tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Must mooruspuu

 
Must mooruspuu ("Morus nigra") on taimeliik mooruspuu perekonnas.
Kasutus.
Musta mooruspuud kasutatakse alates laialehiste metsade vööndist linnahaljastuses ja sorditaimi koduaedades. Eesti kliimas kasvatamiseks on liik liiga külmaõrn. 
Musta mooruspuud on tema suurte ja väga maitsvate viljadega kutsutakse teinekord "unustatud viljapuuks". Tema marjad ja noored lehed sisaldavad hulganisti inimorganismile kasulikke aineid. Marju ei tohi süüa toorelt nagu ka enamikku teisi vilju, mis valmimata olekus võivad sisaldada tervisehädasid põhjustavaid ühendeid. Entusiastid kasutavad peale termilist töötlust ka noori lehti (hautiste) valmistamiseks. Lehti soovitatakse ka toidulisandite valmistamisel toorainena eriti tänu neis sisalduvatele bioaktiivsetele ainetele.
Ajalooliselt on mooruspuud tänu tema tervistavatele omadustele kasutatud Türgi, Aserbaidžaani, India ja Hiina rahvameditsiinis.
Viljad.
Musta mooruspuu esimesed viljad valmivad kevadel paar nädalat enne mureleid ja jätkavad valmimist suve lõpuni. Esimene kevadine laine on kõige saagirikkam, kuid seda saab agrotehniliste võtetega korrata umbes 50–60-päevaste intervallidega. Valminud marjad pudenevad kergelt ja on pehmed. Viljade valmimine pikema aja jooksul ja pooltooreste marjade kerge toksilisus ei sobi suurtootmise jaoks. Pooltoorelt korjatud mooruspuu marjad ei järelvalmi. Marjade ebaühtlane valmimine ning valminud marjade kiire riknemine ja kerge purunemine on takistuseks nende turustamisel, mistõttu jääb musta mooruspuu kasvatamine peamiselt teadjamatele koduaedadesse.
Kasvatamine.
Musta mooruspuud on suhteliselt lihtne ja keskkonnasäästlik kasvatada: mullastiku suhtes on ta vähenõudlik, jääb puutumata levinud haigustest ja tal pole ka märkimisväärseid kahjureid. Põhjapoolsetel aladel on ta keskmisest vastuvõtlikum seenhaigustele.
Robson Bambu

Robson Alves de Barros (enam tuntud lihtsalt kui Robson Bambu või Robson; sündinud 12. novembril 1997 São Vicentes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Braga.
Ta alustas klubikarjääri Santoses, mille noortesüsteemiga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta jaanuaris.
2018. aasta novembris liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Athletico Paranaense. 2019. aastal võitis ta klubiga Brasiilia karikavõistlused.
2020. aasta juunis siirdus ta kaheksa miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nice. 2022. aastal oli ta Nice'ist laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians ja aasta hiljem sama liiga klubis Vasco da Gama. Hooaja 2023/24 teises pooles oli ta laenul Portugali kõrgliigaklubis Arouca.
2024. aasta juulis sõlmis Robson Bambu nelja-aastase lepingu Bragaga.
Aastatel 2016–2020 mängis Robson Bambu Brasiilia noortekoondistes.
Jääkmagneetumus

jääkmagneetumus (inglise keeles "remanent magnetization"), ka remanents (ladina keeles "remanere", alles jääma), on magneetumus, mis jääb ferromagnetilisse materjali pärast välise magnetvälja eemaldamist.
Et jääkmagneetumus saavutaks suurima väärtuse, tuleb ferromagneetikut magneetida (näiteks elektromagneti) tugevas väljas kuni küllastuseni ja siis välja mõju katkestada. Sageli mõistetakse jääkmagneetumusena just seda maksimaalset väärtust. Hüstereesidiagrammil, mis kujutab magnetinduktsiooni formula_1 sõltuvust mõjuva magnetvälja tugevusest formula_2, on jääkmagneetumus formula_3 magnetinduktsiooni suurim väärtus väljatugevusel formula_4.
Selleks et jääkmagneetumust kaotada, tuleb ferromagneetikule rakendada vastassuunalist magnetvälja, mille tugevus määrab ferromagneetiku koertsitiivsuse formula_5. Jääkmagnetism kaob ka ferromagneetiku soojendamisel üle Curie temperatuuri. Põrutused ja vibratsioon vähendavad jääkmagnetismi. 
Jääkmagnetismi rakendatakse informatsiooni salvestuse süsteemides (kompaktkassett, kõvaketas, magnetkaart), püsimagnetite valmistamisel, ka paleomagnetilisel dateerimisel.
Bronisława Niżyńska

Bronisława Niżyńska, ka Bronislava Nižinskaja, ka "Bronislava Nijinska" (vene keeles Бронислава Фоминична Нижинская "Bronislava Fominitšna Nižinskaja"; poola keeles "Bronisława Niżyńska"; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1890) 1891 Minsk, Minski kubermang – 21. veebruar 1972 Los Angeles) oli poola päritolu Keiserliku Venemaa balletitantsija ning Ameeika Ühendriikide koreograaf, ballettmeister ja balletipedagoog. 
Pärast Peterburi keiserliku teatrikooli lõpetamist 1908. aastal töötas Niżyńska Maria teatris balletitantsijana. Aastatel 1910–1913 tantsis ta (nagu ta vendki Wacław Niżyński) antreprenöör Sergei Djagilevi balletitrupis Ballets Russes.
1919 . aastal avas ta Kiievis "Bronislava Nižinskaja tantsukooli", kus tema õpilaste hulgas oli Serge Lifar, kellest sai hiljem Djagilevi trupi esitantsija.
Emigratsioonis.
1921. aastal Niżyńska emigreerus Nõukogude Venemaalt ja asus taas tööle Djagilevi juures, kus tantsimisele lisaks tegutses ka koreograafina. 
1928. aastal tegi ta koostööd antreprenöör Ida Rubinsteiniga, kelle tantsutrupis oli ta koreograaf ja pedagoog. Samal aastal lavastas ta seal balleti "Boléro" Maurice Raveli muusikaga. Esietendus toimus Pariisis.
1935. aastal töötas ta Hollywoodis, kus Max Reinhardti komöödia "Suveöö unenägu" võtetel seadis haldjate tantsu Felix Mendelssohn Bartholdy muusikaga. 
1938. aastal asus Niżyńska elama Ameerika Ühendriikidesse, kus tegutses balletipedagoogina, avas seal ka oma balletistuudio.
Kaiseri aken

