tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Madame du Barry

Jeanne Bécu, krahvinna du Barry (19. august 1743 – 8. detsember 1793) oli Prantsusmaa kuninga Louis XV viimane ametlik armuke ("maîtresse-en-titre") aastail 1768–1774.
1768. aastal, mil Jeanne oli tuntud kurtisaan Pariisi aristokraatlikes ringkondades, viis diplomaat ja sõjaväelane Étienne François de Choiseul ta Versailles' lossi, kus ta köitis Louis XV tähelepanu. Pärast kuninganna Marie Leszczyńska surma tahtis kuningas määrata Jeanne'i enda ametlikuks armukeseks, ent see tiitel nõudis kõrgklassi tausta ja abielu õukondlasega; Jeanne oli sündinud madalklassist õmbleja Anne Bécu vallaslapsena. Jeanne'ile koostati võltsitud sünnitunnistus, mille kohaselt oli ta aristokraatlikku päritolu ning vanuselt tegelikust kolm aastat noorem. 1. septembril 1768 abiellus ta krahv Guillaume du Barryga, mis andis talle krahvinnatiitli ("comtesse").
Jeanne'i saabumine Versailles'sse tekitas kohati vastumeelt, kuna ta oli olnud madalast seisusest prostituut. Paljud õukondlased tõrjusid teda, kaasa arvatud dofiin Marie Antoinette, kelle põlgus Jeanne'i vastu tekitas õukonnas ärevust ja lahkarvamusi. Uusaastal 1772 mainis Marie Antoinette Jeanne'ile, et “täna on Versailles's palju inimesi”. Sellest märkusest piisas, et lahkhelid lõpetada, ent Jeanne'i maine õukonnas siiski ei paranenud. Ehkki Jeanne oli tuntud oma hea iseloomu poolest, kasvas tema ebapopulaarsus veelgi, sest kuningas kippus tema riietele ja ehetele palju kulutama: vaatamata tohutule igakuisele sissetulekule oli Jeanne oma edasise elu jooksul alati võlgades.
1774. aastal haigestus Louis rõugetesse. Ta palus Jeanne'il õukonnast lahkuda 4. mail, kuus päeva enne oma surma. Kuningannaks saanud Marie Antoinette saatis ta eksiili nunnakloostrisse Pariisi lähistel. Kaks aastat hiljem lubati tal kolida Louveciennes'i lossi.
1793. aastal Prantsuse revolutsiooni ajal kahtlustati teda finantsilise abi pakkumises revolutsiooni eest põgenejatele. Talle esitati süüdistus riigireetmises ning ta giljotineeriti 8. detsembril 1793.
Helena Maria Reisner

Helena Maria Reisner (sündinud 9. juunil 2008 Tallinnas) on eesti lapsnäitleja. 
Ta õppis Tallinna Inglise Kolledžis. 
Nüüd õpib Helena Vanalinna Hariduskolleegiumis.
Filmirollid.
Reisner on mänginud mängufilmis "Seltsimees laps" (2018) peaosalist Leelot, tudengifilmis "Ajakapsel" (2020) noort Emerit ja filmis "Morten".
Isiklikku.
Helena Maria Reisner on poliitikute Liisa Pakosta ja Jaanus Reisneri tütar. Nende peres on seitse last ning Helena Maria on vanuse poolest eelviimane. 
Tsitaat.
Helena Maria filmist "Seltsimees laps": " ... enne ma ei teadnud sellest ajast väga mitte midagi. Ma isegi ei teadnud, mis seal toimus, aga ma vist teadsin, et mu vanaema on rääkinud, et 50. aastatel oli selline aeg. Minu vanaema ei ole seda filmi vaadanud, sest ta arvas, et see on liiga kurb ja ta ei taha teiste ees nutta ja siis ta pigem vaatab seda üksinda. Sest ta on selle aja ise kõik läbi elanud. Isegi mina hakkasin nutma."
Aistiline assotsiatsioon

Aistiline assotsiatsioon on aistingute spontaanne seos. 
Seos võib tekkida ühe meele piires või eri meelte vahel (sünesteesia).
Assotsiatsioon (psühholoogia)

Assotsiatsioon on tunnetusprotsessi lülides või lülide vahel tekkiv spontaanne seos.
Eristuvad: aistiline assotsiatsioon (nt sünesteesia), tajuassotsiatsioon, kujutlusassotsatsioon (nt kujutluste voog), kontseptide assotsiatsioon (nt metafoor, metonüümia)
Kujutlus

Kujutlus (inglise keeles "mental imagery", "image"; saksa keeles "bildliche Vorstellung") (kujutlusprotsess) on tunnetuse lüli, osa mõtlemisest. Kujutlus (protsess) kulgeb kas metafoorsuse pinnal (sarnaselt sarnasele) või metonüümsuse pinnal (osalt tervikule; tervikult osale). Kujutluseks nimetatakse ka kujutlusprotsessi tulemust.
Mandriline riftivöönd

Riftivöönd on vöönd, mida mööda toimub riftistumine.
Mandrilise maakoorega laamade või nende osade lahknemisel tekivad mandrilised riftivöötmed, piki selle keskosa kulgeb pikk ja kitsas alang. Seal tekivad kitsad ja pikad järved. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad.
Tsonaalsus

Tsonaalsus ehk vööndilisus on loodusnähtuste seaduspärane paiknemine tsoonidena ehk vöötmetena, vöönditena või vöödena.
Geograafias eristatakse laiustsonaalsust, kõrgustsonaalsust ja mikrotsonaalsust.
Laiustsonaalsus ehk laiusvööndilisus ehk horisontaalne tsonaalsus on geosfääri peamisi seaduspärasusi, mis avaldub loodusvööndite korrapärase järgnevusena poolusest ekvaatori suunas maakera pinnal. Laiustsonaalsus on iseloomulik kliimavöötmete, taim- ja muldkate paiknemisele tasandikel. 
Kõrgustsonaalsus ehk kõrgusvööndilisus ehk vertikaalne tsonaalsus on maastikkude üksteisele järgnevus mäestikes. Seoses sellega, et õhutemperatuur sõltub absoluutkõrgusest ja sademete hulk sõltub nõlva asendist valitsevate tuulte suhtes (kas tuulepealne või tuulealune nõlv), muutuvad kliima-, muldkatte- ja taimkattevööndid seaduspäraselt jalamilt tipu suunas.
Mikrotsonaalsus ehk vöölisus on muldade ja taimekoosluste lintjas või rõngjas paiknemine ümber veekogu või pinnavormi ja on seotud mikrokliima muutustega.
Renate Boy

Renate Boy (sünninimi Renate Garisch-Culmberger; 24. jaanuar 1939 – 5. jaanuar 2023) oli saksa kuulitõukaja.
Renate Boy osales kolmedel olümpiamängudel. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas sai ta kuulitõukes 6. koha. 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta Tamara Pressi järel hõbemedali. 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos sai ta 5. koha.
Tema isiklik rekord kuulitõukes oli 11. septembril 1969 Berliinis tõugatud 17.87.
2023.–2024. aasta maailma karikasari mäesuusatamises

