tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tõrrepõhja

Tõrrepõhja oli küla Harjumaal. 
1798 on mainitud Terrepohja talu. Tõrrepõhja talu keskus, mis asus Soodla jõe kaldal, asub Soodla veehoidla ülespaisutatud vee all.
Tõrrepõhja küla on veel mainitud 1940. aastatel ja seejärel liideti see Pillapalu külaga.
Ungru

Ungru (saksa keeles "Linden") oli küla Läänemaal Ridala kihelkonnas. 
1732 on mainitud Ungri m. (mõis), 1798 Ungri M. 1923 Ungru (asunduse staatuses). 1930. aastatel sai asundusest külaks. Küla kadus pärast Teist maailmasõda, kui sinna rajati Nõukogude sõjaväebaasid. 
Tänapäeval on küla maad Kiltsi küla ja Rohuküla territooriumil.
Uru

Uru oli küla Pärnumaal. 
Küla on esimest korda mainitud 1601 (Urruss), 1624 (Ora), 1797 (Urro).
1977 liideti Uru küla Murru külaga.
Viljuse

Viljuse oli küla Jõgevamaal. 
1601 on mainitud paika nimega Willeß, 1816 Willuste, 1839 Wiluse. 
1977 liideti Viljuse küla Tagumaa külaga.
Vääska

Vääska (vene keeles "Вязка (Вески)") oli küla Virumaal, ajalooliselt Vaivara kihelkonnas ja Viru maakonnas. Tänapäeval on küla ala Narva veehoidla all, tekkinud on Vääska saared.
Külas olid veel 20. sajandil järgmised talud: 
Vabadussõja ja Teise maailmasõja ajal toimusid Vääska piirkonnas mitmed sõjaoperatsioonid.
1950. aastate alguses rajati Narva veehoidla ja veehoidla alla jäid mitu küla, vana kalmistu ja kabel ning osade külade (Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo küla, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo ("Усть-Черново"), Uznovo ("Узново"), Vääska) elanikud asustati ümber.
Tavo Romann

 
Tavo Romann (sündinud 5. detsembril 1982) on eesti füsikokeemik ja teadusfotograaf.
Ta on Tartu Ülikooli Keemia instituudi rakenduselektrokeemia õppetooli füüsikalise keemia teadur. Ta on seotud kahe uurimisprojektiga: nanomaterjalide uuringutega (projekti juht Jaan Aavik) ja funktsionaalsete mikro/mesopoorsete materjalide kõrgefektiivse energia muundamise ja salvestamise süsteemide väljatöötamisega (projekti juht Enn Lust).
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemia erialal "cum laude" bakalaureusekraadiga. 2006. aastal sai ta samas magistrikraadi ja 2010. aastal Tartu Ülikooli Füüsikalise keemia instituudi füüsikalise keemia õppetooli juures doktorikraadi. Doktoritöö juhendaja oli Enn Lust ja töö pealkiri "Preparation and Surface Modification of Bismuth Thin Film, Porous, and Microelectrodes" ("Vismuti õhukeste kihtide, poorsete ja mikroelektroodide valmistamine ning nende pinna modifitseerimise meetodid").
Ta töötab Tartu Ülikooli Keemia instituudis: aastatel 2006–2007 oli ta erakorraline teadur ja 2008. aastast on teadur.
Teadusfotograafia.
2012. aastal Eesti teadusfoto konkursil sai tema foto vismuti lahustumisel tekkivatest kolmnurksetest struktuuridest parima teadusfoto auhinna.
2015. aastal valiti ta Eesti teadusfoto konkursil Eesti aasta teadusfotograafiks, kelle võidufoto näitab mikroskoobi abil ioonse vedeliku lagunemist kõrge pinge all. Foto jaanimardikatest sai teise koha üldkategoorias.
2016. aasta märtsis võistlesid Eesti parimad teadusfotod üleeuroopalisel teadusfoto konkursil. Siin sai tema video galliumi tilkade käitumisest vees teise koha kategoorias "teised meediafailid", kus hinnati fotode asemel audio- ja videofaile ning arvutiga loodud pilte (esikoha sai Eesti esindaja Maxim Bilovitskiy meediafail).
Uue-Põltsamaa

Uue-Põltsamaa all võidakse mõelda järgmist:
Fobofoobia

Fobofoobia on hirm foobiate ees, täpsemalt on need foobiate ja ärevusega seotud sisemised sensatsioonid, mis seostab seda lähedaselt teiste ärevus- ja vaimsete häiretega, eriti üldistatud psüühikahäirete ja paanikahoogudega. See on konditsioon, kus juba niigi kontrollimatud vaimsed häired kombineeritult fobofoobia põhjustatud psühholoogilise hirmuga võimendavad patsiendi hirmu millegi ees ning suurendavad tal paanikahoo tekkimise võimalust.
Fobofoobia erineb teistest foobiatest, sest sel ei pea olema välist stimulatsiooni, et panna patsient hirmu tundma, vaid see on pigem sisemine ärevus, mis sarnaneb paanikahoogude sümptomitega.
Allikad.
Kasutatud on ingliskeelse Wikipedia artiklit "Phobophobia".
Taskukell

Taskukell ehk uur on üleskeeratava mehhanismiga kell, mis on mõeldud taskus kandmiseks. Taskukellale on omane kett, mille abil saab kella vööle kinnitada, et vältida kella kukkumist.
15. sajandi lõpul hakkasid levima üleskeeratavad kellad nii Itaalias kui ka Saksamaal. Peter Henlein, kes oli lukussepp ja kellassepp, hakkas taskukelli tootma aastal 1524. Pärast seda hakati neid tootma ka mujal Euroopas. 1675. aastal hakati kella kandma taskus, enne kanti kaelas. Kellal oli mitmeid vigu. Puudus klaas, mis kaitseks kella sihverplaati ja seiereid. Esines ka ebatäpsusi kella töös. Seoses tööstusliku pöördega hakati alates 1865. aastast valmistama kümneid tuhandeid töökindlaid taskukelli.
Ajalugu.
Esimesed ajanäitajad, mis 16. sajandil Euroopas valmistati, olid erilised, kuna nende suurus oli käekella ja seinakella vahepealne. Selliseid taskukelli kinnitati riietele või kanti ketiga kaelas. Need olid vasest tehtud mõnetollise diameetriga silindrikujulised kellad, mis olid enamasti graveeritud ning ornamentidega kaunistatud. Mehaanikat kattis klaas ning enamasti kaitses klaasi hingedega vasest kaas, mis oli samuti uhkelt dekoreeritud. Kohati kasutati kaane asemel iluvõret, tänu millele ei pidanud kella vaatamiseks selle kaant avama. Kella seierid olid valmistatud rauast või hõbedast ning need kinnitati kellamehhanismi külge nõelte ja kiiludega. 1550. aastal võeti nende asemel kasutusele kruvid. Sel ajal olid kellad üldiselt kettakujulised, kuigi mõni sajand hiljem tekkis veidrakujuliste kellade trend.
Siim Sepp

Siim Sepp (sündinud 26. veebruaril 1982) on Tartu Ülikooli geoloogia doktorant.
Ta on loonud ingliskeelse geoloogiateemalise blogi "Sandatlas" ning jõudnud kivimite ja liivade kollektsionäärina Eestis sellel alal tippu.
Ta tegeleb loodus- ja teadusfotograafiaga. Eelkõige köidavad teda geoloogilised objektid, sealhulgas kivimid ja liivad.
Aastatel 2004–2010 oli vabatahtlik eestikeelse Vikipeedia kaastööline.
Haridustee.
2007. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna bakalaureuseõppe ja 2012. aastal magistriõppe loodusteaduse magistri kraadiga geoloogias ("cum laude"). Magistritöö "Origin of the Conglomerates from the Southern Coast of Osmussaar" ("Osmussaare lõunaranniku konglomeraatide päritolu") juhendajad olid Kalle Kirsimäe ja Juho Kirs.
Pärast magistritöö kaitsmist asus ta õppima Tartu Ülikooli doktoriõppes geoloogia erialal.
Isiklikku.
Tema abikaasa on loomaökoloog Tuul Sepp.
Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis

Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis on Ameerika Ühendriikide volitatud suursaadik Eestis.
USA-l on alalised diplomaatilised suhted Eestiga alates 1922. Sel aastal määrati USA-st saadik, kes resideeris Lätis Riias, ent sai volitused kõigis kolmes Balti riigis. 
USA diplomaatilised suhted Eestiga katkesid 1940. ja taastusid 1991. aastal. Esimene suursaadik nimetati 1992. aastal.
USA suursaatkond Eestis asub Tallinnas.
Saadikud.
USA saadikud Eestis:
Leedu suursaadik Eestis

Leedu suursaadik Eestis on Leedu volitatud suursaadik Eestis.
Poola suursaadik Eestis

Poola suursaadik Eestis on Poola volitatud suursaadik Eestis.
Kerttu Rahe

Kerttu Rahe (sündinud 28. augustil 1977 Tartus) on eesti karateka.
Ta on Karateklubi Falco edukamaid sportlasi. Ta on kuulunud aastatel 1995–2002 ja 2010 Eesti karatekoondisse. Ta on tegutsenud aastatel 2000–2007 karatetreenerina (III tase) karateklubis Falco ja 2002–2005 kumitekohtunikuna (C-kategooria).
Haridustee ja töökäik.
Ta lõpetas 1995. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2000. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna liikumis- ja sporditeaduste erialal. Tema ülikooli lõputöö oli karate teemal.
Ta täiendas end Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas, läbides seal 2006. aastal põhikooli ja gümnaasiumi kehalise kasvatuse õpetaja koolituse.
Ta töötas 2008. aastal malmvalutoodete hulgimüügiga tegeleva osaühingu Samerite müügijuhina.
Karate.
Ta alustas sportimist 1986. aastal korvpallurina. Karatega hakkas tegelema 1989. aastal Jaanus Leppiku ja aastast 1991 Jüri Posti juhendamisel.
Ta saavutas 1996. aastal Euroopa karate meistrivõistlustel kehakaalus kuni 53 kg 5., 1997. aastal juunioride EM-il 7. ning 1996 sõjaväelaste EM-il naiskondlikus kumites 1. koha. Ta on tulnud Eesti meistriks aastatel 1996, 1998, 2009 ja 2010 kehakaalus kuni 60 kg, aastatel 1997, 1999 ja 2010 absoluutkaalus ning 1999. aastal naiskondlikus kumites.
Isiklikku.
Tema abikaasa on fotograaf Jaanus Järva.
Põhja kaitseringkond

Põhja kaitseringkond oli Eesti sõjaväeringkond, mis vastutas Harju- ja Raplamaa territoriaalkaitse eest.
Kaitseringkonna postiaadress oli Jägala küla, Jõelähtme vald, Harju maakond.
Põhja kaitseringkond tegutses maaväe ülema alluvuses.
Põhja kaitseringkond moodustati 1998. aastal Harju- ja Raplamaad hõlmava kaitseväe territoriaalse formeeringuna, mille staap asus Tallinnas. 2003. aasta seisuga kuulusid Harju- ja Raplamaa Tallinna erikaitsepiirkonda ning Põhja kaitseringkonna koosseisu olid arvatud Ida-Viru-, Jõgeva-, Järva- ja Lääne-Virumaa (varasem ja hilisem Kirde kaitseringkond). 2008. aastast koosnes Põhja kaitseringkond taas Harju- ja Raplamaast.
Snoob

Snoob (inglise keeles "snob") on ühiskondlikku positsiooni, moenõudeid ja käitumisreegleid üleliia tähtsaks pidav inimene, teisisõnu – peenutseja. 
Tüüpiline snoobi näide on Hyacinth Bucket' tegelaskuju BBC komöödiasarjast "Keeping Up Appearances" (Eestis näidatud pealkirjaga "Rahu, ainult rahu!" ja "Hyacinth Bucket").
Aristokraat

Aristokraat on aristokraatiasse ehk ülemkihti kuuluv isik, kes pärineb enamasti aadlisoost. Piltlikult öeldes võib see tänapäeval tähendada ka suursuguse hoiaku või käitumisega isikut.
Juodupė vald

Juodupė vald (leedu keeles "Juodupės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. 
Valla pindala on 192 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3254 inimest. Valla keskus on Juodupė alev, kus aastal 2011 oli 1769 elanikku. Vallamaja asub aadressil Pergalės g. 8B. Vallavanem on Valdas Adomonis.
Valla territooriumile jäävad kaks mõisa: Ilzenbergase ja Onuškise mõis. Katoliku kirikud asuvad Onuškises, Juodupės ja Lukštais, lisaks asub Maineivoses veel vanausuliste kirik. Linnamägesid on vallas kolm: Sidabrinės, Bryzgiais ja Alksniais. Valla aladele jääb ka Gaidžiabalė sookaitseala.
Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit:
Paul Müller

Paul Müller (1895 Eesti – 1970 New York) oli eesti maalikunstnik ja illustraator.
16-aastaselt läks Müller Venemaa tsaariarmeesse, kus ta oli muusik tsaari isiklikus kaheksandas rügemendis. Pärast sõda töötas Budapestis, õppis Prahas ja Dresdenis. Töötas ka Eesti ajalehtede (Õitsituled) illustreerijana. 
1926. aastal läks Paul Müller New Yorki, kus töötas kirjastuses Encyclopedia Britannica illustreerijana. Ta on töötanud Föderaalreservi Pangas valvurina, graveerimisfirmas Pitney Bowes, kus valmistati valitsuse ümbrikele mõeldud esimesi maksumärgitempleid. Kuna tal tekkisid alkoholiprobleemid, siis oma elu lõpetas ta majahoidjana. Maalimisega tegeles ta ka elu viimastel aastatel.
Riigikogu fraktsioon

Riigikogu fraktsioon on Riigikogu liikmete moodustatud liit (fraktsioon). Enamasti kuuluvad ühte fraktsiooni ühe erakonna liikmed. Fraktsioonides arutatakse muu hulgas Riigikogus menetlevate eelnõudega seotud küsimusi, samuti kujundatakse seal poliitilisi seisukohti. 
Riigikogu liige võib kuuluda vaid ühte fraktsiooni.
Fraktsioonil on esimees ja aseesimees. Kui fraktsioonis on üle 12 liikme, siis võib valida ka teise aseesimehe.
XIII Riigikogu fraktsioonid.
XIII Riigikogus oli 6 fraktsiooni ja eraldi grupi moodustasid fraktsiooni mittekuuluvad saadikud.
Austraalia praostkond

Austraalia praostkond oli luteri kiriku E.E.L.K. praostkond Austraalias. Praostkond loodi 28. detsembril 1972 (teistel andmetel 1971) ja esimeseks praostiks valiti Einar Kiviste ja abiks Johannes Aarik.
Praostkonna kogudusi:
Praostkonna praoste:
Praostkond kuulub EELK Välis-Eesti piiskopkonda.
Inglismaa praostkond

Inglismaa praostkond on luteri kiriku E.E.L.K. praostkond Inglismaal. 
Praostkonna kogudusi:
Praostkonna praoste:
Praostkond kuulub EELK Välis-Eesti piiskopkonda.
Fred Willard

