tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alannah Myles

Alannah Myles (sündinud 25. detsembril 1958) on Kanada laulja ja laulukirjutaja. Christopher Wardi ja David Tysoni lauluga "Black Velvet" võitis ta 1991. aastal parima naisrokklaulja Grammy auhinna.
Tema isa oli Kanada ringhäälingupioneer William Douglas Byles (1914–1988). Oma perekonnanime vahetas Alannah ära 19-aastaselt, pärast seda, kui oli otsustanud pühenduda meelelahutuskarjäärile.
Henrik Ingebrigtsen

Henrik Ingebrigtsen (sündinud 24. veebruaril 1991) on norra jooksja.
Tema nooremad vennad Filip ja Jakob on samuti jooksjad.
Matchbox Twenty

Matchbox Twenty (bändi tegevuse algusaegadel kasutati kirjapilti Matchbox 20) on Orlandost pärit rokkansambel. Bänd alustas tegevust 1995. aastal. Bändi kuuluvad praegu Rob Thomas (laul, klaver, rütmikitarr), Brian Yale (basskitarr) ja Paul Doucette (soolo- ja rütmikitarr, trummid, taustalaul). Varem on bändi liikmeteks olnud veel Adam Gaynor (rütmikitarr, taustalaul; 1995–2005) ja Kyle Cook (soolokitarr, taustalaul; 1995–2016).
Ansambel saavutas tuntuse oma debüütalbumiga "Yourself or Someone Like You" (1996), mida müüdi USA-s 12 plaatinaplaadi normi. Järgmine album "Mad Season" (2000) oli neljakordne ja kolmas album "More Than You Think You Are" (2002) kahekordne plaatinaalbum. Pärast pause bändi tegevuses nägi nende neljas album "North" ilmavalgust alles 2012. aastal, aga ka see jõudis Billboardi albumite edetabelis esikohale.
Petite Martinique

Petite Martinique on üks Grenadale kuuluva Carriacou ja Petite Martinique'i sõltkonna saartest. 
Petite Martinique on Carriacoust kahe kilomeetri kaugusel, 2,37 km² pindalaga saarel elab umbes 900 inimest. Petitemartiniquelased elatuvad tänapäeval peamiselt paadiehitusest, kalapüügist ja meretranspordist.
Chimamanda Ngozi Adichie

Chimamanda Ngozi Adichie (sündinud 15. septembril 1977) on Nigeeria päritolu Ameerika kirjanik ja naisõiguslane.
Chimamanda Ngozi Adichie sündis Nigeerias ja alustas seal haridusteed. Ülikooliõpinguteks sai ta stipendiumi ja siirdus Ameerika Ühendriikidesse. 
Chimamanda Ngozi Adichie on kirjutanud ja kõnelenud stereotüüpide kummutamisest kultuuriliste eelarvamuste ja Aafrika suhtes. 
Tunnustus.
Tema tööd on tunnustatud mitmete auhindadega, muu hulgas:
Ann Leckie

Ann Leckie (sündinud 2. märtsil 1966 Toledos) on ameerika ulmekirjanik ja toimetaja. 
Tema 2013. aastal ilmunud debüütromaan "Ancillary Justice" (eesti keeles "Abistav õiglus", 2015) võitis 2014. aastal parima romaani Hugo auhinna ja Nebula auhinna, Arthur C. Clarke'i auhinna ja Briti ulmeühingu auhinna. Romaani järg "Ancillary Sword" (eesti keeles "Abistav mõõk", 2016) võitis 2015. aastal Locuse auhinna.
Kirjanduslik karjäär.
Leckie kasvas üles ulmekirjanduse fännina, kuid esimesed katsed oma ulmeloomingut avaldada ebaõnnestusid. Üks esimesi sel perioodil avaldatud tekste oli ajakirjas True Confessions anonüümselt ilmunud ajalooline romantiline jutustus.
Laste sündimise (1996 ja 2000) järel koduseks jäänuna motiveeris igavus Leckiet kirjutama 2002. aastal "Abistava õigluse" esimese töövariandi. 2005. aastal osales Leckie Octavia Butleri juhendatavas Clarion Westi ulmekirjanduse töötoas, mille järel kirjutas kuue aastaga valmis romaani "Abistav õiglus". 2012. aastal sõlmis ta kirjastusega Orbit lepingu selle avaldamiseks.
Leckie on kirjutanud arvukalt lühijutte ajakirjadele Subterranean Magazine, Strange Horizons ja Realms of Fantasy. Tema lühiproosat on avaldatud sellistes aastaülevaadetes nagu Rich Hortoni toimetatav "The Year's Best Science Fiction &amp; Fantasy".
Aastatel 2010–2013 toimetas Leckie veebipõhist ulmeajakirja Giganotosaurus ning on taskuhäälingu PodCastle toimetaja. 2012–2013 oli Leckie Ameerika ulmekirjanike ühingu sekretär.
Radchi triloogia.
Leckie esikromaan, Radchi triloogia esimene raamat "Abistav õiglus" ilmus oktoobris 2013 ning pälvis nii kriitikute tunnustuse kui ka kõik olulisemad angloameerika ulmekirjanduse auhinnad. Selle peategelane on Breq, reetmise tagajärjel hävinud tähelaeva ainuke ellujäänud meeskonnaliige ning ühtlasi laeva tehisintellekti kandja, kelle eesmärk on maksta kätte oma tsivilisatsiooni valitsejale. Triloogia teine osa "Ancillary Sword" (e.k "Abistav mõõk") ilmus oktoobris 2014 ja viimane köide, "Ancillary Mercy" (e k "Abistav halastus") oktoobris 2015.
Samas universumis toimub ka lühijuttude "Night's Slow Poison" (2014) ja "She Commands Me and I Obey" (2014) tegevustik.
Demivka (Tšetšelnõki rajoon)

Demivka (ukraina keeles Демівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 1258. Pindala on 4 km².
Novoozerne (Izmajili rajoon)

Novoozerne (ukraina keeles Новоозерне) on küla Ukrainas Odessa oblastis Izmajili rajoonis. Elanike arv on 100. Pindala on 4,13 km².
Priedaine (Krāslava)

Priedaine (vanasti ka Pristana või Pristaņa) on Krāslava linna osa, mis jääb Daugava vasakule kaldale endise Kuramaa kubermangu Ilūkste kreisi aladele Sēlija etnograafilisse regiooni.
Priedaine juures asus üle Daugava viiv Pristani parv, mille juurde kujunesid käsitööliste asula ja suvilapiirkond. 1925. aastal sai sellest ametlikult küla, mis on saanud nime parve järgi. 1931. aastal nimetati see ümber Priedaineks. 1940. aastal liideti küla Krāslava linnaga. Priedaines asub katoliku kirik.
Espero

Espero oli Venemaa esimene esperantoühing, mis loodi Peterburis 1. juunil 1891. Ametlikult registreeriti ühing 24. märtsil 1892.
Espero asutajad olid valdavalt saksa nimedega isikud, teiste seas kuulus selle asutajate hulka hiljem ka ise uue tehiskeele loonud baltisakslane Edgar von Wahl. Ühingu loomise järel nimetati esperanto looja Ludwik Zamenhof selle aupresidendiks. Zamenhof saatis ühingu asutajatele ka tervitustelegrammi, milles rõõmustas Peterburi esperantistide edu üle.
Hiljem avati Espero filiaalid veel Odessas (1894/1897), Smolenskis ja Arhangelskis (1898), Habarovskis (1899), Vladivostokis (1901), Melitopolis (1903), Jaltas, Riias ja Varssavis (1904), Moskvas, Tbilisis ja Voronežis (1905) ning Doni-äärses Rostovis ja Vilniuses (1906).
Ühing tegeles esperanto propageerimisega, näiteks korraldati kirjandusvõistlusi ja levitati esperantokeelset kirjandust. 1899. aastal toimusid Peterburi ülikoolis esimest korda esperantokursused. 20. sajandi alguses tabas ühingut mõningane mõõnaperiood, pärast seda hakati 1905. aastal välja andma ühingu häälekandjat Ruslanda Esperantisto.
Kivi-Vigala raamatukogu