2023.–2024. aasta maailma karikasari mäesuusatamises on Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS) korraldatav karikasari, mis toimub 58. korda nii meestele kui ka naistele.
Hooaeg algas 28. oktoobril 2023 Austrias Söldenis ja lõpeb 24. märtsil 2024 Austrias Saalbachis peetava finaaliga.
Marco Odermatt ja Mikaela Shiffrin on kahe viimase hooaja valitsevad üldkarika võitjad.
25. oktoobril 2023 tegi FIS otsuse pikendada Venemaa ja Valgevene koondise võistluskeeldu seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.
Ajakava ja tulemused.
Mehed.
Edetabelid.
Üldkarikas.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Suurslaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Slaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Naised.
Edetabelid.
Üldkarikas.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Suurslaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Slaalom.
&lt;br&gt;
 CUP STANDINGS
Rahvaste karikas.
Üldkarikas
&lt;br&gt;Toimunud "59/78" etapist.
 NATIONS CUP OVERALL
Mehed
&lt;br&gt;Toimunud "28/38" etapist.
 NATIONS CUP MEN
Naised
&lt;br&gt;Toimunud "31/40" etapist.
 NATIONS CUP WOMEN
Auhinnaraha.
 PRIZE MONEY STANDING
Mehed top-5
&lt;br&gt;
Naised top-5
&lt;br&gt;
Signifikatsioon

Signifikatsioon (pr "signification") on tähendustamine ehk tähenduse loomise toiming. 
Tähendus väljendab siin teadmiste sisu kui keele väljenduse suhtlemise alust (mis on keelefilosoofia teema; Bertrand Russell, varane Wittgenstein, Rudolf Carnap). Suhtlemisel toimub märgilise suhte tekitamine (mis on semiootika teema; Roland Barthes). 
Signifikatsioon on vajadusel tõlgitud ka tähenduseks või tähistuseks (nt Ferdinand de Saussure ja Charles William Morrise tekstides).
Nová Dubnica

Nová Dubnica (saksa keeles "Neudubnitz", ungari keeles "Újtölgyes", tšehhi keeles "Nová Dubnice") on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Ilava ringkonnas.
Geograafiline asend.
Nová Dubnica asub Váhi jõe orus Strážovi mäestiku jalamil, Tšehhi piirist 12 km kaugusel.
Ajalugu.
Nová Dubnica projekteeriti masinaehitustehase "Závody ťažkého strojárstva" töötajate elamurajoonina 1951. aastal. Esialgu kuulus elamurajoon Dubnica nad Váhomi haldusalasse. Ehitustöid alustati 1952. aastal, esimesed elumajad valmisid 1953. aasta märtsis. Omaette vallaks sai Nová Dubnica 1957. aastal. Linnaõigused anti Nová Dubnicale 1960. aastal.
1969. aastal ehitati Nová Dubnicasse panoraamkino "Panorex", mis oli Slovakkia esimene panoraamkino.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nová Dubnica elanikest slovakke 92,8%, tšehhe 0,93% ja ungarlasi 0,17%. Rahvus oli teadamata 5,51%-l elanikest.
Hajuskiirgus

Hajuskiirgus on see osa päikesekiirgusest, mis hajub atmosfääris. Hajumise põhjuseks on õhku moodustavad molekulid, aerosoolid, veeaur ja pilved. Hajuskiirgus langeb maapinnale ühtlaselt igas suunast.
Päikesepaistelise ilmaga päeval ilmneb hajuskiirgus otsekiirgusega koos, pilves ilmaga aga jõuab päikesekiirgus maapinnale ainult hajuskiirguse kujul. Hajuskiirgus esineb samuti varjus paiknevates kohtades.
Hajuskiirguse voogu mõjutab lisaks päikese seniitkaugusele kõige rohkem see, kui suur osa taevasfäärist on kaetud pilvedega, kuidas pilved paiknevad päikese suhtes ning kui paksud on pilved. Selge taeva korral kujundab hajuskiirguse voo päikese seniitkaugus ning veeauru ja aerosooli hulk atmosfääris. 
Hajuskiirguses on lühema lainepikkusega kiirguse osakaal suurem kui otsekiirguses. 
Hajuskiirguse puhul on oluline osa ka lumikattel. Viimase olemasolul suureneb maapinnale langenud kiirguse tagasipeegeldumine, mis omakorda hajub atmosfääris tagasi maa suunas ja suurendab nii hajuskiirguse hulka.
Hajuskiirguse kuusummad Eestis on vahemikus 20 kuni 300 MJ/m2.
Muhu kalmistu

Muhu kalmistu ehk Muhu Liiva kalmistu on kalmistu Muhu kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viira külas Muhu vallas.
Muhu kalmistu asub Viiralt Nõmmkülla viiva tee ääres, 1,1 km kaugusel Viirast.
Muhu kalmistu üldpindala on 2,33 hektarit. Kalmistu välispiire on kõrge kuivlaos kiviaed, mis eraldab ka hilisemat õigeusu kalmistu osa vanemast luteri osast. Peavärav (luteri osal) on tahutud maakivist kaetud väravaehitis. Väravaava on suletav sepisvõrega. Samal kalmistuosal asub kivist sammasportaaliga kabel. Vanemaid kui II maailmasõja lõpp on kalmistul 434 metallhauatähist (sh 401 sepist), 4 sepisaeda ja 51 kivist hauatähist.
Muhus asuvad veel Hellamaa kalmistu ja Sepamäe kalmistu.
Ajalugu.
Muhu kalmistu pärineb 18. sajandi lõpust.
Kalmistu koosneb kolmest ajaloolisest kalmistust:
Muhu kalmistu on alates 1997. aastal ajaloomälestisena arvel kultuurimälestiste riiklikus registris.
Dubnica nad Váhom

Dubnica nad Váhom (kuni 1927. aastani Dubnica, saksa keeles "Dubnitz an der Waag", ungari keeles "Máriatölgyes") on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Ilava ringkonnas.
Geograafiline asend.
Dubnica nad Váhom asub Váhi jõe orus Strážovi mäestiku jalamil, Tšehhi piirist 11 km kaugusel, Trenčínist ligikaudu 13 km kirdes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1193. aastal.
1928. aastal sõlmiti leping Škoda firma ja kaitseministeeriumi vahel relvatehase rajamiseks Dubnica nad Váhomisse. Tehas alustas tootmist 1937. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dubnica nad Váhomi elanikest slovakke 92,54%, tšehhe 0,79% ja ungarlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 5,98%-l elanikest.
Moskva Jumalaema Aulise Rüü Toomise kirik