Fred Willard (õieti Frederick Charles Willard; 18. september 1939 Shaker Heights, Ohio – 15. mai 2020 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta on üles astunud filmides "Teenage Mother" (1967), "This Is Spinal Tap" (1984), "Austin Powers: The Spy Who Shagged Me" (1999), "Anchorman: The Legend of Ron Burgundy" (2004), "Harold &amp; Kumar Go to White Castle" (2004) ja "WALL-E" (2008).
Neljal korral oli ta Emmy auhinna nominent: 2003., 2004. ja 2005. aastal Hanki rolli eest sarjas "Everybody Loves Raymond". Neljanda nominatsiooni pälvis ta 2010. aastal Frank Dunphy osatäitmise eest komöödiasarjas "Moodne perekond".
Jaanus Järva

Jaanus Järva (sündinud 21. veebruaril 1970) on eesti loodusfotograaf, looduskirjanik ja koolitaja.
Haridus.
Ta lõpetas 1988. aastal Paide Kaugõppekeskkooli ja 1992. aasta juunis Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna kehakultuuri erialal (liikumisravi spetsialist). 
1992. aasta detsembris sai ta sporditeaduse magistriks. Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna funktsionaalse morfoloogia õppetooli juures valminud magistritöö "Aeroobse ja anaeroobse iseloomuga kehalise aktiivsuse mõju skeletilihase regeneratsioonile" juhendaja oli professor Teet Seene.
Töökäik.
Töö ülikoolis.
Aastatel 1992–2000 töötas ta Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas, algul assistendi ja hiljem funktsionaalse morfoloogia lektorina.
Töö koolitajana.
Ta on 2006. aastast Tartu Rahvaülikooli koolitaja. 2010. aastal pälvis ta Eesti Täiskasvanute Koolitajate Assotsiatsiooni Andras (ETKA Andras) aasta koolitaja eripreemia.
Loodusfotograafia ja looming.
2001. aastast on ta vabakutseline fotograaf. Alates 2006. aastast viib ta läbi loodusfotograafiakursusi Rahvaülikoolis. Alam-Pedja looduskaitseala Tartumaal on tema armastatuim pildistamise koht. Välismaal eelistab ta käia pildistamas Põhjamaades ja Šotimaal. Eksootilisemad sihtkohad on olnud Aafrikas: Keenia, Tansaania ja Uganda.
Tema artikleid ja fotosid on avaldatud ajakirjades Outdoor Photography, Birds Illustrated, Birder's World, Broadleaf, Bark, Ärielu, Eesti Loodus, Loodusesõber, Kodu ja Aed, ajalehe Äripäev kuulisas Visioon ja mujal.
Muu tegevus.
Ta on mittetulundusühingu Eesti Kutseliste Mesinike Ühingu juhatuse liige. 2010. aastal asutas ta Tartus osaühingu Loov Loodus.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Kerttu Rahe.
Jūžintai vald

Jūžintai vald (leedu keeles "Jūžintų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis.
Valla pindala on 190 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1666 inimest. Valla keskus on Jūžintai alev, kus aastal 2011 oli 412 elanikku. Vallamaja asub aadressil J.O.Širvydo g.31. Vallavanem on Audronė Baltuškaitė.
Valla territooriumile jäävad neli mõisa - Gačionise mõis, Tarnava mõis, Anapolise mõis ja Zalūbiškise mõis. Kirikuist üks asub Jūžintais, teine aga Rageliais. Linnamägesid on vallas kolm - Dauliūnais, Štaronysis ja Radišiais, samuti asub vallas Grumbiniai hiiemägi ning lisaks on sel arvukalt muinaskalmeid.
Lisaks küladele on vallas ka Žvirbliškėsi huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud.
Teadusfotograafia

Teadusfotograafia on fotograafia alaliik, millel on kaks suundumust: teadusuuringute teostamisel vajalik pildistamine (on valdkondi, kus fotograafiline kujutis on uurimismetoodika osa) ning teaduse tegemise populariseerimisele ja jäädvustamisele pühendunud pildistamine. 
Seda ala viljelevaid fotograafe kutsutakse teadusfotograafideks. Nende loomingut nimetatakse teadusfotodeks.
Maailma suurimate teadusfotovõistluste sekka kuuluvad näiteks Nikon Small World ja Wiki Science Competition.
Teadusfotograafe.
Eestis on teadusfotograafiat viljelenud teiste seas Maxim Bilovitskiy, Ivar Jüssi, Jaak Kikas, Martin Mark, Maido Merisalu, Timo Palo, Heiti Paves, Tavo Romann, Siim Sepp, Urmas Tartes ja Rando Tuvikene.
Seoses Eesti teadusfoto konkursiga on välja antud aasta teadusfotograafi auhinda. Seni on selle pälvinud Ivar Jüssi (2006), Heiti Paves (2007 ja 2013), Timo Palo (2011), Toomas Jagomäe (2012), Tavo Romann (2015 ja 2019), Kertu Liis Krigul (2017), Peeter Paaver (2021) ning Enno Merivee (2023).
Kamajai vald

Kamajai vald (leedu keeles "Kamajų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis.
Valla pindala on 200 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2074 inimest. Valla keskus on Kamajai alev, kus aastal 2011 oli 577 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 4. Vallavanem on Laimutė Vilimavičienė. Vallas asuvad veel [[Duokiškis]e alev, kus aastal 2011 oli 180 elanikku, ja [[Salos]]e alev, kus aastal 2011 oli 152 elanikku.
Valla territooriumile jääb [[Salose mõis]]. Kirikud asuvad Kamajais, Duokiškises ja Saloses. Linnamägesid on vallas kolm - Baušiskiais, Juodonysis ja Radžionysis. Vallas asub Petriošiškiai sookaitseala, samuti on looduskaitse all ka 11,8 hektari suurune Salose mõisa park. Haridust annab Kamajai kool, millel on filiaalid Kalviais ja Duokiškises.
[[Pilt:Kamajai, seniūnija.JPG|pisi|Vallamaja]]
[[Pilt:Winter_in_Kamajėliai,_Lithuania.jpg|pisi|Kamajėliai]]
[[Pilt:Duokiskis_church.jpg|pisi|Duokiškise kirik]]
[[Pilt:Kamajai, koplyčia.JPG|pisi|Kamajai kabel]]
[[Pilt:Šetekšna001.JPG|pisi|Šetekšna jõgi]]
[[Pilt:Salu baznycia.jpg|pisi|Salose kirik]]
Lisaks küladele on vallas ka mitmed [[huutor]]id:
Viited.
[[Kategooria:Leedu vallad]]
[[Kategooria:Rokiškise rajoon]]
Konditsioneerimine

Konditsioneerimine (ladina keeles "condicio" tingimus, olukord) on mingite tingimuste loomine, normi viimine.
Tehnikas tähendab konditsioneerimine ruumi suunatava õhu töötlemist, et anda sellele soovitud omadusi. Konditsioneerimist kasutatakse ruumides või sõidukites inimestele, tootmises tehnoloogilise protsessi kulgemiseks sobiva sisekliima tagamiseks. Konditsioneerimisel võidakse õhku soojendada, jahutada, tolmust puhastada, niisutada, kuivatada, desodoreerida või odoreerida ning ioniseerida. Õhu konditsioneerimiseks kasutatakse konditsioneeri (klimaatorit).
Teiseks tähendab konditsioneerimine teravilja jahvatuseelset niisutamist ja soojendamist, mille tulemusena eralduvad kestad terade jahvatamisel hõlpsamini ja paranevad jahu küpsetusomadused.
Kazliškise vald

Kazliškise vald (leedu keeles "Kazliškio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis. Vald piirneb sama rajooni Rokiškise, Panemunėlise ja Pandėlysi valla ning Kupiškise rajooni Skapiškise vallaga.
Valla pindala on 123 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 659 inimest. Valla keskus on Kazliškise küla. Vallamaja asub aadressil Paliepio g. 13. Vallavanem on Algirdas Kulys.
Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit.
Konditsioneer