Kivi-Vigala raamatukogu on rahvaraamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kivi-Vigala külas Lasteaia tn. 3.
Kivi-Vigala raamatukogu asutati 1945. aastal, tööd alustas raamatukogu 1. novembril 1946. aastal.
Kivi-Vigala Raamatukogu asub Kivi-Vigala külas tervisekeskuse ja lasteaiaga ühes majas. Lisaks raamatute ja perioodika laenutamisele ning kohalkasutamisele saab kasutada avatud internetipunkti teenust.
Raamatukogu kasutab e-kataloogi RIKS.
Monique Ohsan Bellepeau

Agnès Monique Ohsan Bellepeau (sündinud 1942. aastal) on Mauritiuse poliitik ja endine ajakirjanik.
Bellepeau oli aastatel 2010–2016 Mauritiuse asepresident. Sellel ametikohal oli ta kahel korral ka presidendi kohusetäitja: esimest korda 31. märtsist kuni 21. juulini 2012 pärast Anerood Jugnauthi tagasiastumist ja teist korda 29. maist 5. juunini 2015 pärast Rajkeswur Purryagi tagasiastumist.
Yassmin Abdel-Magied

Yassmin Abdel-Magied (sündinud 3. märtsil 1991) on Sudaani päritolu insener, autor, meediakommentaator ja kodanikuaktivist. 
Ta on nõustanud kohalikke ja riigi tasemel institutsioone Austraalias.
Yassmin Abdel-Magied on sündinud Sudaanis ja kasvanud Austraalias. Ta on muslim ning Austraalia ühingu Youth Without Borders asutaja. 
"Yassmin's Story" on raamat Yassmin Abdel-Magied' elust ja ametist ning tööst Austraalia nafta- ja gaasiväljadel.
Yassmin Abdel-Magied on saatejuht Austraalia telesaates "Australia Wide" ning ta teeb Vormel 1 teemadel taskuhäälingusaadet "Motor Mouth" koos Michael Lamonatoga.
TEDxSouthBank ettekanne "What does my headscarf mean to you?" ("Mida minu pearätt teie jaoks tähendab?") arutleb teadvustamata stereotüüpide teemat ja nende kummutamist Yassmin Abdel-Magiedi enda elukäigu näitel.
Marina Ladõnina

Marina Ladõnina (vene Марина Алексеевна Ладынина; 24. juuni 1908 Skotinino, Smolensk – 10. märts 2003 Moskva ) oli vene filmi- ja teatrinäitleja. 
Marina Ladõnina oli omaaegse filmitööstuse säravaim täht koos Ljubov Orlovaga. 1936. aastal tutvus ta režissöör Ivan Põrjeviga, kes uue armastuse nimel jättis maha oma senise perekonna. 1936. aastal nad abiellusid, kuid elu kujunes keeruliseks ja 1954. aastal abielu lahutati. 
Marina Ladõnina oli väga populaarne. Pärast Põrjevist lahutamist ta filmides enam ei mänginud. Põhjuste osas täit selgust pole. Arvati, et Põrjev takistas Ladõnina filmidesse võtmist või et teda kui "Põrjevi näitlejat" ei söandatud mujal rakendada või et Ladõnina ise soovis vaatajate mällu jääda noore ja kaunina. Mõnda aega andis ta kontserte, kuid viimastel eluaastatel taandus ta avalikust elust.
Marina Ladõnina pälvis viis Stalini preemiat ja muid autasusid. 1950. aastal anti talle NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus. 
Filme.
Marina Ladõnina alustas karjääri Ivan Põrjevi muusikalistes komöödiates nagu Ljubov Orlovagi. Paljudele neist filmidest oli kirjutanud muusika Issaak Dunajevski ning mitmed laulud said väga populaarseks.
Allan Hmelnitski

Allan Hmelnitski (sündinud 29. novembril 1967) on eesti muusik ja karikaturist.
Ta on lõpetanud Tartu Kunstikooli skulptuuri erialal 1987. aastal.
Muusika.
Mängib kitarri ansamblites Röövel Ööbik ja Una Bomba. Loonud muusikalist tausta Rühm T "performance"itele.
Kunst.
Karikatuur ja koomiks.
Tema esimesed avaldatud karikatuurid ja koomiksid ilmusid 1993. aastal Hommikulehes. Seejärel on tema karikatuure avaldatud väljaannetes Postimees Extra, KesKus, Maag, Võitlev Sõna, Nelli Teataja ja Noorus. Oma karikatuuridel on kasutanud pseudonüüme A. Habib ja M. Saba. Postimehes on koos Mart Juurega avaldanud paariskarikatuure.
Andi Meister

Andi Meister (17. november 1938 Lüganuse – 16. august 2025) oli Eesti insener ja poliitik.
1962. aastal lõpetas Meister Tallinna Polütehnilise Instituudi liiklusteede ja sillaehituse insenerina. Hiljem töötas ta Kohtla-Järve maanteedevalitsuses ning seejärel Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi juures. 
Meister liitus Eesti iseseisvusliikumisega, ta oli ERSP liige. 1990–1992 juhtis ta Transpordi- ja Sideministeeriumi avalike suhete osakonda ning seejärel töötas ta lühikest aega Eesti Riigikantseleis, olles peaminister Tiit Vähi abi. 
1992–1994 oli Meister Mart Laari esimese valitsuse teede- ja sideminister ning jätkas samas ametis ka Andres Tarandi valitsuses (1994–1995). 
28. septembril 1994 toimus Estonia katastroof ning Meister määrati õnnetuse järel Eesti-Soome-Rootsi uurimiskomisjoni juhiks; selles ametis oli ta kuni 1996. aastani. Pärast ametist lahkumist avaldas ta 1997. aastal raamatu "Lõpetamata logiraamat: Mayday Estonia III", mis sisaldab tema isiklikke seisukohti ja mõtteid seoses laevahukuga.
2009. aastal avaldas Meister romaani "Valgus olematus aknas", mille käsikiri valmis juba 1987. aastaks. Samuti on Meister tegelenud Lüganuse piirkonna ajaloo uurimisega.
Andi Meister suri 16. augustil 2025.
Emiteerimistulu

Emiteerimistulu on tulu, mille emitent ehk raha väljaandja (näiteks keskpank või riigikassa) teenib raha nimiväärtuse ja raha valmistamiseks kasutatud materjalide väärtuse vahena.
1- ja 2-sendiste euromüntide emiteerimistulu on negatiivne.
Semiotext(e)

Semiotext(e) on kirjastus Ameerika Ühendriikides.
Kirjastuse asutas aastal 1974 Sylvère Lotringer. Kõigepealt kirjastati seal samanimelist ajakirja, hiljem raamatusarju. Peamiseks temaatikaks on poliitiline semiootika. 
Kirjastus levitab oma väljaandeid kirjastuse MIT Press kaudu.
MIT Press

MIT Press on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi akadeemiline kirjastus.
Kirjastus on asutatud 1932. aastal ning asub Ameerika Ühendriikides Cambridge'is.
MacArthuri stipendium

