tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daniel Teklehaimanot

Daniel Teklehaimanot Girmazion (sündinud 10. novembril 1988 Debarwas) on Eritrea jalgrattur.
2008. aastal tuli ta Aafrika meistriks eraldistardist sõidus. 
2010. aastal tuli ta Aafrika meistriks maanteesõidus, eraldistardist sõidus ja ka meeskondlikus arvestuses. Samal aastal võitis ta Tour of Rwanda.
2011. aastal tuli ta Aafrika meistriks eraldistardist sõidus ja meeskondlikus arvestuses.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta meeste grupisõidus 43. koha. 
2012–2013 kuulus ta profiklubisse Orica-GreenEDGE. 2014. aastast kuulub ta profiklubisse Dimension Data.
Ago Markvardt

Ago Markvardt (sündinud 11. augustil 1969 Elvas ) on Eesti kahevõistleja, kelle tippsportlaskarjäär jäi aastatesse 1989–1998.
Tegevus pärast sportlaskarjääri lõppu.
Ago Markvardt on töötanud 1985–1991 Dünamos treener-instruktorina ja 2000–2002 Audentese Spordiklubi juhatajana. 
2001. aastast on ta Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS) suusahüpete stiilikohtunik. 
Aastatel 2008–2010 oli ta ettevõtte A&amp;A Develop OÜ juhatuse liige ja 2010–2012 adidas Baltics SIA Eesti filiaali müügijuht. 
2014. aastast on ta Eesti Suusaliidu juhatuse liige ning kahevõistluse ja suusahüpete alakomitee juhatuse esimees. 
2017. aastast on ta olnud kahevõistluse Otepää MK etappide korralduskomitee juht.
Isiklikku.
Tema elukaaslane on Tiina Karjahärm, neil on tütred Margaret ja Keira Olivia.
Obafemi Martins

Obafemi Akinwunmi Martins (sündinud 28. oktoobril 1984 Lagoses) on Nigeeria jalgpallur, ründaja. Ta mängis viimati Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua.
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muu hulgas Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter, Inglismaa kõrgliigas Newcastle Unitedis ja Birmingham Citys, Venemaa kõrgliigas Kaasani Rubinis, Saksamaa kõrgliigas VfL Wolfsburg ja Hispaania kõrgliigas Levantes.
Milano Inter võitis ta Serie A, kaks korda Coppa Italia ning ka Supercoppa Italiana.
Martinsi kaks venda on samuti profijalgpalli mänginud. Noorem vend on John Ronan Martins. Vanem vend Oladipupo Martins suri 8. augustil 2011 28-aastaselt infarkti.
Angela Arraste

Angela Arraste (sündinud 11. augustil 1953 Tallinnas) on eesti rahvatantsujuht ja professor Tallinna Ülikooli koreograafiaosakonnas.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Karksi-Nuia Keskkooli. Aastatel 1977–1979 õppis ta Viljandi Kultuurikoolis tantsu erialal ja 1979–1983 Tallinna Pedagoogilises Instituudis kultuurhariduse osakonnas tantsujuhi erialal ning 2004–2009 magistriõppes Tallinna Ülikoolis kunstide teaduskonnas.
Töökohad.
Ta on olnud mitme noorte tantsupeo üldjuht, sealhulgas 2002. aasta peo "Vikerkaar" pealavastaja, ning üldtantsupidudel osalenud rühmade juht ja lavastaja-stsenarist.
Isiklikku.
Tema ema on rahvatantsujuht Lille-Astra Arraste ning õde Anneli oli Viljandimaa rahvatantsujuht.
Ökoloogiline taastamine

Ökoloogiline taastamine (inglise "ecological restoration") on ökosüsteemi terviklikkuse, koosluse struktuuri ja funktsionaalsuse, ökoloogiliste protsesside, populatsioonide arvukuse, liigi elupaiga või mõne muu rikutud või hävinud ökosüsteemi komponendi loodusliku või jätkusuutliku seisundi taastamine.
Ökoloogia haru, mis uurib ökoloogilise taastamise võimalusi, vahendeid ja tagajärgi, nimetatakse taastamisökoloogiaks.
William Herschel

Friedrich Wilhelm Herschel (inglispäraselt Sir Frederick William Herschel) (15. november 1738 – 25. august 1822) oli saksa päritolu Briti astronoom, tehnikaekspert ja helilooja.
Wilhelm sündis Hannoveris. Tema isa Issak Herschel (1707–1767) oli muusik sõjaväeorkestris. Wilhelmist sai samuti muusik (oboemängija) ning ta mängis sõjaväeorkestris koos isa ja vend Jacobiga. Pärast Hannoveri lüüasaamist 1757. aastal Hastenbecki lahingus otsustas isa saata pojad 1759. aastal Inglismaale. Wilhelm oli siis 19-aastane. Jacob naasis pärast kahte võõrsil veedetud aastat kodumaale, kuid Wilhelm (keda Inglismaal kutsuti Williamiks) jäigi sinna.
Pärast mõnda aega kestnud muusikaõpetaja ametit sai Williamist 1766. aastal organist ja dirigent Bathi linnas. 1772. aastal tõi ta oma noorema õe Caroline samuti Inglismaale.
1773. aastal hakkas William huvi tundma astronoomia vastu. Samuti pakkusid talle huvi teleskoobid ning temast sai tuntud teleskoobivalmistaja. 13. märtsil 1781 märkas Hershel taevakeha, mida ta pidas algselt komeediks. Hiljem selgus, et see on tegelikult planeet, mis sai nimeks Uraan. Tunnustades seda avastust, võeti Herschel 1781. aastal Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks ning kuningas George III tasustas teda aastastipendiumiga, mis omakorda võimaldas Herschelil loobuda muusikukarjäärist ja pühenduda täielikult astronoomiale. 1787. aastal avastas Hershel kaks Uraani kaaslast – Titania ja Oberoni.
8. mail 1788 abiellus William Mary Pittiga. Abielupaaril sündis vaid üks laps: John Herschel (1792–1871), kellest sai samuti tuntud astronoom. Aastal 1800 uuris W. Herschel prisma abil spektriks lahutatud erinevate valguslainete temperatuure. Ta avastas, et punasest valgusest on veel kõrgema temperatuuriga nähtamatu kiirgus. Seda loetakse infrapunakiirguse avastuseks.
Tunnustus.
Friedrich Wilhelm Herschel valiti 1785. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.
Herreys

Herreys on popmuusikat viljelev rootsi bänd, mis koosneb kolmest vennast: Per Herrey (sündinud 9. augustil 1958), Richard Herrey (sündinud 19. augustil 1964) ja Louis Herrey (sündinud 3. novembril 1966).
Nad võitsid Rootsit esindades 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Diggi-Loo Diggi-Ley". Järgmisel aastal võitsid nad esikoha Sopoti festivalil lauluga "Sommarparty på Stranden".
Ökosüsteemi terviklikkus

Ökosüsteemi terviklikkust (inglise "ecosystem integrity", "ecological integrity") iseloomustab ökosüsteemi seisundi looduslikkus, vastavus piirkonnale iseloomulikele ja inimmõjust puutumata keskkonnatingimustele, funktsionaalsus ning ökoloogiliste suhete loomulikkus.
Raud(III)oksiid