Konditsioneer on seade õhu töötlemiseks (konditsioneerimiseks) ruumides, sõidukites, tootmishoonetes sobiva sisekliima tagamiseks. Konditsioneer võimaldab vajaduse korral õhku soojendada, jahutada, tolmust puhastada, niisutada, kuivatada, desodoreerida või odoreerida ning ioniseerida.
Õhu soojendamiseks ja jahutamiseks kasutatakse kalorifeere, mida varustatakse sooja kütteveega soojussõlmest, jahutamiseks on võimalik kasutada jahutusjaamast või kohalikust külmamasinast saadud külma vett.
Õhu kuivatamiseks jahutatakse see allapoole kastepunkti temperatuuri, nii et liigne õhuniiskus kondenseerub jahuti pinnal ja voolab veena minema. Normaalse temperatuuri tagamiseks järgneb sellele õhu soojendamine või soojenemine ruumis, olenevalt välis- ja siseõhu parameetritest. Valides sobiva jahutustemperatuuri, saame soovitud niiskusega õhu seda niisutamata.
Õhu niisutamiseks kuivas kliimas piserdatakse õhuvoolu vett või veeauru.
Konditsioneerimisel kasutatakse energia kokkuhoiu eesmärgil soojusvahetit, mis soojendab sisenevat õhku väljuva õhu soojuse arvel. Soojusvahetit saab kasutada ka õhu jahutusenergia kokkuhoiuks kuuma siseneva õhu jahutamisel.
Õhku puhastatakse tekstiil-, paber- või õlifiltritega.
Eristatakse koht- ja tsentraalseid konditsioneere. Kohtkonditsioneerid mis asuvad ruumis (sõidukis) võivad olla autonoomsed või mitteautonoomsed. Tsentraalsed konditsioneerid teenindavad üht suurt või mitut väiksemat ruumi ja asuvad ruumidest väljaspool, need on ühendatud tsentraalse soojus- ja külmaallikaga.
Hammasrihm

Hammasrihm on mittelibisev mehaaniline veorihm. 
See on valmistatud painduvast rihmast, mille sisepoolele on paigaldatud hambad. Ta jookseb üle sobivate hammasrataste või ketirataste.
Kui hammasrihm on korrektselt pingutatud, ei ole tal libisemist. Teda kasutatakse sageli liikumise üleviimisel, kui vajalik on korrektne ajastus. Tihti kasutatakse hammasrihma kettide ja hammasrataste asemel, kuna hammasrihm ei tekita nii valju heli ega vaja libestit.
Rakendused.
Hammasrihmu kasutatakse laialdaselt mehaanilistes seadmetes, sealhulgas õmblusmasinad, koopiamasinad ja paljud muud. Üks suurimaid kasutusvaldkondi hammasrihmadel on automootoris, kus ta käitab nukkvõlli.
Kuna hammasrihm suudab üle kanda rohkem jõudu kui hõõrdülekande rihmad, kasutatakse neid ka suurte jõulistes käigukastides.
Konstruktsioon.
Hammasrihmad on valmistatud painduvast polümeerist, mille keskel on tugevdatud riie. Algselt oli selleks kumm, mille keskel oli looduslik tekstiil, kuid materjaliteaduse arengul on olnud märkimisväärne mõju hammasrihmade kestvusele. See hõlmas ka üleminekut looduslikust kummist tehislikule kummile ja polüuretaanile, samuti kasutatakse nailonit, kevlarit ning muid aramiidseid kiude ning süsinikkiude nende tugevdamisel.
Kahjustused.
Hammasrihmal on kaks purunemisviisi, üks on järkjärguline ning sellest hullem on katastroofiline kahjustus. Mõlemad rihma kahjustamisviisid võivad aja jooksul viia rihma täieliku purunemisele. 
Järkjärguline purunemisviis tähendab rihmal oleva hamba äratulemist. Rihm küll töötab edasi, kuid rihma kiirus väheneb.
Katastroofiline purunemine tähendab, kui rihm hakkab narmendama, kiud ei püsi enam nii hästi koos, muutub jäigaks ning rabedaks, materjali haprus kasvab. Põhjus võib tuleneda pikast tööeast, kuid see võib ka tulla vöö väärkohtlemisest, sageli rihma esmapaigaldamisel. Sagedane nähtus on rihma paigaldamisel on selle pingutamine vale suunaga või väga kitsast kohast, mis põhjustab väga väikse nurga. Teine rihma kahjustamise põhjus on saastumine näiteks õli või muu vedelikuga, mille tulemusena rihma servad muutuvad avatuks, hakkavad kiud eralduma ning nende vastupidavus ja tugevus väheneb.
Lolli kraav

Lolli kraav on kraav Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Päidre külas, Päidre oja parempoolne lisajõgi.
Kraav on 1,8 km pikk ja suubub paremalt poolt Päidre ojasse. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Melania Trump

Melania Trump (sünninimega Melanija Knavs [mɛːˈlanija ˈknaːws], saksapäraselt Melania Knauss; sündinud 26. aprillil 1970 Novo mestos Jugoslaavias (tänapäeval Sloveenia)) on Ameerika Ühendriikide fotomodell ja USA presidendi abikaasa. 
Sloveeni päritolu modell on abielus ärimehe ning USA 45. ja 47. presidendi Donald Trumpiga. Naine sai USA kodakondsuse 2006. aastal. Ta oli esimene Ameerika Ühendriikide esileedi, kes pole USA-s sündinud, ja esimene, kellele inglise keel on võõrkeel.
Amoral

Amoral oli Soome rokkansambel, mis asutati 1997. Ansambel lõpetas tegevuse 2017.
Sonata Arctica

Sonata Arctica on Soome rokkansambel, mis asutati 1996.
Stratovarius

Stratovarius on Soome "power metal"'i ansambel, mis asutati 1984.
Sturm und Drang (ansambel)

Sturm und Drang on Soome rokkansambel, mis asutati 2004 ja läks laiali 2014.
Biên Hòa

Biên Hòa on linn Vietnamis, Đồng Nai provintsi keskus ja Vietnami suuruselt viies linn. 
See asub 30 km Hồ Chí Minhist idas.
2011. aasta seisuga elas seal umbes 800 000 inimest.
Linna pindala on 268 km².
Adam Benzwi

Adam Benzwi (sündinud 1. veebruaril 1965 San Diegos California osariigis) on USA dirigent ja pianist. 
Benzwi on Berliini Kunstiülikooli (Universität der Künste Berlin) professor. 
Ta elab 1984. aastast Berliinis ning on Berliini Koomilise Ooperi (Komische Oper Berlin) dirigent ja mitme lavastuse muusikaline juht.
On teinud koostööd selliste solistidega nagu Joyce DiDonato, Anne Sofie von Otter, Dagmar Manzel, Andrea Sawatzki, Walter Schmidinger, Ralf Wolter, Helmut Baumann, Gisela May, Angelika Milster, Désirée Nick, Angela Winkler, Judy Winter ja Daniela Ziegler.
Juupajoki vald

Juupajoki on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas.
Valla pindala on 274,95 km², millest maismaad on 258,5 km².
Naabervallad on Jämsä, Mänttä-Vilppula linn, Orivesi linn ja Ruovesi.
Vallas on kolm tiheasustusega piirkonda: Korkeakoski, Lyly ja Kopsamo.
Koit Rink

Koit Rink (varasem eesnimi Konrad; 5. oktoober 1902 Kabala raudteejaam, Kalvi vald, Virumaa – 29. september 1941 Tallinn), Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
Kabala jaamaülema poeg, teenis Peipsi Laevastiku Divisjonis, arreteeriti 19. septembril 1941, hukati kommunismimeelsuses süüdistatuna valesüüdistuse alusel.
Tahhümeeter

