tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Talassoteraapia

Talassoteraapia ehk mereravi on merevee kasutamine ravi eesmärgil.
Kuigi talassoteraapia kasulik mõju on tõestamata, kaasneb talassoteraapiaga tavaliselt hulk tervisele kasulikke tegevusi: suplemine, ujumine ja päevitamine, samuti viibimine värskes õhus ja mõõdukas kehaline aktiivsus, lisanduda võivad vesiravi, mudaravi ja mineraalvee tarvitamine.
Talassoteraapia pooldajate arvates mõjub merevesi hästi naha pooridele. Samuti peavad nad kasulikuks, et merevees viibides imendub läbi naha inimese organismi mitmesuguseid ioone, põhiliselt naatriumi, kaltsiumi, kaaliumi, magneesiumi ja joodi ioone.
Talassoteraapia idee pakkus esimesena välja 18. sajandi inglise arst Richard Russell, aga laiemalt hakkas see levima alles 19. sajandil Inglismaal ja Prantsusmaal.
Talassoteraapiat leidub mitmel kujul. See võib sisaldada soojendatud merevee dušše, meremudaga kokkumäärimist ja mereudu sissehingamist. Leidub spaasid, kus pakutakse protseduure soojendatud mereveega ja isegi vetikatesse mähkimist.
Arini

Arini on triibus neotroopilisi linde papagoilaste sugukonnas. Triibusesse kuulub ligi 32 perekonda. Paljud liigid on hiljuti antropogeensetel põhjustel välja surnud.
Mairo Marjamaa

Mairo Marjamaa (sündinud 8. juunil 1988) on eesti saksofonist.
René Puura

René Puura (sündinud 18. septembril 1986) on eesti klahvpillimängija.
Ta on mänginud klahvpille telesaadetes "Eesti otsib superstaari", "Laulud tähtedega", "Laulupealinn", "Kolmekas".
Ansamblid.
Ta on mänginud Karl-Erik Taukar Bandis. 2021. aastast mängib Puura Terminaatoris.
Isiklikku.
Ta on Sirje ja Väino Puura poeg, nime on ta saanud isa ooperirolli järgi.
CR Vasco da Gama

Club de Regatas Vasco da Gama on Brasiilia spordiklubi, mille kodulinn on Rio de Janeiro. Klubi on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel Campeonato Carioca.
Klubi asutati 21. augustil 1898 sõudeklubina; jalgpalliklubina tegutseb see alates 5. novembrist 1915. Klubi asutasid Portugali sisserändajad ja ka tänapäeval on klubil Rio de Janeiros suur portugallaste toetajaskond. Vasco da Gama on Brasiilia üks populaarsemaid jalgpalliklubisid, sellele on vähemalt kümme miljonit toetajat.
Vasco da Gama on tulnud neljal korral Brasiilia meistriks (aastatel 1974, 1989, 1997 ja 2000) ja korra Brasiilia karikavõistluste Copa do Brasil võitjaks (aastal 2011). Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused on võidetud 24 korral. 1998. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores, kui finaalis alistati Ecuadori klubi Barcelona. Tänu sellele pääses Vasco da Gama 2000. aasta klubide maailmameistrivõistlustele, mille finaalis kaotati teisele Brasiilia klubile, Corinthiansele.
2008. aastal langes klubi esimest korda kõrgliigast välja. Edu saavutati taas 2011. aastal, mil Brasiilia meistrivõistlustel saadi teine koht, võideti Brasiilia karikas ja jõuti Brasiilia karikavõistlustel Copa Sudamericana poofinaali. Edukas oli ka 2012. aastal, mil Brasiilia meistrivõistlustel saadi viies koht ja Copa Libertadoresel jõuti veerandfinaali. Järgmised neli aastat osutusid taas klubile rasketeks ja kahel hooajal tuli mängida esiliigas.
Klubi kodustaadion on alates 1927. aastast olnud Estádio São Januário, mis mahutab 21 880 pealtvaatajat. Osad tähtsamad mängud, sealhulgas derbimängud, peetakse Maracanã staadionil.
Vasco da Gama suurim rivaal on Flamengo ning kahe klubi vahelised mängud on tuntud nimega "Clássico dos Milhões". Tegemist on Brasiilia ühe kõige populaarsema derbimänguga.
Klubi on saanud nime Portugali maadeavastaja Vasco da Gama järgi, kes jõudis 1498. aastal esimesena purjetades Euroopast Indiasse (Vasco da Gama sõudeklubi asutati täpselt 400 aastat hiljem, 1898. aastal).
Praegune koosseis.
"Seisuga 29. juuli 2023"
Clube de Regatas do Flamengo

Clube de Regatas do Flamengo on Brasiilia spordiklubi. Klubi tegutseb Rio de Janeiro Flamengo asumis. Klubi on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest, mis mängib Brasiilia kõrgliigas ja Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel Campeonato Carioca. See on Santose ja São Paulo kõrval üks kolmest klubist Brasiilia kõrgliigas, mis pole kunagi langenud esiliigasse.
See asutati 1895. aastal algselt sõudeklubina. Jalgpalliklubi sai sellest alles 1911. aasta, kui rühm rahuolematuid Fluminense mängijaid lahkus klubist ja liitus Flamengoga. Kuni 1934. aastani oli Flamengo amatöörklubi.
Flamengo on Brasiilia üks edukammaid klubisid: tulnud seitsmel korral Brasiilia meistriks ja võitnud neljal korral karika. Flamengo on Rio de Janeiro osariigi edukaim klubi 38 osariigi meistrivõistluste tiitliga. 1981. aastal võitis klubi nii Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores kui ka Intercontinental Cupi. 2017. aastal jõudis Flamengo Lõuna-Ameerika klubide karikavõistluste Copa Sudamericana finaali, kus kahe mängu kokkuvõttes jäädi alla Argentina klubile Independiente. 2019. aastal tuldi teist korda ja 2022. aastal kolmandat korda Lõuna-Ameerika klubide meistriks.
Flamengo suurim rivaal on Vasco da Gama ning kahe klubi vahelised mängud on tuntud nimega Clássico dos Milhões. Tegemist on Brasiilia ühe kõige populaarsema derbimänguga. Flamengo teine suurrivaal on Fluminense ning nende vahelised mängud on tuntud nimega Fla–Flu. Kolmandaks suurrivaaliks on Atlético Mineiro.
Flamengo kodustaadion on Maracanã staadion. Kodustaadionina on kasutatud ka staadioneid Ilha do Urubu ja Engenhão.
Flamengo on Brasiilia populaarseim klubi. Sellel oli 2010. aasta seisuga üle 39 miljoni toetaja.
Lisaks jalgpallimeeskonnale on Flamengol muuhulgas jalgpalli naiskond, mis mängib Brasiilia naiste kõrgliigas Brasileirão Feminino ja mis tuli 2016. aastal Brasiilia meistriks, ning korvpallimeeskond Flamengo Basketball, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Novo Basquete Brasil ja on tulnud Brasiilia meistriks kaheksa korda. 
Praegune meeskond.
"Seisuga 22. august 2024"
August Hunt

