tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39

Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39 ("Launch Complex 39", "LC-39") on kanderakettide stardipaik John F. Kennedy Kosmosekeskuses, mis asub Ameerika Ühendriikide Florida osariigis Merritt Islandis. Stardipaik ja sellega kaasnevad rajatised ehitati kasutamiseks Apollo programmis. Hiljem kohandati need Space Shuttle'i programmi jaoks. 
Stardikompleks 39 koosneb kahest stardiplatvormist (39A ja 39B), kosmosesõidukite koostehoonest Vehicle Assembly Building (VAB), roomiktransportteest (teed kasutasid Space Shuttle'i programmi raames roomiktransportöörid, et toimetada liikuvaid raketistardiplatvorme VAB-i ja stardiplatside vahel), kosmosesüstikute lennuvahelise hoolduse angaaridest (inglise "Orbiter Processing Facility"), stardikontrollikeskusest, pressikeskusest ja abihoonetest.
Praegu kohandatakse stardipaika ümber nii, et sealt saaksid startida SpaceX-i kanderaketid Falcon 9 ja Falcon Heavy ning NASA kanderakett Space Launch System.
Eosinofiilid

Eosinofiilid ehk eosinofiilsed granulotsüüdid ehk atsidofiilid (ladina keeles "eosinum", "eosinophilus", "granulocytys acidophilus") on paljude selgroogsete lümfoid(-immuun)süsteemi fagotsüütilised leukotsüüdid. 
Eosinofiilide noored vormid tekivad luuüdis. Eosinofiilide ülesandeks on suuremate parasiitide hävitamine ning allergiliste ja põletikuliste reaktsioonide modulleerimine. 
Eosinofiilide areng, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Eosinofiilide nimetust kannab ka täisvereanalüüsi eosinofiilide absoluutarv (lüh EO). 
Roomajatel.
Maolistel.
Madude veres ning kudedes liikuvaid eosinofiile ei ole lõpuni uuritud, teatud autorite arvates on madudel eosinofiilid ikkagi tuvastatavad ja kirjeldatavad. Madude vereanalüüside eosinofiilide referentsväärtuste vahemikuks võetakse 0–1%.
Inimestel.
Terminoloogia.
Eosinofiilid on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologica"-sse.
Laboratoorne hematoloogia.
Eosinofiilide hulk veres on küllalt kõikuv ja varieeruv näitaja, mis sõltub mitmetest teguritest. Eosinofiilide arvu vereproovis määratakse erinevaid automatiseeritud laboratoorse diagnostika meetodeid kasutades. 
Eosinofiilide normväärtused vere automaatuuringu põhjal
Patoloogia.
Eosinofiilidega seostatakse inimestel mitmeid allergilisi ja haiguslikke seisundeid, näiteks eosinofiilia, eosinofiilne granuloom, eosinopeenia, eosinofiilne gastroenteriit jpt.
Tartu Forseliuse Kool

Tartu Forseliuse Kool on põhikool Tartus.
Kool on nimetatud Bengt Gottfried Forseliuse auks. Varem on kool kandnud nimesid "Tartu Forseliuse Gümnaasium, Tartu 8. Keskkool" ja "Johannes Semperi nimeline Tartu 8. Keskkool".
Kooli kauaaegne kirjandusõpetaja oli Vello Saage, mistõttu kutsuti kooli ka Saage kooliks.
Kool asub Tartus Tähe tänaval, Forseliuse pargi vastas.
Septembrist 2013 hakkas kool töötama põhikoolina.
Üksik merelennusalk

Üksik merelennusalk oli aastatel 1932–1939 Tallinna Lennusadamas paiknenud sõjaväeosa. 
Selle eelkäijad olid:
16. juulil 1932 asutati Üksik Merelennusalk, mis tegutses kuni 21. maini 1939. Pärast seda pandi üksiku merelennusalga ülesanded Tallinnas baseerunud 3. lennuväedivisjonile.
Ülemiste veepuhastusjaam

Ülemiste veepuhastusjaam (ka "Tallinna veepuhastusjaam") on ettevõtte Tallinna Vesi üks kahest veepuhastusjaamast (teine on Paljassaare reoveepuhastusjaam). See asub Tallinnas aadressil Järvevana tee 3.
Ajalugu.
1924. aastal sõlmiti leping veepuhastusjaama projekteerimiseks ja ehituseks, arhitekt Erich Jacoby projekteeritud Tallinna Filterveevärgi veepuhastusjaam alustas tööd 1927. aastal. Toona rajatud jaam on osaliselt töös tänapäevani. Jaama rajas aastatel 1925–1927 Suurbritannia firma W. Patterson Engineering Co Ltd. Jaam sai lõplikult valmis 1929. aastal. 
Tehnilised andmed ja taristu.
Veepuhastusjaama võimusus oli 24 000 kuupmeetrit vett ööpäevas, vesi läbis nii mehaanilise kui ka keemilise puhastuse. Kogu protsess kestis kokku umbes kaks tundi.
1928. aastal ehitati Järvevana tee krundisügavusse arhitekt Herbert Johansoni projekti järgi kahekorruseline kaheksa korteriga ridamaja töölistele ja 1934. aastal tee äärde kahekorruseline elamu vahetusmeistritele ja keemikutele, mis on säilinud. 
Sõjaaegsed purustused.
1941. aastal sai Tallinna filterveevärk sõjategevuse tõttu märkimisväärseid purustusi. Õhku lasti ja hukkus täiesti filterveevärgi pumbamaja koos laboratooriumi ja mõne muu ruumiga, terveks jäi filter koos tagavara- ja settimisbasseinidega. Veepuhastusjaama pumbahoone purustati II maailmasõjas hiljem ja taastati veidi muudetud kujul 1946. aastal.
Morfosüntaks

Morfosüntaks on keeleteaduse haru, mis uurib grammatilisi kategooriaid ja keeleüksusi, millel on nii morfoloogilised kui ka süntaktilisi omadusi ning mida saab seetõttu defineerida nii morfoloogiliste kui ka süntaktiliste kriteeriumide järgi.
Noorte Meeste Kristlik Ühing (rahvusvaheline organisatsioon)

Noorte Meeste Kristlik Ühing (lühend NMKÜ; inglise keeles "Young Men's Christian Association", "YMCA" või "the Y") on ülemaailmne kristlik organisatsioon, kuhu kuulub üle 58 miljoni liikme 125-st kohalikust (nt Saksamaa, Eesti) ühingust. Ühingu asutas Londonis 6. juunil 1844 George Williams.
Noorte Meeste Kristlik Ühing Eestis.
Eestis loodi NMKÜ 1924. aastal.
Aastal 1994 Noorte Meeste Kristlik Ühing ja Noorte Naiste Kristlik Ühing ühinesid ja moodustati: Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing.
Berģi

Berģi on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,706 km². Berģi asub Jugla järve kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Bukulti, kagus aga Brekšiga. 3099 elanikku (2010). 
Berģi asub Jugla järve äärsel alal. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mille suhteline kõrgus on 8–12. Kõrgeim tipp on Baložkalnsi luide, mis ulatub 22 meetrit üle merepinna. 
Keskajal läbis Berģi asumit Gauja (Koiva) äärde viiv tee ("Via magna"). Jugla järve äärde tekkis aastal 1625 Bonaventura mõis, seal asusid ka Berģi ja Baložkalnsi külad.
Baložkalns liideti Riiaga aastal 1863. Seal tegutses alates XVIII sajandist postijaam, kus asus ka kõrts. Ülejäänud osa asumist liideti Riiaga aastal 1974.
Aastal 1924 rajati Jugla järve äärde Läti Vabaõhumuuseum. Hiljem sai muuseum enda käsutusse ka Bonaventura mõisa hooned. Samal ajal tekkis maareformi tagajärjel asumi aladele veel Jugla küla ehk teise nimega Jugla park. Berģi asumis asub Garkalne valla administratsioon.
Bonaventura mõis