Tahhümeeter on geodeesia valdkonnas kasutatav elektrooniline/optiline mõõteriist.
Tahhümeetriga on võimalik mõõta nii kaugust kui ka nurki. Kaugust mõõdetakse prisma või reflektorilt tagasipeegelduva laserikiirega. Kasutatakse mõõdistamiseks nii looduses kui ka ehitusplatsidel.
Kõssa oja

Kõssa oja on oja Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Põhja-Sakala vallas, Kõpu jõe parempoolne lisajõgi.
Kõssa oja pikkus on 6,7 km, valgla pindala 22,6 km², langus 25 m ja lang 3,7 m/km.
Oja saab alguse 60,5 m kõrgusel Kiini külas ning suubub Punaküla külas 35,5 m kõrgusel paremalt poolt Kõpu jõkke 9,5 km kaugusel suudmest. Ojasse suubub paremalt poolt kraav Kõssa paisjärvest.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Suruõhuauto

Suruõhumasin.
Suruõhumasin on sõiduk, mis liigub suruõhu jõul. Suruõhumasin töötab õhumootoriga, mis kasutab oma tööks suruõhku, mis on paigutatud mahutisse. Selle asemel, et liigutada kolbe silindris plahvatusega, mis tekib kütuse õhuga segamisel ja selle põlemisel, kasutab see masin suruõhku, et liigutada kolbe. Suruõhumasinaid välja töötava ettevõte sõnul on nad saavutanud masina 90% tõhususe.
Suruõhu tõukejõudu saab kombineerida erinevate hübriidsüsteemidega. Näiteks kombineeritakse pneumaatilisi ja elektrilisi jõuseadmeid. Sellist süsteemi nimetatakse hübriid-pneumoelektriliseks tõukejõuks. Lisaks see süsteem regenereerib energiat pidurdamise ajal. Põhiprobleem nende sõidukitega on, et mootorid ei anna piisavalt pöördemomenti. Veel on probleemiks see, et suruõhupaakide täitmine on küllaltki kulukas.
Suruõhk.
Suruõhu suureks puuduseks on väike energiatihedus. Suruõhu energiasalvestites, rõhuga 300 baari, on võimalik saavutada umbes 0,1 MJ/L ja 0,1 MJ/kg energiatihedus, mis on võrreldav elektrokeemiliste happepatareidega.
Suruõhupaagid peavad olema valmistatud vastavalt ohutusstandarditele, konkreetselt neile masinatele kehtib standard ISO 11439. Paake tehakse üldiselt metallist või komposiitmaterjalist. Vähesel määral tehakse suruõhupaake ka kiudmaterjalist, nende suureks plussiks on kergus. Miinusena võib välja tuua kiudmaterjalist paakide hinna, mis on tunduvalt kõrgem kui metallist paakidel.
Ajalugu.
Suruõhku on kasutatud alates 19. sajandist, mil alguses leidis see kasutust kaevandustes. Suruõhu abil liigutati kaevandustes kärusid ning suruõhku kasutati ka trammide liigutamiseks.
Aastatel 1872–1882 kasutati pneumolokomotiive ka Gotthardbahni ehitusel, kus need liikusid mööda tunneli rööpaid. 1903. aastal alustas Inglismaa ettevõte Liquid Air Company suruõhumasinate tootmist. Nende masinate suureks miinuseks oli väike mootorijõud ning mootorite tootmine oli väga kulukas.
Saepuru

Saepuru on puidu eeltöötlemisel, mõõtulõikamisel, saagimisel, freesimisel, treimisel tekkiv puru, mis on jämedam kui puidutolm. 
Keskkonnamõjud.
Suuremates kogustes niiskes ja märjas seisvas saepurus tekkiva lagunemise oksüdeerumise ja muude selliste protsessidega tekib saepurus keskkonda reostavaid aineid-ühendeid.
MDF-plaat

MDF-plaat ehk keskmise tihedusega puitkiudplaat (inglise keeles "medium-density fibreboard") on suure surve ja kõrge temperatuuri all toodetud puitmaterjal. 
Materjali sidumiseks kasutatakse orgaanilisi sideaineid. MDF-plaat on tiheda ja ühtlase struktuuriga, tänu millele on seda võimalik mehaaniliselt töödelda. MDF-plaatide valmistamiseks kasutatakse üldjuhul madalama kvaliteediga puitu ja puidu jääke, kuid samas vastab see täielikult kõikidele nõuetele, mis esitatakse tänapäevasele konstruktsioonimaterjalile. Materjal on ökoloogiliselt ohutu ja lihtsasti töödeldav..
Füüsikalised omadused.
Tavaliselt on MDF-plaadi koostisosadeks 82% puutolmu või purustatud puidukiud, 9% uurea-formaldehüüdvaikku (liim), 8% vett ja 1% parafiini. Materjali tihedus ulatub 500 kilogrammist kuupmeetri kohta kuni 1000 kilogrammini kuupmeetri kohta. Sellest tulenevalt jaotatakse erineva tihedusega materjalid kolme kategooriasse: väikese, keskmise ja suure tihedusega plaadid. Olenevalt ehitusmaterjali tugevuse vajadusest on võimalik valida sobiva tihedusega MDF-plaat.
Eelised.
MDF-plaat on tihe, jäik, ei sisalda oksakohti ja on kergesti töödeldav. Kuna see on toodetud peentest puiduosakestest, jääb pind sile ega vaja eraldi lihvimist. Plaati on lihtne lõigata ja puurida ilma seda kahjustamata. 
Tootmine.
MDF-plaatide valmistamisel lahutatakse (peenestatakse) puit kiududeks termomehaaniliselt, mis tähendab puidu peeneksjahvatamist kahe ketta vahel, rakendades samal ajal surve all aurutamist. Seega on kiudude suund juhuslik, millest tulenevalt on plaadi struktuur väga homogeenne ehk ühtlane. Toorainena kasutatakse nii okas- kui ka lehtpuitu.
Rakendused.
MDF-plaati kasutatakse halva niiskuspidavuse tõttu peamiselt siseruumides. MDF-plaati on saadaval nii lihvitud kui ka dekoreeritud ja sisustamiseks valmis kujul. See on pinna tugevuse ja kõvaduse tõttu sobiv materjal mööbli valmistamiseks.
Puidu kuivatamine

Puidu kuivatamine kujutab endast tahtlikku puidu niiskussisalduse vähendamist.
Puitu kuivatatakse peamiselt kahel eesmärgil: puidu töötlemiseks ja kuiva küttematerjali saamiseks. Esimesel juhul on see tarvilik, kuna kuiv puit ei deformeeru ega kahane, kui niiskustase puidus ja seda ümbritsevas keskkonnas ühtlustub, ning see lubab tagada materjali kvaliteeti. Küttepuitu tuleb aga eelnevalt kuivatada, sest puidu niiskusest sõltub selle kütteväärtus, kuna puidu põlemisel kulub osa soojusest puidus esineva vee aurustamiseks.
Puidukuivatusmeetodid.
Puidu kuivamisel toimub puidus üheaegselt mitmesuguseid füüsikalisi protsesse, millest olulisemad on niiskuse liikumine puidus, niiskuse auramine puidu pinnalt ning soojuse neeldumine ja liikumine puidus.
Kuivatusmeetodid saab soojusülekande iseloomu järgi liigitada konvektiivseks ja konduktiivseks kuivatuseks. 
Konvektiivkuivatus.
Konvektiivkuivatuse liike on viis:
Konduktiivkuivatus.
Konduktiivkuivatus, mida kasutatakse peamiselt vineeri ja plaatmaterjali kuivatusel, jaguneb kaheks:
Priit Rooden

