tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alex Schulman

Carl Magnus Alexander Schulman (sündinud 17. veebruaril 1976 Trelleborgi vallas Skåne läänis) on rootsi ajakirjanik, blogija ja kirjanik.
Ta sündis 1976. aastal (praeguse haldusjaotuse järgi Trelleborgi vallas Skåne läänis), kuid kasvas üles Uddeholmis (asub Värmlandi läänis) ja Stockholmis. Ta on õppinud Stockholmi Ülikoolis filmiteadust, kirjandusteadust ja filosoofiat.
2005. aastal asutas ta veebisaidi Stureplan.se. Samal aastal esines ta koos vend Calle Schulmaniga TV4 saates "Postkodmiljonären". 2006. aastal hakkas ta blogi pidama ja seejärel töötas Aftonbladetis. Ta kirjutas ajaveebiartikleid, avaldas raamatuid ja sai hiljem saatejuhiks.
Kirjanduslooming.
Ta alustas kirjanikuteed autobiograafiliste teostega. 
2020. aastal ilmus talt romaan "Överlevarna", mis ilmus 2021. aastal sarjas "Põhjamaade romaan" pealkirjaga "Ellujääjad" (tõlkija Ruth Laidmets).
Magdalena Andersson

Eva Magdalena Andersson (sündinud 23. jaanuaril 1967 Uppsalas) on Rootsi poliitik, sotsiaaldemokraat. Ta oli alates 2021. aasta 30. novembrist kuni 2022. aasta oktoobrini Rootsi peaminister. 
Aastatel 2014–2021 oli ta Rootsi rahandusminister ning alates 2021. aastast on ta IMF-i rahandus- ja finantskomitee (IMFC) eesistuja. 
4. novembril 2021 valisid Rootsi sotsiaaldemokraadid ta oma uueks esimeheks Stefan Löfveni asemel, kes augustis oli teatanud oma tagasiastumisest. 30. novembril 2021 astus ametisse Anderssoni juhitud sotsiaaldemokraatide vähemusvalitsus. 
Haridus.
Andersson sai 1992. aastal magistrikraadi Stockholmi Majandusülikoolist.
Aastatel 1992–1995 oli ta Stockholmi Majandusülikooli juures doktorantuuris. 1994. aasta sügissemestril õppis ta Austrias Viinis sotsiaalteadustele orienteeritud instituudis "Institut für Höhere Studien" ("Institute for Advanced Studies") ja 1995. aasta kevadsemestril USAs Harvardi Ülikoolis. Doktoriõpingud jäid lõpetamata. 
Karjäär.
Andersson astus 1983. aasta sügisel sotsiaaldemokraatide noorteühenduse SSU liikmeks. 
Aastatel 1991–1992 juhtis Andersson Stockholmi Majandusülikooli sotsiaaldemokraatlike vaadetega üliõpilaste klubi "Socialdemokratiska ekonomklubben" (SEK).
1996–1998 tegutses ta peaminister Göran Perssoni kantseleis nõunikuna ja 1998–2004 planeerimisjuhina. 
2004–2006 töötas ta juhtival ametikohal rahandusministeeriumis. 
Aastatel 2005–2009 oli ta sotsiaaldemokraatliku mõttekoja "Policy Network" juhatuse liige.
2007–2009 oli ta sotsiaaldemokraatide tollase juhi Mona Sahlini nõunik.
2009–2012 töötas ta Rootsi maksuameti tegevjuhina. 
2012. aasta veebruaris nimetas Stefan Löfven Anderssoni sotsiaaldemokraatide majandusvaldkonna kõneisikuks. 
2014. aasta valimistel valiti Andersson Stockholmi lääni valimisringkonnas Riksdagi liikmeks. 2014. aasta 3. oktoobril nimetati Andersson Löfveni valitsuse rahandusministriks.
2020. aasta lõpus valiti Andersson IMFC eesistujaks. Ametiaeg algas 2021. aasta 18. jaanuaril ja kestab kolm aastat. Andersson on üle 12 aasta esimene eurooplasest IMFC eesistuja ja ta on esimene eesistujaks valitud naine. 
2021. aasta 4. novembril valiti ta Rootsi sotsiaaldemokraatide esimeheks. Ta on Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei teine naissoost juht ja pärast Stefan Löfveni tagasiastumist sai ta 24. novembril 2021 Rootsi esimeseks naissoost peaministriks, kuid astus juba 7 tundi hiljem ametist tagasi. 29. novembril valiti ta taas peaministriks, 30. novembril astus ametisse Anderssoni juhitud sotsiaaldemokraatide vähemusvalitsus. Löfveni valitsuses sotsiaaldemokraatide koalitsioonipartneriks olnud Roheline Partei otsustas koalitsioonist välja astuda, kuna Rootsi 2022. aasta eelarve oli koostatud opositsioonierakondade poolt. 
Isiklikku.
Andersson oli nooruses eliittasemel ujuja. 
Ta on abielus Stockholmi Majandusülikooli professori Richard Fribergiga. Kohtuti õpingute ajal ja abielluti 1997. aastal. Neil on kaks last, poeg ja tütar.
Carl Danhammer

Carl Johan Danhammer (sünninimi Jouko Kalevi Juvonen; 13. juuli 1957 Pieksämäki, Soome – 31. august 2021) oli soome ettevõtja.
Kesk-Serbia

Kesk-Serbia (serbia keeles "централна Србија" või ka "ужа Србија") on Serbia piirkond, mis asub väljaspool Vojvodina provintsi põhjas ja väljaspool vaidlusalust Kosovo territooriumi. Mõistet kasutatakase kokkuleppeliselt ning sellel puudub igasugune eraldi haldusvorm.
The Link

The Link on 241 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is. 
Praegu ehitamisel valmib torn 2025. aastal.
Ráma kuningriik

Ráma kuningriigi nimetust kasutasid ungari allikad Bosnia sünonüümina. Kuningriiki kui sellist ei eksisteerinud. Ungari kuningriik kui Kesk-Euroopa suurriik hõivas Bosnia territooriumit alates 12. sajandist ning valitses väiksemate või suuremate katkestustega kuni 16. sajandi alguseni. Kuninglik tiitel Ráma oli ungari valitsejate kätes kuni 13. novembrini 1918, mil kehtestati Eckartsau deklaratsioon. 
Ráma oli piirkonna nimi Bosnia kaguosas. Samanimeline on kitsas orus voolav oja Bosnia ja Hertsegoviina piiril.
Yuri Beletsky