MacArthuri stipendium (inglise keeles "MacArthur Fellows Program") on USA heategevusfondi MacArthuri fondi iga-aastane stipendium, mida jagatakse tavaliselt 20–30 USA kodanikule või USA residendile, kes näitavad üles silmapaistvaid saavutusi mistahes valdkonnas ja omavad seejuures potentsiaali viljakaks pikaajaliseks loominguliseks tööks. 
Vanuselised piirangud puuduvad. Stipendiumi summa on 625 000 $. Summa antakse kätte viie aasta jooksul kvartaalsete osamakstena. Erinevalt Guggenheimi stipendiumist, taotlusi MacArthuri stipendiumi saamiseks vastu ei võeta.
Esimesed stipendiumid jagati välja 1981. aastal. Eestlastest on MacArthuri stipendiumi saanud 1984. aastal Alar Toomre. Tollal oli stipendiumi summa väiksem (Toomre sai viie aasta jooksul 230 000 $).
Baaba-Jagaa

Baaba-Jagaa (vene Баба-яга) on üleloomulik olend vene ja teistes slaavi muinasjuttudes, kes ilmub õudse väljanägemisega inimsööjast nõiana. Ta liigub ringi uhmris, hoides käes uhmrinuia. Ta elab sügaval metsas kanajalgadel või ühel kanajalal seisvas palkmajas. Ta kehastab mõnikord emalikku rolli ning seostub metsloomadega. Vladimir Propp määratleb teda oma muinasjutumorfoloogias kas kahjuri või kinkijana. Ta võib neid, kes temaga kohtuvad nii takistada kui aidata.
Esimene kirjalik viide Baaba-Jagaale on 1755. aastal ilmunud Mihhail Lomonossovi Vene grammatikas ("Rossiiskaja grammatika"), kus teda mainitakse kahel korral teiste vene muinasjututegelaste seas.
Mõnedes muinasjuttudes esineb Baaba-Jagaa kolme õena, kes kannavad sama nime.
Lääneslaavlastel kannab sarnane tegelane nime Ježibaba.
Soodesõda

Soodesõda ehk soosõda oli vastasseis Moskva maaparandajate ja Eesti haritlaskonna vahel, mis lõppes 30 sookaitseala moodustamisega 1981. aastal.
Ülari

Ülari on eesti mehenimi.
Nime Ülari nimepäev on 1. september.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Ülari Eestis 144 mehel.
Spandau Ballet

Spandau Ballet () on 1979. aastal tegevust alustanud uusromantistlik Inglise ansambel. Bändi klassikalisse koosseisu kuuluvad kitarristid Gary ja Martin Kemp, laulja Tony Hadley, saksofonist Steve Norman ja trummar John Keeble. Veel on bändis olnud bassimängijad Michael Ellison ja Richard Miller. Spandau Ballet' tuntuimad laulud on "True", "Gold", "Chant No. 1", "Only When You Leave" ja "Lifeline".
Riiul

Riiul on vertikaalpinna külge kinnitatud alus või iseseisev seadis riiulilaudade ehk laudidega, kuhu saab paigutada asju, nt raamatuid (raamaturiiul).
Raamaturiiul

Raamaturiiul on riiul, kuhu saab paigutada raamatuid või muid trükiseid.
Väike õuduste pood (muusikal)

"Väike õuduste pood" (inglise "Little Shop of Horrors") on muusikal, mille muusika on kirjutanud Alan Menken ja libreto Howard Ashman. Muusikali aluseks on 1960. aasta samanimeline õudusfilm. Muusikal kanti esimest korda ette 6. mail 1982 New Yorgis.
Muusikali on lavastatud ka Eestis, 2000. ja 2001. aastal Eesti Draamateatris. Peaosades olid Audreyna Kleer Maibaum (hiljem Hanna-Liina Võsa) ja Seymourina Jakko Maltis. Veel näitlesid Mait Malmsten (Mushnik), Kaire Vilgats (Crystal) jt.
Fatma Betül Sayan Kaya

Fatma Betül Sayan Kaya (sündinud 31. jaanuaril 1981 Fatihi ringkonnas İstanbuli provintsis) on Türgi poliitik. Ta oli 24. maist 2016 kuni 10. juulini 2018 Türgi perekonna- ja sotsiaalminister Binali Yıldırımi valitsuses, olles ainuke naine praeguses valitsuses.
Ta õppis algkoolis Fatihis ja gümnaasiumi Beyoğlus. Seejärel lõpetas ta Bilkenti Ülikooli arvutiinsenerina. Arstiteaduse doktoriväitekirja tegi ta rinnavähi termograafia alal New Yorgis. Lisaks lõpetas ta Istanbuli Ülikooli arstiteaduskonna.
Ta on Türgi Suure Rahvuskogu liige (Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas). Ta kandideeris Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks 2015. aasta Türgi parlamendivalimistel, kuid ta ei osutunud valituks. Küll osutus ta valituks novembris toimunud 2015. aasta Türgi erakorralised parlamendivalimistel.
Isiklikku.
Ta on abielus ja kahe lapse ema.
Hõlmikpuulised

Hõlmikpuulised ("Ginkgoaceae") on hõlmikpuutaimede sugukond.
Hõlmikpuulised on maailmas kasvanud juba 280 miljonit aastat tagasi, enamik perekondi on välja surnud. Nüüdisajal kasvavatest taimedest liigitatakse sugukonda taimeperekond hõlmikpuu koos selle ainsa liigi hõlmikpuuga ("Ginkgo biloba" L.).
Ellen Meiksins Wood

Ellen Meiksins Wood (sündinud Ellen Meiksins, 12. aprill 1942 – 14. jaanuar 2016) oli Läti päritolu marksistlik Ameerika ajaloolane.
Wood sündis New Yorgis juudi soost Läti pagulaste peres ning kasvas üles Euroopas ja USAs. 1962. aastal lõpetas ta California ülikooli Berkeleys slaavi keelte erialal, mille järel õppis California ülikoolis Los Angeleses politoloogiat, kaitstes 1970. aastal samas doktorikraadi. Aastatel 1967–1996 õpetas ta Torontos Yorki ülikoolis politoloogiat.
Perry Anderson

Perry Anderson (õieti Francis Roy Peregrine Anderson; sündinud 11. septembril 1938 Londonis) on briti ajaloolane ja marksistlik publitsist. Tema erialaks on mõtteajalugu; poliitilistelt vaadetelt seostatakse teda uusvasakpoolsuse Lääne marksismiga. 
Inglise-iiri suguvõsast pärit Perry Anderson on õppinud ajalugu Etoni kolledžis ja Oxfordi Ülikooli Worcesteri kolledžis.
Alates 1962. aastast töötas Anderson Ühendkuningriigis välja antava ühiskondlik-poliitilise ajakirja New Left Review toimetajana; sel perioodil pidas ta ajakirjanikuametit kakskümmend aastat. 
1980. aastatel alustas ta õppejõukarjääri New Yorgis New School for Social Researchis. 2000. aastal naasis ta veidi rohkem kui kolmeks aastaks ajakirja New Left Review toimetusse. Pärast sealt pensionile jäämist kuulub ta sama ajakirja toimetuskolleegiumi. 
2019. aastast on ta aga USA California ülikooli Los Angeleses teadustööle spetsialiseerunud ajaloo ja sotsioloogia professor. 
Ta on politoloog Benedict Andersoni (1936–2015) vend.
Academia pro Interlingua – Discussiones

