tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Konstantin Gern

Konstantin Gern (30. juuli 1893 Tartu – 15. september 1954 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, poksija ja sporditegelane.
Ta alustas sportimist 1908. aastal Tartu Abergis, hiljem esindas ta Riia seltse, Petrogradi Kalevit ja Tallinna Sporti. 
Gern sai õiguse esindada Venemaad 1912. aastal V olümpiamängudel Stockholmis 1500 m jooksus, kuid raha puudumise tõttu jäi tal olümpiamängudele minemata. Ta oli poksis raskekaalus (kaalupiir on teadmata) Vene laevastiku meister (1917).
Gern oli Eesti meister 1500 m jooksus (1923), Tallinna Spordi meeskonnas 4 × 400 m teatejooksus (1925) ning poksis poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) Eesti meister (1926).
Gern töötas hiljem raamatukirjastamise ja -trükkimise alal. Ta oli juhtivatel kohtadel Tallinna Spordis ning mitmes spordi keskorganisatsioonis, nende hulgas ka Maadlus-, Poksi- ja Tõsteliidus. Ta tegutses ka maadluse, poksi ja tõstmise kohtunikuna.
Sagene linnaosa

Sagene on linnaosa Oslos. Asub kesklinnast 2–3 km põhja pool piki Akerselva jõge.
Sagene ala sai Oslo osaks 1859. aastal. 1. jaanuarini 2004 oli linnaosa nimi Sagene-Torshov.
Linnaosa asumid on Bjølsen, Sagene, Iladalen, Sandaker, Åsen, Lilleborg ja Torshov. 
Sagenet on kirjeldatud Oskar Braateni romaanides, näidendites ja jutustustes.
Alna linnaosa

Alna on linnaosa Oslos. 
Linnaosa on nime saanud Alnaelva jõe järgi.
Linnaosa asumid on Hellerud, Ellingsrud, Tveita, Furuset, Haugerud, Trosterud ja Lindeberg.
Alnas elab palju immigrante Türgist, Pakistanist, Sri Lankast, endisest Jugoslaaviast ja Somaaliast.
Bjerke linnaosa

Bjerke on linnaosa Oslos. 
Linnaosa asumid on Linderud, Lofthus, Tonsenhagen, Refstad, Risløkka, Økern ja Vollebekk.
Bjerkenit läbib Oslo metroo ja seal asuvad järgmised metroojaamad:
Oslo metroo

Oslo metroo (norra "T-banen") on Norra pealinnas Oslos ja selle lähialadel alates 1966. aastast käigus olev metroo. See loodi mitmetest trammi ja linnalähirongiliinidest ning tunnelitest, millest pikim on kesklinna alt kulgev 7 060 m pikk Majorstuen-Hasle tunnel. Aastal 1928 avati tunnel Majorstueni ja Rahvusteatri vahel, mida on peetud ka Oslo metroo sünniajaks.
Metrool on 6 liini 95 jaamaga. Radade kogupikkus on 80 km. 2011 aastal oli metrool 81 miljonit reisijat.
Rongid sõidavad kell 5.00–1.00 (nädalalõppudel 6.00–1.00) 15 minutiliste vahedega.
Akershusi kindlus

Akershusi kindlus ("Akershus Festning, Akershus slott") on kindlus ja loss Norras Oslos, Norra ajaloo üks tähtsamaid kindlusi. 
Seda hakati ehitama 1290. aasta paiku Håkon V Magnussoni käsul. Aastatel 1593–1646 ehitati see ümber renessansslossiks ning ümbritseti bastionkindlusega.
Tänapäeval on kindlus Oslo tähtsaim turismiobjekt. Lossis korraldatakse linna ja riigi pidulikke üritusi. Kindluses asuvad ka Teise maailmasõja aegse vastupanuliikumise muuseum ja sõjamuuseum. Samuti toimub seal FHS/Sjefskursi õppetöö.
Kindlust on kasutatud ka vanglana.
Kindluses asuvasse mausoleumi on maetud mitu Norra kuningat.
Sandefjordi vald

Sandefjordi vald on omavalitsusüksus Norras Vestfoldi maakonnas. Selle keskuseks on Sandefjord, mis paikneb Sandefjordi kaldal.
Sandefjordi vald loodi omavalitsusüksusena 1. jaanuaril 1838 ning 1. jaanuaril 1968 liideti vallaga ka Sandari vald. 2017. aastal liideti vallaga Andebu ja Stokke vald.
Omavalitsuse rannajoon on tänu kahele poolsaarele, Østerøyale ja Vesterøyale, ligi 146 km pikk. Valda läbib Euroopa maantee E18.
Raadi kalmistu

Raadi kalmistu on Tartu suurim surnuaed.
Raadi kalmistu koosneb ajalooliselt mitme erineva koguduse kalmistust.
Aastal 1961 anti koguduste kalmistutele Tartu Linna TSN TK otsusega ühine nimi – Raadi kalmistu.
Territooriumist suurima osa moodustab Maarja ja Peetri koguduste Maarja ja Peetri kalmistu. (Vana-Peetri ja Uus-Peetri kalmistud aga asuvad hoopis Puiestee tänaval, on hiljem asutatud ega ole Raadi kalmistu osad.)
Väga palju kultuuritegelaste ja teadlaste haudu on Vana-Jaani kalmistuosas, samuti nooremas Ülikooli kalmistu osas.
Kalmistu peavärava kohal on tartukeelne kiri "Õnsa omma ne koolnu, kes Issandan koolwa."
Sõjaväekalmistul asuv ebatsuugaallee on looduskaitse all.
Raadi kalmistu osad.
Varem on Vana-Jaani kalmistu Narva maantee poolsel küljel asunud juudi kalmistu, ning selle servas islamiusuliste kalmistu.
Søndre Nordstrandi linnaosa

Søndre Nordstrand on linnaosa Oslos. See on linna lõunapoolseim ja samas pindalalt suurim ning hõredaima asustusega linnaosa. 
41,2% elanikest on 2008. aasta seisuga immigrandid väljastpoolt Euroopat.
Linnaosa asumid on Bjørndal, Mortensrud, Holmlia, Hauketo ja Prinsdal.
Ula-klassi allveelaevad

 
Ula-klassi allveelaevad on aastatel 1987–1992 ehitatud Norra diiselallveelaevad. 
Kokku ehitati Norra mereväele kuus sellist allveelaeva. Need asendasid varasemad Kobben-klassi allveelaevad ja valmisid Thyssen Nordseewerke laevatehases Saksamaal Emdenis.
Ula-klassi allveelaevad on osalenud NATO operatsioonis Active Endeavour Vahemeres.
Laevade kodusadam on Haakonsvern Bergenis.
Vana-Jaani kalmistu

Vana-Jaani kalmistu on Tartus Raadi kalmistu kaguosas asuv kalmistu.
Vana-Jaani kalmistu on asutatud 1773. aastal. Nime sai see ajal, mil asutati Uus-Jaani kalmistu Puiestee tänava ääres.
Kalmistul on mitu ajaloolise väärtusega ehitist: Tartu raehärra Jacob Friedrich Telleri perekonna hauakabel, Rauch-Seidlitzi kabel, Carl Kleini kabel.
Ullerni linnaosa

Ullern on linnaosa Oslos. 
Linnaosa asumid on Thune, Skøyen, Hoff, Montebello, Ullern, Ullernåsen, Bestum, Lilleaker ja Øraker.
Osa Frognerparkenist jääb samuti Ullerni linnaossa. 
Ullernis asub 1903 rajatud Ullerni kirik.
Grorudi linnaosa

Grorud on linnaosa Oslos. 
Linnaosa asumid on Ammerud, Grorud, Kalbakken, Rødtvet, Nordtvet ja Romsås.
Aaron Lennon

