tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tartu Mill Triathlon 2013

Tartu Mill Triathlon 2013 oli 20.–21. juulil 2013 Tartu linnas toimuv triatlonivõistlus.
Triatloni käigus ujutakse Emajões, rattatrass läbib kesklinna ja Supilinna tänavaid ning jõuab korraks ka linnast välja. Jooksudistants kulgeb Emajõe kaldapealsel.
Tartu Mill Triathlon 2013 on Tartu teine linnatriatlon, esimest korda toimus triatlon Tartus 21.–22. juulil 2012 (Tartu Mill Triathlon 2012).
Võistluse kesklinna toomise idee tuli New Yorgi ja Lon­doni linnatriatlonidest. Lõpliku tõuke andis Tristar 2011 triatlonil osalenud Tartu linnapea Urmas Kruuse ettepanek korraldada triatlonivõistlus ka Tartu kesklinnas. 2012. aastal oli Tartu linnatriatloni peakorraldaja Ain-Alar Juhanson.
Noise rock

Noise rock on rokkmuusika suund, mis sai alguse 1980. aastate alguses Inglismaal ja USAs ning muutus populaarseks järgmisel kümnendil. Koosneb sellistest stiilidest nagu grunge, "noisecore", "math rock", "shoegaze" ja "noise pop".
Punasilm-liidrik

Punasilm-liidrik ("Erythromma najas") on liidriklaste hulka kuuluv kiililine.
Ta on Eesti liikide seas sinise kehaga liidriklaste hulgas ainus, kel on punased silmad.
Kummikeks

Kummikeks on kastikeksuga sarnanev hüplemismäng, kus kasutatakse pikka otstest kokkuseotud kummipaela (pesukummi).
Kaks mängijat astuvad kummipaela sisse ja eemalduvad teineteisest, kuni kumm on pingul, jäädes näod vastamisi seisma. Ühe või mõlema hoidja puudumisel pannakse asenduseks üks või kaks tooli. Kumm võib asetseda pahkluu, sääre, põlve, reie, puusa kõrgusel või isegi kõrgemal (need on järjestikused klassid, mis tuleb hüppajal läbida). Kummi hoidjad võivad seista jalad koos või õlgade laiuselt. Kolmas mängija hakkab kummi kohal läbi hüplema kindlaks määratud elemente. Vea tegemist elemendi sooritamisel nimetatakse apsuks. Apsu korral läheb hüppekord järgmisele mängijale.
Mäng oli populaarne koolitüdrukute hulgas eriti 1970.–1980. aastatel.
Morrow' maakond

Morrow' maakond ("Morrow County") on maakond USA-s Ohio osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°53' N, 82°80' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Mount Gilead.
Maakonna pindala on 1055 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 827. 2000. aastal oli elanikke 31 628.
Ajalugu.
Morrow' maakond moodustati 1. märtsil 1848 Delaware'i, Knoxi, Marioni ja Richlandi maakonna osadest. Maakond on saanud nime Ohio kuberneri Jeremiah Morrow' järgi.
Maakonnas on sündinud 29. Ameerika Ühendriikide president Warren G. Harding.
Élisabeth Daynès

Élisabeth Daynès (sündinud 1960 Béziers's) on prantsuse skulptor ja ürgobjekte kujutav kunstnik. Ta on spetsialiseerunud hominiidide rekonstrueerimisele.
Daynès asutas 1984. aastal oma stuudio Atelier Daynès. Tema töid leidub muuseumides üle kogu maailma, sealhulgas Prantsusmaal Tende'i vallas Musée des Merveilles's, Chicago Fieldi loodusloomuuseumis, Lõuna-Aafrika Vabariigis Pretorias Transvaali muuseumis ja Stockholmi loodusloomuuseumis. Üks tema silmapaistvaimaid teoseid on skulpturaalne kompositsioon neandertaliperekonnast, mis on eksponeeritud Krapina Neandertalimuuseumis Põhja-Horvaatias. Selle loomiseks rekonstrueeris Daynès leitud jäänuste põhjal seitseteist pere liiget.
Kollatähn-loigukiil

Kollatähn-loigukiil ehk kollane loigukiil ("Sympetrum flaveolum") on loigukiili perekonda kuuluv kiililine.
Tema liiginimi "flaveolum" tähendab ladina keeles kollakat. Nimi on pandud niisugune sellepärast, et tema tiibadel on palju kollakat värvi.
Kiil elab Euroopas, Siberis, Kaug-Idas, Ees- ja Kesk-Aasias. Ta on laiades piirkondades levinud ja mõnel pool isegi massiline. Kuid Briti saartel ta ei ela. Mõnel aastal (1906, 1926, 1845, 1953 ja 1995) toimus Inglismaale kollatähn-loigukiilide invasioon ja moodustusid isegi väikesed kolooniad, kuid mõne aastaga surid need alati välja.
Kiili pikkus on 33–35 mm, tagakeha pikkus 22–26 mm ja tagatiiva pikkus 25–29 mm. Tiibade alusel on suur kollakas laik. Mõnel emasel võib see laik olla vähenenud või isegi täiesti puududa. Jalad on kollakaspruunid. Isastel on rind punakaspruun või oranžkollane, küljed mustade triipudega, tagakeha pealt tumepunane ja alt must. Silmad on pealt punakaspruunid ja alt hallid. Emastel on nii rind kui tagakeha kollakaspruun, küljel jookseb tagakeha tipuni katkematu must triip. Emaste silmad on pruunid, alt hallid.
Kollatähn-loigukiil lendab juuli lõpust septembri keskpaigani. Ta elab väikeste tiheda taimestikuga veekogude ääres, eelistades seisvat vett. Ta ei põlga ka aeg-ajalt kuivavaid veekogusid. Kodukohast võib ta kaugele lennata. Lend on alati kiire, aga mitte tugev. Eriti armastab ta elada sääskede paljunemiskohtades, sest sääsed on talle toiduks. Isastel on oma jahipiirkond.
Emased munevad lennult. Nad munevad siis, kui nende tagakeha puudutab vett või märga taimestikku, ent neid on nähtud ka mune lennult väikeselt kõrguselt vette või niiskele taimestikule puistamas. Vastsed arenevad koos veetaimestikuga ja taluvad nii veekogu kuivamist kui jäätumist, suhteliselt hästi ka veereostust. Nende areng kestab ühe aasta.
Krusensterni riff

Krusensterni riff (inglise "Krusenstern Reef") on müütiline saarestik Vaikses ookeanis Midway atollist lõunas. Selle avastas 11. oktoobril 1805 Juri Lisjanski ja see on nimetatud Adam Johann von Krusensterni auks. Rifi nime järgi nimetati Loode-Hawaii Krusensterni saarteks ehk Krusensterni rifiks (inglise "Krusenstern Islands" ehk "Krusenstern Reef"). Märgiti kaartidele koordinaatidega või . Kaartidelt kustutati pärast 1923. aastat.
David Servan-Schreiber