Bonaventura mõis ehk Baloži mõis (saksa keeles "Bonaventura" ehk "Beneventura", läti keeles "Bonaventuras muiža", ka "Baložu muižiņa" ja "Baložmuiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäevase haldusjaotuse järgi Lätis Riia linnas Berģi asumis peahoonega aadressil Brīvības gatvē 440.
Ajalugu.
Mõisa ajalugu kuni võõrandamiseni.
Bonaventura mõis sai alguse ilmselt 1585. aastal, kuigi esmamainitud on seda alles 1625. aastal, mil mõisa omanikuks sai Bonaventura Möller. Tema järgi on mõis saanud ka nime. Hiljem kuulus mõis Lütkenitele ja 1780. aastast Balloditele. Selle suguvõsa lätipärasest nimekujust Balodis tuleb mõisa teine nimi "Baložu muiža". Seejärel olid mõisa omanikud Löwis of Menarid; viimased omanikud enne mõisa võõrandamist olid von Wulfid.
Pärast võõrandamist.
Mõis võõrandati 1919. aastal, toona sai mõisakompleksi omanikuks Läti Pank. Vana peahoone anti vabaõhumuuseumile, mis rajati mõisa lähedusse. Pärast Teist maailmasõda oli mõisakompleksis Läti Põllumajandusülikooli metsandusteaduskond, seejärel kool. Tänapäeval on mõisakompleks Läti Vabaõhumuuseumi osa, seal asub muuseumi administratsioon.
Mõisaansambel.
Vanast mõisasüdamest on säilinud praegusest 600 meetrit eemal asuv lihtne XVII sajandil ehitatud häärber, mis on Riia vanim puithoone. Hoone viidi praegusse asukohta Läti Vabaõhumuuseumi rajamisel. Uus mõisasüda rajati 1850. aastatel. Peahoone on klassitsistlikus stiilis; mõisakompleksis olid veel parkimistöökoda, äädikavabrik, meierei, viinaköök ja liköörivabrik. Mõisakompleksi juurde kuulus Jugla järveni ulatuv park.
Tallinna rae ametikohus

Tallinna rae ametikohus oli Tallinna rae juures aastatel (1662)1752–1876 tegutsenud kohtuasutus (ametikohus). 
Ametikohus tegeles selliste käsitöölistevaheliste tülidega, mida ametipatroonid ei suutnud lahendada. Ametikohtu koosseisus olid kohtueesistuja (nn tsunfibürgermeister) ja kaks kaasistujat (raehärrad).
Tallinna Ajaloo Selts

Tallinna Ajaloo Selts (nimetatud ka: Ajaloo Selts) oli Tallinnas 1933. aastal asutatud selts, mis peamiselt uuris Tallinna ajalugu. 
Aastal 1934 andis selts välja ülevaateraamatu "Tallinn. Ajalooline ja kunstiajalooline juht". 
Ehkki aastal 1940 selts ametlikult likvideeriti, siis ta tegutses vähemalt ka 1943. aasta sügisel.
Eesti Alliance Française

""Alliance française" suunab siia. Rahvusvahelise organisatsiooni kohta vaata Alliance Française (rahvusvaheline organisatsioon)."
Eesti Alliance Française (lühemalt: Alliance Française) oli aastatel 1928–1940 ja taas 1989. aastast Tallinnas Prantsuse kultuuri vahendav organisatsioon.
Organisatsiooni eesotsas on 1997. aastast olnud Helle-Iris Michelson.
Üliõpilasliikumine

Üliõpilasliikumine on üliõpilaste võitlus (liikumine), mille eesmärk võib olla kaitsta oma õigusi või saavutada mingeid ühiskondlik-poliitilisi ja rahvuslikke muutusi.
Üliõpilasliikumine Eestis.
Eestis hakkasid üliõpilased olulisemat rolli mängima pärast 1905. aasta sündmusi, mil korraldati mitmeid demonstratsioone, nõuti demokraatlikke vabadusi ja Venemaa Asutava Kogu kokkukutsumist.
Eesti NSV perioodi lõpul osalesid üliõpilased nn fosforiidisõjas.
Üliõpilasorganisatsioon

Üliõpilasorganisatsioon on üliõpilastest ja vilistlastest koosnev organisatsioon, mis on loodud eesmärgiga kaitsta oma huve ja õigusi ning edendada ühiskondlikku ja kultuurilist tegevust või koondada ühe eriala või huvivaldkonna üliõpilasi. 
Üliõpilasorganisatsioonide hulka võib lugeda vaid akadeemilisi organisatsioone, nagu korporatsioonid ja seltsid, aga ka ühe ülikooli piires tegutsevaid eri- või huvialaseltse. Akadeemilisi organisatsioone iseloomustab eksklusiivne liikmesus (välistatud on liikmesus kahes organisatsioonis), ajaloolisus ning aktiivne pühendumine riikluse ja rahvusluse püsimisele.
Dainis Stalts

Dainis Stalts (3. jaanuar 1939 Riia – 12. aprill 2014 Riia) oli liivi kultuuritegelane, Läti folklorist ja poliitik.
Ta lõpetas 1957. aastal Riia 2. Keskkooli. Aastatel 1957–1960 õppis ta Läti Riikliku Ülikoolis bioloogiat, 1965. aastal lõpetas Riia kunstikooli.
1993–1995 ja 1998–2002 oli ta seimi liige. 
Tema poeg Dāvis Stalts on muusik ja poliitik, seimi liige 2011–2014. Tütar Julgī Stalte on muusik.
Üür

Üür on tasu, mida isik maksab õiguse eest kasutada üürilepinguga kokku lepitud tingimustel omanikule kuuluvat vara.
Eestis reguleerib üüriga seotut võlaõigusseadus.
Ületunnitöö

Ületunnitöö on töötamine üle kokkulepitud tööaja.
Eestis peavad ületunnitöö tegemises töötaja ja tööandja enne kokku leppima. Eestis ei tohi ületööd teha nt alaealised ja rasedad.
NCBI Taxonomy

NCBI Taxonomy on veebipõhine molekulaarbioloogia andmebaas, kuhu koondatakse teavet elusorganismide taksonoomilise kuuluvuse, teaduslike nimede ja eristustunnuste kohta. Andmebaasi koostamist alustati 1991. aastal.
NCBI Taxonomy andmeid kasutatakse projektis International Nucleotide Sequence Database Collaboration (INSDC), mis hõlmab andmebaase GenBank, ENA (EMBL) ja DDBJ.
Andmebaasi haldab Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus.
Laiem kasutajaskond saab taksonoomilist andmebaasi kasutada järgmisi elektroonilisi andmesideliine pidi:
Brekši