Jumalaema Aulise Rüü Toomise kirik (vene keeles "Церковь Ризоположения Пресвятой Богородицы") on 15. sajandil ehitatud õigeusu kirik Moskva Kremlis, pühitsetud Jumalaema rüü toomise pühale. 
Kirik tegutseb pühakojana, kuid seal asub ka muuseum, kus on eksponeeritud 14.–19. sajandi kirikutest pärit puitskulptuure: nikerdatud ikoone, riste ja pühakukujusid.
Kirik asub Katedraali väljakul Kremli kolme peakiriku – Jumalaema Uinumise katedraali, Peaingli katedraali ja Jumalaema Rõõmukuulutamise katedraali naabruses. Sissepääs kirikusse on lõunaküljes. Hoone läänekülje sulgeb maja tsaarinnade eluruumide ning kodukabelite jaoks, lõunakülje Granovitaja Palata.
Ajaloost.
Kiriku ehitamist alustasid 1484. aastal Pihkvast tulnud meistrid, võib-olla samad, kes ehitasid lähedal asuva Jumalaema Rõõmukuulutamise katedraali. Ehitis püstitati samale kohale, kus asus varasem, Moskva metropoliidi Joona ehitatud kirik.
Pühakoda pühitseti Jumalaema reliikvia toomisele Konstantinoopolisse, mis leidis aset 5. sajandil. Pärimuse järgi aidanud see 9. sajandi algul päästa linna piirajate käest ja kirikus asub seda sündmust meenutav fresko.
Algselt oli kirik Moskva ja kogu Venemaa patriarhi erakabel. 17. sajandi keskpaigas sai sellest Moskva tsaaride kodukirik. Pühakoda sai rängalt kahjustada 1737. aasta tulekahjus.
Arhitektuur.
Kirik on tellistest, mis 15. sajandil vahetas välja ehitusmaterjalina varem kirikuehituses kasutatud valge lubjakivi. Pihkva koolkonna ehitustraditsioonile viitab üksnes mõni üksik ehitusdetail, näiteks tambuuri ümbritseb sakkfriisidest ja begunetsist koosnev ornamendivöö. Kirik on ehitatud traditsioonilises vanavene stiilis selle 15. sajandi variandis, milles ilmneb tendents toonitada vormi ja proportsioone kõrguse suunas. Iseloomulik sellele suundumusele on kiriku püstitamine maast kõrgemale platvormile, kiilkaarekujulised teravdatud tipuga "zakomara"d ja ainsat poolümarat kuplit kandev kõrgendatud tambuur.
Sisustus.
Sisustuses on säilinud Nazar Istomin Savini 1627. aastal loodud neljakorruseline ikonostaas ja Ivan Borissovi, Sidor Pospejevi ja Semjon Abramovi 1644. aastal maalitud freskod.
Partizánske

Partizánske (kuni 1948. aastani Šimonovany, 1948–1949 Baťovany, ungari keeles "Simony") on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas, Partizánske ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend.
Partizánske asub Trenčínist ligikaudu 38 km kagus.
Ajalugu.
1938. aastal ostis firma MAS - Moravské a slovenské strojírny suurmaaomanikult Eugen Salzbergerilt Šimonovany külas maad, et hakata ehitama vabrikuhooneid ettevõtja Jan Antonín Baťa kingavabrikule. Esimesed kaevetööd algasid 8. augustil 1938 ja seda päeva peetakse linna tekkimise ametlikuks kuupäevaks. Samaaegselt vabriku ehitamisega algas asula ehitamine. Esimesed paarid kingi toodeti juba 15. juulil 1939. Aasta lõpuks tootis vabrik juba 940 000 paari nahkjalatseid. Vabrikuasulat hakati kutsuma Baťovanyks. Baťovany sai linna staatuse 18. novembril 1948. 9. veebruaril 1949 sai linn uueks nimeks Partizánske.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Partizánske elanikest slovakke 90,37%, tšehhe 0,37%, ungarlasi 0,21% ja mustlasi 0,18%. Rahvus oli teadmata 8,41%-l elanikest.
Breuil-Cervinia

Breuil-Cervinia (prantsuse keeles Breuil; itaalia keeles: Cervinia) on küla Itaalias Valtournenche vallas. Seal asub tuntud tali- ja suvekuurort Alpides.
Breuil-Cervinia nimi on segu kahest terminist: Breuil, prantsuse keeles, selle koha algne nimi enne turismiasula rajamist, tuletatud Valdôtaini murdest Breuill, mis tähistab soist mägimaastikku, väga levinud toponüüm kogu Aosta orus. ; ja Cervinia, toponüüm, mis anti linnale pärast fašistliku valitsuse otsitud Aosta oru kohanimede itaaliastamise protsessi, viidates Cervinile (pr) või Cervinole (it), Matterhornile.
Breuil-Cervinia asub 2050 m kõrgusel merepinnast Matterhorni jalamil Valtournenche orus ning seda ümbritsevad Jumeaux', Château des Dames'i, Furggeni ja Grandes Murailles. See jagab suusapiirkonda Zermattiga läbi Plateau Rosa liustiku (3500 m).
Suusahooaeg Breuil-Cervinias ei kesta mitte ainult kuus kuud talvel, vaid ka suvel Plateau Rosa liustikul. Theodul Pass asub Breuil-Cervinia territooriumil. Küla poolitab Marmore'i oja.
Breuil-Cervinias toimus 10. detsembril 1977 esimest korda Alpi kuurordi ajaloos naiste mäesuusatamise maailma karikasarja etapp, kui Cielo Alto nõlval võisteldi slaalomis. Võistluse võitis Prantsusmaa suusataja Perrine Pelen, järgnesid tema kaasmaalane Fabienne Serrat ning hooaja üld- ja slaalomi karika võitnud Hanni Wenzel.
Lena Dürr

Lena Dürr (sündinud 4. augustil 1991) on Saksamaa mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile.
Ta sündis Münchenis ja kasvas üles lähedalasuvas Germeringis. Dürr tegi oma maailma karikasarja debüüdi 2008. aasta veebruaris. Tal on kaks MK-etapi võitu; esimene oli ühtlasi tema esimene poodiumikoht, paralleelslaalom 2013. aastal. See oli linnavõistlusel Venemaal Moskvas 29. jaanuaril, kuhu ta läks tegelikult varuvõistlejana. Tema teine võit tuli täpselt kümme aastat hiljem Tšehhis Špindlerův Mlýnis slaalomis, kus ta alistas teise koha saanud Mikaela Shiffrini. Nemad kaks vahetasid eelmisel päeval saadud slaalomi poodiumikohad. Dürr võitis 2023. aasta MM-il slaalomis pronksmedali. Ta on võitnud veel kaks MM-i pronksmedalit, aastatel 2013 ja 2021 võitis ta Saksamaa koondisega võistkondlikult pronksmedali. 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis võitis ta hõbemedali Saksamaa võistkonna koosseisus samuti võistkonnavõistluses.
Nii tema õde Katharina Dürr kui ka isa Peter Dürr olid mäesuusatajad.
Välislingid.
[[Kategooria:Saksamaa mäesuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 1991]]
Berndt Reinhold von Wrangell