Raud(III)oksiid (keemiline valem Fe2O3) on keemiline ühend, mille molekul koosneb kahest raua ja kolmest hapniku aatomist. Raud(III)oksiid on punakaspruun tahke aine. Looduses leidub ainet mineraalina hematiit. 
Raud(III)oksiidi kasutatakse ülekaalukalt raua tootmiseks, samuti ka pigmendina. Rooste koosneb erinevatest raud(III)oksiidide ja -hüdroksiidide hüdraatidest.
Raud(II)oksiid

Raud(II)oksiid (keemiline valem FeO) on keemiline ühend, mille molekul koosneb ühest raua ja ühest hapniku aatomist. Looduses leidub ainet mineraalina vüstiit. 
Raud(II)oksiid on praktikas mittestöhhiomeetriline aine – rauaaatomite arv on tegelikult veidi väiksem hapnikust (Fe~0,95O) kui formaalsest valemist võiks eeldada.
Talvik (perekond)

Talvik on taimeperekond kanarbikulaadsete seltsist kanarbikuliste sugukonnast.
Talviku perekonda kuulub viis liiki väikeseid, igihaljaid õistaimi, mille levila on põhjapoolkera. Varem loeti neid kuuluvaks uibuleheliste sugukonda, kuid nüüd peetakse neid kuuluvaks kanarbikuliste hulka.
Eestis kasvab pärismaisena harilik talvik.
Pungasoomus

Pungasoomused on soomusjad, sageli vaigused alalehed puude ja põõsaste pungadel.
Gleihorisont

Gleihorisont ehk G-horisont on sinakas või rohekas mullahorisont, mis tekkib pideva gleistumise korral.
Alumosilikaadid

Alumosilikaadid on keemilised ühendid, looduslike ja sünteetiliste silikaatide rühm, mille kompleksanioonid sisaldavad räni ja alumiiniumi. Kompleksanioonid on näiteks [AlSiO4]−, [AlSi4O10]−, [Al2Si3O10]2−. Katioonideks on Na+, K+, Mg2+, Ca2+, mõnikord ka Ba2+ ja Li+.
Looduslikud alumosilikaadid on kõige levinumad mineraalid, nad moodustavad kuni 50% maakoore kaalust. Nende hulga kuuluvad päevakivid (albiit, ortoklass, anortiit), savimineraalid ja vilgud.
Alumosilikaadid on vees lahustamatud, rasksulavad ja termiliselt kindlad ühendid. 
Alumosilikaate toodetakse ränidioksiidi SiO2 ja alumiiniumoksiidi Al2O3 kuumutamisel metallioksiididega.
Kasutamine.
Maakoore pinnas toimub alumosilikaatide murenemine ja tekib kaoliniit, mida kasutatakse keraamikatööstuses. Alumosilikaate kasutatakse ka klaasi ja tsemendi tootmisel, vilgud on head elektri- ja soojusilolatsioonmaterjalid. 
Nefeliin on alumiiniumi tooraine. Hüdrateeritud looduslikke ja tehislikke alumosilikaate (tseoliite) kasutatakse vee puhastamiseks. 
Alumosilikaate kasutatakse toiduainetööstuses toidulisandina (Е554, Е555, Е556, Е559).
Antropotsentrism

Antropotsentrism ehk inimkesksus on inimeste kalduvus pidada ennast maailma kõige tähtsamaks olevuseks või hinnata reaalsust üksnes inimlikust vaatenurgast.
Samas tähenduses on kasutatud terminit "humanotsentrism", ehkki antropotsentrismi võidakse nimetada ka "inimeste ülemvõimuks". Eriti sageli seostatakse antropotsentrismi mõne religioosse kultuuriga.
Antropotsentrism on oluline mõiste keskkonnaeetikas ja -filosoofias, kus seda peetakse sageli allikaks, millest tulenevad probleemid inimeste ja keskkonna suhetes.
Lehekodarik

Lehekodarik ehk kodarik on varre alusel ligistikku asetsevate lehtede kogumik.
Lehekodarik esineb väga paljudes taimerühmades. Eriti levinud on see korvõieliste (võilill), ristõieliste (kapsas) ja bromeelialiste sugukonnas. Lehekodarikuks nimetatakse väliselt sarnaseid moodustisi ka sammaltaimedel ja vetikatel.
Kodarikud moodustuvad sageli püsikutel, mille ülemine osa närbub kas pärast õisemist või sügisel.
Kodarik võib tekkida siis, kui taime vars ei arene välja ja jätab lehed tihedalt kokku. Selline kodarik on näiteks võilillel, salatil ja mõnel sukulendil. Lehevarred võivad kodarikus samuti nõrgalt arenenud olla. Kapsalaadsetel võib juhtuda, et ainult alumised lehed moodustavad kodariku, aga ülemiste lehtede vahel areneb vars välja.
Sammaltaimedel ja vetikatel tekib lehekodarik talluse korduva harunemise tulemusel.
Kodarik kaitseb ülejäänud taime, eriti peajuurt. Kodarikku moodustavad lehed murduvad tüüpiliselt kergesti, aga kuna neid on palju, jääb neid taime kaitsmiseks piisavalt järele isegi pärast mitme lehe murdumist. Seevastu peajuurt on raske välja tõmmata.
See, kas taimel areneb vars välja või jääb arenemata ja tekib kodarik, võib muutuda isegi ühe liigi piires. Kodarik on levinum alpivööndis, kus see jääb talvel lume alla ja võimaldab taimel talv üle elada. Lauskmaal on seevastu eelis taimedel, mille vars välja areneb, sest need taimed küündivad kõrgemale ja saavad rohkem valgust.
Leigo järvemuusika festival

Leigo järvemuusika festival toimub Otepää läheduses asuvas Leigo turismitalus (Lutike küla, Otepää vald, Valga maakond) regulaarselt alates 1998. aastast.
Festival toob igal aastal Leigo tallu hulgaliselt klassikalise ja folkmuusika huvilisi. 
Leigo järvemuusika festivalil on aegade jooksul üles astunud teiste hulgas Nils Petter Molvaer, Läti Rahvuslik Sümfooniaorkester, segakoor Latvija, Tallinna Kammerorkester, Vanemuise sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Miroslav Roussine, Pariisi noored virtuoosid, Peter van Dijk, David Timm, Serge Schoonbroodt, Pihkva Filharmoonia Sümfooniaorkester, Eesti Filharmoonia Kammerkoor, Üle-Eestiline Noorte Sümfooniaorkester, Neeme Järvi, Kristjan Järvi, Paavo Järvi, No-Big-Silence ja Pelageja.
Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja on Leigo turismitalu omanik Tõnu Tamm. Festivali korraldavas toimkonnas on läbi aegade osalenud teiste hulgas Yoko Alender, Jüri Leiten, Andres Uibo ja Jaan Sööt.
Harilik tõnnike

Harilik tõnnike ("Betonica officinalis") on huulõieliste sugukonda 
tõnnikese perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Kirjeldus.
Lehed enamasti juurmised, pikarootsulised, piklikmunajad, jämedalt täkilise servaga. Õisikud tihedad, tähkjad. Õied tumepunased, kuni 2 cm pikad. 
Levila ja kasvukoht.
Leidub Eestis paiguti, sagedam siiski Kesk- ja Lõuna-Eestis. Kasvab puisniitudel, metsaservadel, võsastikes.
Kasutamine.
18. sajandil oli tõnnike hinnatud ravimtaim, millega raviti peavalu ning mille abil loodeti vabaneda puukidest. Tõnnikese kuivatatud lehti lisati tubaka hulka. Tänapäeval on ta suurepärane metsaaia taim ning värvitaim, millest saab kollast värvi. Tõnnikese lehtede hautamisveega juuste loputamine annab neile sära.
Titania