Brekši on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 2,039 km². Brekši asub Jugla järve kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Berģi, läänes aga Juglaga. Asumist lõunas asub Stopiņi piirkond. 1809 elanikku (2010). 
Brekši asub Jugla järve äärsel alal, mis ulatub 1-8 meetrit üle merepinna. Kõrgem osa asumist paikneb Berģi asumi piiri ääres.
16. sajandil tekkis endisele liivlaste asualale Jugla järve kaldal Brekši mõis. Hiljem lisandus sellele veel Jugla mõis, kus asutati aastal 1859 paberivabrik. See vabrik kujunes asumi tähtsaimaks tööstusettevõtteks, mille juurde kujunes asula. 19. sajandi Riia kaardil on selle asula juures näha veel teinegi vabrik nimega "Feilis". Lisaks paberivabriku asulale ja mõisa juures paiknevale Brekši külale tekkis asumi põhjaossa 20. sajandi teisel poolel veel Juglasciemsi küla.
Brekši liideti Riia linnaga kahes osas, aastal 1974 ja aastal 1979.
Zdeněk Pluhař

Zdeněk Pluhař (16. aprill 1913 Brno – 18. juuni 1991 Praha) oli tšehhi kirjanik.
Zdeněk Pluhař oli pärit advokaadi perekonnast. Õppis aastatel 1931–1937 Brno Tehnikaülikoolis ja töötas seejärel ehitusinsenerina. Teise maailmasõja ajal vahistas Gestapo ta esimest korda 1942. aastal, kuid peagi ta vabastati. Uuesti vahistati ta 1944. aasta kevadel, siis vabanes ta vangistusest 1945. aasta mais.
Sõja järel töötas ta ehitusinsenerina, rekonstrueeris sildu ning projekteeris hüdrotehnilisi rajatisi. 
Esikteos "Člověk staví" ilmus 1944. aastal. Alates 1956. aastast oli Zdeněk Pluhař vabakutseline kirjanik. 1975–1980 töötas ta dramaturgina filmistuudios Barrandov. Üldiselt on teda peetud sotsialistliku realismi esindajaks. 
Eesti keeles oli ilmunud kaks tema romaani: "Kui hülgad mu ..." (1963) ja "Kell kuus õhtul "Astorias"" (1986).
Elu entsüklopeedia

Elu entsüklopeedia (inglise keeles "Encyclopedia of Life"; lühend EOL) on erialainimeste koostatav mitmekeelne veebipõhine entsüklopeedia. Veebientsüklopeedia hakkas tööle 26. veebruaril 2008.
Elu entsüklopeedia ülesandeks on kõikide maailma elusorganismide liikide dokumenteerimine.
Elu entsüklopeedia on vaba juurdepääsuga entsüklopeedia, mille paljud sissekanded sisaldavad nii teksti-, video-, graafilisi kui ka helimaterjale ja pilte.
Elu entsüklopeedia loojad on "Field Museum", Harvardi ülikool, "MacArthur Foundation", "Marine Biological Laboratory", "Missouri Botanical Garden", "Sloan Foundation" ja "Smithsonian Institution".
Elu entsüklopeedia on mitmekeelne, seda saab lugeda galeegi, hispaania, hollandi, inglise, malai, prantsuse, rootsi, saksa ja muudeski keeltes.
Vanemuine (täpsustus)

Vanemuine on laulujumal eesti kunstmütoloogias. Tema järgi on nimetatud ka teisi asju.
Brekši mõis

Brekši mõis (läti keeles "Brekšu muiža", ka "Harma muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Brekši asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Biķernieku iela 200. Saksa keeles "Hermelingshof", ka "Harmshof", "Dreilings hoff", "Herms hoff".
Brekši mõis tekkis Jugla järve kaldale 16. sajandil. 17. sajandi kaartidel kannab mõis nime Dreilings hoff või Herms hoff. Mellini atlases mõisa ei ole; seega oli 19. sajandi algul Brekši mõisa süda ilmselt välja ehitamata. Enne võõrandamist kuulus Brekši mõis Freitag von Loringhoffenitele.
Mõisa eklektiline peahoone ehitati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Domineerivaimaks elemendiks oli peasissekäigu kohal kõrguv torn. Mõisakompleksi juurde kuulus ka park.
Pärast võõrandamist asus peahoones kool, aga aastast 2001 jäi hoone tühjaks. Aastal 2008 sai hoone tulekahjus kannatada ja on tänapäeval halvas seisukorras, ka on räämas häärberi ümber asuv park.
Jugla mõis

Jugla mõis (läti keeles "Juglas muiža", ka "Brūnsa muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Brekši asumis. Mõisa peahoone asub aadressil Nautrēnu iela 18. Saksa keeles tõenäoliselt "Baumhof".
Jugla mõis tekkis Jugla järve kaldale XVIII sajandil. Mõisa klassitsistlik peahoone ehitati kas XVIII sajandi lõpus või XIX sajandi alguses. Mellini atlases on mõisa asukohta märgitud Baumhofi mõis.
Aastal 1859 rajati mõisa juurde paberivabrik. Mõisakompleksi juurde kuulus ka park.
Tänapäeval on Jugla mõisa hoonetest säilinud ainult peahoone, kus asub haldusfirma Brekši kontor. Nii mõisasüda kui ka paberivabriku territoorium on XX sajandi teisel poolel täis ehitatud.
André Lange

André Lange (sündinud 28. juulil 1973 Ilmenaus) on Saksamaa endine bobisõitja. Ta on kõigi aegade edukaim bobipiloot.
Lange on osalenud kolmedel olümpiamängudel ja võitnud neli kulda (kahebobil 2006, 2010 ja neljabobil 2002,2006) ja ühe hõbeda (neljabobil 2010). Ta on ka kaheksakordne maailmameister (kahebobil 2003, 2007, 2008 ja neljabobil 2000, 2003, 2004, 2005, 2008), neljakordne MM-hõbe (kahebobil 2000, 2005; neljabobil 2001, 2009), kahekordne MM-pronks (kahebobil 2004; neljabobil 2007) üheksakordne maailma karika võistluste võitja ja kaheksakordne Euroopa meister. Juunioride klassis võitis ta maailmameistrivõistlused kolm korda. Vokisõidus on ta kahekordne maailmameister. Kõigilt tiitlivõistlustelt on ta kokku võitnud 67 medalit.
Karel Houba

Karel Houba (26. veebruar 1920 Praha – 26. detsember 1999 Praha) oli tšehhi kirjanik ja tõlkija.
Karel Houba oli pärit kaupmehe perekonnast. Ta lõpetas gümnaasiumi 1941. aastal. Õppis aastatel 1945–1950 Praha Karli ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ülikooli lõpetamise järel asus 1950. aastal tööle kirjastusse Melantrich, kus töötas kuni pensionile jäämiseni 1989. aastal. Alates 1968. aasta novembrist oli ta kirjastuse peatoimetaja.
Karel Houba esikromaan "Odklad" ("Ajapikendus") ilmus 1958. aastal. Karel Houba tegeles ka tõlkimisega saksa keelest. Eesti keeles on ilmunud tema romaanid "Baldahhiinvoodi" (1979) ja "Peapööritus" (1989).
Püsikulu