Academia pro Interlingua – Discussiones (õigupoolest Discussiones) oli tehiskeelte propageerimiseks loodud organisatsiooni Academia pro Interlingua ajakiri, mis ilmus alates augustist 1909 ja oli organisatsiooni häälekandja kuni 1913. aastani.
Ajakirja toimetaja oli Itaalia matemaatik Giuseppe Peano. Ajakiri kujunes tema loodud keele latino sine flexione propageerijaks ja samal ajal ido nõrgestajaks.
Kiviloo Nõiakivi

Nõiakivi (ka "Rahakivi") on rändrahn Raasiku vallas Kivilool. Rahnu ümbermõõt on 20 m ja kõrgus 3 m.
Pyhäntä vald

Pyhäntä on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 1587. Pindala on 810,7 km².
Naabervallad on Kajaani linn, Kiuruvesi linn, Kärsämäki vald, Pyhäjärvi linn, Siikalatva vald ja Vieremä vald.
Mantissa Plantarum Altera

"Mantissa Plantarum Altera" (lühend. Mant. Pl. Alt.) on botaaniliste kirjeldustega teos, mille toimetajaks on Rootsi loodusteadlane Carl von Linné. See ilmus trükis 1771. aastal.
"Mantissa Plantarum Altera" oli järg 1767. aastal avaldatud "Mantissa Plantarumi" "Systema Naturae" 12. trüki lisale.
Osade autorite arvates on teoses ka vähemalt üks viga.
Saksa loodusteadlane Engelbert Kämpfer (ka Kaempfer) kirjeldas hõlmikpuud teoses "Amoenitates Exoticae" (1712). Linné olevat oma teaduslikul nimepanekul toetunud tema kirjeldustele ja muutes "Ginkyô" "Ginkgo"'ks, eksis ta jaapani keele osas.(Hegi, 1981; Masing, 1986; viidanud Sander, Elliku ja Paivel, 5:1990)
Saksa botaanik ja paleobotaanik Karl Mägdefrau (8. veebruar 1907 – 1. veebruar 1999) proovis oma teoses "Paläobiologie der Pflanzen" (1942) taastada algse "Ginkyô".
Tsiviilehitus

Tsiviilehitus on insener-tehniline valdkond, milles tegeletakse projekteerimise, ehitamise ja hooldustöödega, mis hõlmavad tee-, silla-, kanali-, tammi- ja hoonete ehitust. Tsiviilehitus on traditsiooniliselt jagatud mitmeks allerialaks.
Tsiviilehituse ajalugu.
Tsiviilehituse teadaolev algus oli 4. ja 3. aastatuhandel eKr Vana-Egiptuses, Induse kultuuris ja Mesopotaamias.
Insenere ja arhitekte hakati ehituses eristama alles uusajal. Varem nimetati sama ametit mõlema nimetusega, sõnakasutus oli eri kohtades erinev.
LA Klaverikool

LA Klaverikool on Tallinnas Kadriorus asuv eramuusikakool, mis on spetsialiseerunud klaveriõppele.
Klaverikool tegutseb ka Haabneeme koolis (Viimsi vald, Harjumaa) ning Peetri lasteaed-põhikoolis (Rae vald, Harjumaa). 
LA Klaverikool pakub klaveriõpet nii rühma- kui ka eratundides. Klaveri rühmatundides õpivad 4–11-aastased lapsed ning õpe toimub 5–8-liikmelistes rühmades. Klaveri eratundides õpivad lapsed ja täiskasvanud. 
Projektid õpilastega.
2014. aasta jõuludeks valmis klaverikooli esimene muusikaalbum, kuhu salvestati nii õpilaste kui ka õpetajate omaloomingut.
Kevaditi toimub klaverikooli kevadkontsert, kus esinevad õpilased ja õpetajad nii üksi kui ka väiksemate koosseisudena. 
Juhtkond.
Klaverikooli asutaja ja direktor on Reet Lantson.
America (ansambel)

America on rokkansambel, mille moodustasid 1970. aastal Londonis multiinstrumentalistid Dewey Bunnell, Dan Peek ja Gerry Beckley. 
Bändi liikmed tutvusid, kui nende vanemad olid Ameerika Ühendriikide õhujõudude teenistuses. Dan Peek lahkus bändist 1977. aastal. Ülejäänud liikmed musitseerivad koos tänini, kuigi bändi hiilgeajad jäävad kolmekesi tegutsemise aega.
Ansambel on andnud välja 16 stuudioalbumit, 4 kontsertalbumit ja 7 kogumikku. Bändil on olnud kaks Billboardi edetabeli esikohale jõudnud singlit: "A Horse with No Name" (1972) ja "Sister Golden Hair" (1975). Tuntud on ka "I Need You", "Ventura Highway", "Don't Cross the River", "Tin Man" ja "Lonely People". 1972. aastal pälvis bänd parima uustulnuka Grammy auhinna. Bändil on oma täht Hollywoodi kuulsuste alleel.
Haverford

Haverford oli algselt ameerika transatlantiline ookeaniliinilaev, mille tellis 1901. aastal laevakompanii American Line. 
Esimese maailmasõja ajal kasutati Haverfordi sõjaväe transpordilaevana Põhja-Atlandi ookeanil. Pärast sõda ostis selle aurulaeva Suurbritannia laevakompanii White Star Line, mil see hakkas teenindama Liverpool – Philadelphia liini ja seejärel Hamburg – New York liini. Laevale jäeti alles tema algupärane nimi, kuigi üldiselt olid White Star Line'i laevade nimed -"ic" lõpuga. Laev lõpetas tegevuse 1924. aastal ja lammutati 1925. aastal.
Homeric

Homeric (prefiksiga RMS – 'kuninglik postiaurik') oli aurulaev, mis lasti algselt 1913. aastal vette nime Columbus all. See ehitati laevakompanii Norddeutscher Lloyd jaoks F. Schichau laevatehases Gdański linnas Poolas.
Columbus loovutati 1919. aastal saksa sõjareparatsioonina Suurbritanniale. Kui laev müüdi 1920. aastal White Star Line'ile, sai selle nimeks Homeric. Tema sõsarlaev Hindenburg jäi endiselt saksa omandisse ja nimetati omakorda ümber Columbuseks. Homericut haldas White Star Line aastail 1922–1935.
Ettevõtlusvorm

 
Ettevõtlusvormid (company forms) - 
Ettevõtlusvorme kasutatakse, et ettevõtet teostada ja eristada. Levinumad vormid on osaühing (OÜ) ja aktsiaselts (AS). OÜ-d eelistab suurem osa ettevõtjatest, sest sellel on väiksem stardikapitali nõue.
Kõik ettevõtlusvormid registreeritakse Maksu- ja tolliametis või Äriregistris. 
Füüsilisest isikust ettevõtja (FIE)
- Isik, kes teenib ise endale sissetulekut ja ei tööta mõnele teisele ettevõttele või ei ole selle juht. FIE vastutab kohustuste eest täielikult oma varaga. Algkapital puudub. 
Osaühing (OÜ)
- Äriühing, mille osakapital on määratud asutamislepinguga. Kõige sobilikum mikro-, väike- või keskmise suurusega ettevõtte loomiseks. Algkapital puudub.
Aktsiaselts (AS)
- Äriühing, kus ettevõtte kapital on eraldi osanike kapitalist. AS tuleb registreerida juriidiliselt notari kaudu. Algkapital AS-i asutamisel on 25 000 eurot. Osanik ei vastuta isiklikult kohustuste eest. 
Täisühing (TÜ)
- Äriühing, mille osanikuks on füüsiline või juriidiline isik, aga mitte riik või kohalik omavalitsus. TÜ-l on vähemalt kaks osanikku, kes vastutavad võrdselt ühingu kohustuste eest oma varaga. Sissemakse suurus määratakse ühingulepinguga. 
Usaldusühing (UÜ)
- Äriühing, milles kaks või enam isikut tegutsevad ühise ärinime all. Osanikuks ei saa olla riik või kohalik omavalitsus. Üks osanikest vastutab täielikult kogu oma varaga ja teine sissemakse ulatuses. Sissemakse suurus määratakse ühingulepinguga
Tulundusühistu (TÜ)
- Äriühing, mille eesmärk on ühise majandustegevuse kaudu toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve. Algkapital ühistu alustamiseks on 2500 eurot. Osanik ei vastuta ise ühistu kohustuste eest, kui pole kokkulepitud teisiti. 
Mittetulundusühing (MTÜ)
- Vabatahtlik ühendus, mille eesmärk pole majandustegevuse kaudu tulu saamine. Tegutsetakse avalikkuse huvisid silmas pidades. MTÜ-l peab olema vähemalt kaks liiget, kelle kohustused määratakse põhikirjaga.
MacArthuri fond