Aaron Justin Lennon (sündinud 16. aprillil 1987 Leedsis) on Inglismaa endine jalgpallur, äärepoolkaitsja. Lennon mängis Inglismaa ja Türgi klubides ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Ta alustas jalgpallikarjääri klubis Leeds United. Aastatel 2005–2015 mängis ta Tottenhamis.
Debüüdi rahvuskoondises tegi Lennon 2006. aastal. Inglismaa jalgpallikoondises osales ta 2006. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Charlottenburg-Wilmersdorf

Charlottenburg-Wilmersdorf on Berliini linnarajoon, mis moodustati 2001. aastal Charlottenburgi rajooni ja Wilmersdorfi rajooni liitmisel. 
Rajoon on eelkõige keskklassi elupiirkond. Kurfürstendammi ümbrus täidab Mitte rajooni kõrval kogu Berliini keskuse funktsiooni. Rajoonis asuvad Berliini tehnikaülikool, Berliini kunstiülikool, Berliini ooperiteater, Renessansiteater, Schilleri teater, Theater des Westens, Berliini messikeskus, Schaubühne, Charlottenburgi loss ja Berliini olümpiastaadion. Seal asuvad lennuettevõtete Germania peakorter.
Ajalugu.
Charlottenburgi kant oli asustatud juba nooremal kiviajal. Esimest korda nimetati seda 1239 ja siis kandis see nime Lützow. Tänapäevalgi on Charlottenburgis Lietzow' asum. Sel ajal oli seal germaanlaste ja slaavlaste segaasustus. 1315 rajati sinna Maarja nunnaklooster, mis likvideeriti reformatsiooni ajal.
1699 hakkas hilisem Preisimaa kuningas Friedrich I rajama Charlottenburgi lossi, mis nimetati tema abikaasa Hannoveri Sophie Charlotte järgi. Loss valmis 1705, aga samal aastal kuninganna suri. Tema mälestuseks hakati kogu piirkonda Charlottenburgiks nimetama.
Wilmersdorf asutati 1220. Algul kuulus ta Teltow' kreisi, aga 1. aprillil 1907 eraldati sellest ja sai kreisivabaks linnaks. 1. oktoobril 1920 ühendati Charlottenburg ja Wilmersdorf halduslikult Berliiniga.
Pärast teist maailmasõda oli Charlottenburg-Wilmersdorf Berliini müüriga jagatud.
Juhtimine.
Viimased kohalike omavalitsuste valimised toimusid Charlottenburg-Wilmersdorfis 2006. Volikogu 55 kohast võitis 20 Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei, 16 Kristlik-Demokraatlik Liit, 10 rohelised, 5 Vaba Demokraatlik Partei, 2 Vasakpartei ja 2 Hallid Pantrid. Võrreldes eelmiste valimistega kaotasid kristlikud ja vabad demokraadid kumbki 2 kohta ning hallid ja rohelised võitsid kumbki 2 kohta.
Linnaosad.
Charlottenburg-Wilmersdorf koosneb seitsmest linnaosast:
Elanikkond on rajoonis jaotunud väga ebaühtlaselt. Kui Wilmersdorf on näiteks Berliini linnaosadest asustustiheduse poolest seitsmendal kohal ning Charlottenburg ja Halensee vastavalt 11. ja 12. kohal, siis Grunewald on üks Berliini hõredamalt asustatud piirkondi. Grunewald moodustab enam kui kolmandiku rajooni pindalast, kuid seal elab vaid kolm protsenti Charlottenburg-Wilmersdorfi elanikest. Kaks kolmandikku rajooni elanikest elavad Charlottenburgis ja Wilmersdorfis. Halensee linnaosa on pindala poolest kogu Berliinis suurem ainult Hansaviertelist, samas kui Grunewald on üks suuremaid linnaosi.
Peeter Lätlane

"Peeter Lätlane" ("Pietr-le-Letton") on Georges Simenoni 1931. aastal ilmunud kriminaalromaan, kus esimest korda astub üles politseikomissar Maigret.
Teoses uurib Maigret 32-aastase vene/eesti/läti päritolu petturi Pietr Johannsoni (Pariisi hotellis registreerunud nimega Fédor Yourovitch) salapärast mõrva.
Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka.
Eesti keeles on teos ilmunud Tänapäeva kirjastuse kaudu 2003. aastal Madli Küti tõlkes.
Lichtenbergi rajoon

Lichtenberg on Berliini linnarajoon endise Ida-Berliini aladel. 2001. aasta haldusreformi käigus sai Lichtenbergi rajooni osaks varasem Hohenschönhauseni rajoon.
Lichtenbergi pindala on 52,3 km² ja 30. septembri 2010 seisuga elas seal 261 034 inimest.
Rajoonis asub kahest Berliini loomaaiast suurem Tierpark Berlin. Saksa DV ajal asus Lichtenbergis Ida-Saksa julgeolekuteenistuse Stasi peakorter ning enne Saksa DV moodustamist tegutses samas hoonetekompleksis Nõukogude Liidu sõjaväeline administratsioon Berliinis. Veelgi varem oli kompleks kasutusel Wehrmachti ohvitseride sööklana. Praegu asub seal Saksa-Vene muuseum Berlin-Karlshorst. Berlin-Hohenschönhauseni memoriaal (Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen) asub endise Stasi vangla hoones. Mõned Lichtenbergi piirkonnad, näiteks Weitlingstraße, on kurikuulsaks saanud kui Berliini neonatside tugipunktid. 
Linnaosad.
Lichtenbergi rajoon jaguneb kümneks linnaosaks:
Lichtenbergi, Friedrichsfelde, Karlshorsti, Rummelsburgi ja Fennpfuhli linnaosad kuulusid kuni 2001. aastani iseseisva Lichtenbergi rajooni alla. Alt-Hohenschönhausen, Neu-Hohenschönhausen, Wartenberg, Falkenberg ja Malchow olid aastatel 1985 kuni 2001 Hohenschönhauseni linnarajooni osaks.
Ajalugu.
Ajalooline Lichtenbergi küla koos naabruses asuvate Friedrichsfelde, Karlshorsti, Marzahni, Biesdorfi, Hellersdorfi, Kaulsdorfi ja Mahlsdorfi külaga liideti ühtse rajoonina 1920. aastal Berliini linnaga. 
1970. aastatel rajas Saksa DV valitsus Lichtenbergi rajooni idaossa paneelmajade piirkonna, mis eraldati Lichtenbergist ja millest moodustati uus, Marzahni rajoon. 1986. aastal jaotati see veel omakorda kaheks – Marzahni ja Hellersdorfi rajooniks. 2001. aasta haldusreformi käigus loodi neist Marzahn-Hellersdorfi rajoon.
Poliitika.
2001. aasta kohalike omavalitsuste valimistel saavutas absoluutse enamuse Vasakpartei. Neile kuulus linnaosa volikogu 55 kohast 32. Järgnesid Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei 13, Kristlik-Demokraatlik Liit 8 ja Vaba Demokraatlik Partei 2 kohaga.
2006. aasta kohalike omavalitsuste valimisel kaotas Vasakpartei absoluutse enamuse, kuid jäi 24 kohaga endiselt suurimaks poliitiliseks jõuks linnaosa volikogus, kogudes 39,8% häältest. Sotsiaaldemokraadid kogusid 28,9% ja 17 kohta. Kristlik-Demokraatlik Liit sai 10,1% hääli ja 5 kohta. Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei kogus 5,9% hääli ja 2 kohta, rohelised 5,8% hääli ja 3 kohta, Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei 4,9% ja 2 kohta ning Vaba Demokraatlik Partei 4,2% ja 2 kohta. Pärast valimisi ühines Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei Vasakparteiga, kuid nende üks saadik Lichtenbergis otsustas jätkata sõltumatuna.
Lakk-lehtlalind