Berndt Reinhold von Wrangell (surnud 1710) oli Wrangellide aadlisuguvõsa Laagna harust pärit Rootsi sõjaväelane, major ning maanõunik, kes oli aastatel 1706–1709 Eestimaa rüütelkonna peamees. 
Elulugu.
1670–1672 õppis Wrangell Pärnus. Kuus aastat hiljem sai ta Klas Flemingi ratsarügemendis rittmeistriks. 1700. aastal oli ta Narva garnisonis major. 1706. aastal valiti Wrangell Eestimaa rüütelkonna peameheks. Selles ametis oli ta kuni 1709. aastani, mil ta valiti Eestimaa maanõunikuks. Järgmine aasta suri Berndt Reinhold von Wrangell katku. 
Isiklik elu.
Berndt Reinhold von Wrangell abiellus 1680. aastal Wolmari ja Anna Elisabeth von Wrangelli tütre Dorothea Elisabeth von Wrangelliga. Naine suri aga kuus aastat hiljem ning Berndt Reinhold abiellus siis Anna Katharina von Maydelliga, kes oli Jürgen von Maydelli ja Dorothea von Hastferi tütar. Abielust sündis viis last:
Killington

Killington on linn Ameerika Ühendriikides Vermonti osariigis Rutlandi maakonnas. Elanikkond oli 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 1407. Seal asuvad Killingtoni suusakuurort ja arvukad puhkemajad. Linna nimi oli vahepeal Sherburne, kuid 1999. aastal nimetati uuesti Killingtoniks.
Killingtoni linna toetati 7. juulil 1761 New Hampshire'i stipendiumiga. 1800. aastal nimetati see maaomaniku kolonel Benjamin Sherburne'i järgi ümber Sherburne'iks. Linn hääletas 2. märtsil 1999 oma esialgse nime Killingtoni taastamise poolt; mille Vermonti Peaassamblee kiitis heaks ja see jõustus 1. juulil 1999.
2007. aasta linnakoosolek arutas ettepanekut kehtestada igale kinnisvaramaksutulu dollarile kolmesendine lisatasu. Saadud tulu oleks kasutatud linna majandusarengu grupi rahastamiseks. Lisatasu ei kiitnud valijad heaks.[7]
Killington oli üks kolmeteistkümnest Vermonti linnast, mis oli isoleeritud 28. augustil 2011 orkaani Irene põhjustatud üleujutuste tõttu. Killington oli ära lõigatud 19 päevaks.[8]
Killingtoni valijad on kahel korral hääletanud Vermontist lahkulöömise ja 40 km kaugusel idas asuva New Hampshire'i osariigiga liitumise poolt. Liikumine tuleneb sellest, mida mõned elanikud tajuvad Vermonti osariiki saadetud maksude ebavõrdsusena saadud teenuste eest. Hääled on suures osas sümboolsed, kuna lahkulöömine on väga ebatõenäoline ja selleks oleks vaja mõlema osariigi seadusandliku kogu, aga ka USA Kongressi nõusolekut.
Üks piirkonna suuremaid ettevõtteid on Killingtoni suusakuurort, USA idaosa suurim suusakeskus.
Alates 2016. aasta novembrist on Killington võõrustanud mäesuusatamise maailma karikasarja etappe, mille naiste võistlused (suurslaalom ja slaalom) toimuvad tänupüha nädalavahetusel "Superstaari" jooksul. Ameeriklanna Mikaela Shiffrin võitis slaalomivõistluse iga võistluse esimese viie aasta jooksul.
Laikroostelised

Laikroostelised ("Pucciniastraceae") on sugukond kandseeni.
Pucciniastrum

Pucciniastrum on perekond kandseeni.
Pavel Prigožin

Pavel Prigožin (sündinud 18. juunil 1998 Peterburis) on Vene oligarhi ja palgasõdurite juhi Jevgeni Prigožini poeg. Sõjauuringute Instituudi ja muude allikate andmetel sai temast Wagneri grupi juht 2023. aasta oktoobri alguses, poolteist kuud pärast isa hukkumist.
Hlohovec

Hlohovec (saksa keeles "Freistadtl an der Waag", "Freistadt an der Waag", ungari keeles "Galgóc") on linn Slovakkias Trnava maakonnas, Hlohoveci ringkonna halduskeskus.
Linna olulisim vaatamisväärsus on barokkstiilis Hlohoveci loss.
Geograafiline asend.
Hlohovec asub Váhi jõe ääres Považský Inoveci mäestiku jalamil, Trnavast ligikaudu 16 km idakirdes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1113. aastal. Linnaõigused sai Hlohovec 1362. aastal. Osmanite riigi väed vallutasid linna 1663. aastal. Austria väed vallutasid linna tagasi 1685. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hlohoveci elanikest slovakke 92,21%, tšehhe 0,38%, ungarlasi 0,14% ja mustlasi 0,12%. Rahvus oli teadmata 6,63%-l elanikest.
Puudepank

Puudepank on keelekorpus, mis koosneb süntaktiliselt märgendatud lausetest. 
Puudepangas olevad süntaksipuud esitavad lause süntaktilist struktuuri fraasipuuna, sõltuvuspuuna või ka omavahel kombineeritult. Fraasistruktuuridena esinevate puude märgendus koosneb moodustajate ja fraaside märkimisest, samas kui sõltuvusstruktuuride juures on märgenduseks sõnavormide omavahelised süntaktilised suhted – hübriidvariantides on esindatud mõlemad märgendused. 
Ajalugu.
Huvi keelte süntaktilise struktuuri vastu tekkis 1950. aastatel pärast Noam Chomsky teose „Syntactic Structures“ (1957) ilmumist. 
1959. aastal ilmus Lucien Tesnière'i teos „Eléments de syntaxe structurale“ ning lähtuvalt selles teoses esitletust nimetatakse teda sõltuvussüntaktilise lähenemise üheks alusepanijaks. Tesnière oli üks esimesi teadlasi, kes näitas lauses sõnadevahelisi sõltuvusi ning asetas tegusõna lauses kesksele kohale, samuti esitas ta lauseid puulaadse diagrammina ehk süntaksipuuna. 
Sõltuvussüntaksi uurimisparadigmale alusepanijate hulgas on ka vene-kanada keeleteadlane Igor Aleksandrovič Mel'čuk, kes on uurinud nii morfoloogilisi, süntaktilisi kui ka semantilisi sõltuvussuhteid ning peab neist olulisimaks just süntaktiliste sõltuvuste uurimist, kuna see hõlmab tihti ka muid nimetatud suhteid. 
Puudepankadel on arvestatav traditsioon kirjeldava keeleteaduse valdkonnas ning puudepanku hakati esialgu looma selleks, et oleks võimalus empiiriliselt uurida keele süntaksit. Suurema hooga hakati puudepanku arendama 1990. aastatel ning viimastel aastakümnetel on suurenenud huvi kasutada puudepanku ka loomuliku keele töötlemisel. Samuti kasutatakse puudepanku arvutilingvistika valdkonnas erinevate rakenduste arendamiseks ja uurimistööks. 
Tänapäev.
Tänapäeval kasutatakse puudepanku palju just süntaktiliste parserite ja masinõppel põhinevate parserite treenimiseks ja testimiseks. 
Puudepankades on tänapäeval enamasti kasutusel erinevad sõltuvusgrammatika variandid ning "Head-driven Phrase Structure Grammar" (HPSG) – viimane kujutab nii puustruktuuri kui ka tippude tunnusstruktuure. 
Tuntud puudepanku:
Sõltuvussüntaktiline puudepank.
Sõltuvussüntaktiliselt märgendatud korpuses ehk puudepangas esitatakse lausestruktuur kahe sõnavormi vahelise ebasümmeetrilise suhtena. Sellise lähenemise puhul ei moodustata vahesõlmi, st fraase ja moodustajaid, vaid sõltuvussuhted on rangelt sõnadevahelised.
Sõltuvusüntaktilise märgenduse juures kasutatakse mõisteid "tipp", "kaar" ja "juur" ning "ülemus" ja "alluv". Tipp on lauses kasutatud sõnavorm. Kaar on kahte tippu ühendav märgend, mis väljendab sõnadevahelist ebasümmeetrilist suhet, tehes ühe sõna ülemuseks ja teise alluvaks. Juur või ka juurtipp on lauses kõrgeim ülemus, st tal endal ülemus puudub – tavaliselt on lause kõrgeimaks ülemuseks tegusõna.
Roheline Võti