 
John D. ja Catherine T. MacArthuri Fond, ka MacArthuri fond, on 
USA heategevusfond peakorteriga Chicagos. 
Fondi asutasid 1970. aastal ärimees ja filantroop John D. MacArthur (1897–1978) ja tema abikaasa Catherine T. MacArthur. John MacArthur, ameerika rikkamaid inimesi (tema varandust hinnati miljardile dollarile), pärandas 90% oma varast fondile. 
Fondi esimesse juhatusse kuulus ka Jonas Salk.
1981. aastal hakkas fond välja andma MacArthuri stipendiume.
Hugo Martin Maasikas

Hugo Martin Maasikas (sündinud 20. oktoobril 1990), tuntud ka kui Whogaux, on eesti elektroonilise muusika looja. Ta kuulub ansambli Cartoon koosseisu. Kuulub koos Kris-Evan Sädega kollektiivi Wateva.
Aastal 2010 lõpetas ta Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi.
Aastal 2017 osales ta lauluvõistlusel Eesti Laul 2017 ning saavutas seal koos Karl Kristjan Kingi ja Maian Lombiga 4. koha lauluga "Have You Now".
Joel

Joel on mehenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Joel 578 mehel. Joel on Eestis populaarsuselt 248. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Joel vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,42 ning Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,94. Joel oli keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus oli 35).
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Joel 622 mehel. Joel oli populaarsuselt 255. mehenimi.
Janek

Janek on poola päritolu mehenimi, mis on Eestis kodunenud.
1. jaanuari 2025 seisuga oli Eestis eesnimi Janek 2472 mehel. Janek on Eestis populaarsuselt 62. mehenimi. Janek oli keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus oli 48).
Kõige populaarsem oli eesnimi Janek vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 79,97 ning Põlva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 36,11.
Nime Janek nimepäev on 24. juuni.
Kaimar

Kaimar on eesti mehenimi.
Nime Kaimar nimepäev on 3. november.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Kaimar Eestis 228 mehel.
Liivo

Liivo on eesti mehenimi.
Liivo nimepäev on 11. mai.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Liivo Eestis 61 mehel.
Marek

Marek on lääneslaavi päritolu mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Marek 3002 mehel. Marek on Eestis levikult 46. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Marek vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 79,1 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 39,74. Marek oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 40).
Anneli Merelaid

Anneli Merelaid (sünd. 1966) on eesti muusik, organist.
Õppinud Tallinna 22. Keskkooli juures asuvas muusikaklassis klaverit õpetaja Arda Elsoni juures, Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikapedagoogikat ja klaverit (prof. Karl Sillakivi juures).
Orelit õppinud prof. Rolf Uusväli juures ning lõpetanud Tallinna Kirikumuusikakooli oreli ja koorijuhtimise erialal.
Anneli Merelaid töötab Rannamõisa kiriku organistina. Varem olnud Keila ja Harju-Madise kiriku organist, esinenud kontsertorganistina Tallinna Püha Vaimu, Kaarli, Peeter-Pauli, Suure-Jaani, Viljandi Pauluse ja Jaani, Paldiski, Keila, Tapa, Nissi, Jüri, Saku, Randvere, Hageri ja paljudes teistes kirikutes.
Musitseerinud kontsertidel koos erinevate muusikutega - tšellist Eve Saare, viiuldaja Meelis Vahari, pianist Kirill Lissijenkoga, saatnud organisti ja pianistina paljusid lauljaid: sopranid Arete Kerge (Teemets), Eve Randkivi, Merje Topkin, Varju Kynz, metsosopran Elina Avotina (Läti), baritonid Kristians Krievans (Läti), Harald Weiler, tenor Dainis Kalnacs (Läti) jt.
Osalenud heategevusprojektides ja esinenud heategevuskontsertidel, millega on kogutud raha Tallinna Vaimse Tervise keskusele valgusteraapialampide soetamiseks (kontserdisari Valgus toob rõõmu 2018. aastal), Eesti sakraalhoonete renoveerimise ja orelite taastamise või korrashoiu toetuseks.
2019. aasta suvel andis Anneli Merelaid koos bariton Harald Weileriga 24 heategevuskontserti Eesti kirikutes, millega koguti annetusi Türi koolipoisi Rasmus Juhansoni taastusravi toetuseks (Järva Teataja). Kontsertsarjas astuvad üles ka organist Anne Jalakas, sopran Ragne Saul, sopran Merje Parts, sopran Eve Randkivi, sopran Helle-Moonika Helme jt muusikud. (Virumaa Teataja), (Tapa vald)
Anneli Merelaid esineb heategevuse korras regulaarselt eakate keskustes ja vanadekodudes.
Grant Cardone

Grant Cardone (sündinud 21. märtsil 1958 Louisiana osariigis Lake Charlesis) on USA eneseabiraamatute autor, motivatsioonikõneleja, kinnisvarainvestor ja müügiõpetaja.
Grant Cardone'il on üle 4000 kinnisvaraobjekti koguväärtusega üle 1.8 miljardi USA dollari.
Noorpõlv ja õpingud.
Grant Cardone sündis Lake Charlesis, Louisiana osariigis Curtis Louis Cardone ja Concetta Neil Cardone viiest lapsest neljandana. Tal on kaksikvend Gray Cardone. Isa suri veebruaris 1968 ja ema suri mais 2009. 
Ta lõpetas 1976 LaGrange'i Keskkooli Lake Charlesis 1976. aastal. Aastatel 1976–1981 õppis ta ülikoolis McNeese State University, mille ta lõpetas bakalaureusekraadiga raamatupidamise alal. 
Cardone otsustas hakata tegelema raamatupidamise asemel automüügiga.
Töökäik.
Grant Cardone tahtis saada parimaks müügimeheks.
Enne 25-aastaseks saamist oli ta sõltuvuses kokaiinist ja teistest narkootikumidest ning alkoholist. Ta sai sellest üle tänu sellele, et ema andis talle 1000 dollarit laenu, mille eest ta ostis müügikoolituse kassette. Ta otsustas muuta oma elu, omandades müügikunsti.
1987. aastal kolis Cardone Chicagosse, kus ta asus tööle müügikoolitusfirmas. Töö tõttu reisis ta mööda USA-d ringi ja elas paljudes linnades. Ta elas mõnda aega kodulinnas Lake Charlesis ja seejärel viis aastat Houstonis. Seejärel elas ta 12 aastat La Jollas California osariigis. Lõpuks asus ta elama Los Angelesse.
2012. aasta lõpus viis Cardone oma kontorid Californiast Miami Beachi.
Pärast ülikooli hakkas Cardone tegelema autode müügiga. 
Mõnda aega oli ta ettevõtte Freedom Motorsports Group Inc tegevjuht. 
2010. aasta lõpus hakkas Cardone koos ettevõttega Atlas Media Corp. tootma National Geographic Channelile tõsielusarja "Turnaround King".
Cardone omad ja opereerib mitmes firmas, nagu näiteks: Cardone Acquisitions, Cardone Enterprises ja The Cardone Group.
Samuti omab ta kinnisvaraportfooliot Ameerika Ühendriikides, mille arvatav väärtus on 450 miljoni dollari ümbruses.
Cardone on seitsme raamatu autor: "Sell To Survive" (2008), "The Closer’s Survival Guide" (2009), "If You’re Not First, You’re Last" (2010), "The 10X Rule" (2011), "Sell or be Sold" (2012), "The Millionaire Booklet" (2016) ning "Be Obsessed or Be Average" (2016).
29. novembril 2016 nimetas ajakiri Forbes Cardone’i parimaks turu mõjutajaks, keda jälgida 2017. aastal.
Isiklikku.
Cardone kuulub Saientoloogia Kirikusse. 
Aastal 2006 toetas ta oma firma Freedom Motorsports Group Inc. kaudu NASCARi-sõitjaid. 
Cardone on abielus Elena Lyonsiga. Neil on kaks tütart. Tütred Sabrina ja Scarlett sündisid, kui isa oli üle neljakümne aastane.
Arabic (laev 1908)