Püsikulu ehk püsivkulu (ingl.k"." "fixed cost", ka opex) on ettevõtte kulu, mis ei ole ettevõtte toodangu mahuga (toodangumahust sõltuvad muutuvkulud) otseses seoses.
Püsivkulude määr on ühesugune olenemata sellest, millise intensiivsusega tegevused toimuvad. Püsivkulude suurus jääb muutumatuks ka siis, kui tegevusi üldse ei toimu. Püsivkulud on masinate ja seadmete ning infrastruktuuri rajatiste soetamiseks või teenuse osutamiseks tehtud kulud, mis ei muutu koos teenuste hulga muutumisega vaadeldaval perioodil. Püsivkulude määr ei sõltu sellest, kas nõudlus on olemas või mitte, need esinevad mistahes nõudluse puhul.
Ettevõttes on püsivkuludeks hoonete ja seadmete amortisatsioon, juhtkonna palgakulu, kütmiskulu jms kulud. Seadet on vaja juba ühe toote tootmiseks, aga sama seadmega saab toota ka 1000 toodet. Seega, mida rohkem toodetakse, seda väiksemad on püsikulud ühe toote kohta. Kui ostetakse uus seade või ehitatakse uus hoone, muutub püsivkulude tase. Püsivkulud on muutumatu tasemega ainult teatud kindlal ajavahemikul. Püsivkuludel on vahel ka omadus lühiperioodil näida muutuvkuludena. Hanke- ja ostutegevuses on püsivkuludeks tööjõukulud, kontorikulud, majanduskulud, ametisõidukite kulud, arvuti- ja sidekulud jms.
Muutuvkulu

Muutuvkulu "("ingl.k. "variable cost)" on kulu, mis tekib ainult siis, kui toimingud leiavad aset ehk siis kui midagi toodetakse või osutatakse teenuseid. Muutuvkulude summa muutub koos valmistatud toodangu hulga või müüdava kaubakoguse muutumisega, kuid kulumäär tooteühiku kohta jääb enamasti muutumatuks. Muutuvkulu sõltub otseselt ettevõtte toodangu või osutatud teenuste mahust.
Nii näiteks on tüüpilisteks muutuvkuludeks tootmises materjalikulud, transpordis aga veoki kütuse- ja rehvikulud. Ostutegevuses on tüüpiliselt muutuvkuluks kauba soetuskulu, mis sisaldab nii toote ostuhinda kui ka logistikakulu ja kauba soetamisel tasutavaid riiklikke makse.
Integrated Taxonomic Information System

Integrated Taxonomic Information System ehk ITIS on taksonoomiline andmebaas. ITIS-esse lisatakse, seal töödeldakse ja sinna kogutakse ning sealt saab otsida liikide taksonoomilist informatsiooni, peamiselt Põhja-Ameerika taimede, loomade, seente ja mikroobide kohta.
Igale taksonikirjele lisatakse taksonoomiline seerianumber ("taxon serial number"; "TSN"). 2014. aasta 7. aprilli seisuga on andmebaasis 646 069 sissekannet.
ITIS moodustati 1996. aastal algselt Ameerika Ühendriikides mitmeid valitsusasutusi ühendava projektina. Praegu osalevad ITIS-e töös partnerluse vormis lisaks USA-le ka Kanada ja Mehhiko agentuurid, teised organisatsioonid ja taksonoomiaspetsialistid. ITIS on ka Species 2000 ja Global Biodiversity Information Facility (GBIF) partner.
2001. aasta juunis otsustasid varem eraldi töötanud ITIS ja Species 2000 luua koostööna globaalse taksoninimede andmebaasi "Catalogue of Life" (CoL), millest igal aastal antakse välja üks versioon.
Lisaks ingliskeelsele biosüstemaatika andmebaasile on ITIS-el ka prantsuskeelne andmebaas Système d'information taxonomique intégré (SITI), mida haldab Canadian Biodiversity Information Facility ja hispaaniakeelne andmebaas, mida haldab Mehhiko.
Jaaniöö värvi limusiin

"Jaaniöö värvi limusiin" on 1981. aastal valminud Riia Filmistuudio mängufilm.
1995. aastal valisid Läti filmivaatajad rahvahääletusel filmi "Jaaniöö värvi limusiin" kõigi aegade parimaks Läti filmiks.
Süžee.
Vanatädi Mirta elab Vidzemes Cēsise lähedal ühes külas. Tema mees on surnud, üks ta poegadest on jäänud sõjas teadmata kadunuks, teine hukkunud. Ühel päeval ei ole külapoe müüjal Mirtale vahetusraha tagasi anda ja selle asemel annab müüja talle loteriipileti. Kuid selle piletiga võidab Mirta auto "Žiguli" (VAZ-2101). Senini ei ole Mirta sugulased temast suuremat hoolinud. Nüüd saabuvad aga nad kohale, lootes et Mirta pärandab auto kellelegi neist. Tekib palju koomilisi olukordi. Lõpuks saab Mirta aru, et mitte keegi neist ei vääri autot ja ta pärandab "Žiguli" oma vanapoisiks jäänud noorpõlve kavalerile.
Gita-Maren Linnaks

Gita-Maren Linnaks (22. august 1932 – 21. märts 2014) oli eesti õpetaja.
Ta oli Tallinna 20. Keskkooli õppealajuhataja.
Gita-Maren Linnaks maeti 19. aprillil 2014 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Pilvi Blankin-Jones

Pilvi Blankin Jones (aastani 1979 Pilvi Blankin; 1979–2014 Pilvi Salmin; sündinud 13. jaanuaril 1955 Rakveres) on eesti gobeläänikunstnik http://www.virumaa.ee/ve-blankin-salmin-pilvi-gobelaanikunstnik/ 
Näitustel esines (alias) Pilvi Blankin nime all 
Ta sündis kooliõpetajate perekonnas. Ta õppis Torma Põhikoolis ja lõpetas 1973. aastal Jõgeva Keskkooli. Aastatel 1979–1984 õppis ta ERKIs tekstiili kunstilise kujundamise erialal. Pärast lõpetamist on ta tegutsenud vabakutselise gobeläänikunstnikuna. 
2010. aastal omandas ta Tallinna Ülikoolis kunstiõpetaja eriala. 
Töötab Tallinna Kunstikoolis kompositsiooni ja maali eriala õpetajana.
https://tallinnakunstikool.ee/opetajad/
1993–1994 ülemaailmsel näitusel "Tekstiili esteetiline sõnum 21. sajandile" osales esimese eestlasena finaalis, 
osavõtjaid oli kokku ligi 1000. 
Liikmesus.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige ning kuulub ka Eesti Tekstiilikunstnike Liitu. 
Isiklikku.
Oli abielus illustraatori ja akvarellikunstniku Aleksander Salminiga. Abielus James Jonesiga. Tal on esimesest abielust tütred Joanna Kitsnik ja Elisabeth Salmin. Tal on vennad on Taavi ja Avo Blankin.
Lageraie