 
Roheline Võti on rahvusvaheline ökotunnusmärk, mis antakse majutusasutustele, kes järgivad oma tegevuses jätkusuutliku arengu põhimõtteid. 
Märgi teenivad välja ainult need asutused, mis täidavad rangelt kehtestatud reegleid, mida kontrollivad regulaarsed kontrollkülastajad.
Rohelise Võtme eesmärk on ennetada kliimasoojenemist ning premeerida ettevõtteid, kes käituvad keskkonnasõbralikult. Roheline Võti on mittetulunduslik ja riiklik programm, mis kuulub Keskkonnaõppe sihtasutusele (FEE). Seda programmi tunnustatakse ning ka toetatakse Maailma Turismiorganisatsiooni, WTO, UNEP-i ja Rahvusvahelise Keskkonnaprogrammi poolt. Rohelise Võtme peakontor asub Kopenhaagenis ning juhtkonna liikmeid on enamikus liitunud riikides. 
Eesmärgid.
Rohelise Võtme eesmärgid on:
Ajalugu.
Rohelise Võtme tegevus algas Taanis 1994. aastal ning 2002. aastal võttis juhtimise üle Keskkonnaõppe sihtasutus. Sestpeale on Roheline Võti levinud peaaegu 60 riiki.
Kriteeriumid.
Selleks, et saada Rohelise Võtme märgis, tuleb täita kriteeriume. Kriteeriumid on arusaadavad ühtviisi nii reisijatele kui ka turismiettevõtetele. Nende täitmist kontrollitakse kontrollkülastustega. Täita tuleb ühist rahvusvahelist kriteeriumi ning spetsialiseeritud reegleid, mis on loodud igale riigile eraldi vastavalt selle kultuurile, seadustikule ja infrastruktuurile. Reeglid keskenduvad keskkonnahoiule ning uuendustele, mida saaks ettevõte parandada. Säästmise osas peetakse silmas vee, prügi, energia, toidu kokkuhoidu ja loodussõbralike kemikaalide kasutust. Samuti on oluline teavitada kliente ja töötajaid keskkonnasäästlikest viisidest.
Viis sammast.
Roheline võti tugineb viiel sambal:
Betzendorf

Betzendorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 32,71 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1144 inimest.
Oldendorf (Luhe)

Oldendorf (Luhe) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 32,69 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1015 inimest.
Läheduses on oluline neoliitikumi matmispaik Oldendorfer Totenstatt, mis on hästi säilinud.
Rehlingen

Rehlingen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 65,96 km². 31. detsembril 2017 elas seal 767 inimest.
Soderstorf

Soderstorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 35,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1430 inimest.
Eelajalooline kalmistu Nekropole von Soderstorf asub lähistel.
Barberton (LAV)

Barberton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas, Umjindi valla halduskeskus.
Barberton on asutatud 1884. aastal. Linnas tegutseb neli kullakaevandust.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Barbertoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 44,24% valgeid 41,88%, värvilisi 8,53%, India või Aasia päritolu inimesi 4,93% ja teisi 0,43%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 47,92% inimesi, inglise keelt 22,66%, svaasi keelt 20,75%, suulu keelt 2,24% ja tsonga keelt 1,53%.
Bardowick

Bardowick (alamsaksa: "Bewick") on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 23,25 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6993 inimest. Vald asub Lüneburgist põhjas, laevatatava Ilmenau jõe ääres.
Ajalugu.
Paika on esmamainitud 795. aastal ja linnaseisuse andis talle 972. aastal Otto I. Selle nimi on tuletatud langobardidest, see hõim elas seal kunagi. Siit algas Lombardia koloniseerimine nende ariaanliku kuninga Alboini juhtimisel.
1146. aastal on esmamainitud Peeter-Pauli kollegiaatkirikut. 1186. aastal andis siis pädev Verdeni vürstlik piiskop Tammo (suri 1188. aastal) kollegiaatkirikule veel eesõigusi.
Linn (peale kirikute) tehti 1189. aastal Heinrich Lõvi poolt maatasa. Selle ajani oli see kõige õitsvam kaubanduslinn Põhja-Saksamaal.
Endise kollegiaat-, vahepeal luterliku kiriku (saksa: "Bardowicker Dom"; sõna Dom kasutatakse saksa keeles – pars pro toto – sünekdohhina kollegiaatkirikute ja katedraalide kohta ühtviisi) praegune hoone püstitati ajavahemikus 1389–1485.
Mari Kanasaar

Mari Kanasaar (28. aprill 1937 Tallinn – 22. veebruar 2022) oli eesti moekunstnik ja illustraator.
Elulugu.
Haridus.
Ta õppis Tallinna 27. 8-klassilises koolis Rahumäel ja Tallinna 7. Keskkoolis. Aastatel 1956–1962 oli moeüliõpilane Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis.
11-aastaselt põdes ta lastehalvatust ning sellest ajast saati vajas liikumiseks ratastooli.
Töö.
Aastatel 1963–1965 oli Tallinna Moemaja kunstnik, kavandas rõivamudeleid. Aastatel 1965–1992 töötas ta ajakirja Siluett moekunstniku ja toimetajana, kirjutas ajakirjale artikleid ja tegi moeillustratsioone.
Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1969.
Akadeemiline ja ajakirjanduslik tegevus.
1990. aastatel pidas ta loenguid 20. sajandi moestiilidest Eesti Kunstiakadeemia moe eriala üliõpilastele, juhendas diplomande. Kirjutas moeajalooalaseid artikleid ajakirjadele Stiil ja Avenüü; tema artikleid stiilist, moekunstnikest ja moeikoonidest ilmus ka mitmes muus perioodilises väljaandes, sageli illustreeritult ta enda joonistustega. 
Teosed.
2010. aastal ilmus Sulev Olli ja Mari Kanasaare koostöös "Printsessi voodikohendaja päevaraamat". 
"Sulev Olli luulekogu on võrdselt ka Mari Kanasaare pildiraamat – tekst muundub selles sujuvalt pildiks ja pilt tekstiks. Üks ei ole mõeldav ilma teiseta, koos sünnib ent nauditav tervik. (Peeter Helme)." 
2013. aastal ilmus tema kirjutatud essee kakskeelses raamatus "Kaamos. Eesti mood täna = Fashion now: Estonia" (kirjastus Stiilikanal).
Barum (Lüneburg)