Arabic oli ookeaniliinilaev, mis nimega "Berlin" lasti vette 7. novembril 1908.
See ehitati A. G. Weseri laevatehases Saksamaal. See tegi oma esimese reisi 1. mail 1909 New Yorgist Genovasse ja Bremerhavenisse.
Aluse brutoregistertonnaaž oli 16 786 tonni.
1914. septembris muudeti laev esimese maailmasõja tõttu imperiaalse saksa mereväe miiniveeskajast abiristlejaks. Pärast sõda 1920. aastal ostis aluse laevakompanii White Star Line, mis muutis ka laeva nime vastavalt SS Arabicuks. Laev hakkas opereerima liinil Southampton – New York, hiljem reisis Vahemerest New Yorki. 1924. aastal alustas see liinireise Hamburgi ja New Yorgi vahel. 1926. aastal võttis opereerimise üle laevakompanii Red Star Line. 1931. aastal müüdi see vanametalliks ning purustati Genovas.
Poland (laev)

Poland oli ookeaniliinilaev mahutavusega 8282 brutoregistertonni. Ta valmis 1892. aastal "Victoria" nime all laevakompanii Leyland Line jaoks.
1898. aastal ostis laeva Atlantic Transport Line ja nimetas selle ümber "Manitouks". 1921. aastal müüdi see Red Star Line'ile ja nimetati ümber "Polandiks". Aastal 1922 müüdi see edasi White Star Line'ile, mille all oli see kuni 1925. aastani, mil see müüdi uuesti ja nimetati ümber "Natale"iks. Pärast seda purustati see vanametallina Itaalias.
James Edward Smith

Sir James Edward Smith (2. detsember 1759 Norwich – 17. märts 1828) oli Briti botaanik, Linné Ühingu asutaja.
Tema autorilühend on "Sm."
Haridus- ja töökäik.
J. E. Smith alustas meditsiiniõpinguid Edinburghi Ülikoolis 1777. aastal. alates 1783. aastast töötas ta Londonis arstina ja jätkas oma botaanikaõpinguid Londoni Ülikoolis. Seal olid tema õpetajateks John Hunter ja William Pitcairn (1711–1791).
Smith ja Joseph Banks asutasid Linné Ühingu ("Linnean Society of London"). (Rootsi looduseuurija Carl von Linné järgi). 1784. aastal ostis J. E. Smith 900 Inglise kuldmündi eest Linné herbaariumi, zooloogiakogud jm. Smith oli seltsi esimene president (juhtis seltsi aastail 1788–1828).
6. detsembril 1796 esines Smith Linné Ühingu ees ettekandega "XXVII. Characters of a new Genus of Plants named SALISBURIA", milles pakkus välja uue taimeperekonna nime "Salisburia" (Linne süsteemis hõlmikpuu "Ginkgo") Richard Anthony Salisbury auks.
1797. valiti ta Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldina liikmeks.
Tema auks on nimetatud taimeperekond "Smithia" Aiton.
Isiklikku.
Smith abiellus Pleasance Reeve'ga (11. mai 1773 – 3. veebruar 1877) 1. märtsil 1796. Lapsi neil ei olnud.
Kasciukovičy

Kasciukovičy (transkribeerituna Kastsjukovitšõ, poola keeles "Kościukowicze" või "Kostiukowicze", leedu keeles "Kasciukovičai" või "Kosciukovičai") on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Kasciukovičy rajooni halduskeskus. Kasciukovičy asub Mahiloŭ linnast 160 kilomeetri kaugusel Žaduńka jõe kaldal, Orša ja Unetša vahelise raudtee ääres.
Haridust annavad neli keskkooli, põhikool, kunstikool ja spordikool. Linnas on laste loomingu maja ja noorte naturalistide keskus, seal asub ka rajooni kultuurikeskus. Kasciukovičys töödeldakse lina ja puitu, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale (tsementi), leiba ja likööri ning antakse välja rajoonilehte «Голас Касьцюкоўшчыны».
Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum ja vanalinn. Kasciukovičy on Dietzenbachi sõpruslinn.
Ajalugu.
Küla nimega Касьцюкова on kirjalikes allikates mainitud esimest korda 28. augustil 1508. Küla oli Mstsisłavi vojevoodkonna koosseisus. Aastal 1730 oli seal 35 suitsu. Aastal 1739 sai külast Minski linna kodanikule J. Ivanovskile kuuluv alev, kus asus kaks õigeusu kirikut. 
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Toona kuulus see Ciechanowieckitele. Aastal 1784 asus alevis frantsisklaste kloostri juures ka katoliku kirik. Aastal 1826 avati alevis maakonnakool, samuti peeti alevis hobuselaatasid. Aastal 1880 asus alevis apteek, seal tegutses seitse nahatöötlemise töökoda, alevis asusid õigeusu kirik ja sünagoog, kaks korda aastas peeti seal laata. Alevi 1869 elanikust 1196 olid juudid. Aastal 1897 asus alevis vesiveski, seal oli kolm sissesõiduhoovi ja kolm kõrtsi, alevis asus viis sepikoda.
Aastal 1924 läks Kasciukovičy Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1931 rajati sinna linakombinaat ja trükikoda, järgmisel aastal aga õlipressimisvabrik. 27. septembril 1938 sai alevist linn. Teise maailmasõja eel elas seal 1181 juuti. Novembris 1931 hukati neist 350, hukkamised toimusid ka 3. septembril 1942 ning märtsis ja aprillis 1943.
Kärsämäki vald

Kärsämäki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Pindala on 700,9 km². Elanike arv on 2016. aasta seisuga 2656.
Naabervallad on Haapajärvi linn, Haapavesi linn, Pyhäjärvi linn, Pyhäntä vald ja Siikalatva vald.
Kabaree (muusikal)

"Kabaree" (originaalpealkiri "Cabaret") on muusikal, millele muusika autor John Kander ja laulutekstide autor Fred Ebb. Muusikal põhineb John Van Druteni näidendil "I Am a Camera" (1951), mille aluseks on omakorda Christopher Isherwoodi lühinovell "Goodbye to Berlin" (1939).
Muusikal kanti esimest korda ette 20. novembril 1966 New Yorgis Broadwayl.
Muusikali on ette kantud ka Eestis, viimati rahvusooperis Estonia 2025. aastal.
1972. aastal valmis muusikali põhjal samanimeline film.
Cabaret