Titania on Uraani suurim looduslik kaaslane. 
Titania diameeter on 1578 km, millega ta on Päikesesüsteemi kaaslaste seas suuruselt kaheksandal kohal. Orbiit asub Uraanist 436 270 km kaugusel ning jääb planeedi magnetosfääri piiridesse. Titania mass on 3,49×1021 kg ja tihedus 1,71 g/m3.
Titania avastas William Herschel 1787. aastal koos Oberoniga. Kaaslane on nime saanud William Shakespeare'i näidendi "Suveöö unenägu" haldjakuninganna Titania järgi.
Taevakeha koosneb umbes 50% ulatuses kivimitest ning 50% ulatuses jääst. Kivimid on tõenäoliselt koondunud tuumas ja jää põhiliselt vahevöös. Vedela vee vöönd (ookean) koos lahustunud ammoniaagiga võib paikneda tuuma ja vahevöö vahelises kihis.
Titania pind on suhteliselt tume ja veidi punaka tooniga, seda iseloomustavad impaktstruktuurid ja märgid endogeenstest protsessidest. Rohkelt on meteoriidikraatreid, mille läbimõõt ulatub kuni 326 kilomeetrini, kuid siiski mitte nii palju kui Oberonil. Tõenäoliselt muutsid Titania vanemat ja väga kraatriterohket pinda endogeensed protsessid. Pinnal on nähtavad väga suur lõhede ja astangute süsteem, mis on tekkinud hilisema sisemuse paisumise käigus.
Nagu kõik Uraani peamised kuud, moodustus ka Titania arvatavalt akretsioonikettast, mis ümbritses planeeti pärast selle tekkimist. Aastatel 2001–2005 tehtud infrapunaspektroskoopia näitas veest moodustunud jää ja süsinikdioksiidi olemasolu Titania pinnal, mis omakorda viitab võimalusele, et tal võib olla väga hõre süsihappegaasist atmosfäär. Mõõtmised, mis tehti Titania varjumisel tähe taha, näitasid võimalikku atmosfääri rõhku vahemikus 10–20 nanobaari.
Titaniat on kosmosesondi Voyager 2 abil lähedalt uuritud vaid ühel korral, jaanuaris 1986. Sond tegi Titaniast mitmeid fotosid, mis võimaldas kaardistada 40% kaaslase pinnast.
Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus (1991)

Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus (kõnekeeles Rumesseni pass) oli Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus, mille kasutuselevõtt otsustati 16. märtsil 1991 Eesti Kongressi IV istungjärgul Tallinnas.
Üleminekuaja valitsuse arvates hakkas dokument kehtima Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 21. novembrist 1991 ja kaotas kehtivuse 8. aprillil 1992.
Isikutunnistused trükiti Kanadas ja Soomes ja neid hakati kodanikele väljastama septembris 1991. Kokku väljastati üle 50 000 isikutunnistuse.
Isikutunnistus sai oma hüüdnime rahvaalgatuse korras valitud Eesti kodanike esinduskogu Eesti Kongressi täidesaatva organi Eesti Komitee juhatuse liikme Vardo Rumesseni järgi.
Kosmosesond

Kosmosesond on automaatne ja mehitamata kosmoseaparaat, mis on määratud kosmoses lendamiseks Maa orbiidi väljas ja muude taevakehade uurimiseks. 
Kosmosesondide tootmise keeruline tehnoloogia on vaid Venemaal, USAs, Euroopa Kosmoseagentuuril (ESA), Jaapanis, Hiinas ja Indias. Kosmosesondide abil uuritakse Marssi, komeete, Veenust, asteroide, Merkuuri ja välisplaneete.
Instrumentaalansambel

Instrumentaalansambel on ansambel, mis koosneb instrumentalistidest ja esitab instrumentaalmuusikat. Instrumentaalansambel võib esitada muusikateoseid üksi või olla saateansambliks lauljale või lauljatele.
Katariina (täpsustus)

Katariina on naisenimi. 
Selle nime all on tuntud pühakud:
Selle nimega valitsejad:
Muud:
Tõnu Tamm

Tõnu Tamm (sündinud 11. juunil 1941 Jõgeval) on eesti bioloog, filmirežissöör, Leigo turismitalu omanik ning Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1961. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogi-geneetikuna.
Töökäik.
Aastatel 1966–1976 töötas ta Jõgeva sordiaretusinstituudis nooremteadurina, 1981–1991 oli Jõgeva rajoonilehe Punalipp mittekoosseisuline autor. 1981. aastast on Tamm Valgamaal Lutike külas Leigo talu peremees, 1998. aastast Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja.
Filmi- ja fotolooming.
1958. aastal võitis ta peaauhinna fotokonkursil "Eesti kaunis loodus".
Tõnu Tamm on teinud dokumentaalfilme Eesti loodusest. Tema film "Putoraana joad" nimetati 1979. aastal TPI filmifestivalil Eesti parimaks lühifilmiks. Film "Talvitujad" pälvis järgmisel aastal samas kategoorias 3. koha.
Isiklikku.
Tema isa oli Eesti sordiaretaja ja loodusvaatleja Rudolf Tamm ning ema Fernanda Tamm oli iluvõimleja ja võimlemispedagoog.
Tõnu Tamme abikaasa on bioloog Tiiu-Mall Tamm, neil kaks poega ja tütar.
Pedersöre vald

Pedersöre on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Pedersöres elab 10 940 inimest (31. juulil 2011) . Ta on kakskeelne vald, mille elanikest 89,8% räägib rootsi keelt emakeelena ja 9% soome keelt.
Pedersöre piirneb Evijärvi, Kauhava, Kronoby, Larsmo, Jakobstad ja Nykarlebyga.
Valla keskus on Bennäs (soome "Pännäinen").
Külad.
Nederpurmo, Ytteresse, Edsevö, Forsby, Sandsund, Karby, Katternö, Kyrkoby, Kållby, Lepplax, Lövö, Bäckby, Bennäs (keskus), Lappfors, Sundby, Västersund, Överpurmo, Överesse, Östenso.
Pedersöre kirik.
Pedersöre kogudus on Soome vanim kogudus. Esimene kirik ehitati 13. sajandil. Valla praegune kirik ehitati tõenäoliselt aastatel 1515–1520.
Kuslapuulised

Kuslapuulised ("Caprifoliaceae") on taimesugukond uniohakalaadsete seltsist.
Kuslapuuliste sugukonda kuulub umbes 800 liiki õistaimi, millest enamik on põõsad ja liaanid. Esinevad ka mõned rohttaimed. 
Levila.
Sugukond on levinud üle maailma. Suurima tihedusega on kuslapuuliste sugukonda kuuluvaid liike Põhja-Ameerika ja Aasia idaosas. Kuslapuulisi ei leia vaid troopikast ja Lõuna-Aafrikast.
Iseloomulikud jooned.
Lehed on vastakud ja ilma abilehtedeta. Lehed võivad olla nii suvihaljad kui ka igihaljad. Õied on lehterjad või kellukjad ning reeglina lõhnavad. Viljaks on enamasti mari või luuvili. Perekondade takispuu ("Diervilla") ja veigela ("Weigela") viljadeks on kupar.
Perekonnad.
Eestis esindatud perekonnad: lumimari, harakkuljus, kuslapuu.
Varem siia sugukonda kuulunud perekonnad leeder ja lodjapuu arvatakse nüüd kuuluvaks muskuslilleliste ("Adoxaceae") sugukonda.
Oberon