Lakk-lehtlalind ("Sericulus bakeri") on linnuliik lehtlalindlaste sugukonnast. Ta on levinud Adelberti mägedes Paapua Uus-Guineas.
Lakk-lehtlalind on üks kontrastsema sulestikuga lehtlalindlasi. Pikkus umbes 27 cm. Isaslind on must, tal on tulioranžid laka taoliselt pikenenud suled pealael, tagakaelal ja ülaseljal, kuldkollane tiivalaik ja kollased silmad. Emaslind on pruun, pruunivöödilise valkja alapoolega. Lakk-lehtlalind toitub peamiselt viigipuude viljadest, sipelgatest ja putukatest. 
Lakk-lehtlalind avastati 1928. aastal, emaslind sai teadusele tuntuks alles 1959. aastal.
Liik on määratletud ohulähedaseks elupaiga vähenemise ja piiratud leviku tõttu.
Tuttdrongo

Tuttdrongo ("Dicrurus forficatus") on drongolaste sugukonda drongo perekonda kuuluv lind.
Teaduslikult kirjeldas tuttdrongot esimesena Carl von Linné aastal 1766.
Ta on levinud Madagaskaril, Mayotte'il ja Anjouani saarel Komooridel. Tuttdrongo vanalinnu sulestik on läikivmust, laubal on suletutt. 
Noorlind on tume ja osaliselt valgetähniline. Nimetuse on ta saanud sellest, et tal on silme vahel suur must püstine tutt.
Tuttdrongo elab ekvatoriaalsetes ja lähisekvatoriaalsetes metsades ja savannides.
Nikolaus Otto

Nikolaus August Otto (10. juuni 1832 Holzhausen an der Haide – 26. jaanuar 1891 Köln) oli saksa leiutaja, esimese efektiivse neljataktilise sisepõlemismootori looja. 
Kuigi neljataktilise mootori töö põhimõtet oli Alphonse Beau de Rochas kirjeldanud juba 1861. aastal, oli Otto esimene, kellel õnnestus luua toimiv praktiline mudel. Otto oli autodidakt ja kuigi tal kõrgharidust ei olnud, sai temast hiljem audoktor.
Lapsepõlv ja noorus.
Otto oli farmeri poeg. Õpipoisiaastate järel tegutses ärimehena Frankfurdis ja Kölnis. Pärast Kölni kolimist loobus ta kontoritööst ning keskendus väikeste gaasimootorite konstrueerimisele. Tema esmaseks eesmärgiks oli Étienne Lenoiri lahenduse parendamine.
1864. aastal kohtus ta insener Eugen Langeniga, kes nägi Otto arenduse potentsiaali. Kuu aja pärast rajasid nad maailma esimese mootoritehase N.A. Otto Cie – tänapäevase DEUTZ AG eelkäija. Nende arendatud mootor võitis 1867. aasta maailmanäitusel peaauhinna.
Otto oli abielus Anna Gossiga. Neil sündis seitse last. Poeg Gustav Ottost sai lennukikonstruktor.
Ottomootor.
Esialgne ottomootor oli statsionaarne. Mootori töö tsükkel oli neljataktiline. Taktiks oli kolvi üles või alla liikumine silindris:
1876. aastal kohandas Otto mootorit nii, et see töötaks nii gaasi kui ka piiritusega. See mootor osutus niivõrd edukaks, et kõiki nelja- ja kahetaktilisi sundsüütega, kerge vedelkütuse või gaasiga töötavaid sisepõlemismootoreid hakati nimetama ottomootoriteks. 
Nikolaus Otto väljatöötatud mootor sai aluseks ka esimesele bensiinimootorile, mille valmistas Otto tehases töötanud masinaehitusinsener Gottlieb Daimler.
Varasemad patendid.
Ajaloolaste uurimused on näidanud, et itaallased Eugenio Barsanti ja Felice Matteucci patenteerisid Londonis esimese toimiva sisepõlemismootori juba 1854. aastal (pt. Num. 1072). Peetakse võimalikuks, et Otto võis sellest osaliselt malli võtta, kuigi mingit dokumentaalset tõendit selle väite kinnituseks ei ole suudetud esitada. Neljataktilise mootori olid Ottost varem ning teineteisest sõltumatult patenteerinud ka austerlane Christian Reithmann aastal 1860 ja prantslane Alphonse Beau de Rochas aastal 1862. Christian Reithmann pöördus kohtu poole, kuna tema arvates kuulus neljataktilise mootori leiutaja au just temale. Kohtu otsusega kuulutati 1886. ja 1889. aastal nn Otto patendid Saksamaal kehtetuks. Teised riigid tegid seejärel sama .
Selleks, et Nikolaus Otto ennast edaspidigi neljataktilise mootori leiutajaks saaks pidada, tuli Otto patente omanud Deutz AG-l Reithmanniga kompromiss kokkulepe sõlmida. Selle järgi maksti Reithmannile 25 000 kuldmarka ja garanteeriti talle eluaegne pension. Deutz AG-l õnnestus leping kuni 1949. aastani salajas hoida, mil see lõpuks Reithmanni biograafi poolt raamatus avalikustati.
Felice Matteucci üritas ka protsessida, kuid tema kaebusi kohus ei rahuldanud.
Genius loci

Genius loci ehk kohavaim ehk paiga vaim on mingile paigale iseloomulik vaimne atmosfäär.
Vana-Rooma mütoloogias nimetati nii koha kaitsevaimu.
Johann Adam Andreae

Johann Adam Andreae (16. november 1750 Riia – 19. märts 1796 Helme) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Riia toomkoolis, siis aastal 1768 Jena Ülikoolis (ei immatrikuleeritud); immatrikuleeriti 23. septembril 1769 Göttingeni ülikooli, oli kohal veel 17. augustil 1771. Seejärel töötas Riias (oli mainitud aastal 1773). Ordineeriti 2. aprillil / 13. aprillil 1777 õpetajaks.
Oli aastatel 1777–1779 (kutsuti 26. veebruaril / 9. märtsil 1777) Nissi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1779–1788 oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, aastatel 1788–1796 oli ta (introdutseeriti 4. märtsil / 15. märtsil 1789) Helme Maarja koguduse õpetaja.
Andreae kirjeldas arvatavasti esimesena Varbola linnust August Wilhelm Hupeli väljaandes Nordlische Miscellaneen, IX/X, 318–322.
Isiklikku.
Johann Adam Andreae oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Justina Elisabethi isa oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent Gustav Heinrich Kellner. Tema kälimees Jacob Johann Höppener oli Jüri koguduse õpetaja. Tema väimees Karl Ernst von Berg oli Tarvastu Peetri koguduse, Halliste ja Karksi Peetri koguduse, Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja ning Liivimaa kindralsuperintendent.
Isohooriline protsess

Isohooriline protsess on termodünaamiline protsess, mis toimub jääval mahul (ruumalal); protsessi muutuvad suurused on rõhk ja temperatuur. Niisugune protsess toimub näiteks siis, kui kindlat gaasikogust kuumutada või jahutada muutumatu mahuga anumas. Siis Ideaalse gaasi korral on gaasi rõhu formula_1 ja temperatuuri formula_2 jagatis vastavalt ideaalse gaasi olekuvõrrandile konstantne: 
formula_3.
Siit järgneb, et gaasi temperatuuri- ja rõhumuutused on omavahel võrdelises seoses:
formula_4,
kus
"p"1 on rõhk enne soojuse juurdejuhtimist;
"p"2 on rõhk pärast soojuse juurdejuhtimist;
"T"1 on temperatuur enne soojuse juurdejuhtimist;
"T"2 on temperatuur pärast soojuse juurdejuhtimist.
Kuna süsteemi maht püsib protsessis muutumatu, siis ei tehta isohoorilises protsessis tööd. See tuleneb ka termodünaamika esimesest seadusest (formula_5), kus formula_6 korral juurdejuhitav energia muundub otse siseenergiaks (formula_7).
Ligikaudselt võib isohooriliseks protsessiks nimetada näiteks kütuse põletamist karburaatoris.
Grand-Place