Priit Rooden (sündinud 9. juulil 1975) on eesti alpinist.
Ta on tehnilise alpinismi, kaljuronimise ja jääronimise viljeleja, kes on tunnistatud korduvalt Alpiklubi Firn hooaja parimaks.
Ta astus Alpiklubi Firn liikmeks 2001. aastal ning on olnud aastatel 2003–2005 ja 2006–2010 selle klubi president.
Ta on lõpetanud 1993. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli.
Alpinism.
2002. aastal ronis ta Penniini Alpides, tõustes seal mitme mäe tippu, sealhulgas Matterhorni ja Dufourspitze'i tippu ning sooritas traaversi Schwarzhornilt üle Ludwigshöhe Parrotile. Teist korda käis ta Alpides 2005. aastal, seekord oli sihiks võetud Berni Alpides Eigeri lähedale jäävad neljatuhandelised Jungfrau ja Mönch.
2003. aastal reisis ta Kaukasuses, baaslaagrina kasutas ta Ullu-Tau alpilaagrit. Ronis mitme mäe tippu, sealhulgas neljatuhandelise Tju-Tju läänetippu.
2006. aastal käis ta kõrgmägedes. Ekspeditsioonil Pamiiri üritas ta koos kaaslastega tõusta kahele lähestikku asuvale seitsmetuhandelisele, ühele neist (Korženevskajale) osutus tipputõus edukaks.
2007. aastal külastas ta Svanethis Zeskho alpilaagrit ja tegi selle lähipiirkonnas mitu edukat tipputõusu kolme-neljatuhandelistele mäetippudele.
Kõrgtõus Tartu ülikooli mäetippu.
2012. aastal võttis ta osa Andres Hiiemäe juhtimisel toimunud Eesti mägiekspeditsioonist Kesk-Pamiiri eesmärgiga vallutada uuesti Tartu ülikool 350 (6250 m) tipp. Ekspeditsiooni 18. päeval jõuti lõpuks eesmärgiks olnud mäe jalamile, 5669 m kõrgusele. Tipp vallutati kahe järgmise päevaga. 31. juulil 2012 tõusis ta koos 9 kaaslasega tippu. Laskumisel, 4900 meetri kõrgusel, juhtus temaga õnnetus ning ta murdis jalaluu. Päästeoperatsioon kulges rahuldavalt. Kaks ja pool päeva tassiti kannatanut mäest alla. Alguses liustikul lõhede vahel laveerides, seejärel pikkadel, järskudel rusunõlvadel üles-alla, kuni kaaslased toimetasid ta kopterile sobivasse paika ligi 4200 m kõrgusel, et kannatanu peale võtta.
Keelevahetus

Keelevahetus (inglise "language shift") on nähtus, kui mingi keele kõneleja emakeele asemel hakkab rääkima teist keelt. Keele vahetanuks loetaks inimest, kes emakeele asemel räägib rohkem teist keelt. 
Keelevahetuse peamised põhjused on järgmised: migratsioon, okupeerimine (nt võõrrahva poolt), sotsiaalne stigmatiseerimine, majanduslik-administratiivsed põhjused.
Kui keele kõnelejad üldse enam emakeeles ei räägi, siis nimetatakse seda keelesurmaks.
Hendrik Proosa

Hendrik Proosa (sündinud 7. detsembril 1983) on eesti multimeediumidisainer ja alpinist.
Ta harrastab kaljuronimist ja alpinismi elementidega mägimatkamist. Ta on neljal hooajal tunnistatud Alpiklubi Firn hooaja parimaks kaljuronimises.
Haridustee ja töökäik.
Ta on lõpetanud 2002. aastal Tallinna Reaalkooli ning 2007. aastal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal bakalaureusekraadiga.
Ta on töötanud Tartu Kunstikoolis animatsiooni, multimeediumi jakolmemõõtmelise modelleerimise aineõpetajana. 2013. aastal asutas ta Tartus kinofilmide, videote ja telesaadete postproduktsiooni ettevõtte OÜ Kaldera.
Alpinism.
Proosa on kaljuronija, kes hakkas mägedes käima 2003. aastal ja 2004. aastal astus Alpiklubi Firn liikmeks.
Ta on osalenud kaljuronimise võistlustel Eestis, Lätis (Zelma karikavõistlused) ja Leedus, tulnud neil esikolmikusse. Leedus toimunud 2007. aastal Baltikumi meistrivõistlustel saavutas ta III koha.
Ta on neljal hooajal tunnistatud Alpiklubi Firn hooaja parimaks kaljuronimises. Hooaja parimaks on koduklubi teda valinud ka teisteski kategooriates: 2007. aastal mägimatkamises (mägimatk Alpides Itaaliast Prantsusmaale: Miage liustikult üle Dome'i sadula tõusuga Mont Blanci tippu) ja 2009. aastal kõrgalpinismis tõusuga Lõuna-Ameerikas kuuetuhandelise Chimborazo tippu.
Ta on matkanud ja roninud 2003. aastal Slovakkias Kõrg-Tatrates, 2004. aastal Altais, 2005. aastal Marokos Kõrg-Atlases, Itaalias Alpides Monte Rosa piirkonnas, Soome Olhava piirkonnas ja Ukrainas Krimmi poolsaarel. 2006. aastal matkas ta Kaukaasias koos tõusuga Elbruse idanõlval 5000 m kõrgusele. 2007. aastal retkles ta Alpides, tõusis seal Itaalia marsruuti pidi Mont Blanci (4808 m) tippu ja laskus mööda Gouter' marsruuti. 2008. aastal tegi ta kaljuronimisreisi Sloveeniasse ja Horvaatiasse. 2009. aastal ronis ta Ecuadoris Andides mitme vulkaani tippu, üritas ka Chimborazo tippu tõusta. 2010. aastal võttis ta osa talvisest kümnepäevasest suusamatkast Hibiinides. 2011. aastal osales ta kaljuronimisretkel Kreekas ja Itaalias, 2012. aastal Itaalias Dolomiitides. 2014. aasta alguses osales kümnepäevasel talvisel suusamatkal Hibiinidesse. 2014. aastal Dolomiitides piirkonnas tegi erinevaid lühemaid kaljumarsruute ning tõusis matka käigus tippu. 2016. aastal osales matkal Itaalia Alpidesse, matka käigus tõusis tippu. 2017. aasta alguses osales kümnepäevasel talvisel suusamatkal Lähispolaar-Uuralitesse. Matka käigus tõusti Uurali mäestiku kõrgeimasse tippu . Sama aasta augustis osales mägimatkal Gruusiasse, mille käigus tõusti ka Kazbeki tippu.
Eesti Vibuliit

