tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sile taelik

Sile taelik ("Phellinus laevigatus") on liik seeni taelikuliste ("Hymenochaetaceae") sugukonnast, taelikulaadsete ("Hymenochaetales") seltsist.
Metoop

Metoop on tavaliselt reljeefide või maalinguga kaunistatud nelinurkne plaat, enamasti valmistatud kivist, harvem puust või põletatud savist.
Triglüüfidega vaheldumisi reana paiknevad metoobid kaunistavad dooria orderi talastiku arhitraavi kohal asuvat friisi (triglüfoni). Tekkelt oli metoop puitehitise taladevahelise avause katteplaat.
Metoop leidis uusajal taas kasutust antikiseeriva arhitektuurimotiivina barokk-klassitsismis ja klassitsismis.
Tšetšeeni Rahvakongress

Üleriigiline Tšetšeeni Rahvakongress (NCChP) (tšetšeeni keeles "Нохчийн халкъан дерригкъоман конгресс") tuli võimule 1. novembril 1991, Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi president Džohhar Dudajevi juhtimisel, kes oli Nõukogude Liidu Tartu õhuväebaasi endine ülem. Organisatsioon propageeris asutamisest saadik Tšetšeenia kui eraldi vabariigi suveräänsust Nõukogude Liidu koosseisus. Nõukogude lagunemise perioodil muutis ta selle selgesõnaliseks toetuseks "Itškeeria" Venemaast eraldumisele.
7. septembril 1991 hõivas NCChP rahvuskaart valitsushooned ning raadio- ja televisioonikeskuse. Nad tungisid Tšetšeenia-Inguši ANSV Ülemnõukogu istungile, mille tulemusel suri Groznõi kommunistliku partei juht Vitali Kutšenko, kes visati aknast välja või kukkus põgenemise käigus, NCChP saatis laiali Tšetšeenia-Inguši ANSV valitsuse. Aastatel 1991–2000 oli Tšetšeenia "de facto" iseseisev riik.
Juraj Blanár

Juraj Blanár (sündinud 19. mail 1966 Žilinas Tšehhoslovakkias) on Slovakkia poliitik, Slovakkia Rahvusnõukogu liige aastatel 2002–2006 ja uuesti 2010. aastast.
Ta on Slovakkia Rahvusnõukogu aseesimees 2020. aastast ja erakonna Hääl – Sotsiaaldemokraatia aseesimees. 25. oktoobrist 2023 on ta Slovakkia välis- ja Euroopa asjade minister.
Elukäik.
1991. aastal lõpetas ta Žilina ülikooli ehitusosakonna (transport ja side). Õppis ka Taanis Aalborgi Ülikooli Geotehnilises Instituudis (1993–1994) ja Suurbritannias Birminghami ja Astoni ülikoolide ehitusteaduskondades (1996). Enne poliitikasse minekut töötas ta kodulinnas Váhostavis ühes ehitusettevõttes.
2002. aastal valiti erakonna SMER liikmena Slovakkia parlamenti (kuni 2006), uuesti alates aastast 2010, parlamendi aseesimees aastast 2020. Erakonna "Hääl – Sotsiaaldemokraatia" aseesimees. 2005–2017 Žilina maakonna administratsiooni juhataja.
Alates 25. oktoobrist 2023 on ta Slovakkia välis- ja Euroopa asjade minister.
Suhtumine Ukraina sõtta.
Ta on nimetanud Ukraina sõda "konfliktiks Venemaa ja USA vahel". 2014. aastal väitis ta Donbassi sõda kommenteerides, et "Ukraina valitsus võitleb omaenda elanike vastu", ning nentis ka, et "konflikt" on Ukraina siseasi ja keegi ei saa mõjutada Slovakkiat poolt valima. Samuti väljendas ta vajadust "tagada Ukraina venekeelsete elanike õigused". Nii nagu Slovakkia peaminister Robert Fico, on Blanar vastu relvade üleandmisele Ukrainale, öeldes, et see "nõrgestab Slovakkia kaitset". Blanari sõnul Ukraina juhid "vaikivad Ukrainas valitseva äärmusnatsionalismi maha".
Bernard Morel

Bernard Morel (õieti Bernard Marie Georges Morel; 30. märts 1925 Lyon – 23. oktoober 2023 Roanne) oli Prantsusmaa vehkleja (espadronist).
1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis võitis Morel võistkonnavõistluses pronksmedali. 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is sai ta võistkonnavõistluses neljanda koha.
Maailmameistrivõistlustelt võitis Morel võistkonnavõistluses karjääri jooksul ühe pronksmedali.
Igor Tuleya

Igor Zygmunt Tuleya (sündinud 24. augustil 1970 Łódźis) on Poola advokaat, Varssavi ringkonnakohtu kohtunik ja selle kohtu endine pressiesindaja. Ta on tuntud oma kriitika poolest Poola endise valitsuse kohtureformide vastu, mida ta näeb ohuna Poola kohtusüsteemi sõltumatusele.
Biograafia.
Tuleya sündis Łódźis ja kasvas üles Varssavis. Õppis Varssavi ülikoolis õigusteadust. Ta oli Nowy Dwór Mazowiecki ringkonnakohtu kohtunik. Aastast 2010 Varssavi ringkonnakohtu kohtunik.
Koolivaheaeg

Koolivaheaeg on periood, mil koolis ei toimu tavalist õppetööd, vaid õpilased ja õpetajad saavad puhata. Koolivaheajad võivad varieeruda riigiti ja koolisüsteemiti, kuid on üldiselt olulised osad haridusprotsessist kogu maailmas.
Eesti koolivaheajad.
Eesti haridussüsteemis toimub algkooli, keskkooli ja gümnaasiumi tasemetel üldjuhul viis vaheaega:
Koolivaheaegade tähtsus.
Koolivaheaegadel on oluline roll õpilaste ja õpetajate jaoks. Need perioodid pakuvad võimalust nii lõõgastumiseks, kui ka stressi vähendamiseks. Lisaks sellele võimaldavad koolivaheajad õpilastel tegeleda oma isiklikke huvide ja mitmesuguste hobidega, mis aitavad kaasa nende arengule. Koolivaheaegadel on ka majanduslik mõju, eriti reisimis- ja turismisektorile. Paljud pered kasutavad neid reisimiseks nii kodumaal kui ka välismaal, aidates seeläbi kaasa majanduskasvule.
Käesoleva aasta koolivaheajad: koolivaheajad.ee
Iga kooliaasta vaheajad kinnitatakse Eesti Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt ning nendega saab tutvuda: https://www.riigiteataja.ee/akt/110092020003
Golovino kalmistu

Golovino kalmistu (vene keeles Головинское кладбище) on kalmistu Moskvas Põhjaringkonnas Hovrino rajoonis aadressil Golovinskoje maantee 13.
Golovino kalmistu on rajatud 1951. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Golovino küla järgi. Alates 1960. aastast on Golovino kalmistu Moskva piires. Kalmistu pindala on 15,3 hektarit.
Kotljakovo kalmistu

Kotljakovo kalmistu (vene keeles Котляковское кладбище) on kalmistu Moskvas Lõunaringkonnas Tsaritsõno rajoonis aadressil Delovaja ulitsa 20a.
Kotljakovo kalmistu on rajatud 1959. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Kotljakovo küla järgi. Kotljakovo kalmistu pindala on 38,5 hektarit.
2005. aastal avati kalmistul Pühima Jumalaema Uinumise kirik.
10. novembril 1996 toimus Kotljakovo kalmistul Afganistani sõja invaliidide fondi esimehe Mihhail Lihhodei (1952–1994) haual plahvatus. Samal ajal oli Lihhodeid mälestama kogunenud sadu inimesi. Hukkus 14 inimest, üle 30 inimese sai vigastada. Hukkunute hulgas oli ka fondi uus esimees Sergei Trahhirov.
Taisto Sinisalo

