tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Urmas Reisberg

Urmas Reisberg (pseudonüüm Urmas Nimetu; sündinud 5. aprillil 1983) on eesti stsenarist ja režissöör.
Elulugu.
Ta lõpetas 2001. aastal Tallinna Reaalkooli, 2007. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal, 2012. aastal Balti Filmi- ja Meediakooli filmioperaatori ja -valgustaja erialal ning õppis ka Taani ajakirjanduskoolis teledokumentalistikat. 
Reisberg tegutseb Tartus Karlovas 2013. aastal asutatud kinokompaniis Plank Film OÜ nii stsenaristi, operaatori, režissööri kui ka produtsendina. Ta armastab kontseptuaalset lähenemist kunstile (sh filmile), on palju eksperimenteerinud žanrite ja tehnikatega ning teinud ühed vähestest eesti interaktiivsetest ja stereoskoopilistest filmidest. 
Reisberg on õpetanud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ja Tartu Kutsehariduskeskuses videorežii aineid, tegutsenud filmiklubis Kinoonud ja Tartu stsenaariumiklubis ning kandideerinud Tartu Ülikooli üliõpilasesinduse valimistel Tartu Noorte Reformiklubi nimekirjas. Ta on arvutimängu "Hackers world" looja.
Isiklikku.
Tema vend on arvutiteadlane Sulev Reisberg, õde Tuuli Pärenson, vanaisa oli arhitektuuriteadlane ja -õppejõud Helmut Oruvee.
Märjamaa malevkond

10. aprillil 2022 toimunud Märjamaa üksikkompanii üldkoosolekul nõustusid koosolekust osavõtjad Märjamaa ÜK taastamisega Märjamaa malevkonnana. Märjamaa ÜK loeb ennast Kaitseliidu Lääne maleva Märjamaa malevkonna õigusjärglaseks. Märjamaa malevkond loodi 07. juunil 1925. aastal. Märjamaa piirkonna kaitseliitlased on olnud tegusad Kaitseliidu taasasutamisest saadik 1990. aastal. Üksuse pealik praegu on Aavo Väli.
Juventus Stadium

Allianz staadion (inglise "Allianz Stadium") on staadion Torinos.
See on 41 507 istekohaga mahutavuselt staadion. See on kõige kallim kunagi ehitatud staadion. Ehitus läks maksma 155 miljonit eurot. Praegune staadion asub vana staadioni kohal, mis valmis 1990. aastal ja lammutati 2009. aastal. Staadion avati 8. septembril 2011.
Improvisatsioon (muusika)

Improvisatsioon on muusikas muusikateose loomine reaalajas või varem loodud muusikateosele lõpliku kuju andmine esituse käigus. 
Improvisatsioon võib hõlmata muusikateose loomist reaalajas esitajate poolt, muusikateose reaalajas loomist või kohandamist olemasolevas kompositsioonilises raamistikus, kompositsioonilise raamistiku reaalajas väljatöötamist või kohandamist või ka midagi nende tegevuste vahepealset. 
Mingil määral sisaldab helilooja poolt varem loodud muusikateose iga esitus improvisatsiooni, kuid selle määr sõltub muusikateose loomise ajastust ja esituspraktikast. 
Improvisatsioon võib olla kõigist piirangutest vaba (vaba improvisatsioon) või tugineda varasematel kokkulepetel või reeglitel.
2011. aastast toimub Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kaasaegse improvisatsiooni eriala magistriõpe.
Gerald Dworkin

Gerald Dworkin (sündinud 27. detsembril 1937) on ameerika filosoof.
Ta on lõpetanud 1959. aastal City College of the City University of New Yorki bakalaureusekraadiga ("cum laude") ja 1961. aastal California Ülikooli Berkeleys magistrikraadiga matemaatikas. 1966. aastal kaitses ta Berkeleys filosoofiaalase doktoritöö "The Nature and Justification of Coercion" (juhendaja Thomas Nagel).
Dworkini peamised uurimisvaldkonnad on moraalifilosoofia, poliitikafilosoofia, õigusfilosoofia ja meditsiinieetika.
Alates 1996. aastast töötab ta California Ülikooli Davises filosoofiateaduskonnas, kus ta 2006. aastal edutati ametikohale "Distinguished Professor"; pärast emeriteerumist on ta "Distinguished Professor Emeritus".
City University of New York

City University of New York, lühend CUNY on avaõiguslik ülikoolide süsteem Ameerika Ühendriikides New Yorgis. 
CUNY koosseisu kuulub 25 institutsiooni (peamiselt kolledžid, sealhulgas City College of the City University of New York).
CUNY on asutatud 1961. aastal.
CUNY-s õpib rohkem kui 275 000 üliõpilast ning selle vilistlaste hulgas on kolmteist Nobeli auhinna laureaati.
State University of New York

State University of New York, akronüüm SUNY on avaõiguslike kolledžide ja ülikoolide süsteem Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.
Tuntumad SUNY süsteemi kuuluvad ülikoolid on teadusülikoolid Stony Brooki Ülikool ja Buffalo Ülikool.
SUNY peamine administratiivhoone asub osariigi pealinnas Albanys. 
SUNY on asutatud 1948. aastal osariigi toonase kuberneri eestvedamisel.
2022. aastal õppis SUNY-s ligikaudu 363 600 bakalaureuseõppe ja 44 600 magistriõppe üliõpilast.
Reaalaeg

Reaalaeg (inglise keeles "real-time", "realtime", "real time") on aeg igapäevases tähenduses, mõõdetuna sekundites, minutites, tundides jne.
Stony Brooki ülikool

Stony Brooki ülikool (lühend SBY, inglise keeles "Stony Brook University"; ametlik nimi "State University of New York at Stony Brook") on New Yorgi osariigi ülikoolide süsteemi kuuluv avaõiguslik teadusülikool Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Stony Brookis.
Ülikool asutati 1957. aastal Oyster Bays algse nimega "State University College on Long Island". Alates 1962. aastast asub Stony Brookis.
2022. aastal õppis SBY-s ligikaudu 17 500 bakalaureuseõppe ja 8 200 magistriõppe üliõpilast.
Hübridisatsioon

Hübridisatsioon (ka orbitaalide hübridisatsioon) on keemias eri tüüpi aatomorbitaalide energeetiline ühtlustumine, mille tulemusena on aatom võimeline tekitama hübridiseerumata olekuga võrreldes stabiilsemaid keemilisi sidemeid teiste aatomitega. Hübridiseerumiseks peavad algsete orbitaalide energiad olema sarnases suurusjärgus ning hübridisatsiooni tulemusena tekkinud orbitaalide arv on võrdne lähteorbitaalide arvuga.
Enamasti räägitakse hübridisatsioonist orgaaniliste ühendite kontekstis, kus hübridiseeruvad süsinikuaatomi s-orbitaal ja p-orbitaal(id). Hübridiseerumata süsinikuaatomis paigutuvad elektronid orbitaalidele 1s22s22p2 konfiguratsiooni alusel, kusjuures p-orbitaalidel paiknevad elektronid on paardumata ning nende abiga saaks moodustada kaks kovalentset sidet. Hübridisatsiooni tulemusena tekivad aga järgmised süsinikuaatomi elektronide „paigutused“:
Hübridisatsiooniteooria autor on nobelist Linus Pauling, kes selgitas hübridisatsiooni abil oma 1931. aastal publikatsioonis lihtsamate molekulide geomeetriat.
Orbitaalide hübridisatsiooni ei tohiks segamini ajaga sarnaste mõistetega nagu hübriidide saamine sordi- ja tõuaretuses või nukleiinhapete hübridisatsioon molekulaarbioloogias. Viimane tähendab tugevate vesiniksidemete teket kahe üheahelalise nukleotiidijärjestuse vahel komplementaarsusprintsiibi alusel (rakenduslikult kasutatakse näiteks "in situ" hübridisatsiooni tehnikas ja polümeraasi ahelreaktsiooni teostamisel).
Lilleke rohus