David Servan-Schreiber (21. aprill 1961 Neuilly-sur-Seine – 24. juuli 2011 Fécampi vald) oli prantsuse arst ja neuroteadlane.
Servan-Schreiber lõpetas aastal 1984 Lavali Ülikooli Kanadas Quebecis psühhiaatria erialal. Aastal 1988 rajas ta Pittsburghi Ülikoolis kognitiivse neuroteaduse labori. Koos kolleegidega asutas Servan-Schreiber 1991. aastal organisatsiooni Piirideta Arstid USA osakonna. Aastal 1997 rajas ta Pittsburghi Ülikooli Meditsiinikeskuses integratiivse meditsiini keskuse. 
Servan-Schreiber on töötanud õppejõuna Lyoni ülikoolis Université Claude Bernard Lyon 1 ja kliinilise psühhiaatria professorina Pittsburghi ülikoolis.
David Servan-Schreiber on kirjutanud mitu raamatut, neist aastal 2007 ilmunud "Anticancer: Prévenir et lutter grâce à nos défenses naturelles" (eesti keeles "Vähi vastu. Uus eluviis", 2009), sai bestselleriks ning on tõlgitud paljudesse keeltesse. Neli aastat hiljem (2011) avaldas ta oma viimase raamatu "On peut se dire au revoir plusieurs fois" ("Võib palju kordi öelda "hüvasti""), seda juba koos tuntud ajakirjaniku Ursula Gauthier'ga.
Pärast 20-aastast võitlust kasvajaga suri David Servan-Schreiber ajuvähki Normandias 24. juulil 2011. aastal.
Vene-Rootsi sõda (1495–1497)

Vene-Rootsi sõda (1495–1497) oli sõda Moskva suurvürstiriigi ja Rootsi kuningriigi vahel valduste pärast Soomes ja Karjalas aastatel 1495–1497.
Soome territoorium Lõuna-Soomes, ajaloolised piirkonnad: Päris-Soome, Uusimaa, Satakunta, Häme, Savo, Pohjanmaa olid vallutatud Rootsi poolt 13. sajandil. Idapoolse territooriumi Karjala hõivamisel ning edasitungil ida poole põrkusid Rootsi kuningriigi huvid Loode-Venemaal valitsenud ja Ingerisse laienenud Novgorodi vabariigi huvidega. Rootsi edasitungil idasuunaltoimus 1240. aastal Novgorodi vürsti Aleksander Jaroslavitši juhitud Novgorodi vägedega Ižora jõe Neevasse suubumiskohas toimunud Neeva lahing. 
1295. aastal tungisid rootslased Käkisalmi ning alustasid seal Käkisalmi linnuse ehitamist, kuid vasturünnakuga hävitasid Novgorodi väed Rootsi väesalga ja vallutasid linnuse. Rootsi ja Novgorodi vahelised piirisõjad lõpetas 1323. aasta 12. augustil Pähkinälinnas sõlmitud Pähkinäsaari rahu. Piirijoon valduste vahel märgiti Soome lahest mööda Sestra jõge, põhja pool Saima järveni ja seejärel loodes kuni Põhjalaheni.
Novgorodi vabariigi territooriumis moodustas kahe riigi vaheline ala Ingerimaal, Vadja viiendiku. Novgorodi valdusse jäid Ingerimaal, Vadja viiendikus Käkisalmi kirikukihelkonna (vene ') pogostid: Ilomantsi ("Иломанский погост"), Kaupungin ehk Räisälä ("Городенский"), Kurkijoki ('), Rautu ("Ровдужский"), Sakkola ("Саккульский"), Salmi ("Соломянский"), Sortavala ("Сердовольский"). 
Rootsi valdustesse Karjalas jäid Karjala kannasel ja Laadogast põhjas Äyräpää ("Огребу"), Jääski ("Яаски", rootsi "Jäskis") ja Savo ("Севилакша", rootsi "Savolax") pogostid.
Moskva suurvürsti Ivan III poolt ellu viidud "Venemaa taasühendamise" käigus allutas Moskva suurvürstiriik 1478. aastal Novgorodi vabariigi ning liitis suurvürstiriigiga Novgorodi valdused. 
Sõjaliste ettevalmistustena alustas Ivan III 1492. aastal Narva jõe keskjooksul Jaani linnuse ehitamist ning 1493. aastal liitus Rootsi vaenlase Norra ja Taani kuningriigi kuninga (1481–1513) ja Kalmari uniooni monarhi Hansuga.
1495. aastal ründas Venemaa taanlaste poolt mahitatuna Rootsi kuningriigi valdusi Soomes. 30. novembril 1495 saavutasid end kaitsnud soomlased Viiburi linnuse ülema Knut Posse juhtimisel Moskva vägede üle võidu. 
1496. aastal uuesti rünnanud moskvalased jõudsid läbi Karjala ja Savo Hämeni. Rootsi abi venis sisetülide tõttu. Kui see aga ükskord kohale jõudis, asusid Rootsi väed sõjaretkele ning purustasid 1496. aasta suvel Narva jõe äärse moskvalaste Jaani linnuse. Rootsi väepealikud Svante Nilsson Sture ja Knut Posse maabusid 70 laevaga Ivangorodi alla ning kindluse pommitamise järel, vallutasid selle.
1497. aastal sõlmiti Rootsi-Vene vaherahu. 1497 pagendati Soome ka taanlaste poolt alistuma sunnitud Sten Sture Vanem, kus tal küll keelati omada suuremaid ja tähtsamaid kindlusi.
Krusensterni saared

Krusensterni saared on saarestik Middendorffi lahest loode pool Kara meres Tsentralnõi ja Pervomaiski saarte vahel. Saared said oma nime Otto Paul von Krusenstern järgi.
Alice Roberts

Alice May Roberts (sündinud 19. mail 1973 Bristolis) on Briti anatoom, paleopataloog, antropoloog, teaduse populariseerija ja teletegija. Ta on raamatu "Evolution: The Story of Man" autor.
Ta töötab 2012. aastast Birminghami Ülikooli professorina ("Professor of Public Engagement in Science" – 'avalikkuse teadusse kaasamise professor'). Tema peamised uurimisvaldkonnad on osteoarheoloogia ja paleopataloogia.
Ta on olnud telesaadete saatejuht ja teadusdokumentalistika autor, muuhulgas on ta käsitlenud ka eelajaloolise inimese arengulugu.
Haridustee ja töökäik.
Pärast Walesi Ülikooli Meditsiinikolledži lõpetamist 1997. aastal töötas ta poolteist aastat nooremarstina National Health Service South Walesis, seejärel sai ta töökoha Bristoli Ülikooli anatoomiaosakonda, kus aasta pärast (1999) edutati lektori kohale. Doktorikraadi kaitses Roberts aastal 2008 paleopataloogias. Bristoli Ülikooli Võrdleva ja Kliinilise Anatoomia Keskuse õppejõuna on ta õpetanud kliinilist anatoomiat, embrüoloogiat ja füüsilist antropoloogiat. Lisaks ülikooli anatoomiaosakonnale on ta töötanud ka arheoloogia ja antropoloogia osakonnas ("Visiting Fellow" 2009–2012). 2012. aastast töötab ta professorina Birminghami Ülikoolis.
"Evolution: The Story of Man".
2011. aastal inimese põlvenemise arenguloost raamatu "Evolution: The Story of Man" ("Evolutsioon. Inimese lugu") avaldanud Alice Roberts kasutas oma rohke pildimaterjaliga teose illustreerimiseks Kennis &amp; Kennise loodud 3D-mudelite rekonstruktsioonide fotosid.
Evengid