Taisto Jalo Sinisalo (29. juuni 1926 Kotka – 26. märts 2002 Kotka) oli Soome poliitik. Ta oli aastatel 1962–1979 SKDL parlamendisaadik ja aastatel 1970–1982 Soome Kommunistliku Partei aseesimees. 1970. ja 1980. aastatel juhtis ta Soome Kommunistliku Partei siseopositsiooni, mida kutsuti taistolasteks.
Ta sündis aastal 1926 Kotkas Jaada Sinisalo vallaslapsena. Ema Jaada Sinisalo ja tema vabaabielukaaslane Karl Lindstedt osalesid kommunistide salategevuses. Lindstedt oli üks linna juhtivaid vasakpoolseid ja veetis. Taisto esimene mälestus kasuisast oli ühel varahommikul, kui ta Tammisaare sunnitööasutusest koju jõudis. Noor Taisto kasvas Kotka kommunistide keskel ja õppis poliitika tähestikku. Algul elas pere töölismaja kõrval, seejärel Katariina linnaosas. Pere ideaalmaailma kirjeldas see, et Taisto Jalo vendade nimed olid Usko Aatos ja Uljas Voitto.
Ta mängis lapsepõlves Kotkan Reipases jalgpalli ja harrastas muid spordialasid. Ta toetas linna tööjõuklubisid nagu Kotkan Työväen Palloilijat.
Vsevolod I

Vsevolod I (vene keeles Всеволод I Ярославич, ukraina keeles Всеволод I Ярославич, vanapõhja keeles: Vissivald; u 1030 – 14. aprill 1093) oli Kiievi suurvürst aastatel 1078–1093.
Ta oli suurvürst Jaroslav Targa ja Rootsi päritolu Ingigerd Olafsdottiri viies poeg. 1046. aastal abiellus ta isa käsul Bütsantsi keiser Konstantinos IX Monomachose tütre printsess Annaga (ka Anastasia), et kinnitada kahe riigi vahel sõlmitud vaherahu. Abielust sündis 1053. aastal poeg Vladimir Monomahh.
Isa surma järel 1054. aastal anti talle apanaažiks Perejaslavli vürstiriik, Rostovi-Suzdali vürstiriik ja Belozerski linn.
Poja väitel tundis Vsevolod viite keelt. Ajaloolased arvates võisid nendeks olla vanavene keel, ema kõneldud vanapõhja keel, abikaasa kõneldud keskkreeka keel, stepirahva polovetside keel. Viienda keele osas on arvatud, et see võis olla ta pojanaise kaudu inglise keel või Rostovi vürstiriiki, mida Vsevolod kaks kümnendit juhtis, asustanud merjalaste keel.
Ta suri 14. aprillil 1093 ja maeti järgmisel päeval Kiievi Püha Sofia peakirikusse.
Babuškini kalmistu

Babuškini kalmistu (vene keeles "Бабушкинское кладбище") on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Jaroslavski rajoonis aadressil Jaroslavsoje maantee 52.
Kalmistu rajati 1913. aastal omaaegse Borodino küla juurde Lossinoostrovski linna lähedele. 1939. aastal nimetati Lossinoostrovsk ümber Babuškiniks. 1960. aastal liideti Babuškin Moskvaga.
Babuškini kalmistu pindala on 11 hektarit.
Scharndorf

Scharndorf on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas.
Scharndorf asub Alam-Austria liidumaa "Industrievierteli" piirkonnas. Umbes 16,67% valla territooriumist on kaetud metsaga.
Schwadorf

Schwadorf on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas. See asub Fischa jõe kallastel, 25 km Viinist kagus.
Vald asub seismilises piirkonnas murrangujoone kohal. "Schwadorfi kuppel" on aeg-ajalt olnud väiksemate maavärinate all, millest viimane leidis aset 8. oktoobril 1927.
Sport.
Valla jalgpallimeeskond SK Schwadorf loodi 31. mail 1936 (kui "ASK Schwadorf"). 2006. aasta juulis võõrustasid nad sõprusmängus Inglismaa klubi Arsenali.
Viimasel ajal.
Varem kuulus vald Wien-Umgebungi ringkonda, mis kaotati 2016. aastal.
Izmailovo kalmistu

Izmailovo kalmistu (vene keeles Измайловское кладбище) on kalmistu Moskvas Idaringkonnas Izmailovo rajoonis aadressil Izmailovski projezd 30.
Izmailovo kalmistu on rajatud 1672. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Izmailovo küla järgi. 1676. aastal ehitati kalmistu kõrvale vana puukiriku asemele Izmailovo Kristuse Sündimise kirik. Alates 1935. aastast on kalmistu Moskva piirides.
Izmailovo kalmistu pindala on 2,2 hektarit.
Paradiisirand

"Paradiisirand" (originaalpealkirjaga "The Beach") on 2000. aasta draamafilm. Filmi režissöör on Danny Boyle. Filmis mängivad Leonardo DiCaprio, Tilda Swinton, Virginie Ledoyen, Guillaume Canet, Robert Carlyle.
Punakas maatäht

Punakas maatäht ("Geastrum rufescens") on kandseente liik maatäheliste sugukonnast.
Braniewo maakond

Braniewo maakond (poola "powiat braniewski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna põhjaosas. Piirneb põhjas Venemaaga (Kaliningradi oblastiga). Maakonna loodepiiriks on Wisła laht. Maakonna keskus asub Braniewo linnas.
Braniewo maakond moodustati 1946. aastal, kuid likvideeriti 1975. aastal. Braniewo maakond loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kolm linna: Braniewo, Frombork ja Pieniężno.
Braniewo maakonnas on kuus valda:
Lasse Äikäs

Lasse Taisto Äikäs (26. jaanuar 1932 Kuolemajärvi – 12. juuni 1988 Jokioinen) oli Soome jurist ja poliitik, ta oli Keskerakonna liige. Aastatel 1975–1983 oli ta Eduskunna liige. 26. maist 1979 kuni 19. veebruarini 1982 oli ta Soome kaitseminister Mauno Koivisto teises valitsuses.
Tema vanemad olid politseikonstaabel Viktor Vilhelm Äikäs ja Aino Paija. Ta sai üliõpilaseks aastal 1953, omandas aastal 1960 bakalaureusekraadi õigusteaduses ja sai aastal 1963 kohtuniku asetäitja auastme. Aastatel 1960–1964 töötas ta elamuameti esitajana. Aastatel 1964–1968 tegutses ta nimismehena Hauhos, aastatel 1965–1966 tegutses ta lisaks nimismehena Lammis; aastast 1968 tegutses ta nimismehena Jokioinenis.
Ta valiti Keskerakonna nimekirjas Häme läänist Eduskunna liikmeks, ta oli eduskunna liige 27. septembrist 1975 kuni 19. veebruarini 1983. 26. maist 1979 kuni 19. veebruarini 1982 oli ta Soome kaitseminister Mauno Koivisto teises valitsuses. 1978. aasta presidendivalimistel oli ta presidendi valija ning üleriigilise politseiasjade nõuandekogu esimees.
Memorial Van Damme