Barum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 9,8 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2013 inimest. Barumi alljaotused on Barum, Horburg ja St. Dionys. Barumit läbib Neetze jõgi.
Handorf

Handorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 9,75 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2061 inimest.
Muusikakirjastusettevõtte Lugert Verlag peakorter paikneb vallas, ettevõte toodab Forte noodikirjutusprogrammi.
Mechtersen

Mechtersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 14,42 km². 31. detsembril 2017 elas seal 703 inimest.
Radbruch

Radbruch on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 22,54 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2156 inimest.
Greylingstad

Greylingstad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Dipalesengi vallas.
Greylingstad on asutatud 1909. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Greylingstadi elanikest valgeid 53,28%, mustanahalisi aafriklasi 45,05%, India või Aasia päritolu inimesi 0,83%, värvilisi 0,60% ja teisi 0,36%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 51,74% inimesi, suulu keelt 27,92%, sotho keelt 6,62%, inglise keelt 4,45%, ndebele keelt 2,29%, pedi keelt 2,17%, koosa keelt 1,81% ja tsvana keelt 1,44%.
2019. aasta autoralli maailmameistrivõistlused

2019. aasta autoralli maailmameistrivõistlused olid autoralli maailmameistrivõistluste 47. hooaeg. Maailmameistrivõistlused koosnesid 13 etapist, mis said alguse Monte Carlo ralliga jaanuaris ning pidid lõppema novembris Austraalia ralliga, kuid ulatuslike maastikupõlengute tõttu jäeti 14. etapp ära.
Ott Tänak ja Martin Järveoja kindlustasid maailmameistritiitli eelviimase etapiga, mis jäi viimaseks, ning nad kogusid 263 punkti. Meeskondlikult võitis Hyundai 380 punktiga.
MM-sarja üldjärjestus.
Punkte jagati järgneva süsteemi alusel iga ralli lõpus kümnele parimale
Sõitjad ja kaardilugejad said lisapunkte iga ralli "Power Stage" kiiruskatselt. Tootjate arvestuses said rallilt punkte koguda igast meeskonnast maksimaalselt 2 parimat kohta saanud rallipaari.
Tootjad.
"Tabelis on märgitud igal etapil kogutud punktid."
Vögelsen

Vögelsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 8,26 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2339 inimest.
Wittorf

Wittorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 11,99 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1489 inimest.
Boitze

Boitze on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 25,41 km². 31. detsembril 2017 elas seal 371 inimest.
Dahlem (Alam-Saksi)

Dahlem on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 16,99 km². 31. detsembril 2017 elas seal 616 inimest.
Dahlenburg

Dahlenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 49,85 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3323 inimest. Vald asub umbes 25 km Lüneburgist idas.
Nahrendorf

Nahrendorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 44,04 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1244 inimest.
Tosterglope

Tosterglope on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 19,53 km². 31. detsembril 2017 elas seal 581 inimest.
Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Eesti Olümpiakomitee teenetemärk on Eesti Olümpiakomitee välja antav teenetemärk isikule, et märkida tema tähelepanuväärset panust Eesti olümpia- ja spordiliikumisse.
Teenetemärke antakse aastast 2006.
Umdloti

Umdloti on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis eThekwini linnaringkonnas. Umdloti asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Umdloti elanikest valgeid 76,66%, mustanahalisi aafriklasi 12,26%, India või Aasia päritolu inimesi 8,49%, värvilisi 2,25% ja teisi 0,34%. Inglise keelt pidas emakeeleks 72,69% inimesi, afrikaani keelt 14,33%, suulu keelt 7,11% ja koosa keelt 1,69%.
Sergio Ojeda

Sergio Ojeda Doren (23. jaanuar 1906 Santiago – 1. jaanuar 1996 Los Angeles, USA) oli Tšiili poksija, poksitegelane ja poliitik.
Poksija ja poksitegelasena.
Ta oli 1920. aastatel mitmekordne Tšiili meister poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg).
Ta osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid sattus kohe 1. ringis kokku hilisema kuldmedali- ja olümpiavõitjaga Víctor Avendañoga (Argentina), kaotas oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Pärast poksijakarjääri lõppu töötas ta kinnisvara- ja kindlustusmaklerina. Alates 1944. aastast tegutses ta Tšiili elukutselise poksi tegelasena. Ta organiseeris 1946. aastal tolleaegse elukutseliste raskekaalu maailmameistri Joe Louisi turnee Tšiilis. Tema tegevus aitas oluliselt tõsta poksi populaarsust Tšiilis.
Poliitikuna.
Ta oli alates 1949. aastast seotud Agraarse Töölisparteiga. Selle partei nimekirjas valiti ta 1953. aastal Tšiili parlamenti. Seal oli ta seotud eelkõige haridusküsimustega.
1957. aastal läks ta kohtu alla süüdistatuna kinnisvaraga seotud pettustes ja altkäemaksuvõtmistes. Ta läks 1970. aastal USA-sse, kuhu jäi kuni oma surmani.
Valdur Helm

Valdur Helm (sündinud 20. detsembril 1938 Võrumaal Vastseliina vallas Möldri külas) on eesti dirigent, muusikakollektiivide juhendaja ja muusikapedagoog. 
Elukäik.
Valdur Helm sündis Võru maakonnas mööblitisleri peres. Pärast kooliaastaid Puista algkoolis, Meremäe 7-klassilises koolis ja Vastseliina keskkoolis õppis aastatel 1955–1958 Tallinna Kultuurhariduskoolis klubitöö erialal. Valdur Helmi iseloomustas juba varases lapsepõlves tekkinud sügav huvi muusika vastu ning õpingud Tallinna Kultuurhariduskoolis kinnistasid soovi saada elukutseliseks muusikuks. Nii asus ta aastal 1959 õppima Tartu Muusikakoolis (hilisem Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool) koorijuhtimise erialal Richard Ritsingu dirigeerimisklassis, mille lõpetas 1963. aastal. Aastal 1968. lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal. 
Õpingute kõrvalt pidas aastatel 1961–1968 erinevaid ameteid, olles Tartu Tööstuskooli nr 17 estraadiorkestrijuht ja meesansambli juhendaja, Tartu Garnisoni Ohvitseride Maja tantsuorkestri kitarrist ja Tallinna 22. Keskkooli muusikaklassi akordioniõpetaja. Aastal 1968 asus tööle Tartu Pedagoogilisse Kooli (hilisem Tartu Ülikooli Õpetajate Seminar), kus töötas dirigeerimise õppejõu, koorijuhi ja koolimuusika kateedrijuhatajana 2004. aastani. Aastatel 1980–1984 oli samas muusikaosakonna juhataja. Pensionile jäädes kolis Valdur Helm sünnikohta Võrumaal, kus ta töötab alates 2004. aastast Vastseliina muusikakooli klaveri-, puhkpilli- ja muusikaloo õpetajana. 
On olnud paljude muusikakollektiivide dirigent ja juhendaja. 1968–2001 oli Tartu Õpetajate seminari muusikaosakonna naiskoori ja kammerkoori dirigent, 2002–2004 samas koolimuusika lektoraadi tütarlaste ansambli juhendaja. Aastatel 1968–1994 oli Tartu Kultuurihoone naiskoori Leelo ja segakoori Heli dirigent. 1993. aastast on ta segakoori Ugandi laulja ja dirigent. 2004. aastast juhendab Vastseliina-Misso puhkpilliorkestrit ja Meremäe-Obinitsa naiskoori MONK. Alates 2003. aastast osaleb Meremäe folkansamblis Hõpõhelme, mille repertuaar koosneb seto leelost, tantsudest ja laulumängudest. 
Kooridega Heli ja Leelo andis arvukalt kontserte Eestis, Lätis, Leedus, Valgevenes, Karjalas, Venemaal, Bulgaarias ja mujal. Pidas oluliseks Tartu heliloojate tutvustamist, mistõttu võttis oma kooride repertuaari rohkelt Tartu heliloojate loomingut, sh Alo Ritsingu, Valdeko Viru, Johannes Bleive, Leo Schotteri, Vello Tünderi ja Alfred Benderi laule. Johannes Bleive kirjutas naiskoorisüidid "Nukruslaulud" ja "Looduslaulud" Valdur Helmi juhatatud naiskoorile Leelo selle omapära arvestades. 
On olnud Tartu linna ja maakonna laulupidude üldjuht ja vabariiklike laulupäevade üldjuht. 
Kirjutanud koori- ja soololaule, sh omaaegse Valgemetsa pioneerilaagri laulu "Laul Valgemetsast", ning seadnud koorile poplaule. Paljude dirigeerimise ja komponeerimisega seotud õppevahendite autor.
Isiklikku.
Tema abikaasa on muusikapedagoog Aino-Maria Helm. Tal on kolm last, tema tütar on looduskaitseteadlane Aveliina Helm.
Alvis Hermanis