Evengid (vana nimetus "tunguusid") on tunguusi-mandžu rahvas Venemaal Siberis ja Kaug-Idas, Hiinas ning Mongoolias. Evenkide asualad on väga laialdased, ulatudes Jenissei jõest kuni Ohhoota mere ja Põhja-Jäämereni.
Evenkide üldarv maailmas on ligi 80 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 37 843 evenki (neist Sahha Vabariigis 21 008, Krasnojarski krais 4372, Habarovski krais 4101, Amuuri oblastis 1481, Taga-Baikali krais 1387 ja Irkutski oblastis 1271) Hiinas elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 39 534 evenki (enamik nendest Sise-Mongoolias). Mongoolias elas 1995. aastal 1000 evenki.
Antropoloogiliselt kuuluvad evengid mongoliidse rassi baikali ehk paleosiberi rühma.
Evengi keel kuulub tunguusi-mandžu keelte põhjarühma. Venemaal on enamik evenke läinud üle vene või jakuudi keelele. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal evengi keelt ainult 4802 inimest. Ka Hiinas on evengi keel ohustatud.
Evengid on lähtunud Baikalimaalt, kust nad alates II aastatuhandest on laiali rännanud. Varem olid nad tüüpilised rändeluviisiga põhjapõdrakasvatajad ja kütid. 20. sajandil on nad suuremalt jaolt üle läinud paiksele eluviisile. Juba 17. sajandil võtsid evengid formaalselt vastu õigeusu, kuid kuni 20. sajandi alguseni jäi valdavaks šamanism. Hiinas on evenkide hulgas levinud ka budism.
Eveenid on evenkide lähisugulased, kuid tegemist on eri rahvastega.
Maitse

Maitse on ainete omadus, mis kutsub inimesel või loomal esile maitsmisaistingut.
Maitsmisaisting tekib, kui suus olev aine reageerib keemiliselt keelel olevate maitsmispungade retseptoritega.
Maitsed saab klassifitseerida viieks põhimaitseks: magus, hapu, soolane, kibe ja umami.
Herbert McLean Evans

Herbert McLean Evans (23. september 1882 Modesto, California – 6. märts 1971 Berkeley) oli Ameerika Ühendriikide anatoom (embrüoloog), endokrinoloog, toitumisteadlane, teratoloog ja bibliofiil.
Elukäik.
Herbert McLean Evans lõpetas Johns Hopkinsi Ülikooli meditsiinikooli 1908. aastal ning määrati 1915 California Ülikooli anatoomia professoriks. Koos temaga asusid samasse tööle George W. Corner ja Katharine Scott Bishop). 1918. aastal, uurinud inimese kromosoomidega seotut, pakkus ta kromosoomide arvuks 48.
1921.–1923. aastal avastas ta koos kaastöötajatega, inimese kasvuhormooni (ingl k "human growth hormone") somatotropiini ja hiljem mitu ajuripatsi eessagara (ingl k "anterior lobe of pituitary gland") gonadotroopset hormooni. 
1922 avastas ta mitu aastat kestnud rottide toitumiseksperimentide käigus, mida ta viis läbi koos Katharine Scott Bishopiga jt, rasvlahustuva toidufaktori X ehk X-vitamiini ehk antisteriilse faktori, millel on suur roll nii spermatosoidide komplekteerimisel kui platsenta moodustumisega (ingl k "placentation") ja poegade sünniga seoses. Toitumiseksperimendite, mille käigus rottide toidusedel koosnes nn Osborne'i ja Mendeli "standarddieedist" : kaseiinist (18%), tärklisest (küpsetatud ja kuivatatud) (54%), rasvast (15%), võirasvast (9%) ja sooladest (4%, vastavalt McCollumi No. 185-le) koos adekvaatse A-vitamiini (kalamaksaõlina), B-vitamiini (0,4–0,6 g pärmina) ja C-vitamiini (apelsinimahlana), tulemusel muutusid nii emas- kui ka isasrotid steriilseks ehk sigimisvõimetuks. Mõlema soo sigimisvõime taastus kui toidule lisati salatilehti. Esialgu arvati see olevat C-vitamiini toime, kuid hiljem selgus, et oluline oli rasvaine fraktsioon ja et samalaadset toimet avaldas ka nisuiduõli (tiinete rottide igapäevasele toidule lisati tilgake nisuteradest valmistatud õli).
1923. aastal eraldas ta ajuripatsiekstraktist mõned gonadotroopsed hormoonid.
1936. eraldas ta nisuidudest alkoholiga ekstraheerides puhta E-vitamiini ning määras kindlaks selle keemilise valemi C29H50O2.
Temalt on ilmunud üle 1000 teaduspublikatsiooni. Uuris kasvajaid, lümfisüsteemi, makrofaage, kudede värvumist, hormoone,vitamiine jpm. Koos Miriam E. Simpsoni ja C.H. Li'ga uurisid nad rottide sigivustsüklit. Evansi rotikasvandus (tänapäeval Long-Evansi rotid), kelle tarbeks ta vahetevahel ka ise söögi ülejääke korjamas käis, oli tolle aja kohta märkimisväärselt suur. Ta töötas koos saksa keemiku Schukmanniga välja nn Evansi sinise (ingl k "Evans Blue") ehk märgistusaine T-1824.
Pojeng

Pojeng (ka "'pujeng"'; ladina keeles "Paeonia") on õistaimede perekond, ainus perekond pojengiliste ("Paeoniaceae") sugukonnas. Praegu aktsepteeritakse 36 liiki. Pojengid on levinud Aasias, Lõuna-Euroopas ja Põhja-Ameerika lääneosas.
Eesti aedadesse levisid esimesed pojengid mõisatest,eriti 20. sajandi alguses. Taimed on vastupidavad ja on tihti vanades talukohtades säilinud. Ühel kasvukohal võib pojeng kasvada oma sada aastat. Üks enim ja kauem Eestis kasvatatud pojengisorte on varajase pojengi ("Paeonia officinalis") sort 'Rubra Plena'.Valgeõielistest sortidest peetakse meil tavalisimaks valgeõielise pojengi ("Paeonia lactiflora") sorti 'Festiva Maxima' (Mielles, 1851). Roosadest sortidest levinuim on 'Edulis Superba' (Lemon, 1824). Eesti aedades on ühtlasi levinud ahtalehine pojeng ("Paeonia tenuifolia"). 
Sorte on aretatud umbes 10 000, kuid registreeritud on pooled neist. Eriti intensiivne on olnud aretustöö Hiinas, kus see on kestnud tuhandeid aastaid. Seal populaarsed puispojengid ("Paeonia x suffruticosa") on meil vähe levinud, Läänes on see-eest aretatud palju rohtseid pojengisorte valgeõielisest pojengist ("Paeonia lactiflora"). Põõsaspojengi sordid pole meie kliimas vastupidavad, küll on aga täiesti külmakindel üks teine puispojengiliik, Rocki pojeng ("Paeonia rockii"). Väidetavalt on külmakindlaks osutunud nende kahe liigi kollaseõieline hübriid 'High Noon'. Ametlikku registrit pojengisortide üle peab Ameerika Pojengide Ühing ("American Peony Society", asutatud 1903).
Pojengi kõik osad, eriti juured, on mürgised ja sisaldavad paeonooli. Sellegipoolest on pojengid kasutust leidnud nii ravim- kui ka toidutaimedena. Näiteks on anomaalse pojengi ja põõsaspojengi juurepreparaate kasutatud valu, põletiku ja kõrge vererõhu korral. 
Hiinas on põõsaspojeng jõukuse ja ilu sümbol ning ühtlasi Hiina rahvuslill. Kolmetine pojeng on Serbia rahvuslilleks. 
Lõikeõite võtmisel tuleks enne uuelt taimelt varre lõikamist lõikevahendit desinfitseerida, et vältida viiruse levikut.
Semjon Tšeljuskin