Van Damme memoriaal on iga-aastane kergejõustikuvõistlus Belgias Brüsselis King Baudouini staadionil, mis toimub augusti lõpus või septembri alguses. Varem oli see üks IAAF-i Kuldliiga võistlusi, kuid alates 2010. aastast on see koos Weltklasse Zürichiga Teemantliiga finaalvõistlus.
Esimest korda korraldas selle võistluse 1977. aastal ajakirjanike rühm 1976. aasta olümpiamängudel Montrealis belglasest kahekordne hõbemedali võitja Ivo Van Damme auks, kes oli aasta varem 22-aastaselt autoõnnetuses hukkunud.
See suurvõistlus toob kohale maailma parimaid sportlasi: seal ületatakse tihti maailma- või Euroopa rekordeid, peamiselt pika- ja keskmaavõistlustel. Juba mitu aastat on seda peetud maailma parimaks ja kallimaks võistluseks, mille eelarve on üle kolme miljoni euro.
2014. aastal nimetati see ümber "AG Insurance Mémorial Van Dammeks" ja 2021. aastal nimetati see pärast sponsorite järjestikuseid vahetusi uuesti ümber "Allianz Mémorial Van Dammeks".
Ivo Van Damme

Ivo Van Damme (21. veebruar 1954 – 29. detsember 1976) oli Belgia keskmaajooksja.
Van Damme mängis jalgpalli kuni 16. eluaastani, kuid läks siis üle kergejõustikule. Tema läbimurre toimus 1973. aastal, kui ta saavutas Euroopa juunioride meistrivõistlustel 800 m jooksus neljanda koha.
Ta põdes järgmisel hooajal mononukleoosi, kuid naasis tugevalt, alistades Roger Moensi 1955. aasta 800 m jooksu Belgia rekordi tulemusega 1.45,31. 1976. aastal võitis ta sellel distantsil Euroopa sisemeistritiitli ja oli 1976. aasta suveolümpiamängudel Montrealis üks medalisoosikuid. Lõpuks jäi ta teiseks nii 800 kui 1500 m jooksus, lõpetades vastavalt Alberto Juantorena ja John Walkeri järel.
Need olid tema viimased õnnestumised, sest Van Damme hukkus hiljem samal aastal Lõuna-Prantsusmaalt Marseille'st koju sõites autoõnnetuses. Ta pidi 1977. aastal abielluma Rita Thijsiga. Alates 1977. aastast on Brüsselis peetud tema mälestuseks mälestusvõistlust Memorial Van Damme, mis on nüüd Teemantliiga kergejõustikusarja valitud alade karikavõistluste finaal.
Välislingid.
[[Kategooria:Belgia jooksjad]]
[[Kategooria:Keskmaajooksjad]]
[[Kategooria:Sündinud 1954]]
[[Kategooria:Surnud 1976]]
Taman

Taman () on staniitsa Venemaa Krasnodari krais Temrjuki rajoonis Tamani poolsaarel. See on Tamani maa-asula halduskeskus. Selle elanike arv oli 9417 inimest (2020. aasta rahvaloendus), 10 027 (2010. aasta rahvaloendus) ja 9297 (2002. aasta rahvaloendus). 
Ajalugu.
Taman asub iidsete linnade Hermonassa ja Tmutarakani kohas. 15. sajandi lõpust kuni 1783. aastani oli seal Türgi kindlus. Enne annekteerimist Venemaa poolt oli see Kaffa ejaletile alluv sandžakk.
Tänapäevase staniitsa asutasid Zaporižžja kasakad Anton Golovatõ juhtimisel 25. augustil 1792 Musta mere kasakaväe esimeseks garnisoniks. Kuni 1849. aastani peeti Tamani ametlikult linnaks, kuigi sellel ei olnud omavalitsust ja seda hallati lähedalasuvast Ahtanizovskaja staniitsast. 1849. aastal korraldati Taman ümber staniitsaks ja asutati kohalik omavalitsus.
Taman oli septembrist 1942 oktoobrini 1943 Saksa okupatsiooni all.
Tamani sadam.
2008. aasta augustis kirjutas toonane peaminister Vladimir Putin alla valitsuse korraldusele, millega lubati arendada suur rahvusvaheline kaubasadam Tamanist lõunas.
2013. aasta augustis ütles transpordiminister Maksim Sokolov, et Tamani sadam avatakse 2019. aastal kuivlasti, nagu teravilja ja kivisöe, käitlemiseks. Ta lisas ka, et föderaalsed kulutused ulatuvad 2,3 miljardini, samas kui erainvestoritelt oodatakse ülejäänud 152 miljardi rubla panustamist. 
2012. aasta seisuga plaaniti esimene tonn lasti sadamast teele saata 2016. aasta septembris 
Vaatamisväärsused.
Tamani peamised vaatamisväärsused:
Eligius

Eligius (prantsuse keeles Éloi; 11. juuni 588 – 1. detsember 660), keda austatakse püha Eligiusena, oli frangi kullassepp, õukondlane ja piiskop, kes oli Dagobert I peamine nõuandja ning hiljem Noyon-Tournai piiskop. Tema tegudest on juttu teoses "Vita Sancti Eligii", mille kirjutas tema sõber Roueni Audoin. Eligius on tuntud eeskätt hobuste ja nendega tegelevate inimeste kaitsepühakuna. Ta on samuti kullasseppade, metallitööliste, numismaatikute ja veterinaaride kaitsepühak.
Elulugu.
Eligius näitas varakult välja erilist talenti, mis ei jäänud märkamata tema vanemate poolt, kes ta varakult Limogesi rahapaja meistri juurde õppima saatsid, kus ta tegi kiireid edusamme kullassepatöös. Hiljem läks Eligius Neustriasse, kus ta töötas kuningliku varustaja Babo juures, kelle soovitusel tellis Clotaire II temalt kullast trooni, mis oli rohkelt ehitud kalliskividega. Kuna kuningale olevat meeldinud väga tema ausus, määras ta Eligiuse Marseille rahapaja meistriks, lisaks võttes ta ka oma majapidamisse. Pärast Clotaire'i surma (629) nimetas uus kuningas Dagobert Eligiuse oma peamiseks nõuandjaks. Eligius sai kiiresti kuulsaks. Tema edukus Bretooni kuninga Judicaili sundimisel alluma frankide võimule (636–37) suurendas tema mõju. Eligius kasutas seda heategevuseks, vabastades päevast päeva Marseillesse saabuvaid roomlasi, gallialasi, bretoone, sakslasi ja mauri vange. Ta rajas mitu kloostrit ning kuninga loal käisid tema teenrid läbi linnade ja külade, et maha võtta hukatud kurjategijate kehad ja tagada neile korralik matmine. Eligius oli eeskujulik isik kohtus, kus ta koos oma sõbra Dadoga (Audoenus) elas vastavalt Iiri mungareeglile, mille tõi Galliasse pühak Columbanus. Ta ehitas ka Püha Pauluse basiilika ja taastas Püha Martialis kiriku Pariisis. Pärast Dagobert'i surma (639) võttis valitsemise üle kuninganna Nanthilde, ning Eligius ja Dado lahkusid kohtust ja pühendusid vaimulikule elule. Pärast Noyon-Tournai piiskopi Acariuse surma 13. mail 640 nimetati Eligius tema järeltulijaks nii vaimulike kui rahva ühehäälsel heakskiidul. Tema piiskopkonna elanikud olid suuremas osas paganad. Ta võttis ette flanderlaste ja teiste barbarite hõimude ristiusustamise. 
Eligius suri 1. detsembril 659. Ta elu ümber on kogunenud palju legende ning kaitsepühakuna on ta siiani tuntud.
Tamani poolsaar