Cabaret (prantsuse keeles, tõlkes kabaree) võib tähendada järgmist:
Kasciukovičy rajoon

Kasciukovičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1494 km². 2016. aasta seisuga elas seal 23 504 inimest. Rajoon piirneb lõunas Venemaa Brjanski oblastiga.
Rajoon moodustati 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Barońki, Białynkavičy, Biełaja Dubrova, Dziamidavičy, Praletarskaje, Sialeckaje ja Zabyčańnie külanõukogu. Halduskeskus on Kasciukovičy linn.
Tähtsamad jõed on Biesiedź, Zubr ja Žaduńka. Rajooni territoorium asub Orša-Mogiljovi orundis, keskmiselt 160–180 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht asub Praletarskaje küla lähistel (190,6 m). Looduskaitse all on 54 hektarit maad. Maavaradest leidub seal turvast, kriiti, merglit, savi, liiva.
2009. aasta seisuga oli elanikest 91,57% valgevenelasi, 6,75% venelasi, 1,19% ukrainlasi ja 0,49% muust rahvusest inimesi. 73,39% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,02% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 32,03% elanikke, vene keelt aga 67,46%.
Tšornobõli katastroofi tagajärjel saastus osa rajooni territooriumist ning sealsed elanikud asustati ümber. Piirkonnas jäi elaniketa 28 asulat, inimtühjaks 300 km² maad.
Siikalatva vald

Siikalatva on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Pindala on 2229,21 km². Elanike arv on 2016. aasta seisuga 5654.
Naabervallad on Haapavesi linn, Kajaani linn, Kärsämäki vald, Liminka vald, Muhose vald, Pyhäntä vald, Raahe linn, Siikajoki vald ja Vaala vald.
Lusignani dünastia

Lusignani dünastia oli prantsuse päritolu kuninglik dünastia, mis valitses 12.–15. sajandini suurt osa Euroopast ja Levantist, Jeruusalemma, Küprost, Armeeniat. Dünastia oli lähedalt seotud ka Inglismaa ja Prantsusmaaga.
Valitsejate perekond sai alguse Poitoust Lääne-Prantsusmaalt 10. sajandi alguses. 11. sajandi lõpuks olid Lusignanid tõusnud piirkonna mõjukaimateks suurmaaisandateks. 12. sajandi lõpuks said nad läbi pärimiste ja abielude võimule nii Jeruusalemma kui ka Küprose kuningriigis. 13. sajandi alguses said Lusignanide dünastia põhiharu esindajad krahvideks La Marche'is ja Angoulême's. 
Lähis-Ida ristisõdijatest valitsejatena arendasid nad suhteid Hethumiididega, kellelt nad 14. sajandi keskpaigas pärisid ja valitsesid aastatel 1342-1375 Kiliikia Armeenia kuningriiki. Pärast Mamelukkide vallutusi põgenesid Armeenias võimul olnud Lusignanid tagasi Prantsusmaale ja seejärel Venemaale. 
15. sajandi lõpus langes ka Küpros, kui selle vallutasid veneetslased.
Progres

Progres (hiljem Progress) oli Waldemar Rosenbergeri Peterburis välja antud ajakiri, mis oli mõeldud tema enda loodud keele idiom neutrali (hiljem reform neutrali) propageerimiseks.
Ajakiri ilmus Progresi nime all alates 1906. aastast kuni 1908. või 1909. aastani. Selle järglane Progress ilmus kuni 1915. aastani.
Kooli tänav (Rakvere)

Kooli tänav on tänav Rakveres.
See paikneb Vanalinna linnaosas Pika ja Spordi tänava vahel. Kooli tänav on lühike, 118 meetrit pikk, ning kulgeb lääne-ida suunas lõpuga Rakvere Spordikeskuse kinnistul.
Tänav on Rakvere linna kitsaim, tänava-ala laiusega kitsamas kohas 3,7 meetrit. Kooli tänaval on säilinud ajalooline munakivikate. 
Tänavaga külgnevas Pikk tänav 35 mansardkorrusega puithoones avati 1858. aastal Zeeh' tütarlaste kool, mis Eesti aja alguses kasvas gümnaasiumiks ning oli avatud 1940. aastani. Klassiruumid paiknesid põiktänava lõunaküljel, seetõttu hakkas tänav kandma Kooli nime, ulatudes Soolikaojani. Hiljem on hoones paiknenud korterid. 
Kooli tänava põhjaküljel Pikk 33 punasest telliskivist hoones paikneb Rakvere adventkirik aastast 1936.
Lea Boston

Lea Boston (neiupõlvenimega Lea Tiikmaa; 17. veebruar 1929 Tartu – 10. märts 2017) oli eesti arstiteadlane, pediaater. 
Ta sündis aastal 1929 Tartus. Ta õppis aastatel 1936–1947 Tartu 5. algkoolis ja Tartu 3. Keskkoolis. Aastal 1947 astus ta Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1953 diplomiga ravi erialal.
Aastatel 1953–1956 töötas ta TRÜ pediaatriakateedris vanemlaborandina. Aastal 1956 asus ta põhikohaga tööle Tartu Meditsiinikooli. Aastatel 1963–1968 oli ta TRÜs mittestatsionaarne aspirant pediaatria erialal, töötades kohakaaslusega Tartu Lastehaiglas ordinaatorina. Aastal 1968 kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja teemal "Tervete ja pneumooniahaigete laste askorbiinhappega varustatusest ja selle muutustest katehhiinide toimel". 1. septembrist 1968 asus ta poole kohaga tööle pediaatria kateedri assistendina ja poole kohaga Tartu Meditsiinikooli õpetajana. Augustist 1970 sai temast pediaatria kateedris täiskohaga assistent, aastast 1977 sama kateedri dotsent. 
Aastatel 1969–1977 uuris ta B-rühma vitamiinide, eriti tiamiini ainevahetust. Aastal 1978 kaitses sel alal meditsiinidoktori väitekirja "Об витаминов группы В (В1, В2, В6, РР), особенно тиамина, и активности транскетолазы при острой пневмонии у детей до 3-летнего возраста". Juunis 1979 valiti ta Tartu Riikliku Ülikooli pediaatria kateedri professoriks.
Ta oli esimene sõjajärgne professor pediaatria alal Eestis, kõrgema kategooria pediaater, tunnustatud vitaminoloogia ja gastroenteroloogia spetsialist. Tema peamisteks teadustöö valdkondadeks aastatel 1964–1968 olid C-hüpovitaminoosi sagedus tervetel ja pneumooniahaigetel lastel, aastatel 1969–1970 malabsorptsiooni diagnostika väljatöötamine, aastatel 1969–1977 B-rühma vitamiinide, eriti tiamiini ainevahetus.
Alates 27. maist 1994 oli ta emeriitprofessor.
Isiklikku.
1977. aastast oli Lea Bostoni abikaasa fennougrist Paul Alvre.
Mona Hatoum