Yuri Beletsky (valgevene keeles Юрый Бялецкі "Jurõi Bjaletski"; vene keeles Юрий Белецкий "Juri Beletski") on Valgevene päritolu astronoom ja astrofotograaf.
Haridus ja töökäik.
Minskist pärit Yuri Beletsky lõpetas Odessa Ülikooli astronoomia erialal. Seejärel astus ta Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikooli doktorantuuri. Samaaegselt oli ta Euroopa Lõunaobservatooriumi (ESO) kraadiõppur. Pärast doktorantuuri lõpetamist Münchenis jätkas ta teadlaskarjääri ESO-s, mille kõik observatooriumid asuvad Tšiilis. Ta kolis Münchenist Santiagosse. Järgmised viis aastat töötas ta ESO-le kuuluvas Atacama kõrbes asuvas Paranali observatooriumis teadurina ja 8,2-meetriste teleskoopide seadistajana. Seejärel vahetas töökohta ja asus tööle Carnegie Instituudile kuuluvas Las Campanase Observatooriumis (asub samuti Tšiilis).
Teadus.
Beletsky teadushuvid on seotud pruunide kääbuste uurimisega. Ta on uurinud ka kvasared.
2015. aastal ilmus teadusajakirjas Nature artikkel "An ultraluminous quasar with a twelve-billion-solar-mass black hole at redshift 6.30", mille üks kaasautoreid on Beletsky.
Astrofotograafia.
Beletsky on eksponeerinud oma astrofotograafilisi töid näitustel. Tema fotosid on avaldatud ka ajakirjades.
2010. aastal tunnistati tema Paranali observatooriumis töötamise aegu tehtud pilt "Laser Towards Milky Ways Centre" Wikimedia Commonsi aasta parimaks pildiks.
Tulistamine Permi Ülikoolis

Tulistamine Permi Ülikoolis oli 2021. aasta 20. septembril Permi Riikliku Ülikooli linnaku territooriumil toimunud tulistamine, mille käigus õigusteaduskonna esimese kursuse 18-aastane pumppüssiga relvastatud üliõpilane avas valimatult tule üliõpilaste ja õppejõudude pihta ning tappis kuus inimest (1 mehe ja 5 naist) ja vigastas 47 inimest.
Sündmuskohale jõudnud korrakaitsjad avasid ründaja pihta tule, haavasid teda ja vangistasid. 22. septembri seisuga oli ründaja haiglas kriitilises seisundis.
Arrasi ringkond

Arrasi ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. Seal elas 2016. aasta seisuga 248 929 inimest. Ringkonna pindala on 2245,3 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond 17 kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 357 valda (sulgudes INSEE koodid):
Astmeskirik

Astmeskirik ehk astmikkirik (saksa keeles "Stufenhalle", "Staffelkirche") on hilisgooti kodakiriku tüüp, mille kesklööv on veidi kõrgem kui külglöövid, valgmik puudub ja kõiki lööve katab ühine kõrge viilkatus.
Ajaloost.
Prantsusmaal Poitou romaanikas ilmub kõrgendatud kesklööviga ruumitüüp juba 11. sajandil, kusjuures kesklöövi katab seal silindervõlv, aga külglööve ristvõlvid. 1150. aastal valminud Poitiers' Notre-Dame-la-Grande on iseloomuliku näitena külglöövidest kõrgema kesklööviga.
15. sajandil ehitati eelkõige Frangimaal paljud kihelkonnakirikud astmeskirikutena. Ehitustüüp oli levinud mujalgi Kesk-Euroopas ja ka paljud Taani kihelkonnakirikud on seda tüüpi. Suured astmeskirikud on Ingolstadti toomkirik, Püha Stefanuse toomkirik Viinis ja Königsbergi toomkirik endisel Ida-Preisimaal. Lisatud kabelilöövid andsid mõnikord tulemuseks väliselt viieklöövilise kiriku, nagu on Eggenfeldeni kirik. Ka Prantsusmaa kõrggootikas leidus astmeskirikuid, nagu Poitiers' katedraal.
Valašské Klobouky

Valašské Klobouky (saksa keeles "Wallachisch Klobouk") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Zlíni ringkonnas. Valašské Klobouky asub Slovakkia piirist umbes 7 km kaugusel, Zlínist ligikaudu 26 km idakagus.
Valašské Kloboukyt on esmamainitud 1341. aastal, linnaõigused sai 1356. aastal.
Valašské Klobouky vanalinn on alates 22. septembrist 1995 ajalooline linnakaitseala.
Valašské Kloboukys on sündinud slovaki kirjanik ja ajakirjanik Ladislav Mňačko (1919–1994).
Immunoglobuliin Y

Immunoglobuliin Y ehk Y-antikeha (lühendatult IgY) on vesilahustuv valk, mis on peamine antikeha lindude, roomajate, kahepaiksete ja kopskalade veres. Seda leidub ka lindude munakollases, tekitades nii embrüole kui ka kooruvale tibule esmase kaitse haigustekitajate vastu.
Varem klassifitseeriti Y-antikeha imetajate immunoglobuliin G-ks nende sarnase struktuuri tõttu.
Struktuur ja aine omadused.
Immunoglobuliin Y on antikehale iseloomuliku Y-kujuga. Sellel on kaks rasket ja kaks kerget ahelat. Ühe raske ahela molekulmass on 67–70 kDa, kerge ahela mass on keskmiselt 25 kDa. Y-antikeha kergetel ahelatel on üks konstantne piirkond ja üks muutuv piirkond. Raskes ahelas on neli konstantset piirkonda. 
IgY on suhteliselt vähepaindlik, kuna sellel puuduvad liigendpiirkonnad, ka glütsiini- ja proliinijäägid piiravad selle liikuvust. Jäikuse eeliseks on Y-antikeha vastupidavus proteolüütilisele degradatsioonile ja fragmentideks killustumisele. Selle poolestusaeg on ühest kuust kuni mitme kuuni, olenevalt temperatuurist, säilides toatemperatuuril kuni kuus kuud ja 37 °C juures ühe kuu.
IgY on suhteliselt stabiilne valk, püsides muutumatu temperatuurivahemikus 30–70 °C ja pidades vastu pH-le 3,5–11, siiski väheneb selle afiinsus antigeeni suhtes temperatuuri tõustes. Ka pärast kaheksatunnist inkubeerimist trüpsiini või kümotrüpsiiniga säilitab IgY 40% oma aktiivsusest.
IgY Swedbergi koefitsient (sadestumiskoefitsient) on 7S-i.
Immunoglobuliin Y Eestis.
Teadaolevalt pole immunoglobuliin Y mõju veel Eestis täpsemalt uuritud ja ka selle kasutus pole teada.
IgY meditsiinis.
Odava tootmistehnoloogia ja mitmete kasutusvõimaluste tõttu on immunoglobuliin Y-il väga suur potentsiaal võitluses viiruslike ja bakteriaalsete haigustekitajate vastu nii veterinaar- kui ka humaanmeditsiinis. Ühe doosi nasaalselt või suukaudselt manustatava annuse valmistamine maksab vaid paar senti. Selleks süstitakse munevate kanade vereringesse haigustekitaja antigeene. Organismis valmivad antigeenispetsiifilised IgY immunoglobuliinid, mis jõuavad vereringe kaudu ka kana munasarjadesse ja sealt edasi arenevatesse folliikulitesse. Munemise järel on vastavad immunoglobuliinid talletunud munarebus. Üks muna sisaldab keskmiselt 50–100 mg IgY-d.
Laila Kaasik