Kaiseri aken, ka Kaiser-Besseli aken, on üheparameetriline aknafunktsioonide perekond, mille lõi James Kaiser töötades firmas Bell Laboratories. Kaiseri akna peamised kasutusalad leiduvad lõpliku impulsskostega filtrite disainimises ja spektrianalüüsis. Kaiseri aken on üks lahendus optimaalse akna leidmisele, kui soovida maksimeerida signaali energiat peamaksimumi läheduses võrreldes kõrvalmaksimumidega. Tegeliku optimaalse akna leidmine on arvutuslikult keeruline ning ebaoptimaalne, Kaiseri aken on optimaalse akna leidmisega võrreldes arvutuslikult lihtne lähendus optimaalsele aknale.
Definitsioon.
Kaiseri aken on diskreetsel kujul matemaatiliselt defineeritud valemiga:
formula_1  
Kus:
Kaiseri akna pidev kuju ja selle Fourier pööre on matemaatiliselt defineeritud valemiga:
formula_6   
Siin L tähistab akna kestvust.
Parameetrite leidmine.
Signaali pikkuse ja parameetri formula_3 kaudu on võimalik määrata suhet peamaksimumi laiuse ja kõrvalmaksimumide amplituutide vahel.
Iga signaali puhul sobivate parameetrite katse-eksitus meetodil leidmise vältimiseks töötas Kaiser välja ka meetodi M ja formula_3 väärtuste ennustamiseks.
Kui soovitud filtri :siirdeala laius on formula_9 ning suurim lähendusviga Kaiseri akna ja optimaalse akna vahel on formula_10, siis defineerides esmalt: 
formula_11, on otsitav beeta väärtus mingi A korral
formula_12  
Kaiser leidis lisaks, et soovitud A ja formula_9 väärtuste leidmiseks peab signaali pikkus vastama tingimusele:
formula_14  
Kasutus.
Parktiliseks kasutuseks, nagu :digitaalses signaalitöötluses, on võimalik Kaiseri funktsiooni lihtsustada kujule:
formula_15
Kaiseri akna sagedusesituses asub esimene nullpunkt väljaspool peamaksimumi sagedusel formula_16, ning parameetri formula_3 väärtuste muutudes on Kaiseri akna kuju parameetri äärmuslike väärtuste korral kas kastfunktsioon, kui formula_4 või Gaussi funktsiooni lähendus, kui formula_3 läheneb lõpmatusele, seda nii ajalises- kui ka sagedusruumis. 
Kaiseri aken on sobilik nii :madalpääsfiltrite kui ka :kõrgpääsfiltrite disainiks, seega on Kaiseri aknafunktsioonide kaudu konstrueeritav ka :ribapääsfilter.
Stanõtsja Luhanska lasteaia pommitamine

Stanõtsja Luhanska lasteaia pommitamine oli lasteaia pommitamine Stanõtsja Luhanskas Ukrainas 17. veebruaril 2022, vahetult enne 2022. aasta Venemaa sissetungi Ukrainasse. Hukkus 3 inimest, pool linna jäi elektrita.
Pommitamise korraldasid separatistid vahetult enne sissetungi.
Ülevaade.
17. veebruaril 2022 lendas miinipilduja mürsk Ukrainas Luhanski oblastis Stanõtsja Luhanskas lasteaeda. Luhanski Rahvavabariik (Sergei Kozlov) süüdistas Ukrainat miinipildujate, granaadiheitjate, rakettide ja/või kuulipilduja kasutamises oma kontaktliinil Stanõtsja Luhanska lähedal. Ukraina allikad väitsid, et LRV ja Venemaa positsioone tulistati kuskilt Mõkolajivka või Luhanski linna lähedalt Stanõtsja Luhanska suunas. See oli ettevalmistuste ajal enne Venemaa sissetungi Ukrainasse.
26. veebruaril okupeerisid asula Venemaa maaväed 2022. aasta Venemaa sissetungi raames Ukrainasse.
Reaktsioonid.
Euroopa Liidu (EL) välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Josep Borrell märkis, et "selline valimatu tsiviilinfrastruktuuride tulistamine on täiesti vastuvõetamatu ning kujutab endast relvarahu ja Minski kokkulepete selget rikkumist". Borrell väljendas ka EL-i toetust Ukraina rahvusvaheliselt tunnustatud piiridele ja kutsus üles tagama OSCE Ukraina eriseiremissiooni piiramatu juurdepääs kogu Ukraina territooriumile, sealhulgas Venemaa okupeeritud aladele.
Ameerika Ühendriikide saatkond Kiievis nimetas rünnakut "Venemaa jõledaks Minski kokkulepete rikkumiseks", mis näitas "Venemaa hoolimatust Ukraina tsiviilelanike suhtes mõlemal pool kontaktliini". Samuti teatas saatkond, et "Agressor Donbassis on selgelt Venemaa".
Laasik

Laasik on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laasik 163 inimesel: 89 mehel ja 74 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laasik meeste puhul 978. kohal ja naiste puhul 1407. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laasik vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,86. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,69 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Puhja kihelkonna Väike-Konguta mõisavallas ja Nõo kihelkonnas Vastse-Nõo mõisavallas nimeks Lasik (Laasik).
Nimede eestistamisel võeti Laasik 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 16 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Freiberg, Lambut, Lanspärk, Laoms, Laupberg, Lobona, Loginov, Posnajev, Schulz (3 korral), Trolla, Trumps, Trums, Tüürman ja Vekmann.
Laats

Laats on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laats 176 inimesel: 84 mehel ja 92 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laats meeste puhul 1053. kohal ja naiste puhul 1070. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laats vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,04. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 9,99 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Sangaste kihelkonnas, Pärnumaal Halliste kihelkonnas, Võrumaal Urvaste kihelkonnas ja Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas seitsmel korral nimeks Laats, Laatz ja Laaz (Laats).
Nimede eestistamisel võeti Laats 1935.–1936. aastal uueks perekonnanimeks 5 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Lahzinis, Lahzis, Pahvlivitsch-Lahzis, Pavlovitsch ja Pavlovitsh.
1939. aastal vahetas üks isik Meremäe vallas nime Laats uue nime Laanoja vastu.
Ida Rubinstein

Ida Rubinstein (vene keeles Ида Львовна Рубинштейн "Ida Lvovna Rubinštein"; 3. oktoober (vkj 21. september) 1883 Harkov, Harkovi kubermang – 20. september 1960 Vence, Alpes-Maritimesi departemang) oli Keiserliku Venemaa ja Prantsusmaa näitleja, tantsija ja antreprenöör.
Rubinstein oli pärit rikkast juudi perekonnast. Pärast vanemate surma elas ta 1894. aastast Peterburis. Aastatel 1904–1907 õppis taKeiserliku Väikese teatri juures näitekunsti kursustel, 1907–1908 käis Mihhail Fokini juures balletitundides.
Djagilevi trupis.
Aastatel 1909–1911 tantsis ta Sergei Djagilevi balletitrupis Ballets Russes. Juunis 1909 debüteeris Djagilevi trupis Pariisis Théâtre du Châtelet' laval Mihhail Fokini balletilavastuses "Kleopatra", kus tantsis kõrvuti Anna Pavlova, Wacław Niżyński ja Tamara Karsavinaga. Juunis 1910 tantsis ta koos Niżyńskiga Fokini balletis "Šeherezade" (mõlema lavastuse stsenograaf oli Léon Bakst).
Pärast Djagilevi trupist lahkumist.
Pärast Djagilevi trupist lahkumist asutas Rubinstein oma näitetrupi, kus mängis ka ise kaasa. Esineti Pariisi teatrites, kuid erilist edu etendustel ei olnud.
1910. aastatel soetas Rubinstein Pariisis eramaja, mille sisekujunduse lasi teha Léon Bakstil.
Rubinstein jätkas tegevust antreprenöörina kuni 1938. aastani. 1928. aastal lasi ta Bronisława Niżyńskal panna kokku balletitrupi. Koreograafidest kutsuti sinna Leonid Mjassin ja Mihhail Fokin ning kunstnikest Aleksandr Benois. Samal aastal lavastas Niżyńska trupi jõududega balleti "Boléro" Maurice Raveli muusikaga. Esietendus toimus Pariisis. Trupp tegutses kuni 1938. aastani.
1935. aastal sai Rubinstein Prantsuse kodakondsuse. Aastatel 1939–1945 oli ta sõja jalust eemal, elades Londonis. Elu viimased kümme aastat elas ta Lõuna-Prantsusmaal Vence'is.
Kramatorski raketirünnak (2015)