Semjon Tšeljuskin (vene keeles Семён Иванович Челюскин; u 1700 – november 1764) oli vene polaaruurija. 
Ta sündis arvatavasti Kaluuga kubermangu Peremõšli maakonna Borištševo külas.
1714. aasta sügisel astus ta Matemaatiliste ja navigatsiooniliste teaduste kooli Moskvas. 1720. aastatel teenis ta Balti laevastiku laevades navigaatori, tüürimehe abi ja alltüürimehena. 
1733–1743 osales Semjon Tšeljuskin suurel põhjaekspeditsioonil. Aastatel 1735–1736 oli ta Vassili Prontšištševi ekspeditsioonil "Jakutski" tüürimees. 1736. aasta septembris sai ta haigestunud Prontšištševi asemel laeva kapteniks ja viis selle Faddei lahest Olenjoki jõe suudmealasse. 1736. aasta detsembris sõitis ta koos geodeet Nikifor Tšekiniga kelkudega tagasi Jakutskisse. Aastatel 1738–1739 osales ta Hariton Laptevi ekspeditsioonil. Aastatel 1741–1742 uuris ta Taimõri poolsaare läänerannikut, Hatanga, Pjassina ja Jenissei jõe suudmealasid ning avastas Euraasia mandriosa põhjapoolseima punkti, mis sai hiljem tema auks nime Tšeljuskini neem.
1742. aasta sügisel läks tagasi Peterburisse, kus sai lipnikuks ja teenis edasi Balti laevastikus. 1751. aastal sai leitnandiks ja 1754. aastal kaptenleitnandiks. 18. detsembrist 1756 läks ta erri 3. astme kapteni auastmes.
Semjon Tšeljuskini haua koht pole täpselt teada.
Tšeljuskini auks nimetatud objektid.
Evansi sinine

Evansi sinine ka T-1824 on pulbriline värvaine ka asovärv, mida kasutatakse ka tänapäeval diagnostilistel eesmärkidel, süstelahusena manustatuna, nii inimeste kui ka katseloomade vereplasma parameetrite kindlaks määramisel kolorimeetriliselt.Aine on lõhnatu, rohelist, sinakat ja/või pruuni ning musta värvi. 
Keemiline valem: 
IUPAC-i nimetus on tetrasoodium "(6"E",6'"E")-6,6-[(3,3'-dimethylbiphenyl-4,4'-diyl)di(1"E")hydrazin-2-yl-1-ylidene]bis(4-amino-5-oxo-5,6-dihydronaphthalene-1,3-disulfonate)"
Evansi sinise tähised värvainete indeksis on C.I. DB53 (Direct Blue 53) ja C.I. 23860.
Evansi sinine kliinilises meditsiinis.
Värvumis-meetodit kasutatakse hematoentsefaalse barjaääri läbilaskvuse ning mitmete närvisüsteemi haiguslike seisundite avastamiseks, ka kasvajate eksperimentaalse ravimeetodina. 
Evansi sinine on nimetatud meetodi aktiivse uurija ja rakendaja, Ameerika anatoomi ja embrüoloogi Herbert McLean Evansi järgi.
Kleini pudel

Kleini pudel on ühepinnaline servadeta pind, mida esimesena kirjeldas saksa matemaatik Felix Klein 1882. aastal.
Piht

Piht on ristiusu kirikus talitus, mille käigus vaimulikule tunnistatakse üles patud ja kahetsetakse neid.
Avinurme kirik

Avinurme kirik on ühelööviline kirik Mustvee vallas aadressil Võidu 4. Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luteri Kiriku Avinurme kogudus. Avinurme kirik on alates 13. novembrist 1997 kultuuriministri määrusega kaitse all kultuurimälestisena. 
Ajalugu.
15. juulil 2009 tähistas Avinurme kirik oma 100. aastapäeva.
25. detsembril 2009 sai Avinurme kirik PRIA rahastamise abil endale neli uut kirikukella.
Ku-riba

Ku-sagedusala ehk Ku-riba on osa elektromagnetlainete spektri mikrolainete sagedusalast vahemikus 10–18 GHz. 
Ku laineala kasutatakse laialdaselt satelliitringhäälingus.
Tähis Ku tuleneb saksakeelsest fraasist "Kurz-unten", mis viitab lainealale vahetult enne K-riba.
Kasutus satelliitringhäälingus.
Ku-laineala sagedusalad satelliitringhäälingus:
Ku-sagedusala satelliittelevisiooni programmide vastuvõtt toimub üldjuhul paraboolpeegli ja signaalimuunduri (LNB) vahendusel.
Kasutus radarirakendustes.
Radarirakendustes on sagedusvahemik 12–18 GHz vastavalt radarilainealadele standardis IEEE 521-2002. Kehtiv Ku sagedusriba definitsioon kattub 11,2–12 GHz osas radarirakenduste X-ribaga, kuid satelliitsides (satelliitringhääling, satelliittelevisioon) kasutatakse valdavalt Ku sagedusriba sagedusi vahemikes 10,7–11,7 GHz ja 11,7–12,5 GHz.
Morrow' maakond (Oregon)

Morrow' maakond ("Morrow County") on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°42' N, 119°57' W.
Maakonna halduskeskus on Heppner.
Maakonna pindala on 5302 km², millest 41 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 173. Aastal 2000 oli elanike arv 10 995.
Ajalugu.
Morrow' maakond moodustati 15. veebruaril 1884. aastal Umatilla maakonna lääneosast ja väiksest osast Wasco maakonnast. Maakond on saanud nime Morrow' maakonna ühe esimese valge asuniku Jackson L. Morrow' järgi.
Portage'i maakond

Portage'i maakond ("Portage County") on maakond USA-s Ohio osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°17' N, 81°20' W.
Maakonna halduskeskus on Ravenna ja suurim linn Kent.
Maakonna pindala on 1306 km², millest 4 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 161 419. 2000. aastal oli elanikke 152 061.
Ajalugu.
Portage'i maakond moodustati 7. juunil 1807 Trumbulli maakonna osast.
Portage'i maakond (Wisconsin)

Portage'i maakond ("Portage County") on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44°48' N, 89°50' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Stevens Point.
Maakonna pindala on 2132 km², millest 41 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 70 019. Aastal 2000 oli elanike arv 67 182.
Ajalugu.
Portage'i maakond moodustati 1841.
Pottawatomie maakond

Pottawatomie' maakond ("Pottawatomie County") on maakond USA-s Oklahoma osariigis. Geograafilised koordinaadid on 35°20' N, 96°94' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Shawnee.
Maakonna pindala on 2055 km², millest 14 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 69 442. Aastal 2000 oli elanike arv 65 521.
Ajalugu.
Pottawatomie' maakond moodustati 1891. aastal. Maakond on saanud nime potavatomi ("potawatomi") indiaanlaste järgi.
Pottawatomie maakond (Kansas)