Tamani poolsaar () on poolsaar Venemaal Krasnodari krais, mis piirneb põhjas Aasovi mere, läänes Kertši väina ja lõunas Musta merega.
Ajalugu.
Piirkond on viimase kahe aastatuhande jooksul arenenud saarte ahelast poolsaareks. Iidsetel aegadel tundsid poolsaart kreeklased "Sindikè chersònesuse" nime all (kreeka keeles Σινδική χερσόνησος, Sindi poolsaar) ja seal asusid Pontose kolooniad Hermonassa ja Phanagoria ja hilisem Tmutalrakan. 
Iidsetest aegadest asusid piirkonda elama Maeotae ja Sindi rahvad. Klassikalisel perioodil sai sellest osa Bosporose kuningriigist ; selle elanike hulka kuulusid sarmaadid, kreeklased, Pontosest pärit Anatoolia asunikud ja juudid. 4. sajandil langes ala hunnide kätte; see oli hiljem Suur-Bulgaaria pealinn ja langes 7. sajandi keskel kasaaride kätte. Pärast Kasaaride Khanaadi lagunemist c. 969 moodustas poolsaar Taaveti-nimelise valitseja alluvuses Kasaari juutide järglasriigi osa. 980. aastate lõpuks läks see suures osas Kiievi-Vene ja Tmutarakani vürstiriigi valdusse, enne kui langes u. 1100 polovetside kätte. Mongolid vallutasid piirkonna 1239. aastal ja 1419. aastal läks see Genova valdusse koos Krimmis asuvate aladega.
Suurema osa 15. sajandist valitses poolsaart Gazaria nimel Genova juudi Simeone de Guizolfi asutatud Guizolfi (Ghisolfi) perekond. Piirkonna valitsemine juudi konsulite, volinike või vürstide poolt on tekitanud palju vaidlusi selle üle, mil määral jäi kasaari judaism Lõuna-Venemaal sel perioodil püsima. Krimmi khaaniriik vallutas Tamani poolsaare 1483. aastal. See langes 1783. aastal Ottomani impeeriumi alla ja sai Kaffa ejalettile alluvaks sandžakkiks. Vene-Türgi sõja (1787–92) ajal, läks see Vene impeeriumi kontrolli alla. Venemaa loovutas selle 1792. aastal Ottomanidele tagasi. Lõpuks läks see 1828. aastal Venemaale. Suure osa järgmisest sajandist oli piirkond hõredalt asustatud. Suurim asula oli Tamani kasakate linn (hilisem "staniitsa"), millele järgnes uusajal sadamalinn Temrjuk.
Poolsaarel on väikesed mudavulkaanid ning maagaasi ja nafta leiukohad. Madalad magestunud järved ning kohalikud kalade ja ulukitega asustatud jõesuudmed, mis on võsastunud paksu kaldaroostikuga, moodustavad soise läbimatu ala.
Mihhail Lermontov kirjeldab Tamani linna halvustavalt oma romaanis "Meie aja kangelane" .
Saksa ja Rumeenia sõjavägi okupeerisid Tamani poolsaare 1942. aastal; Nõukogude Punaarmee taasvallutas selle 1943. aastal.
2018. aastal avastasid arheoloogid Vana-Kreeka muusikariistade, harfi ja lüüra jäänused. Instrumendid avastati Volna asula lähedal asuva iidse nekropoli uurimisel. Arheoloogide sõnul eksisteeris seal 6. sajandi teisest veerandist eKr kuni 4. sajandini pKr Kreeka polis, mis kuulus Bosporose kuningriigile.
Etümoloogia.
Üks nime "Taman" päritolu versioon järgi tuleb see tšerkessi sõnast "temen", mis tähendab sood.
Kaia Vask

Kaia Vask (sündinud 5. märtsil 1969) on eesti ametiühingutegelane, alates 20. oktoobrist 2023 Eesti Ametiühingute Keskliidu esimees.
Vask lõpetas 1987. aastal Tallinna 2. Keskkooli, õppis seejärel lühemat aega erinevaid erialasid (rakendusmatemaatika, majandusarvestus), enne kui lõpetas 2001. aastal Akadeemia Nordi õigusteaduskonna kiitusega. 2003. aastal katses ta samas teadusmagistri kraadi.
1980. aastate lõpust töötas Vask transpordidispetšerina, poemüüjana ja kirjastuse tehnilise sekretärina. 1999–2023 töötas ta Eesti Meremeeste Sõltumatus Ametiühingus peasekretärina (1999–2004, 2011–) ja esimehena (2004–2011), olles ametisse saades maailma esimene meremeeste ametiühingu naissoost esimees.
2003–2007 oli Kaia Vask Eesti Ametiühingute Keskliidu volikogu esimees, 2007–2011 EAKL-i juhatuse liige. 2023. aastal valiti ta ainsa kandidaadina EAKL-i esimeheks (93 poolt- ja 26 vastuhäälega).
2008. aastast on ta Euroopa Transporditöötajate Föderatsiooni merendussektsiooni juhatuse liige.
Isiklikku.
Kaia Vask oli 1992. aastast abielus meremehega, mistõttu ta meremeeste ametiühingusse tööle läkski. Neil on kolm last. Tema abikaasa hukkus 2021. aastal merel paadiõnnetuses.
Dominic West

Dominic Gerard Francis Eagleton West (sündinud 15. oktoobril 1969 Sheffieldis, Inglismaal) on inglise näitleja. 
Ta on tuntud eelkõige Jimmy McNulty osatäitjana teleseriaalis "Võrk" (The Wire). Samuti on ta mänginud filmides "Chicago", "Varastatud mälestused", "300", "John Carter", "Mona Lisa naeratus" ja ""
Helgi Oiderma

Helgi Oiderma (ka Helgi Oidermaa; 5. mai 1929 Tallinn – 9. detsember 2004 Uusna, Viljandimaa) oli eesti teleajakirjanik ja stsenarist.
1952. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikuna suurte sõraliste erialal. 
1961. aastal asus tööle koosseisulise korrespondendina Eesti Televisioonis. Esialgu oli ta ainus, kes kajastas eesti põllumajandust. Põllumajandussaadete toimetuses töötamise ajal kutsus ta ellu põllumajandusliku viktoriini "Kas teate...?" Hiljem töötas toimetajana propagandasaadete peatoimetuses ja meelelahutussaadetes.
Oidermaa pakkus välja Telepoisi idee. Vallatu ja uudishimulik Telepoiss seikles ka mitmetes lastesaadetes Oidermaa stsenaariumi järgi. Hiljem sai Telepoisist Laste TV animeeritud maskott.
1965. aastal algas esimene igapäevaelu käsitlev seriaal, dokumentaaljutustus "Mis Koosta peres uudist?". Esimese saate stsenarist oli Rein Karemäe, edasi Helgi Oidermaa, režissöör Tõnis Kask. Nii viktoriini kui ETV esimese dokumentaaldraama «Mis Koosta peres uudist?» kirjutamise eest sai Oidermaa 1968. aastal ajakirjanike liidu preemia, ETV-le anti aga NSV Liidu rahvamajandussaavutuste näituse mälestusmedal ja aukiri. Ta oli ka maaelu, põllumajanduse ja aianduse probleeme käsitleva saatesarja "Viljaveski" toimetaja aastatel 1982–1992.
Pakkus välja tänaseni eetris oleva saate "Prillitoos" pealkirja.
Massitulistamine

Massitulistamine on vägivaldne kuritegu, mille puhul ründaja tapab või vigastab tulirelva kasutades korraga mitu inimest. Massitulistamise määratlused välistavad sõjategevuse ja mõnikord jätavad välja jõuguvägivalla, relvastatud röövimised ja perekonnasisesed mõrvad.
„Aastatel 2009–2018 toimus Euroopas 23 massitulistamist, mille käigus tapeti üle 340 inimese.“
Sommerein

Sommerein on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas.
Sommerein asub Alam-Austria liidumaa "Industrievierteli" piirkonnas. U. 34,83 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Zwölfaxing

Zwölfaxing on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas.
Trautmannsdorf an der Leitha

Trautmannsdorf an der Leitha on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas.
Trautmannsdorf an der Leitha asub Alam-Austria liidumaa "Industrievierteli" piirkonnas. Leitha jõgi läbib valda. See on suuruselt kolmas vald ringkonnas. U. 9,56 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Vallas on järgmised külad:
Jänesvaabik