"Lilleke rohus" on ansambli The Tuberkuloited teine album. See ilmus 1994. aasta oktoobris. Album ilmus ainult kassetina. Albumi üks tuntumaid lugusid "Lilleke rohus" jäi 1994. aasta Raadio 2 Aastahiti võistlusel neljandale kohale. Lugu "Põhjamaa neid" saavutas samas edetabelis viienda koha. Lugu "Lilleke rohus" mängiti raadiotes juba 1994. aasta juulis.
Kemi Badenoch

Olukemi Olufunto Adegoke Badenoch (sündinud 2. jaanuaril 1980 Wimbledonis) on Suurbritannia poliitik, 2. novembrist 2024 Briti Konservatiivse Partei juht.
Akordiline figuratsioon

Akordiline figuratsioon (inglise keeles "chordal figuration") on muusikas figuratsioon, mille puhul üksteise järel kõlavad akordi helid moodustavad meloodia. 
Sekunditest suurematest intervallidest, näiteks tertsidest, kvartidest jne. koosnevate akordide tekivad akordilise figuratsiooni käigus meloodias üldreeglina hüpped. 
Akordiline figuratsioon konsoneeriva akordi helidel tekitab ainult konsoneerivatel intervallidel põhineva meloodia.
Akordi helidel põhinev ornament on arpedžo.
Kristina Lõuk

Kristina Lõuk (sündinud 30. aprillil 1984 Tartus) on eesti filmi- ja kostüümikunstnik.
Elulugu.
Ta lõpetas 2002. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis Euroülikoolis kujunduskunsti, lõpetas 2013. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal ja on täiendanud end fotograafias.
Lõuk on teinud töid sisearhitektuuri alal ja tegutsenud filmikunstnikuna.
Isiklikku.
Tema elukaaslane on lavastaja ja teatrijuht Johannes Veski. 
Lõuki hobideks on ronimine, ballett ja veespordid.
Phaeotremellaceae

Phaeotremellaceae on kandseente sugukond.
Phaeotremella

Phaeotremella on kandseente perekond.
Strzelno Püha Prokopiuse kirik

Strzelno Püha Prokopiuse kirik on 12. sajandil või 13. sajandi algul ehitatud ümarkirik Strzelnos Mogilno maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas. Ümmarguse põhiplaaniga kirik kuulub Poola suurimate romaani kirikute hulka.
Arhitektuur.
Kirik on ehitatud graniidist tahutud kvaadritest, hiljem lisatud osa tellistest. Ümmarguse siseruumi läbimõõt on 8,20 m ja müürid on vähemalt 1,1 meetri paksused. Seinte ülaossa jäävad väikesed ümarkaarsed aknaavad (algselt oli neid kaks), sissepääs asub lõunaküljel. Varauusajal lisatud tugipiilarit kaunistab tellistest kujundatud kiilkaarne hilisgooti petiknišš.
Lisaks kesksele ümarruumile on kirikul:
Ehituslugu.
Kiriku ehitamine paigutatakse 12. sajandisse kroonik Jan Długoszi annaalides leiduva teate alusel, mis nimetab pühitsemisepäevana 16. märtsi 1133. aastal. Kirikut ja selle pühitsetust Pühale ristile mainitakse ka 1213. aastal, Püha Risti kirikuks jäi see 18. sajandini.
15. sajandi lõpul või 16. sajandi algul lammutati torni ülakorrus ja ehitati uuena tellisest, samuti pärineb sellest ajast tugipiilar, mis müüris kinni algselt lääneseinas paiknenud empooriakna. Hiljem jäi kirik kasutuselt kõrvale ning kõrval asuva premonstraatide kloostri elanikud kasutasid seda väravavahimajana.
18. sajandil hakkas kirik taas tegutsema ja pühitseti 1779. aastal pühale Prokopiusele. 1812. aastal, Napoleoni sõdade ajal kiriku tegevus taas katkes ja seda kasutati majandushoonena. 1892. aastal taastati apsiidid ja romaani ümarkaarsed aknad. Aastail 1924–1925 kirik renoveeriti. Teise maailmasõja ajal püüdsid taganevad sakslased kirikut õhku lasta, tulekahjus hävis sisustus, kuppel ja katus. 1950. aastatel algasid taastamistööd. Sel perioodil ehitati uuesti romaani kesksambaga bifoorne empooriaken, mis on täielikult rekonstruktsioon, ehkki algne rõdurinnatis oli osaliselt säilinud; ka taastamisel kasutatud romaani sambake on teadmata päritoluga.
Sisustus ja dekoor.
Kirikus on ühest graniiditükist välja raiutud ristimiskivi, mis arvatakse olevat ehitusaegne, romaani hauaplaat, oletatavasti kiriku asutaja haualt, ja seintel mõned 18. sajandist pärinevad ristitee peatustega reljeefid. Tänu Krakówi muuseumist saadud kipsvalandile ja Poznańi arhiivifotole taastati ka romaani tümpanon, millel on kolm figuuri: keskel trooniv Kristus, temast vasakul noor donaator, kes ulatab kirikumaketi, paremal naisekuju avatud raamatuga, võib-olla kloostriülem.
16. sajandi algusest pärit reljeefid põhjaküljeapsiidides kujutavad erakuid-patukahetsejaid Maarja Magdaleenat ja püha Onufriust.
Lapssõdurid

Lapssõdurid on sõdades ja relvastatud konfliktides aktiivselt osalevad alaealised sõdurid. Hinnanguliselt kasutati 2007. aasta seisuga umbes 30 konfliktipiirkonnas üle maailma sõdurina 300 000 last.
Raadioseade

Raadioseade on tehniline seade, mille talitlus põhineb raadiolainete kasutamisel. Elektroonilise side seaduses määratletakse raadioseadet kui elektrilist või elektroonilist seadet, mis kiirgab või võtab raadioside või raadiotuvastuse eesmärgil vastu raadiosagedusi. Siinjuures on raadiotuvastus objekti asukoha, kiiruse või muude näitajate kindlaksmääramine või nende näitajatega seotud teabe hankimine raadiosageduse leviomadusi kasutades.
Raadiotelefon

Raadiotelefon, ka käsijaam, käsisaatja, "walkie-talkie" (inglise keele sõnadest "to walk" käima ja "to talk" rääkima), on enamasti kaasakantav kahesuunalist sidet (saatmist, vastuvõtmist) võimaldav raadioseade, millega saab luua kõneühenduse teiste samalaadsete seadmetega, mis töötavad samal raadiosagedusel (kanalil). Raadioühenduse loomiseks on loavabalt ja tasuta kasutada CB ja PMR446 sagedusala kanalid. 
CB-sagedusala ("Citizen Band") 26,965–27,405 MHz (11 m laineribas) sisaldab 40 raadiokanalit. Saatja väljundvõimsus võib olla kuni 4 W, sidekaugus käsijaamadel kuni mõni kilomeeter, paiksetel kuni mitukümmend kilomeetrit.
PMR446 analoog- ja digitaalkanalid on sagedusvahemikus 446,0–446,2 MHz (7 dm laineribas). Saatja väljundvõimsus ei ületa 0,5 W, sideulatus linnas 0,5–1 km (betoonehitises mõnisada meetrit), lahtisel maastikul ka kuni mitu kilomeetrit.
CB-raadio