Pottawatomie maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
2010. aastal elas maakonnas 21 604 inimest. Maakonna keskus on Westmoreland (643 elanikku). Suurim asula on Wamego (4224).
Maakonna pindala on 2233 km², millest 46 km² moodustab veepindala.
Ajalugu.
Pottawatomie maakond moodustati 20. veebruaril 1857. aastal. Maakond on saanud nime potavatomi ("potawatomi") indiaanlaste järgi.
Crooki maakond

Crooki maakond ("Crook County") on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44°13' N, 120°36' W.
Maakonna halduskeskus on Prineville.
Maakonna pindala on 7736 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 978. Aastal 2000 oli elanike arv 19 182.
Ajalugu.
Crooki maakond moodustati 24. oktoobril 1882. aastal Wasco maakonna osast.
Crooki maakond (Wyoming)

Crooki maakond ("Crook County") on maakond USA-s Wyomingi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44°59' N, 104°56' W.
Maakonna halduskeskus on Sundance.
Maakonna pindala on 7436 km², millest 31 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7083. Aastal 2000 oli elanike arv 5887.
Ajalugu.
Crooki maakond moodustati 1875. aastal Albany ja Laramie' maakonna osadest. Maakond on saanud nime brigaadikindral George Crooki järgi.
Eveenid

Eveenid (vana nimetus "lamuudid") on tunguusi-mandžu rahvas Venemaal Kirde-Siberis.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 22 383 eveeni. Neist elas Sahha Vabariigis 15 071, Magadani oblastis 2635, Kamtšatka oblastis 1872, Tšuktši autonoomses ringkonnas 1392 ja Habarovski krais 1128.
Ukrainas elas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 104 eveeni.
Antropoloogiliselt kuuluvad eveenid mongoliidse rassi baikali ehk paleosiberi rühma. Võrreldes evenkidega on nad lühemat kasvu ja heledama nahaga.
Eveeni keel kuulub tunguusi-mandžu keelte põhjarühma. Tänapäeval ei räägi ligikaudu 3/4 eveene enam eveeni keelt, vaid on üle läinud vene või jakuudi keelele. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal eveeni keelt ainult 5656 inimest.
Tõenäoliselt on eveenid kujunenud tunguusi ja jukagiiri hõimude segunemise tulemusel aastasadade jooksul. Varasemal ajal olid eveenid rändleva eluviisiga põhjapõdrakasvatajad ja kütid, rannikualadel ka kalurid ja mereloomakütid. 20. sajandil on eveenid suures osas omaks võtnud paikse eluviisi.
Eveenid on evenkide lähedane sugulasrahvas, kuid nad on siiski eri rahvad.
Tuntud eveene on maailmameister maadluses Viktor Lebedev, "legendaarne eveenitar" Dolguntša ning kirjanik ja ühiskonnategelane Andrei Krivošapkin.
Sidney Crosby

Sidney Patrick Crosby (sündinud 7. augustil 1987 Cole Harbouris Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija. Ta mängib 2005. aastast NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ja on meeskonna kapten.
Ta valiti 2005. aasta NHL-i "draft"'is esimesena. Esimesel hooajal NHL-is kogus ta 102 punkti ja oli sellega liigas kuues. Hooajal 2006/2007 võitis ta resultatiivseimale mängijale antava Art Ross Trophy, kui kogus hooajaga 120 punkti. Ta sai sellega kõige nooremaks mängijaks, kes mõnes Põhja-Ameerika kõrgliigas resultatiivseima mängija auhinna võitnud. Samal hooajal sai Crosby ka liiga kõige väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ja kõige silmapaistvamale mängijale antava auhinna Ted Lindsay Award. Sellega sai ta seitsmendaks mängijaks NHL-i ajaloos, kes on ühel hooajal kõik need kolm auhinda võitnud.
Hooaega 2007/2008 alustas ta Penguinsi kaptenina ja juhtis meeskonna Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile. Penguins kohtus Red Wingsiga finaalseerias ka järgmisel hooajal, kuid suutis nüüd selle võitja. Crosby sai kõige nooremaks kapteniks NHL-i ajaloos, kes Stanley karika võitnud.
Hooajal 2009/2010 lõi ta 51 väravat, mis tema suurim ühe hooaja jooksul löödud väravate arv. Ta jagas koos Steven Stamkos sellega liiga suurimale väravalööjale antavat Maurice "Rocket" Richard Trophyt. Crosby kogus hooajaga kokku 109 punkti ja oli nii liigas teisel kohal. Hooajaväliselt sai ta Mark Messier Leadership Awardi auhinna.
Hooajal 2010/2011 saadud vigastuse tõttu pidi ta kümme ja pool kuud väljakult kõrvale jääma.
Hooajal 2013/2014 pälvis ta oma karjääri teise nii Hart Memorial Trophy kui ka Art Ross Trophy.
Hooajal 2015/2016 oli ta liiga kolmas suurim väravalööja ja oli Penguinsi kapteniks 2016. aasta Stanley karika finaalis, kus alistati San Jose Sharks. Ta pälvis Stanley karika "playoff"de kõige väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy.
Stanley karikas võideti ka järgmisel hooajal, kui finaalis alistati Nashville Predators mängudega 4:2.
2017. aastal valiti ta NHL-i ajaloo 100 läbi aegade parima mängija sekka. Esimese mängijana pärast Mario Lemieux'd võitis ta teist aastat järjest Conn Smythe Trophy.
NHL-i hooaja esimesesse sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team) on ta valitud kokku neljal korral.
Crosby on esindanud Kanadat nii noorte kui ka täiskasvanute koondises. 2010. ja 2014. aastal tuli ta Kanada koondisega olümpiavõitjaks ning 2015. aastal maailmameistriks.
Daunia

Daunia (kreeka keeles "Δαυνία"), tuntud ka kui Capitanata, on ajaloolis-geograafiline piirkond Lõuna-Itaalias Põhja-Apuulias, umbes tänapäeva Foggia provintsi piirides. Daunia, koos Peucetia ja Messapiaga, moodustas japüügide järgi nime saanud Japüügia.
Foresti maakond

Foresti maakond ("Forest County") on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°67' N, 88°78' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Crandon.
Maakonna pindala on 2710 km², millest 84 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9304. Aastal 2000 oli elanike arv 10 024.
Ajalugu.
Foresti maakond moodustati 1848. aastal Oconto maakonna osast.
Foresti maakond (Pennsylvania)

Foresti maakond ("Forest County") on maakond USA-s Pennsylvania osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°52' N, 79°24' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Tionesta.
Maakonna pindala on 1116 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7716. Aastal 2000 oli elanike arv 4946.
Ajalugu.
Foresti maakond moodustati 11. aprillil 1848 Jeffersoni maakonna osast.
Brunswicki maakond

Brunswicki maakond ("Brunswick County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°04' N, 78°22' W.
Maakonna halduskeskus on Bolivia.
Maakonna pindala on 2719 km², millest 505 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 107 431. Aastal 2000 oli elanike arv 73 143.
Ajalugu.
Brunswicki maakond moodustati 1764. aastal Bladeni ja New Hanoveri maakonna osadest. Maakond on saanud nime Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna järgi.
Brunswicki maakond (Virginia)

Brunswicki maakond ("Brunswick County") on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36°76' N, 77°86' W.
Maakonna halduskeskus on Lawrenceville.
Maakonna pindala on 1474 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 434. Aastal 2000 oli elanike arv 18 149.
Ajalugu.
Brunswicki maakond moodustati 1720. aastal Prince George'i maakonna osast ja hiljem 1732 Isle of Wighti ja Surry maakonna osadest. Maakond on saanud nime Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna järgi.
Diferentsiaaltakistus