Kramatorski raketirünnak oli Kramatorski pommitamine Vene vägede või venemeelsete separatistide poolt Donbassi sõja ajal. Kramatorskit kontrollisid rünnaku ajal Ukraina valitsusväed. Pommitamise tagajärjel hukkus 17 inimest ja umbes 60 sai vigastada.
Oleksandr Kihtenko sõnul lasti välja 32 raketti, neist 18 maandusid tsiviilaladel, 14 aga Kramatorski sõjaväelennuvälja lähistel, kus asus ATO peakorter.
Taust.
10. veebruaril kell 11.51 kuulis OSCE SMM plahvatust Kramatorski sõjaväelennuvälja lähedal, kus asus ATO peakorter. OSCE monitoridel oli võimalik jälgida valget suitsurada plahvatuse suunas. Hiljem teatati, et enne rünnaku algust Kramatorskile tulistati lennuvälja lähedal Buki raketisüsteemi abil alla Venemaa UAV Orlan-10.
Rünnak.
Pommitamine algas kell 12.30 ja välja lasti 32 raketti, millest 18 maandusid tsiviilpiirkondades, 14 aga Kramatorski sõjaväelennuvälja lähistel.
Mälestusmärk.
Kolm aastat pärast rünnakut avati Kramatorskis pommiplahvatuste ohvrite mälestusmärk. See on pühendatud Kramatorski, aga ka Mariupoli ja Volnovahha pommirünnakute ohvritele. Mälestusmärk näeb välja nagu klaaskuubik, milles on rakett BM-30 Smertš. Kuubile on kirjutatud küsimus "Kui palju inimesi veel peab surema?" ja rünnakus hukkunud tsiviilisikute nimede loend.
Prokurör

Prokurör ehk süüdistaja on riigiametnik, kes juhib kohtueelset kriminaalmenetlust ja esitab riikliku süüdistuse kohtus kriminaalasja arutamisel. Süüdistajaks võib olla ka kannatanu.
Prokurör on prokuratuuri seaduslik esindaja riikides, kus kehtib kas tavaõiguslik kohtumenetlus või tsiviilõiguslik uurimismenetlus. Prokuratuur on riigiorgan, mille ülesandeks on järelevalve jälitustegevuse ja kohtueelse kriminaalmenetluse seaduslikkuse üle ning riikliku süüdistuse esindamine kohtus. Juriidilise isikuna vastutab prokuratuur kriminaalmenetluses seaduse rikkumises süüdistatava isiku vastu kohtuasja esitamise eest. Tavaliselt esindab prokurör süüdistatava isiku vastu algatatud kohtuasjas riiki või valitsust. Ameerika Ühendriigid on ainus riik maailmas, kus prokuröri valivad ametisse riigi kodanikud.
Vjosë

Vjosë (albaania keeles "Vjosë" või "Vjosa", kreeka keeles "Αώος" ehk "Aóos", ladina keeles "Aous") on jõgi, mis voolab Loode-Kreekast loodesuunas läbi Lõuna-Albaania ning suubub Aadria merre.
Jõe pikkus on 272 km ja selle suudmealas asub Vjosë-Nartë Delta Kaitseala.
Vjosa on albaaniakeelsetes maades levinud naisenimi, näiteks kannab nime Kosovo teine naispresident Vjosa Osmani.
Sankt Michael im Burgenland

Sankt Michael im Burgenland (ungari "Pusztaszentmihály") on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas.
TV5 (ansambel)

TV5 on eesti ansambel, mis loodi 2004. aastal Väino Talli ja Marje Nõu eestvedamisel. 
Ansambel esitab enamasti kantri- ja rokkmuusikat (nii oma kirjutatud lugusid kui ka kavereid).
Vähi

Vähi on eesti perekonnanimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vähi 393 inimesel (194 mehel ja 199 naisel). Perekonnanimede levikult on Vähi meeste seas 308. kohal ja naiste seas 343. kohal. Nimi on levinuim Valga maakonnas, kus seda on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,04.
Fraseerimine

Fraseerimine on muusikas interpreedi teadlikult kontrollitud väljendusvahend esitada helisid noodikirjas kirja pandust veidi erineva agoogika, helitugevuse, rütmi või artikulatsiooniga, muutes neid selle abil kuulaja jaoks paremini hoomatavaks.
Nagu kõnelemisel toimub suurema väljenduslikkuse huvides hääle tugevuse tõstmine ja langetamine, silpide lühendamine ja pikendamine, nii ka muusikas üldiselt ei esitata sama helivältuse või helitugevusega kirja pandud noote täpselt ühesugustena. Helide järgnevustes tekib esituse käigus alati mingi rõhuliste ja rõhutute helide struktuur, mis on tingitud kas meloodilistest, rütmilistest või harmoonilistest põhjustest, nii et üksikud helid või nende rühmad (motiivid, fraasid) eristuvad teistest.
Anton Tinnerholm

Anton Lars Tinnerholm (sündinud 26. veebruaril 1991 Linköpingis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Åtvidabergs FF, mille meeskonnas debüteeris ta 2009. aastal Rootsi esiliigas. Aasta hiljem mängis ta klubiga Rootsi kõrgliigas.
2014. aasta juulis liitus ta esmakordselt Malmöga. Aastatel 2014, 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 2017. aastal lõi Tinnerholm Rootsi kõrgliigas viis väravat ja valiti liigahooaja parimaks kaitsjaks.
Aastatel 2018–2022 mängis Tinnerholm Major League Socceri klubis New York City FC.
2022. aasta novembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Malmöga ja sai taas ametlikult Malmö mängijaks järgmise aasta alguses.
Rootsi jalgpallikoondises mängis Tinnerholm aastatel 2015–2018 üheksa korda.
Bajtra

Bajtra on Malta lahja liköör, mis on valmistatud suureviljalise viigikaktuse ("Opuntia ficus-indica") viljadest.
Viigikaktus viidi Maltale 15. sajandi lõpul Ameerika mandrilt, viljadest hakkasid Malta ordurüütlid hiljem valmistama ka likööri.
Tänapäeval on tuntuim tootja Zeppi's Naxxari vallas, kuid seda valmistatakse ka väikestes viinaköökides (nt mõne suure restorani omas). Üldiselt on likööri alkoholisisaldus 21%.
Maltal juuakse Bajtrat jahutatult puhtalt või jääga, aga ka kokteilides bitterite või vahuveinidega.
Kičevo