Eesti Vibuliit (lühend EVL) on vaba algatuse alusel avalikes huvides mittetulundusühinguna tegutsev heategevuslik vabatahtlik ühendus, mille põhitegevus on suunatud vibuspordi arendamisele Eestis.
Liikmesus ja tegevus.
Vibuliit, kui spordialaliit spordiseaduse tähenduses, on vibusporti harrastavate eraõiguslikest juriidilisest isikutest spordiklubide üleriigiline ühendus. Ta on Maailma Vibulaskmise Föderatsiooni (World Archery Federation) ja Euroopa Vibulaskmise Föderatsiooni (World Archery Europe) liige 1993. aastast, samuti Eesti Olümpiakomitee ning Eesti Seeniorspordi ja Spordiveteranide Liidu liige. Rahvusvaheliste Föderatsioonide liikmena esindab liit vibusporti Eestis ning omab ainuõigust korraldada reeglitele vastavaid üleriigilisi tiitlivõistlusi ning anda välja vastavaid tiitleid. Vibuliidu liikmeskonda kuulub Eestis 19 juriidilist isikut (klubi).
EVL juhindub oma tegevuses mittetulundusühingute seadusest, Spordiseadusest ja teistest Eesti Vabariigi õigusaktidest, oma põhikirjast, Maailma antidopingu koodeksist, Euroopa spordi hartast, Eesti spordi hartast, WAF, WAE ning EOK poolt kehtestatud aktidest ja suunistest.
EVL peamiseks eesmärgiks on tagada oma tegevusega WAF reeglitega kooskõlas vibuspordi tasakaalustatud ja jätkusuutlik areng Eestis. Liit propageerib ning koordineerib saavutuslikku ja harrastuslikku vibusporti Eestis, samuti esindab Eesti vibusporti rahvusvahelisel tasandil.
Eesti Vibuliit koostab Eestis võistluskalendri, väljastab eri vanuseklassidele normid sportlaste tiitlivõistlustele ja maailma karikavõistluste etappidele pääsemiseks, komplekteerib tulemuste põhjal koondised ja korraldab nende osalemise rahvusvahelistel võistlustel. Välinormid tiitlivõistlustele pääsemiseks on koostatud sportvibu ja plokkvibu võistlusharjutuste jaoks vanuseklassidele U-18 noormehed ja neiud, U-21 mehed ja naised, üle U-21 vanusega mehed ja naised. Normid koostatakse varasemate rahvusvaheliste tiitlivõistluste protokollides fikseeritud tulemuste alusel.
Vibuliit selgitab Eesti parimaid vibulaskureid igal aastal 11 kategoorias vastava statuudi alusel.
Vaisild

Vaisild on sild, mille vundament on valmistatud vaiadest.
Vaiad võivad olla valmistatud kas puidust, betoonist või terasest ja mis on sillaalusesse pehmesse pinnasesse rammitud sügavuseni, kus vaia ots ulatub kokku surutud kõva pinnasekihi või kivini. Sellistel puhkudel on vaiad rammitud sügavuseni, mil hõõrdumisest tekkiv jõud ja teivast ümbritsev pinnas hakkavad silda toestama. Tänapäeval on selline sildamismeetod harv nähtus.
Rooma vaisillad.
Teivassildu on jõgede ja kuristikkude ületamisel kasutatud juba vähemalt Rooma riigi aegadest saadik. Üks selliseid sildu oli tõenäoliselt Pons Sublicius, mis oli arvatavasti ehitatud umbes 642 e.m.a ja kuigi see oli tehtud puust, on just see ning mitte ükski teine Rooma Impeeriumi sild säilinud. 
Ehitus keskajal.
Keskaegsel Inglismaal oli sillaehituse kõrgaeg. Vaiad valmistati tavaliselt kas jalakast või tammest. Vaiaramm oli ehitis, mis võimaldas raskel koormusel teiba otsa langeda. Igal teibal oli "vaiaking" ehk rautatud ots. Sedasi maa sisse rammitud vaiade punti nimetati "harkjalgadeks" ja selle tipus ning ümber oli teibaga toetatud platvorm, mida nimetati "kuldnokaks", mis täideti enne kaldaääre ja sillateki ühendamist killustikuga. 
Vaisildade eluiga.
Üks võib-olla kõige tuntumaid keskaegseid ja Rooma-aegsete teivassildade eeskujul ehitatud vaisildu on varasemad variandid Londoni sillast.
Sellegipoolest, isegi kui algupärase versiooni, mis oli kivisild, tööd alustati (Henry II valitsusajal 1176. aastal) kasutati konstruktsiooni osadena ka tammevaiasid, kusjuures mõned neist vaiadest (rammitud maasse aastal 1176) olid veel piisavalt tugevad, et 1921. aastani välja kesta ehk peaaegu 750 aastat veel.
Kairi Kiik

Kairi Kiik (sündinud 18. juulil 1985) on eesti zooloog ja kaljuronija. Alates 2021. aastast on ta Tartu Ülikooli rakendusetoloogia teadur. 
Haridustee.
Ta lõpetas 2004. aastal Suure-Jaani Gümnaasiumi hõbemedaliga ning 2009. aastal Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna bioloogia erialal bakalaureusekraadiga. 
2011. aastal sai ta Tartu Ülikoolis loodusteaduse magistriks (zooloogia ja hüdrobioloogia alal). Magistritöö "Euroopa naaritsa ("Mustela lutreola") paaritumisedukus tehiskeskkonnas" juhendajad olid Tiit Maran ja Toomas Tammaru.
2011. aastal sai ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi zooloogia ja hüdrobioloogia doktorandiks. 2018. aastal kaitses samas Tiit Marani ja Toomas Tammaru juhendamisel doktoriväitekirja "Ohustatud Euroopa naaritsa ("Mustela lutreola") sigimine ja käitumine tehiskeskkonnas".
Teaduskorralduslik tegevus.
2008. aastast on ta Eesti Terioloogia Seltsi ja Eesti Loodusuurijate Seltsi liige. Ta on kujundanud Eesti Terioloogia Seltsi kodulehe. 2013. aastast kuulub ta Eesti Terioloogia Seltsi sügiskoolide korraldusmeeskonda.
Matkamine ja alpinism.
Tema esimene tõsisem mägimatk oli 2007. aastal Alpides, mil ta väikese grupi koosseisus tõusis Mont Blanci tippu. Järgmisel aastal käis ta esimest korda ka kaljudel ronimas. Kaljuronimisest sai tema meelisala. Kuid ka kergema raskuskategooriaga mägimatkast võtab ta meeleldi osa.
Ta on matkanud ja roninud Alpides, Andides, Dolomiitides, Hibiinides, Kõrg-Atlases, Horvaatias (Paklenica), Kreekas (Kalymnos), Sloveenias (Osp), Soomes (Olhava) ja Ukrainas (Krimmi poolsaar).
Ta astus Alpiklubi Firn liikmeks 2008. aastal. Ta on kaljuronija, kes on neljal hooajal tunnistatud Alpiklubi Firn parimaks naisalpinistiks.
Sámi soga lávlla