Laila Kaasik (sündinud 13. juunil 1991) on eesti astrobioloog, fotograaf ja poliitik. Valiti 2025. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Tartu linnavolikogu liikmeks.
Haridus ja karjäär.
2010–2014 õppis Kaasik Tartu Ülikoolis bakalaureuseastmes, 2014-2022 magistriastmes. Tema magistritöö teema oli "Happesuse sensori prototüüpimine Veenuse pilvede elukõlblikkuse uurimiseks" (juhendajad Mihkel Pajusalu ja Angela Ivask). Tema doktoritöö juhendaja on Mihkel Pajusalu, teema "Astrobiological sensors for space missions" ("Astrobioloogia sensorid kosmosemissioonide jaoks").
2022–2023 töötas Kaasik Tartu observatooriumis insenerina, 2023. aastast kosmosetehnoloogia nooremteadurina.
Poliitiline tegevus.
Juunist 2019 kuni aprillini 2023 oli ta Eestimaa Roheliste erakonna liige. Ta on Progressiivse Liikumise asutajaliige ning oli 2023. aastani selle asejuht.
Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel Eestimaa Roheliste nimekirjas, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 182 häält ning ei osutunud valituks.
Kaasik kandideeris 2025. aasta kohalike omavalitsuse volikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku, kus sai 250 häält ning osutus valitkus.
Isiklikku.
Tema vanemad on Helle ja Marko Kaasik. Ta on biseksuaal ja mittebinaarne.
Wilhelm Süß

Wilhelm Süß (9. märts 1882 Friedberg – 12. juuli 1969 Mainz) oli saksa klassikaline filoloog, Tartu Ülikooli professor.
Süß sai doktorikraadi 1904. aastal Gießeni ülikoolis väitekirjaga "De personarum antiquae comoediae Atticae usu abque origine". Ta habiliteerus samas 1909. aastal teosega "Ethos. Studien zur älteren griechischen Rhetorik".
Aastatel 1909–1916 töötas ta eradotsendina Leipzigi Ülikoolis, 1916–1922 oli ta samas erakorraline professor. Aastatel 1923–1934 oli ta Tartu Ülikooli professor, seejärel Gießeni (1934–1940), Breslau (1940–1945) ja Mainzi Ülikooli professor (1947–1950). Tema teadustöö käsitles peamiselt antiikkomöödia ja retoorika stilistikat.
Ernst Raatma

Ernst Raatma (kuni 1935. aastani Ernst Rosenberg; 17. veebruar 1891 Helme vald, Viljandimaa – 21. september 1959 Rakvere) oli Eesti poliitik. 
Ernst Rosenberg õppis Helme vallakoolis, Helme kihelkonnakoolis ja hiljem Volmari õpetajate seminaris, mille lõpetas 1910. aastal. 
Ta töötas aasta õpetajana Pikaristi (Viru-Nigula) kihelkonnakoolis, 1911. aasta sügisel asus Rakveresse, kus oli õpetajaks esiteks Julius Seljamaa juhitud Rakvere Eesti Hariduse Seltsi eestikeelses haridusseltsi III järgu algkoolis laulmise, muusika ja eesti keele õpetajana, siis viis aastat Rakvere õpetajate seminaris ja Rakvere Linna tütarlaste gümnaasiumis. Õpetajate seminaris oli Rosenberg muusikaelu juht, klassivälise töö innustunud suunaja. Rosenberg õpetas ka tasu saamata eesti keelt, mis oli seminari kolme esimese klassi tunnikavas vabatahtlik aine.
Ernst Rosenberg oli 1918. aasta novembrist Viru maakonnavalitsuse liige ja haridusosakonna (hiljem koolivalitsuse) juhataja. Ernst Rosenberg-Raatma tegutses Viru maakonna haridusjuhina kuni 1940. aastani. Ta oli ka Viru maakonnanõukogu liige ja Eesti Maakondade Liidu nõukogu ning 1924. aastast juhatuse liige. 
Ernst Rosenberg oli ka Rakvere Rahvamaja ja Haridusseltsi segakoori koorijuht. Ta juhatas mitut Rakvere laulukoori ja oli mitme Virumaa laulupeo üldjuht. Oli Virumaa rahvaülikooli Seltsi asutajaliige ja juhatuse liige.
Ernst Rosenberg oli III Riigikogu (1926–1929) liige Eesti Tööerakonna nimekirjas. Ta oli riigikogu liige alates 24. oktoobrist 1928. Ta asendas Kristjan Kaarnat 
Ta pälvis 1938. aastal Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi.
Ängelholm

Ängelholm on tiheasustusega paikkond Rootsis Skåne läänis, Ängelholmi valla keskus.
2015. aastast on tiheasustusega paikkonna (rootsi keeles "tätort") ametlik nimi Ängelholm och Vejbystrand, sest linn on kokku kasvanud Skepparkrokeni ja Vejbystrandi asulaga. Väike osa sellest kuulub Båstadi valda. 2015. aasta lõpus oli seal 27 500 elanikku.
Linn asutati 1516. aastal kui Luntertuni ehk Rynestadi elanikud pidid kuningas Christian II käsul rannikult kolima mööda Rönne jõge mõned kilomeetrid ülesvoolu.
Ängelholmis tegutseb autotootja Koenigsegg.
7 km kesklinnast põhja pool asub Ängelholm-Helsingborgi lennujaam.
Kaasani koolitulistamine

Kaasani koolitulistamine oli 2021. aasta 11. mail Kaasani 175. gümnaasiumis toimunud rünnak, mille käigus 19-aastane kooli vilistlane avas tule kooli töötajate ja õpilaste pihta. Laskemoona lõppemisel lõhkas ta isetehtud lõhkekeha (IED). Rünnaku tulemusel sai surma üheksa inimest ning vigastada 23 inimest.
Eesti mereväe staap

Mereväe staap, varem ka Merejõudude Staap, on Eesti mereväe (varem Eesti merejõud) ülema juhtimisorgan-staap. 
Ajalugu.
Merejõudude Staap asutati Vabadussõja ajal 1. veebruaril 1919 ja likvideeriti seoses Eesti okupeerimisega 1940 aastal.
Mereväe staap taasasutati 13. aprillil 1994 ja likvideeriti 2014. aastal seoses Kaitseväe struktuurireformiga, mille üheks eesmärgiks oli ka staapide arvu vähendamine. Mereväe staabi asendamiseks loodi tegelikult Laevastiku alluvuses eraldi operatiivstaap ja lisaks teatud tugiosakonnad Mereväebaasi koosseisus.
Béthune'i ringkond

Béthune'i ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2016. aasta seisuga elas seal 293 991 inimest. Ringkonna pindala on 707,4 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond 14 kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 104 valda (sulgudes INSEE koodid):
Jaan Gutmann

Jaan Gutmann (17. juuni 1909 Valga – 22. märts 1993 Võru) oli Eesti võrkpallitreener. 
Ta lõpetas 1927. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi ja 1949. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna. Harrastas uisutamist, jalg-, korv- ja võrkpalli, kergejõustikku ning tennist. Töötas aastatel 1950–1977 Võru rajooni laste ja noorte spordikoolis võrkpallitreenerina ning Võru Tööstustehnikumis ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis tunniandjana. 1968. aastal anti talle Eesti NSV teenelise treeneri aunimetus. 
Tema õpilaste seas on Marianne Karnesk, Marina Kasch, Anu Kärsin, Peeter Kais jt. 
Tegutsenud kohtunikuna. Kuulus Eesti võrkpalli alaliidu juhatusse. Spordiseltsi Kalevi auliige (1966). 
Mälestuse jäädvustamine.
1994. aastast kannab Eesti üks pikima ajalooga võrkpalliturniir tema nime.
Isiklikku.
Jaan Gutmanni abikaasa oli kergejõustikutreener Viiu Gutmann.
Marina Kasch

