Arvutisuhtlus

Arvutisuhtlus (inglise keeles "Computer-mediated communication" ehk "CMC") on defineeritud kui iga suhtlus, mis toimub kahe või enama elektroonilise seadme kaasabil. Kuigi arvutisuhtlus on traditsiooniliselt viidanud suhtlusele, mis toimub läbi arvuti vahendatud formaadi (näiteks kiirsuhtlus, e-post, jututuba), siis sellega on viidatud ka teistele teksti baasil põhinevatele suhtlusviisidele, näiteks tekstsõnumid. Arvutisuhtluse teadustöö põhineb suuresti erinevate arvutil põhinevate suhtlustehnoloogiate sotsiaalse mõju uurimisel. Paljudes viimase aja uurimistöödes kaasatakse Interneti suhtlusportaale, mis toetuvad suhtlustarkvarale.
Arvutisuhtluse ulatus.
Paljude valdkondade teadurid uurivad ilmingut, mida võib kutsuda arvutisuhtluseks (vaata ka Internetiõpe).
Näiteks, paljud võtavad sotsiaalpsühholoogilise lähenemise arvutisuhtlusele, uurides seda, kuidas inimesed kasutavad "arvuteid" (või digitaalmeediat), et toime tulla isikutevahelise suhtlusega, kujundada muljeid ning kujundada ja hoida suhteid. Need uurimistööd on tihti keskendunud erinevustele onlain ja offlain suhtluses, kuigi kaasaegne uurimistöö on liikumas suunas, mis uurib arvutisuhtlust osana igapäevaelus. Arvutisuhtluse üks haru tegeleb paralingvistika tunnusjoonte kasutuse, näiteks emotikonide, pragmaatikareeglite (kordamööda kõnelemine), järjestikune analüüs, kõne organiseeritus, erinevad sotsiaaldialektid, stiilid, registrid või nende keskkondadega spetsiifiliselt seotud terminoloogia (vt Leet). Nendes kontekstides keele uurimine põhineb tavaliselt tekstipõhisel arvutisuhtlusel, millele viidatakse vahel kui "arvutisuhtluse analüüs".
Inimeste suhtlusviis ametlikes, sotsiaalsetes ja hariduslikes tingimustes erineb suuresti, sõltuvalt mitte ainult keskkonnast vaid ka kommunikatsioonimeetodist, milles suhtlemine toimub. Antud juhul on selleks kommunikatsioonimeetodiks arvutid või muud info- ja kommunikatsioonitehnoloogiad (IKT). Kommunikatsiooni uurimine, et saavutada koostöö ühised tööeesmärgid nimetatakse arvuti toetatud koostöö ja kaasab endas vaid mõned arvutisuhtluse teiste vormide teemad.
Populaarsete arvutisuhtluse vormide sekka kuuluvad e-post, video, audio või tekstsuhtlus (tekstipõhine suhtlus, näiteks "kiirsuhtlus"), foorumid ja Massiivne mitme kasutaja võrgumäng. Ajaveebid (veebipäevikud) on samuti muutunud populaarseks ja RSS andmevahetus võimaldab igaühel "saada enda kirjastajaks".
Omadused.
Arvutiga hallatavas formaadis toimuv suhtlus mõjutab mõlemat osapoolt mitmel viisil. Teaduskirjanduses on neist viisidest tähelepanu saanud mulje kujunemine, pettus, grupidünaamika, vastastikune avalikuks tegemine, sisemiste tõkete puudumine ja eriti suhte moodustumine.
Arvutisuhtlust uuritakse ja võrreldakse teiste suhtlusmeediumitega kasutades kõikidele suhtlusvormidele universaalseid aspekte, mille hulka kuuluvad sünkroonsus, püsivus või "salvestatavus", ja anonüümsus. Nende aspektide seotus erinevate suhtlusvormidega on väga muutlik. Näiteks, kiirsuhtlus on lahutamatult sünkroonne aga mitte püsiv, kuna osapool kaotab suhtlusakna sulgedes kogu sisu (v.a juhul, kui seadistatud on suhtluse logimine või osapool kopeerib käsitsi vestlusakna sisu). E-post ja foorumid on aga madala sünkroonsusega, kuna vastuse saamise aeg on muutlik aga kõrge püsivusega (saadetud ja vastu võetud sõnumid salvestatakse). Omadused, mis eristavad arvutisuhtlust teistest meediumitest, on veel lühiaegsus, selle multimodaalne iseloom ja käitumiskoodeksite suhteline puudumine. Arvutisuhtlus on suuteline üle saama teiste suhtlusvormide füüsilistest ja sotsiaalsetest piirangutest ja lubab seetõttu suhelda inimestel, kes ei ole füüsiliselt samas asukohas.
Meedium, mida inimesed suhtluseks valivad mõjutab osapoolte avaldatud isikliku informatsiooni hulka. Arvutisuhtlust iseloomustab kõrgem eneseavaldamine, kui näost-näkku suhtluse korral. Eneseavaldamine on iga isiklikult olulise informatsiooni suuline, mõtteline ja tundeline väljendamine, mis loob ja säilitab isikutevahelist suhet. Selle põhjustab osati visuaalne anonüümsus ja mitteverbaalsete vihjete puudumine, mis vähendab muret kaotada positiivne sotsiaalne pale. Waltheri (1996) hüperpersonaalne mudel väidab, et arvutisuhtlus on väärtuslik paremaks suhtluseks ja parema esmamulje loomiseks. Ramirez ja Zhang (2007) väidavad, et arvutisuhtlus lubab isikute vahel suuremat lähedust ja atraktiivsust kui näost-näkku suhtlus.
Anonüümsus ja osati ka privaatsus ja turvalisus sõltuvad rohkem kontekstist ja kasutatavast programmist või veebilehest, mida külastatakse. Enamus valdkonna teadureid on nõus, et lisaks tehnilistele piirangutele on tähtis teadvustada nende faktorite psühholoogilisi ja sotsiaalseid implikatsioone.
Tüübid.
Arvutisuhtluse saab jaotada sünkroonsete ja mittesünkroonseteks. Sünkroonse suhtluse korral on kõik osalejed samaaegselt onlain (nt IRC), samas kui mittesünkroonne suhtlus toimub ajapiirangutega (nt e-post).
Inimesed valivad mittesünkroonse suhtluse, näiteks e-kirja, kui sõnumid on pikemad ja kontrollitud sisuga. E-kiri on samuti eelistatud negatiivsete tunnete väljendamiseks, kuna see kaugendab saatjat vastuvõtjast ("varjestamisefekt"). Sünkroonset suhtlust, nagu [[kiirsuhtlus]t], eelistatakse positiivsete uudiste ja tunnete koheseks väljendamiseks. Lisaks lubab see samaaegselt suhtlemisele teha ka teisi asju.
Keeleõpe.
Arvutisuhtlus on keeleõppes tihti arutatud teema, sest arvutisuhtlus lubab keeleõppijatel keelt harjutada. Näiteks Warschauer tegi juhtumiuuringuid e-posti või foorumite kasutamisest mitmete keeleklasside seas. Warschauer väitis, et informatsioon ja informatsioonitehnoloogia "ületab ajaloolise lõhe kõne ... ja kirja vahel".
Kirjandus.
[[Kategooria:Informaatika]]
[[Kategooria:Kommunikatsioon]]