La Grand-Place (prantsuse [gro' plas]) või Grote Markt (hollandi ) on Brüsseli keskväljak. Selle ääres asuvad gildisaalid, raekoda ja Maison du Roi ehk Broodhuis. Väljak on koos Manneken Pisi (purskkaev "Pissiv poiss") ja Atomiumiga üks tähtsamaid turistiatraktsioone Brüsselis. Väljaku mõõtmed on 68 × 110 meetrit ja see kuulub 1998. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Lillevaip.
Iga kahe aasta tagant paigaldatakse mõneks augustipäevaks väljakule hiiglaslik lillevaip. 1800 m2 suurune ala kaetakse umbes miljoni begooniaga. Esimene lillevaip paigaldati 1971. aastal ning tänu populaarsusele muudeti see traditsiooniks. Igal aastal on erinev dekoratsiooniteema.
Grote Markt

Grote Markt (hollandi keeles 'suur turg') võib tähendada järgmist.
Meediakanal

Meediakanal on laias üldmõistes massikommunikatsiooni/infoedastust võimaldav tehniline ja/või ideoloogiline platvorm. Klassikalise meediakanali all mõistetakse selliseid kanaleid, kus on tööl ajakirjanikud ja toimetus, näiteks ajalehed, ajakirjad, televisioon, raadio ja uudisteportaalid. Klassikalistele meediakanalitele lisaks võib välja tuua ka sotsiaalmeedia kanaleid, mida haldavad üksikisikud (blogijad, juutuuberid), kes ei ole ajakirjanikud, ega allu ajakirjanduseetika koodeksile. Kommunikatsiooniplaanis mõeldakse "valitud meediakanali" all konkreetseid meediakanaleid, näiteks Eesti Päevaleht, Postimees, Die Welt, Morgenbladet või Kanal 2. Valitud meediakanali "reach" on selle konkreetse kanali auditooriumi suurus, mida väljendatakse numbrina.
Ewert and The Two Dragons

Ewert and The Two Dragons oli akustilist "indie rock"'i viljelev Eesti ansambel Tallinnas. Ansamblisse kuuluvad Ewert Sundja (vokaal, klahvpillid), Erki Pärnoja (kitarrid, vokaal), Kristjan Kallas (trummid, muud löökpillid) ja Ivo Etti (kitarrid, bass, vokaal).
Bändi debüütalbum "The Hills Behind The Hills" anti välja 2009. aasta sügisel. 2010. aastal esines ansambel klubides kõikjal Eestis ja ka Lätis ning Leedus. Nii 2010. kui ka 2011. aastal osaleti muusikafestivalidel Tallinn Music Week ja Lätis Salatsis toimuval Positivuse festivalil. 
Septembris 2010 sõlmiti plaadileping Läti "indie"-muusika plaadifirmaga I Love You Records. 5. aprillil 2011 ilmus ansambli teine stuudioalbum "Good Man Down", mis on lisaks Eestile välja antud ka Lätis ja Rootsis.
2011. aastal võitis Ewert and The Two Dragons Skype'i auhinna. Samal aastal esines ansambel festivalidel Tallinn Music Week, Positivus, Waves Vienna Viinis, Poppkomm Berliinis, Musikki ja Media Tamperes ja klubides Saksamaal, Hollandis, Rootsis, Norras, Soomes ja Lätis. Novembris 2011 andis Ewert and The Two Dragons täispika kontserdi väljamüüdud Nokia Kontserdimajas. 
Raadio 2 Aastahitt 2011 galal kuulutati lugu "Good Man Down" aasta hitiks ning toimetuse lemmikuks. Ansambel valiti ka aasta uueks tulijaks.
Ansambel sai 2012. aastal välisministeeriumi kultuuripreemia.
9. jaanuaril 2013 anti ansamblile Hollandis Groningenis toimunud European Border Breakers Awardsil aasta läbimurdja auhind. 
2015. aastal osales Ewert and The Two Dragons Positivuse festivalil Salatsis, esinedes pealaval. Samal aastal ilmus ansambli album "Circles". 
2017. aasta oktoobri alguses ilmus bändil koostöös Läti ansambliga Brainstorm singel "We Wait For The Light" ja EP "Tied For A Lifetime", millele järgnes sügistuur Euroopa linnades Rotterdamis, Amsterdamis, Brüsselis, Berliinis, Kölnis, Zürichis ning Viinis.
2024. aastal alguses otsustas ansambel oma tegevuse lõpetada.
Šokša Vepsa külaasundus

Šokša Vepsa külaasundus on omavalitsus Karjala Vabariigis Äänisranna rajoonis. Külaasunduse keskus on Šokšunranta alevik.
Aastatel 1994–2005 kuulus külaasunduse maa-ala Vepsa rahvusvalda.
Šoutjärvi

Šoutjärvi (karjalakeelne nimi, vene keeles Шёлтозеро, vepsa keeles Šoutjärv') on Karjala Vabariigis Äänisranna rajoonis asuv alevik, Šoutjärvi Vepsa külaasunduse keskus.
2002. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel elas Šoutjärvis 1039 inimest. Neist 61% olid vepslased, 7% teised soomeugrilased; ülejäänud 32% olid venelased ja muud slaavlased.
Ajalugu.
Esimest korda on Šoutjärvit kirjalikult maininud 1453. aastal Novgorodi peapiiskop.
Minevikus asus Šoutjärvi praegusest kohast 6 km edela pool, tänapäeva Kalinansari ja Sürdi küla lähedal Kodijärve ääres. Seda järve nimetati vanadel vene kaartidel Шёлтозеро. Külaelanikud kolisid millalgi praegusele kohale ja järve, mille kaldal nad olid kunagi elanud, hakati nimetama Kodijärveks (Кодьярви), mis vepsa keeles tähendab kodujärve.
Vepsa keeles on millalgi toimunud häälikuvahetus *l -&gt; u, mis on nähtav näiteks sõnas "koum" (soome "kolme" 'kolm'). Vanadelt vene kaartidelt tulebki välja, et vanasti oli küla nimi *Šoltjärvi. Sellel kohanimel ei ole midagi pistmist soomekeelse sõnaga "soutaa" 'sõudma'.
Tsaari-Venemaa ajal moodustasid Šoutjärvi ja selle lähedased külad Šoutjärvi valla, mis kuulus Petrozavodski kubermangu. Nõukogude võimu ajal moodustati selle valla baasil Šoutjärvi rajoon. 1957 see likvideeriti ja ühendati Äänisranna rajooniga.
Aastatel 1994–2005 oli Vepsa rahvusvalla keskus. Selles vallas oli kolm külanõukogu: lisaks Šoutjärvile veel Šokšas (Kvartsitnõis) ja Rõbrekas (Čuuris). Seejärel rahvusvald likvideeriti ja ühendati Äänisranna rajooniga. Ühtlasi ülendati Šoutjärvi, Šokša ja Rõbreka alevikeks.
Muuseum.
Šoutjärvi on vepsa kultuuri keskus, seal asub Šoutjärvi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum. Alates 2010. aasta maist on selle ametlik nimi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum Šoutjärvis (Šoutar’ven vepslahnje etnografine Rjurik Lonin –muzei).
Muuseumi asutas 1967 Šoutjärvi sovhoosi töötaja Rjurik Lonin (1930–2009). Esialgu tegutses muuseum külaraamatukogus, siis sai ta oma maja. 1980. aastatel koliti praegusse majja. See hoone valmis 19. sajandi keskel ja on karjala puitarhitektuurimälestis.
Küla lähedal asub Jona Jašezerski mungaklooster.
Suvepalee

