Lause moodustajad

Lause moodustajad on sõnavormid, fraasid, lauselühendid ehk sekundaartarindid ja osalaused. 
Eesti keel.
Kõikide lause moodustajate kohta on võimalik esitada küsimus ja leida ka asendaja. 
Näiteks lause "Väike armas must kutsu vaatas konti närides, kuidas peremees kala püüab" moodustajad on: 
KES vaatas? "väike armas must kutsu" = "tema
MISSUGUNE kutsu? "väike armas must = selline"
MIDA TEGI? "vaatas konti närides, kuidas peremees kala püüab" 
KUIDAS vaatas? "konti närides = sedasi" 
MIDA vaatas? "kuidas peremees kala püüab = seda"
KES püüab? "peremees = tema"
MIDA püüab? "kala = seda" 
Moodustajatevahelised grammatilised seosed.
Moodustajate vahel kehtivad järgmised grammatilised seosed:
Lause moodustajate funktsioonid.
Lause moodustajad täidavad lauses süntaktilisi, semantilisi ja pragmaatilisi funktsioone.
Moodustajate süntaktilised funktsioonid.
Lause moodustajad täidavad lauses teatud süntaktilisi funktsioone, s.t käituvad lauseliikmetena. 
Lauseliikmete määratlemisel arvestatakse
Moodustajate semantilised funktsioonid.
Semantilisest aspektist tähistab lause situatsiooni. Lause moodustajad täidavad lauses teatud semantilisi funktsioone, s.t tähistavad lausega väljendatava sündmuse komponente.
Kaks erinevat lauset võivad süntaktiliselt olla küll võrdsed, kuid semantiliselt erineva väärtusega, vrd näiteks lauseid ""Vihma sajab" ja "Ema loeb"".
Semantiline predikaat.
Semantiliseks predikaadiks nimetatakse situatsiooni tüüpi väljendavat moodustajat. Semantilise predikaadi funktsiooni lauses täidab tüüpjuhul öeldis, mis on lause semantiline kese. Semantiline predikaat tingib lauses kindla arvu seotud laiendeid.
Näiteks lause Isa õpetab poega väljendab situatsiooni, kus õpetaja rolli täidab isa ja õpilase rollis on poeg. Selles lauses on semantiline predikaat tegusõna õpetab (öeldis). Nimisõnad laps ja pall on situatsiooni osalisi märkivad moodustajad, mida nimetatakse aktantideks. Aktantide arv, funktsioon ja vormistus oleneb öeldise leksikaalsest tähendusest. 
Predikaatverbi vorm osaleb lause subjekti referentide arvu, situatsiooni aja, modaalse hinnangu ja tegumoe väljendamisel. 
Predikaatverbi semantilised funktsioonid:
Näiteks: "Koer" närib "(öeldis)" "konti."
Näiteks: "Vihma" sajab "(öeldis)."
Näiteks: "Kleit" on "(öeldis)" kortsus "(öeldistäide)."
Näiteks: "Aken" on "(öeldis)" avatud "(öeldistäide)."
Lauses, mille moodustajate hulgas puuduvad osalaused ja/või infiniittarindid ning mida seetõttu nimetatakse elementaarlauseks, on ainsaks semantiliseks predikaadiks öeldis. 
Näiteks: "Tädi" keedab "(öeldis)" "sooja teed."
Lauses, kus on olemas öeldistäide, on semantiliseks predikaadiks öeldis koos öeldistäitega.
Näiteks: "Lapsed" on "(öeldis)" terved "(öeldistäide)."
Lauses, mille moodustajate hulgas on osalaused ja/või infiniittarindid ning mida seetõttu nimetatakse komplekslauseks, on mitu semantilist predikaati. Primaarse semantilise predikaadina talitleb öeldis ja sekundaarsete predikaatidena talitlevad kõrvallause öeldis (+ öeldistäide) ning infiniittarindite põhi. 
Näiteks: "Tüdruk, kes seal" seisab "(öeldis – sekundaarne semantiline predikaat)", on sõbralik "(öeldis + öeldistäide – primaarne semantiline predikaat)."
Näiteks: "Suve" saabudes "(sekundaarne semantiline predikaat)" hakkab "(öeldis – primaarne semantiline predikaat) päike soojemalt" paistma "(öeldis – sekundaarne semantiline predikaat)." 
Aktant.
Aktantide semantiline funktsioon on situatsiooni osaliste rollide näitamine. Funktsioonide arv sõltub kirjelduse üksikasjalikkusest. Osa funktsioone avaldub vormiliselt vaid eripärases käände- või kaassõnakasutuses, osal on laiem süntaktiline taust. Viimaste hulka kuuluvad: 
Tegevussubjekt.
Aktanti, mis täidab lauses prominentseima osalise rolli ning on võrreldes teistega semantiliselt esile tõstetud, nimetatakse tegevussubjektiks. Erinevates lausetes võivad tegevussubjektiks olla erinevaid konkreetseid semantilisi funktsioone täitvad aktandid, kuid alati on selleks situatsiooni aktiivseimat osalist tähistav aktant. Kui lauses on olemas agent, siis talitleb see tegevussubjektina (a); kui lauses agenti pole, saab tegevussubjektiks kogeja või valdaja (b); kui ka neid pole, on tegevussubjekt tavaliselt vahend (c) jne. Nt
a) "Mari" loeb raamatut. b) "Lapsel" on palju mänguasju. c) "Auto" sõitis jalakäijale otsa
Alus ehk grammatiline subjekt on primaarne tegevussubjekt.
Tegevusobjekt.
Tegevusobjekt on tegevussubjektile vastanduv aktant, mis väljendab seda, kellele või millele on lausega tähistatud tegevus suunatud. Tegevusobjekt võib esineda kas primaarselt grammatilise objektina ehk sihitisena (a), kuid võib esineda ka adverbiaalina (b). Nt
a) Ma kirjutasin "kirja". Ema küpsetab "kooki". b) Ma mõtlesin "talle" ~ "tema peale".
Moodustajate pragmaatilised funktsioonid.
Lause moodustajad täidavad lauses teatud pragmaatilisi funktsioone, s.t väljendavad teate elemente. 
Lause peamine suhtlusülesanne on teate edastamine kuulajale. Seega