Jänesvaabik ("Ganoderma applanatum"), ka läikvaabik, on vaabiku perekonda vaabikuliste ("Ganodermataceae") sugukonda torikulaadsete ("Polyporales") seltsi kuuluv seeneliik.
Wolfsthal

Wolfsthal on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas. Kuni 1996. aastani oli see koos Bergi naabervallaga Wolfsthal-Bergi valla osa. See on Viini S-Bahni rongide liini S7 lõpp-punkt.
Vald asub Doonau jõe ja Bratislava (Slovakkia) kõrval. See asub Alam-Austria liidumaa "Industrievierteli" piirkonnas. U. 48,31 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Anti-utoopia

Anti-utoopia on mitteeksisteeriv ühiskond, mida kaasaegne lugeja pidi autori kavatsuste kohaselt tõlgendama kui sotsiaalset unistamist (utopismi) või mõne eutoopia kriitikat.
Sanna (eesnimi)

Sanna on naisenimi.
Eestis oli eesnimi Sanna 2023. aasta 1. jaanuari seisuga 105 naisel. Saskia oli populaarsuselt 780. naisenimi. Sanna oli keskmiselt 19 aasta vanune (mediaanvanus oli 12). Kõige populaarsem oli eesnimi Saskia vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,55.
Eutoopia

Eutoopia on mitteeksisteeriv ühiskond, mida kaasaegne lugeja pidi autori kavatsuste kohaselt tõlgendama märkimisväärselt paremana kui see, milles lugeja elab.
Palavikuunenägu

Palavikuunenägu on kõrge kehatemperatuuri põhjustatud unenägu, mis on tavaliselt ebameeldiv, segane, meeletu, kummaline, negatiivne, elav ja ka hirmutav. 
Need unenäod erinevad väga palju tavalisest unenäost, kuid sarnanevad mõnevõrra õudusunenägudega. On vähe teaduslikke tõendeid selle kohta, miks need unenäod tekivad. Arstid ja teadlased teavad, et palavikunenäod on seotud kõrge kehatemperatuuriga, kuid pole teada, miks temperatuur mõjutab aju sellisel viisil.
Teplá jõgi

Teplá (tšehhi keeles; saksa keeles Tepl) on jõgi Tšehhis, Ohře jõe parempoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Teplá kõrgustikust umbes 790 meetri kõrguselt üle merepinna. Lähim linn on umbes kolme kilomeetri kaugusel asuv Mariánské Lázně. Voolab läbi Teplá ja Bečov nad Teplou linna ning suubub Karlovy Varys paremalt Ohře jõkke.
Teplá pikkus on 65 km.
Wien-Umgebungi ringkond

Wien-Umgebungi ringkond oli ringkond Austrias Alam-Austria liidumaal. Ringkond koosnes neljast mittekülgnevast rajoonist Viini välisserval: Klosterneuburg ja Gerasdorf bei Wien linnast põhja pool, Schwechat sellest kagus ja Purkersdorf Viini lääneküljel.
Viini rahvusvaheline lennujaam, Austrian Airlinesi peakorter ja Niki peakorter asusid ringkonnas Schwechati linnas.
Ringkond eksisteeris aastatel 1954–2016. 2017. aastal läksid vallad külgnevate ringkondade koosseisu.
Kaotamine.
Wien-Umgebungi ringkond kaotati 2017. aastal; 13 valda kagus läksid Bruck an der Leitha ringkonda, nimelt Ebergassing, Fischamend, Gramatneusiedl, Himberg, Klein-Neusiedl, Lanzendorf, Leopoldsdorf, Maria Lanzendorf, Moosbrunn, Rauchenwarth, Schwadorf, Schwechat ja Zwölfaxing. 6 valda läänes läksid Sankt Pölteni maaringkonda, nimelt Gablitz, Mauerbach, Pressbaum, Purkersdorf, Tullnerbach ja Wolfsgraben. Klosterneuburg loodes läks Tullni ringkonda ja Gerasdorf bei Wien kirdes läks Korneuburgi ringkonda.
Leitha mäed

Leitha mäed (saksa: "Leithagebirge"; ungari: "Lajta-hegység") on madal mäestik Austrias, Alam-Austria ja Burgenlandi vahelisel piiril.
Mäestik on Alpide haru ja moodustab ühenduse põhjapoolsete Karpaatidega. See on u. 35 km pikk ja 5–7 km lai seljandik piki Viini nõo kaguserva "Brucker Pfortest" kirdes "Wiener Neustädter Pforteni (Ödenburger Pforteni)" edelas. Mäestik asub Leitha jõest kagus ja seda peetakse Ida-Alpide jaotise Eelalpide Murist ida pool osaks. Selle kõrgeim tipp Sonnenberg (ungari: "Nap-hegy") on 484 m üle mere pinna.
Seljandikul on palju lehtpuid nagu tamm, valgepöök ja pöök.
Didymiidae

Didymiidae on sugukond limakuid seltsist "Physarales".
Tinttümak

Tinttümak ("Postia caesia") on torikulaadsete seltsi kuuluv seen.
Devíni värav

Devíni värav, Hainburgi värav või Ungari värav (slovaki: "Devínska brána", [ˈɟeʋiːnska ˈbraːna]; saksa: "Hainburger Pforte") on looduslik värav Doonau orus Slovakkia ja Austria piiril. See on üks neljast Devíni Karpaatide geomorfoloogilisest piirkonnast, mis on Väikeste Karpaatide osa. Passau, Devíni värav ja Raudvärav jagavad Doonau jõe neljaks erinevaks osaks.
Devíni värav on olnud asustatud juba eelajaloolistest aegadest, püsiasustusega alates 5000. aastast eKr. See oli iidse Merevaigutee strateegiline osa, mis ühendas Põhja-Euroopat Vahemerega ning keskajal on sinna ehitatud viis linnust: Heimenburgi linnus, Rothelsteini linnus, Pottenburgi linnus, Devíni linnus ja Bratislava linnus. Seda valvati pidevalt alates Rooma aegadest ning see on olnud Rooma keisririigi, Austria keisririigi, Külma sõja ajal Raudse eesriide ja lõpuks Austria ja Tšehhoslovakkia, praeguse Slovakkia vahelise piirina. 1. mail 2004 astus Slovakkia Schengeni viisaruumi, võimaldades esmakordselt ajaloos isikute vaba liikumist.
Nimi.
Varem kutsuti väravat ladina keeles "Porta Hungarica" ja ungari keeles "Dévényi kapu".
Asukoht ja kirjeldus.
Laiemas mõttes algab see Bratislava linnuse alt (sel juhul on värav 11,5 km pikk ja 2–7 km lai) ning kitsamas mõttes Devíni linnuse alt. See lõpeb Austrias Doonau paremkaldal Hundsheimi mäe lähedal, mis on Austria Karpaatide kõrgeim tipp, 480 m merepinnast. Idas piirneb see teise loodusliku väravaga, Lamači väravaga.
Geoloogiliselt tekkis Devíni värav pleistotseeni ajastul. Suur osa selle tuumast koosneb karboni perioodi graniidimassiividest. Sellel on ka kainosoikumi ajastust pärit lubjakivisid ja dolokivisid. Neogeeni perioodi setete hulka kuuluvad konglomeraadid, kruusad ja muud. Doonau ülemjooksul, mis hõlmab jõe alguse lätete ja Devíni värava vahelist osa Bratislavast ülesvoolu, on morfoloogilise lammi laiendus väiksem kui ülejäänud jõgi.
Ajalugu.
Neoliitikumiaegsed põllumehed asusid alale umbes aastatel 5000–3500 eKr, rajades pideva inimasustuse, mis kestab kuni tänapäevani.
Mootori tänav

