Maire Aunaste

Maire Aunaste (neiupõlvenimega Maire Ütt; sündinud 7. novembril 1953 Tartus) on eesti ajakirjanik ja poliitik, Riigikogu liige 2015–2019.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1972. aastal Viljandi Kultuurharidustöö Kooli klubitöö ja näitejuhtimise erialal. Aastatel 1974–1976 õppis ta ENSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios estraadinäitlejaks-konferansjeeks. Aastatel 1978–1983 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust (lõpetas).
Töö ja looming.
Sovhoosiklubis.
Diplomeeritud noore spetsialistina suunati Maire Ütt juhatama Lenini-nimelise näidissovhoosi klubi, kus ta töötas aastatel 1973–1974.
Modellitöö.
Nooruses tegutses Maire Ütt fotomodellina. Üks temast tehtud menukamaid fotokunstiteoseid on fotograaf Verner Puhmi mustvalge teos "Nõiaring", mis on pildistatud 1975. aastal. Tallinna Fotoklubist rändas see portreefoto näitustele Moskvasse, Soome ja Poola. 1976. aastal ilmus foto Armult Reinsalu raamatus "Hea foto saladus".
Traktoritehases.
Enne ülikooli astumist pani ta end proovile elukoolis, töötades aastatel 1976–1977 puurijana Tšeljabinski tehases, mis varustas traktoritega üleliidulist komsomoli löökehitust – Baikali-Amuuri magistraalraudteed (BAM-i).
Televisioonis.
Pärast ülikooli lõpetamist on Maire Aunaste töine elu olnud seotud peamiselt Eesti Televisiooniga, kus ta töötas kõigepealt kaheksa aastat uudistetoimetuses "Aktuaalse kaamera" reporterina. Tema firmamärgiks Eesti Televisioonis said aga meelelahutussaatesari "Reisile sinuga" (1993–1998) ja publitsistlik jutusaatesari "Meie" (2004–2008).
Raadios.
Aastatel 1994–1997 ja 2004–2013 tegi Aunaste televisioonitöö kõrvalt Raadio 2-s ja Vikerraadios nii jutu- kui ka muusikasaateid.
Aastatel 2004–2011 juhtis Maire Aunaste Vikerraadio saateid "Teisipäeval teiega" ja "Minu muusika", kus mängis 1930.–1950. aastate Ameerika muusikat ning tutvustas isikupäraselt nii muusikapalade esitajaid kui ka vastava muusika taustalugusid. 
2016. aastal juhtis ta Vikerraadios saadete tsüklit "Riigikogu muusikatund", kus tutvustas tegevpoliitikuid harjumatust küljest, käsitledes nende muusikategemisi ja muusikalist maitset.
Alates 2023. aasta septembrist juhib ta külalissaatejuhina aeg-ajalt raadio Elmar hommikuprogrammi.
Trükimeedias.
Maire Aunaste oli 1996. aastal asutatud seltskonnaajakirja Kroonika esimene peatoimetaja. Aastatel 1996–1998 töötas ta toimetajana ajakirjas Nädal. Ameerikas elatud ajast kirjutas ta 2007. aastal järjelugusid ajakirjas Naised, hiljem sai järjejutust raamat "Viis aastat peidus". Alates 2008. aastast kirjutas ta iganädalast omanimelist veergu Õhtulehes, kus sageli arendas edasi oma telesaatesarjas "Meie" käsitletud teemasid. 2020. aastal oli ühtlasi ajakirja Maakodu toimetaja. Kuni aprillini 2021 oli ta ajalehe Maaleht ja alates 2022. aasta algusest taas Õhtulehe kolumnist ning 2024. aasta oktoobrist on ta ajakirja Eesti Naine kolumnist.
Pärast dementsust põdenud ema hooldamist ning tihedaid kokkupuuteid ühe hooldekodu töökorralduse, hoolimise ja hoolimatusega hakkas Aunaste senisest põhjalikumalt süüvima Eesti hoolekandesüsteemi probleemidesse ning töötas 2022. aastal kaheksa kuud Järvamaal Koeru hooldekodus. Sealt saadud kogemustele ja teadmistele toetudes hakkas ta kirjutama artikleid ajakirjale Tervis Pluss. Enamasti on need väga elujaatavad portreelood inimestest, kes terviseprobleemidega võideldes peavad teistest rohkem eluraskusi ületama. 
Raamatud.
Maire Aunaste on kirjutanud kolm raamatut.
Dokumentaalfilm.
1988. aastal tegi Maire Aunaste režissöörina dokumentaalfilmi "Lasteassamblee Sofias".
Etenduskunst.
2014. aastal esitas Maire Aunaste mitmes Eesti paigas oma humoorikat autobiograafilist püstijalakomöödiat "Äraaetud, kuid ülesmukitud". Stsenaariumi kaasautor oli Rein Pakk. Lavastusest tehti samal aastal DVD-salvestis ja lavateost on hiljem korduvalt näidanud ETV.