CB-raadio (inglise keeles "citizens band radio") on loavabalt ja tasuta kasutatav kõneraadio süsteem 27 MHz sagedusalas (11 meetri lainealas). Sagedusvahemik Euroopas on 26,965 MHz kuni 27,40 MHz (40 kanalit). 
CB-raadioseadme (raadiotelefoni) saatja efektiivne kiirgusvõimsus (ERP) võib olla kuni 4 W, sideulatus käsijaamadel mõni kilomeeter, paiksetel (näiteks kaugveoautodele paigaldatuna) kuni mitukümmend kilomeetrit. Kõik, kes on läheduses samal kanalil, kuulevad üksteist. Kõne toimub kordamööda, st üks inimene räägib korraga.
CB-raadio on vanim ühiskasutuseks mõeldud raadioteenus, mida alates 1960. aastatest kasutatakse peaaegu kõigis maailma riikides, kusjuures paljud riigid ja piirkonnad kopeerivad Ameerika Ühendriikide 40-kanalilist sagedusplaani. CB-raadio populaarsus on vähenemas, sest on saadaval muud personaalsed raadioteenused, mis pakuvad kompaktsemaid seadmeid ning paremat kaitset müra ja häirete eest.
PMR446-raadio

PMR446-raadiotelefon (lühend sõnadest "Personal Mobile Radio" või "Professional Mobile Radio") on loavabalt ja tasuta kasutatav kõne- ja andmeside süsteem UHF-sagedusala sagedusvahemikus 446,000 MHz kuni 446,200 MHz. USAs on kasutusel vastav raadiotelefoni teenus FRS ("Family Radio Service").
Analoogsüsteemi PMR446 edasiarendusena on kasutusel digitaalse raadiotelefoni konkureerivad rakendused:
Nii analoog- kui digitaalseadme saatja maksimaalne efektiivne kiirgusvõimsus (ERP) on 0,5 W. Saatetsükkel võib kesta maksimaalselt 180 sekundit. 
446 MHz sagedusala avati ühiskasutuseks enamikus Euroopa riikides 1998. aasta CERTi direktiiviga (98)25, mis eraldas analoogedastuseks sagedusala 446,0–446,1 MHz. Digitaalne sagedusala 446,1–446,2 MHz lisati 2005. aasta ECC direktiiviga (05)02 kasutamiseks süsteemidele DMR ja dPMR. 2015. aasta juulis anti ECC direktiiviga 15(05) luba kasutada kogu sagedusvahemikku 446,0–466, 2 MHz nii analoog- kui ka digitaaledastuseks.
Lisatud kanalid 9–16
Alejandro Mayorkas

Alejandro Nicolas Mayorkas (sündinud 24. novembril 1959 Havannas) on USA poliitik ja jurist, Demokraatliku Partei liige, 2. veebruarist 2021 kuni 20. jaanuarini 2025 Ameerika Ühendriikide sisejulgeolekuminister. 
Ta sündis aastal 1959 Kuubas Havannas. Pärast Kuuba revolutsiooni põgenesid ta vanemas Floridasse ja asusid hiljem elama Californiasse. Ta lõpetas California Ülikooli Berkeleys. Õigusteaduse doktorikraadi kaitses ta Loyola Marymounti ülikoolis. Mayorkas töötas seejärel asepeaprokurörina ja peaprokurörina California keskringkonnas. 2009–2013 oli ta USA kodakondsus- ja immigratsiooniteenistuse direktor ja 2013–2016 USA asesisejulgeolekuminister.
Leo Laur

Leo Laur (30. aprill 1912 – 2. veebruar 1998) oli eesti jurist, õigusteadlane, advokaat. 
Elukäik.
Leo Laur sündis juudi päritoluga arsti Emil Lauri peres. Koolitee algas Teheranis, kus tema vanemad olid 1916-1921 arstid. Lõpetas 1931. aastal Tallinna Saksa Reaalkooli ja 1939 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Leo Lauri erialaks oli juura ja õigusajalugu. 
Leo laur töötas juristina. 1939. aastal, baltisakslaste lahkumise ajal, oli ta Saksa Usaldusvalitsuse juures tegutseva Eesti Vabariigi usaldusmehe Jaan Teemanti referent. Oma toonasest kogemusest on ta jutustanud saates "Kirjutamata memuaare". Leo Laur siirdus pensionile 1972. aastal Silikaatbetooni Instituudi tehnilise informatsiooni osakonna juhataja töökohalt. Töötas pensionil olles 1978-1982 Saku Õlletehase juriskonsultandina. 
Leo Laur oli ka 1966. aastast Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimisringi liige. Esines ettekannetega Tallinna ajaloost ja Tallinna õigusajaloost. Tema eriliseks huviks oli De la Gardie perekond Eestimaa ajaloos. 
Oli üliõpilasseltsi Liivika auvilistlane ning Baltisaksa Kultuuri Seltsi liige.
Isiklikku.
Leo Lauri isa Emil Laur oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant), arst ja tennisist. Lea Lauri esimene abikaasa oli Emilie Luiga (1914–1946) ja teine Lilian Laur-Kurvits (1927–2016). Tütar Marianne Niin on eesti arst, onkoloog.
Georg Gänswein

Georg Gänswein (sündinud 30. juulil 1956) on saksa päritolu Rooma-Katoliku Kiriku prelaat, alates 24. juunist 2024 apostlik nuntsius Eestis, Lätis ja Leedus. 
Aastatel 2005–2023 oli ta paavst Benedictus XVI ihusekretär, vahemikus 2012–2023 ka paavsti majapidamise prefekt. Prefekti ametisse astudes ülendati Gänswein 7. detsembril 2012 titulaarse Urbs Salvia piiskopkonna peapiiskopi aujärjele. 
1993. aastal lõpetas ta Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikooli doktorikraadiga kanoonilises õiguses. Oma väitekirja kirjutas ta Teisest Vatikani kirikukogust.
2005. aastani oli ta Paavstliku Püha Risti Ülikooli ("Pontificia Universitas Sanctae Crucis") kanoonilise õiguse dotsent.
Ta oskab itaalia, hispaania, saksa, inglise, prantsuse ja ladina keelt.
Varjatud mitmehäälsus

Varjatud mitmehäälsus (inglise keeles "compound melody", "unfolding"; saksa keeles "Ausfaltung") on muusikas akordilise figuratsiooni tulemusel tekkiv nähtus, et meloodia koosneb justkui kahest või enamast mõttelisest liinist.
Odontia fibrosa

Odontia fibrosa on liik seeni, mis kuulub lehternahkiseliste sugukonda.
Seen kasvab lehtpuude lamatüvede all.
Mirje

Mirje on eesti naisenimi.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mirje 94 naisel. Mirje oli populaarsuselt 830. naisenimi. Vanim sellenimeline oli vanuserühmas 85+, noorim vanuserühmas 0–4, keskmiselt vanusega 51 aastat.
Kõige populaarsem oli eesnimi Mirje vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,48.
Liivika (eesnimi)