Oberon on Uraani looduslik kaaslane. 
Oberoni läbimõõt on 1523 km, millega ta on Uraani kaaslaste seas suuruselt teisel kohal. Tema orbiit asub Uraanist 583 420 km kaugusel ning jääb suuremalt jaolt planeedi magnetosfäärist väljapoole. Oberoni mass on 3,03×1021 kg ja tihedus 1,63 g/m3.
Oberoni avastas William Herschel 1787. aastal koos Titaniaga. Kaaslane on nime saanud William Shakespeare'i näidendi "Suveöö unenägu" haldjate kuninga nime järgi.
Oberoni on kosmosesondi Voyager 2 abil lähedalt uuritud 1986. aasta jaanuaris. Kaaslasest tehtud fotod katsid umbes 40% selle pinnast, kuid piisava resolutsiooniga fotosid jätkus vaid 25% ulatuses kuu pinna geoloogiliseks kaardistamiseks.
Oberoni pinda katavad kokkupõrke kraatrid ja sügavad kanjonid. Uraani kaaslastest on Oberonil kraatreid kõige rohkem ning nende hulk hakkab lähenema küllastuse piirile, mis tähendab, et uued kraatrid tekivad vanemate peale. Kraatrite nii suur hulk viitab sellele, et Oberon on Uraani kuudest kõige vanema pinnaga. Suurima teadaoleva kraatri läbimõõt on 206 km. Mitmete suuremate kraatrite ümbruses on näha eredat pinnasest väljaheidetud materjali, mis koosneb suhteliselt noorest jääst.
Oberoni tihedus viitab sellele, et kaaslane koosneb umbes kahest võrdsest osast – jääst ja tihedamast koostisosast, milleks võivad olla kivimid ja süsinikuühendid koos raskete orgaaniliste ühenditega. Jää olemasolu on toetanud spektroskoopilised vaatlused, mille abil on märgatud kuu pinnal veest moodustunud jääkristalle.
Askania dünastia

Askania dünastia () oli Saksa valitsejasugu, mida tunti nendele kuulunud kõige pikaajalisema valduse Anhalti järgi ka kui Anhalti dünastiat.
Oma nime said nad "Ascania" (või "Ascaria") linnuse järgi, mis asus Ascherslebeni lähedal ja nimetati selle järgi. Linnus oli Askania krahvi residents, tiitel lisati hiljem Anhalti vürstide tiitlitele.
Ajalugu.
Varaseimat teadaolevat dünastia liiget, krahv Esico von Ballenstedti, on esimest korda ürikutes mainitud aastal 1036, ja ta arvatakse olevat Odo I tütrepoeg. Odolt päris suguvõsa suure kinnisvara Saksimaa idamargis.
Esico pojapoeg oli krahv Otto von Ballenstedt, kes suri aastal 1123. Otto abielu tõttu hertsog Magnuse tütre Eilikaga sai Askania suguvõsa pärandiks poole endiste Saksimaa hertsogite Billungite kinnisvarast.
Otto pojast, Albrecht Karust, tuli aastal 1139 ema pärandi abiga esimene Askania soost Saksimaa hertsog. Kuid varsti kaotas ta kontrolli Saksimaa üle oma rivaalile Welfide suguvõsast.
Siiski päris Albrecht aastal 1157 Brandenburgi margi selle viimaselt vendi valitsejalt, Pribislavilt, ja temast tuli esimene Askania soost markkrahv. Albrecht ja tema Askania soost järeltulijad saavutasid märkimisväärset edu maa ristiusustamisel ja saksastamisel. Piirialana saksa ja slaavi kultuuride vahel oli maa tuntud kui mark.
Aastatel 1237 ja 1244 asutati markkrahv Albrecht Karu pojapojapoegade Otto ja Johanni ühisvalitsemise ajal kaks linna, Cölln ja Berliin (hiljem ühendati need üheks linnaks, Berliiniks). Askania dünastia vapiloomad, punane kotkas ja karu, said ka Berliini vapiloomadeks.
Aastal 1320 jõudis Brandenburgi Askania liin lõpule.
Pärast seda, kui keiser aastal 1180 Saksimaa Welfi valitsejad võimult kukutas, naasis Askania dünastia valitsema Saksimaa hertsogkonda, mis oli keisri poolt vähendatud tema idapoolseks osaks. Siiski suutis Askania dünastia isegi Ida-Saksimaal kontrollida ainult piiratud ala, peamiselt Elbe jõe ääres.
13. sajandil eraldus hertsgkonnast Anhalti vürstkond ja hiljem jagunes ülejäänud riik Saksi-Lauenburgiks ja Saksi-Wittenbergiks. Askania dünastiad kahes sakside riigis jõudsid lõpule vastavalt aastatel 1689 ja 1422, kuid Askania suguvõsa jätkas valitsemist väiksemas Anhalti riigis ja selle erinevates alljaotustes kuni monarhia kukutamiseni aastal 1918.
Christian Augusti tütar Katariina Suur, Venemaa keisrinna aastatel 1762–1796, oli Askania suguvõsa liige.
Maad läksid Anhalt-Bernburgi ja Anhalt-Dessau liinidele (enamik Anhalt-Dessaule). Jaotus pidas silmas saabuvat Anhalt-Bernburgi liini hääbumist ja sellele järgnevat Anhalt-Dessau pärimisest loobumist.
Turbahorisont

Turbahorisont ehk T-horisont ehk At-horisont on orgaaniline mullahorisont, mis on tekkinud maapinnal alaliselt liigniisketes tingimustes turvast moodustavate taimede jäänustest. Vesi ja happeline keskkond pidurdavad selle lagunemist.
T-horisont on tüsedusega üle 10 cm ja sisaldab üle 50% orgaanilist ainet. Sõltuvalt lagunemisastmest jaguneb:
At-horisont on toorhuumuslik horisont, milles liigniiskites tingimustes tekkinud orgaaniline aine ei ole mineraalosaga liitunud. Tavaliselt sisaldab 7…35% orgaanilist ainet.
Turbahorisondiga muldade profiili alumine osa on tavaliselt tugevasti gleistunud.
Turbahorisont on iseloomulik turvasmuldadele, turvastunud muldadele, soomuldadele ja soostunud muldadele.
Nõukogude rubla

Nõukogude rubla oli Nõukogude Liidu valuuta aastatel 1922–1991 ning seejärel juulini 1993 Venemaal. Eestis oli Nõukogude rubla seaduslik maksevahend 20. juunini 1992, mil käibele tuli Eesti kroon. Enamikus Nõukogude Liidu lagunemise tagajärjel tekkinud riikides võeti seni käibinud Nõukogude rubla asemel 1992. või 1993. aastal kasutusele rahvuslik valuuta.
1947. ja 1961. aasta sarja rahatähtedele on nende nominaalväärtus kirjutatud ka eesti keeles. 1991. aasta väljalaskel on eestikeelne tekst ainult 50- ja 100-rublasel rahatähel.
Umbriel