Diferentsiaaltakistus ehk dünaamiline takistus on elektrotehnikas takistus, mis väljendab elektrivoolu muutuse sõltuvust pinge muutusest. Diferentsiaaltakistus on vajalik mittelineaarse pinge-voolu karakteristikuga ehk tunnusjoonega elektronseadiste takistuse väljendamiseks muutuva pinge või vooluga elektriahelates, sealhulgas ka nõrga vahelduvsignaali ahelates.
Kui vool elektriahelas sõltub pingest lineaarselt, siis on vool pingega võrdeline (näiteks kui püsitakistil pinge suureneb kahekordselt, siis ka vool suureneb kaks korda). Pinge-voolu tunnusjooneks on sel juhul sirge, mis algab koordinaatide nullpunktist (joonisel sirge B) ja kehtib Ohmi seadus, mille kohaselt "R = U/I". (Kõrvalolevail graafikuil on pinge tähiseks "V".)
Mittelineaarse pinge-voolu tunnusjoone korral aga on jagatis "U/I" iga pinge-voolu paari jaoks erisugune ja seadise või elektriahela takistust ei saa väljendada mingi ühe takistusväärtusega. Väikeses pingemuutuse ulatuses valitud tööpunkti (A) ümbruses võib "U-I"-sõltuvuse siiski lugeda lineaarseks. Selles piiratud ulatuses on voolu sõltuvus pingest määratud sirgega C, mis on tunnusjoone puutuja punktis A. Diferentsiaaltakistuse määrab selle sirge kaldenurk pingetelje suhtes: mida suurem nurk, seda väiksem takistus. 
Kui pinge-voolu tunnusjoonel on langev osa (punane tunnusjoone lõik alumisel graafikul), siis selles osas on diferentsiaaltakistus negatiivne, s.t pinge suurenemisel vool väheneb (ja vastupidi). Niisugune langev osa on näiteks tunneldioodi "U-I"-karakteristikul.
Valitud tööpunkti A ümbruses (vastavalt punkt P negatiivse diferentsiaaltakistuse graafikul) saab arvutada diferentsiaaltakistuse pingete ja voolude vahede järgi valemiga 
formula_1
kus Δ"U" on pingemuutus vahemikus "U"1 ‒ "U"2 ja Δ"i" on vastav voolumuutus vahemikus "i"1 ‒ "i"2.
Niisiis on diferentsiaaltakistus seotud teatud kindlate voolu või pinge vahemikega. Näiteks kui stabiliseerimisdioodi läbivale voolule 8 mA vastab pinge 5,98 V ja voolu tugevnemisel 32 mA-ni mõõdetakse pingeks 6,04 V, siis Δ"U" = 6,04 ‒ 5,98 = 0,06 V ning Δ"I" = 32 ‒ 8 = 24 mA = 0,024 A ja diferentsiaaltakistus "r" = 0,06/0,024 = 2,5 Ω. See takistus on palju väiksem kui pinge ja voolu mõõtepaaride järgi arvutamisel saadav tulemus.
Metsmesindus

Metsmesindus ehk metsamesindus on mee korjamine puuõõnsustes pesitsevatelt mesilastelt. 
Ajalooliselt kujutab metsmesindus endast üleminekuvormi meejahilt tarumesindusele. 
Metsmesinduse puhul kasutatakse kasvavaid puid, mille puuõõnsus on suuremaks uuristatud või tehislik. Puud võivad olla talude ligidal ning sülemeid võidakse neisse ka inimese poolt paigutada. Selliseid puid on kutsutud "mesipuudeks" või "tarupuudeks". Tavaliselt märgistas iga talu oma tarupuu peremärgiga.
Eestis hakkas metsmesindus aeglaselt asenduma kodumesindusega 16. sajandil, kadudes kasutuselt valdavalt 19. sajandil. Üksikutes kohtades jätkus see ka 20. sajandil. Eesti metsmesinduse ajaloo uurija Ferdinand Linnus leidis kasutusel olevaid tarupuid ("tarupettäid") 1920. aastail Lõuna-Eestist. Üksikuid kasutusel olnud tarumände on leidunud Kaika ja Ähijärve külas veel 20. sajandi teisel poolel.
Letofiil

Letofiil on mittelätlane, kes huvitub läti keelest, kultuurist, maast ja rahvast.
Vaestehoolekanne

Vaestehoolekanne on vaeste inimeste eest hoolitsemise korraldamine ühiskonnas.
Muinasusund

Muinasusund (ka: muistne usund, muinasusk) on muinasajal valitsenud uskumuste kogum, muinasaja usund.
Mecklenburgi maakond

Mecklenburgi maakond ("Mecklenburg County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 35°25' N, 80°83' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Charlotte.
Maakonna pindala on 1414 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 919 628. Aastal 2000 oli elanike arv 695 454.
Maakond on elanike arvult ja rahvastikutiheduselt Põhja-Carolina suurim.
Ajalugu.
Mecklenburgi maakond moodustati 6. novembril 1762. aastal Ansoni maakonna lääneosast.
Väidetavalt oli Mecklenburgi maakond esimene, mis kuulutas end Suurbritannia ülemvõimu alt iseseisvaks - väidetakse, et Charlotte's kirjutati Mecklenburgi Iseseisvusdeklaratsioonile alla juba 20. mail 1775. Seda kuupäeva on kujutatud ka Põhja-Carolina osariigi lipul.
Mecklenburgi maakond (Virginia)

Mecklenburgi maakond ("Mecklenburg County") on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36°68' N, 78°37' W.
Maakonna halduskeskus on Boydton.
Maakonna pindala on 1759 km², millest 142 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 32 727. Aastal 2000 oli elanike arv 32 280.
Ajalugu.
Mecklenburgi maakond moodustati 1765. aastal Lunenburgi maakonna lääneosast.
Dunni maakond

Dunni maakond ("Dunn County") on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44°95' N, 91°90' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Menomonie.
Maakonna pindala on 2238 km², millest 31 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 43 587. Aastal 2000 oli elanike arv 39 858.
Ajalugu.
Dunni maakond moodustati 3. veebruaril 1854. aastal Chippewa maakonna osast. Maakond on saanud nime Wisconsini osariigi senaatori Charles Dunni järgi.
Organogeensed mullahorisondid

Organogeensed ehk orgaanilised mullahorisondid on mullahorisondid, mis sisaldavad üle 30 massiprotsendi (umbes 60 mahuprotsendi) orgaanilist ainet.
Organogeensete mullahorisontide hulka kuuluvad metsakõdu- ja rohukuluhorisondid, huumushorisont ning turbahorisont.
Dunni maakond (Põhja-Dakota)

Dunni maakond ("Dunn County") on maakond USA-s Põhja-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 47°36' N, 102°62' W.
Maakonna halduskeskus on Manning ja suurim linn Killdeer.
Maakonna pindala on 5392 km², millest 189 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3536. Aastal 2000 oli elanike arv 3600.
Ajalugu.
Dunni maakond moodustati 24. mail 1883. aastal. Maakond on saanud nime Põhja-Dakota esimese apteegi rajaja ja Bismarcki ühe esimese linnapea John Piatt Dunni järgi.
Theodor Wagner-Jauregg