Suvepalee (lihtsustatud hiina: 颐和园; traditsiooniline hiina: 頤和園; pinyin: "Yíhéyuán") või Suveloss on loss Pekingis Hiinas. 
Tervet müriaadi sildu, pagoode, aedu, järvi ja ojasid sisaldavat, 294 hektaril laiuvat keiserlikku residentsi hakati rajama Jini dünastia ajajärgul (1115–1234) ja seda nimetati Selgete Vete aiaks. See on Hiina keiserlikest aedadest suurim. Kaua salajas hoitud rajatis avati laiemale avalikkusele aastal 1924. Seda loetakse hiina aiakunsti üheks tippsaavutuseks. See on üks Pekingi suurimaid turismiatraktsioone. 1998. aastast kuulub suveloss UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Ajalugu.
18. sajandi lõpus hakkas palee võtma oma praegust kuju, kuid Teises oopiumisõjas (1860) Briti ja Prantsuse sõdurid hävitasid selle. Keisri ema Cixi ehitas Hiina mereväelt võetud raha eest residentsi üles ja nimetas ümber Suvepaleeks, bokserite ülestõusu ajal (1900) rüüstasid selle taas võõrväed. 
Tänapäeval, täielikult restaureerituna, pakub see Pekingi kesklinnas imelist pelgupaika, kus võib imetleda poekesi, kohvikuid, paate, maagilisi vaateid ja idüllilist mägist maastikku. Enamikku paviljone ühendab omavahel 700 m pikkune ja maalidega kaunistatud katusega jalutustee.
Vana Suvepalee.
Lähedal asub suuresti varemeiks muutunud vana keisripalee, mis oli oma järglasest väga erinev. See polnud kujundatud Hiina klassikalises stiilis, vaid baroki põhimõtete järgi jesuiitlike arhitektide poolt Giuseppe Castiglione juhtimisel. Palee rajati 18. sajandil keiser Qianlongi valitsemisajal, kelle eesmärgiks oli üle trumbata tolleaegsed Prantsuse ja Itaalia lossikompleksid.
Hiroshima rahumemoriaal

Hiroshima rahumemoriaal (jaapani "広島平和記念碑, Hiroshima Heiwa Kinenhi", tuntud ka kui Genbaku kuppel "原爆ドーム, Genbaku Dōmu") on memoriaal Jaapanis Hiroshimas. 
Memoriaaliga mälestatakse 6. augustil 1945 Hiroshimale heidetud tuumapommi ohvreid. See on osa Hiroshima rahu memoriaalpargist ning ainus pommitamiseaegne Hiroshima hoone, mida ei taastatud ega lammutatud. Enne tuumapommi heitmist linnale, asus hoones Hiroshima prefektuuri tööstuse edendamise saal. Kuna plahvatus toimus peaaegu otse hoone kohal, suutis see oma kuju säilitada. Hoone vertikaalsed sambad pidasid vastu peaaegu vertikaalsele allapoole suunatud plahvatuse jõule ning osad betoonist ja tellistest välisseinad jäid terveks. Kõik hoones viibinud inimesed hukkusid. 
Alates 1996. aastast kuulub rahumemoriaal UNESCO maailmapärandi nimistusse.
OMX Helsinki 25

OMX Helsinki 25 (lühendatult OMXH25) on Helsingi börsi indeks, mis jälgib nende 25 aktsia hinda, millega Helsingi börsil kõige rohkem kaubeldakse. Tegemist on enim vaadeldava indeksiga Helsingi börsil. Ühe aktsia suurim lubatud kaal indeksis on 10 protsenti. Indeksis hõlmatud aktsiad vaadatakse üle kaks korda aastas. Indeks võrdleb aktsiate hindade keskmist muutust 4. märtsi 1988. aasta tasemega. Algväärtus oli 500 punkti.
Mie oon Lordi

"Mie oon Lordi" on Jussi Ahlrothi biograafiline raamat, mis ilmus 11. novembril 2006.
See räägib loo Rovaniemist alguse saanud Lordi teest Eurovisiooni võiduni. Põhjalikult kirjeldatakse Lordi praegusi ja endisi liikmeid, koletisekostüümide valmistamist ning peatutakse bändi inspireerinud USA ansamblit Kiss.
Raamat on soomekeelne ja varustatud rohkete piltidega, millest suurem osa on varem avalikustamata. Lisaks on seal pilte ansambli liikmetest ja tegelaskujudest veel enne plaadilepingu sõlmimist ning Mr. Lordi lapsepõlvefotosid. Muidugi leidub fotosid ka kontsertidelt ja lava tagant. 
Raamatu autor on ajalehe Helsingin Sanomat kultuuritoimetaja Jussi Ahlroth, kes oli 2006. aastal Ateenas tunnistamas Lordi Eurovisiooni-võitu. Raamatu kujunduse on teinud põhiliselt Mr. Lordi. Raamatu esitlus toimus koos Mr. Lordi autogrammitunniga 17. novembril 2006 Helsingi Stockmanni vana poole fuajees.
Per Wahlöö

Per Wahlöö (5. august 1926 – 2. juuni 1975) oli rootsi ajakirjanik, tõlkija ja romaanikirjanik. Ta avaldas koos elukaaslase Maj Sjöwalliga kriminaalromaane, kus peategelaseks on mõrvakomisjoni detektiiv Martin Beck. 
Elulugu.
Kirjaniku lapsepõlv möödus Göteborgis ja Lundis. Ta lõpetas Lundi ülikooli ajakirjanikuna. 1940. aastatel töötas ta erinevate väljaannete juures krimireporterina. 
1950. aastate lõpus osales Per Wahlöö Hispaanias Franco režiimi vastastel meeleavaldustel, mille tulemusena saadeti ta 1957. aastal maalt välja. Tagasi Rootsi jõudnult hakkas Wahlöö romaani kirjutama ja debüteeris 1959. aastal teosega "Himmelsgeten". 
1962. aastal sai tema elukaaslaseks graafik Maj Sjöwall. Viljakas koostöö tõstis kirjanikepaari Rootsi juhtivate põnevus- ja kriminaalromaanikirjanike hulka. Per Wahlöö suri 48-aastaselt.
Maj Sjöwall

Maj Sjöwall (25. september 1935 – 29. aprill 2020) oli rootsi graafik, ajakirjanik, tõlkija ja romaanikirjanik. 
Koos elukaaslase Per Wahlööga avaldas kriminaalteoseid, mille peategelaseks on mõrvakomisjoni detektiiv Martin Beck. 
1962. aastal sai tema elukaaslaseks Per Wahlöö (1926–1975). Viljakas koostöö tõstis kirjanikepaari Rootsi juhtivate põnevus- ja kriminaalromaanide autorite hulka.
Vana-Rooma sõjaväelised autasud ja karistused