Umbriel on Uraani looduslik kaaslane. 
Umbrieli läbimõõt on 1170 km, millega ta on Uraani kaaslaste seas suuruselt kolmandal kohal. Tema orbiit asub Uraanist 265 980 km kaugusel ning jääb täielikult planeedi magnetosfääri piiridesse. Umbrieli mass on 1,27×1021 kg ja tihedus 1,39 g/m3.
Umbrieli ja Arieli avastas William Lassell 24. oktoobril 1851. Kaaslane on nime saanud Alexander Pope'i (1688–1744) poeemi "The Rape of the Lock" ühe tegelaskuju nime järgi.
Umbrieli on kosmosesondi Voyager 2 abil uuritud 1986. aasta jaanuaris, kui sond jõudis "ca" 325 000 km kaugusele kaaslasest. Umbrielist tehtud fotod katsid umbes 40% selle pinnast, kuid piisava resolutsiooniga fotosid jätkus vaid 20% ulatuses kuu pinna geoloogiliseks kaardistamiseks.
Umbrieli pind on Uraani kaaslaste hulgas kõige tumedam, tema albeedo on 0,21 (nt Arielil on see 0,39). Umbrieli tihedus viitab sellele, et kaaslane koosneb umbes 60% ulatuses jääst ning 40% ulatuses tihedamast koostisosast, milleks võivad olla kivimid ja süsinikuühendid koos raskete orgaaniliste ühenditega. Jää olemasolu on toetanud infrapunakiirguse spektroskoopilised vaatlused, mille abil on märgatud kuu pinnal veest moodustunud jääkristalle. Peale jää on kuu pinnalt leitud jälgi ka süsinikdioksiidist, mille päritolu pole teada.
Umbrieli pinda katavad paljud kokkupõrke kraatrid, mille koguarvult jääb ta alla ainult Oberonile. Kraatrite läbimõõdud varieeruvad mõnest kilomeetrist kuni 210 kilomeetrini.
Ülo Ignats

Ülo Ignats (22. aprill 1951 Stockholm – 11. august 2011 Stockholm) oli eesti ajakirjanik.
Ülo Ignats sündis eesti põgenike peres ja käis Stockholmi Eesti Koolis, hiljem õppis majandust ja ajakirjandust.
Ajakirjanikutööd alustas Ülo Ignats Expressenis, hiljem toimetas muu töö kõrval Ida-Euroopa Solidaarsuskomitee ajakirja Tidskriften Östeuropa. Tööd Stockholmi Eesti Päevalehes alustas ta 1976. aastal esialgu üks päev nädalas, kuid aja jooksul kasvas see täisajatööks. Eesti Päevalehe peatoimetajaks sai Ülo Ignats suvel 1994..
Ülo Ignats on kirjutanud 1980.–1990. aastail mitu raamatut Eesti olukorra selgitamiseks, ent artiklikogumik, mille Ülo Ignatsi kolleegid koostasid ta juubeliteoseks, ilmus sügisel 2011 tema mälestuseks. Aastal 2013 loodi tema testamendijärgse soovi kohaselt Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Ülo Ignatsi nimeline allfond, toetamaks vaba ajakirjandust.
Ülo Ignats oli Rootsi Eestlaste Liidu (RELi) esinduskogu liige.
Tanel Talve

 
Tanel Talve (sündinud 13. augustil 1976) on Eesti ajakirjanik, ettevõtja ja poliitik, XIII Riigikogu liige. 
Tema peamised tegevusvaldkonnad on maaelu ja kogukonnaliikumise edendamine, kiire ja töökindla internetiühenduse valguskaabli viimine kõikide ettevõtete ja majapidamisteni Eestis, nutika ühistranspordi teenuse Vedas käivitamine maapiirkondades (Modern Mobility projektid VEDAS Saaremaa ja VEDAS Tartu). Ajaloolise Voose küla arendamiseks on ta loonud seminari- ja puhkekeskuse Voose Päikesekodu, mille eesmärk on elavdada kohalikku ettevõtluskeskkonda ning tuua rohkem tellimusi piirkonnas tegutsevatele teenusepakkujatele.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1994. aastal Tallinna 62. Keskkooli (kus õppis tele- ja raadiožurnalistika kallakuga klassis, juhendajad Terje Soots ja Vahur Kersna) ning 2016. aastal Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži hotelli- ja turismiettevõtluse erialal. 
Töökäik.
Ta on juhtinud ka Delfi taskuhäälingusaateid "Ärilainel", "Lihtsalt rahast" ja "Arveldamata tund". 
Poliitiline tegevus.
Tanel Talve oli alates 13. oktoobrist 2015 kuni 25. märtsini 2024 Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige.
Harrastused.
Tema hobi on mootorrattad ja motomatkamine. 2008. aastast on ta Kuningas Arthuri Fondi loodud Kultuurse Motobande liige. 
Ta mängib trumme lastelaule rokivõtmes esitavas ansamblis Ajaratas Halastamatult Veereb Ei Teda Peatada Saa, Eriti.
Mihkel Mattisen

Mihkel Mattisen (sündinud 13. augustil 1976) on eesti muusik. 
Ta tegutseb klassikalise pianisti, poplaulude autori, laulja, muusikaprodutsendi ja kontserdikorraldajana.
Mihkel Mattisen laulis ja mängis löökpille alates 1994. aastast ansamblis Push Up ja seejärel ansamblis Jam, mille ta asutas koos Juss Tammega. Ansambel lõpetas tegevuse 2005. aastal, pärast seda on ta esinenud peamiselt üksi.
Tema laule on ilmunud 2010. aastal Violina ansambli albumis "Maagiline".
Alates 2020. aasta septembrist töötas ta lühikest aega Kadrina Keskkoolis, kus andis 10.–12. klassidele muusikatunde.
Eesti Laulu võidulood.
Mihkel Mattiseni kirjutatud laul "Et uus saaks alguse" esindas Eestit 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös. Ta on ka laulu "La forza" üks kaasautoreid, mis esindas Eestit 2018. aastal Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis.
Isiklikku.
Mihkel Mattisen oli abielus Polina Mattiseniga, neil on 2013. aastal sündinud tütar Emilia. Paar lahutas abielu 2022. aastal.
Tema isa oli Eesti NSV Riikliku Filharmoonia viimane direktor (1987–1991) ja Eesti Kontserdi kunstiline juht (1993–1999) Enno Mattisen (1951–2022).
Priit Valkna

Priit Valkna (18. juuli 1971 – 28. detsember 2024) oli eesti režissöör ja kultuurikorraldaja.
Haridus.
Ta lõpetas 1989. aastal Tallinna 21. keskkooli. 1993. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise ja režii erialal ning 2009. aastal EMTA lavakunstikooli teatrimagistrina.
Töö ja looming.
Aastatel 1994–1998 oli ta Pärnu Päikeseraadio ja 2001–2006 Pärnu Raadio tegevjuht ja peatoimetaja.
Ta on töötanud Vene Teatri arendusdirektorina (2001–2004).
Ta korraldas aastaid veefestivali Watergate. Ta on juhtinud Kanal 2 telesaadet "Väljalend" ja lavastanud lavateose "Kalevipoeg kuningaks!?".
Ansamblis Kala ta laulis ja mängis plokkflööti.
Töö näitlejana.
Ta on mänginud 1992. aastal Styne'i näidendis "Džässis ainult tüdrukud ehk Džässis ainult tudengid", mis oli Pedagoogikaülikooli diplomilavastus Noorsooteatris, Joed. 2009. aastal mängis ta Demjanovi ja Kõomäe "Viimases mäes" Oru Vellot (IN Teatri lavastus).
Töö režissöörina.
Ta sai režissöörina oma 2004. aasta filmiga "Kaetajad" 2005. aasta Hantõ-Mansiiski filmifestivalil ühe peapreemia.
Režissöörina on ta teinud ka Eesti Rahvusringhäälingus telesarja "Klass – elu pärast" neli osa (2010). Stsenaristi ja režissöörina on ta teinud filmi "Vastutuulesaal" (Ruut, 2007).
2017. aastal valmis tal dokumentaalfilm "Naine pildil".
Eesti Televisioonis on näidatud tema uurimuslikke reisidokumentaale (nt kolmeosaline sari "Mikson Islandil", 2019; "Eestlaste retk Nepali", 2016).
2018. aastal valmis tal lühifilm "Päikesekett ja sipelgad" 
Isiklikku.
Tal on poeg Karl Erik.
Tema vend Andres Valkna on biokeemik ja molekulaarbioloog, õde Helen Valkna on telerežissöör ja -produtsent. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Liviensis liige.
Ivri Gitlis