Liivika on eesti naisenimi.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Liivika 91 naisel. Liivika oli populaarsuselt 844. naisenimi. Vanim sellenimeline oli vanuserühmas 70–74, noorim vanuserühmas 10–14, keskmiselt vanusega 45 aastat.
Kõige populaarsem oli eesnimi Liivika vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,66. Kõige levinum oli eesnimi Liivika Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 2,36.
Ramona (eesnimi)

Ramona on naisenimi. Eri riikides on kasutusel ka kirjaviisid Ramóna, Ramòna, Ramoña.
Maailmas oli sellise eesnimega 2014. aastal üle 785 000 naise. Argentinas kandis sellist eesnime üle 180 000 naise, Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi naisi üle 106 000, Mehhikos üle 100 000, Saksamaal üle 68 000, Rumeenias ligi 59 500.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ramona 50 naisel. Ramona oli populaarsuselt 1165. naisenimi. Vanim sellenimeline inimene oli vanuserühmas 80–84, noorim vanuserühmas 0–4, keskmiselt vanusega 22 aastat.
Kõige populaarsem oli Ramona eesnimena 5–9-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,19.
Final Attraction

"Final Attraction" on ansambli Cinema Bizarre debüütalbum.
Parides burchellanus

Parides burchellanus on liblikaliik ratsulibliklaste sugukonnas. Ta on endeemne Brasiilias. Ta on üks kahest liblikaliigist, kes on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu 100 kõige ohustatumate liikide nimekirjas, teine on "Actinote zikani".
Kirjeldus.
"Parides burchellanus" on suur, sametmust liblikas. Eesmine tiib on märgistamata, välja arvatud väikesed valged äärealad. Tagumise tiiva alumisel küljel on väikesed punased laigud. Alumisel pinnal on need väiksemad ja heledamad. Tagatiival on soomustatud välisserv ja isase anaalservas on suur androkooniline (ladina keeles "androconium") karvakotike. Saba puudub. Peale karvakotikese on sugupooled ühesugused. Täieliku kirjelduse on esitanud Rothschild, W. ja Jordan, K. (1906).
Toitumine.
Ainuke teadaolev vastsete toidutaim on tobiväädi sugukonda kuuluv "Aristolochia Chamissonis". 
Liblikad lendavad tavaliselt maa lähedal (0,2–1,5 m kõrgusel maapinnast) või madalal vee kohal. Lillede otsingul võivad täiskasvanud liblikad lennata ka kuni 7 m kõrgusele. 
Täiskasvanud isendid kasutavad laiendatud toitumisstrateegiat ja on täheldatud, et neile sobivad nii lemmaltsalised, madaralised, liblikõielised, raudürdilised, korvõielised kui ka "Chrysobalanaceae".
Taksonoomia.
"Parides burchellanus" kuulub liigirühma "Parides aeneas" ja võib olla samaliigiline "Parides aeneasiga". 
"Aenease" rühma kuuluvad:
Elupaik ja ohud.
"Parides burchellanus"'t leidub peamiselt galerii- või kaldametsades Cerrados Brasiilias. Need haruldased liblikad kipuvad elama kitsastes sektorites, kus jõgi on puuvõrastikuga kaetud.
"Parides burchellanus" on haruldane liblikaliik või, kui see on alamliik, siis evolutsiooniliselt oluline liblikate (Lepidoptera, Papilionoidea) üksus, mis elab väga vähestel aladel Kesk-Brasiilias. Elupaiga hapruse ning loodusliku keskkonna kadumise tõttu on see liik hävimisohus.
Helfaut

Helfaut on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Helfaut asub 6 km Saint-Omerist lõunas, teede D195 ja D198 ristumiskoha ümbruses. See asub geoloogilisel formatsioonil, mida nimetatakse "plateau d'Helfaut", mis eraldab Aa orgu põhjas Lysi orust lõunas. Vallal on ainulaadne geoloogilime pärand, mille tulemuseks on ebatavaline maastik. Vanade karjääride külgedel platoo kõrval on palju geoloogilisi kihte. Heuringhemi ja Blendecques'i karjäärid on pinnase roomamise tagajärjel kokku varisenud. Vald andis oma nime "Dilluvium d’Helfaut'le", mis on Prantsusmaal ja Euroopas haruldane tulekivist ja savist moodustis. Vald on koduks paljudele haruldastele ja kaitsealustele liikidele nõmmemaastikul, mis on Põhja-Prantsusmaa jaoks ebatavaline ja õigustas looduskaitseala ("Les Landes d'Helfaut") loomist.
Ajalugu.
Küla sai Teise maailmasõja ajal palju kannatada, kuna just sinna paigutasid sakslased maa-aluse punkri La coupole, kus asus tohutu betoonkuppel, mille natsid ehitasid aastatel 1943–1944. Algselt pidi see punker olema V-2 rakettide stardibaas, kuid liitlaste paljude pommirünnakute tõttu ei võetud seda kunagi kasutusele. Kuppel on muudetud muuseumiks.
Anatoli Žabotinski

Anatoli Žabotinski (17. jaanuar 1938, Moskva – 16. september 2008, Boston) oli Nõukogude Liidu ja Ameerika biofüüsik, füüsikaline keemik. Lenini preemia laureaat (1980).
Biograafia.
Žabotinski sündis 17. jaanuaril 1938 Moskvas juudi perekonnas. Ta isa oli füüsik ja tehnikateaduste doktor Mark Efremovitš Žabotinski (1917–2003); ema füüsikaajaloolane ja teaduse populariseerija Anna Mihhailovna Livanova (õige nimega Livšits; 1917–2001). Tema poolvend oli kirjanik Vladimir Šarov.
1955. aastal astus ta Moskva Ülikooli ja pärast selle lõpetamist aspirantuuri, kus töötas professor S. E. Šnolli alluvuses. Alguses kavatses Žabotinski uurida glükoosi metabolismi rütmilist käitumist, kuid Šnoll teatas talle, et vajalikke lähteaineid napib, ning soovitas uurida Beloussovi valemit, millega kahel varasemal aspirandil polnud erilist edu olnud.
1961. aastal uuris ta Beloussovi reaktsiooni mehhanismi, mille avastas B. P. Beloussov 1951. aastal ja mis on tänapäeval tuntud nime all Beloussovi-Žabotinski reaktsioon.
Žabotinski katsed luua isiklikku kontakti Beloussoviga ebaõnnestusid. Isegi pärast Žabotinski uurimuse avaldamist ja selle kohta Belussovilt saadud suurepäraseid arvustusi ei kohtunud nad kunagi silmast silma, kuigi töötasid teineteisest vaid mõne kilomeetri kaugusel. Žabotinski kahtlustas alati, et Beloussov, kes töötas salajases sõjaväeinstituudis ja kaotas Stalini "puhastuste" ajal palju sõpru, oli mitteametlike suhete suhtes lihtsalt ettevaatlik.
Väljaränne.
Oma juudi päritolu tõttu ja sellepärast, et ta lubas endale kriitilisi väljaütlemisi poliitilistel teemadel, oli Žabotinskil NSV Liidust väljapoole reisimine keelatud. Alles perestroika lõpus õnnestus tal 10-päevase loengukursusega USA-sse tulla. 1991. aasta juulis pikendas Brandeisi ülikooli professor Irving Epstein Žabotinski palvel ta viibimist USA-s veel aasta võrra. Pärast seda ei naasnud Žabotinski enam NSV Liitu/Venemaale. 
Aastatel 1991–2008 töötas Žabotinski dotsendina Massachusettsi Brandeisi ülikoolis.
Trükitööd.
Monograafiad:
Teaduslikud artiklid:
Longuenesse