Mootori tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis.
Tänav algab Tööstuse tänavalt ja kulgeb Uus-Volta tänavani.
Tänav on 0,183 kilomeetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7842185.
Ajalugu.
Mootori tänav on loodud Tallinna Linnavalitsuse korraldusega 07.04.2021 Volta kvartalisse (endine Volta tehase ala.
Dmitri Tsõgankin

Dmitri Tsõgankin (22. oktoober 1925 – 21. november 2023) oli ersa keeleteadlane, fennougrist.
Tsõgankin sündis Saranski maakonna Mokšalei külas. 1943. aastal saadeti rindele. Pärast sõja lõppu jätkas armeeteenistust, demobiliseerus 1950. aastal ja asus õppima ülikooli. Ta lõpetas 1954. aastal Mordva Pedagoogikainstituudi. 1958. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja (teemal "Ersa-mordva keele Šugurovi murre") ja 1978. aastal doktoritöö ("Substantiivide morfoloogia (kääne ja sõnamoodustus) ersa murretes"). 1979. aastast on ta professor.
Tsõgankin on üle 200 teadustöö autor: artiklid, monograafiad, sõnaraamatud, õpikud, õppevahendid, programmid ülikoolidele ja koolidele. Tema teaduslike huvide hulka kuuluvad foneetika, sõnavara, morfoloogia, süntaks, sõnamoodustus, dialektoloogia, toponüümia ja mordva keelte ajalugu.
Bondarzewia

Bondarzewia on pilvikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Uus-Volta tänav

Uus-Volta on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis.
Tänav algab Volta tänavalt ja kulgeb Krulli tänavani.
Tänav on 0,474 kilomeetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7842186.
Ajalugu.
Uus-Volta tänav on loodud Tallinna Linnavalitsuse korraldusega 07.04.2021 Volta kvartalisse (endine Volta tehase ala).
Tšerkesside leinapäev

Tšerkesside leinapäeva (adõgee keeles Шъыгъо-шӏэжъ маф, ) ehk tšerkesside genotsiidi ohvrite mälestuspäeva (Vene meedias sageli tsenseeritud Kaukaasia sõja ohvrite mälestuspäevana) leinatakse igal aastal 21. mail Vene-Tšerkessi sõja ja järgnenud tšerkesside genotsiidi ohvrite mälestuseks tšerkesside diasporaa liikmete poolt. Kuupäeva valik on tingitud asjaolust, et 21. mail 1864 korraldas kindral Pavel Grabbe praeguses Punase Lageda asulas sõjaväeparaadi Qbaada lahingu võidu auks.
Taust.
Aastatel 1763–1864 võitlesid tšerkessid venelaste vastu Vene-Tšerkessi sõjas. Sõja ajal kasutas Vene impeerium genotsiidi tšerkessi tsiviilelanike massiliseks tapmiseks. Ainult väike osa neist, kes nõustusid venestamise ja ümberasumisega Vene impeeriumi sees, jäid puutumata. Ülejäänud tšerkessi elanikkond, kes keeldus, aeti minema või tapeti massiliselt. Tšerkessi külad põletati või tapeti kogu nende elanikkond. Lev Tolstoi teatab, et Vene sõdurid ründavad öösiti külamaju. Sündmusi pealt näinud Briti diplomaat Sir Pelgrave lisab, et "nende ainus kuritegu oli see, et nad polnud venelased" 
Ellujäänud elanikkonna vastu algatati massiküüditamine enne sõja lõppu 1864. aastal ja see viidi lõpule 1867. aastaks Arvutused, sealhulgas Venemaa valitsuse enda arhiiviandmeid arvesse võttes, hukkus hinnanguliselt 80–97% tšerkesside elanikkonnast. Ümberasustatud inimesed asustati peamiselt Ottomani impeeriumisse. 
1914. aastal tähistas Nikolai II tšerkesside lüüasaamise 50. aastapäeva, kirjeldades seda kui üht impeeriumi suurimat võitu. Boriss Jeltsin tunnistas 1996. aastal Esimese Tšetšeenia sõja ajal Tšetšeeniaga rahulepingut allkirjastades, et sõda oli tragöödia, mille vastutus lasub Venemaal.
Püha.
1990. aastal määrasid tšerkessid 21. mai oma rahva leinapäevaks, mil nad mälestavad rahva tragöödiat. See on tähtpäev kolmes Vene Föderatsiooni vabariigis (Adõgees, Kabardi-Balkaarias ja Karatšai-Tšerkessias ) ning Krasnodari krai tšerkessi külades. Ka osaliselt tunnustatud Abhaasia Vabariigi valitsus leinab 21. mail (kuni 2011. aastani leinati 31. mail).
Seda päeva mälestatakse laialdaselt ka miitingute ja rongkäikudega riikides, kus on suur tšerkessia diasporaa, nagu Türgi, Saksamaa, Ameerika Ühendriigid, Jordaania ja teised Lähis-Ida riigid.
Krulli tänav

Krulli on lõplikult väljaehitamata tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis.
Tänav algab Uus-Volta tänava lõpust ja kulgeb Tööstuse tänava ja Kalaranna tänava ristmikuni.
Ajalugu.
Krulli tänav on loodud Tallinna Linnavalitsuse korraldusega 07.04.2021 Volta kvartalisse (endine Volta tehase ala).
Elektrooniline ajavõtt

Elektrooniline ajavõtt ehk täisautomaatne aeg (FAT – "Fully Automatic Time") on võistlusaja mõõtmise vorm, mille puhul stardiseade aktiveerib kella automaatselt ja finišiaeg salvestatakse automaatselt või ajastatakse fotofiniši analüüsiga. Süsteemi kasutatakse tavaliselt nii kergejõustiku kui ka sportliku jõudluse testimisel, hobuste võiduajamisel, koerte võiduajamisel, jalgrattavõistlusel, sõudmises ja autovõidusõidus. Nendel puhkudel kasutatakse fotofinišit. Seda kasutatakse ka võistlusujumises, mille jaoks ujujad ise registreerivad finišiaja, puudutades võistluse lõpus puuteplaati. Seadmete kontrollimiseks või rikke korral kasutatakse tavaliselt lisaks FAT-ile ka varusüsteemi (tavaliselt käsitsi ajavõttu).
Stardipüstoliga alustatud võistlustel on tavaliselt püstoli külge kinnitatud andur, mis saadab laskmisel ajavõtusüsteemi elektroonilise signaali. Ajastussüsteemiga on tavaliselt ühendatud ka alternatiivne käivitustuli või heli, mis käivitatakse elektrooniliselt, näiteks helisignaal. Spordialadel, mis hõlmavad finišijoone ületamist (mitte puutefinišit, nagu ujumises), on praegune finišisüsteem fotofiniš, mida kohtunikud seejärel analüüsivad.
IAAF-i reeglite puhul peavad kõik kergejõustikurekordid (maailma-, olümpia- või rahvuslik) või olümpiamängude või maailmameistrivõistluste kvalifikatsiooniaeg sprindivõistlusel olema ajastatud FAT-süsteemiga.
Käsiajad, see tähendab need, mil seiskamis- ja/või käivitusmehhanisme kasutavad inimesed, on väga altid vigadele. Reeglina on nende täpsus vaid sekundi kümnendiku täpsusega, seega tuleb kõik 100. sekundist üle nulli ümardada järgmise kümnendikuni.
Paljud kergejõustikustatistikud kasutavad teisendusteguri hinnangut 0,24 sekundit, mis on lisatud mis tahes käsitsi ajastatud ajale 100 m või 200 m distantsil ja 0,14 sekundit igale käsitsi ajastatud ajale 400 m või pikemal distantsil: need teisendustegurid on kehtivad ainult erinevatest allikatest pärit aegade võrdlemiseks ega ole rekordite registreerimiseks vastuvõetavad.
Kui võrrelda kohandatud manuaalset aega FAT-ajaga, kui algne FAT-aeg on samaväärne, peetakse FAT-aega täpsemaks ja seega antakse sportlasele kõrgem asetus- ehk võrdlusreiting. See aegade teisendamise meetod pärineb ajast, mil FAT-süsteemid olid palju vähem levinud. Käsiajad on üha vähem vastuvõetavad, isegi väiksematel võistlustel, ega ole enam vastuvõetavad spordiala kõrgemal tasemel.
Täisautomaatne ajavõtt muutus kergejõustiku maailmarekordite jaoks kohustuslikuks alles 1. jaanuaril 1977.
Fotofiniš