Marina Kasch (sündinud 26. juulil 1960 Võrus) on endine Eesti võrkpallur.
Võrkpallitreeningutega alustas ta 1973. aastal Võru Spordikoolis treenerite Eda Kölleri, Jaan Gutmanni ja Raivo Jeenase juhendamisel. Aastatel 1977–1979 kuulus ta NSV Liidu noortekoondisse ning tuli 1979. aastal Euroopa juunioride meistriks. Samal aastal lõpetas ta Tallinna Spordiinternaatkooli.
Kasch esindas Eesti koondist aastatel 1977–1989 ning veelkord 1992. aastal. Ta on tulnud neljakordseks Eesti meistriks ning valiti Eesti parimaks naisvõrkpalluriks viiel järjestikusel aastal, 1978–1982. 1980. aastal pälvis ta NSV Liidu meistersportlase tiitli.
Alates 1989. aastast elab ta Soomes, kus mängis aastatel 1989–2001 Karhula Veikoti naiskonnas. 
2020. aastal autasustas Eesti Võrkpalli Liit teda teenetemedaliga.
Ernst Saar

Ernst Saar VR II/3 (4. oktoober 1892 Võisiku vald, Viljandimaa – 21. aprill 1937 Tartu) oli Eesti omavalitsuspoliitik (Tartu maakonnavalitsuse esimees) ja ettevõtja. 
Ernst Saar õppis Kõo ministeeriumikoolis ja Tallinna õhtukeskkooli kursustel, sai erihariduse Soomes, Orismala põllutöökoolis ja Mustiala põllumajanduse instituudis. Mustiala põllumajanduse instituudi lõpetas 1915 aastal, mille järel võeti Venemaa keisririigi sõjaväkke. Lõpetas Petrogradi
tehnoloogia instituudis gaasiasjanduse lahutusteaduse kursused ja töötas Vene sõjaväes gaasiasjanduse instruktorina.
Eesti Vabadusesõja algul astus vabatahtlikult Kalevlaste malevasse reamehena, sõja lõpetas rooduülemana. Vahvuse eest sai
II liigi 3. järgu Vabaduseristi. 
1921. aastal astus Ernst Saar Tartu maakonnavalitsuse teenistusse maakonna agronoomina. 1922–1924 aasta märtsini oli ta ka ühtlasi Tartu maakonnavalitsuse liikmeks, juhatades põllumajandusosakonda.
1923. aasta lõpul Tartu maakonnavalitsuste valimistel valiti Ernst Saar Tartu maakonnanõukogu liikmeks, 1924 aasta algusest ka maakonna revisjonikomisjoni esimeheks ja 1925. aasta 1. maist, surnud Peeter Riivese asemel Tartu maakonnavalitsuse esimeheks (1925–1927). 
Ernst Saar oli ka: 1925–1937 Tartumaa Põllumeeste Esinduse esimees, 1925–1937 KL Tartumaa maleva pealiku abi, Vabaduseristi vendade organiseerija ja pealik ning juhatuse liige, Tartumaa Panga juhatuse esimees, põllutööriistade
vabriku a.-s. „ Teguri" juhatuse liige, Tartu Põllumeeste Seltsi abiesimees, Vahi põllutöökooli, Vasula kodumajanduskooli, Tartu Naisühingu Käsitöökooli ja Tartu Tehnikagümnaasiumi hoolekogude liige. 1930–1937 Noorte Kotkaste Tartumaa maleva vanem.
Alates 1927. aasta detsembrist kuni aprillini 1937 oli ta Lõuna-Eesti Eksporttapamaja direktor. Ühisus "Tartu Eksporttapamajad" asutati 1926. aastal ja nimetati 1932. aastal ümber Lõuna-Eesti Eksporttapamajadeks. Eksporttapamaja, Teguri tänav 48 oli 1930. aastate teisel poolel Tartu suuremaid tööstusettevõtteid. 1930. aastate lõpuperioodi puhkes suurimaid ja kõmulisemaid kohtuasju Eestis - Lõuna-Eesti Eksporttapamajade kohtuprotsess, kui kevadel 1937 allutati Tartu suurim tapamaja Eesti Lihaekspordile ja enne üleandmist viidi ühisuses läbi revisjon. Eksporttapamaja direktor Ernst Saar lasi 21. aprillil 1937 endale kuuli pähe ning suri sama päeva õhtul Tartu Erakliinikus.
Ernst Saar maeti Tartu Maarja vanale kalmistule.
Harri Neem

Harri Neem (sünninimi Harry Neiman; 10/23. juuli 1917 Urvaste vald – 29. september 2011) oli Eesti sporditegelane. 
Võitis Tallinnas Eesti NSV 15. aastapäevale pühendatud spartakiaadil 10 ja 30 km käimises. Töötas Võru rajooni laste ja noorte spordikooli direktorina.
Bechyně

Bechyně (saksa keeles "Bechin", "Beching" või "Bechingen") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Tábori ringkonnas. Bechyně asub Lužnice jõe ääres, Táborist ligikaudu 20 km edelas.
Bechyně asub merepinnast 406 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1120. aastal. 1268. aastal ostis Bechyně kuningas Otakar II, kes otsustas sinna rajada kivist kindluse. Linnaõigused sai Bechyně 1323. aastal. 1422. ja 1428. aastal vallutasid hussiidid Bechyně ja põletasid selle maha. Linn sai rängalt kannatada ka Kolmekümneaastase sõja ajal. 18. sajandil algas Bechyně kui kuurortlinna areng. Elektrirongiühenduse Táboriga sai linn 1903. aastal.
Bechyně vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.
Boulogne-sur-Meri ringkond

Boulogne-sur-Meri ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2016. aasta seisuga elas seal 159 748 inimest. Ringkonna pindala on 633,7 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond kaheksaks kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 74 valda (sulgudes INSEE koodid):
Trifoorium

Trifoorium (keskaja ladina keeles "triforium" sõnadest "tri" 'kolme-' ja "foris" 'uks', 'sissepääs', 'läbikäik') on siseruumi suunas avanev galeriitaoline kitsas käik romaani või gooti basiilikas kesklöövi, transepti või kooriruumi seinas. Kõrgseina kolmevööndilise seinajaotuse korral asetseb trifoorium arkaadi kohal ja neljaosalise seinajaotuse puhul empoori kohal. Trifooriumi siseruumi avanev külg on kujundatud peentele sammastele toetuva lahtise kaaristuna, milles kaared on tavaliselt kahe- või kolmekaupa rühmitatud.
Kui trifooriumi kaaristu moodustub petikarkaadist või petikniššide reast ning selle taga puudub müürikäik, on tegemist pseudotrifooriumiga.
Calais' ringkond

Calais' ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. Seal elas 2016. aasta seisuga 158 492 inimest. Ringkonna pindala on 593,4 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond viieks kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 52 valda (sulgudes INSEE koodid):
Aksel Saal

Aksel Saal (sündinud 8. aprillil 1944 Antslas) on Eesti võrkpallitreener. 
Ta on lõpetanud 1963. aastal Antsla Keskkooli, kus tegi sporti treener Aksel Kersna käe all. 1971. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Alates 1971. aastast on töötanud treenerina Võru rajooni laste ja noorte spordikoolis. Ta juhendas 13. detsembril 1985 Võru võrkpallimeeskonda kohtumisel Eesti koondisega, kes alistati seisuga 3:0. 
Tema juhendatavate hulgas on näiteks Aare Salumaa, Jaanus Lillepuu, Parri Kruuda. Mitmest Aksel Saali õpilasest on saanud samuti võrkpallitreenerid: Avo Keel, Rando Soome, Andres Skuin, Urmas Tali, Marko Mett, Oliver Lüütsepp.
Mari ANSV