Longuenesse on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Longuenesse on suur Saint-Omeri edelapoolne eeslinn, tee D928 ääres.
Peeter Ivask

Peeter Ivask (sündinud 22. augustil 1971 Tallinnas) on Eesti mereväe kapten.
Elukäik.
Lapsepõlv ja kooliaastad möödusid Tallinnas. 1991. aastal pärast Eesti taasiseseisvumist astus ta vabatahtlikult ajateenistusse Eesti Piirivalveteenistuses. Pärast 18-kuulist teenistust määrati ta märtsis 1993 reservi. Mõni kuu hiljem astus ta Eesti kaitseväe Üksik-jalaväepataljoni Kalevisse ja läbis kuue kuulised jalaväeohvitseride kursused. Pärast kursuse lõpetamist 1993. aasta detsembris, ülendati ta 2. leitnandiks ja määrati pataljoni kompaniiülemaks. Ta teenis ka pataljoni staabis, enne kui viidi Sisekaitseakadeemiasse kursuse juhatajaks ja hiljem Kaitsekolledži asejuhiks. 
1995. aastal asus ta kadetina tööle Soome Sisekaitseakadeemiasse ja lõpetas neli aastat hiljem, 1999. aastal Soome sisekaitseakadeemia mereväekolledži. Ta ülendati leitnandi auastmesse ja määrati Eesti mereväkke. Oma mereväekarjääri alustas ta miinijahtijate pardal ja hiljem patrull-laevadel. Varsti määrati ta mereväe peastaapi ja tema järgmine ametikoht oli operatsioonide osakonnas. 2002. aastal ülendati ta vanemleitnandi auastmesse ja määrati mereväe peastaabi operatsioonide osakonna juhatajaks.
Aastatel 2004–2005 õppis ta Ühendkuningriigi ühendteenistuste juhtimis- ja staabikolledžis Advanced Command and Staff kursustel. Ta lõpetas kursuse 2005. aastal ja ülendati kaptenleitnandiks. Ta määrati operatsioonide osakonna juhatajaks ja oli mereväe peastaabi staabiülema kohusetäitja. 2008. aasta sügisel määrati ta Eesti Kaitseväe Peastaabi J5 osakonda, kus ta oli vanemstaabiohvitser ning vastutas Eesti kaitseväe pikaajalise kaitseplaneerimise eest. 
2009. aasta lõpus valiti ta NATO mereväejuhatuse Northwoodi staabiohvitseri kohale. Ta määrati N7-sse, kus tema põhitöö oli personali väljaõpe ja valmisolek. 2010. aastal ülendati komandöriks. Pärast kolme aastat NATO ametis olemist, kolis ta 2012. aasta suvel tagasi Eestisse ja määrati Balti Kaitsekolledžisse NATO ühend- ja mereoperatsioonide lektoriks. Samuti õpetas ta operatiivplaneerimist ja viis läbi majasiseseid õppusi. 2015. aastal määrati kapten Ivask Eesti Kaitseväe Peastaabi operatiivosakonda (J3), kus ta vastutas operatsioonide planeerimise eest. Ta oli ka NATO operatsioonide planeerimise kogukonna peamine kontaktisik ja koordineeris tegevust teiste valitsusasutustega. Kapten Ivask oli ka Balti ühendstaabi üksuse esimees ning koordineeris Balti riikide operatiivplaneerimistegevust ja õppusi. 
1. juunil 2017 nimetati kapten Ivask Eesti mereväe flotilli ülema ametikohale. 1. augustist 2019 kuni 31. juulini 2022 teenis ta Brunnsumi ühendväejuhatuses haruülema ja ACOS J2 asetäitjana. Alates 1. augustist 2022 asus ta juhtima NATO vägede integratsiooniüksust Eesti. 2024. aasta sügisel andis NATO staabielemendi NFIU juhtimise üle briti kolonelleitnant Michael Gallagherile. 23. aprillil 2025 võttis Peeter Ivask üle operatsiooni "Inherent Resolve" sõjalise nõustamise grupi nõustaja ja Eesti kontingendi Iraagis vanema ülesanded. 
Isiklikku.
Ta on abielus, tal on kolm last ja lapselaps.
Helitõug

Helitõug (saksa keeles "Tongeschlecht") on muusikas helistikuga seotud paarismõiste, millega alates 18. sajandist kirjeldati helisüsteeme soomõiste ja liigierisuse raamistikus.
Selle järgi 
Alates 18. sajandist (vrd näiteks J.-Ph. Rameau "Generation harmonique", Pariis 1735) käsitletakse ka helilaade ((itaalia keeles "modo", prantsuse keeles "mode") kui sugusid ("genus") helitõugudena ning helistikke liikidena ("species").
Kaunistus (muusika)

Kaunistus (inglise keeles "embellishment") on muusikas faktuuri element, mis on pigem dekoratiivne kui struktuurne. 
Kaunistus võib olla figuratsioon või ornament. 
Kaunistus võib olla helilooja poolt määratud ja kirja pandud partituuri spetsiifiliste noodikirja märkide abil või jäetud esitaja äranägemisel improviseerimiseks.
Schenkeri analüüsis kuuluvad kaunistused muusikateose esiplaanile.
Song Ping

Song Ping (hiina keeles 宋平; sündinud 24. aprillil 1917 Shandongi provintsis) on Hiina Rahvavabariigi partei- ja riigitegelane. 
Ta on lõpetanud Tsinghua Ülikooli keemiateaduskonna. 
1940. aastate keskel oli Song Ping Zhou Enlai poliitiline sekretär. Kultuurirevolutsiooni ajal tegutses ta Gansu provintsis. Oli aastatel 1977–1981 provintsi parteijuht ja 1977–1979 provintsi kuberner.
Aastatel 1983–1988 oli ta Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu liige ja ühtlasi ühe riikliku komitee esimees. 1987. aastal suunati ta parteitööle – temast sai Hiina KP Keskkomitee orgosakonna juhataja. 1989. aastal valiti Song Ping Hiina KP Keskkomitee poliitbüroo liikmeks. Aastatel 1989–1992 kuulus ta Hiina KP Keskkomitee poliitbüroo alalisse komiteesse.
2022. aasta oktoobris Pekingis toimunud Hiina KP ülehiinalisel kongressil valiti 105-aastane Song Ping kongressi presiidiumisse.
Läbiminev heli

Läbiminev heli (inglise keeles "passing tone", "passing note"; saksa keeles "Durchgangston", "Durchgangsnote", "Durchgang") on muusikas akordiväliste helide hulka kuuluv kõrvalheli, mis tekib ühesuunalisel astmelisel liikumisel ühelt akordi helilt teisele, kusjuures liikumine võib olla nii tõusev kui ka laskuv. 
Läbiminev heli on alati astmeliselt seotud nii eelneva kui ka järgneva heliga. 
Läbiminev heli tekib reeglina meetrumi suhteliselt rõhutul osal, kuid mõnikord siiski ka rõhulisel osal. Rõhulist läbiminevat heli eristab apodžatuurist eelneva hüppe puudumine, mida asendab astmeliselt laskuv või tõusev liikumine.
Mari-Liis Helvik

Mari-Liis Helvik on Eesti ajakirjanik.
Töötas 2006-2007 Just! toimetajana, 2007-2009 Avenüü toimetajana, 2009-2011 Buduaar toimetajana, 2011-2014 Cosmopolitani tegev- ja peatoimetajana, 2014-2017 Catwalk.ee toimetajana ja alates 2017. aastast Anne &amp; Stiil peatoimetajana. 
Alates oktoobrist 2024 on Mari-Liis Helvik ajakirja Eesti Naine peatoimetaja.
Pideheli