August Hunt on Eesti ansambel, mis kogunes 2010. aastal.
Bändi laulja Norman Salumäe oli üks "Eesti otsib superstaari" teise hooaja finalistidest.
Muusikaline tegevus.
August Hundil ilmus 1. detsembril 2011 esikplaat "Meie aeg on käes...", mille tuntumad lood on "Thomas Malthus on surnud, mu arm" ja singel "Tantsulõvi". Debüütplaat on saanud arvukalt positiivset vastukaja nii kriitikutelt kui ka kuulajatelt.
ETV2 edetabelisaate "Eesti TOP 7" 2011. aastal koostatud parimate kodumaiste muusikavideote koondedetabelis Eesti TOP 50 esikohal võidutses August Hunti video "Thomas Malthus on surnud, mu arm" (režissöör Andzei Matsukevits).
Lauluvõistlusele Eesti Laul 2012 esitas bänd kolm laulu, millest sõelale jäi "Tantsulõvi" (autorid: August Hunt ja Heiti Kender). Esimeses poolfinaalis jõudis laul viie edasipääseja hulka.
Lauluvõistlusel Eesti Laul 2014 pääses bänd lauluga "Kus on EXIT?" poolfinaali.
Jan Mukařovský

Jan Mukařovský (11. november 1891 Písek – 8. veebruar 1975 Praha) oli tšehhi kirjandusteadlane ja kunstiteoreetik.
Ta oli Praha lingvistilise ringi liige.
Rita Dolgihh

Rita Dolgihh (sündinud 24. septembril 1962 Rakveres) on eesti balletitantsija.
Haridus.
1976–1981 õppis ta Tallinna Balletikoolis.
Lavatee.
Alates 1981 on ta Vanemuise teatris balletiartist. Lisaks tantsulavastustele on Dolgihh osalenud ooperi-, opereti- ja muusikalilavastustes.
Inna Sõrmus

Inna Sõrmus (sündinud 15. juulil 1967) on eesti balletitantsija ja õpetaja.
Haridus.
Aastatel 1972–1976 õppis ta Tallinna 38. Keskkoolis, 1976–1981 Tallinna Balletikoolis ja 1981–1986 Peterburi Vaganova nimelises Balletiakadeemias.
Heiki Toots

Heiki Toots (sündinud 15. augustil 1939 Tartumaal) on eesti endine Kreeka-Rooma maadleja ja maadlustreener (4. kutsetase).
Saavutused.
Viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1961, 1962, 1964, 1965, 1967)
Meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1960.
Kalevi auliige – 1967.
Alates 1972. aastast töötab Tartu Kalevis maadlustreenerina. 
Tema poeg on maadleja Hardo Toots.
Parim õpilane – Gennadi Bogoljubov
Tiit Madalvee

Tiit Madalvee (sündinud 28. juunil 1937 Tallinnas) on eesti maadleja ja maadlustreener.
AFI's 100 Years...100 Stars

"AFI's 100 Years...100 Stars" on 1999. aastal avaldatud koondtabel sajast Ameerika Ühendriikide mees- ja naisfilmitähest. Nimekirja avaldas Ameerika Filmiinstituut.
Boris Sülluste

Boris Sülluste (3. november 1916 Tallinn – 24. aprill 1997 Tallinn) oli Eesti maadleja ja treener.
Saavutused.
Ta oli aastatel 1939–1951 vabamaadluses viiekordne ja Kreeka-Rooma maadluses neljakordne Eesti meister.
1951. aastal võitis ta sambomaadluse Eesti meistrivõistlustel esikoha.
Oli ka treener, tema parimad õpilased olid August Englas, Helmut Puur ja Meinhard Niglas.
Lisaks treeneritööle tegutses ta maadluskohtunikuna (üleliiduline kategooria).
Seli mõis

Seli mõis (saksa keeles "Sellie") oli mõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu.
Esimesed teated Seli mõisast pärinevad aastast 1474, mil läänimees Hans von Lode müüs selle koos veskiga Pirita kloostrile.
Mõisal olnud mitmeid omanikke:
Mõisahooned.
Barokkstiilis kahekorruselise paekivist mõisahäärberi põhiosa on ehitatud maanõunik Gustav Erich von Roseni ajal 1770. aastatel. Algsest ilmest on siiski üsna vähe säilinud, sest hoonet on korduvalt 18.–20. sajandil rekonstrueeritud.
1905. aasta rahutuste ajal sai peahoone põlengus kannatada ning see taastati mõnevõrra muudetud kujul.
Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai mõisa valdajaks Eesti Punane Rist. Aastatel 1920–1985 töötas mõisa peahoones kopsutuberkuloosi sanatoorium, seejärel olid raviastutuse patsientideks sõjaveteranid.
Eesti taasiseseisvumise järel tagastati mõis Eesti Punasele Ristile. Mõisahooneid rentinud Kaitseministeerium omandas kogu mõisakompleksi 2006. aastal. Tänapäeval pakutakse Seli tervisekeskuses taastusravi rahvusvahelistelt sõjalistelt operatsioonidelt tagasi jõudnud kaitseväelastele, vabadusvõitletele, kaitseliitlastele ja kaadrikaitseväelastele.
Amarone

Amarone della Valpolicella ehk tavalisemalt Amarone on Põhja-Itaalias Veneto piirkonnas valmistatav vein. Vein on intensiivse maitsega, vürtsine, kirsi-, ploomi- või rosinaaroomiga ja tavalisest kangem. Alkoholisisaldus on vähemalt 14% ja võib ületada 15%.
Magusus ja kangus on tingitud valmistusviisist. Viinamarju kuivatatakse 100 päeva, enne kui neist mahl pressitakse. Töö mahukus teeb veinist hinnalise. Pressimisjääke segatakse odavama veini Ripasso hulka selle maitse tugevdamiseks.
Ripasso

Ripasso on veini sort ja tehnoloogia. 
Ripasso veini valmistatakse Põhja-Itaalias Veneto piirkonnas. Amarone pressimisjäägile või ka tervetele osaliselt kuivanud viinamarjadele kallatakse peale valmis Valpolicella punane vein. Algab uus käärimine, mille tulemusel veini alkoholisisaldus tõuseb, rikastub värv ja aroom ning lisandub uusi maitseomadusi.
Johann Joachim Helwig

Johann Joachim Helwig (1666 Berliin – 1704) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 1686) Rostocki ja Greifswaldi ülikoolis. Ta oli 27. juulist 1696 Tallinna gümnaasiumi muusikaõpetaja, 1. oktoobrist 1700 Tallinna gümnaasiumi õpetaja. Ordineeriti 13. aprillil/24. aprillil 1704 kirikuõpetajaks.
Ta oli aastal 1704 Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Eesti keelt oskas ta väga vähesel määral. Ta suri 1704 aasta lõpus ja ta maeti 20. jaanuaril/31. jaanuaril 1705 Oleviste kirikusse.
Isiklikku.
Tema isa Jacob Helwig oli Eestimaa ja Tallinna piiskop, vend Johannes Andreas Helwig oli Tallinna toomkiriku saksa koguduse abiõpetaja, Narva Jaani koguduse õpetaja ning Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna superintendent, vennapoeg Christian Gottfried Helwig oli Helme Maarja koguduse õpetaja.
Richard Schulze-Kossens