Mari Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühinimi Mari ANSV; mari keeles Марий Автоном Совет Социализм Республик; vene keeles Марийская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.
Mari ANSV moodustati Mari Autonoomse Oblasti järglasena 1936.
Viiu Gutmann

Viiu Gutmann (sünninimi Viiu Kõva; 29. november 1934 Jõgeva – 27. juuli 1996 Võru) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener. 
Ta lõpetas 1953. aastal Jõgeva Keskkooli ning 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kehakultuuri osakonna. Võistles TRÜ, Tartu ja Pärnu naiskondades Eesti meistrivõistlustel teatejooksus ja võitis hõbemedali Eesti meistrivõistlustel viievõistluses. Töötas Pärnu 1. Keskkoolis ja Võru rajooni laste ja noorte spordikoolis.
Isiklikku.
Viiu Gutmanni abikaasa oli võrkpallitreener Jaan Gutmann.
Eesti Maitselaegas

Eesti Maitselaegas (inglise keeles Ark of Taste in Estonia) on Itaalias, Pollenzos, Gastronoomiateaduste ülikooli „Ark of Taste Atlases“ sarjas välja antud eestikeelne trükis. Selles sarjas avaldatakse Slow Food'i Ark of Taste poolt kaitstavat gastronoomilist ja biokultuurilist pärandit. Kogumiku iga osa keskendub kindlale piirkonnale ja on kirjutatud kohalikus või inglise keeles. Trükise eesmärk on anda Ark of Taste projektile suurem kohalik nähtavus, tutvustada piirkonna Ark of Taste nominente, tõsta kohalike kogukondade teadlikkust, et vältida selle pärandi kadumist. Kogumiku nominantide kriteeriumid:
Lisaks on kogumik laiemalt mõeldud ärgitama kohalikke tootjaid liituma Slow Food'i liikumisega, propageerima jätkusuutlikku eluviisi, vastutustundlikku tootmist ja säästvat tarbimist. Kogumiku sihtrühmaks on kõik, kes hoolivad kohalikust bioloogilisest mitmekesisusest ja gastronoomilisest pärandist, nagu toitlustuskohad, mittetulundusühingud, sihtasutused, ülikoolid, turismi edendajad, looduskaitsekeskused jne.
Esimene kogumik ilmus trükituna 2017. aastal. Enamus varasemaid kogumikke on juba tehtud avalikult elektrooniliselt kättesaadavaks Slow Food'i kodulehel, kuhu ka Eesti kogumik on lisatud. 2022. aasta septembri seisuga on välja antud üheksa kogumikku:
Albaania: The Ark of Taste in Albania;
Brasiilia: A Arca do Gosto no Brasil;
Eesti: Eesti Maitselaegas;
Holland: De Ark van de Smaak in Nederland (Välja andnud Slow Food Nederland);
Keenia: The Ark of Taste in Kenya;
Mehhiko: El Arca del Gusto en Mexico;
Peruu: El Arca del Gusto en Peru;
Tansaania: The Ark of Taste in Tanzania;
Ukraina: Ковчег смаку Україна.
Eesti Maitselaeka koostaja ja toimetaja on Raivo Kalle ja keeletoimetaja Tiiu Varend. Koostamisel ja kirjutamisel oli lisaks otseselt abiks ligi 30 kaastöötajat. Kogumik sisaldab põlistõuge, põlissorte, looduslikke toidutaimi, jahiulukeid, kalu, veeloomi, seeni, alkohoolseid jooke, piimatooteid, lihatooteid, jahutooteid, pagaritooteid, maiustusi, meeliike, köögivilju, põllukultuure jne. Kokku on 60 peatükki.  
Raamatu koostamist ja väljaandmist on toetanud Euroopa Teadusnõukogu (ERC) Euroopa Liidu teadusuuringute ja innovatsiooni programmi Horisont 2020 raames (grant nr 714874).
Johann Arumets

Johann Arumets (kuni 1935 Johannes Krootmann; 31. mai 1892 Aru vald, Tartumaa – 6. jaanuar 1942 Solikamsk) oli Eesti sõjaväelane (sõjaväeametnik).
Horšovský Týn

Horšovský Týn (saksa keeles "Bischofteinitz") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Domažlice ringkonnas. Horšovský Týn asub Domažlicest umbes 10 km põhjas ja Plzeňist ligikaudu 40 km edelas.
Horšovský Týn asub merepinnast 376 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1184. aastal. Linnaõigused sai Horšovský Týn 14. sajandil.
Horšovský Týni vanalinn on alates 1953. aastast ajalooline linnakaitsereservaat.
Linna olulisim vaatamisväärsus on renessanss-stiilis Horšovský Týni loss.
Oskar Lind

Oskar Lind (vene keeles "Оскар Оттович Линд"; 15. juuni 1904 Peterburi – 6. veebruar 1976 Leningrad) oli Nõukogude Liidu teatri- ja filminäitleja. Ta on tuntud filmidest "Mister X" (1958), "713 palub maandumisluba" (1962) ja "Ring" (1972).
Tšoglokov

Tšoglokov (vene keeles "Чоглоков", saksa keeles "Tschoglokow") oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Päritolu.
Legendi kohaselt pärines suguvõsa XIII sajandi algul elanud Mihhail Prušanitšist, kes rändas Preisimaalt Venemaale ja astus vürst Aleksander Nevski teenistusse. Tegelikult olid Tšoglokovid nimeka Morozovi suguvõsa kõrvalharu. Suguvõsa rajas XVI sajandi lõpul elanud Ivan Ivanovitš Morozov, kelle hüüdnimeks oli "Tšeglok" ("Tšoglok"). Tema järeltulijad kandsid perekonnamime Tšoglokov.
XVI sajandist Peeter I valitsusajani.
Suguvõsa rajaja Ivan Ivanovitš Tšoglokil oli viis poega, kellest järeltulijaid oli kolmel. Nad rajasid suguvõsa vanema, keskmise ja noorema liini. Sel perioodil teenisid Tšoglokovid peamiselt vojevoodidena. XVII sajandi 2. poolel tõusid mõned suguvõsaliikmed okolnitšiks: tasaar Aleksei Mihhailovitsi ajal oli selleks Vassili Aleksandrovitš Tšoglokov (suri 1667). Tema poeg Timofei Vassiljevitš Tšoglokov oli tsaar Peeter I okolnitši.
Tšoglokovid rüütelkonna matriklis.
1797. aasta 12. jaanuaril (vkj) võeti vennad Nikolai Nikolajevitš Tšoglokov (1749−pärast 1798) ja Samuil Nikolajevitš Tšoglokov (1751−1792) Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Umbes 1790. aasta paiku oli suguvõsa kantud Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Raadiojaam

Raadiojaam on raadiosaadete loomise ja ringhäälinguga tegelev asutus.
Egmonti krahvide loend