Theodor Wagner-Jauregg (2. mai 1903 Viin – 19. veebruar 1992) oli šveitsi-saksa keemik.
Wardi maakond (Põhja-Dakota)

Wardi maakond ("Ward County") on maakond USA-s Põhja-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 48°22' N, 101°55' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Minot.
Maakonna pindala on 5325 km², millest 111 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 61 675. Aastal 2000 oli elanike arv 58 975.
Ajalugu.
Wardi maakond moodustati 3. aprillil 1885.
Magasivili

Magasivili ehk magasinivili oli talupoegade vili, mis asus ühises aidas (magasiaidas). Magasivilja kasutati ikalduse ja nälja korral.
Tartu Ülikooli raamatupood

Tartu Ülikooli raamatupood oli Tartu Ülikoolile kuulunud raamatupood Tartus Ülikooli tänav 11, Werneri kohviku kõrval.
Aadressil Ülikooli 11 tegutsesid raamatupoed juba 19. sajandi lõpust, mil samas avati E. A. Justi raamatu- ja kivitrükiäri. 1929. aastast 1940. aastate alguseni müüs samas raamatuid Akadeemiline Kooperatiiv. 1940. aastatest 1950. aastate alguseni tegutses seal kauplus Akadeemiline Raamat, 1964. aastani kandis pood nime Raamatukauplus nr 2 ja 1964–1983 Raamatukauplus "Ülikooli". 2. oktoobril 1983 toimus hoones tulekahju, misjärel maja seisis viis aastat tühjana. 1. juunil 1988 alustas hoone renoveerimist Poola restaureerimisfirma.
Tartu Ülikooli raamatupood avati Ülikooli 11 hoones 13. mail 1996. Ehkki suure osa ülikooli raamatupoe pinnast täitsid ülikooli enda kirjastuse väljaanded ja teaduskirjandus laiemalt, müüdi poes ka kõikvõimalikku muud kirjavara, sealhulgas antikvaarset, kirjatarbeid ja Tartu Ülikooli meeneid. Samuti toimusid poes raamatuoksjonid ning erialaste väliskirjastuste näitusmüügid.
2010. aastal müüs ülikool kahjumis püsinud raamatupoe raamatukauplusele Krisostomus. Ülikooli raamatupoe kaubamärgi kasutamiseks sõlmiti litsentsileping, mis kehtis 6. märtsini 2018. Postimehe teatel oli poe kahjum poe 2009. aastal 813 000 krooni, 2010. aasta esimesel poolaastal 336 000 krooni; ostusumma võis olla 500 000 krooni.
Ülikooli otsus kauplus sulgeda tekitas mõningat protesti, muuhulgas loodi Facebookis lehekülg "Ülikooli raamatupood ja kirjastus peavad jääma". 
Ülikooli tänaval tegutsenud Tartu Ülikooli raamatupood lõpetas tegevuse 30. juunil 2012, Tartu Ülikooli kirjastus jätkab raamatute müüki internetis. Poe ruumidesse kolisid Soome Instituut ja Tartu linnavalitsuse mõned struktuuriüksused. 
2012. aasta juulist kuni märtsini 2018 kasutas vastavalt litsentsilepingule nimetust "Ülikooli raamatupood" OÜ Raamatukauplus Krisostomus aadressil Raekoja plats 11.
Wardi maakond (Texas)

Wardi maakond ("Ward County") on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31°51' N, 103°10' W.
Maakonna halduskeskus on Monahans.
Maakonna pindala on 2165 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 658. Aastal 2000 oli seal 10 909 elanikku.
Ajalugu.
Wardi maakond moodustati 1887. aastal Tom Greeni maakonna osast. Maakond on nime saanud Texase revolutsiooni sõduri Thomas W. Wardi järgi.
Saksastumine

Saksastumine on kellegi sakslaseks saamine oma rahvusest loobumise hinnaga. Abstraktsemalt ka millegi saksapäraseks muutumine.
Lunenburgi maakond

Lunenburgi maakond ("Lunenburg County") on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36°95' N, 78°24' W.
Maakonna halduskeskus on Lunenburg.
Maakonna pindala on 1119 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 12 914. Aastal 2000 oli elanike arv 13 146.
Ajalugu.
Lunenburgi maakond moodustati 1. mail 1746 Brunswicki maakonna osast. Maakond on saanud nime Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna järgi.
Jevgenija Tserebilko

Jevgenija Tserebilko (vene keeles Евгения Георгиевна Церебилко; 7. detsember 1913 Kibarty – 26. juuli 1985 Leningrad) oli vene näitleja.
Ta lõpetas Leningradi teatrikooli. Aastatel 1937–1938 töötas Leningradi Uues Teatris. Aastatel 1938–1956 oli ta Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri näitleja, 1945–1951 töötas Tallinnas.
Aastatel 1956–1958 töötas Lenkontsertis, 1958–1963 oli Petroskoi teatri näitleja. Aastatel 1963–1968 õpetas ta Leningradi Kultuuriinstituudis näitlejameisterlikkust. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli lavastaja Aleksander Pergament (1906–1969).
Ta on maetud Peterburi Bogoslovskoje kalmistule.
Meyers Konversations-Lexikon

"Meyers Konversations-Lexikon" (ka "Meyers Lexikon") on saksakeelne entsüklopeedia, mille esimese väljaande 1. köide ilmus 1839. aastal ja viimane ehk 56. köide ilmus 1855. aastal. Hiljem on entsüklopeediast antud välja mitu trükki ja ka muude pealkirjadega. 1984. aastal ühendati see entsüklopeedia Brockhausi entsüklopeediaga.
Aastatel 1885–1890 ilmunud trükk on digiteeritud.
Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung

Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung ehk Journal of East Central European Studies (lühend "ZfO/JECES") on kord kvartalis ilmuv teadusajakiri, mis sisaldab Kesk- ja Ida-Euroopa (sh Eesti) ajalugu ja kultuuri puudutavaid artikleid. Ajakiri ilmub saksa ja inglise keeles. Ajakirja toimetus asub Saksamaal Herderi Instituudis. 
Ajakirja esimene number ilmus aastal 1952 ja kuni 1994. aastani kandis ajakiri nime Zeitschrift für Ostforschung.
Soome rahvusmuuseum

Soome rahvusmuuseum (soome keeles "Kansallismuseo", rootsi keeles "Nationalmuseum") on Soomes Helsingis aadressil Mannerheimintie 34 asuv rahvusmuuseum.
Muuseum avati 1893.
Muuseumi hoone projekteerisid Herman Gesellius, Armas Lindgren ja Eliel Saarinen.
Muuseumis on kuus temaatilist näitust:
Kvartal (metsandus)

Kvartal on sihtide, teede, kraavide, ojade, jõgede või muude joonobjektidega eraldatud metsaosa.
Eestis kehtivate metsakorralduse reeglite järgi jagatakse riigimets kvartaliteks. Erametsade kvartaliteks jagamine pole kohustuslik.
Metsa kvartaliteks jagamise süsteem Eesti alal pärineb suuremas osas 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest, kuid vanimad säilinud kvartalisihid (tavaliselt 2-4 m laiad) rajati juba 18. sajandi lõpus. Metsa jagamine kvartaliteks hõlbustas metsa majandamist ja arvepidamist metsa üle. Kvartalisihid lihtsustavad metsa väljavedu raielankidelt, aitavad takistada tule levikut metsatulekahju korral ning hõlbustavad ligipääsu tulekahju tõrjumisel. Kvartalisihtide ristumiskohtadesse paigutati varem kvartalipostid, kuhu märgiti ka kvartalite numbrid. Kohati on kvartalipostid tänini säilinud, kuid kvartaliposte enam ei paigaldata, kuna kvartalite arvestusel ja maastikul orienteerumisel on abiks digitaalsed seadmed ja registrid.
Kaitsealadel metsa hooldustööd sageli peatatakse, mille tagajärjel kvartalisihid kasvavad kinni ja metsa jaotus kvartaliteks aastate jooksul kaob. Mõnikord kaitsealadel ka planeeritult metsastatakse kvartalisihte, teid ja radasid, et vähendada metsaala killustatust.
Lenta.ru