Lageraie on metsa majandamisel raie viis, mille korral eemaldatakse piiritletud alalt enamik puid. 
Lageraie tulemusel tekib raiesmik.
Ökoloogilise majandamise korral eelistatakse lageraiele valikraiet. Looduskaitsealadel on lageraie tavaliselt keelatud. 
Mõju elurikkusele.
Lageraied vähendavad puistute struktuurse ühtlustamise kaudu bioloogilist mitmekesisust.
Lageraie asemel on võimalik senisest enam kasutada turberaiet ja valikraiet. Alternatiivsete raieviiside senisest edukamat kasutamist võimaldavad muudatused viidi 2016. aastal metsaseadusse ja metsa majandamise eeskirja. Kehtima hakkasid need majandusmetsade suhtes, vajalik on leevendada kehtivaid turberaiete ja valikraie kriteeriume piiranguvööndi metsades, et soodustada metsade edukat looduslikku uuenemist.
Lageraiepõhise metsamajanduse ohud elustikule ja teistele ökoloogilistele funktsioonidele.
Uuringud näitavad, et LPM ohud elustikule on seotud paljude protsessidega: peamised on elupaikade ja populatsioonide lokaalne hävimine ning ökoloogiliste seoste muutused, tulenevalt raiehäiringust, sellele järgneva suktsessiooni laadist ja mitmetest sekundaarsetest mõjudest. Maastikes moodustuvad liitunud puistute ja raiesmike mosaiigid, kus raiesmikel on ühtaegu spetsiifiline ökoloogiline roll (sh mõnedele ohustatud liikidele) ja riskid. Enamik negatiivseid mõjusid tugevnevad metsamajanduse intensiivistudes ja raiemahtude suurenedes; need tulenevad näiteks lühemast raieringist, väiksemast põlispuude ja kõdupuidu hulgast, ulatuslikest raiesmikest, märgalade kuivendamisest, teedest jne. LPM olemasoleva leevendusmeetmena on kesksed säilikpuude hulk ja kvaliteet, millest kummagi osas on Eestis potentsiaal alakasutatud (nt u 40% säilikpuudest ei täida efektiivselt eesmärki). Puuduv meede on teiste raieviiside süsteemne kasutamine maastikes, sest LPM ei taga ka koostoimes rangelt kaitstavate alade ja säilikpuudega kõigi metsaliikide elujõulisust. Peamine probleem tuleneb intensiivse LPM tingimustes ühetaolisest puistuarengust ja majandatavate metsamaastike homogeniseerumisest.
Elurikkus seostub mikroelupaikade ja substraaditüüpide ajalise ja ruumilise järjepidevusega, sest paljud metsaspetsiifilised liigid on ohustatud vanade puistute uuendusraiega või vanametsa-struktuuri-elementide eemaldamisega (Jüriado et al. 2003, Jüriado &amp; Liira 2009, 2010; Lõhmus 2003, Lõhmus &amp; Lõhmus 2005, 2008). Ligikaudu veerand metsaliikidest vajavad mingi osa oma elust kõdupuidu mikroelupaiku (Siitonen 2001, Stokland jt 2004). Looduslähedane metsandus suudab pakkuda peenemaid surnud puidu fraktsioone sarnasel määral põlismetsaga. Probleemiks on aga jämeda kõdupuidu, nii seisva kui lamava, puudus majandusmetsades (Kraut ja Lõhmus 2010).
Mõju turismile.
Lageraied häirivad nii turismisektorit kui ka metsade sotsiaalset ja rekreatsioonilist funktsiooni.
Majanduslik külg.
Lageraiejärgne puistustruktuur on üheealisuse ja ühekülgse häiringurežiimi tõttu vaesunud.
Hiiumaa valla vapp

Hiiumaa valla vapp on Hiiu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Hiiumaa valla vapp.
Vapp võeti kasutusele Kõrgessaare valla ja Kärdla linna ühinemisel Hiiu vallaks 20. oktoobril 2013. Viimase ühinemisel omakorda Emmaste, Käina ja Pühalepa vallaga võeti sümboolika kasutusele Hiiumaa valla vapina.
Vapi kirjeldus ja põhjendus.
Vapiks on sinise põhjaga kilp, millel valge stiliseeritud Hiiu valla au ja uhkus – Kõpu tuletorn. Valged viirud torni tipust vapi servadeni on valguse ja seeläbi lootuse märgiks. Valge mägi sinisel taustal sümboliseerib Hiiumaa kolme kõrgeimat mäge, mis asuvad Hiiu valla territooriumil. Sinised lained valge mäe taustal sümboliseerivad vett mitmel kujul. Alumine laine annab aimu allikatest Kärdlas ning ülemine laine Hiiu valla mereäärsest asukohast.
Sinine värv sümboliseerib vett ja värskust ning valge puhtust ning looduse puutumatust.
Vapi kasutamise kord.
Valla vappi kasutatakse:
Vapi ajalugu.
2013. aasta suvel korraldasid Kõrgessaare vald ja Kärdla linn avaliku konkursi Hiiu valla sümboolika leidmiseks. Konkursi eesmärgiks on leida Kärdla linna ja Kõrgessaare valla ühinemisel moodustuva Hiiu valla ametlik sümboolika – vapp ja lipp. Sümboolika pidi väljendama loodava Hiiu valla identiteeti ning rõhutama, et Hiiu vald on mitmekesise looduskeskkonna, kaunite paikadega ja väärika ajalooga piirkond. Konkursi auhinnafond oli 1000 eurot. Osalemiseks esitati järgmised tingimused:
Tähtajaks, 28. juuniks 2013 esitatud 21 tööst ei vastanud reeglitele viis. Ülejäänute hulgast valis 7-liikmeline konkursikomisjon välja võidutöö. Selleks, et võidutöö vapp ja lipp oleksid samade kujunduspõhimõtetega ja vastaksid kõikidele heraldikareeglitele ning neid saaks ametliku sümboolikana kasutada, viidi koostöös autoriga konkursile esitatud töösse sisse mitmeid muudatusi. Vapil muudeti laineharja kuju, muu jäi algupäraseks. Lõplik variant kooskõlastati Riigikantseleiga.
Võidutöö autoriks osutus Läänemaalt pärit Triin Paalo, kes on õppinud kunstilist kujundamist ning kellel on ette näidata mitmete konkursside võidutöid. Enne kujundama hakkamist uuris ta mõlema omavalitsuse ajalugu, püüdes mõista, mida kumbki oma piirkonna juures enim väärtustab ning millised on ühised jooned.
Hiiumaa valla lipp

Hiiumaa valla lipp on Hiiu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Hiiumaa valla lipp.
Lipp võeti esmakordselt kasutusele Kõrgessaare valla ja Kärdla linna ühinemisel 20. oktoobril 2013 Hiiu vallaks. Viimase ühinemisel omakorda Emmaste, Käina ja Pühalepa vallaga võeti sümboolika kasutusele Hiiumaa valla lipuna.
Lipu autor on Triin Paalo.
Lipu kirjeldus ja põhjendus.
Lipuks on sinine ristkülik millel kaks valget horisontaalset lainelist joont. Lained sinisel taustal sümboliseerivad vett, millega Hiiu vald on tihedalt seotud. Alumine laine annab aimu allikatest Kärdlas ning ülemine laine Hiiu valla mereäärsest asukohast. Sinine värv sümboliseerib vett ja värskust ning valge puhtust ja puutumatust.
Lipu ajalugu.
2013. aasta suvel korraldasid Kõrgessaare vald ja Kärdla linn avaliku konkursi Hiiu valla sümboolika leidmiseks. Konkursi eesmärk oli leida Kärdla linna ja Kõrgessaare valla ühinemisel moodustuva Hiiu valla ametlik sümboolika – vapp ja lipp. Sümboolika pidi väljendama loodava Hiiu valla identiteeti ning rõhutama, et Hiiu vald on mitmekesise looduskeskkonna, kaunite paikadega ja väärika ajalooga piirkond. Konkursi auhinnafond oli 1000 eurot. Osalemiseks esitati järgmised tingimused:
Tähtajaks, 28. juuniks 2013 esitatud 21 tööst ei vastanud reeglitele viis. Ülejäänute hulgast valis seitsmeliikmeline konkursikomisjon võidutöö. Selleks, et võidutöö vapp ja lipp oleksid samade kujunduspõhimõtetega ja vastaksid kõikidele heraldikareeglitele ning neid saaks ametliku sümboolikana kasutada, tehti koostöös autoriga konkursile esitatud töös mõningaid muudatusi. Enne muutmist oli lipul kujutatud tuletorni valgusvihku, ent see muutis kujunduse liialt kirjuks. Veel muudeti lipul kujutatud laineharjade kõrgust ja -harjade arvu. Lõplik variant kooskõlastati Riigikantseleiga.
Võidutöö autor on Läänemaalt pärit Triin Paalo, kes on õppinud kunstilist kujundamist ning kellel on ette näidata mitme konkursi võidutöid. Enne kujundama hakkamist uuris ta mõlema omavalitsuse ajalugu, püüdes mõista, mida kumbki oma piirkonna juures enim väärtustab ning millised on ühised jooned.
Pihlakaväravad