Pideheli ehk pide (saksa keeles "Vorhalt") on muusikas akordiväliste helide hulka kuuluv kõrvalheli, mis tekib eelneva akordi heli üleviimisel järgnevasse akordi. 
Pide kui kaunistusvõte koosneb kolmest komponendist:
Võrreldes ettevalmistuse ja lahendusega kõlab pideheli alati meetrumi suhteliselt rõhulisel osal. 
Mõnikord võib pideks muutuval helil ka ettevalmistus puududa. Sellist figuratsiooni käsitletakse ettevalmistamata pidena ning oma avaldusvormi tõttu võib seda käsitleda nagu rõhulist ühepoolset abiheli apodžatuurina.
Ennakheli

Ennakheli ehk ennak (saksa keeles "Antizipation", "Vorausnahme") on muusikas akordiväliste helide hulka kuuluv kõrvalheli, mis tekib järgneva akordi heli ennetamisel. 
Kui pideheli kõlab alati meetrumi rõhulisel, siis ennakheli kõlab alati meetrumi rõhutul osal. 
Kuigi ennakhelile liigutakse tavaliselt astmeliselt, ei ole välistatud ka hüppeline liikumine.
Aleksandr Dormidontov

Aleksandr Dormidontov (23. september 1950 Tallinn – 2. november 2024 Tallinn) oli Eesti vene kultuuripärandi uurija Eestis, kollektsionäär, koduloolane ja arhivaar. Teda tunti ka hüüdnimega Kivimäe Sass. 
Ta oli Vene Kristliku Liikumise juhatuse liige, hipi, veendunud patsifist ja üheksandat põlve Eesti venelane. Talle kuulus Bežanitskite ja Dormidontovite perekonnalooline dokumendi- ja fotokogu. Suure osa oma kogus andis ta 2018. aastal üle Tallinna linnaarhiivile, kus oli kavas moodustada selle alusel isikufond. Nõukogude ajal töötas Dormidontov rätsepana. 
Aastatel 2002–2007 kuulus ta Eesti Reformierakonda, 2014. aastast kuni surmani oli Eesti Vabaerakonna liige. 
2015. aastal kandideeris ta Riigikokku Eesti Vabaerakonna nimekirjas 2. valimisringkonnas (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa), valituks osutumata. 
Aleksandr Dormidontov oli kaks korda abielus. Esimesest abielust olid tal poeg ja tütar, teisest tütar. Tema emapoolne vanaema Ksenia Dormidontova (neiuna Bežanitskaja) oli slaavi filoloog, vanavanaisa Aleksandr Bežanitski oli õigeusu preester.
Dormidontov maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Põikheli

Põikheli on muusikas kromatismi ülekandumine ühest häälest teise.
Hiina KP Keskkomitee poliitbüroo

Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee poliitbüroo, lühend HKP KK poliitbüroo (hiina keeles 中国共产党中央政治局, "pinyin"’is "Zhōngguó Gòngchǎndǎng Zhōngyāng Zhèngzhìjú") on Hiina Kommunistliku Partei poliitiline juhtorgan.
Poliitbüroo liikmeid (koosseisus 17–25 inimest) nimetab ametisse Hiina KP Keskkomitee. Poliitbüroo peab oma istungeid sagedusega kord kuus. Tähtsamatest poliitbüroo liikmetest (sealhulgas partei peasekretär) valitakse poliitbüroo peajuhtorgan – poliitbüroo alaline komitee, mis peab oma koosolekuid sagedusega kord nädalas.
Crazy World

"Crazy World" on Saksa rokkbändi Scorpions üheteistkümnes stuudioalbum. See ilmus 1990. aasta novembris.
Album saavutas 1991. aastal Billboard 200 albumite edetabelis 21. koha. Samal aastal jõudis lugu "Wind of Change" Billboard Hot 100 edetabelis 4. kohale ja "Send Me an Angel" saavutas samas edetabelis 44. koha.
Skid Row (album)

"Skid Row" on ansambli Skid Row debüütalbum, mis ilmus 1989. aasta jaanuaris.
Album saavutas Billboard 200 edetabelis kuuenda koha ja pälvis 5-kordse plaatinaplaadi sertifikaadi.
Albumit on müüdud Ameerika Ühendriikides üle viie miljoni eksemplari.
John Cornyn

John Cornyn III (sündinud 2. veebruaril 1952) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja jurist, kes kuulub Vabariiklikku Parteisse ning alates 2002. aastast esindab senatis Texase osariiki. 
Ta oli 1984–1990 Bexari maakonna kohtunik, 1990–1997 Texase ülemkohtu kohtunik ja Texase peaprokurör 1999–2002.
Prokopius Sázavast

Prokopius Sázavast (ladina keeles Procopius Sazavensis, tšehhi keeles Prokop Sázavský; surnud 25. märtsil 1053) oli kanoonik ja erakmunk, keda katoliku kirik austab pühakuna. Prokopius on üks Böömimaa kaitsepühakutest.
Eluloolist.
Hagiograafilise traditsiooni kohaselt sündis ta 970. aastal Kesk-Böömimaal Chotouňi külas Kouřimi lähedal. Ta õppis ja ordineeriti vaimulikuks Prahas.
Prokopius oli abielus ja ta oli poeg, ent hiljem astus ta benediktlaste ordusse ning tõmbus millalgi üksindusse, elades erakmungana koopas Sázava jõe kaldal. Sinna tekkis tema järgijatest väike erakute kogukond. Böömimaa vürsti Oldřichi toetusel sai kogukonnast aastail 1032–1033 benediktlaste klooster, nüüd tuntud kui Sázava klooster või Püha Prokopiuse klooster ja Prokopius oli selle esimene abt kuni oma surmani.
Austamine.
Alates 12. sajandist on teateid Prokopiuse austamisest kohaliku pühakuna ja sellest ajast pärineb tema esimene, lühem pühakuelulugu "Vita minor". 1204. aastal ta kanoniseeriti; selle kohta käivad teated on vastuolulised. Ühe versiooni järgi kanoniseeris Prokopiuse paavst Innocentius III, teise versiooni järgi viidi tema säilmed pidulikult Sázava kiriku altarisse, mis toona võrdus kanoniseerimisega.
Sázava Prokopius oli Böömimaa kuningriigi rahvuspühak. Tema elu ja temaga seotud imed on kirja pandud 13. sajandi teisest poolest pärinevas eluloos "Vita antiqua" ja 14. sajandil kirjutatud eluloos "Vita maior". Tema säilmed viidi Praha kindluse Kõigi Pühakute kirikusse 1588. aastal. Hussiitide sõdades hävis Sázava klooster, kuid see taastati 17. sajandil.
Prokopiusele on Tšehhis, aga ka Poolas pühitsetud arvukalt kirikuid, sealhulgas Třebíči Püha Prokopiuse basiilika ja Strzelno Püha Prokopiuse kirik.
Püha Prokopius

Prokopiuse nimeline pühak võib olla üks järgmistest:
Wizernes

Wizernes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wizernes asub 6,4 km Saint-Omerist edelas, Aa jõe kallastel, teede D928 ja D211 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Küla sai 844. aastal nimeks "Weserinium", ja Teise maailmasõja liitlased kahjustasid seda operatsiooni "Crossbow" ajal, pommitades Saksa V-relvade punkrikomplaksi nimega "La Coupole".
Use Your Illusion I