Fotofiniš toimub spordivõistlusel, kui mitu võistlejat ületavad finišijoone peaaegu samal ajal. Kuna palja silmaga ei pruugi olla võimalik kindlaks teha, kes võistlejatest esimesena joone ületas, võetakse appi tehnilised vahendid, sealhulgas pildindusseadmed (kaamerad), millega finišijoonel tehtud fotodelt või videolt on finišeerijate järjekord täpselt vaadeldav ja võrreldav. Fototuvastus muudab vähem tõenäoliseks, et ametnikud kuulutavad võistluse ebaõnnestunuks.
Fotofinišit kasutatakse endiselt peaaegu kõigil tänapäeva kõrgetasemelistel võidujooksudel ja võidusõiduspordialadel. Kuigi mõned spordialad kasutavad võidusõitjate jälgimiseks võistluse ajal elektroonilisi seadmeid, peetakse fotot võitja valimisel kõige olulisemaks tõendiks. Need on eriti olulised tihedate võistluste ajal, kuid neid kasutatakse ka ametlike aegade määramiseks igale võistlejale mis tahes võistluse ajal.
Kergejõustikus tuleb jooksud ajastada täpselt sajandiksekundite (või isegi tuhandikute) täpsusega. Kõrgetasemelistel võistlustel (nagu olümpiamängud) paigaldatakse elektroonikaseadmed, et tagada nii pealtvaatajatele kui ka ametnikele kiire tulemuste edastamine. Fotofinišit on olümpiamängudel kasutatud juba 1912. aastast olümpiamängudel Stockholmis, kui kasutati meeste 1500 meetri jooksus kaamerasüsteemi. 1948. aasta olümpiamängudel kasutati meeste 100 meetri jooksu finišis Šveitsi kellafirma Omega ja Briti Race Finish Recording Company fotofinišiseadmete abi.
Finišis kasutatakse kohtade kindlaksmääramiseks pildisensoreid ja digikaameraid. Mõnikord võib nii kiires jooksus nagu 100 m sprindis kõiki kaheksat sportlast lahutada vähem kui pool sekundit. Pole harvad juhud, kui kahel või rohkem sportlasel on täpselt sama aeg.
2008. aasta suveolümpiamängudel võeti kasutusele seni kiireimad ajamõõtmisseadmed, mille kaamerad pildistavad 3000 korda sekundis (võrreldes 1996. aastaga, mis oli 1000 korda sekundis).
Kirjasõna suurmeistrid

"Kirjasõna suurmeistrid" oli 1939. aastal kirjastuse Loodus poolt välja antud raamatusari. Sarjas ilmus kokku 7 teost, millest üks ilmus kaheköitelisena.
Raamatuid anti välja pehmes ning kõvas köites.
Stardipüstol

Stardipüstol või starteri püstol on tühi käsirelv või uuemal ajal elektrooniline stardipüstol või helisüsteemiga ühendatud nupuga seade, mis lastakse nii kergejõustikuvõistluste kui ka ujumisvõistluse alustamiseks. Traditsioonilised stardirelvad ei saa tulistada tõelist laskemoona, kui neid pole eelnevalt põhjalikult modifitseeritud: kuulide väljasaatmise vältimiseks kasutatakse tühje kestasid ja tulistamisel on näha vaid väike kogus suitsu. Enamikus kohtades on koopia muutmine ebaseaduslik.
Käivituspüstolid võivad sisaldada ka standardsete püstolite modifitseeritud versioone, mis ei ole võimelised kuuli tulistama, enamasti saavutatakse takistuse torusse keevitamise teel. Seda on tänapäeval vähem levinud, eriti lääneriikides. Elektroonilise ajavõtu kasutamisel kinnitatakse relvale sageli andur, mis saadab tulistamisel ajavõtusüsteemi elektroonilise signaali. Kurtide võistlejate või kaasaegsete elektrooniliste süsteemide jaoks saadab elektrooniline stardipüstol valgussignaali, mõnel juhul kasutatakse valgussüsteemi.
Braunsberg (Hundsheimi mäed)

Braunsberg on 346 m kõrgune lubjakivimassiiv Austrias Hainburg an der Donaus, Doonau jõe kaldal. Selle platool asus varem keldi linn ja sellel on siiani jälgi keldi-rooma ajastust.
Aderklaa

Aderklaa on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Aderklaa asub Viini ja Deutsch-Wagrami vahel Marchfeldis.
Umbes 1,22 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Raespa hoiuala

Raespa hoiuala on hoiuala Pärnumaal Lääneranna vallas Raespa, Saare, Saulepi ja Vaiste küla maadel. 
Hoiuala pindala on 243,7 ha. See on ühtlasi Natura loodusala. Hoiuala asutati 2007. aastal rannaniitude, kadastike, lubjarikka pinnasega kuivade niitude, loodude, puisniitude ja vanade laialehiste metsade kui elupaikade kaitseks.
Schwarze Elster

Schwarze Elster (saksa keeles, tõlkes 'must Elster') on jõgi Saksamaal, Elbe parempoolne lisajõgi. 
Jõe ülemjooksul asub Elstra linn. Schwarze Elsteri ääres asuvad veel Kamenz, Wittichenau, Hoyerswerda, Senftenberg, Lauchhammer, Elsterwerda, Bad Liebenwerda, Herzberg ja Jessen. 
Jõgi suubub Elbe jõkke Wittenbergist ülesvoolu Elsteris.
Jõe pikkus on 180 km, valgala pindala 5498 km².
Tšetšeeni Riiklik Ülikool

Tšetšeenia Riiklik Ülikool (vene keeles "Чеченский государственный университет"), ka A. A. Kadõrovi nimeline Tšetšeenia Riiklik Ülikool (vene keeles "Ахьмад-Хьаьжин цӀарах йолу Нохчийн пачхьалкхан университет") on Venemaal Tšetšeenias Groznõis asuv ülikool. Koolis asub Põhja-Kaukaasia pedagoogikakeskus. Ülikooli juured ulatuvad tagasi 1938. aastasse. Ülikoolil on 72 osakonda, kus õpib 15 458 õpilast.
Nina Ahlstedt

Nina Ahlstedt (neiupõlvenimega Nina Lignell; 11. juuli 1853 Turu – 2. september 1907) oli Soome kunstnik.
Nina Ahlstedti vanemad olid kohtunik Albert Johan Lignell ja Georgina Sofia Elisabeth Lignell (neiupõlvenimega Lybecker).
Nina Ahlstedt õppis Soome Kunstiühingu Joonistuskoolis Turus 1871–1876 ja Pariisi Académie Colarossis 
1880–1881 ja 1897. Kunstnikuna debüteeris ta 1878. aastal.
Nina Ahlstedt oli abielus kunstnik Fredrik Ahlstedtiga (1839–1901). Ahlstedtid olid ühed esimesed kunstnikud, kes 1886. aastal liitusid Ahvenamaal Önningebys suviti tegutsenud Önningeby kunstnike kolooniaga.
Üleminekustiil