Kičevo (makedoonia keeles "Кичево", albaania keeles "Kërçovë") on linn Põhja-Makedoonia lääneosas, Kičevo omavalitsuse keskus.
Linn asub orus Bistra mäe kagupoolsete nõlvade lähedal Ohridi ja Gostivari linnade vahel. Pealinn Skopje jääb 112 km kaugusele.
Linnas sündinud tuntud isikuid:
Erwin Aders

Erwin Paul Aders (7. mai 1881 Düsseldorf – 6. jaanuar 1974 Dillenburg) oli saksa tankikonstruktor.
Ta töötas teise maailmasõja ajal Kasselis asunud ettevõttes Henschel &amp; Son, mis tootis ka soomukeid, tanke ja muud relvatehnikat.
Aders oli rasketankide Tiger I ja Tiger II peakonstruktor.
Mihhail Koškin

Mihhail Iljitš Koškin (vene keeles Михаил Ильич Кошкин; 3. detsember (vkj 21. november) 1898 Brõntšagi, Jaroslavli kubermang – 26. september 1940 Zmijivi rajoon, Harkivi oblast) oli vene tankikonstruktor.
Mihhail Koškin lõpetas 1920. aastate esimesel poolel Jakov Sverdlovi nimelise Kommunistliku Ülikooli ja 1934. aastal Leningradi Industriaalse Instituudi masinaehituse teaduskonna. 
Ta töötas Harkivi veduritehase tankiehituse konstrueerimisbüroo ülemana. Ta oli tanki T-34 esimene peakonstruktor.
Diktaat (muusika)

Diktaat on muusikaõpetuses harjutus, milles tuleb ettelauldut või instrumendil ettemängitut üles kirjutada.
Võidakse esitada meloodiat, harmooniajärgnevust või üksikuid intervalle, akorde. Võidakse esitada mitu korda samasuguse või erisuguse tempoga, või ainult üks kord.
Vladimir Potkin (tankikonstruktor)

Vladimir Ivanovitš Potkin (vene keeles Владимир Иванович Поткин; 21. jaanuar 1938 Kalmanka, Altai krai – 13. mai 1999 Nižni Tagil, Sverdlovski oblast) oli vene tankikonstruktor.
Potkin töötas Nižni Tagilis asuva Uralvagonzavodi masinaehituse konstrueerimisbüroo ülemana. Ta oli tanki T-90 peakonstruktor.
Soko Grad

Soko Grad (serbia keeles Соко Град) on keskaegne linn ja kindlus Serbias Sokobanja kuurortlinnast 2 km idas. Kindlus kuulutati 1982. aastal suure tähtsusega kultuurimälestiseks ja seda kaitseb Serbia Vabariik.
Ajalugu.
Kindlus rajati 6. sajandil Ida-Rooma keisri Justinianus I valitsemisajal, et vältida Pannoonia avaaride ja slaavlaste sissetungi Balkani poolsaarele. 1172. aastal okupeeris selle Stefan Nemanja ja sellest sai keskaegse Serbia riigi osa. Bogomiilide Serbiast väljasaatmisel tekkis Nemanjal kokkupõrge Soko administraatoriga, kes oli ise samuti bogomiil. Osmanite riik okupeeris selle aastal 1398. Linn hävis Osmanite vägivaldse rünnaku käigus ja täna on nähtaval ainult ülemise linna jäänused koos värava, müüride ja kolme torniga. Soko Grad tähendab tõlkes "pistrikulinn". Oma nime sai see sellest, et linnas oli palju pistrikumehi, kes maksid makse väljaõpetatud pistrikutega.
Omadused.
Algne Justinianuse ehitatud kaitserajatis oli kalju kõrgeimale osale ehitatud tsitadell, mis muutis selle vaenlasele praktiliselt kättesaamatuks. Edasise arengu käigus Serbia riigis laienes kindlus tsitadelli ümber ja levis kalju alla. Kindluse keskel asus tsitadell domineeriva peatorniga. Sealt langesid kaitsevallid Moravica poole, moodustades sellise ala Alamlinna ruumi, mis oli ehitatud paremini ligipääsetavale pinnale. Kogu kindlustuskompleksil oli mitu torni, millest tänaseks on alles vaid mõned. Ülemlinnas on säilinud ja heas korras vaid esimene sissepääsutorn, teised tornid ja kaitsevallid on varemetes.
Chess.com

Chess.com on malemängu veebileht, mis laseb inimestel mängida malet üksteisega interneti teel. Veebisait sai alguse 1995 aastal, Erik Allebest ostis lehekülje ära 2005. aastal ja veebisait avalikustati 2007. aastal.
Ajalugu.
Chess.comi rajas Erik Allebest koos Jay Seversoniga. Nad kohtusid kolledžis, kui Erik Allebest jäi malest sõltuvusse ja hakkas maleklubis käima, mille president oli Jay Severson. Kuna mõlemale meeldis male, said mehed sõpradeks. Veebilehe rajasid nad, kuna arvasid, et maailm vajab paremat male veebilehte.
Arvamused.
Chess.com-i hinnang 187 arvustuse põhjal on 1,77 tärni, mis näitab, et enamik inimesi pole üldiselt veebilehtedega rahul, kuna enda tulemuste nägemiseks peab maksma raha. Samuti on probleemiks, et paljud mängijad kasutavad roboti abi. Mängusaitide seas on chess.com 1005. kohal.
Liiv-pirnipuu

Liiv-pirnipuu ("Pyrus pyrifolia") on taimeliik pirnipuu perekonnast.
Kasvab kuni 15 meetri kõrguseks. Tavaliselt on tema kõrgus istandikes kuni kuus meetrit. Lehed on ovaalsed, piklikud, hambuliste servadega ja kuni 12 cm pikad. Väiksed valged õied ilmuvad vahetult enne või tärkavate lehtedega. 
Liiv-pirnipuu vilja nimetatakse liivpirniks. Viljad on ümarad, õunakujulised. Vilja läbimõõt on kuni 3 cm. Vilja värvus on sõltuvalt sordist erinev, varieerudes helepruunist kollaseni. Põhjapoolkeral õitseb aprillis.
Liik on pärismaine Aasias. Seda kultiveeritakse Hiinas, Indias, Jaapanis, Austraalias, Uus-Meremaal, USA-s jm.
Temast on aretatud mitu sorti. Teisendi "Pyrus pyrifolia var. Culta" vilja nimetatakse pirnõunaks ehk nashiks.
Viljadest tehakse mahla või keediseid. Koreas lisatakse seda punšile. Hiinas peetakse seda pühaks puuks.
Levik.
Liiv-pirnipuu hulka kuulub veidi üle 20 liigi. Neist umbes pooled kasvavad looduslikult Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias, pooled aga Kesk- ja Ida-Aasias. Perekonda kuuluvad ka kodustatud ja laialiselt kultiveeritavad harilik pirnipuu ("Pyrus communis"). Esimene neist on pehmete viljadega hübriidne liik, mida looduses ei leidu, kuid mida kultiveeritakse viljade saamiseks Euroopas, USA-S, Kanadas, Argentinas, Tšiilis, Lõuna-Aafrikas jm. Kõvade viljadega liiv-pirnipuud kultiveeritakse Hiinas, Indias, Jaapanis, Austraalias, Uus-Meremaal, USA-s jm. 
Kasutamine.
Pirne süüakse põhiliselt värskelt, harvem kuivatatult ja konservitult. Pirne kasutatakse mitmesuguste toitude, pagaritoodete, veinide, siidri, siirupite, mahlade, kompottide jm valmistamisel,
Väikeses koguses omastab inimese organism pirne suurepäraselt. Pirnid korrastavad seedimist. Dieettoitudes on sageli tähtsal kohal, eriti diabeetikute toitumises.
Asuman Baytop