"Use Your Illusion I" on USA "hard rock"'i ansambli Guns N' Roses kolmas stuudioalbum. See ilmus 1991. aasta septembris. 
Album ilmus samal päeval albumiga "Use Your Illusion II". Album debüteeris Billboard 200 edetabelis teisel kohal ja seda müüdi esimesel nädalal 685 000 eksemplari; müügiedult jäi see alla vaid "Use Your Illusion II" esimese nädala läbimüügile, mis oli 770 000 eksemplari. Nielsen SoundScani andmetel on 2010. aasta seisuga albumit müüdud Ameerika Ühendriikides ​​5 502 000 eksemplari.
Mõlemad "Use Your Illusion" albumid pälvisid läbimüügi eest seitse plaatinaplaati. Album oli 1992. aastal nomineeritud Grammy auhinnale.
Yellowcard

Yellowcard on USA rokkansambel, mis tegutseb 1997. aastast.
When the World Comes Down

"When the World Comes Down" on ansambli The All-American Rejects kolmas album. See ilmus 2008. aasta detsembris.
Slippery When Wet

"Slippery When Wet" on ansambli Bon Jovi kolmas stuudioalbum. See ilmus 1986. aasta augustis.
Albumil on mitmeid Bon Jovi tuntumaid lugusid, sealhulgas "You Give Love a Bad Name", "Livin' on a Prayer" ja "Wanted Dead or Alive".
Albumit saatis suur kommertsedu, viibides kaheksa nädalat USA Billboard 200 edetabelis 1. kohal.
"Slippery When Wet" on Bon Jovi enimmüüdud album. Album pälvis 15-kordse plaatinaplaadi sertifikaadi, tänu millele kuulub see album Ameerika Ühendriikide 100 enimmüüdud albumi hulka.
Crush

"Crush" on ansambli Bon Jovi seitsmes stuudioalbum. See ilmus 2000. aasta mais.
Albumi edu oli suuresti tingitud singlist "It's My Life", mis kandideeris Grammy auhinnale.
Trash (album)

"Trash" on Ameerika rokkmuusiku Alice Cooperi üheteistkümnes sooloalbum. See ilmus 1989. aasta juulis.
Harmoonia mõisteid

"Siin on loetletud harmoonia mõisteid."
Scytinostroma hemidichophyticum

Scytinostroma hemidichophyticum (ka "Scytinostroma portentosum") on pilvikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
See kasvab lehtpuudel, eriti pajul, ja on tugeva naftaleeni lõhnaga. Naftaleeni kasutatakse muuhulgas riidekoi tõrjevahendina. 
Sarnane "Scytinostroma odoratum" ei lõhna.
Patty Murray

Patricia Lynn ”Patty” Murray (sündinud 11. oktoobril 1950 ) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku Partei liige. Ta on 1993. aastast Ameerika Ühendriikide Senati liige (Washingtoni osariigist). 2023. aastast on ta Senati president "pro tempore" (aseesimees).
Lulesia

Lulesia on kandseente hulka kuuluv perekond seeni.
Ametisse astuv Ameerika Ühendriikide president

Ametisse astuv Ameerika Ühendriikide president ehk Ameerika Ühendriikide presidendiks valitu (inglise keeles "president-elect of the United States") on termin, mida kasutatakse tulevase Ameerika Ühendriikide presidendi kohta valimispäeva ja ametisseastumise vahelisel ajal. Kuna Ameerika Ühendriikide presidendi valimine on kaudne, kasutatakse nimetust valimiste tõenäolise võitja kohta. Valimiste lõplik võitja saab kinnituse, kui valijameeste kogu viib detsembris valimiskogus läbi tegelikud valimised ja valimistulemus kinnitatakse lõplikult Kongressi mõlema koja ühisistungil jaanuaris. Ameerika Ühendriikide presidendi ametissenimetamine toimub 73–79 päeva pärast presidendivalimisi.
2024. aasta presidendivalimised võitis 45. Ameerika Ühendriikide president Donald Trump, kes on Ameerika Ühendriikide presidendiks valitu alates 2024. aasta 6. novembrist.
Logod.
 logod võeti esimesena kasutusele president Obama meeskonna poolt 2008. aastal.
Acquin-Westbécourt

Acquin-Westbécourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Acquin-Westbécourt asub 15 km Saint-Omerist läänes, teede D225 ja D208 ristumiskoha ümbruses. Vallas on seitse asulat: Le val d'Acquin, Lauwerdal, Nordal, Le Poovre, Westbécourt, Merzoil et ja La Wattine. Piirkonda on loodud suur riiklik looduskaitseala, mis pakub suurt ökoloogilist huvi.
Ajalugu.
Esmakordselt mainitud 10. sajandil "Atcona" nime all. Acquin ja Westbécourt liideti üheks vallaks 1. jaanuaril 1974.
Transport.
"Chemin de fer Anvin - Calais" avas Acquini raudteejaama 1881. aastal. Raudtee suleti 1955. aastal.
Affringues

Affringues on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Kohanimi tuleb keskaegsest flaami keelest: "Hafferdingen".
Affringues asub 15 km Saint-Omerist edelas, teede D205 ja D202 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Esmakordselt mainitud 12. sajandil nimedega "Hafferdinges" (+/- 1182) ja "Harfrenges" (1186).
Alquines

Alquines on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Alquines asub 29 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D216 ja D191 ristumiskoha ümbruses, Hemi jõe kallastel.
Transport.
"Chemin de fer Anvin - Calais" avas Alquines'i ja Boiussoni teenindava raudteejaama 1881. aastal. Raudtee suleti 1955. aastal.
Audrehem

Audrehem on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Audrehem asub 18 km Saint-Omerist loodes, teede D223 ja D217E ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Valla nimi on germaani päritolu ja pärineb vähemalt 9. sajandist. See kirjutati vanahollandi keeles "Aldomhem" aastatel 844-864 ja taas 877. aastal, ning "Aldenehem" 1164. aastal. Koosnedes elemendi "alt" "vana" ja ülilevinud toponüümilise sufiksi "hem" "kodu, küla" käändest, oleks sõnasõnaline tõlge "vana kodu" või "vana küla".
Püha Longinuse ümarkirik

