Saatse saabas

Saatse saabas (vene keeles "Саатсеский сапог") on Venemaa Petseri rajooni sopp, mis on mitmest küljest ümbritsetud Eestiga Võru maakonnas. Kujunes eesmärgil liita kohalikud vene talud Venemaaga.
Ajaloost.
Eesti Vabariigi 1922. aasta vallareformi eelnõu alusel määratud Petserimaa valdade piirid lähtusid suures osas rahvastiku etnilisest jaotusest. Saatse saabas ja selle ümbrus kuulus peamiselt setodega asustatud Järvesuu valda selle lõunaosas. Setumaa traditsioonilise haldusjaotuse alusel paiknes aga piirkond Tsätski nulgas.
1944. aastal otsustati Nõukogude Liidus taastada Pihkva oblast, mis oli 1927. aastal ühendatud Leningradi oblastiga. Pihkva oblastiga liideti ka maid Eesti NSV territooriumi arvelt, kusjuures ei jälgitud varasemaid halduspiire. Eesti NSV ja Vene NFSV vahele loodi uus, piirkonna etnilist koosseisu arvesse võttev piir, liites Venemaa Pihkva oblastiga eeskätt venelastega asustatud alad. Piirimuutus viidi ellu 1944. aasta lõpus ja 1945. aasta alguses. Kuna liikumine liiduvabariikide vahel oli vaba, ei olnud piiril tol ajal suuremat praktilist tähtsust.
Saatse saapa kiilus paiknes sel ajal tosinkond venelastega asustatud väikest talu, mis olid rajatud 20. sajandi alguses ning olid seotud läheduses asuva suure Gorodištše külaga (seto keeles Korodissa). Saapa kiilu puhul lähtuti Eesti ja Venemaa vahelise piiri määramisel etnilistest alustest. 21. sajandi alguseks olid Saatse saapas paiknenud taluhooned muutunud varedeks. 
Kirjeldus.
Umbes 1 km pikkune saapakujuline ala pindalaga 115 ha asub Saatse küla lähedal, seda läbib Värska–Ulitina tee (ehk Saatse–Värska tee).
Saatse saabas tekitab kohalikele elanikele probleeme, sest osa olulisest ühendusteest läbib naaberriigi, kuhu tohib muidu siseneda vaid viisaga. Saatse saabast pole lubatud läbida jalgsi, vaid ainult sõidukiga (bussis, autos või jalgrattaga) ja peatumata. Sesniki külast pääseb kohalikku keskusse Värska kas läbi Venemaa või 20 km pikkuse ringiga. Lutepää külast viib aga tee nii Värska (nn Lutepää kolmnurk) kui ka Saatse poole (Saatse saabas) üksnes läbi Venemaa.
Piirileping.
Saatse saapa probleemi lahendamist loodeti Eesti-Venemaa piirilepingult. Piirilepingu, mis sätestab Eesti ja Venemaa vahelise maismaa- ja merepiiri kulgemise, allkirjastasid välisminister Urmas Paet ja tema Vene kolleeg Sergei Lavrov esimest korda Moskvas 18. mail 2005. 18. veebruaril 2014 allkirjastasid Eesti välisminister Urmas Paet ja Venemaa välisminister Sergei Lavrov Moskvas Eesti-Venemaa piirilepingu uuesti, sest vahepeal oli Venemaa võtnud lepingult allkirja tagasi. Uus piirileping ei ole aga jõustunud, oodates mõlema riigi parlamendi ratifitseerimist.
Üldjoontes fikseeriti lepingus Eesti idapiiriks Eesti NSV kunagine administratiivpiir. Piiri õgvendati mõnes kohas. Muuhulgas likvideeriti Põlvamaa (2017. aastast Võrumaa) piiril asunud nn Saatse saabas – Venemaa territooriumi sopistus Eestisse, mis takistab Saatse ja Lutepää küla elanike vaba liikumist kohalike keskuste vahel. Ratifitseerimata piirilepingu kohaselt oleks piirijoone sirgemaks tegemise ja selle käigus toimuma pidanud maadevahetusega läinud praegu Saatse saapana tuntud ala ja sellel kulgev teelõik Eestile. Eesti ja Venemaa vahetaksid piirijoone korrigeerimisel 128,6 hektarit maad, kusjuures mõlemad pooled vahetavad piiriäärseid maatükke võrdses ulatuses.
Ümbersõit.
2025. aasta 10. oktoobril peatati Saatse saabast läbival teelõigul ajutiselt sõidukite liiklus maanteel liikunud eraldusmärgistuseta relvastatud grupi tõttu. Liiklus suunati ringi ümbersõiduga Värska, Treski, Matsuri ja Sesniki kaudu. Kohalikud elanikud kasutavad ümbersõiduks ka kitsamat Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) teed. 
Uus ümbersõidutee on kavandatud rajada osaliselt Mustoja maastikukaitsealal ja Natura 2000 alal, mistõttu on projekteerimistööd on tavapärasest keerulisemad. Eelprojekti koostamisega alustati 2024. aastal. 2025. aasta mais teatas Keskkonnaamet oma seisukoha, mille järgi tuleb projekti koostamiseks läbi viia ka keskkonnamõju hindamine. Protsessi kiirendamiseks kavandab Eesti valitsuskabinet looduskaitseseaduse muutmist, mis võimaldaks ilma keskkonna ja sotsiaalseid mõjusid hindamata riikliku julgeoleku tagamiseks ümbersõidu valmis ehitada 2026. aasta sügiseks.