Ivri Gitlis (heebrea keeles עברי גיטליס; sündinud 22. augustil 1922 Haifa – 24. detsember 2020 Pariis) oli Iisraeli viiuldaja ja UNESCO hea tahte saadik.
2. augustil 2011 esines ta Pärnus Järvi Suvefestivalil.
Herne tänav

Herne tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Herne tänav (Tallinn)

Herne tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni ja Juhkentali asumis.
Herne tänav saab alguse Vana-Lõuna tänavalt. Suundudes ida poole, ristub Herne tänav Veerenni ja Magasini tänavaga, seejärel võtab Herne tänav suuna kirdesse.
Kui liikuda Vana-Lõuna tänavast mööda Herne tänavat Veerenni tänava poole, jääb paremat kätt endine Baltika tehase ala, kus tänapäeval on Moetänav.
Veerenni ja Magasini tänava ristmike vahel algab Herne tänavalt Õpetajate tänav, mis suundub lõuna poole.
Tiigiveski pargi juures võtab Herne tänav taas suuna ida poole ning pärast Kalevi spordihalli ja Kalevi kergejõustikuhalli vahelt kulgemist lõpeb Staadioni tänaval. 
Herne tänava pikkus on umbes 890 meetrit. Peale Tiigiveski pargi on Herne tänava lähedal veel Siselinna kalmistu ja Poolamägi. 
Ajalugu.
Tänava nimi Erne võeti kasutusele 1908. aastal. Saksa keeles nimetati tänavat "Erbsenstraße", vene keeles "Гороховая ул." Herne on tänavanimena kasutusel 1938. aastast..
Hoonestus.
Herne 24 asub elamugrupp (Herne 24a, 24b, 24c,24d hooned), mille projekteeris Herbert Johanson 1924. aastal Tiigi tänavale Tallinna linna keskhaigla ametnike jaoks. Herne tänava kõrgemal künkal paiknev elamugrupp koosneb kolmest ümber õue ehitatud kahekorruselisest elamust ja nende taha asümmeetriliselt paigutatud ühekorruselisest majast. Kõrge kelpkatusega majadel on esimene korrus kivist, teine aga puust, mis lisab vaheldusrikkust. Korteris on kaks tuba, köök ja klosett. Suurema eraldatuse ja parema kodutunde loomiseks on esimese korruse korteritel kummalgi omaette sissepääs õue poolt ja teise korruse korteritest väljub ühine trepp hoone vastasküljele. Hooned ehitati Tallinna linna tellimusel koostatud esimeste tüüpsektsioonide alusel.
Film noir

Film noir (prantsuse keeles 'must film') on mängufilmistiil.
See stiil kajastab peamiselt korrumpeerunud, kriminaalset ja vägivaldset maailma. Peategelased on neurootilised, alatud ja küünilised. Visuaalselt annavad tooni sügavad varjud, trööstitu ümbrus ja tugevad valguskontrastid. Paljuski on see film eeskuju võtnud saksa ekspressionistlikust filmist.
Žanrilt on need peamiselt kriminaalfilmid. Sageli rõhutavad nad küünilist suhtumist ja seksuaalseid motiive. Tänapäeval võivad paljud filmid tunduda stereotüüpilised kriminullid, mille peategelaseks on "kõva mees", ehkki omas ajas need filmid nii stereotüüpsed ei olnud, vaid nad aitasid sellist stereotüüpi luua.
"Film noir"'is on tüüpiline peategelane eradetektiiv ("Sügav uni"), lihtpolitseinik ("Gangsterikuningas"), vananev poksija ("The Set-Up"), eluheidik ("Relvade kiituseks"), kuritegelikku maailma ahvatletud seaduskuulekas kodanik ("Gun Crazy") või lihtsalt asjaolude kokkusattumuse ohver ("D.O.A.").
Esimesena võttis termini "film noir" kasutusele 1946 prantsuse filmikriitik Nino Frank. Kuid USA-s, kus see stiil kõige rohkem levis, seda terminit enne 1970. aastaid õieti ei tuntud, ja nii määratleti see stiil suures osas tagantjärele. Enne termini kasutuselsvõtmist nimetati neid filme melodraamadeks.
"Film noir"'e toodeti 1940. ja 1950. aastatel USA-s, hiljem on neid toodetud mujalgi maailmas. Aega enne 1960. aastaid loetakse selle stiili klassikaliseks perioodiks ning hilisemates filmides on sageli viiteid varasematele filmidele.
Selle stiili klišeesid parodeerivaid filme on toodetud alates 1940. aastate teisest poolest.
Selles osas, kas "film noir" on eraldi filmižanr, spetsialistide arvamused lahknevad.
Tuntud teosed.
Andmebaasi Internet Movie Database edetabel "Best Film-Noir" (august 2011).
Tare tänav

Tare tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Tänav on umbes 290 meetrit pikk.
Tare tänav algab Magasini tänavalt, ristub Kodu tänavaga ja lõpeb Veerenni tänaval.
Tare ja Vaikse tänava vahele jääb Kodu park.
Tänava endine nimi oli alates 14. jaanuarist 1925 Õnne tänav. Praeguse nime sai Tare tänav 25. septembril 1959. Tänava nimevalikut on mõjutanud lähedalasuv Kodu tänav.
Vaikne tänav

Vaikne tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Vaikne tänav (Tallinn)

Vaikne tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Tänav on enam-vähem ida-läänesuunaline ja umbes 150 meetrit pikk.
Vaikne tänav algab Magasini tänavalt ja lõpeb Kodu tänaval.
Vaikse ja Tare tänava vahele jääb Kodu park.
Tänav sai nime 27. veebruaril 1924. Tänav on nime saanud läheduses asuva Puhke tänava mõjul.
Kodu park

Kodu park on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Magasini, Vaikse, Kodu ja Tare tänava vahelisel alal Veerenni asumis. Selle suurus on ligikaudu 1 hektar. 
Kodu park, mis on kandnud ka Vaikse pargi nime, rajati 1930. aastate algul endisele heinamaale arvatavasti linnaaednik Hans Lepa algatusel. Kodu parki hakati endisele heinamaale rajama arvatavasti 1932. aastal linnaaedniku Hans Lepa algatusel. Regulaarse planeeringuga park asub 1920.−1930. aastatel väike­elamutega hoonestatud linnaosas, mis on üks kaunimaid ja terviklikumaid aedlinnu Tallinnas.
Pargi põhiplaan on ristkülikukujuline ning seda läbivad diagonaalsed jalutusteed. Teede ristumiskohas pargi keskel asub hekiga ümbritsetud väljak koos puhkepinkidega. Peamised puuliigid on jalakas, pärn ja vaher. Leidub ka hariliku pöögi punaseleheline kultivar "Purpurea".
Pargis ei ole kunagi olnud suuri rajatisi, küll aga on pargis laste mänguväljak ning Ernst Kirsi pargiskulptuur "Ema lapsega" (1965).
Oldřich Machač