Richard Schulze-Kossens (2. oktoober 1914 – 3. juuli 1988 Düsseldorf) oli Relva-SS ohvitser ja adjutant.
Elulugu.
Richard Schulze sündis Berliinis Spandau linnaosas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1934. aastal astus ta Allgemeine SS-i. Sama aasta novembris liitus ta Adolf Hitleri ihukaitseüksusse (Leibstandarte SS Adolf Hitler). Aastatel 1935–1937 õppis Bad Tölzi sõjakoolis. 1937. aasta juulis määrati Theodor Eicke adjutandiks. Mõni aeg hiljem oli ta ka August Heissmeyeri ja Saksamaa välisministri Joachim von Ribbentropi adjutant, võttes osa Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimisest.
1940. aastal liitus uuesti Adolf Hitleri ihukaitseüksusega. Ta määrati 2. kompanii ülemaks ning võttis osa sõjakäigust läänes. Juunis 1940 toimunud lahingutes Prantsusmaa pärast sai haavata ning määrati uuesti Ribbentropi käsundusohvitseriks, teenides selles ametis augustini 1941. Seekord osales ta lahingutes idarindel. Lahingute käigus sai haavata, mistõttu võeti rindelt ära ning määrati Adolf Hitleri adjutandiks, kus teenis kuni 1944. aasta detsembrini. 1945. aasta märtsist oli 38. SS-Grenaderidiviisi Nibelungen komandör.
Pärast sõja lõppu oli ta kolm aastat lääneliitlaste sõjavang. Sel ajal võttis ta uue nime Richard Schulze-Kossens. Nürnbergi protsessil andis tunnistusi Joachim von Ribbentropi sekretäri Ernst von Weizsäckeri asjus. 1951. aastal lõi koos Otto Kummi, Felix Steineri ja Paul Hausseriga sõjaveteranide ühingu "Hilfsgemeinschaft auf Gegenseitigkeit der Angehörigen der ehemaligen Waffen-SS" (HIAG). Pärast Lääne-Saksamaa loomist 1949. aastal töötas Richard Schulze-Kossens ärimehena, ka oli ta tuntud kirjanikuna.
Richard Schulze-Kossens suri 1988. aastal kopsuvähki. Tema matustele olid tulnud paljud endised Relva-SS-i sõdurid. Ta maeti 11. juulil.
Isiklikku.
Tal oli vend Hans-Georg Schulze, kes oli Richardist kolm aastat noorem, kuid kes suri idarindel juulis 1941.
Oleg Säyetov

Oleg Elekpay uğlı Säyetov (tatari slaavi kirjas Олег Элекпай улы Сәетов, venepäraselt Оле́г Элекпа́евич Саи́тов; sündinud 26. mail 1974 Novokuibõševskis Samara oblastis) on Venemaa endine poksija. Tema isa on tatarlane ja ema on venelane.
Säyetov võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel ja 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel. Viimastel mängudel sai ta olümpiamängude parima tehnikaga poksijale mõeldud Val Barkeri karika.
Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Baqtïyar Artayevile (Kasahstan).
Säyetov sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jyri Kjällile (Soome). Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Juan Hernándezele (Kuuba).
Ta võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kuldmedali ja tuli maailmameistriks 9. maailmameistrivõistlustel (Budapest, 1997).
Säyetov võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) ning 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004). Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marian Simionile (Rumeenia).
Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liit

Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liit (lühend EEKBKL) ühendab 85 kogudust, kokku 6 329 täiskasvanud liikmega (15. märts 2024). Liidu eesmärgid on abistada kogudusi vaimulike töötegijate ettevalmistamisel (Kõrgem Usuteaduslik Seminar jm), korraldada suurüritusi (suvefestival, PP festival jt) ning teha koostööd teiste kirikutega Eestis (Eesti Kirikute Nõukogu) ja rahvusvaheliselt (Euroopa Baptistiföderatsioon EBF) ning Eesti riigiga.
EEKBKL loodi pärast Teist maailmasõda neljast usuliikumisest: baptistid, evangeeliumi kristlased, priilased ja nelipühilased. 1945. aastal liideti võimude poolt Eesti Baptisti Liit, Eesti Evangeeliumi Kristlaste Vabakoguduste Liit, Eesti Jeesuse Kristuse Evangeeliumi Usuühingute Liit ehk priilased Eesti Evangeeliumi Kristlaste-Baptistide Koguduste Liiduks ning ühendati Evangeeliumi Kristlaste-Baptistide Üleliidulise Nõukoguga.
EEKB Liitu kuuluvate koguduste ajalugu ulatub 1880. aastate usulise ärkamise aega, kui asutati esimesed prii- ja baptistikogudused.
Tänaseks on Eesti EKB Koguduste Liit suurim vabakoguduste ühendus Eestis.
Michael Caine

Sir Michael Caine [maikl kein] (sünninimi Maurice Joseph Micklewhite; sündinud 14. märtsil 1933 Londonis) on inglise filminäitleja. Ta on Briti impeeriumi ordu komandör (CBE).
Tema ja Jack Nicholson on ainsad näitlejad, kes kandideerisid Oscarile kõikidel kümnenditel 1960–2000. 
Näitlejakarjääri lõpetamisest teatas ta 2023. aasta oktoobris. Tema viimaseks filmiks jäi samal kuul esilinastunud "The Great Escaper".
Elu- ja töökäik.
Michael Caine'i sünninimi on Maurice Joseph Micklewhite, nagu ka ta isal, kes töötas kalaturul pakikandjana. Tema ema oli Ellen Frances Marie Micklewhite (sündinud Burchell), kes oli kokk ja koduabiline. Ta isa oli iiri päritolu katoliiklane, ema protestant; last kasvatasid nad protestantlikus vaimus.
Pärast sõjaväeteenustust (sh Lõuna-Koreas) alustas ta 20-aastaselt näitlejatööd pisirollidega inglise provintsiteatreis, kasutades esialgu pseudonüümi Michael Scott. Minnes Londonisse, sai ta teada, et sellenimeline näitleja juba tegutseb seal, ning valis endale 1954. aastal uueks lavanimeks Michael Caine. Tema läbilöögiks olid 1960. aastate keskel mängitud osad filmides "Zulu" (1964, leitnant Gonville Bromhead), "The Ipcress File" (1965, superagent Harry Palmer) ja "Alfie" (1966, nimiosa, pälvis Kuldgloobuse). Ehkki ta on oma elu jooksul mänginud rohkem kui 140 väga erineva kvaliteediga filmis, on tal õnnestunud leida ikka ja jälle rolle, mis kinnistavad tema reputatsiooni mitmekülgse karakternäitlejana. 
Tunnustus.
Caine on olnud kuus korda Oscari nominent. Neljal korral on ta kandideerinud parima meespeaosatäitja kategoorias ja kahel korral parima meeskõrvalosatäitja kategoorias. Parima meeskõrvalosatäitja Oscari oma on ta ka kahel korral võitnud (1987. aastal osa eest filmis "Hannah ja tema õed" ning 2000. aastal osa eest filmis "Siidrimaja seadused"). 
Kuldgloobusele oli Caine nomineeritud 12 korda. Parima muusika- või komöödiafilmi meespeaosatäitja kategoorias võitis ta 1983. aastal filmiga "Rita koolitus" ("Educating Rita") ja 1998. aastal filmiga "Hääleke" ("Little Voice"). 1989. aastal pälvis ta parima minisarja või telefilmi meespeaosatäitja auhinna rolli eest kaheosalises minisarjas "Jack the Ripper", kui jagas auhinda minisarja "Hemingway" peaosatäitja Stacy Keachiga.
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnale (BAFTA auhinnale) esitati Caine kaheksa korda ning võitis ainsal korral 1983. aastal rolli eest filmis "Rita koolitus", kui jagas auhinda filmi "Tootsie" peaosatäitja Dustin Hoffmaniga.
1992. aastast on ta Briti impeeriumi ordu komandör (CBE), 16. novembril 2000 lõi kuninganna Elizabeth II ta rüütliks (Knight Bachelor). 5. jaanuaril 2011 sai ta Prantsusmaa Kunstide ja Kirjanduse Ordu ("Ordre des Arts et des Lettres") komandöriks.
Isiklikku.
Aastatel 1955–1958 oli Caine abielus näitleja Patricia Hainesiga, kellega tal on tütar Dominique. 8. jaanuarist 1973 on tema abikaasa Guyanast pärit näitleja ja eksmodell Shakira Caine (sündinud 1947), kellega tal on tütar Natasha Haleema.
Schwarzwaldi hobune