Vana-Rooma sõjaväelised autasud ja karistused olid sõjaväe (leegioni) moraali tõstmiseks ning distsipliini säilitamiseks rakendatavad meetmed.
Juba Vana-Kreekas hakati sõjaväljal silma paistnud sõjamehi autasustama ka eriliste autasudega (kr "phalera"), milleks olid rinnal kantavad ümmargused või poolkuukujulised väärismetallist plaadid, mis olid sageli kaunistatud jumalate kujudega. Neid autasusid kutsuti phalera, millest tuleneb aumärkide uurimisega tegeleva teaduse nimi faleristika. Vana-Kreekast pärineb ka tänaseni püsinud aumärkide kolme klassi jagamise süsteem. Siiski Vana-Kreeka demokraatlik riigikorraldus ei soodustanud kindla autasude määramise korra kehtestamist.
Sõjalised autasud Vanas-Roomas.
Vana-Rooma riigis töötati välja täiuslik aumärkide annetamise kord nii üksikisikute kui ka väeosade sõjaliste teenete esiletõstmiseks. Kõigil aumärkidel oli täpne statuut, välimus, annetamise tseremoonia ja kaasnevate privileegide loetelu. Väeosadele annetatud aumärgid kinnitati vastava väeosa sümbolile.
Vana-Rooma autasude loend.
Pärjad olid kõrgemad aumärgid.
Pärgadele järgnesid tähtsuselt kaelavõrud DORQUES, käevõrud ARMILLAE ja rinnaplaadid PHALERAE.
Autasudega koos tõsteti palka, suurendati toidunormi ja kingiti trofeerelvi. Autasustati ka aunimetuste ehk auastmetega.
Vana-Rooma sõjaväelised karistused.
Rooma sõjaväes rakendati karistusi kuritegude ja mittemeheliku käitumise eest. 
Kui Rooma sõdur astus teenistusse, siis vandus ta truudust sacramentum senatile ja Rooma rahvale, hiljem kindralile ja keisrile. Sacramentumi järgi vandus sõdur, et täidab oma kohust kuni surmani, vastasel juhul saab talle osaks karistus. Rooma armees oli väga range distsipliin, nii et kindralil oli õigus käsku mitte täitev sõdur kohe hukata.
Polaarkoordinaadid

Polaarkoordinaadid on kahemõõtmeline koordinaatide süsteem, kus iga tasandi punkt on määratud kaugusega fikseeritud punktist ning nurgaga fikseeritud suunast.
Punkti, mille suhtes kaugusi mõõdetakse, nimetatakse "pooluseks". Poolusest väljuvat kiirt, mis fikseerib suuna, nimetatakse "'polaarteljeks". Kaugust poolusest "r" nimetatakse "radiaalkoordinaadiks" ehk "polaarraadiuseks". Nurka "θ" kohavektori ja polaartelje vahel nimetatakse "nurgakoordinaadiks" ehk "polaarnurgaks" ehk "asimuudiks".
Koordinaaditeisendused rist- ja polaarkoordinaatide vahel.
Seos polaarkoordinaatide "r" ja "θ" ristkoordinaatide "x" ja "y" vahel on antud trigonomeetriliste funktsioonidega:
formula_1
formula_2
Ristkoordinaadid "x" ja "y" teisenevad polaarkoordinaatideks "r" ja "θ", kus "r" ≥ 0 ja "θ" asub poollõigus (−π, π] järgmiselt:
formula_3 (tuleneb Pythagorase teoreemist), ja
formula_4
Polaarnurga mõneti kohmakas avaldis arvestab sellega, millises tasandi veerandis punkti asub.
Seos silindriliste ja sfääriliste koordinaatidega.
Polaarkoordinaadite vasteks kolmemõõtmelises ruumis võib pidada nii silindrilisi kui ka sfäärilisi koordinaate.
Enelin Meiusi

Enelin Meiusi (24. mai 1955 – 15. veebruar 2011 Moskva) oli eesti ettevõtja.
Ta töötas Tallinnas Kuku klubis algul kokana, hiljem klubi juhatajana. 1980. aastate lõpus alustas ta moeäri ning asutas koos ärimeestest partneritega modelliagentuuri Andrey Models. 
1994. aasta lõpuks võlgnesid Enelin Meiusi firmad Eesti Moedisain, Enelin, Altrio ja Lagonas Eesti Sotsiaalpangale kokku ligi 12 miljonit Eesti krooni.
Enelin Meiusi lahkus 1995. aastal Eestist ning elas Venemaal, jätnud endast maha ligi 15 miljoni krooni suuruse võla. Teistel andmetel oli võlgade kogumaht 23 miljonit krooni.
2009. aasta märtsis plaanis ta Saarepeedi vallas söögikoha avada.
Isiklikku.
Tema ema on Maimu Kass. 
2010. aasta jaanuariks olid tal amputeeritud mõlemad jalad.
Peter Fill

Peter Fill (sündinud 12. novembril 1982 Kastelruthis Bolzano provintsis) on Itaalia mäesuusataja. Fill alustas mäesuusatamist juba kolmeaastaselt ja esimesel võistlusel osales kuueaastaselt.
2000. aastal pääses Fill Itaalia B-koondisse ja 2002. aastast kuulub ta põhikoondisse.
Fill sai 2001. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Verbieris pronksmedali suurslaalomis ja 2002. aastal Tarvisios ülisuurslaalomis kuldmedali. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos oli ta Alpi kahevõistluses üheksas. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is jäi Fill ülisuurslaalomis 0,99 sekundilise kaotusega Didier Cuche'i järel teiseks. Alpi kahevõistluses oli ta viies. 2011. aasta MM-il Garmisch-Partenkirchenis võitis Fill suures Alpi kahevõistluses pronksmedali ja sai ülisuurslaalomis 9. koha.
Maailma karikasarjas osales Fill esimest korda 7. märtsil 2002 Zauchensees, kus ta sai ülisuurslaalomis 12. koha. Kümne parema hulka jõudis ta esimest korda 15. detsembril 2002 Val-d'Isère'is ülisuurslaalomis, kui sai 6. koha. Esimese poodiumikoha sai ta Wengenis 13. jaanuaril 2006 suures Alpi kahevõistluses, kui oli kolmas. 29. novembril 2008 võitis Fill esimese maailma kariksarja etapi Lake Louise'is kiirlaskumises.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Peter Fill on osalenud () 340 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 22 korral, neist kolm etappi on ta võitnud.
Teratogenees

Teratogenees ehk soerdareng on looteliste väärarengute teke.
Teratogeneesi põhjustavad teratogeenid. Kõik nad on lävimõjuga: ohtlik toime avaldub teatud kogusest.
Rudolf Säre

Rudolf Säre (ka Särre; 15. veebruar 1909 Tartu – 2. detsember 1982 Tartu) oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariaprofessor.
Ta lõpetas aastal 1928 Tartu Reaalgümnaasiumi ja aastal 1934 kiitusega Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna. Oli seejärel loomahistoloogia ja -embrüoloogia kateedri assistent, aastatel 1937–1938 Rootsis ja Taanis stipendiaat (täiendas ennast hobuserautamise ja kabjahaiguste alal). Aastatel 1938–1945 oli Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna õpetatud sepa kohustetäitja (1940–1941 dotsent) ja õppesepikoja juhataja.
Isiklikku.
Tema tütar Helju Vasar (1932–2013) oli psühhiaater, väimees Elmar Vasar oli Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor. Tütrepoeg Eero Vasar on Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor ja Eesti Teaduste Akadeemia liige, tütrepoeg Veiko Vasar oli Tartu Ülikooli psühhiaatriaprofessor, tütrepoeg Olavi Vasar on veresoontekirurg.
Forest Silence

Forest Silence on Ungari "black metal"'i bänd, mis moodustati 1996. aastal Szombathelys.
Koosseis.
Endised liikmed
Diskograafia.
Täispikk album
Demo
EP
Manfred Pranger

Manfred Pranger (sündinud 25. jaanuaril 1978 Hall in Tirolis) on Austria mäesuusataja, kelle põhiala on slaalom, milles ta on maailmameister. 
Pranger on osalenud kaks korda olümpiamängudel, kuid ei 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys ega 2010. aasta OM-il Vancouveris ei suutnud ta võistlust lõpetada, sest sõitis rajalt välja. 
Maailmameistrivõistlustel on Pranger saanud slaalomis 5. koha nii 2003. aasta MM-il Sankt Moritzis kui ka 2007. aasta MM-il Åres. 2005. aasta MM-il Bormios oli ta sunnitud teise laskumise rajalt väljasõidu tõttu katkestama. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is sai Pranger esimese suurvõistluste võidu ja tuli slaalomis maailmameistriks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Manfred Pranger on osalenud (seisuga 15. veebruar 2011) 91 MK-etapil &lt;br&gt;ja jõudnud poodiumile 13 korral, millest 3 korda kõige kõrgemale astmele.
Teratogeenid