Lenta.ru on üks juhtivaid Venemaa e-ajalehti. Ajalehe asutas 1999. aastal Anton Nossik. Ajalehe omanik on Rambler Media Group. 
2014. aastal oli see sait veebiliiklusportaali Alexa.com järgi Venemaal vaadatavuselt 16. kohal.
Peatoimetaja on Aleksandr Belonovski.
Adele Reindorff

Adele Reindorff (sündinud Adele Mels; 10. veebruar 1901 Tallinn – 16. juuli 1994 Tallinn) oli eesti naha- ja köitekunstnik.
Elulugu.
Adele Reindorff sündis Lutheri vabriku puutöölise ja ämmaemanda peres Tallinnas. Kunstiharidust asus omandama 1915 Riigi Kunsttööstuskoolis, pärast kolmeaastast algõpet jätkas kõrgema astme papitöö ja raamatuköite erialal, mille 1921 lõpetas. Paralleelselt astus 1920 Tallinna Õpetajate Seminari käsitööõpetajate õhtustele ettevalmistuskursustele ning omandas sealt 1922 pedagoogi kutse. Aastal 1929 täiendas ta ennast Hamburgis kõrgemas tarbekunstikoolis professor F. Weisse juures ja Viinis ning aastal 1938 Leipzigis Graafika ja Raamatukunsti Akadeemias professor Ignatz Wiemeleri juures. 
Kuulus RAKÜ-sse ning osales ka naiskunstnike koondise näitustel. Suurematest näitustest tasub mainimist viie tarbekunstniku grupinäitus 1961 Kunstihoones (Mari Adamson, Valli Eller, Ede Kurrel, Ellinor Piipuu, Adele Reindorff) ning 1976. aasta nahkehistöö ülevaatenäitust tollases Eesti NSV Riiklikus Kunstimuuseumis.
Reindorff töötas aastast 1922 Riigi Kunsttööstuskooli lõpetamist sealsamas õppejõuna, seejuures aastast 1925 nahkehistöö ja raamatuköitmise eriala juhendajana. Aastatel 1946–1962 töötas ta ERKI õppejõuna, aastast 1947 dotsendina ja aastatel 1946–1961 nahkehistöö kateedri juhatajana.
Adele Reindorff suri 16. juulil 1994 Tallinnas ja ta maeti 21. juulil 1994 Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema vend oli balletitantsija Leo Melts. Tema abikaasa oli graafik Günther Reindorff, nende tütrepoeg on kunstiajaloolane Ravo Reidna.
Ede Kurrel

Ede Kurrel (sünninimi Eva Madisson, 1934–1937 Ede Maran; 23. september 1909 Biała Podlaska, Siedlce kubermang – 8. juuli 1991 Tallinn) oli eesti metalli- ja ehtekunstnik.
Kurrel sündis Poolas sõjaväelase perekonnas. Aastatel 1925–1931 õppis ta Tallinnas Riigi Kunsttööstuskoolis metallehistöö osakonnas Klara Zeidleri juhendamisel, õppides koolis lisaks metallitöötlemistehnikatele ka portselanimaali ning episoodiliselt graafikat Günther Reindorffi juhendamisel.
Ede Kurrel suri 8. juulil 1991 ja ta maeti 13. juulil 1991 Pärnamäe kalmistule.
Mälestuse jäädvustamine.
Eesti Metallikunstnike Liit annab 1998. aastast välja Ede Kurreli preemiat, mis on vanim ja olulisim Eesti ehtekunstipreemia, ühtlasi Eesti Metallikunstnike Liidu aastapreemia.
Hille Palm

Hille Palm (sündinud 25. veebruaril 1941 Tallinnas) on eesti skulptor.
Haridus ja töö.
Palm õppis Tallinna 14. 8-klassilises koolis, 1962. aastal lõpetas ta skulptuuriõpingud Tartu Kunstikoolis. Aastatel 1967–1971 õppis ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis (lõpetas).
Palm on töötanud 1962–1967 Tallinnfilmi nukufilmistuudios nukkude valmistajana, 1972–1973 Tallinna 46. keskkoolis kunstiõpetajana ja seejärel vabakunstnikuna. 
1977. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige.
Looming.
Alates 1970. aastatest on ta viljelenud vaba- ja dekoratiivskulptuuri. Loomingu põhitaotlus on tunnete väljendamine naisekeha kaudu, üks meelisteemasid ema ja laps ("Madonna", 1992, puu, Haapsalu toomkirik). Ainekäsitlus ulatub dekoratiivsest ("Eva", 1974, puu, Eesti Kunstimuuseum) ekspressiivseni ("Tantsijannad", 1976, pronks, Eesti Kunstimuuseum) ning sensuaalsest ("Hetk", 1978, marmor, Eesti Kunstimuuseum) paatoslikuni ("Võitja", 1977, pronks, Tallinna Linnahall). Saanud mõjutusi hüperrealismist ("Tüdruk iguaaniga", 1978, Tartu Kunstimuuseum; "Väike Johannes", 1979, Eesti Kunstimuuseum, mõlemad pronks). Pisiplastikas on valdav postmodernistlik manerism "Aastaajad", 1983, pronks, Eesti Kunstimuuseum; "Sonett", 1983, marmor, Eesti Kunstimuuseum; "Lind-naine", 1992, pronks). 
Alates 1992. aastast on ta kasutanud materjalina marmorit. ("Lemmik", 1992, "Kivikala", 1993, "Seotud", 1995)
Tema 1991. aastal loodud skulptuur "Madonna" on kultuurimälestisena võetud kaitse alla.
Leonid Golovko

Leonid Golovko (vene keeles Леонид Александрович Головко; 1909 Levaši, Dagestan – ?) oli vene näitleja.
1935. aastast 1950. aastateni oli ta Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri näitleja, töötas ka Tallinnas. Aastatel 1961–1990 töötas Leningradi Teatriinstituudis, ta oli nukuteatrikateedri professor.
Maurice Herzog

Maurice Herzog (15. jaanuar 1919 Lyon – 13. detsember 2012) oli prantsuse alpinist ja sporditegelane.
Ta juhtis 1950. aastal Prantsuse mägiekspeditsiooni Himaalajas Annapurnale (8091 m) ja tõusis 3. juulil koos Louis Lachenaliga selle tippu. Annapurna oli esimene kaheksatuhandeline mäetipp, mis mägironijatele alistus. 
Ta ei olnud kutseline alpinist.
Aastatel 1958–1966 oli ta Prantsusmaa spordiminister ja 1968–1977 Chamonix' linnapea.
Aastatel 1970–1995 oli ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige, aastast 1995 selle komitee auliige.