Oldřich Machač (11. aprill 1946 – 10. august 2011) oli Tšehhoslovakkia jäähokimängija.
Oldřich Machač kuulus Tšehhoslovakkia jäähokikoondisse, kui see tuli aastatel 1972, 1976 ja 1977 maailmameistriks.
Ariel (kuu)

Ariel on Uraani looduslik kaaslane.
Arieli läbimõõt on 1158 km, millega ta on Uraani kaaslaste seas suuruselt neljandal kohal. Tema orbiit asub Uraanist 190 930 km kaugusel ning jääb täielikult planeedi magnetosfääri piiridesse. Arieli mass on 1,27×1021 kg ja tihedus 1,66 g/cm3.
Arieli ja Umbrieli avastas William Lassell 24. oktoobril 1851. Kaaslane on nime saanud Alexander Pope'i (1688–1744) poeemi "The Rape of the Lock" sülfi nime järgi.
Arieli on kosmosesondi Voyager 2 abil uuritud 1986. aasta jaanuaris, kui sond jõudis "ca" 127 000 km kaugusele kaaslasest. Kaaslasest tehtud fotod katsid umbes 40% selle pinnast, kuid piisava resolutsiooniga fotosid jätkus vaid 35% ulatuses kuu pinna geoloogiliseks kaardistamiseks.
Arieli pind on Uraani kaaslaste hulgas kõige heledam, tema albeedo on 0,39. Arieli tihedus viitab sellele, et kaaslane koosneb umbes 50% ulatuses jääst ning 50% ulatuses tihedamast koostisosast, milleks võivad olla kivimid ja süsinikuühendid koos raskete orgaaniliste ühenditega. Jää olemasolu on toetanud infrapunakiirguse spektroskoopilised vaatlused, mille abil on märgatud kuu pinnal veest moodustunud kristalset jääd. Peale jää on kuu pinnalt leitud jälgi ka süsinikdioksiidist, mille päritolu pole lõplikult selge.
Arieli pinda katavad kokkupõrke kraatrid, kanjonid, murrangud, tasandikud jm. Suurima teadaoleva kraatri läbimõõt ulatub 78 kilomeetrini. Suuremate kraatrite vähesus viitab sellele, et kaaslase pind on olnud geoloogiliselt aktiivne.
Miranda (kuu)

Miranda on Uraani looduslik kaaslane.
Miranda läbimõõt on 472 km, millega ta on Uraani kaaslaste seas suuruselt viiendal kohal. Tema orbiit asub Uraanist 129 850 km kaugusel. Miranda mass on 1,27×1021 kg ja tihedus 1,20 g/m3.
Miranda avastas Gerard Kuiper (1905–1973) 16. veebruaril 1948. aastal. Kaaslane on nime saanud William Shakespeare'i näidendi "Torm" peategelase (Prospero) tütre järgi.
Miranda on kosmosesondi Voyager 2 abil uuritud 1986. aasta jaanuaris, kui sond jõudis ligikaudu 36 000 km kaugusele kaaslasest, lähemale kui ühelegi teisele Uraani kuule. 
Miranda albeedo on 0,32. Kaaslane koosneb umbes 50% ulatuses jääst ning 50% ulatuses kivimitest.
Miranda pinnal on näha kokkupõrke kraatrid, kuni 20 km sügavused murrangud, kihilised astangud ja kaootiline variatsioon erineva vanuse ja tunnustega pinnaste kohta. Miranda varasemat (kui kaaslase orbiit oli praegusest ekstrentrilisem) geoloogilist aktiivsust põhjustas arvatavasti loodejõudude poolt tekitatud energia. Miranda pinnases esinevad ka suured munakujulised moodustised, mis on arvatavalt seotud diapiiride tekkimisega.
Mustmuld

Mustmullad on rohtlatele iseloomulikud huumuserikkad mustjapruunid mullad. Nende tekkimist soodustavad kaltsiumiühendite poolest rikkad savikad ja lubjarikkad setted (löss), võrdse aastase sademete hulga ja aurumisega ning lühikese niiske ja pika kuiva perioodiga soe kliima, tasakaalustatud veerežiim, tasane pinnamood ja rikkalik rohttaimestik. 
Hääbunud taimede jäänused ladestuvad maapinnale, nende juurte jäänused jäävad mulda. Niiskel aastaajal toimub kiire taimejäänuste lagundamine mikroorganismide ja seente mõjul, nendest tekib huumus. Kuiva perioodi jooksul lagundamine aeglustub ja toimub orgaaniliste ainete kuhjumine ehk kamardumine (Vassili Dokutšajevi andmetel oli Venemaal 20. sajandi alguses mustmuldi huumushorisondi paksusega kuni 2 m). Lubjarikkus soodustab püsivate huumusainete moodustamist, see muudab mustmulla huumuserikkaks (huumusesisaldus on kuni 20%). 
Huumushorisondi all paikneb saviosakestega rikastanud tumepruun sisseuhtehorisont. Kuna huumushorisont on poorine ja mahutab palju vett, siis vesi ei jõua sisseuhtehorisondisse ja ei uhtu kaltsiumi ühendeid välja. Nendest moodustatakse valgetest niitidest võrgustikku ja plekke.
Mustmuldade levik.
Mustmullad on levinud Euraasias (Ungaris, Bulgaarias, Austrias, Tšehhis, Slovakkias, Balkani poolsaarel, Moldovas, Ukrainas, Mongoolias, Hiinas, Venemaa lõunaosas).
Põhja-Ameerikas on mustmullad USA ja Kanada piiril. Lõuna-Ameerikas on need Argentina lõunaosas ja Tšiili lõunaosas eelmäestikes.
Mustmuldade kasutamine.
Mustmuldadele on iseloomulikud suur poorsus, suur toitelementide sisaldus ja hea sõmeraline struktuur, mille tõttu on nad väga viljakad ning kasutatakse teravilju (nisu, mais), päevalille ja mitmesuguseid söödakultuure kasvatamiseks.
Aluskivim

Aluskivim ehk D-horisont on tard-, moonde- ja settekivimid, mille peale kujuneb muld ning mida ei muuda mulda kujundavad protsessid. 
Aluskivim erineb lähtekivimist selle poolest, et viimane võtab otseselt osa mulla moodustumisest.
Eestis on mullad tekkinud aluskivimile (ordoviitsiumi ja siluri lubjakivid) vaid Põhja-Eestis.
Belinda Carlisle

Belinda Jo Carlisle (sündinud 17. augustil 1958 Hollywoodis) on USA laulja, ansambli The Go-Go's asutaja ja liige.
Belinda Carlisle on välja andnud seitse stuudiosooloalbumit: "Belinda" (1986), "Heaven on Earth" (1987), "Runaway Horses" (1989), "Live Your Life Be Free" (1991), "Real" (1993), "A Woman and a Man" (1996) ja "Voila" (2007). Tema tuntumad laulud on "Heaven Is a Place on Earth", "I Get Weak", "La Luna", "Mad About You" ja "Circle in the Sand".
The Paris Sisters

The Paris Sisters oli 1960. aastatel San Franciscos muusikaprodutsent Phil Spectori loodud tüdrukute ansambel. Ansambli liikmed olid õed Priscilla Paris, Albeth Paris ja Sherrell Paris.
The Paris Sisters laulis kuulsaks laulu "I Love How You Love Me". Sellest laulust on tehtud eestikeelne laul "Su silmade sära", mille 1960. aastate lõpus esitas ansambel Toonika (solist Koit Kaaristu).
Juudinõges