"Sámi soga lávlla" (ligikaudne tõlge 'Saami rahva laul') on saami ühiskonnategelase Isak Saba kirjutatud luuletus, mis 1906 ilmus ajalehes Saǥai Muittalægje. 1986. aasta saami konverentsil valiti luuletus saami hümniks. Luuletuse viisistas Arne Sørli.
Hümni lauldakse näiteks saamide rahvapühal ehk 6. veebruaril.
Guhkkin davvin Dávggáid vuolde
sabmá suolggai Sámieanan.
Duottar leabbá duoddar duohkin,
jávri seabbá jávrri lahka.
čohkat čilggin, čorut čearuin
allanaddet almmi vuostái.
Šávvet jogat, šuvvet vuovddit,
cáhket ceakko stállenjárggat
máraideaddji mearaide.
Dálvit dáppe buolašbiekkat,
muohtaborggat meariheamit.
Sámisohka sieluin mielain
eahccá datte eatnamiiddis:
Mátkálažžii mánuheabit,
giđđudeaddji guovssahasat, -
ruoškkas, ruovggas rođuin gullo,
juhca jávrriin, jalgadasain, 
geresskálla máđiid miel.
Ja go geassebeaivváš gollut
mehciid, mearaid, mearragáttiid,
golli siste guollebivdit
suilot mearain, suilot jávrriin.
Gollin čuvget čáhcelottit,
silban šovvot sámieanut,
šelgot čuoimmit, šleđgot áirrut,
luitet olbmát lávllodemiin
geavgŋáid, guoikkaid, goatniliid.
Sámieatnan sohkagoddi –
dat lea gierdan doddjokeahttá
goddi čuđiid, garrogávppiid,
viehkes vearrevearroválddiid.
Dearvva dutnje, sitkes sohka!
Dearvva dutnje, ráfi ruohtas!
Eai leat doarut dorrojuvvon,
eai leat vieljain varat vardán
sámi siivo soga sis.
Máttarádját mis leat dovle
vuoitán vearredahkkiid badjel.
Vuostálastot, vieljat, miige
sitkatvuođain soardiideamet!
Beaivvi bártniid nana nálli!
Eai du vuoitte vašálaččat,
jos fal gáhttet gollegielat,
muittát máttarmáttuid sáni:
Sámieatnan sámiide!
Kaukaa alta seitsentähden
Lapin kulma kuumottavi
aava Turjan tunturisto
järvi järven tuolla puolen,
valtahiset harjat, huiput
kohoo kohti ilman kantta,
joet joikaa, korvet kaikaa,
niemet pystyt, rautarinnat,
työntyy tyrskymerta päin.
Tuimat tääl' on talven viimat,
tuulet, tuiskut määrättömät,
Saamen suku sieluin, mielin
silti rakastavi maitaan;
kulkijalle kuudan hohtaa,
roihuavat pohjanpalot,
poro pärskyy koivikossa,
melu täyttää järvet, jängät
pulkankolke talvitiet.
Taas kun kesäpäivän kehrä
kultaa metsät, meret, rannat,
kalamiehet meren, järven
kultakimalteessa keinuu,
kultasotkat soutaa, soiluu
hopeoina Lapin virrat,
välkkyy airo, vilkkuu sauvoin,
miehet laskee lauleskellen
kosket, könkäät, suvannot.
Sortumatta Saamen heimo
kestänyt on vainolaisten
tapporetket, kirokaupat,
viekkaat väärän veron viejät.
Terve, sitkeä sa heimo,
Terve, rakas rauhan juuri,
veljesriidan raastamaton,
veljesveren vuotamaton
Saamen heimo hiljainen!
Saivat esi- isät ammoin
voiton väärintekijöistä.
Veljet, mekin torjukaamme
sitkeästi sortajamme!
Suku vankka Päivän poikain,
ei sua voita vainolainen,
kultakieltäs jos vain vaalit,
taattojen jos neuvot muistat
Saamien on Saamen maa!
Kriaunose vald

Kriaunose vald (leedu keeles "Kriaunų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis.
Valla pindala on 105 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 943 inimest. Valla keskus on Kriaunose küla. Vallamaja asub aadressil Liepų g. 2. Vallavanem on Arvydas Rudinskas.
Valda jäävad Kriaunoses asuv katoliku kirik ja Bobriškises asuv vanausuliste kirik. Valla territooriumile jääb Bagdoniškise mõis. Looduskaitsealustest objektidest jääb valda Bradesiai tamm. Vallas on neli linnamäge: Bradesiais, Mičiūnais, Mielėnais ja Petrešiūnais.
Lisaks küladele on vallas ka Vytėnai huutor, kus aastal 2011 oli 22 elanikku.
Kalle Sepp (karikaturist)

Kalle Sepp (sündinud 1940. aastal Saaremaal Kuressaares) on eesti insener ja karikaturist.
Ta õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetika teaduskonnas ja lõpetas selle 1963. aastal automaatika ja telemehaanika erialal.
1965. aastast alates õppis Heinz Valgu juhendamisel karikatuure joonistama.
Tema karikatuure on avaldatud järgmistes kogumikes:
Obeliai vald

Obeliai vald (leedu keeles "Obelių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. 
Valla pindala on 240 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3037 inimest. Valla keskus on Obeliai linn, kus aastal 2011 oli 1074 elanikku. Vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 6. Vallavanem on Eugenijus Narkūnas.
Valla territooriumile jääb kaks kihelkonda: Aleksandravėlė ja Obeliai. Obeliai vallas on nelja mõisa hoonekompleksid, mis asuvad Antanašės, Kraštais, Aleksandravėlės ja Obeliais. Linnamägesid on vallas kuus: Junkūnais, Kalnočiais, Degučiais, Tumasonysis, Stasiūnais ja Papiliais, lisaks asub Visdievise külas ka hiiemägi.
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorit:
Kygo

Kyrre Gørvell-Dahll (sündinud 11. septembril 1991 Singapuris), esinejanimega Kygo, on Norra DJ ja produtsent.
Gørvell-Dahll saavutas rahvusvahelise tuntuse Ed Sheerani loo "I See Fire" remiksiga, mis on kogunud SoundCloudis üle 69 miljoni kuulamise ja YouTube'is 78 miljonit vaatamist , ning singliga "Firestone", millel on YouTube'is üle 757 miljoni vaatamise.
Kygo debüütalbum "Cloud Nine" ilmus 13. mail 2016. 21. augustil 2016 esines ta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros, olles esimene "house"-muusika produtsent, kes on esinenud olümpiamängude lõputseremoonial. Kygo teine album "Kids in Love" ilmus 3. novembril 2017. Märtsis 2019 saavutas Kygo "Billboard Dance 100" tantsumuusika esitajate edetabelis 5. koha.
Kygo on artist, kes on kogunud Spotify keskkonnas kõige kiiremini miljard voogedastust ehk striimingut.
Lapsepõlv ja noorus.
Gørvell-Dahll sündis 11. septembril 1991 Singapuris hambaarsti Kjersti Gjerde ja merendussektoris töötava Lars Gørvell-Dahlli perre. Tal on vanem kasuvend Mads, vanemad õed Johanne ja Jenny ning noorem poolvend Sondre. Lapsepõlves elas ja reisis ta perega Brasiilias, Jaapanis, Keenias ja Egiptuses.
Gørvell-Dahll alustas klaveriõpinguid kuueaastaselt. Ta lõpetas õpingud 15- või 16-aastaselt, mil alustas oma meloodiate ja laulude komponeerimist. Seda tegi ta mõned aastad, kuni avastas 2009. või 2010. aastal Avicii, kelle meloodiad inspireerisid teda elektroonilise muusika produtseerimist alustama. Ta alustas produtseerimist Logic Studio ja MIDI-klaviatuuriga, vaadates YouTube'ist õppevideoid. Kui Kyrre oli Edinburghi ülikoolis (Heriot-Watt University) ärinduse ja rahanduse õpingutega poole peale jõudnud, otsustas ta täiskohaga muusikale keskenduda.
Isiklikku.
Gørvell-Dahll oli suhtes Maren Platou'ga. Tema lemmikjalgpalliklubi on Manchester United.
Parma (täpsustus)

Parma on mitme koha, isiku ja muu objekti nimi.
Ahrenshoop

Ahrenshoop on vald Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Vorpommern-Rügeni kreisis Fischland-Darß-Zingsti poolsaarel Läänemere ääres . Kunagine väike kaluriküla on tänapäeval tuntud turismi- ja puhkekeskusena.
Ajalugu.
Ahrenshoopi on esmamainitud 1311. aastal, kui see märgiti Ribnitzi linna piirialaks. 1328. aastal kinkis Mecklenburgi hertsog Heinrich II selle piiriala idaosa Ribnitzi kloostrile. Rostocki linna väed hävitasid 1395. aastal Ahrenshoopi sadama ja Pomerania hertsogi Bogislaw VI ehitatud kindluse. Linna läbib siiani 1591. aastal loodud Pomerania ja Mecklenburgi eraldav piiritee "Grenzweg". 1648. aasta Vestfaali rahu alusel läks küla idaosa Rootsi Pommeri kuuluvusse. 1815. aastal loovutas Rootsi Pommeri Preisimaale. Enne Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonna ja Zollvereini ühinemist oli piiriületamine tasuline. Suurem osa tolleaegsetest Ahrenshoopi elanikest olid kalurid või madrused.