Dr. Asuman Baytop (27. märts 1920 – 18. veebruar 2015) oli Türgi botaanik, taimekollektsionäär, farmakoloog ja koolitaja, kes oli tuntud Türgi taimestiku raviomadusi käsitlevate uuringute poolest. 1964. aastal asutas ta Istanbuli ülikoolis farmaatsiabotaanika osakonna ja osakonna herbaariumi, kuhu andis üle 23 000 isendi. Ta on tuntud ka mitmete krookuseliikide kirjeldamise poolest ning tema auks on nimetatud liigid "Allium baytopiorum" ja "Colchicum baytopiorum". Ta oli abielus kaasbotaaniku Turhan Baytopiga. Selle isiku tähistamiseks autorina kasutatakse botaanilise nimetuse viitamisel standardset autorilühendit A. Baytop.
Alex Lyon

Alexander Augustus Lyon (sündinud 9. detsembril 1992 Baudette'is, Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers.
Aastatel 2011–2013 mängis ta United States Hockey League'i klubis Omaha Lancers. Aastatel 2013–2016 mängis ta Yale'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2016. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Philadelphia Flyers. NHL-is debüteeris ta 1. veebruaril 2018 mängus New Jersey Devilsi vastu. Nelja hooajaga sai ta NHL-is Flyersi meeskonnas kirja 22 mängu. Ülejäänud ajal mängis ta American Hockey League'is Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Hooajal 2021/22 osales ta NHL-is kahes mängus. Suurema osa ajast mängis ta AHL-is Hurricanesi tütarklubis Chicago Wolves. Wolvesis mängides tegi Lyon oma seni parima hooaja AHL-is, kui 30 mänguga lasi ta endale lüüa keskmiselt 2,16 väravat mängus – liigas oli ta selle näitaja poolest paremuselt teine väravavaht. Samal hooajal tuli ta Wolvesiga Calder Cup'i võitjaks. Hooaja lõpus pälvis Lyoni AHL-i hooaja parimale väravavahile antava Harry "Hap" Holmes Memorial Award'i.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Florida Panthersiga. Pool 2022/23 põhihooajast mängis ta AHL-is Panthersi tütarklubis Charlotte Checkers. Panthersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 2023. aasta jaanuaris ning sai põhihooajal 14 mänguga kirja üheksa võitu. 17. aprillil 2023 osales Lyon oma esimeses NHL-i väljalangemismängude mängus, kui esimese vooru esimeses mängus kaotati Boston Bruinsile tulemusega 1:3.
USA jäähokikoondise varuväravavahina osales ta 2015. aasta maailmameistrivõistlustel, kus võideti pronksmedal.
Ründekopter

Ründekopter on sõjaväehelikopter, mis on ette nähtud tankide, soomukite, soomustamata lahingutehnika, sõjaväekopterite ja teiste õhusõidukite hävitamiseks. Selleks on neil eri relvasüsteemid.
Ründekopterid erinevad oluliselt teistest kopteritest, nad on tavaliselt kahekohalised ning suurepärase sooritus-, lahingu- ja manööverdamisvõimega. 
Ründekoptereid kasutatakse ka eskortkopteritena, mis saadavad ja kaitsevad teisi koptereid, näiteks transpordi- ja ründekoptereid, kuna neil on mitmekesine arsenal, millega tõrjuda maalt või õhust tulevaid ohte, ning neil on kvaliteetsed andurid ja sidevahendid. Efektiivsete sidevahendite ja andurite tõttu kasutatakse eskortkoptereid ka lahinguluureks.
Štatol

Štatol, mida nimetatakse ka Ersa štatooliks (ersa keeles Štatol, ěrzäń štatol) on traditsioonilistestes ersa rituaalides (ersa keeles "erzja Ineškipazněń Kemema)" kasutatav vahaküünal, mida toetab ornamenteeritud puidust anum.
Etümoloogia.
Mõiste "štatol" (ersa keelest: šta ('vaha') ja tol ('tuli'). Selle termini vanim teadaolev kasutus mitte-ersa allikas on venekeelses Dali sõnaraamatus, mille avaldas vene leksikograaf Vladimir Dal 1863. aastal.
Kasutamine ja sümboolika.
Štatolid sümboliseerivad elu, esivanemate austust ja aja möödumist. Puunõu millesse küünal asetatakse, nimetatakse jandavaks (ersa keeles jandava). Jandavad on tahketest pärnatüvedest nikerdatud ja ebamääraselt pardikujulised. Štatole ja jandavat kasutatakse tavaliselt Ras'ken' Ozksi, Verya Ozksi ja teiste ersa rituaalide ajal.
Ladva

Ladva on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Ladva 149 inimesel: 72 mehel ja 77 naisel. Perekonnanimede levikult oli Ladva meeste puhul 1303. kohal ja naiste puhul 1330. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Ladva vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,20. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 7,16 inimest.
Nimede eestistamisel võeti aastatel 1935–1940 Ladva uueks perekonnanimeks 8 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Lap, Lapman, Lappmann, Paalberg, Sadrak, Salon ja Veiber.
Murutraktor

Murutraktor on muru niitmiseks ja suurte murupindade hooldamiseks kasutatav masin. 
Murutraktorid olid algselt modifitseeritud traktorid, mida kasutati muru hooldamiseks. 1930. aastatel hakkasid tootjad tootma spetsiaalseid masinaid muru niitmiseks, mille varajased näited olid ja John Deere Mudel 110. Tänapäeval on murutraktor koduomanike ja professionaalide jaoks hädavajalik tööriist.
Ajalugu.
Esimese muruniiduki leiutas ja patenteeris 1830. aastal Inglismaal Gloucestershire'i krahvkonnas. See niiduk oli mõeldud muru niitmiseks spordiväljakutel, kalmistutel ja suurtes aedades. Tagant lükatav ja sepisest valmistatud Buddingi esimene masin oli 19 tolli lai. Kümme aastat hiljem, pärast olulisi täiendusi, esitleti loomade poolt tõmmatavat niidukit, 20 aastat hiljem ehitati auru jõul töötav niiduk.
John Deere'i väitel ulatub murutraktorite ajalugu 20. sajandi algusse, kui põllumehed hakkasid oma traktoreid ümber ehitama muru hooldamiseks.
Tööpõhimõte.
Murutraktorid kasutavad sisepõlemismootorit, et liigutada niidukit ja niita muru. Mootor töötab kütuse ja õhu plahvatuste abil, mille tulemusel liigub kolb. Käigukast võimaldab juhil muuta kiirust ja suunda vastavalt vajadusele. Lõiketerad asuvad murutraktori all ja nende pöörlemine on seotud mootoriga, kas otse võlli või rihmaga. Lõiketerad niidavad muru ja väljutavad selle murutraktori küljelt või tagant.
Turvalisus.
Murutraktori kasutamine võib olla ohtlik, kui ei järgita vajalikke turvameetmeid. Oluline on kanda sobivaid jalanõusid ja kaitsevahendeid, järgida juhiseid ja hoiatusi ning vältida muruniitmist märgadel või ebaühtlastel pindadel ning varjatud ohukohtade läheduses. Lapsevanemad peaksid jälgima, et nende lapsed ei kasutaks muruniidukit enne, kui nad on selle ohutuks kasutamiseks instrueeritud. Turvameetmete järgimine aitab muruniiduki kasutamisel vältida tõsiseid vigastusi .
Hooldus.
Murutraktorit tuleb regulaarselt hooldada: vahetada õli, õlifiltrit, õhufiltrit puhastada ja teritada terasid jne. Regulaarne hooldus tagab murutraktori pika eluea ja parema jõudluse.
Sobiva murutraktori valimine.
Murutraktori valimisel tuleb arvestada rohumaa suurust, maastiku reljeefi ja muru tüüpi. Õige mudelivalik tagab töökindluse ja tõhusa soorituse. Parim murutraktor suudab muru niita, lund lükata ja veel palju muud teha.
Põlemine (album)