Egmonti krahvide loend alates 1483. aastast.
Vanhakaupunki

Vanhakaupunki (rootsi keeles "Gammelstaden") on Soome pealinna Helsingi naabruskond, mis asub Toukolast põhjas. Sinna rajati linna esimene asundus. Soomekeelne nimetus hakkas kinnistuma 19. sajandi lõpus, mis kehtestati ametlikult alles 1909. aastal.
Sainte-Clotilde'i basiilika

Sainte-Clotilde'i basiilika (prantsuse keeles "basilique Sainte-Clotilde de Paris") on kahe 69-meetri kõrguse torniga uusgooti stiilis kirik Pariisi VII ringkonnas. See valmis Franz Christian Gau projekti järgi ja Théodore Ballu teostusel aastal 1857.
Bassin de l'Arsenal

Bassin de l'Arsenal või Port de l'Arsenal on tehislik veekogu Prantsusmaa pealinnas Pariisis. See ühendab Quai de la Rapée juures Canal Saint-Martinit Seine'i jõega. See määrab IV ringkonna ja XII ringkonna vahelise piiri.
Česká Skalice

Česká Skalice (saksa keeles "Böhmisch Skalitz") on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Náchodi ringkonnas. Česká Skalice paikneb Rozkoši veehoidla kaldal, läbi linna voolab Úpa jõgi. Linn asub Náchodist umbes 9 km läänes ja Hradec Královést ligikaudu 25 km kirdes.
Asulat on esmamainitud 1238. aastal.
Česká Skalices kasvas üles tšehhi kirjanik Božena Němcová (1820–1862). Linnas asub Božena Němcová muuseum.
Elise Kevend

Elise Kevend (ka Eliise, Liisa; 25. juuni 1886 – 3. märts 1945) oli eesti näitleja (näitekunstnik) ja ilulugemise, eesti ja saksa keele õpetaja, logopeed.
Elukäik.
Liisa Luik sündis 25. juunil 1886 Tallinnas.
Ta õppis Tallinna Tütarlaste Gümnaasiumis, mille neli klassi lõpetas 1900. Omandas algkooliõpetaja kutse 1902. aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi juures. 
Oli õpetaja Harku vallakoolis ja Vaivara mõisakoolis, kus sattus vastuollu mõisaproua von Korffiga ning siirdus Venemaale. 
Näitlemist alustas 1901. aastal Estonia seltsis; oli Vanemuises Karl Menningu juures õpilane. Lisaks töötas ajalehe Teataja toimetuses, nii et 1905. aasta revolutsiooni sündmustes muutus poliitiliselt kahtlaseks isikuks, kel oli parem Eestist lahkuda /revolutsionäärinimi Liidia Salm/.
Abiellus 1909. aastal Vladimiris Johannes Alexander Kevendiga, kellega tal oli kolm last. Ametlikult lahutati abielu 1929. aastal, ent Liisa pöördus lastega tagasi Eestisse 1917. aastal; mees jäi Venemaale.
Elise Kevend suri 3. märtsil 1945 Pärnus.
Loominguline ja kutsetegevus.
Venemaal oli 1906–1908 Ivanovo-Vosnesenski linnakoolis saksa keele õpetajaks, siis Schujas samuti õpetaja. 
1914–1916 õppis Peterburis Saslovski teatrikursustel, olles selle kõrvalt Aleksandra teatri näitleja, kus kasutas Jekaterina Baratova nime. Tuli 1917. aastal Eestisse külla ja jäi siia enda sõnul teatritegelaste nõudmisel esinedes külalisena Estonias ja Draamateatris; ühtlasi töötas ajalehe Sotsiaaldemokraat toimetuses.
Töötas paljudes Tallinna koolides (II Tütarlaste Gümnaasium, Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasium, Lenderi Eragümnaasium; Tallinna merekool, R. Reite eranaiskutsekool, Eesti Naisliidu Naiskutsekool, Tallinna Õpetajate Seminar) ilulugemise ja eesti keele õpetajana; hiljem pühendas tähelepanu kõne- ja kuulmishäiretega laste kõnedefektide ravimisele. 
Oli üks Tallinna Töölisteatri asutajatest ning kuulus selle juhatusse. 
Kirjutas esimesed eesti deklamatsiooni-käsiraamatud "Ilulugemine" (1919) ja "Ilulugemise krestomaatia" (1920) ning "Näitlemisekunsti teooria" (1921).
Massimõrv

Massimõrv on suure hulga inimeste tapmine lühikese ajavahemiku jooksul.
Tavaliselt lühikese aja jooksul mingi konkreetse geograafilise asukohaga piiritletava teo toimepanijaks võib olla ideoloogilise/poliitilise/riikliku kuuluvusega/kuuluvuseta üksikisik / isikute rühm. Mõiste sisu sõltub suuresti defineerija ideoloogilisest/poliitilisest vms kuuluvusest.
Kdyně

Kdyně (saksa keeles "Neu Gedein", "Neugedein") on linn Tšehhi Vabariigis Plzeňi maakonnas Domažlice ringkonnas. Kdyně asub Saksamaa piirist 8 km kaugusel, Domažlicest umbes 10 km kagus ja Plzeňist ligikaudu 50 km lõunaedelas.
Kdyně asub merepinnast 455 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1384. aastal. Ürikutes on Kdynět aleviks nimetatud esmakordselt 1508. aastal. Linnaõigused sai Kdyně 1840. aastal.
1696. aastal asutati Kdyněs Tšehhi esimene tekstiilimanufaktuur.
Inimväärikus

Inimväärikus (inglise keeles "human dignity") on üks Riigikohtu tunnustatud põhiseaduslikest aluspõhimõtetest, mille kohaselt ei tohi isikut muuta riigivõimu objektiks. See põhimõte on sätestatud Eesti Vabariigi põhiseaduse paragrahvis 10. 
Inimväärikuse põhielemendid on kehaline puutumatus, inimväärsed elutingimused, inimeste õiguslik võrdsus, isiku identiteedi säilimine, vabaduspõhiõiguste alus ning menetlus. Riigikohus on korduvalt öelnud, et inimväärikus on kõigi isiku põhiõiguste alus ning põhiõiguste ja -vabaduste kaitse eesmärk.
Inimväärikus on rahvusvaheliselt tunnustatud põhimõte. Peale põhiseaduse on inimväärikus kui aluspõhimõte sätestatud ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 1. Inimväärikusele on viidatud ka ÜRO inimõiguste deklaratsiooni preambulis ja artiklis 1, samuti ÜRO põhikirja preambulis.
Kõige enam levinud on inimväärikuse negatiivne definitsioon, mille kohaselt ei tohi isikut muuta riigivõimu objektiks, vaid teda tuleb kohelda kui subjekti. See tähendab, et isiku õigustega tuleb arvestada ega tohi muuta teda riigivõimu ees kaitsetuks.
Kehaline puutumatus.
Kehalise puutumatuse kaitse on sõnastatud põhiseaduse § 18 lg-s 1, mille järgi ei tohi kedagi piinata, julmalt või väärikust alandavalt kohelda ega karistada. Kehalise puutumatuse kaitse argumenti on kasutatud vangide inimväärsete elutingimuste tagamiseks.
Inimväärsed elutingimused.
Inimväärsete elutingimuste tagamine tuleneb põhiseaduse § 28 lg-st 2, mis sätestab õiguse riigi abile puuduse korral. Riigikohus on sõna "puudus" defineerimisel lähtunud esmavajadustest, mille hulka kuuluvad:
Inimeste õiguslik võrdsus.
Inimeste õiguslik võrdsus on sätestatud põhiseaduse § 12 lg-s 1. Tegemist on võrdsuspõhiõigusega, mis on tihedalt seotud inimväärikusega. Selle põhimõtte kohaselt on keelatud näiteks diskrimineerimine, orjandus, klassiühiskond ning inimkaubandus.
Isiku identiteedi säilitamine.
Isiku identiteedi säilitamine tuleneb põhiseaduse §-st 26, milles on sätestatud õigus eraelu puutumatusele. Riigikohus on inimväärikuse mõiste defineerimisel maininud õigust informatsioonilisele enesemääramisele ja inimlikule identiteedile.
Vabaduspõhiõiguste alus.
Inimväärikus tagab igaühele vabaduse ise otsustada ning on seega vabaduspõhiõiguste alus. Inimväärikus seostub üldise vabaduspõhiõigusega, mis on sätestatud põhiseaduse § 19 lg-s 1, ja teiste eriliste vabaduspõhiõigustega põhiseaduse kataloogis. Tihtipeale võib inimväärikust kasutada ka näiteks argumendina, et tõrjuda isikute vabaduse liigset piiramist.
Menetlus.
Menetlus seostub inimväärikuse negatiivse definitsiooniga, mille kohaselt peab riigivõim kohtlema isikut kui subjekti. See tähendab eelkõige, et menetlusse tuleb kaasata ja ära kuulata kõik isikud, kelle õigusi piiratakse. Seejuures seostub menetluse tagamise aspekt hea halduse tavaga, mis on sätestatud põhiseaduse §-s 14 ning mis kätkeb muu hulgas üldist põhiõigust korraldusele ja menetlusele.
Joseph Walker

