on organismi poolt ekvivalentses doosis omastatav. 
Harvikhaiguste ravis kasutatavate orbravimite ehk harvikravimite puhul on võimalik taotleda täiendavat patendikaitset.
Patendiomaniku ainuõiguste piirangud.
Ravimi patendikaitse alla ei kuulu ravimit ennast puudutavad katsed, ravimi toimeaine edasistes kliinilistes katsetes kasutamine ega eraviisiline ärieesmärkideta kasutamine.
Teatud epidemioloogiliste olukordade (epideemia) korral võib ravimi vajaduse olulisel suurenemisel juhtuda, et patendiomanik ei suuda tagada piisavat toodangumahtu või kuritarvitab oma monopoolset positsiooni ebaõiglaste hinnatingimustega. Kui on tegemist patendiomaniku oma õiguste kuritarvitamisega, on võimalik Pariisi konventsiooni artikkel 5A alusel rakendada sundlitsentside väljastamist Pariisi Liidu liikmesriikidele. Maailma Kaubandusorganisatsiooni intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping (TRIPS) artikkel 31 sätestab samuti omaniku patendiõiguse piiramise tingimused.
Eetiliselt on küsitavusi madala majandustasemega riikides monopoolsete ravimitootjate tegevuses, kuid tavaliselt ei vii need patendiõiguse piiramiseni.
Olev Märtens

 
Olev Märtens (sündinud 7. märtsil 1960 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1978. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1983. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal ("cum laude"). Magistritöö kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis 1993. aastal ja sai tehnikamagistri kraadi. 2000. aastal sai ta TTÜs tehnikateaduste doktori kraadi väitekirjaga "AC Measurement Converters: Analog and Digital Solutions" (juhendaja Mart Min). 1993. aastal viibis ta Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli rakenduselektroonika instituudis stipendiaadina.
Töökäik.
Aastatel 1982–1991 töötas ta arendusinsenerina Tallinna Tootmiskoondise RET Raadioelektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB) vahelduvpinge täppisvoltmeetrite alal, olles tuntud Eesti mõõteelektroonika inseneri Toom Pungase töörühmas.
1990. aastatel tegutses ta ka eraettevõtluses: arendusinsenerina väikefirmades Enari ja Pares, arendusjuhina MT Elektroonika OÜ-s ja projektijuhina ettevõtetes Cybernetica AS ja ELIKO Tehnoloogia Arenduskeskus OÜ.
Alates 2001. aastast on ta töötanud Tallinna Tehnikaülikooli Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudis vanemteaduri, erakorralise dotsendi (2005-2008), juhtivteaduri (2012-2016) ja professorina (2017-2022, aastast 2019 kaasprofessor tenuuris). Seal on tema põhiliseks tegevusalaks olnud DSP-põhised mõõtesüsteemid, õppetöö signaalitöötluse alal ning uurimis- ja arendustöö mõõtesüsteemide alal.
Aastatel 1995–2002 oli ta (Soome) DSP-kursuse külalisõppejõud (osakoormusega). 1997. aastal oli ta Nokia Telecommunicationsi (Soome) vaneminsener.
Teadustöö.
Tema teadustöö on olnud seotud suure täpsusega mõõtealaldite/vahelduvsignaalidetektorite väljatöötamise ja numbrilise modelleerimisega. 
Ta on osalenud ka elektrilise bioimpedantsi ja Foucault' kardiograafia uuringutes.
Peamiseks teadustöö suunaks on elektroonsed mõõtesüsteemid, sealhulgas DSP-põhised süsteemid.
Teaduskorralduslik tegevus.
Ta on osalenud teadusartiklite retsenseerimises: IEEE Transactions on Instrumentation and Measurement, ajakiri Measurement (Elsevier), Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised, Balti Elektroonikakonverents (BEC).
Ta on Elektri- ja Elektroonikainseneride Ühingu (IEEE) liige ja on olnud IEEE Eesti Sektsiooni Instrumentation and Measurement / Electron Devices / Engineering in Medicine and Biology Joint Societies Chapter (IM/ED/EMB) juhataja aastatel 2007–2013.
Ta oli SampTA2017 konverentsi kohaliku korralduskomitee liige ja projektijuht. 
Tema juhendamisel on doktorikraadi kaitsnud Tõnis Saar, Alina Gavrijaševa, Ago Mõlder, Maksim Butsenko ja Anindya Gupta. Ta on olnud suure arvu diplomiprojektide ja -tööde ning bakalaureuse lõputööde ja 11 magistritöö juhendaja.
Publikatsioonid ja tööstusomand.
Ta on 77 publikatsiooni ja 13 patentse leiutise kaasautor.
Toom Pungas

Toom Pungas (4. juuni 1937 – 26. jaanuar 2011) oli eesti insener.
Lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal.
Töötas Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB).
Tema arendustöö ja leiutustegevus on olnud seotud suure täpsusega mõõtealaldite/mõõtedetektorite väljatöötamisega.
Tema kaastöötaja oli Olev Märtens.
Joann

Joann on mehenimi, mille kandjate hulgas on:
Vahelduvsignaali detektor

Vahelduvsignaali detektor on seade vahelduvsignaali (pinge või voolu) muundamiseks selle tippväärtusele, amplituudile, absoluutväärtuse keskväärtusele või efektiivväärtusele vastavaks alalissignaaliks.
Elektroonses mõõtetehnikas on vahelduvpinge või -voolu mõõtmise vahendites (voltmeetrites ja ampermeetrites) kasutatavad detektorid sisuliselt täpsed alaldid (ehk täppisalaldid). Nende toimimise täpsus tagatakse tihti tagasisidestusega lülituste kasutamisega. Paljud sellised lülitused põhinevad operatsioonvõimendite kasutamisel.
Eesti on suure hulga selliste originaalsete (patenteeritud) lülituste autor olnud Toom Pungas koos kaastöötajatega.
Omaette detektorite liigi moodustavad sünkroondetektorid ehk sünkroonalaldid, milles alalduselemente juhitakse teatud signaali komponendiga sünkroonse tugisignaali abil.
Eriliste lahendustega on efektiivväärtuse detektorid. mille üheks vormiks on ruutdetektorid.
Transavia

Transavia, legaalselt asutatud "Transavia Airlines C. V." ja varem kaubamärgiga "transavia.com" on Madalmaade odavlennufirma.
See on KLM-i täisomanduses olev tütarettevõte ning seega kuulub see Air France-KLM-i gruppi. Lennufirma peamine baas on Amsterdami Schipholi lennujaam ja lennufirma teised baasid on Rotterdami Haagi lennujaam ja Eindhoveni lennujaam.
Eesti Kodanikuajakirjanduse Selts

Eesti Kodanikuajakirjanduse Selts on kodanikuajakirjandust edendav ühendus Eestis. 
Selts peab enda ülesandeks osalusajakirjanduse arendamist.
Selts peab uudisteportaali Kylauudis.ee.