"Põlemine" on ansambli GGG 1988. aastal välja antud esimene ja ühtlasi ainus album. Album lindistati 1988. aastal Tallinna Linnahalli Stuudios ja ilmus 1988. aasta suvel. Albumilt pärineb ühtlasi üks GGG suurimaid hitte "Valgus". Albumil on nii uuemaid kui vanemaid lugusid. Lugu "Raudmees" esitati kontsertidel juba 1986. aastal.
Sergei Mihhejev

Sergei Viktorovitš Mihhejev (vene keeles Сергей Викторович Михеев; sündinud 22. detsembril 1938 Habarovskis) on vene helikopterikonstruktor.
Mihhejev on Moskva oblastis Tomilinos asuva Mili ja Kamovi Helikopteriehituse Rahvusliku Keskuse peakonstruktor.
Tema juhtimisel loodi loodi hulk sõjaväekoptereid, sealhulgas ründekopter Kamov Ka-52 ja mitmeotstarbeline kopter Kamov Ka-60.
Boeing CH-47 Chinook

Boeing CH-47 Chinook on ettevõtte Boeing Defense, Space &amp; Security valmistatud Ameerika Ühendriikide relvajõudude sõjaväe transpordikopter. 
Boeing CH-47 Chinookil on n 2 pearootorit ning 2 suurt ust.
Kopteris on 44 (istekohta) või võimalik paigutada 55 (hädaolukorras) täisvarustuses sõdurit, suure tagauksele kaudu võimalik peale ja maha laadida ka kergeid sõidukeid ja muud varustust/ relvastust; lastiruumi pindala on 21 m²,
Transpordikopterile on kokpiti taha võimalik paigaldada kaks 12,7 mm Browning M-2HB kuulipildujat.
Nikolai Kamov

Nikolai Iljitš Kamov (vene keeles Николай Ильич Камов; 14. september (vkj 1. september) 1902 Irkutsk – 24. november 1973 Moskva) oli vene helikopterikonstruktor.
Kamov sai 1940. aastal Ljubertsõs asunud helikopteriehituse konstrueerimisbüroo peakonstruktoriks. Hiljem arenes sellest konstrueerimisbüroo Kamov. 
Nikolai Kamovi juhtimisel loodi helikopterid Ka-8 (1948), Ka-10 (1953), Ka-15 (1956), Ka-18 (1960), Ka-25 (1968), Ka-26 (1967) ja Ka -22 (1964).
Viigikaktus

Viigikaktus ehk ämmakeel ("Opuntia") on kaktuseliste perekond. Ligi 190 liigiga on see üks liigirikkamaid kaktuseliste perekondi.
Viigikaktuse levila hõlmab suure osa Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, sealhulgas Kariibi mere piirkonna. Peaaegu pooled liigid esinevad Mehhikos.
Perekonna teaduslik nimetus on saanud nime Vana-Kreeka linna Opuse järgi.
Kõige enam kasutatakse toiduna suureviljalise viigikaktuse ("O. ficus-indica") vilja. Samuti on söödavad asteldest puhastatud varrelülid (nopalid).
Tenochtitlani linna asutamise kohta käiv asteekide legend räägib viigikaktusel istuvast lõgismaoga võitlevast kaljukotkast. Seda stseeni on kujutatud ka Mehhiko vapil.
Maie Kõrvel

Maie Kõrvel (11. jaanuar 1934 – 30. detsember 2020) oli tantsija, õpetaja ja eakate klubi Heldela asutaja.
Elulugu.
Ta osales 1957. aastast näiteringis ja rahvatantsurühmades. Ühtekokku tantsis ta 25 hooaega. Ta juhendas algklasside tantsurühma ja töötas Vastseliina keskkoolis õpetajana 30 aastat. Viimastel eluaastatel töötas ta eakate klubi Heldela võimlemisrühma juhendajana.
Teda nimetati Vastseliina südametunnistuseks, sest ta märkas kõike ja ütles oma arvamuse otse välja. Tema arvates pidi kõik olema selge, loogiline ja säästlik.
Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts tunnustas tema tegevust oma hõbemärgiga.
2014. aastal tunnustas sotsiaalkaitseminister tänuvastuvõtul vabatahtlikke ja teistele eeskujuks olevaid aktiivseid eakaid inimesi, sealhulgas Kõrvelit.
2018. aastal sai temast Võru valla aukodanik.
Willy Messerschmitt

Wilhelm Emil Messerschmitt (26. juuni 1898 Frankfurt – 15. september 1978 München) oli saksa lennukikonstruktor.
Lennukikonstruktorina oli Willy Messerschmitti edukamaid ja tuntumaid arendusi hävitaja Messerschmitt Bf 109, mis loodi 1934. aastal. Sellest lennukist sai teise maailmasõja ajal Luftwaffe peamine jõud.
Stefan Matteau

Stefan Matteau (sündinud 23. veebruaril 1994 Chicagos) on USA jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis ERC Ingolstadt ründajana vasakäärel.
2012. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i "draft"is 29. valikuna. Enne seda mängis ta USA noorteliigas. Devilsiga sõlmis ta lepingu 2012. aasta mais. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 9. veebruaril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Järgmisel kahel hooajal mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) New Jersey Devilsi tütarklubis Albany Devils.
2016. aasta veebruaris kaubeldi Matteau Devante Smith-Pelly vastu New Jersey Devilsist Montreal Canadiensi. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-is esimest hooaega alustava klubiga Vegas Golden Knights. Golden Knightsis sai ta kirja kaheksa mängu, ülejäänud ajal mängis ta AHL-i klubis Chicago Wolves.
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu AHL-i klubiga Cleveland Monsters. Sealt kaudu jõudis Matteau tagasi NHL-i, kui sõlmis 2020. aasta veebruaris kaheaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga. 20. veebruaril 2020 lõi ta mängus Philadelphia Flyersi vastu oma esimese värava NHL-is pärast enam kui nelja aastat.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Colorado Avalanche'iga. Avalanche'i meeskonnas debüteeris ta 16. oktoobril 2021 mängus St. Louis Bluesi vastu, kuid sai selles mängus kohe vigastada. Ta jäi jäähokist mitmeks kuuks kõrvale. Hooaja lõpus mängis ta AHL-is Avalanche'i tütarklubis Colorado Eagles.
2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Linköping HC. Rootsi kõrgliigas suutis ta aga 16 mänguga saada kirja vaid ühe väravasöödu, mistõttu lahkus ta juba samal aastal klubist ja liitus 2022. aasta novembris Ingolstadtiga.
2014. aastal osales Matteau USA kuni 20-aastaste koondise koosseisus juunioride maailmameistrivõistlustel.
Tema isa Stéphane Matteau mängis NHL-is üle 800 mängu. Ka Stefani õde Alyson on jäähokimängija.
Colima osariigi lipp