Joseph Albert Walker (20. veebruar 1921 – 8. juuni 1966) oli Ameerika Ühendriikide katselendur, eksperimentaalfüüsik ja astronaut.
Walker lõpetas 1942. aastal Washingtoni &amp; Jeffersoni Kolledži füüsika erialal. 1942. aastal astus ta sõjaväkke ning võitles lendurina II maailmasõjas. Pärast sõja lõppu liitus ta NACAga ning sai üheks 12 lendurist, kes on lennanud eksperimentaalse rakettlennukiga North American X-15.
1963. aastal lendas Walker kolmel X-15 katselennul üle 80 km kõrgusele ning ületas õhuväe defineeritud kosmose piiri. Samal aastal lendas Walker ka kaks korda üle Kármáni joone, jõudes Rahvusvahelise Lennuspordiföderatsiooni määrangu järgi kosmosesse. Walker on esimene inimene, kes on kaks korda kosmoses käinud ning ainus katselendur, kes on X-15 rakettlennukiga kosmosesse jõudnud.
Walker hukkus 1966. aastal lennuõnnetuses, kui tema juhitud F-104 Starfighter põrkas õhus kokku pommituslennukiga XB-70 Valkyrie.
Seotud süsteem

Seotud süsteem ehk kvadraatskeem oli keskaja arhitektuuris kasutusel olnud põhiplaani- ja konstruktsioonisüsteem, eriti iseloomulik romaani basiilikatele.
Kirjeldus.
Seotud süsteem põhines ruudukujulisel põhiplaanimoodulil, mis põhines ruudukujulise nelitise mõõtudel:
Seotud süsteemiga kaasnes paljudel juhtudel toevaheldus - piilarid kandsid suurema kvadraadi nurki ja sambad olid külglöövikvadraatide tugedeks piilaritega samal joonel.
Ka löövivõlvide kõrgused võisid järgida seotud süsteemi põhimõtet: kesklöövi kõrgus oli kaks nelitiskvadraadi küljepikkust, külglöövi kõrgus võrdus nelitise laiusega.
Raúl Prebisch

Raúl Prebisch (17. aprill 1901 – 29. aprill 1986) oli Argentina majandusteadlane. Alates 1950. aastast töötas ta ÜRO-s mitmesugustel ametikohtadel, näiteks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kaubandus- ja Arengukonverentsi peasekretärina 1963–1969.
Prebisch oli Buenos Airese ülikooli majandusprofessor aastatel 1925–1948. Sel perioodil oli ta ka riigi rahandusministri asetäitja ja Argentina Panga president. Teadlasena tundis Prebisch eriti hästi arengumaade probleeme ja pakkus välja kaitsetariifid, suurendas rahalist abi arengumaadele ja eksporti arengumaadest, et nende positsiooni parandada. 1974. aastal sai Prebisch India valitsuselt Jawaharlal Nehru auhinna mõistmise, hea tahte ja inimestevahelise sõpruse edendamise eest.
Kochi suguvõsa

 "Mitte segi ajada Ed Kochi ega Kochi dünastiaga."
"Vaata ka: :Koch Industries.
Kochi suguvõsa on Ameerika Ühendriikide ärisuguvõsa, mis on tuntud aktiivse poliitilise tegevuse poolest. Kochid tegutsevad kliimasoojenemisvastase poliitika vastu ning toetavad annetuste kaudu libertaarset poliitikat, kriminaalõigusreformi ja Vabariikliku Partei tegevust. 
Kochi perekonnale kuulub Ameerika Ühendriikide suurim eraettevõte Koch Industries (2019. aasta kasum oli 115 miljardit dollarit). Pereärile pani aluse Fred C. Koch, kes lõi raske nafta bensiiniks rafineerimisel uue krakkimismeetodi. 1980. ja 1990. aastatel oli Fred Kochi nelja poja vahel palju kohtuvaidlusi.
2019. aastaks oli neljast vennast jäänud ettevõtte Koch Industries juurde veel vaid kaks, Charles Koch ja David Koch. Nad ehitasid libertaarsetest ja konservatiivsetest doonoritest võrgustiku, mille abil suunasid oma kasumit tele- ja multimeediareklaamidesse. David Koch suri augustis 2019.
María Sákkari

María Sákkari (kreeka Μαρία Σάκκαρη; sündinud 25. juulil 1995 Ateenas) on Kreeka tennisist. 
Ta on võitnud 7 ITF-turniiri ja 2 WTA-turniiri. Tema parim WTA edetabelikoht on 3. (21. märtsil 2022).
2021. aastal jõudis ta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel poolfinaali, kus kaotas Barbora Krejčíkovále. Samal aastal jõudis ta ka USA lahtiste meistrivõistluste poolfinaali, kus jäi alla Emma Raducanule.
Septembris 2021 jõudis ta Ostrava WTA-turniiri finaali, kus kaotas Anett Kontaveidile.
Lensi ringkond

Lensi ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. Seal elas 2016. aasta seisuga 367 839 inimest. Ringkonna pindala on 351,5 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond 17 kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 50 valda (sulgudes INSEE koodid):
Settee

Settee on umbes kahe tooli laiune seljatoega ja madalate käetugedega prantsuse pink; võib olla nii polsterdamata kui ka polsterdatud. Mõnes keeles on settee sohva või kanapee sünonüüm; võrreldes diivaniga on ta kergema ja vähema polstriga. 
Vanimad säilinud eksemplarid pärinevad 17. sajandist ja neid võis külgede allalaskmisega muuta voodiks. Mööblieseme seljatoe- ja käetoelahendused on olnud kaunis varieeruvad ja settee kujundamine toolidega ühe komplektina sai kombeks, mida järgitakse veel ka 21. sajandil. 
Kujunesid erinevad settee tüübid, millele anti erinevaid nimetusi sõltuvalt nende funktsioonist, omadustest, stiilist või mõne isiku järgi. Tuntumad neist on "chaise longue", "chesterfield", saalisohva (inglise keeles "hall settee", 18. sajandi versioon, kus settee on kujundatud saalitoolidega sarnaselt), "daybed" ja markiis.
Jaan Gutmanni nimeline võrkpalliturniir