Schwarzwaldi hobune () on hobusetõug, mis on pärit Lõuna-Saksamaalt Baden-Württembergi liidumaalt. 
Tõug on saanud nimetuse Schwarzwaldi mäestiku järgi. Tegu on suhteliselt väikest kasvu vastupidava raskeveohobusega. Nad on tavaliselt (tume)raudjat värvi, heleda laka ning sabaga. 
Ajalugu.
Tegu on suhteliselt vana tõuga mis eksisteeris juba keskajal , aga alles aastal 1896 loodi ametlik tõuraamat ja sai alguse organiseeritud aretamine. Eesmärgiks oli tõu säilitamine ja edasiarendamine. Kõik 210 hobust, kes siis tõuraamatusse kirjutati, olid puhast Schwarzwaldi päritolu ja tõug oli tol ajal suhteliselt heterogeenne (erisugune). 
Masinate laialdane kasutuselevõtt põllumajanduses ja tööstuses tähendas selle hobusetõu allakäiku. 1947. aastal oli tõuraamatus arvel 1234 mära ja 47 sugutäkku. 1973. aastaks oli täkkude arv vähenenud kolmeni ja märade arv oli 1977. aastal kõigest 159. Selle tulemusena tekkis ühtne ja homogeenne hobune, kuid tõug oli väljasuremise äärel. 
Et tõugu päästa, võeti appi Norikeri tõugu täkud Reith-Nero (1961) ja Wirts-Diamant (1970) . Hiljem lisati aretusse ka Freibergeri tõugu täkke. 1990. aastate alguseks oli märade arv suurenenud 416 isendini ning 2009. aastaks oli registreeritud 716 mära ja 34 sugutäkku. Sellest hoolimata on Schwarzwaldi hobune Saksamaal ikka veel väljasuremisohus koduloomade nimekirjas. 
Välimus.
Schwartzwaldi hobune on äratuntav raudja värvuse ning heleda laka ja saba järgi. Karva värvus võib erineda heledast kuni tumeda raudjani. Pruun ja õunikhall on juba haruldased, kuid neidki võib ette tulla. Lakk ja saba on tihedad ja pikad. 
Turjakõrgus märadel on 148–156 cm ja täkkudel 152–160 cm. Pea on lühike ja kuiv, kael tugev ja laudjas lai. Kabjad ja liigesed tugevad. Need hobused on elavaloomulised, vastupidavad, pika elueaga ning leebe ja sõbraliku iseloomuga.
Kasutamine.
Sobib nii veotöödeks kui ka rakendussõiduks ja ratsutamiseks.
Johannes Looaru

Johannes Looaru (ka Juhan Looaru; 10. oktoober 1907 Mõigu, Harjumaa – 29. jaanuar 1995 Tallinn) oli eesti maadleja ja maadlustreener.
Saavutused.
Ta oli üheksakordne Eesti meister vabamaadluses – 1933, 1934, 1936, 1937, 1939, 1945, 1946, 1947, 1949.
Ta võitis Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1937, 1938, 1945, 1946.
J. Looaru oli kolmekordne Nõukogude Liidu meister vabamaadluses.
NSV Liidu meistersportlane vabamaadluses – 1949;
Martin Maiste

Martin Maiste (5. jaanuar 1912 Sürgavere, Viljandimaa – 3. juuli 1991 Viljandi) oli eesti maadleja.
Boris Meos

Boris Meos (27. märts 1916 Tartu – 10. märts 1992 Tallinn) oli eesti maadleja ja maadlustreener.
Saavutused.
Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1947, 1949, 1952);
NSVL "Spartaki" meister Kreeka-Rooma maadluses – 1947, 1949, 1952);
NSVL "Spartak"i meister vabamaadluses – 1948, 1950, 1952, 1954);
NSVL meistersportlane vabamaadluses – 1949
Eesti Spordiselts Kalevi auliige – 1964;
Vabariikliku kategooria kohtunik – 1950.
Parimad õpilased – Tiit Madalvee, Jaan Grünmann
Peerg

Peerg, tuntud ka kui pird või piird (lõunaeesti murdes) ning piirg (saarte murdes ja läänemurdes), on pikk puulaast (enamasti männipuust, väidetavalt ka kasepuust), mida kasutati tulehakatuseks ja ajalooliselt ruumi valgustamiseks.
Peerg valmistati puu osast (südamikust jms), mis sisaldas palju vaiku. See vaik võimaldas peerul kaua põleda, mis oli vajalik nii valgustuseks kui tulehakatuseks.
"Pergel" tähendas Preisimaal männipuust laastu tule süütamiseks. Väidetavalt sarnane on Soome "päre", õhuke männipuust laast, kuid seda ei kasutatud valgustuseks ega tule süütamiseks. Sõna algupära ei ole selge.
Ajaloost.
Peeruvalgustus oli Põhja-Euroopas tuntud juba esiajal. Kindlad andmed selle kohta pärinevad 11.-12. sajandi Soome ja Novgorodi aladelt. Peerge kasutati Eestis igapäevase valgustusvahendina 19. sajandi keskpaigani, mil neid asendas petrooleumilamp. Saartel taandusid peerud küünalde ja rasvalampide ees veelgi varem.
Kirjeldus.
Peerge kisti kiiniga pisut üle meetri pikkustest hästi kuivatatud lõmmudest (lõhutud pakkudest) ning hoiti kimpudesse seotult rehetoas parsil või ahju juures peeruõrtel. 
Valgustamiseks asetati peerg tavaliselt rauast pilakusse, kaugemate toanurkade valgustamiseks kinnitati see aga pilakujala külge. Kui oli vaja minna teise ruumi, võeti peerg kätte või hammaste vahele. 
Pilakus paiknevat peergu pidi aeg-ajalt "nuuskama" või "niistama", s.o. söestunud osa ära murdma, misjärel see kukkus allpool olevasse veenõusse. Pilakutule eest kandsid hoolt vanemad lapsed või vanainimesed.
Üks kuiv männipird andis valgust umbes viis minutit (väga vaigune peerg võis põleda 20 minutit), siis tuli süüdata uus. Peerg põleb ebaühtlaselt, seda saab parandada nurga muutmisega.
Vadim Rudnev