Alvis Hermanis (sündinud 27. aprillil 1965 Riias) on läti teatrijuht, lavastaja ja näitleja. Ta on aastast 1997 Riia Uue Teatri peanäitejuht.
Ta lõpetas aastal 1988 Läti Konservatooriumi teatriteaduskonna.
Eddie Deezen

Edward Harold Deezen (sündinud 6. märtsil 1957 Cumberlandis Marylandis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
MTÜ Igale Lapsele Pere

Igale Lapsele Pere MTÜ on vanemliku hooleta jäänud lapsi kasvatavate perede eestkoste- ja tugiorganisatsioon, mis asutati aastal 2010 (esialgse nimega Tallinna ja Harjumaa Kasuperede Liit). Organisatsiooni tööd juhib kolmeliikmeline juhatus. MTÜ töökorralduses järgitakse vabaühenduste eetikakoodeksit. MTÜ kuulub tulumaksusoodustusega ühingute nimekirja.
MTÜ piirkondlikud kontaktisikud tegutsevad Tallinnas ja Harjumaal, Tartu- ja Jõgevamaal, Järvamaal, Ida-Virumaal, Saaremaal, Hiiumaal, Pärnumaal, Võru- ja Põlvamaal.
Organisatsiooni kodulehel on toodud nimekiri õigusaktidest, mis käsitlevad vanemliku hooleta jäänud laste hooldamist perekonnas, ja valdkonna terminid. Nendel teemadel saab nõu küsida kodulehel oleva elektroonse vormi kaudu.
Igale Lapsele Pere MTÜ rõhutab vajadust tagada hooldusperedesse paigutatud lastele turvaline keskkond. MTÜ liikmed on arvamusel, et hooldusperedes kasvavaid lapsi puudutav valdkond vajab muudatusi, et jõuda oma arengus kõrgele tasemele.
MTÜ Igale Lapsele Pere on välja andnud erialaseid raamatuid, mida on võimalik nende kodulehelt tellida. Kuus raamatut on eesti ja üks vene keeles:
Kevin Marks

Kevin Marks (sündinud 24. novembril 1997) on eesti muusik, Eesti Autorite Ühingu liige.
Thrash metal ansambli Tankist vokalist, kitarrist, peamine laulukirjutaja ning asutajaliige.
On kuulunud ansamblitesse Intrepid (vokaal, 2017-2018) ja Rattler (kitarr, 2015-2018)
Töötab Võru Kesklinna Koolis ajaloo ja ühiskonna õpetajana.
Margus Traumann

 
Margus Traumann on eesti muusik ja helindaja.
Ta on ansamblite Tankist, Loits ja Yriel basskitarrist, "black metal"'i ühemeheprojekti Mortalism eestvedaja, punkbändi Sollad asutajaliige ja kitarrist ning rokkbändi Säru asutaja, laulukirjutaja, laulja ja kitarrist.
Tegutsenud ka basskitarristina Ardo Kantemuse ansamblis.
Arturo Godoy

Arturo Godoy (hüüdnimi Arturito; 10. oktoober 1912 Iquique – 27. august 1986 Iquique) oli Tšiili poksija. 
Godoy poksis detsembrist 1930 kuni novembrini 1951 elukutselisena. Ta osales kokku 126 kohtumisel ning võitis neist 91 (neist 51 nokaudiga), kaotas 21 (neist 2 nokaudiga) ja viigistas 12 kohtumist. 
Ta on olnud vaheaegadega elukutseliste raskekaalu Lõuna-Ameerika meister aastatel 1939–1951. Ta pretendeeris 1940. aastal maailmameistri tiitlile ja kohtus kaks korda valitseva maailmameistri Joe Louisiga. Godoy kaotas mõlemad kohtumised.
Ta on poksinud ka Brasiilia eestlaste Erwin Klausneriga 22. aprillil ja 24. juunil 1934 (Godoy võitis mõlemad kohtumised) ja 7. septembril 1935 Oscar Davidsoniga (Godoy võitis kohtumise).
Marcelo

Marcelo on mehenimi hispaania ja portugalikeelsetes maades. Selle inglispärane vaste on Marcellus ja itaaliapärane vaste Marcello.
Otto Schlüter

Otto Ludwig Karl Schlüter (12. november 1872 – 12. oktoober 1959) oli saksa geograaf. 
Ta võttis kasutusele kultuurmaastiku mõiste, mis oli geograafias oluliseks pöördeks.
Campeonato Carioca

Campeonato Carioca (ametlikult Campeonato Estadual do Rio de Janeiro) on Brasiilia Rio de Janeiro osariigi jalgpalliliiga. Seda korraldab Rio de Janeiro osariigi jalgpalli föderatsioon.
Esimest korda toimusid Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused 1906. aastal, millega on need São Paulo osariigi meistrivõistluste Campeonato Paulista ja Bahia osariigi meistrivõistluste Campeonato Baiano järel vanuselt kolmandad osariigi meistrivõistlused Brasiilias.
Suurem osa tiitleid on jagunenud nelja Brasiilia suurklubi vahel: Botafogo, Flamengo, Fluminense ja Vasco da Gama. Edukaim klubi on 37 tiitliga Flamengo, järgnevad 32 võiduga Fluminense, 24 võiduga Vasco da Gama ja 21 võiduga Botafogo. Alates 1967. aastast on meistritiitlid jagunenud ainult nimetatud nelja klubi vahel.
Meistrivõistlused jagunevad kolme etappi: Taça Guanabara, Taça Rio ja finaalseeria.
Klubid.
2022. aastal mängisid liigas järgmised klubid:
Eičiai