Teratogeenid on ained või tegurid, mis põhjustavad loote väärarenguid.
Teratogeenidel on kindel lävimõju, mis tähendab, et nad on ohtlikud alates teatud eksponeerumise tasemest. Nad võivad mõjutada ühe või teise elundi arengut vaid kindlatel kriitilistel perioodidel.
Inimesel on enamiku elundite jaoks kriitiliseks perioodiks emaüsas arenemise kaks esimest kuud. Esimesel kahel nädalal teratogeenide mõjul kõrvalekaldeid ei teki – kahjustatud embrüo hukkub. Kuni teise arengukuuni tekivad peamiselt struktuursed hälbed: välis- ja siseelundite väärarengud, näiteks varvaste või sõrmede puudumine või liigsus. Kolmandast arengukuust sünnini tekivad füsioloogilised kõrvalekalded, mis võivad avalduda postnataalselt, näiteks lihastoonuse häired, krambid, seedesüsteemi häired ja sellised käitumishäired nagu hüperaktiivsus.
Teratogeenid liigitatakse bioloogilisteks, keemilisteks ja füüsikalisteks.
Bioloogilised teratogeenid.
Haigustekitajad.
Kõik viirused võivad teatud perioodil olla teratogeense mõjuga, kuid kindel mõju on punetiste viirusel, tsütomegaloviirustel (seotud kuulmisvaegustega) ning Coxsackie viirusel.
Bakterid pole tavaliselt teratogeensed, erandiks on süüfilis.
Algloomadest liiguvad läbi platsenta tavaliselt eosloomad, millest ohtlikem on toksoplasmoosi põhjustav "Toxoplasma gondii".
Vajalike ainete vaegus.
Mikroelementide vaegustest on teratogeense mõjuga koobalti ja raua puudus.
Mineraalainetest on ohtlik kaltsiumipuudus.
Orgaanilistest toitainetest võivad teratogeenselt mõjuda:
Keemilised teratogeenid.
Ravimid.
Kõik ravimid võivad teatud perioodidel olla teratogeense mõjuga. Seepärast peab kõigil ravimitel olema teratogeensusaste kindlaks määratud. Mitme ravimi koostoimel on aga tagajärjed ettenägematud.
Teratogeense toimega ravimpreparaadid.
Mainimist väärib nn talidomiidikatastroof, mille mõjul hakati 1960. aastatel ravimite ohutuse testimisele pöörama palju suuremat tähelepanu. Talidomiid oli mõeldud ravimina rasedatele hommikuse iivelduse vastu. Talidomiid takistas loote veresoonte arengut, mille tõttu lapsed sündisid ilma jäsemeteta, labakäed ja labajalad kinnitusid vastavalt õlgadele ja puusadele. Laste vaimne areng oli aga normaalne.
Olmemürgid.
Ohtlikud on lakid, lahustid ja värvid, aga ka muud olmekemikaalid, näiteks kõik nitrovärvid, liimid, vaigud, formaldehüüd, putukamürgid, taimekaitsevahendid.
Alkohol.
Alkohol on suuremates kogustes kesknärvisüsteemile kahjulik ja lootel võib selle mõjul välja kujuneda fetaalne alkoholisündroom.
Nikotiin.
Nikotiin pole otsene teratogeen, kuid võib mõjutada loote närvisüsteemi, mis on veel arenemisjärgus. Suitsetajatest rasedate vastsündinud võivad olla alakaalulised. Ka võib suureneda enneaegse sünnituse ja nurisünnituse oht.
Narkootikumid.
Mitmete narkootiliste ainete mõjul kujuneb lootel sõltuvussündroom, millega tuleb hakata tegelema sünnihetkest. Vastasel juhul võivad vastsündinul võõrutusnähtudena tekkida krambid ja hingamisseisak, mis lõpeb surmaga. Kokaiin võib põhjustada nurisünnitust, platsenta enneaegset irdumist ning pärsitud kasvu.
Füüsikalised teratogeenid.
Muud füüsikalised teratogeenid.
Füüsikaliste teratogeenide hulka kuuluvad veel
Jaakobus Alfeuse poeg

Jaakobus Alfeuse poeg oli Jeesus Kristuse jünger, keda mainitakse Uues Testamendis, üks kaheteistkümnest apostlist. Ta oli apostel Matteuse vend. Kolmes evangeeliumis on tema nimi apostlite nimekirjas, kuid teisi andmeid tema kohta pole.
Vastavalt Piiblile oli ta maksukoguja ehk tölner, jutlustas Juudamaal. Siis sõitis ta apostel Andreasega Edessasse. Hiljem jutlustas iseseisvalt Gazas ja Elevferopoles (kreeka keeles ἐλευθερόπολις) Lõuna-Palestiinas.
Teiste Jaakobustega segunemise tõttu on tema teed kristluses küllaltki raske jälgida. Tema surmast ja matmisest on olemas mitmeid versioone. Mõne autori teatel suri ta Marmaricas ("juutide kividega maha löödud"), teiste järgi võttis ta vastu märtrisurma teel Egiptusesse, saades risti löödud Ostrakine linnas.
Jaakobust Alfeuse poega ei tohi segamini ajada Jaakobuse, Sebedeuse pojaga ehk Jaakobus Vanemaga, samuti mitte Jeesuse venna Jaakobusega, apostliga 70 seast ja esimese Jeruusalemma piiskopiga, keda kutsutakse nooremaks Jaakobuseks.
Õigeusu kirikus mälestatakse teda Juliuse kalendri järgi 30. juunil ja 9. oktoobril, katoliku kirikus 3. mail, anglikaani kirikus 1. mail.
Elmar Vasar

Elmar Vasar (26. veebruar 1926 Mäeküla – 15. juuli 2004) oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor.
Aastal 1944 ta kodulähedase algkooli. Mobiliseeriti aastal 1944 Nõukogude armeesse, kus ta oli aastani 1945. Aastal 1945 jätkas õpinguid Valga 1. Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1948 kuldmedaliga. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1954.
Ta oli aastatel 1954–1957 farmakoloogia kateedri loenguassistent. Aastast 1957 oli ta füsioloogiakateedri õppejõud. Aastal 1960 kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja, aastal 1973 meditsiinidoktori väitekirja. Aastatel 1957–1960 oli ta füsioloogia kateedri assistent, aastatel 1961–1967 sama kateedri vanemõpetaja. Aastal 1974 sai ta dotsendiks, aastal 1976 professoriks. Aastatel 1969–1971 oli ta arstiteaduskonna õppeprodekaan ja aastatel 1974–1978 teadusprodekaan. Aastatel 1975–1991 oli ta füsioloogia kateedri juhataja. Aastast 1994 jäi ta emerituuri.
Ta on uurinud organismi reaktiivsust mõjutavaid aineid hüpotermia tekitamise korral, verehüübimist, bioelektrilisi nähtusi, inimese hingamise sõltuvust soost, east ja kehalisest treenitusest ning vereringe kohastumist korduva hingamispeetuse korral ja selle rakendatavust treenituse hindamisel.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli psühhiaater Helju Vasar. Neil oli kolm poega. Poeg Eero Vasar on Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor, detsembrist 2010 Eesti Teaduste Akadeemia liige, poeg Veiko Vasar (1956–2015) oli Tartu Ülikooli psühhiaatriaprofessor, poeg Olavi Vasar on veresoontekirurg.
Deventer