Vadim Petrovitš Rudnev (vene Вадим Петрович Руднев; sündinud 14. juunil 1958 Kolomnas) on vene semiootik ja filosoof.
Ta on lõpetanud Tartu ülikooli vene keele ja kirjanduse erialal, Juri Lotmani õpilasena. Kirjutab muuhulgas psühholoogia, psühhiaatria ja psühhoteraapia teemadel.
Ants Vaino

Ants Vaino nime on kandnud mitu inimest:
David Beerling

David John Beerling (sündinud 21. juunil 1965 Royal Tunbridge Wellsis Kentis Suurbritannias) on inglise paleoklimatoloog ja paleobioloog. 
Ta on Sheffieldi Ülikooli looma- ja taimeteaduse osakonna Sorby loodusteaduste professor ("Sorby Professor of Natural Sciences"). Ühtlasi on ta 2016. aastast kliimamuutuse leevendamise võimalusi uuriva teaduskeskuse Leverhulme Centre for Climate Change Mitigation direktor.
Haridustee ja töökäik.
Ta lõpetas 1987. aastal Walesi Ülikooli Cardiffi Kolledži bakalaureusekraadiga (kiitusega) botaanika erialal. 1990. aastal sai sealtsamast ka doktorikraadi (PhD) tulnuktaimede biogeograafias. Aastatel 1994–2002 oli ta Londoni Kuningliku Seltsi uurimisstipendiaat Sheffieldi Ülikoolis ("Royal Society University Research Fellow"). 2002. aastal sai ta paleoklimatoloogia professoriks.
Hinge surematus

Hinge surematus on mitmes usundis, sealhulgas enamikus kristluse ja islami vooludes oluline kontseptsioon, mille kohaselt on inimesel lisaks maisele, ainelisele ja surelikule kehale ka mittemateriaalne hing, mis jätkab eksistentsi pärast inimese surma. Surematu hing mängib olulist rolli ümbersündide ja surnust ülestõusmisega seotud uskumustes, samuti surmajärgse jumaliku kohtumõistmise, karistuste ja autasude asjus.
Hinge osaline või täielik surematus on levinud ka mitmetes polüteistlikes usundites, näiteks Vana-Egiptuse ja Mesopotaamia usundeis.
Roomakatoliku kirik kuulutas hinge surematuse eitamise tõsiseks ketserluseks viiendal Lateraani kirikukogul 1513. aastal.
Laast (kirjandus)

Laast on proosa väikevorm, proosaminiatuur.
Laaste on kirjutanud näiteks Soome kirjanik Juhani Aho, Eesti kirjanikud Juhan Liiv ja Aira Kaal.
Kosmoloogia (filosoofia)

Kosmoloogia on filosoofia haru, mis selgitab maailma, selle juhuslikkust, paratamatust, igavesust, ruumilist ja ajalist piiratust, maailmas aset leidvate muutuste formaalseid seadusi, inimese vabadust ja kurjuse päritolu.
Sellisel kujul on kosmoloogiat määratlenud näiteks Georg Wilhelm Friedrich Hegel.
Maailm (filosoofia)

Maailm on filosoofias mitmetähenduslik mõiste. Mõnes kontekstis viitab see kõigele, millest koosneb reaalsus või füüsiline universum. Samuti võib see tähendada konkreetset ontoloogilist seisundit. Ehkki maailma mõiste selgitamisega on tegeldud kogu Lääne filosoofia ajaloo vältel, tõstatati teema otseselt alles 20. sajandi algul ning on tänini vaieldav.
Maailm (kreeka keeles "kosmos", ladina keeles "mundus", saksa keeles "Welt") on kõigi asjade kogusus ("Gesamtheit aller Dinge"), kogu lõpliku olemise kogusumma ("Inbegriff aller endlichen Wesen"), mida mõeldakse koos ideega maailma kõikehaaravusest (totaalsusest, "Totalität"). Maailm on nii "natura naturata", üksikute asjade ja üksikute sündmuste kui niisuguste kogusumma, see, kuidas need reeglipärasel moel omavahel on seotud, võimaliku (kuid mitte kunagi täieliku) kogemuse eseme ("Gegenstand möglicher (aber niemals abzuschließender) Erfahrung") loovad ("empiiriline" maailmamõistmine, ("»empirischer« Weltbegriff")) kui ka objektides esinevate "transtsendentsete faktorite" kogusumma ("Inbegriff der "transzendenten Faktoren"") ("metafüüsiline" maailmamõistmine, ("»metaphysischer« Weltbegriff")). 
Laiemas tähenduses on maailm sama ("eins") mis universum, kitsamas tähenduses on (meie) maailm universumi osa, kuna olemas on loendamatult "maailmu" (planeetide süsteeme). Maailma iga koostisosa on maailmasisene ("innerweltlich"). Jumal, kui kõrgeim sünteetiline ühtsus ("höchste synthetische Einheit"), on ülimaailmne ("überweltlich").
Veelind

Veelind on lind, kelle elutegevus on tihedas seoses veekogudega.
Veelindude hulka kuuluvad pingviinid, hanelised, pelikanilised, kaurilised, pütilised, osa kurvitsalisi jne.
Enamik veelinde on vee-eluks kohastunud. Nende varvastel võivad olla ujulestad, neil võib olla vastu keha liibuv jäik sulestik, mis soodustab ujumist, neil võib olla rohke udusulestik, mis vähendab keha jahtumist, neil võib olla suur päranipunääre, mille nõre kaitseb märgumise eest.
Valdav osa veelinde sööb teisi veeloomi: limuseid, kalu ja mitmesuguseid vastseid. Mõnedki veelinnud hangivad toidu veekogu põhjast.
Osa veelinde, näiteks kaurilised, ujub ja sukeldub hästi ning veepinnal ujudes istub nende keha sügaval vees. Seevastu osa neist, näiteks kajakad, ujub hästi, kuid ei sukeldu ja ujudes on nende keha peaaegu täielikult vee peal. Need veelinnud, kes tulevad maale ainult pesitsusajal, liiguvad seal vaevaliselt: roomates, jalgade ja tiibadega tõugates või taarudes. Nende jalad paiknevad kaugel taga. Paljud veelinnud moodustavad seltsinguid, mis mõnikord on nii suured, et neid kutsutakse linnulaatadeks. Külm- ja parasvöötmes on enamik veelinde rändlinnud.
Veelindude eluiga on suhteliselt pikk, eriti kui värvulistega võrrelda. Näiteks järvekaur võib elada kuni 27 ja kühmnokk-luik kuni 25 aastat vanaks.
Veelinde ohustab kõige rohkem veekogudes olev reostus. Olulisim rahvusvaheline veelindude kaitse kokkulepe on 1975 jõustunud Ramsari konventsioon, mis käsitleb märgalade kui veelindude elukeskkonna kaitset. Eesti liitus sellega 1993.
Alice

Alice on naisenimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 19. mai 2012 seisuga 366 Alice'i-nimelist inimest. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Alice 433 naisel. Alice oli levikult 338. naisenimi.
Alexandra