Eičiai (kohaliku nimega ka Laukėsa, žemaidi "Ētē") on küla Leedus Rokiškise rajoonis Gaurė vallas. Aastal 2001 oli külas 475 elanikku.
Külas on põhikool, Viešvilė looduskaitseala direktsioon, seltsimaja ja Laukėsa raamatukogu.
Küla rajati XIX sajandil postijaama juurde. Hiljem rajati sinna turbatööstus, mis kasutas ära külast idas asuva Laukėsa raba turbavarusid. Nõukogude perioodil oli küla ka metsatööstuse tugiasula.
Unison

Unison (ingliskeelne sõna tähenduses "unisoon") on mitmetähenduslik sõna:
Tava-soomustindik

Tava-soomustindik ("Coprinus comatus") on soomustindiku perekonda kuuluv lehikseen. 
Seen kasvab sageli sageli asulate haljasaladel.
Eesti mükoloogiaühing valis tava-soomustindiku, siis soomustindiku, 2019. aasta seeneks.
Nature's Valley

Nature's Valley on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Bitou vallas. Nature's Valley asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nature's Valley elanikest mustanahalisi aafriklasi 53,70%, valgeid 32,39%, värvilisi 11,52%, India või Aasia päritolu inimesi 1,96% ja teisi 0,43%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 60,00% inimesi, inglise keelt 28,75%, koosa keelt 5,63% ja ndebele keelt 2,50%.
Soomustindik (perekond)

Soomustindik ("Coprinus") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
BunsenLabs

BunsenLabs on Debianil põhinev Linuxi distributsioon, mis on kogukondlik järglane CrunchBang Linuxile. See põhineb Debian 9.6 Stretch stabiilsel väljalaskel.
BunsenLabsi peamisteks omadusteks on kergus, kiirus, stabiilsus ja minimalistlik kasutajaliides. Distro vaikimisi graafiline keskkond on Openbox aknahaldur koos Conky vidinatega.
See on üks vähestest distributsioonidest, mis annab Live CD peal välja kaasaegset Debiani-põhist süsteemi graafilise keskkonna ja Firefoxi lehitsejaga. Saadaval on nii LiveCD kui ka LiveDVD-versioonid 32- ja 64-bitistele süsteemidele.
BunsenLabsi suhteliselt vähesed nõudmised võimaldavad seda käitada vanal arvutiriistvaral (~10 aastat). Graafilise keskkonna ja lehitseja või muu rakendustarkvara käitamiseks vajalik RAM-mälu nõue arvutile on vähemalt 1 GB. Koos ID-kaarti toetava tarkvaraga on mistahes ressursimahukamaks tööks soovituslik RAM-mälu miinimumvajadus 1,5–2 GB.
Distributsioon on osaliselt ühilduv ID-kaardi tarkvaraga: peale ID-kaardi tarkvara enam-vähem edukat installi on võimalik kasutada lehitsejas PIN1 ja PIN2 koode (sisenemine ja allkirjastamine), ning osaleda Eesti e-valimistel. ID-kaardi haldustarkvara küll käivitub, kuid ei ole siiski täiel määral funktsionaalne.
Projekt Unison

Projekt Unison on Eesti heliprojekt, mis ühendab harrastus- ja kutselisi muusikuid ja kunstnikke, kes loovad omanäolisi akustilisi keskkondi ja/või kontseptuaalseid raamistikke.
Projekt algas 2000. aastal.
2000. aastal avaldati projekti raames plaat "Märkmeid akustiliselt matkalt Balti Jaama / Trainpulse".
Pedra da Mina

Pedra da Mina on mägi Brasiilias Minas Geraisi ja São Paulo osariigi piiril.
Pedra da Mina on São Paulo osariigi kõrgeim mägi.
Esimeste inimestena jõudsid Pedra da Mina tippu 1955. aasta talvel saksa alpinistid Henning Bobriki juhtimisel.
Allika põik (täpsustus)

Allika põik on või oli mitme Eesti asula tänav:
Campbell (LAV)

Campbell on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Siyancuma vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Campbelli elanikest värvilisi 80,36%, mustanahalisi aafriklasi 12,12% India või Aasia päritolu inimesi 1,28%, valgeid 1,24% ja teisi 5,05%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,14% inimesi, inglise keelt 1,65% ja tsvana keelt 0,96%.
Loxton (LAV)

Loxton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Ubuntu vallas.
Loxton on asutatud 1899. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Loxtoni elanikest värvilisi 85,38%, valgeid 10,73%, mustanahalisi aafriklasi 3,13%, India või Aasia päritolu inimesi 0,28% ja teisi 0,47%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,66% inimesi, inglise keelt 3,61%ja tsvana keelt 0,58%.
Asutav Kogu (täpsustus)

Asutav kogu on loodava riigi esinduskogu, mis töötab välja põhiseaduse. Eri riikide asutavaid kogusid:
Kirchgellersen

Kirchgellersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 19,99 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2467 inimest.
Viljandi maantee (täpsustus)

Viljandi maantee on tänav järgmistes Eesti asulates:
Reppenstedt

Reppenstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 14,78 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7370 inimest.
Südergellersen

Südergellersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 18,46 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1675 inimest.
Westergellersen

Westergellersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 20,38 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2053 inimest. Westergellersen asub umbes 10 km Lüneburgist läänes.
Barnstedt

Barnstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 19,71 km². 31. detsembril 2017 elas seal 742 inimest.
Deutsch Evern

Deutsch Evern on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 11,16 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3764 inimest.
Embsen

Embsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 22,66 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2647 inimest.
Melbeck

Melbeck on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 16,17 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3375 inimest.
Barendorf

Barendorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 9,24 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2473 inimest.
Neetze

Neetze on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 26,84 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2684 inimest.
Reinstorf

Reinstorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 30,29 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1304 inimest.
Thomasburg

Thomasburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 26,69 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1348 inimest.
Vastorf

Vastorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 21,85 km². 31. detsembril 2017 elas seal 831 inimest.
HELIjaKEEL

HELIjaKEEL on Eesti kontserdisari, mis on pühendatud kadumisohus soome-ugri keeltele ja kultuuridele, sealhulgas nende kultuuride muusikale. Sarja korraldab MTÜ Kammermuusikud. Sarja kunstiline juht on Diana Liiv.
Sarja esimene üritus toimus 2016 Marimaal Joškar-Olas.
Lootuse festival

Lootuse festival oli 29.–31. mail 2009 Saku Suurhallis toimunud evangeeliumikristlaste festival, mille eesmärkide seas oli evangeeliumikristlaste sõnumi levitamine.
Festivali korraldas Billy Grahami Evangeelne Assotsiatsioon koos Eesti evangeelsete kogudustega.