Deventer on Hollandi linn, mis asub IJsseli jõe ääres Overijsseli provintsis.
Deventerit on esmamainitud 877. aastal, hiljem kujunes sellest hansalinn. 2005. aastal liideti linnaga Bathmeni vald.
Linna jalgpalliklubi Go Ahead Eagles mängib hooajal 2016/17 riigi tugevaimas liigas Eredivisie.
Deventer on Tartu sõpruslinn.
Süütepomm

Süütepomm on pomm, mis on mõeldud tulekahju tekitamiseks.
Atesteerimine

Atesteerimine on hinnangu andmine töötaja teadmistele, oskustele, võimetele, isikuomadustele ja käitumisele lähtuvalt ametikohale esitatavatest nõuetest.
Glotokronoloogia

Glotokronoloogia (vanakreeka γλῶττα "keel" ja χρóνος "aeg") on kahe või rohkema sugulaskeele põhisõnavara võrdlemisel põhinev statistiline meetod ühisest algkeelest lähtuvate tütarkeelte vahelise suhtelise suguluse määra ning tütarkeelteks jagunemisest möödunud aja kindlakstegemiseks. 21. sajandiks on enamik keeleteadlasi glotokronoloogiast kui võrdlev-ajaloolise keeleteaduse meetodist selle ebausaldusväärsuse tõttu loobunud.
Kuigi glotokronoloogiaga rööbiti ja samas tähenduses on kasutatud ka terminit "leksikostatistika", teevad paljud spetsialistid neil siiski vahet: glotokronoloogiat määratletakse kui meetodit, mille peaülesandeks on algkeele tütarkeelteks lahknemisele kindla daatumi omistamine, samas kui leksikostatistikat kasutatakse leksilise materjali statistiliseks manipuleerimiseks muude ajalooliste järelduste tegemiseks, millele konkreetseid daatumeid ilmtingimata ei omistata.
Marko Meerits

Marko Meerits (sündinud 26. aprillil 1992 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (väravavaht), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis FC Nõmme United.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Meerits 18. detsembril 2010 sõpruskohtumises Hiina vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Rauno Alliku ja Markus Jürgenson.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 4. detsember 2017"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 7. jaanuar 2018"
Arnold Laasner

Arnold Laasner (27. juuni 1906 Tallinn – 29. jaanuar 1964 Gloucester) oli Eesti jalgpallur.
Aastatel 1930–1936 osales 28. Eesti jalgpallikoondise mängus ning lõi kaks väravat. Klubijalgpallis esindas Tallinna VS Sporti.
Thomas Müller (täpsustus)

Thomas Müller on mitme tuntud inimese nimi:
Oskus

Oskus on õpitud võime saada soovitud tulemusi. Oskusteks nimetatakse nii üldisi võimeid mingites tegevustes kui ka asjatundlikkust konkreetsel erialal. Näiteks on tööoskustest ajahaldus, meeskonnatöö, enese motiveerimine ja juhtimisoskus üldised, spetsiifilised oskused nagu oskus konstrueerida rõivalõikeid või oskus käsitseda 3D-graafikaprogrammi on kasulikud aga vaid kindlal erialal.
Sageli räägitakse oskustest töö, elukutse ja ametikoha kontekstis. Tänapäeva majandus nõuab inimestelt laia valikut oskusi, kuna tehnoloogia aina laiema kasutussevõtu tulemusel muutub ka töö iseloom. Teisalt on paljudel ametikohtadel tarvis üldoskusi nagu arvutioskus, autojuhtimine ja keeled.
Ehkki oskus on tavaliselt harjutamise ja praktika tulemus, võib see teatud tingimustel olla ka alateadlik. Nii ei teadvustata sageli, kuidas toimib oskus hoida tasakaalu või hinnata värvide omavahelist sobivust. Samas on ka niisuguse oskuse taga sisseharjunud võttestik ja treenitud meeled.
Oskusi rühmitatakse mitmeti. Nii kõneldakse akadeemilistest ja motoorsetest oskustest, keele- ja arvutioskustest, suhtlusoskus(t)est jms. Tehnilised oskused (inglise keeles "hard skills)" on spetsiifiliselt õpetatavad oskused, mida saab määratleda ja mõõta, sageli tehnilised või tööga seotud oskused. Näiteks oskused konkreetse programmeerimiskeele kasutamisel, masina käsitsemine, raamatupidamispõhimõtete tundmine, andmeanalüüsi vms. 
Oskused võivad aeguda, kui need on seotud elualadega, mis on ühiskonnast kadunud, või tehnikaga, mida enam ei kasutata. Oskusi on võimalik ka kaotada, kui neid pikka aega ei praktiseerita. Eriti kehtib see teadlikult õpitud oskuste kohta. Siiski arvatakse sageli, et kord õpitud oskuste meenutamine toimub kiiremini ja ladusamalt kui päris uue oskuse omandamine.
Michael Dawson

Michael Richard Dawson (sündinud 18. novembril 1983 Northallertonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Nottingham Forest
Ta alustas jalgpallikarjääri Nottingham Forestis 1997. aastal. Aastatel 2005–2014 mängis klubis Tottenham Hotspur ja 2014–2018 Hull Citys. Premier League'i hooajal 2009–2010 sai ta Tottenham Hotspuri kapteniks.
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi Michael Dawson 11. augustil 2010. Ta kuulus ka Inglismaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, aga platsile ei pääsenud ta ei põhikoosseisus ega vahetusest. Ta oli võistlustel ainuke Inglismaa jalgpallur, kes ei olnud varem Inglismaa jalgpallikoondises mänginud.
Lokomobiil

Lokomobiil (ladina keeles "locus": koht ja "mobilis": liikuv) on paigalseisev, veetav või iseliikuv, otse aurukatlale asetatud auruga töötav jõumasin .
1935. aastal oli Eestis üle tuhande lokomobiili keskmise vanusega 50 aastat (üks 71-aastane). Lokomobiili keskmine hind oli 8000 krooni.
UEFA Meistrite Liiga 2010–2011

UEFA Meistrite Liiga 2010–11 hooaeg on Euroopa parimate klubimeeskonnade vaheliste võistluste 19. hooaeg (Euroopa karika (UEFA Meistrite Liiga eelkäija) 56. hooaeg). Itaalia klubi Milano Internazionale oli tiitlit kaitsev meister.
2010–2011 hooaja finaalmäng toimus 28. mail 2011 Inglismaal Wembley staadionil.
Väljalangemismängud.
Väljalangemismängude etapis mängivad meeskonnad ühe mängu omal ja võõral väljakul. Erandiks on finaal, kus toimub ainult üks mäng.
Veerandfinaal.
Veerandfinaali 1. mängud toimusid 5. ja 6. aprillil; 2. mängud – 12. ja 13. aprillil.
Veerandfinaali jõudnud meeskonnad:
Poolfinaal.
Poolfinaali jõudnud meeskonnad:
Statistika.
Parimad väravaküttid.
Arvesse lähevad ainult grupietappi- ja väljalangemismängudes löödud väravad:
Airi Hallik-Konnula

Airi Hallik-Konnula (sündinud 18. juulil 1975) on eesti ajakirjanik ja poliitik. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 2001. aastal. 
Hallik-Konnula on olnud ajakirja Maakodu toimetaja (2002–2007) ja Pokumaa teemapargi juhataja (2013–2016). 
Ta on kuulunud Rohelise erakonna juhatusse ning oli 2018. aastal üks Elurikkuse Erakonna asutajatest. Ta on seltsingu Roheline Urvaste ja Urvaste seltsimaja eestvedajaid.
Isiklikku.
2000. aasta augustis abiellus ta Margus Konnulaga (Contra). Neil on kaks poega: Herbert (sündinud 14. veebruaril 2001) ja Verner (sündinud 2003).