Alexandra on naisenimi.
Seda nime on kandnud või kannavad:
Anna Maria

Anna Maria on naisenimi. See on saadud neitsi Maarja (ladina keeles Maria) ja tema ema Anna nime ühendamisel.
Seda nime on kandnud või kannavad:
Richard Võlli

Richard Karl Erich Võlli (8. aprill 1911 Rannu – 23. juuli 2002 Pärnu) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1933–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1938–1939 Valga praostkonna vikaarõpetaja. Seejärel oli ta Tartu Peetri koguduse õpetaja Jaak Tauli isiklik adjunkt ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi usuõpetuse õpetaja. Aastatel 1941–1944 oli ta Halliste Püha Anna koguduse õpetaja. 
16. novembril 1944 ta arreteeriti NKVD poolt, vabanes aastal 1956. Seejärel oli ta aastatel 1956–1962 Tori koguduse õpetaja. Aastatel 1962–1990 oli ta Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ja Pärnu praostkonna praost.
Homogeensus ja heterogeensus

 
Homogeensus ja heterogeensus on mõisted, mis tähistavad materjali ühtlust või selle puudumist. Homogeenne materjal on koostiselt või struktuurilt ühetaoline; heterogeenne materjal on ühes või teises suhtes ebaühtlane.
Neid mõisteid võib rakendada igal keerukusastmel, alates aatomitest kuni loomapopulatsioonide ja galaktikateni. Seega võib materjal olla suures mastaabis homogeenne, kuid väiksemal skaalal heterogeenne.
Heterogeensus.
Teaduses nimetatakse heterogeenseks ainet, mis on koosneb erilaadseist komponentidest. 
Eri teadusharudes mõistetakse heterogeensust erinevalt.
Homogeensus.
Teaduse kontekstis on homogeenne materjal, mille koostisosad on samalaadsed. Näiteks on homogeensed osakesed, elemendid või printsiibid. Homogeenses algebras on sama arv antud tüüpi faktoreid kui .
Keemia.
Heterogeenne segu koosneb kahest või enamast keemilisest ühendist. Näiteks on heterogeensed liiva ja vee või liiva ja rauapuru segu, salatikaste ja betoon. Osakeste heterogeensetest segudest proove võttes on valimi vea dispersioon tavaliselt suurem kui null.
Eesti Autorite Ühing

Eesti Autorite Ühing (lühend EAÜ) on Eesti autorite esindusorganisatsioon. EAÜ on mittetulundusühing.
Ühingu liikmeteks on peamiselt heliloomingu ja kujutava kunsti teoste autorid ning muusikakirjastajad. 
Lisaks oma liikmetele esindab EAÜ ka teiste riikide autoreid ja kirjastajaid välisriikide autoreid esindavate organisatsioonidega sõlmitud vastastikuse esindamise lepingute alusel.
EAÜ asutati 8. oktoobril 1991. 
EAÜ juhatuse esimees on alates 10. maist 2023 Karl-Ander Reismann. Juhatusse on varem kuulunud ka Vaiko Eplik (juhatuse esimees), Virgo Sillamaa, Juko-Mart Kõlar, Kadri Sundja, Kirke Karja, Karl-Ander Reismann ja Jaan Jaago. 
Tegevdirektor oli 1993–2021 Kalev Rattus. Alates 8. märtsist 2021 asus Eesti Autorite Ühingut juhtima Mati Kaalep.
Eesti Autorite Ühingu esindaja osaleb Justiitsministeeriumi juures tegutseva autoriõiguse komisjoni töös.
EAÜ

EAÜ on mitmetähenduslik lühend.
Rääma

Rääma on Pärnu linnaosa.
1920. aastal liideti Rääma mõisa alad Pärnu linnaga.
Linnaosas asuvad Pärnu haigla, Pärnumaa kutsehariduskeskus, Pärnu Rääma Põhikool, Rääma Raamatukogu, kultuurikeskus Nooruse Maja, Rääma prügila.
Rääma linnaosa tänavad.
Rääma linnaosas on 75 tänavat:
Tunnustatud Eesti Maitse päritolu- ja kvaliteedimärki kandvate toodete loend

Loendis on Tunnustatud Eesti Maitse päritolu- ja kvaliteedimärki kandvad tooted 2010. aasta 1. jaanuari seisuga.
Kaspar Kadastik

Kaspar Kadastik (sündinud 30. märtsil 1987 Tartus) on Eesti helilooja ja multiinstrumentalist. Peamiselt tegev filmi- ja reklaamimuusika loomega.
2011 a. sügisel Herzog Helistuudio kaasasutaja.
Tema tähtsamad tööd on olnud 2011. aastal PÖFFi tunnusmuusika loomine ja 2012. aastal mängufilmi "Vasaku jala reede" muusika kirjutamine.
Pööring

Pööring (inglise keeles "turnaround") on merematke algus või lõpp sadamas, kus ristluslaeva reisijad vahetuvad: ühe ristluse reisijad lahkuvad ja saabuvad järgmise ristluse reisijad. Eristatakse täispööringut (vahetuvad kõik reisijad) ja poolpööringut (vahetuvad osad reisijad).
Tavaliselt korraldatakse pööring selles sadamas, kuhu teiste riikide reisijail on mugavam saabuda. Sagedamini korraldatakse Läänemere matkete pööringuid Kopenhaagenis ja Stockholmis, kus on rohkesti lennuliine. Linnale on kasulikum olla pööringu- kui külastussadam, sest pööringul olevad turistid vajavad selles linnas rohkem teenuseid - majutust, toitlustust ja transporti - kui ühepäevasel külastusel olevad matkelaeva reisijad.
Tallinna Vanasadam sai pööringusadamaks esmakordselt juunis 2011.
Sõna "pööring" valiti välja Tallinna Lennujaama ja Tallinna Sadama 2011. aasta suvel korraldatud konkursil ingliskeelsele terminile "turnaround" eestikeelse vaste leidmiseks, selle sõna olid välja pakkunud kolm võistlejat.
Silmus

Silmus (ka silm) on nööri, paela, köie, lõnga, traadi või muu sellise suletud keerd või aas.
Sutt

Sutt on eesti perekonnanimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on perekonnanimi Sutt 203 mehel ja 223 naisel. Perekonnanimede levikult on Sutt meeste puhul 286. ja naiste puhul 283. kohal.
Perekonnanime Sutt kandja on keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus on 42).
Kõige levinum on perekonnanimi Sutt vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,04, ja Pärnu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 21,80.
Kalju Liiva

Kalju Liiva (sündinud 17. jaanuaril 1941 Pärnumaal) on endine Eesti maadleja.
Saavutused.
Ta on 17-kordne Eesti meister vabamaadluses poolraske- ja raskekaalus – 1964, 1966, 1967, 1968–1976, 1978, 1979 – ja absoluutkaalus 1975–1977.
Ta on võitnud kaks kuldmedalit Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses – 1963. ja 1968. aastal.
Rahvusvahelised võistlused.
Kalju Liiva on kuuekordne spordiühingu Dünamo üleliiduline meister vabamaadluses.
Spordijärk - aastast 1966 vabamaadluses NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane.
Vabamaadlus