Mona Hatoum (sündinud 1952 Beirutis) on Liibanonis sündinud palestiinlasest video- ja installatsioonikunstnik, kes elab Londonis. 
Elulugu.
Mona Hatoum sündis 1952. aastal Liibanonis Beirutis palestiinlastest vanemate lapsena, kuid ei pea end liibanonlaseks. Hatoumi perekond ei toetanud tema püüdlusi kunsti teha. Sellest hoolimata tegeles ta kogu oma lapsepõlve joonistamisega, illustreerides oma koolitöid. Hatoum õppis Beiruti Ülikooli Kolledžis Liibanonis kaks aastat tarbegraafikat ja hakkas tööle reklaamiagentuuris. 1975. aastal, kui Hatoum oli parasjagu reisil Londonis, algas Liibanoni kodusõda ning Hatoum oli sunnitud jääma eksiili. Ta jäi Londonisse ja õppis aastatel 1975–1981 nii Byam Shaw Kunstikoolis kui ka Slade'i Kaunite kunstide koolis (ülikooli kolledž, London).
Looming.
Kesksel kohal keha.
Hatoumi töödes on esikohal keha. Sellega näidatakse, kuidas institutsionaalne vägivald inimestele mõjub. 
Selliste teoste näited on "Look No Body!" (1981), "Under Siege" (1982), "So Much I Want to Say" (1983), "Corps Etranger" (1994) ja "Deep Throat" (1996). 
Poliitiline dimensioon.
Töödel on poliitiline dimensioon, kuid pooli kunstnik ei vali:
Selliste teoste näited on "The Negotiating Table" (1983) ja "Measures of Distance" (1988).
Mitmemõttelisus.
Mitmesse skulptuuri, mis on kujundatud lihtsalt ja mis mõjuvad esteetiliselt väga atraktiivsena, on Mona Hatoum ehitanud sisse n-ö konksud, mis alles teisel pilgul lasevad nähtavale tulla peidetud vägivallal. Muutes igapäevaste esemete materjali, proportsioone või funktsioone või lisades neile mingeid elemente, annab kunstnik edasi üksikisiku ohutunnet. 
Sellised teosed on näiteks "Divan Bed" (1996), "Untitled (wheelchair)" (1998), "Home" (1999) ja "Natura morta (Schrank mit geschwungener Front)" (2012).
Mr. Robot

Mr. Robot on USA teleseriaal.
Sisu.
Seriaali peategelane on Ameerika suurkorporatsioonis (E Corp) töötav Elliot Alderson, kes vastutab firma küberturvalisuse eest.
Raasiku valla kodulooline tegevus

Raasiku valla kodulooline tegevus sai suurema tõuke üleriikliku muinsuskaitseliikumise tuules 1987. aastal. 
Alates 1991. aastast on Raasiku vallas püstitatud kümmekond mälestuskivi, avatud mälestustahvleid, antud välja koduloolisi raamatuid, rajatud mälestuspinke ja korraldatud mälestusüritusi. Kodulooliste tegevuste suuremad eestvedajad on olnud vallavanem Toivo Veenre, Aruküla Muinsuskaitse Selts, õpetajad Vaino Napp, Helvi Vilippus, Mare Vaarik ja Mai Erbe, apteeker Ilse Tudre, kultuuritöötaja Margit Eerik, abivallavanem Ardo Niinre, Aruküla Kultuuriselts, MTÜ Tuulekell, Raasiku Rahvaharidusselts ja Minu Eesti Noored. Kohalikke mälestusüritusi on korraldanud ka Raasiku valla rahvamajad, külaseltsid, koolid ja raamatukogud.
Allikas (Ingres)

„Allikas“ (prantsuse keeles „La Source“) on prantsuse kunstniku Jean Auguste Dominique Ingres’i õlimaal lõuendil.
Aastatel 1820–1856 valminud teos on külastajatele vaatamiseks väljas Pariisis, Orsay muuseumi 1. saalis.
Allikas (Courbet 1868)

„Allikas“ (prantsuse keeles „La Source“) on prantsuse kunstniku Gustave Courbet’ õlimaal lõuendil.
1868. aastal valminud teos on külastajatele vaatamiseks väljas Pariisis, Orsay muuseumi 20. saalis.
Johannes Noormägi

Johannes Noormägi (sündinud 14. märtsil 1935 Narvas) on endine võrkpallitreener.
Johannes Noormägi töötas õpetaja ja võrkpallitreenerina aastatel 1953–1954 ja 1958–1961 Pärnu-Jaagupis, aastast 1961 Pärnu LNSK-s ja aastast 2001 Pärnu Võrkpalliklubis. Aastail 1963–1966 oli ta Eesti noortekoondise treener.
Tema käe all on teiste seas treeninud Avo Tasane, Rein Link, Vardo Tikas, Urmas Saar, Kardo Künnap, Argo Meresaar, Raimo Pajusalu, Sten ja Asko Esna.
Isiklikku.
Tema isa oli tõstja Voldemar Noormägi.
Tallinna Aktsiaklubi

Tallinna Aktsiaklubi (1788–1887 Societät auf dem Dom, 1887–1919 Tallinna Aadliklubi) oli 18. sajandi teisel poolel Tallinnas asutatud baltisaksa meesteklubi. Klubi tegutses esialgu Toompeal Rahukohtu tänav 1, hiljem aadressil Lai tänav 1 / Nunne tänav 4.
Esimesed teated Toompeal tegutsenud aadliklubi kohta pärinevad 1783. aastast. Klubi sai ametliku nime Societät auf dem Dom (eesti keeles 'Toomsotsieteet') 1788. aastal vastu võetud põhikirjaga. 
Sotsieteedi liikmeks võisid saada lisaks aadlikele ka ametnikud, sõjaväelased, õpetlased ja kaupmehed. Liikmed soetasid aktsiaid, mille eest klubi ostis Toompeale krahvide Mannteuffellite maja. Klubi tegevus toimus kevad-talvel, kui maa-aadel Tallinna sõitis. Klubi oli 18. sajandi lõpul tuntud ja kohati kritiseeritud vanamoodsuse ja rangete käitumisnõuete tõttu. Sotsieteet korraldas ka igal aastal balle, mille tulu läks vaestekassale.
1887. aastal võeti vastu klubi uus põhikiri, millega selle nimeks sai Aadliklubi (Revaler Adelsklub, ka Adliche Clubb). Sellest kujundati ühtlasi peamiselt aadlikest koosnev seisuslik klubi. 
Esimese maailmasõja ajal, 1915. aastal aadliklubi suleti ajutiselt Vene sõjaväevõimude poolt sakslastevastaste repressioonide käigus, hoolimata asjaolust, et eelnevalt oli klubi oma hoone laatsaretina Punase Risti käsutusse andnud. Hiljem lubati aadliklubi uuesti registreerida, kusjuures asutamisotsuses rõhutati õigusjärglust varasema klubiga.
1919. aastal registreeriti senine Aadliklubi Aktsiaklubi (Aktienklub) nime all. Järgneval paaril aastakümnel kuni klubi tegevuse lõpetamiseni olevat klubi liikmeid olnud ligi 300.
Ajaleht Uus Eesti kirjutas 1940. aasta veebruaris, et Aktsiaklubi otsustas pärast sakslaste 1939.-1940. aasta sakslaste ümberasumist tegevust jätkata. Selleks ajaks olevat Eestisse jäänud 70 klubi liiget. Millal klubi lõplikult suleti, pole selge, igal juhul pidi see toimuma hiljemalt 1940 sügisel pärast Eesti annekteerimist Nõukogude Liidu poolt.
Joseph Saliste

Joseph Saliste (sündinud 10. aprillis 1995 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Paide Linnameeskond.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Saliste19. novembril 2017 sõpruskohtumises Fidži vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Marek Kaljumäe, Mark Oliver Roosnupp, Sören Kaldma ja Deniss Tjapkin.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 19. november 2017"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 26. november 2017"
Apteegimägi

Apteegimägi on Tallinna keskosas asuv kõrgendik, Raekoja platsi ja Vene tänava vahelisel Apteegi tänaval .
Apteegi tänav ja Apteegimägi on saanud nime Raeapteegi järgi.