"Pihlakaväravad" on 1981. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Süžee.
Mandrilt saabub väikesaarele ehitusbrigaad lambafarmi ehitama. Filmis jälgitakse ehitajate igapäevaelu, omavahelist läbisaamist ja suhteid saareelanikega.
Müntimisõigus

Müntimisõigus ehk vermimisõigus on riigi või haldusüksuse (nt linna) õigus vermida raha (nt münte) ja saada sellest tulu.
Eesti ajaloos on nt Tallinnal olnud müntimisõigus (saadud Taani leskkuninganna Margrete poolt 1265. a) ja Rootsi valitsusajal aastail 1597–1674 vermiti 1-, 2- ja 4-ööriseid hõbemünte Tallinnas ja 1670–1674 ka Narvas.
Munitsipaalettevõte

Munitsipaalettevõte ehk omavalitsusettevõte (inglise "municipal enterprise") on omavalitsusele kuuluv ettevõte, mis on asutatud omavalitsuse raha eest.
Munitsipaalkool

Munitsipaalkool on õppeasutus, mida haldab kohalik omavalitsus. Terminit "munitsipaalkool" on kasutatud ka valla- ja linnakoolide üldnimetusena. 
Eestis on munitsipaalkoolid näiteks Narva Humanitaargümnaasium ja Tartu Maarja Kool.
Catalogue of Life

"Catalogue of Life" ehk CoL on Species 2000 ja ITIS-e käivitatud projekt, mis loodi 2001 aasta juunis. CoL-i eesmärk on koostada kõikide maailma elusorganismide kataloog. Igal aastal antakse kataloogina välja üks fikseeritud versioon.
CoL-i lisatakse, töödeldakse ja kogutakse ning saab otsida liikide taksonoomilist informatsiooni.
"Catalogue of Life" on Global Biodiversity Information facility (GBIF) ja Elu entsüklopeedia (EOL) taksonoomiline andmebaas.
Laiem kasutajaskond saab taksonoomilist andmebaasi kasutada järgmisi elektroonilisi andmesideliine pidi:
Fikseeritud versioonid.
2014. aasta fikseeritud versioon.
"Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist" sisaldab 143 andmebaasi infot 1 578 063 liigi kohta.
Metsaleht

Metsaleht on aastast 2000 ilmuv Maalehe vaheleht. Leht ilmub Maalehe vahel korra kuus. Lehe sisu moodustavad metsandusega seotud uudised, päevateemad ja probleemid.
Guðjónssoni sugereeritavuse skaala

Guðjónssoni sugereeritavuse skaala ("Gudjonsson suggestibility scale", GSS) on test, millega püütakse mõõta seda, kui vastuvõtlik on isik sundivale küsitlemisele.
Skaalast.
Skaala looja on islandlasest psühholoog Gísli Guðjónsson. Skaala toetub kahele küsitlejapoolse sugereeritavuse aspektile:
Katse koosneb lühikesest jutust, mis küsitletavale isikule ette loetakse. Seejärel jutustab katseisik kõigest, mida ta jutust mäletab. Hiljem isikut küsitletakse ning temalt küsitakse jutu kohta standardseid küsimusi, millest mõned aga ei käi teksti kohta. Seejärel öeldakse katseisikule "jõulisel moel", et tema jutus olid vead ja et ta peab küsimustele veel teist korda vastama.
"Järeleandmine" näitab seda, kui vastuvõtlik ollakse sugereerivale küsitlemisele. "Muutmine" näitab seda, kas ja mil määral küsitlemisel ülesnäidatud surve tulemusena oma vastuseid muudetakse. Skaala uurib ka mälu töötlemisega seotud probleeme: asjaolusid, mille korral inimesed asendavad oma mälus olevad lüngad väljamõeldud mälestustega.
Edasiarendused.
Nime GSS 1 kandev skaala ja sellega paralleelselt kasutatav GSS 2 on välja töötatud uuringute ning kohtu- ja kliiniliste rakenduste jaoks. Nende väljaandja kirjastus Psychology Press nõuab, et kõik selle ostjad end registreeriksid ning esitaksid andmeid ka oma kvalifikatsiooni kohta. Seetõttu ei saa seda raamatut raamatupoodidest osta ning need on saadaval ainult diplomeeritud kliinilistele psühholoogidele ja kohtupsühholoogidele, psühhiaatritele ja teadlastele, kellel on testi läbiviimiseks vajalik väljaõpe.
Skaalad on eriti rakendatavad politseis ülekuulamistel, kuid neist on kasu ka mistahes teistes sarnastes olukordades (sealhulgas kliinilises praktikas). Need on kasutatavad kohtuga seotud juhtumitel, kuritöö ohvritel ja pealtnägijatel, psüühikahäiretega inimestel ning nii lastel kui ka täiskasvanutel. Skaaladega GSS 1 ja GSS 2 paralleelselt on välja töötatud ka Guðjónssoni soostumisskaala ("Gudjonsson Compliance Scale"), mis uurib innukust olla kellelgi meeltmööda ning konfliktide ja vastandumiste vältimist. Uurimused on näidanud, et sugereeritavus ja soostumine on olulisel kohal nii politseis toimuvatel ülekuulamistel kui ka kliinilises praktikas.
Teiste tööd.
Guðjónssoni sugereeritavuse skaala põhjal on tehtud mitmeid teadustöid, millega on selle rakendatavust ja kehtivust kontrollitud. Lisaks on teised teadlased töötanud välja ka skaala muudetud variante.
Näiteks T. Smeets, J. Leppink, M. Jelicic ja H. Merckelbach avaldasid 2009. aastal ajakirjas Legal and Criminological Psychology artikli, mis jõudis järeldusele, et hea mainega Guðjónssoni sugereeritavuse skaala (mille piiranguks on aga aeganõudev protseduur) lühendatud varianti võib kasutada olukordades, kus on ajafaktor on oluline tegur.
Teise näitena võib tuua Guðjónssoni poolt islandlastest vangide seas läbi viidud katse alusel välja töötatud Portugali versiooni skaalast GSS 1. Katsega leiti, et portugallastest vangide seas läbi viidud katse tulemused olid algse katse tulemustega sarnased. Selle 2013. aastal avaldatud artikliga jõuti järeldusele, et skaala Portugali versioon on valiidne.
Universal Biological Indexer and Organizer

Universal Biological Indexer and Organizer ehk uBio on veebipõhine taksonoomiline andmebaas, mille eesmärk on koguda, säilitada ja töödelda ning koondada infot kõikide maailma elusorganismide (sh väljasurnud liikide) taksoninimetuste ja taksonoomilise kuuluvuse kohta. 
Andmebaasi Universal Biological Indexer and Organizer asutas Woods Hole Oceanographic Institution (WHOI).
Gomesophis

Gomesophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Gomesophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Brasiilias, Minas Geraisi, São Paulo, Paraná, Rio Grande do Suli ja Santa Catarina osariigis.
Haitiophis

Haitiophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Haitiophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Haiti saarel.
Ülemjuhataja

Ülemjuhataja (ka: kõrgem ülemjuhataja) on riigi sõjaväe kõrgeim ülem.
Eestis on sõjaväe juhi ametikohta nimetatud Sõjavägede Ülemjuhatajaks.
Kõõrdsilmmadu

Kõõrdsilmmadu ("Helicops") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Kõõrdsilmmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Satoshi Ishii

Satoshi Ishii (jaapani keeles 石井 慧 "Ishii Satoshi"; sündinud 19. detsembril 1986 Ibarakis) on Jaapani judoka.
Ishii karjääri tippsaavutused on kuld 2008. aasta suveolümpiamängudelt Pekingist ja 2006. aasta Aasia mängude hõbe.
Abdulla Tangriyev

Abdulla Tangriyev (sündinud 2. märtsil 1981) on Usbekistani judoka. 2011. aastal tuli ta üle 100 kg meeste konkurentsis maailmameistriks.
2008. aasta olümpiamängudel Pekingis võitis ta hõbemedali. Tangriyev on neljal korral tulnud Aasia meistriks ja kahel korral võitnud universiaadi.
2012. aasta suveolümpiamängudel ta diskvalifitseeriti, kuna tema verest leiti narkootilisi aineid (kanepit).
Kärssmadu

Kärssmadu ("Heterodon") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Kärssmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Põhja-Ameerikas. 
Käitumine.
Inimestega kohtudes käituvad need maod üsna omapäraselt. "Loomade elu" 5. köites, lk 284, kirjeldatakse nende käitumist inimesega kohtudes järgmiselt: "Alguses käituvad nad väga agressiivselt ja püüavad ehmatada: lamendavad kahekordselt keha eesmise osa, laiendavad tunduvalt kaela ja pead, sisisevad valjusti ja sooritavad avatud lõugadega raevukaid sööste vaenlase poole. Kui see hirmutamine mõju ei avaldanud, kaob mao kogu agressiivsus ja hakkab peale vaatemängu teine osa: madu hakkab avatud suu ja rippuva keelega krampi kiskuma ning kui krambid lõpevad, jääb liikumatult maapinnale lamama, kõht ülespoole. Tekib täielik illusioon surmast: madu ei reageeri puudutamisele, ta keha on lõtvunud ja omandab passiivselt sellise asendi, mis talle antakse. Kuid kui eemalduda, siis tõstab madu pea üles, vaatab ringi ja teinud kindlaks, et oht möödunud, pöördub kõhule ning roomab minema.
Hydrodynastes

Hydrodynastes on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Hydrodynastes" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Jari-Matti Latvala

Jari-Matti Latvala (sündinud 3. aprillil 1985 Töysäs) on Soome rallisõitja. Latvalal on 18 ralli võitu. 
Ta kaardilugeja on Miikka Anttila.
Aastatel 2013–2016 sõitis ta Volkswageni tiimis. Alates 2017. aastast sõidab Toyota tiimis. Tema parim koht WRC jooksvas üldarvestuses oli teine koht (2010, 2014, 2015). Latvala lõpetas Toyota eest sõitmise 2019 aastal ning ütles et 2020 teeb ta ainult osadel rallidel kaasa. Latvala on Toyota meeskonna pealik.
Mads Østberg

Mads Østberg (sündinud 11. oktoobril 1987 Norra Østfoldi maakonnas Våleris) on Norra rallisõitja.
Ta kaardilugeja on Jonas Andersson.
2014. aastal sõidab Østberg Citroëni tiimis. Ta sai Portugali rallil 3. koha ja on WRC arvestuses kolmandal kohal.
Üleajateenija

Üleajateenija on sõdur või allohvitser, kes on pärast kohustuslikku ajateenistust jäänud vabatahtlikult sõjaväkke.
Andreas Mikkelsen

Andreas Mikkelsen (sündinud 22. juunil 1989 Oslos) on Norra rallisõitja. 
Tema kaardilugejaks on olnud Anders Jæger, Phil Hall, Elliott Edmondson, Ola Fløene, Mikko Markkula, Paul Nagle ja Jonas Andersson. Hetkel on kaardilugeja Torstein Eriksen.
2006–2010 sõitis ta Fordi tiimis, 2011–2012 Škoda tiimis, 2013–2016 Volkswageni tiimis, 2017. aastal vahetas ta mitu korda tiimi. 2018–2019 sõitis ta Hyundai tiimis.
Ramón Cano

Ramón Cano (Monchi Cano; 1933 või 1934 – 1. aprill 2014 David, Chiriquí provints) oli Panama raadioajakirjanik.
Tal oli raadiojaamas Ondas Chiricanas Davidi linnas igahommikune saade "5 Noticias y un Comentario", mille ta ise algatas ja mida ta juhtis 56 aastat.
1. aprillil 2014 kell 5.30, kui ta oli teel tööle, ründasid teda kodu lähedal röövlid, kes tulistasid talle peahaava, mille kätte ta mõned tunnid hiljem operatsioonilaual suri.
Vormsi valla vapp

Vormsi valla vapp on Lääne maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vormsi valla vapp.
Vapp võeti kasutusele 2013. aastal.
Vapi kirjeldus.
Vormsi valla vapiks on sinine kilp, mille keskel on kuldne rõngasrist. Rõngasristi kõrgus moodustab 1/2 vapikilbi kõrgusest. Vapi värvikoodid on sinine C100 M40 Y0 K10 ja kuldne/kollane C0 M10 Y100 K0.
Põhjendus.
Vapi värvid viitavad saare põlisele rannarootslaste alale. Rõngasrist sinisel taustal sümboliseerib päikeselist ja puhta loodusega saart mere keskel. Lisaks on Vormsi saarel säilinud maailma suurim rõngasristide kogum ning rõngasrist on päikesemärk ja saare kaitsesümbol.
Vapi kasutamise kord.
Valla vappi võib kasutada:
Vapi ajalugu.
2007. aastal korraldati lipu ja vapi kavandite konkurss, kuhu laekus seitse võistlustööd. Laekunud kavandid pandi arvamuste ja eelistuste teadasaamiseks välja valla kodulehele ja raamatukokku. Konkursitööde hindamisest võtsid väga innukalt osa koolilapsed, kes pidasid konkurentsitult parimaks Aare Bergmani tööd, millel oli kujutatud madu Vormsi saare kohal. Konkursi võidutööks valiti aga Ain ja Ege Strengi töö, millest on edasi arendatud ka praegu kasutusel olevad lipp ja vapp. Kavandite kooskõlastamine riigikantseleiga aga ei sujunud plaanipäraselt, sest tööd ei vastanud kehtivatele heraldikanõuetele, mistõttu esialgsed kavandid ei saanud riigikantselei kooskõlastust. Kavandid tehti ümber ning kõik huvilised said valla kodulehel või hääletuskasti kasutades valla sümboolika valimisel kaasa rääkida kuni 2012. aasta oktoobri lõpuni.
Vormsi valla lipp