Vabamaadlus on üks kahest levinumast maadlusviisist. Erinevalt Kreeka-Rooma maadlusest tohivad võistlejad vabamaadluses haarata teineteist altpoolt vöökohta ja kasutada heidete sooritamisel ja vastase takistamiseks jalgu.
Mõlema maadlusviisi harrastajaid ühendav Rahvusvaheline Maadlusliit (FILA; Fédération Internationale de Lutte Amateur) loodi 1912. aastal. Liidul on 162 liikmesriiki.
Eestlased.
Eesti esimene olümpiavõitja vabamaadluses oli Osvald Käpp Amsterdami olümpiamängudel. Hiljem on olümpiavõitjaks tulnud Kristjan Palusalu 1936. aastal Berliinis. Medali samalt olümpialt sai ka August Neo. Eesti taasiseseisvuse aja parima koha on saanud Küllo Kõiv (7. koht 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas).
Nikolai Päts

Nikolai Päts (5. september 1871 Viljandi, Liivimaa kubermang – 29. november 1940 Viljandi) oli Eesti õigeusu vaimulik.
Elulugu.
Nikolai Päts õppis Tahkuranna apostliku õigeusu kihelkonnakoolis, Pärnu apostliku õigeusu kihelkonnakoolis ja aastatel 1884–1894 Riia Vaimulikus Seminaris.
Ta töötas seejärel kooliõpetajana Tänassilmas ja Paides (aastatel 1894–1899). Pühitsemise järel oli ta õigeusu preester Tänassilmas (1899–1904), Räpina Räpina Püha Sakariase ja Elisabeti koguduses (1904–1917) ja aastatel 1914–1918 Võru praostkonna praost. 
Nikolai Päts oli ka 1917. aastast Võru Maakonnanõukogu liige.
Aastatel 1918–1940 oli ta algul Tallinna Püha Siimeoni koguduse ja hiljem Tallinna Aleksander Nevski koguduse preester; ühtlasi oli ta 1919–1931 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Sinodi (kirikuvalitsuse) abiesimees ja 1935–1940 esimees. Ta oli ajakirja Elutõde toimetaja ning aastatel 1920–1924 Riigiraamatukogu juhataja.
Isiklikku.
Nikolai Päts sündis ehitusmeister Jakob Pätsi (1841–1909) ja Olga Tumanova (1847–1914) esimese pojana, tema vennad olid Konstantin Päts (1874–1956), Paul Päts (1876–1883), Voldemar Päts (1878–1958), Peeter Päts (1880–1942) ja õde Marianne Pung (sünd Päts; 1881–1947).
Nikolai Päts oli abielus 1899. aastast Ludmilla Tšistjakovaga (preester Nikolai Tšistjakovi tütre, kindral Nikolai Helki õega). 
Nikolai ja Ludmilla Pätsil oli viis last: Liidia Päts (1899–1920), Voldemar (Vladimir) Päts (1902–1942), Nelli Helena (Jelena) Päts (1906–1932), Theodor Päts (s 1908) ja Ludmilla Päts (s 1916).
Suure-Jaani alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Suure-Jaani alevivolinikeks (RTL 1934, 14):
Isak Weiner

Isak Weiner (24. jaanuar 1905 Tallinn – 19. jaanuar 1973 Tallinn) oli Eesti advokaat ja filatelist.
Ta õppis Berliini kaubandusülikoolis aastail 1923–24 ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas aastail 1924–1929 (lõpetas).
Aastail 1930–1939 oli ta vandeadvokaat Balduin Limbergi abi Tallinnas. Isak Weiner evakueerus Eestist 1941. aastal Nõukogude Liitu, osales Teises maailmasõjas Eesti Laskurkorpuse koosseisus, sai Kuulsuse III järgu ordeni, naasis Eestisse 1945. aastal.
Aastail 1934–1939 andis ta välja Eesti postmarkide, tervikasjade ja ajutiste postitemplite nimekirja (esimese Eesti postmarkide erikataloogi).
Ta suri aastal 1973 ja ta maeti 21. jaanuaril 1973 Rahumäele, Juudi kalmistule (Isaak Veiner'i nime all).
Mihkel Kont

Mihkel Kont (23. november 1894 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 25. oktoober 1973 Bradford, Inglismaa) oli eesti filatelist.
Ta osales Esimeses maailmasõjas, Vabadussõjas ja Teises maailmasõjas, oli Kaitseliidu Valgamaa maleva sekretär ja Valga linnavolikogu juhataja. 
Alates 1947. aastast elas ta Bradfordis Inglismaal.
Maria Magdalena Suurman

Maria Magdalena Suurman, kunstnikunimega Malle Mägi von Schultz, (28. november 1904 Räpina vald – 11. veebruar 2003) oli eesti päritolu USA muusik, helilooja ja maalikunstnik.
Suurman lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1939. aastal pianistina Artur Lemba ja lauljana 1942. aastal L. Hellat-Lemba õpilasena. Magistritöö kaitses ta Ameerika Ühendriikides Eastern Michigan Universitys muusika ja maalikunsti alal. Suurman on seni ainus väliseesti naine, kes on saanud filosoofiadoktoriks muusika alal, tema väitekiri Florida State Christian College'is käsitles eesti rahvaviiside struktuuri ja nende seost algupärase tekstiga. 
Ameerika Ühendriikide 200. aastapäeva puhul kingiti president Gerald Fordile Suurmani õlimaal "Trummar John", mis kujutas esimest teadaolevat Ameerikasse jõudnud eestlast Johan Schalbricki.
Ta oli organist, pianist, laulja ja helilooja. Tema esinemiskohtade seas on olnud Sydney, Berliin, Toronto, Buenos Aires, Hongkong, Alaska, Šveits, Kaplinn, Montreal, Tallinn, kodukoht Räpina (kontserdid 1992, 1993, 1994) ning Eesti saatkond Moskvas 1993. 92-aastaselt sai Suurmanist esimene eestlane, kes on esinenud klaveriõhtuga ÜRO peakorteris (1996). Ta esines ka New Yorgis Lincoln Centeris (1988) ja Carnegie Hallis. Elu jooksul komponeeris ta üle 60 teose, põhiliselt laule, klaveri- ja orkestripalu.
Maria Magdalena Suurmann valdas eesti, saksa, vene, inglise ja prantsuse keelt.
Uus-Rootsi

Uus-Rootsi (rootsi keeles "Nya Sverige", soome keeles "Uusi-Ruotsi," ladina keeles "Nova Svecia", inglise keeles "New Sweden") oli Rootsi kuningriigi koloonia, mis paiknes Põhja-Ameerika idaranniku Delaware'i jõel aastatel 1638–1655. 
Esimene asundus oli Fort Kristina, nüüdne Wilmington USA Delaware'i osariigis, mis nimetati emamaa kuninganna Kristiina järgi. Uus-Rootsi hõlmas osa praegusest Ameerika Ühendriikide Delaware'i, New Jersey ja Pennsylvania osariigist. Rootslaste ja paarisaja soomlase kõrval oli asunike seas ka arvukalt hollandlasi. Samuti saabusid kolooniasse Rootsi sõduritena mõned sakslased.
1654. aastal saabus laevaga Örn Uus-Rootsi ka esimene Ameerika pinnale astunud tallinlane Johan Schalbrick. Teise eestimaalasena jõudis Uus-Madalmaade halduskeskusse Martin Hoffman 1657. aastal. Mõlemad olid pärit Tallinnast.
Uus-Rootsi viimane kuberner oli Johan Risingh.
1655. aastal vallutasid Uus-Rootsi hollandlased, kes omakorda 1664. aastal alistati Suurbritannia kuningriigi kolonisaatorite poolt Uus-Inglismaalt. Pärast seda rootslaste asumaad enam ei taastatud.
Montgomery Burns