Maire Aunaste on üks 2023. aasta märtsis toimunud suurejoonelise tagasivaateürituse "Reisile Sinuga 30 &amp; Lembit Saarsalu 75: reisile saksofoniga!" korraldajaid ja õhtujuhte.
2024. aastal esitas ta Café Lyonis oma "stand-up"-kava "Vana olemise mõnu".
Tele- ja kirjutava ajakirjaniku töö võrdlus.
Teleajakirjanikutööd ja kokku kuuele väljaandele artikleid kirjutava ajakirjaniku tööd võrreldes on ta 2023. aastal tõdenud:
Poliitika.
Maire Aunaste kuulus detsembrist 2014 kuni maini 2021 erakonda Isamaa. 
5. septembril 2014 teatas ta Eesti Televisiooni "Ringvaate" saates 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideerimisest. Küsimusele, miks ta valis parteiks Isamaa ja Res Publica Liidu, vastas Aunaste, et see on kummardus Mart Laarile. Ta sai valimistel 679 häält ja osutus valituks kompensatsioonimandaadiga. Aastatel 2015–2019 töötas ta XIII Riigikogus ja kuulus seal sotsiaalkomisjoni. Ühtlasi kuulus ta sel perioodil rahvusooperi Estonia nõukokku.
Elu pärast Riigikogust lahkumist.
2019. aasta septembris kolis Maire Aunaste Tartusse Tammelinna oma hooldamist vajava ema Heljo Üti (1930–2021) juurde. Sel perioodil juhendas ta ka Kambja näiteringi ning kirjutas peamiselt Maalehele artikleid.
2022. aastal töötas ta Järvamaal Koeru hooldekodus, millega seoses kolis algul Koeru ja seejärel Paidesse. 
2022. aasta teisel poolel sai elamiskorda Maire Aunaste Portugalis asuv maja, kus ta on plaaninud pensionipõlve pidada. 2023. aasta seisuga elab ta veel Paides ja lööb kaasa sealses kultuurielus.
10. novembril 2023 läks Maire Aunaste 70. sünnipäeva puhul ETV eetrisse tema ülikooliaegse kursusevenna Vahur Kersna tehtud portreesaade "Maire Aunaste. Liiga eriline?". Kui Aunaste saated on kogu tema karjääri jooksul tekitanud alati tublisti järelpoleemikat ja mitte just vähe ka kriitilisi arvamusi, siis selle saate vastuvõtt televaatajate poolt valmistas juubilarile suure üllatuse: "Terve elu jooksul pole ma saanud sellist, ainult positiivset tagasisidet, mitte ühelegi oma saatele. No ja ega see polnudki minu saade. See oli Vahuri järjekordne suursaade. Ta olevat lugenud saadet ette valmistades mu kolm raamatut paar korda läbi. Ta teadis minust rohkem kui ma ise."
Isiklikku.
Maire Aunaste ema Heljo Ütt oli elupõline joonestaja. Isa Helmut Ütt oli omal ajal Puka kultuurimaja juhataja, kuid jõudis pidada ka palju muid ameteid. Maire noorim õde Eva Püssa on näitleja ja pere keskmine õde Tiina on töötanud Kurepalu kultuurimaja juhatajana.
Maire Aunaste on olnud kolm korda abielus. Tema tütar Elis Aunaste (2019. aastast Elis Seppius) on ajakirjanik. 
Õigusrikkumised.
Viisarežiimi ja välisriigis töötamise seaduste rikkumine.
1999. aastal sõitis Maire Aunaste koos abikaasa Indrek Sahaga Ameerikasse pooleaastase viisaga, mida ta veel kuue kuu võrra pikendas, kuid jäi Ameerikasse kokku viieks aastaks. Turistina USA-sse sõitnud Aunaste töötas seal illegaalselt kondiitri, hotellikoristaja ja põetajana. Ta on seda seaduserikkumist mitmel pool ka avalikult tunnistanud. 2004. aastal karistati teda mainitud õigusrikkumiste eest kümneaastase Ameerika Ühendriikidesse sõidu keeluga.
Sõiduki juhtimine alkoholijoobes.
2004. aasta sügisel tabati Maire Aunaste autoroolist ligi ühepromillise alkoholijoobega. See toimus mõni päev enne Aunaste uue saatesarja "Meie" algust, kus tema esimene saatekülaline oli roolijoodiku süül hukkunud jalgrattasportlase Lauri Ausi lesk Kristel.
6. aprillil 2021 tabati Maire Aunaste Tartus taas joobnuna autoroolist. Tal tuvastati 2,57-promilline joove. 8. aprillil sõlmis ta prokuratuuriga kokkuleppe, mille kohaselt kinnitas maakohus talle karistuseks kuuekuulise tingimisi vangistuse aastase katseajaga. Ühtlasi jäeti Aunaste kolmeks kuuks juhiloast ilma.