Jaan Gutmanni nimeline võrkpalliturniir on alates 1959. aastast Võrus toimuv võrkpallivõistlus. Turniiri idee sündis võrkpallientusiastide Jaan Gutmanni ja Ivan Dratšovi peas. 1993. aastast veab turniiri eest Aksel Saal. Algselt toimus turniir Võru pargiväljakutel, mille rajamist alustati 1952. aastal. Hiljem on mängitud nii Võru Spordikooli endises hoones Kreutzwaldi tänaval kui ka Võru Spordikeskuses. Aastate jooksul on turniirist osa võtnud sadakond võistkonda ning mitu maailmameistrit ja olümpiavõitjat: Janis Labuckas, Eduard Libinš, Martin Elefants, Ivans Bugajenkovs, Genadis Mešcerksis ja Viljar Loor. Rahvusvahelisel turniiril on võistelnud nii NSVLi liiduvabariikide võrkpallikoondised kui ka kodu- ja välismaiseid võrkpalliklubid.
Chaise longue

Chaise longue ([ʃɛz lɔ̃ɡ]; prantsuse keeles "chaise longue" pikk tool) on polsterdatud või patjadega kaetud, pikendatud istmeosaga tugitool istumiseks ja lamamiseks. Mööbliese kujunes välja rokokooperioodil Prantsusmaal.
Liigitus.
"Chaise longue"'i eri tüübid on "duchesse brisée", "récamier" ja "méridienne".
Ökoloogiline kood

Ökoloogiline kood (inglise "ecological code") on (märgi)suhete kogum, mis korrastab liikide vahelisi suhteid ökosüsteemis. Ökoloogiline kood ületab liigipiire ning iseloomustab ökosüsteemi tervikuna. Ökoloogilise koodi näiteks on liigiüleselt mõistetavad hoiatushäälitsused ja -värvused.
Calvin Klein

Calvin Richard Klein (sündinud 19. novembril 1942 New Yorgi Bronxi linnaosas) on Ameerika Ühendriikide moekunstnik, kes asutas 1968. aastal omanimelise moebrändi. 
Calvin Richard Klein sündis Ungari juutidest immigrantide peres. Ta lõpetas New Yorgis Manhattanil asuva kooli High School of Art and Design ning õppis seejärel kõrgkoolis Fashion Institute of Technology, mida ta ei lõpetanud. 1962. aastast töötas ta disainerina New Yorgi kauplustes, kuni 1968. aastal asutas koos lapsepõlvesõber Barry K. Schwartziga (sündinud 1942) omanimelise ettevõtte. 
Klein on tuntud minimalistliku stiili poolest. Lisaks tema loodud rõivastele ja aksessuaaridele on tuntud ka Calvin Kleini parfüümid, näiteks uniseksparfüümid cK Be ja cK One. Tuntumad Calvin Kleini kaubamärgid on Calvin Klein Collection, spordirõivastele keskendunud cK, teksaseid disainiv Calvin Klein Jeans ning ehteid ja kelli loov Calvin Klein Watches &amp; Jewelry. Lisaks moerõivastele toodetakse Calvin Kleini kaubamärgi all ka voodipesu ja majapidamistarbeid. 
2002. aastal müüs ta ettevõtte Calvin Klein Inc. 430 miljoni USA dollari eest rõivatootmisettevõttele Phillips Van Heusen Corp (PVH).
Omailma üleminek

Omailma üleminek (inglise "umwelt transition") on elusorganismi elutsüklis aset leidev süsteemne ja püsiv muutus omailma ühest tüüpilisest avaldumisvormist teise. Omailma üleminek võib avalduda ontogeneetilises (individuaalses), fülogeneetilises (populatsiooni, liigi) või kultuurilises perspektiivis. Omailma ülemineku näideteks on täismoondega putukate keskkonnataju teisenemine nukkumisel või kodustamisel hundi omailmas toimunud muutus. Omailma üleminek võib aset leida ka järsu keskkonnamuutuse tagajärjel.
Andrei Fursenko

Andrei Aleksandrovitš Fursenko (vene keeles "Андрей Александрович Фурсенко," sündinud 17. juulil 1949 Leningradis) on Venemaa poliitik, teadlane ja ärimees, Venemaa presidendi Vladimir Putini lähikondne, suvilakooperatiivi Ozero liige.
Elukäik ja tegevus.
Sündis ajaloolase akadeemik Aleksandr Fursenko pojana. 1971 lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatika-mehaanika teaduskonna, füüsika-matemaatika teaduste kandidaat (1978), füüsika-matemaatika teaduste doktor (1990). Üliõpilasena astus NLKPsse kuhu jäi augustini 1991. 
1971–1991 A. F. Joffe nimelise Füüsika-Tehnika Instituudi teadustöötaja Leningradis, lõpus teadusdirektor ja juhtiv teadustöötaja. 1991–1993 Perspektiivsete tehnoloogiate ja arengute keskuse asepresident Peterburis. Tema otsene ülemus oli Juri Kovaltšuk. 
1994–2001 Peterburi teadus- ja tehnoloogiaarenduse piirkondliku fondi peadirektor. Tema aktiivsel osalusel viidi ellu üle 80 kõrgtehnoloogilise projekti. 1995. aastal astus ta erakonda "Meie kodu – Venemaa".
1990. aastate algusest on tal olnud suvila Leningradi oblasti Priozerski rajoonis Solovjovkas. Tema suvilakrundi naabruses pidasid suvilat ka Vladimir Putin, Vladimir Jakunin, tema vend Sergei Fursenko, Juri Kovaltšuk, Viktor Mjatšin, Vladimir Smirnov ja Nikolai Šamalov. 10. novembril 1996 asutasid nad koos suvilakooperatiivi Ozero, mille liikmetest moodustus Putini lähiringkond. 
Pärast Putini saamist Venemaa presidendiks siirdus Fursenko Moskva võimukoridoridesse. 2001–2003 oli Venemaa tööstuse, teaduse ja tehnoloogia ministri asetäitja, 2003–2004 minister. 
2004–2012 Venemaa haridus- ja teadusminister. 2012. aastast Venemaa presidendi abi teaduse ja hariduse alal. 
Sanktsioonid.
20. märtsil 2014 kehtestas USA talle Krimmi annekteerimise pooldamise eest viisa- ja majandussanktsioonid.
Montreuil' ringkond

Montreuil' ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. Seal elas 2016. aasta seisuga 112 118 inimest. Ringkonna pindala on 1327,1 km².
Koosseis.
Kantonid.
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:
2015. aastani jagunes ringkond kaheksaks kantoniks:
Vallad.
Ringkonnas on 161 valda (sulgudes INSEE koodid):
Hesdin-la-Forêt' vald moodustati 2025. aastal Hesdini, Huby-Saint-Leu, Marconne'i ja Sainte-Austreberthe'i vallast.