Charles Montgomery Burns (Mr. Burns) on joonissarja "Simpsonid" tegelane.
Ta on Springfieldi tuumajaama omanik ja Homer Simpsoni ülemus. Teda kujutatakse joonissarjas väga vana mehena, kuid täpne iga on sarja osades erinev. 
C. M. Burnsi isa oli kolonel Clifford Burns ja ema Daphne Burns. Burnsi väga kuulsad väljendid on "Excellent!" ja "Release the hounds!"
Mustang (täpsustus)

Mustang võib tähendada mitut asja.
Johan Schalbrick

Johan Schalbrick (ka Johann Schallbrick ja Schalburger) oli teadaolevalt esimene Ameerikasse jõudnud eestimaalane.
Schalbrick pärines Rootsi-aegsest Revalist ehk Tallinnast ja oli ametilt trummar (teistel andmetel trompetimängija), Rootsi sõjaväe ohvitser. Ta jõudis 1654. aastal Uus-Rootsisse (praeguses USA Delaware'i osariigis) Rootsi laevaga Örn ('kotkas'). Laev asus Göteborgist teele 2. veebruaril 1654 ning randus Uus-Rootsis 22. mail 1654, 350 kolonistist suri teel sadakond.
Väliseesti kunstnik Maria Magdalena Suurman kujutas teda õlimaalil, mis kingiti Ameerika Ühendriikide 200. aastapäeva puhul president Gerald Fordile. Maal asub Ann Arboris Michigani ülikooli Fordi raamatukogus.
Narva linnavolinike loend

"Siin on loetletud Narva linnavolikogu volinikke."
1921.
29. ja 30. jaanuaril 1921 valiti Narva linnavolinikeks volitustega kuni 1. jaanuar 1924:
Eesti Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Eesti Tööerakond
Majanduslik rühm
Kristlik Rahvaerakond
Vähemusrahvused
Eesti Rahvaerakond
Narva tööliste ametiühisus
1934.
14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Narva linnavolinikeks (RTL 1934, 29):
Eesti sotsialistliku tööliste partei linnavolikogu kandidaatide nimekirja järgi
Kinnisvaraomanike, väikemajaomanike ja teiste eraomandust pooldajate nimekirja järgi
Kristlikkude koguduste liidu nimekirja järgi
Majandusliidu nimekirja järgi
Narva tööliste ja töölisnõukogude ühise nimekirja järgi
Rahvusliku keskerakonna valimisliidu nimekirja järgi
Vene ja teiste vähemusrahvuste valimisliidu nimekirja järgi
Vaba ruuduga ning Eesti vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirja järgi
Narva-Jõesuu esindajad
Pärast Narva-Jõesuu liitmist Narvaga, 22. aprillil 1934, valis Narva-Jõesuu alevivolikogu Narva-Jõesuu esindajateks Narva linnavolikokku Hermann Kalmo, August Nuude, Voldemar Reimanni ja Mihkel Kuiva.
1939.
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Siseministri poolt kinnitati 7. novembril 1939 Narva linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
Kärdla alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Kärdla alevivolinikeks (RTL 1934, 30):
Sindi alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valitud Sindi alevivolinike loend pärast 6 Eesti Vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirja järgi volikogu liikmeteks valitud isiku kustutamist (RTL 1934, 29):
Adam Randalu

Adam Randalu VR I/3 (aastani 1935 Adam Bachmann; 12. mai 1890 Liiva kõrts, Püssi vald, Lüganuse kihelkond, Virumaa – 14. aprill 1966 Tallinn) oli Eesti poliitik.
Isiklikku.
Tema poeg oli õigusteadlane Hillar Randalu, tütar keeleteadlane Eeva Ahven.
Võru linnavolinike loend

"Siin on loetletud Võru linnavolikogu volinikke."
Võru linnavolikogu 1919–1920.
25. mail 1919 valiti Võru linnavolikogusse järgnevad linnavolinikud volitustega kuni 1. jaanuarini 1921.
Nimekiri nr 1
Nimekiri nr 2
Nimekiri nr 3
Nimekiri nr 4
Võru linnavolikogu 1924–1926.
8. ja 9. detsembril 1923 valiti linnavolinikud volituste kestvusega 1. jaanuarist 1924 kuni 1. jaanuarini 1927.
Võru linnavolikogu 1934–1937.
14. ja 15. jaanuaril 1934 valitud Võru Linnavolikogu linnavolinike loend pärast vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirjas valitud volinike väljaarvamist.
Ausat, õiglast ja erapooletut tööd nõuame linna kodanike üldhuvides
Eesti sotsialistlik tööliste partei
Rahvusliku keskerakonna (endiste töö-, rahva-, kristliku rahvaerakonna ja majandusrühma ühenduse) valimisliit
Üürnikkude nimekiri
Saksa-Balti erakond
Võru linnavolikogu 1939.
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti Võru linnavolikogu linnavolinikeks ning kinnitati Siseministri poolt 3. novembril 1939 järgnevad inimesed:
TU2

TU2 (vene keeles "ТУ2" Тепловоз узкоколейный) oli aastail 1955–1958 Nõukogude Liidus Kaluga masinaehitustehases toodetud kitsarööpmelise raudtee diiselvedur. 
Esimesi vedureid testiti Panevėžyses ja Pärnus. Testsõitudel saavutasid vedurid kiiruseks isegi 76 km/h, kuid viletsate teeolude tõttu enamikul kitsarööpmelistel raudteedel piirati nende töökiiruseks hiljem 50 km/h. Kokku valmis 281 vedurit. Vedureid kasutati laialdaselt nii reisi- kui ka kaubarongidel. 
Tänapäeval on üksikud TU2 vedurid kasutusel veel vaid Lätis, Leedus ja Ukrainas.
Vedureid kasutati kuni 1970. aastateni ka Eesti kitsarööpmelistel raudteedel. 
Kaht Eestis säilinud vedurit TU2 on võimalik näha Eesti Muuseumraudteel Lavassaares.
TU4

TU4 (ТУ4) oli aastail 1962–1974 Kambarka masinaehitustehases toodetud kitsarööpmelise raudtee diiselvedur.
Friedrich Uuspõld

Friedrich Uuspõld (enne eestistamist Friedrich Neuhaus; 22. juuni 1906 Tartu – 26. märts 1978) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1927 Tartu Õhtugümnaasiumi. Aastatel 1929–1931 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja 1931–1935 usuteaduskonnas. Ordineeriti 27. detsembril 1936 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1936–1938 Tudulinna Rahu koguduse vikaarõpetaja, 1938–1941 Järvakandi Peetri koguduse (asub Lellapere külas Kehtna vallas) õpetaja. Aastatel 1942–1945 oli ta Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja ja 1945–1949 Türi Püha Martini koguduse õpetaja. 1949–1961 oli ta õpetaja Nissi Maarja koguduses, pärast seda aga õpetaja Järva-Madise Püha Matteuse koguduses.