Colima lipp on Colima osariigi lipp.
Lipul on valgel taustal osariigi vapp. Lipu küljepikkuste suhe on 4:7.
Stegersbach

Stegersbach (horvaadi: "Santalek", ungari: "Szentelek") on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas.
Stepan Tarabalka

Stepan Ivanovõtš Tarabalka (ukraina keeles Степан Іванович Тарабалка; 9. jaanuar 1993 – 13. märts 2022) oli Ukraina sõjaväe ohvitser, piloot ja Ukraina õhujõudude major. Ta teenis Vene-Ukraina sõja ajal, sealhulgas 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.
Varajane elu ja haridus.
Tarabalka sündis 9. jaanuaril 1993 Ukrainas Kozjatõni rajoonis Korolivkas, kus ta kasvas üles vaeses perekonnas. Tema perekond töötas regulaarselt Portugalis, kus nad said paremini elatist teenida, kuid naasis sageli Ukrainasse. Ta elas sõjaväebaasi lähedal ja nägi pidevalt läheduses maanduvaid sõjaväelennukeid, mis inspireeris teda juba varakult piloodiks saama. Tarabalka läbis kõigepealt sõjakooli ja seejärel lennukooli, õppides Harkivi riiklikus õhuväeülikoolis ja lõpetades selle 2014. aastal.
Karjäär.
2014. aasta esialgne konflikt, mis hõlmas Krimmi annekteerimist Venemaa poolt ja konflikti Ukraina idaosas kahe separatistliku regiooniga, oli Tarabalka esimene lahingukogemus. Nii omandas ta kogemusi toetusmissioonidel üle Donbassi piirkonna lennates.
Tarabalka tulistati alla 13. märtsil 2022 Ukrainas Žõtomõri oblasti kohal taevas, kui ta juhtis MiG-29-t ja seisis silmitsi "koeravõitlusega" mitme Venemaa hävitaja vastu. Rahvusvaheline meedia spekuleeris, kas niinimetatud "Kiievi kummitus" ja Tarabalka on tegelikult sama isik või oli kummituslegend lihtsalt välja mõeldud ja rakendati Tarabalkale pärast tema surma, kui tema edu Venemaa õhuväe vastu oli teada. 2022. aasta aprillis avaldati aga intervjuu piloodiga, kes arutas "Kummituse" üle (kes oli tema üksuse liige) enne tema identiteedi avaldamist. Intervjuus tõi piloot välja üksikasjad, mis ühtivad Tarabalkaga kui kummitusega, sealhulgas asjaolu, et ta lendas MiG-29-ga ja oli 29-aastane.
Ukraina relvajõudude õhujõudude väejuhatuse sõnul ei olnud Tarabalka "Kiievi kummitus". Kokku lasid 40. taktikalise lennuväe brigaadi piloodid alla 40 vaenlase lennukit. Teised allikad nagu New York Post ja BBC osutasid, et Tarabalka ise tulistas 40 lennukit alla.
Surm.
Tarabalka tapeti 13. märtsil 2022. aastal 29-aastaselt, kuna kuulujutud tekitasid sel ajal kahtlust, et tegemist on salapärase kummituse isikuga. Ukraina allikate sõnul suri ta missioonil olles "koeravõitluses" mitme vaenlase hävitajaga. Tarabalka maeti Ukrainas Kolomõja lähedal asuvale Korolivka kalmistule. Ukraina valitsus kavatses tema kiivri ja kindad oksjonile panna, et koguda raha käimasoleva konflikti jaoks. Ukraina valitsus andis talle postuumselt Ukraina peaauhinna vapruse eest, Kuldtähe ordeni Ukraina kangelase aunimetusega.
Eraelu.
Tarabalka oli abielus oma naise Olenaga ja tal oli surma ajal 8-aastane poeg Jaroslav.
Stinatz

Stinatz (horvaadi: "Stinjaki", ungari: "Pásztorháza") on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas. Viimase rahvaloenduse järgi on 62% elanikkonnast Burgenlandi horvaadid.
Ajalugu.
Osmanite sõdade tõttu 15. sajandil rändasid paljud horvaadi pered sellesse piirkonda ja asutasid oma linna. Stinatzit on dokumendis esmamainitud 1577. aastal. Sarnaselt kogu Burgenlandi piirkonnaga kuulus Stinatz 1921. aastani Ungarile. Ungari seadusandluse ja poliitika muutumise tõttu 1889. aastal sai linn, algse nimega Stinjaki, ungari nime Stinacs. Linn kuulub 1921. aastast Burgenlandi liidumaa koosseisu.
Stinatzi horvaatidest elanikud kõnelevad lõunatšakaavi murret.
Haridusasutused.
Laste arvukuse tõttu on linnas oma eelkool ja algkool. Kuigi sündide arv on viimastel aastatel langenud, on koolil lapsi piisavalt, sest linnas on palju immigrante.
Ühendused ja üritused.
Linnas on palju klubisid, nagu jalgpalliklubi, muusikaselts, tenniseklubi, Stinjacko Kolo ja Naturfreunde. Kõigil neil klubidel on oma üritused.
Rahvaviisid.
Linna iseloomustab selle horvaadi päritolu, eriti värviline kohalik kostüüm (Stinatzer Tracht) ja tohutud pulmad, kus lauldakse ja tantsitakse palju.
Joachim Winter

Joachim Winter oli 17. sajandi esimeses pooles Haapsalus ja Lääne-Eestis töötanud kiviraidur ja skulptor.
Looming.
Joachim Winter töötas De la Gardie perekonna teenistuses. Tema kunstnikukäekirja iseloomustab juba baroki vormikeel, eelkõige kõhrornament. Pärast Arent Passeri koolkonna hääbumist muutus Winter Eesti 17. sajandi esimese poole kunstis üheks hinnatumaks skulptoriks ja tema barokne looming mõjutas kohalikku kiviraidkunsti, eelkõige Tallinna meistreid.
Joachim Winteri kõige silmapaistvamad teosed on Haapsalu Jaani kiriku kivialtar (1630), Noarootsi kiriku epitaaf pastor Martin Winterile (1630), Pühalepa kiriku kantsel (1636) ning samuti on tema loodud Haapsalu toomkiriku ristimiskivi (1634). Haapsalu altarit iseloomustab varabarokile omane figuuride ja peade lopsakas modelleering, looduse realistlik kujutusviis ja mänglev dekoratiivornament.
Mike Maignan