Üleminekustiil (saksa keeles "Übergangsstil", "Rheinischer Übergangsstil") arhitektuuris on saksakeelses kunstiajalookirjutuses 19. sajandi keskpaigas kasutusele võetud varagooti arhitektuuri kohta käiv mõiste, mis pidi kirjeldama teatud piirkondade ehituspraktikate ja -stiili järkjärgulist romaanikalt gootikale üleminekut.
Kasutamine.
Mõistet on varem kasutatud ka Eesti kohta käivas saksakeelses (nt Wilhelm Neumanni teoses "Grundriss...") ja Eesti kunstiajalookirjanduses ning populariseerivates käsitlustes. Sõna "üleminekustiil" esineb üksikjuhtudel veel ka mõningates 21. sajandil välja antud kunstiajalooraamatutes , ent mitte enam piiritletud stiilinimetusena, vaid uuemal ajal on sõnale "üleminek" antud pigem üldmõisteline ajale viitav tähendus (nt "romaanikalt gootikale ülemineku periood" vm).
Tänapäeva kunstiteaduses peetakse nimetust pigem problemaatiliseks ning tehakse katseid selle hõlmatava sisu uuesti defineerimiseks.
Andlersdorf

Andlersdorf on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Andlersdorf asub Marchfeldi lõunaosas. U. 3,55 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Ted Meredith

James Edwin Meredith (14. november 1891 – 2. november 1957) oli USA kergejõustiklane, võitis 1912. aasta suveolümpiamängudel kaks kuldmedalit.
Meredith pääses 1912. aasta olümpiakoondisse pärast Williamsoni vabakooli mehaanikaeriala lõpetamist 1911. aastal, samal ajal kui ta õppis Mercersburgi akadeemias šoti-ameeriklasest treeneri Jimmy Currani käe all. Stockholmis võitis ta kuldmedali 800 m jooksus maailmarekordiga 1.51,9. Ta jooksis 880 jardi piirini ja püstitas ka selle distantsi maailmarekordi ajaga 1.52,5. Ta võitis veel ühe kuldmedali 4 × 400 m teatejooksus ja saavutas ka 400 meetri jooksus neljanda koha.
Pärast Stockholmi astus Meredith Pennsylvania ülikooli. Ta oli IC4A (Ameerika amatöörsportlaste kolledžitevaheline ühendus) meister 440 jardi jooksus aastatel 1914–1916 ning 880 jardi jooksus 1914. ja 1915. aastal. Ta tuli Amateur Athletic Unioni (AAU) meistriks 440 jardi jooksus ka 1914. ja 1915. aastal. 1916. aastal püstitas ta 440 jardi jooksus maailmarekordi, mis ületati alles 1928. aastal. Samal aastal ületas ta enda 880 jardi maailmarekordi 1.52,2-ni. 1915. aasta aprillis jooksis ta Pennsylvania ülikooli teatemeeskonnas viimase ringi, mis alistas maailma miili teatejooksu rekordi. Nelikusse kuulus ka Donald Lippincott.
Meredith loobus võistlemisest 1917. aastal ja teenis Esimese maailmasõja ajal sõjaväes. Ta võistles taas tiitlivõistlustel 1920. aasta suveolümpiamängudel, kus ta langes 400 meetri jooksu poolfinaalis ja jooksis teatemeeskonnas, mis saavutas neljanda koha 4 × 400 m teatevõistluses.
Pärast teist korda võistlusest loobumist sai temast kinnisvaramaakler, kuid huvi kergejõustiku vastu säilis. 1924. aastal osales ta reporterina Pariisi olümpiamängudel. 1928. aastal palgati ta Lawson Robertsoni käe all Pennsylvania ülikooli abitreeneriks. 1936. aastal osales ta Tšehhoslovakkia koondise treenerina Berliini olümpiamängudel. 1937. ja 1938. aastal treenis ta Kuuba meeskonda Pan-Ameerika mängudeks.
Välislingid.
[[Kategooria:Ameerika Ühendriikide jooksjad]] 
[[Kategooria:Sündinud 1891]] 
[[Kategooria:Surnud 1957]]
Angern an der March

Angern an der March on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Angern asub Weinvierteli piirkonnas, Morava jõe (saksa: "March") Marchfeldi nõo põhjaosas, u. 40 km Viinist kirdes. Jõgi moodustab piiri Záhorská Vesi külaga Slovakkias, mida ületab väike autopraam, samas kui praegu arutatakse endise silla uuestiehitamise plaane.
Asulat nimega "Anger" Austria hertsogkonnas on esmakordselt mainitud 1260. aasta ürikus ja juba 1495. aastal nimetati seda turulinnaks, see tiitel saadi uuesti 1970. aastal. Barokne St. Rochi kabel Mannersdorfis ehitati 1635. aastal. Angeri linnus lammutati lõpuks Teise maailmasõja ajal.
Piirkonnas asub mitu viinamäge.
Transport.
Angernil on juurdepääs Põhjaraudtee ("Nordbahn") liinile Viinist Brnosse. See asub ka Viinist tuleva maantee "(Bundesstraße)" "B8 Angerner Straße" ja "B49 Bernstein Straße" ristumiskohas, mis on osa iidsest Merevaigutee marsruudist.
Auersthal

Auersthal on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Auersthal asub Alam-Austria liidumaa "Weinvierteli" piirkonna idaosas, u. 10 km Wolkersdorf im Weinviertelist idas. U. 2,47 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Demograafiline areng.
1991. aastal elas linnas 1804 inimest. 2003. aastal elas seal 1856 inimest ja 2016. aastal 1923 inimest.
Riigiasutused.
Linnas on lasteaed, algkool ja keskkool.
Miinisadama tänav

Miinisadama tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja ja Karjamaa asumis.
Tänav algab Tööstuse tänavalt ja on umbtänav.
Tänav on 0,250 kilomeetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7841826.
Ajalugu.
Miinisadama tänava nimi on antud Tallinna Linnavalitsuse korraldusega 07.04.2021 endisele nimetule umbtänavale.
Mihkel Vellema

Mihkel Vellema (Mihkel-Voldemar Velberg; 4. veebruar 1889, Pada vald, Virumaa – 6. aprill 1948, Tartu) oli eesti tehnikateadlane ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu liige.
Pere.
Tema väimees oli Peeter Müürsepp.
Maria Kallastu

Maria Kallastu (stiliseerituna maria kallastu) (sündinud 31. märtsil 2000 Helsingis) on eesti poplaulja.
Looming.
Kallastu esiksingel "Curtains" tuli välja 13. novembril 2021. aastal. 2023. aasta sügisel ilmus muusiku debüüt-EP "WHITENOISE".
Nublu ja Maria lugu "push it" kuulati ilmumise päeval, 31. mail 2024 voogedastusplatvormil Spotify 21 561 korda. See on uus tippmark, kuna ühtki kohalikku laulu pole varem esimesel päeval Eestis registreeritud Spotify kontodelt nii palju kordi veel kuulatud.
2025. aasta juunis avaldas ta loo "amore tossico, mis kirjutati koos boipepperoni ja Mattias Tirmastega. 
Isiklikku.
Ta lõpetas Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi 2019. aastal. Tema isa on dirigent ja helilooja Andrus Kallastu ning ema on ooperilaulja Kai Kallastu.
Tunnustus.
Maria Kallastu ja Nublu laul "push it" võitis 2024. aastal Raadio 2 aastahiti konkursi, kogudes 9014 häält. 
Ta võitis koos Nubluga lauluga "push it" 2025. aasta Eesti Muusikaauhindade galal kaks auhinda: aasta muusikavideo ja aasta laul. Samuti oli ta nomineeritud aasta naisartisti auhinnale.