Vormsi valla lipp on Lääne maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vormsi valla lipp.
Lipp võeti kasutusele 2013. aastal ning õnnistati sama aasta 29. juulil Vormsi Püha Olavi kirikus.
Lipu kirjeldus.
Valla lipp on ristkülikukujuline sinine kangas, mille keskel on kuldne rõngasrist – Vormsi valla märk. Laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105 x 165 cm. Rõngasristi kõrgus on 1/2 lipu kõrgusest. Lipu värvikoodid: sinine C100 M40 Y0 K10 ja kuldne/kollane C0 M10 Y100 K0. 
Põhjendus.
Lipu värvid viitavad saare põlisele rannarootslaste alale. Rõngasrist sinisel taustal sümboliseerib päikeselist ja puhta loodusega saart mere keskel. Lisaks on Vormsi saarel säilinud maailma suurim rõngasristide kogum ning rõngasrist on päikesemärk ja saare kaitsesümbol.
Lipu kasutamise kord.
Valla lippu võib kasutada:
Valla lipu heiskamine ja kasutamine:
Lipu ajalugu.
2007. aastal korraldati lipu ja vapi kavandite konkurss, kuhu laekus seitse tööd. Laekunud kavandid pandi arvamuste ja eelistuste teadasaamiseks välja valla kodulehele ja raamatukokku. Konkursitööde hindamisest võtsid väga innukalt osa koolilapsed, kes pidasid konkurentsitult parimaks Aare Bergmani tööd, millel oli kujutatud madu Vormsi saare kohal. Konkursi võidutööks valiti aga Ain ja Ege Strengi töö, millest on edasi arendatud ka tänased lipp ja vapp. Kavandite kooskõlastamine riigikantseleiga aga ei sujunud plaanipäraselt, sest tööd ei vastanud kehtivatele heraldikanõuetele ning esialgsed kavandid ei saanudki riigikantselei poolt kooskõlastust. Kavandid tehti ümber ning kõik huvilised said valla kodulehel või hääletuskasti kasutades valla sümboolika valimisel kaasa rääkida kuni 2012. aasta oktoobri lõpuni. Kinnitatud lipp õnnistati 29. juulil 2013 Vormsi Püha Olavi kirikus.
Guillermo Delgado

Silvio Guillermo Delgado Quinteros (11. jaanuar 1931 Ica, Peruu − 29. märts 2014 Cádiz) oli Peruu jalgpallur. 
Tema hüüdnimi oli El León de José Díaz (José Díazi lõvi). Teda peetakse Peruu jalgpalli ajaloos üheks paremaks kaitsjaks Héctor Chumpitazi ja Julio Meléndez Calderóni kõrval. Oma tehniliste oskuste, jõu, ettenägemisvõime, karisma ja vilkusega oli ta üks oma aja paremaid kaitsjaid Lõuna-Ameerikas. 
Peruu jalgpallikoondises mängis ta 36 matši 1952–1957. Ta tuli Club Alianza Lima kaks korda (1954 ja 1955) Peruu meistriks. Jalgpallurikarjääri lõpus mängis ta 1963–1965 Hispaania klubis Cádiz Club de Fútbol, kus ta vanuse tõttu sai hüüdnimeks Papi, millega teda Cádizis hiljemgi tunti.
Rajca

Rajca (valgevene keeles Райца, transkribeerituna Raitsa poola keeles Rajca) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis, Kareličy rajoonis; ta on Rajca külanõukogu halduskeskus.
Vaatamisväärsusteks on 1817. aastal ehitatud endine katoliku, nüüd aga õigeusu kirik, XIX sajandil ehitatud pastoraadihoone, XVIII-XIX sajandil rajatud mõisakompleks koos selle juurde kuuluva 4 hektari suuruse pargiga, tulp, millel on kujutatud Rajeckite vapp Łabędź.
Ajalugu.
Rajca kuulus kuni XVIII sajandini Rajeckitele. Järgmiseks omanikuks oli Maryla Wereszczakówna vend. Aastal 1897 müüsid Weresczakid Rajca Puttkameritele.
Kuni 1917. aastani oli Rajca Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu.
Olga tänav

Olga tänava nime on varem kandnud:
Väike tänav

Väike tänav on tänava nimi järgmistes Eesti asulates:
"Väike tänav" on Johannes Vermeeri maal.
Kutsumata külalised

"Kutsumata külalised" on 1959. aastal Tallinna Kinostuudios valminud mängufilm, propagandistlik põnevik. 
Süžee.
Lääne eriteenistused saadavad 1950. aastatel Eestisse neli eestlasest luureagenti. Ent kõik ei lähe nii nagu kavandatud. Kohalikud elanikud ei ole koostöövalmis ja julgeolekutöötajad asuvad agente jälitama.
Martin S. Bergmann

Martin S. Bergmann (15. veebruar 1913 – 22. jaanuar 2014) oli Ameerika Ühendriikide kliiniline psühholoog.
Ta oli New Yorgi Ülikooli kliinilise psühholoogia professor post-doktorite programmis, kus ta õpetas psühhoanalüüsi ajaloo kursust. 
Ta kirjutas ka raamatuid, näiteks inimese olukorrast holokausti ajal, armastuse fenomenoloogiast ja laste ohverdamisest.
Ta mängis ka filmides, näiteks ""The Century of the Self" (2002) ja David Grubini filmis noorest dr. Freudist. Ta mängis ka Woody Alleni 1989. aasta lühifilmis "Crimes and Misdemeanors"" ("Kuriteod ja õigusrikkumised").
Tema isa oli filosoof Hugo Bergmann.
Mikko Hirvonen

Mikko Hirvonen (sündinud 31. juulil 1980 Kannonkoskis) on endine soome rallisõitja. 
Tema kaardilugeja on Jarmo Lehtinen.
On karjääri jooksul autoralli MM-sarja lõpetanud neli korda teise kohaga (2008, 2009, 2011, 2012) ning kaks korda kolmanda kohaga (2006, 2007).
Thierry Neuville

Thierry Jean Neuville (sündinud 16. juunil 1988 St. Vithis) on Belgia rallisõitja.
Tema kaardilugeja oli varem Nicolas Gilsoul, 2021. aastast on kaassõitja Martijn Wydaeghe.
Sportlik karjäär.
Neuville alustas ralliga 2007. aastal. Aastatel 2009–2011 oli tal leping Citroëni juunioride meeskonnaga. 2009.–2011. aastal osales ta Intercontinental Rally Challenge'il, mis on mõeldud noortele. 2009. aastal debüteeris ta Kataloonia rallil Citroën C2 R2 autoga ning 2010. aastal võistles ta Juunior WRC sarjas. 2012. aastal tegi ta debüüdi juba WRC sarjas (auto oli Citroën DS3). 2013. aastal sõitis Neuville Qatar World Rally Team meeskonna Ford Fiesta RS autoga ja tuli ta meistrivõistluste kokkuvõttes üllatusena teiseks, jäädes hooaega domineerinud Sébastien Ogierist maha 114 punktiga.
2014. aastast sõlmis Neuville mitmeaastase lepingu Hyundai tiimiga (algul nimega Hyundai Shell, hiljem Hyundai Motorsport ja Hyundai Shell Mobis), mille koosseisus saavutas samal aastal Saksamaa rallil oma esimese etapivõidu (Hyundai i20). 2014. ja 2015. aasta lõpetas WRC ralli kokkuvõttes kuuendal kohal. Neuville saavutas seejärel WRC punktiarvestuses 4 aastat järjest teise koha - 2016., 2017., 2018. ja 2019. aastal. Neuville'i hooaja tulemused koos tema meeskonnakaaslastega aitasid Hyundail võita oma esimese tootja tiitli 2019. aastal.
2020. aasta rallivõistlused lõppesid pandeemia tõttu poole peal, mil Neuville oli 4. kohal. 2021 aastal lõpetas Neuville kokkuvõttes 3. kohaga.