Mike Peterson Maignan (sündinud 3. juulil 1995 Cayenne'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliigaklubis AC Milan ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta sündis Prantsuse Guajaanas. Tema ema on Haiti ja isa Guadeloupe'i päritolu.
2009. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noortesüsteemiga. Aastatel 2012–2015 mängis ta klubi reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas, kuid Paris Saint-Germaini põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.
2015. aasta augustis liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Lille'i esiväravavahiks kerkis Maignan hooajal 2017/18. Hooajal 2018/19 valiti Maignan Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020/21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.
2021. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu AC Milaniga. Ta sai Milani esiväravavahiks Paris Saint-Germaini siirdunud Gianluigi Donnarumma asemel. Kohe esimesel hooajal tuli Maignan Milaniga Itaalia meistriks. Hooajal 2021–22 sai Maignan Itaalia kõrgliigas kirja enim nullimänge (17) ning ta valiti hooaja parimaks väravavahiks ja liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2010–2016 mängis Maignan Prantsusmaa noortekoondistes. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2020 mängus Ukraina vastu. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Märgvaraarvuti

Märgvaraarvuti on orgaaniline arvuti (mida võib nimetada ka tehislikuks orgaaniliseks ajuks või neuroarvutiks), mis koosneb orgaanilisest materjalist "märgvarast", näiteks "elusatest" neuronitest. Neuronidest koosnevad märgvaraarvutid erinevad tavalistest arvutitest, kuna arvatakse, et need on neuronite dünaamilise olemuse tõttu võimelised "ise mõtlema". Kuigi märgvaraarvuti on endiselt üsna kontseptuaalne, on olnud veidi edu ka nende konstrueerimisel ja prototüüpide loomisel, mis on olnud tõestuseks selle kontseptsiooni realistlikust rakendamisest andmetöötluses tulevikus.
Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand

Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand (makedoonia keeles "Природно и културно богатство на охридскиот регионon"; albaania keeles "Trashëgimia natyrore dhe kulturore e rajonit të Ohrit"; inglise keeles "Natural and Cultural Heritage of the Ohrid region"; prantsuse keeles "Patrimoine naturel et culturel de la région d'Ohrid") on 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Albaania idaosas ja Põhja-Makedoonia edelaosas Ohridi järve ümbruses.
Ajalugu.
Ohridi järv võeti esmalt maailmapärandisse 1979. aastal kui looduspärand (väljapaistev loodusnähtus, kus on säilinud reliktsed ja maailmas ainulaadsed mageveeliigid ning seal on rikkalik linnustik) tollase Jugoslaavia alal. 1980. aastal laiendati objekti oluliselt, sellele lisati Ohridi linn kui kultuuripärand ning objekt muutus kultuuri- ja looduspärandi segapärandiks.
1991. aastal arvestati objekt äsjatekkinud Makedoonia Vabariigi alla.
2009. aastal oli väiksemaid piiride ja territooriumi muudatusi.
Veebruaris 2019 nimetati Makedoonia Vabariik ümber Põhja-Makedoonia Vabariigiks ning objekt arvestati Põhja-Makedoonia alla.
Mais 2019 laiendati objekti märgavalt, sellele tuli juurde osa naaberriigist Albaaniast (Ohridi järv täielikult) ning objekt muutus Albaania ja Põhja-Makedoonia ühispärandiks (jagatud pärandiks).
Kirjeldus.
Väljapaistev loodusnähtus Ohridi järv on elupaik paljudele endeemsetele magevee looma- ja taimeliikidele, mis pärinevad tertsiaari perioodist. Ohridi linn, mis asub järve kaldal, on üks Euroopa vanemaid. Peamiselt 7. ja 19. sajandi vahel ehitatud hoonetes on vanim slaavi klooster (St Pantelejmon) ja enam kui 800 bütsantsi stiilis ikooni, mis pärinevad 11. sajandist kuni 14. sajandi lõpuni. Järve kalda lähedal asuvas madalas vees on kolmes kohas eelajalooliste vaiaelamute osasid ning väikesel Lini poolsaarel on 6. sajandi keskel rajatud varakristliku kiriku varemed.
Nikolai Generalov

Nikolai Generalov (vene keeles Николай Иванович Генералов; 1905 – 19. juuli 1990) oli Nõukogude Liidu diplomaat (suursaadik, 1953).
Ta oli Nõukogude Liidu suursaadik Austraalias 1953–1954, saadik Uus-Meremaal 1953–1955 ja suursaadik Liibüas 1956–1959.
Kurtšatovi instituut

Rahvuslik Uurimiskeskus Kurtšatovi Instituut (vene keeles Национальный исследовательский центр "Курчатовский институт") on Venemaa Teaduste Akadeemia koosseisu kuuluv teadusinstituut. Asutatud 1943. aastal. Asub Moskvas.
Kurtšatovi instituudi põhiuurimisalad on tänapäeval tuumaenergeetika ohutu arendamine, juhitav termotuumasüntees ja plasmaprotsessid, madala ja keskmise energia tuumafüüsika, tahkisefüüsika ja ülijuhtivus, ka mesonikeemia.
Pierre-Luc Dubois

Pierre-Luc Dubois (sündinud 24. juunil 1998 Sainte-Agathe-des-Montsis Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Aastatel 2014–2017 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'is, esimesed kaks ja pool hooaega Cape Breton Screaming Eaglesis ning viimasel hooajal lisaks Blainville-Boisbriand Armada. Hooajal 2015/16 pälvis ta liiga kõige lootusandvamale mängijale antava Michael Bossy Trophy.
2016. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i "draft"is kolmanda valikuna. 2016. aasta juunis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Dubois debüteeris NHL-is hooajal 2017/18 ning kuulus esimesel hooajal koosseisus kõigis mängudes. Ta mängis ühes ründekolmikus koos ääreründajate Artemi Panarini ja Josh Andersoniga. Esimese värava lõi ta NHL-is 6. oktoobril 2017 mängus New York Islandersi vastu. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is 29. märtsil 2018 mängus Calgary Flamesi vastu. Debüüthooajal sai Dubois NHL-is kirja 20 väravat ja 28 väravasöötu ning oli sel hooajal Blue Jacketsi resultatiivsuselt kolmas mängija. Järgmisel hooajal sai ta kirja 27+34. Hooajal 2019/20 tõusis Dubois Blue Jacketsi hooaja resultatiivsusemaks mängijaks (18+31). 6. augustil 2020 sai Dubois mängus Toronto Maple Leafsi vastu kirja Blue Jacketsi läbi aegade esimese kübaratriki NHL-i väljalangemismängudes.
2021. aasta jaanuaris kaubeldi Dubois Patrik Laine ja Jack Roslovici vastu Winnipeg Jetsi. Hooajal 2022/23 tegi ta NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (27+36).
2023. aasta juunis kaubeldi Dubois Alex Iafallo, Rasmus Kupari, Gabriel Vilardi ja tulevase "draft"i valiku vastu Jetsist Los Angeles Kingsi, kellega ta sõlmis seejärel kaheksa-aastase lepingu.
Aastatel 2019 ja 2022 võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Dubois ainsa Kanada mängijana turniiri sümboolsesse koosseisu.