Juudinõges ("Parietaria") on taimeperekond nõgeseliste sugukonnast.
Juudinõgese perekonda kuulub 20–30 peamiselt parasvöötmes ja troopikas kasvavat liiki.
Enamasti on tegu 20–80 cm kõrguste üheaastaste või mitmeaastaste rohttaimedega, millel on roheline või roosa vars. Lihtlehed asetsevad vahelduvalt
Eestis juudinõgeseid ei kasva.
The Hollies

The Hollies on Suurbritannia rokkmuusikaansambel, mis loodi 1962. aastal Manchesteris. 
The Holliesil on üle 30 Suurbritannia singlite edetabelisse UK Singles Chart jõudnud singli ja 22 USA singlite edetabelisse Billboard Hot 100 jõudnud singlit.
2010. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Oleksandr Moroz

Oleksandr Moroz (Олександр Мороз; sündinud 29. veebruaril 1944) on Ukraina poliitik, Ukraina Sotsialistliku Partei esimees.
Aastatel 1994–1998 ja 2006–2007 oli ta Ülemraada esimees, Ülemraada saadik 1990–2007.
Aastatel 1990–2010 oli Moroz Sotsialistliku partei esimees ja taandus siis auesimeheks. 2011. aasta augustis valiti ta uuesti partei esimeheks.
Karl Woldemar Puls

Karl Woldemar Puls (27. aprill 1845 Pärnu – 23. veebruar 1891 Viljandi) oli Viljandi kaupmees ja raehärra.
Elulugu.
Puls oli pärit Mecklenburgist Güstrowist Pärnusse rännanud kaupmehesuguvõsast. Hiljem asus ta elama Viljandisse, kus oli kaupmees. 
1871. aastal abiellus ta Viljandi bürgermeistri Julius Ludwig Werncke tütre Emmeline Mariega. 1882. aastal naitus ta Louise Emilie Kremseriga. Kahest abielust oli tal kokku seitse last. 
31. augustil 1888 sai temast Viljandi linnakodanik. Samal aastal valiti ta raehärraks. 1889. aastal aga raad kaotati, seega oli Puls üks kolmest viimasest Viljandi raehärrast.
2012. aasta Soome presidendivalimised

2012. aasta Soome presidendivalimistel valiti Soome president aastateks 2012–2018. Valimiste esimene voor toimus 22. jaanuaril 2012. Kuna ükski kandidaat ei saanud üle 50 protsendi häältest, toimus 5. veebruaril 2012 kahe enim hääli saanud kandidaadi, Sauli Niinistö ja Pekka Haavisto osalusel teine voor. Valimised võitis Sauli Niinistö.
Oma teist ametiaega lõpetav president Tarja Halonen ei saanud seaduse järgi kolmandaks ametiajaks kandideerida.
Kandidaadid.
Roheline Liit kinnitas 11. juunil 2011 oma kandidaadiks Pekka Haavisto.
Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei kinnitas 8. oktoobril 2011 oma kandidaadiks endise peaministri Paavo Lipponeni.
Põlissoomlased valisid 15. oktoobril 2011 oma kandidaadiks Timo Soini.
Rahvuslik Koonderakond kinnitas 22. oktoobril oma kandidaadiks Sauli Niinistö ja Soome Rootsi Rahvapartei vähemuste voliniku Eva Biaudet. 
Keskerakonna parteikonverentsil 29. oktoobril nimetati erakonna kandidaadiks Paavo Väyrynen.
Soome Kristlikud Demokraadid teatasid esialgu, et ei kavatse oma kandidaati esitada, kuid hiljem esitasid kandidaadiks Euroopa Parlamendi liikme Sari Essayahi.
Vasakliit esitas kandidaadiks Paavo Arhinmäki.
Esimene voor.
Hääleõiguslikke kodanikke oli 4 402 622, kellest valimas käis 3 060 771 (69,7%). Eelvalimistel osales 1 415 004 ja valimispäeval 1 655 425 kodanikku.
Nona Gaphrindašvili

Nona Gaphrindašvili (gruusia keeles "ნონა გაფრინდაშვილი"; sündinud 3. mail 1941 Zugdidis) on endine Nõukogude Liidu maletaja ning Gruusia sporditegelane ja opositsioonipoliitik.
Gaphrindašvili oli viies naiste male maailmameister (1962–1978) ja esimene naismaletajatest rahvusvaheline suurmeister (1978). Enne seda sai 1961. aastal naiste rahvusvaheliseks meistriks, 1962. aastal rahvusvaheliseks meistriks ja 1976. aastal naiste suurmeistriks. 
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist juhtis Gaphrindašvili 1996. aastani Gruusia Olümpiakomiteed.
Gaphrindašvili oli suurärimees Badri Patarkatsišvili poolt toetatud partei Meie Gruusia juht kuni Patarkatsišvili surmani 2008. aastal.
2011. aastal juhtis ta opositsioonist liikumist Rahvaassamblee ("სახალხო კრების").
Isiklikku.
Gaphrindašvilil on üks poeg.
Pekka Haavisto

Pekka Olavi Haavisto (sündinud 23. märtsil 1958 Helsingis) on Soome poliitik, alates 6. juunist 2019 kuni 20. juunini 2023 Soome välisminister (algul Antti Rinne valitsuses, alates 10. detsembrist 2019 Sanna Marini valitsuses).
Ta oli alates 17. oktoobrist 2013 Jyrki Kataineni valitsuse arengukoostöö minister ning kuni 26. septembrini 2014 samas ametis Alexander Stubbi valitsuses.
Ta kuulub Rohelisse Liitu. Aastatel 1993–1995 oli ta erakonna esimees. Aastatel 2000–2006 oli ta Euroopa Rohelise Partei esimees.
Pekka Haavisto on olnud Eduskunna liige aastatel 1987–1995 ja alates 2007. aastast. Aastatel 1995–1999 oli ta Paavo Lippose esimeses valitsuses keskkonna- ja arengukoostöö minister.
Juunis 2011 kinnitas Roheline Liit Pekka Haavisto oma presidendikandidaadiks 2012. aasta alguses toimuvatel valimistel. Ta sai 1. voorus 18,8% häältest, millega oli teine, ning pääses teise vooru. Teises voorus kaotas ta Sauli Niinistöle, kes kogus 62,6% häältest.
Jaanuaris 2024 kogus Pekka Haavisto Soome presidendivalimiste 1. voorus 25,8% häältest, millega sai teise koha ja pääses teise vooru. Teises voorus sai ta 48,4% häältest ja oli sellega Alexander Stubbi järel teine.
Isiklikku.
Keskkooli lõpetamise järel astus Haavisto Helsingi Ülikooli sotsiaalteadusi õppima, kuid ülikool jäi pooleli. Ta valis kaitseväeteenistuse asemel asendusteenistuse.
Haavisto on gei. Ta sõlmis 2002. aastal tsiviilpartnerluse Ecuadorist pärit Nexar Antonio Floresega.
Ille Kukk

Ille Kukk (sündinud 6. mail 1957 Tartus) on eesti kergejõustikutreener ja endine kergejõustiklane.
Ille Kuke nimel on Eesti rekordid 1984. aastal Donetskis joostud 8.55,75 3000 meetri jooksus ja 1985. aastal Leningradis joostud 15.30,84 5000 meetri jooksus. Varem oli Eesti rekordiks ka 4.14,05 1500 meetri jooksus, mille ta püstitas 1981. aastal Moskvas.