Püha Longinuse ümarkirik (tšehhi keeles "Rotunda svatého Longina") on Prahas asuv 12. sajandi algupoolel ehitatud romaani ümarkirik või kabel.
Kirikut kasutavad tänapäeval kreekakatoliku kirik ja Püha Laatsaruse ordu.
Kirjeldus.
Kolmest Prahas leiduvast ümarkirikust on püha Longinuse ümarkirik väikseim. See on ümmarguse põhiplaaniga silindrikujuline kvaaderehitis, mida katab katuselaternaga kuppel ja mille idaseinast eendub poolümar apsiid. Sissepääs asub lääneseinas. Hoonel on ümarkaarne romaani ukseava ja ümarkaarsed aknaavad; apsiidiakna algne kuju pole säilinud, see on suurendatud laiaks teravkaarseks ehisraamistikaknaks gooti arhitektuuri perioodil.
Ajaloost.
Algselt oli see pühale Stephanusele pühitsetud pühakoda kihelkonna kabel Rybníčeki külas väljaspool Prahat, varaseim teade kabelist sel kohal Břevnovi benediktlaste kloostri maadel pärineb 993. aastast. Oletatavasti ehitasid samad benediktlased 12. sajandil ka uue, romaani ümarkiriku.
13. sajandil läks ehitis Saksa ordule, veel hiljem kuulus see Böömimaa Agnese asutatud frantsisklaste hospidalile. 1410. aastal pühitseti kirik pühale Longinusele, kelle mõned reliikviad oli keiser Karl IV Prahasse toonud. 17. sajandil lisati ehitisele praeguseni säilinud kujuga kaheksanurkne katuselatern.
17. ja 18. sajandil ehitati algse silindrikujulise ümarehitise külge barokile iseloomuliku pika lööviga pikihoone. Kiriku ümber laius surnuaed ja pühakoda teenis kalmistukabeline. Keiser Joseph II ajal 1783. aastal kirik suleti ja muudeti kirikuinventari laoks. 1844. aastal rotund taasavati ja aastail 1929—1934 renoveeriti algkujul, sealhulgas lammutati barokne pikihoone. Sel perioodil taasavati ka kiriku algne romaani interjööridekoor, sealhulgas katuselaterna ja apsiidi ees oleva võidukaare romaani sambad.
Muud.
Longinuse kiriku asukohta on peetud kristluse-eelseks pühakohaks, sest see moodustab Praha linnuse (kus kunagi asus Püha Vituse ümarkirik) asukoha ja Püha Risti ümarkiriku asukohaga sirge, mille suund ühtib päikese suunaga talvise ja suvise pööripäeva ajal.
Enesekindlus

Enesekindlus on selline pikaajaline emotsioon, kus inimene usub iseendasse ja oma võimetesse. Ta on kindel oma arvamustes ja tulevikku suunatud otsustes ja teistel on keeruline tema arvamust muuta. Enesekindel inimene oskab ennast väljendada, oma õiguste eest seista ja ei karda võtta vastu uusi väljakutseid.
Enesekindlus võib kaasa aidata ka sellele, et enesekindlalt väljaöeldud ideed saavad teoks, ja ebakindlalt väljendatud ideed kukuvad läbi ning edu ei saavutata mitte tänu võimetele või oskustele, vaid tänu enesekindlusele.
Ajalugu.
1890. aastal kirjutas filosoof William James oma raamatus "Psühholoogia põhimõtted", et kui inimene teab ja usub, milline on tema vajaduste piir, siis sinnamaani saavad tema vajadused ka täidetud. Esimese maailmasõja ajal leidsid psühholoogid, et enesekindlusest on abi närvipinge vähendamisel ja hirmu leevendamisel. Nad leidsid, et need sõdurid, kellel on tugev ja tervislik keha, neil on ka suurem enesekindlus. Suure depressiooni ajal kirjutasid teadlased Philip Eisenberg and Paul Lazarsfeld, et äkiline negatiivne muutus, eriti töö kaotamine, võib vähendada enesekindlust ja töötu inimene süüdistab töö kaotamises iseennast. Mida kauem on inimene töötu, seda apaatsemaks ta muutub ja seda väiksem on ta enesekindlus. 1943. aastal väitis Ameerika psühholoog Abraham Maslow, et enesekindlust saab saavutada alles pärast põhiliste füsioloogiliste-, turvalisuse- ja armastuse vajaduste rahuldamist.
Uno Külviste

Uno Külviste (28. märts 1929 – 11. aprill 2022) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Külviste alustas teenistust vaimulikuna Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu Viimsi koguduse diakonina ja Tallinnas Nõmme vennastekoguduse evangeeliumikuulutajana, õppides samal ajal Tallinna Polütehnilises Instituudis. Ta katkestas 1973. aastal õpingud ja töö Tallinnas ning asus Aleksander Kuuma ja Hugo Oengo läkitusel tööle Eesti Metodisti Kiriku Rakvere koguduses, kus ta teenis pastorina 2009. aastani, mil ta emeriteerus. Tema ametiajal töötasid pühapäevakool, laulukoor, naisteosadus, toimusid palve- ja piiblitunnid ning renoveeriti hoonet.
Heldur Meelak

Heldur Meelak (28. detsember 1928 Tallinn – 20. aprill 1988) oli eesti insener ja mudellendur.
Elulugu.
Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli eksternina ja 1951. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrijaamade soojusenergeetika seadmete erialal.
Meelak töötas pärast ülikooli lõpetamist mitmes elektrijaamas ja dispetšertalituses valveinsenerina ning 1957. aastast Eesti Energia soojustehnika talituses, juhtides üleminsenerina 20-liikmelist inseneride kollektiivi, kelle põhiülesandeks oli soojuselektrijaamade katelde seadistamine ja evitamine. Tema juhtimisel projekteeriti ja võeti kasutusele Balti soojuselektrijaamas järelküttepindade haavelpuhatusseadmed ja ökonomaiserite vibropuhastusseadmed, tegeleti koldeekraanide puhastamisega.
Meelak astus 6-aastaselt Tallinna Aeroklubi aviomudelismi ringi, tuli aastatel 1947–1948 purimudelite klassis NSV Liidu meistriks, tema lennuaparaat püstitas 1950. aastal kõrgusega 1895 m maailmarekordi, oli NSV Liidu koondise liige. Tema juhendaja oli Endel Helme.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli arhitekt Malle Meelak, nende tütar oli laulja ja laulupedoog Katrin Ehala, poeg oli jurist ja poliitik Indrek Meelak.
Ilmar Raidna

Ilmar Raidna (1936. aastani Ilmar Müürman; 5. mai 1926 Nõmme – 24. mai 2023) oli eesti õpetaja ja kronobioloog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli, õppis Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis (TEMT) ja lõpetas 1962. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi keskkooli matemaatikaõpetaja erialal.
Raidna alustas õpetajana Hagudis ja Kehtnas, hiljem õpetas TEMT-is, Kalamaja Põhikoolis (juhtis ka skaudiorganisatsiooni) ja Tallinna 3. Keskkoolis matemaatikat, füüsikat, astronoomiat ja kehalist kasvatust. Ta tegi erialast tööd Majandusmatemaatika instituudis, Konjunktuuriinstituudis, Autotranspordi arvutuskeskuses, Põllumajandustehnika Arvutuskeskuses ning Kutsehariduse Õppe-Metoodilises Kabinetis, jäi 2005. aastal pensionile.
Raidna uuris 1970. aastast biorütmide olemust ja avaldumisi ning teisi kronoloogiaga seotud probleeme. 2004. aastal hakkas ta uurima Kuu liikumise seost liiklusõnnetustega, pakkus koostööd Maanteeametile, kes tellis temalt 99000 krooni eest uuringu Kuu mõjude selgitamiseks.
Isiklikku.
Tema vend oli põllumajandusteadlane Erich Raidna.
Pavel Klimenko

Pavel Klimenko (29. juuni 1977 Stavropol – 6. november 2024 Donetsk) oli Venemaa sõjaväelane (kindralmajor).
Väljaande Astra andmetel pidas Klimenko juhitud brigaad Donetski lähistel mahajäetud kaevanduse alal koonduslaagrit, kus tema alluvad piinasid mehi, kes keeldusid teenistuskäske täitmast.
Kaspar Kitsing

Kaspar Kitsing (sündinud 25. juunil 2001) on eesti elukutseline korvpallur, kes kuulub 2024. aasta seisuga BC Kalev/Cramo korvpallimeeskonda.
Isiklikku.
Ta on Eesti korvpalluri Kristjan Kitsingu noorem vend.
Hiidkoorik

Hiidkoorik ("Phlebiopsis gigantea") on kandseente liik.
Seen kasvab okaspuude kändudel ja lamatüvedel.