tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sõjamäe lahing

Sõjamäe lahing oli Jüriöö ülestõusu lahing 14. mail 1343 Tallinna lähedal.
Liivi orduväe ja eestlaste maleva vahel toimunud lahingu paika hakati rahvasuus nimetama Sõjamäeks. 
Tänapäeval on selles kohas Tallinna Lasnamäe linnaosa Sõjamäe asum, lahingupaika tähistab Jüriöö ülestõusu mälestusmärk Jüriöö pargis.
Eellugu.
Pärast ülestõusnud maarahva saadikute ehk eestlaste kuningate mõrvamist Paides asus suur orduvägi Burchard von Dreilebeni juhtimisel Tallinna poole teele. Eestlased saatsid neile vastu väesalgad tõkestuslahingute pidamiseks, mis toimusid 11. mail Kämbla küla juures ning siis Kanaveres.
Lahing.
14. mail 1343 jõudis orduvägi Tallinna lähistele ja jäi linnast penikoorma (umbes 10 km) kaugusel paigale. Ordumeister kartis, et rüütlite raskeratsaväge nähes võib eestlaste malev jällegi taktikaliselt lähedal asuvasse sohu taanduda nagu Kanaveres. Seetõttu otsustas ordumeister pettust kasutada. Ta saatis Võnnu ja Turaida foogtid kahe lipkonnaga aja võitmiseks eestlaste malevaga rahu pakkumise ettekäändel petteläbirääkimisi pidama. Foogtid jõudsidki eestlastega kokkuleppele ning ordu peavägi liikus Lasnamäele ülestõusnute laagri alla. Seejärel saatis ordumeister uue saadiku eestlaste juurde, kes andis teada, et ordu on leppest lahti öelnud ning eestlased valmistugu lahinguks. Ülestõusnute malev hakkas kohe varasema plaani järgi soo poole taganema, kuid selleks ajaks oli orduvägi tee sohu tõkestanud. Järgnevas Sõjamäe lahingus kaotas kroonikate andmetel elu 3000 eestlast ning eestlaste peavägi sai lüüa. Ülestõusnute otsusekindlusest annab aimu krooniku kirjeldus langenut teeselnud eestlasest, kes tapluse järel ühele lahinguvälja uudistama tulnud Tallinna linnakodanikule veel poolsurnunagi kallale tunginud.
Liivi ordu ja eestlaste maleva vahel toimunud lahingu paika hakati rahvasuus nimetama Sõjamäeks, mis praegu on asum Tallinna Lasnamäe linnaosas.
Mägi-kanepilind

Mägi-kanepilind ("Linaria flavirostris") on vintlaste sugukonda ohakalinnu perekonda kuuluv lind.
Esimest korda kirjeldas mägi-kanepilindu teaduslikult Carl von Linné aastal 1758.
Levila.
Mägi-kanepilind on pesitsusajal levinud Briti saartel, Norras, Türgi idaosas, Kaukasuses, Iraanis ja Kesk-Aasias kuni Mongoolia, Nepali ja Tiibetini ning üldse Euroopa ja Aasia mäestike alpi- ja lähisalpivööndis. Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka.
Eestis on ta vähesearvuline läbirändaja ja talikülaline oktoobrist märtsini, esinedes peamiselt Lääne-Eesti rannikul. Talvist arvukust hinnatakse 10 - 200 isendile.
Välimus.
Mägi-kanepilinnu üldpikkus on 12,5–14 cm. Suuruse ja kuju poolest sarnaneb ta kanepilinnuga, kuid tal on pikem ja sügavama väljalõikega saba, väiksem pea ja kohevam sulestik. Talvel eristab teda kanepilinnust iseloomulikult ruuge pea ja rind, mustrita kurgualune ja kahvatukollane nokk. Isaslinnu päranipuala roosakaspunane värvus on hästi näha lendutõusul. Kutsehüüd on tunnuslik "djuää(r)" (selle järgi on saanud oma ingliskeelse nimetuse), seda kuuleb nii toituvatelt kui lendavatelt lindudelt. Laul on karedakõlaline sädin..
Mägi-kanepilind tegutseb enamasti maapinnal, kus ta liigub jõnksuliselt nagu hiir. Väljaspool pesitsusaega tegutseb salkadena rannaniitudel, kõrrepõldudel, umbrohuväljadel, prügimägedel ja mujal avamaastikul.
Elupaik ja pesitsemine.
Mägi-kanepilind pesitseb Briti saartel ja Norras lagedatel rannanõmmedel ja ranniku nõmmrabades ning mägitundras.
Kurnas on 4–7 muna. Haudumine kestab 12–13 päeva. Pärast poegade koorumist toidavad mõlemad vanemad neid 15 päeva, mil pojad on pesas, ja teist sama palju, kui pojad on juba pesast lahkunud.
Väljaspool pesitsushooaega hulguvad mägi-kanepilinnud ringi rannikul, mõnikord segamini teiste vintlastega.
Hele-urvalind

Hele-urvalind ("Acanthis flammea hornemanni") on vintlaste sugukonda urvalinnu perekonda kuuluva urvalinnu alamliik. Varem käsitleti teda eraldi liigina.
Hele-urvalind on levinud Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Eestis on ta ebajärjekindel väikesearvuline läbirändaja ja talikülaline (mitte igal talvel) oktoobrist aprillini, kelle talvist arvukust hinnatakse 0–5000 isendile . Venemaal kohtab teda kõikjal Põhja-Jäämere rannikul.
Hele-urvalinnu pikkus on 12–14 cm. Tema eristamine urvalinnust on keeruline. Vanalind erineb urvalinnust valgema sulestiku, mustrita valge päranipuala ja peaaegu triipudeta kehakülgede poolest. Noorlind on urvalinnuga veelgi sarnasem, tema laubal on rohkem valget ja nokk väiksem. Ka häälitsused on tal nagu urvalinnul. Emaslinnul on rinnal, külgedel ja keha tagaosal rohkem triipe, aga ta on ikkagi hele.
Hele-urvalinnul on kirjeldatud kaks alamliiki. Gröönimaa ja Põhja-Kanada alamliik "hornemanni" on natuke suurem ja heledam kui Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas elav alamliik "exilipes".
Mõnel pool, näiteks Põhja-Skandinaavias, moodustab hele-urvalind seltsinguid urvalinnuga.
Hele-urvalinnu põhiline toiduobjekt on kaseseemned.
Hele-urvalind pesitseb peamiselt lagetundras ja mägede nõmmrabades. Pesa rajab ta pajupõõsasse või kase oksaharude vahele. Kurnas on 4–5 muna. Pojad lahkuvad pesast 9–14 päeva pärast koorumist. Hele-urvalinnu pesitsusbioloogiat tuntakse puudulikult.
Teaduslikult kirjeldas hele-urvalindu esimesena taani Gröönimaa-uurija ja ametnik Gröönimaal Carl Peter Holbøll 1843. Ta andis linnule nime oma kaasmaalase, botaaniku Jens Wilken Hornemanni järgi, kes oli surnud üle-eelmisel aastal.
Kadakalind

Kadakalind on mitme linnu rahvapärane nimetus:
Liocichla bugunorum

Liocichla bugunorum on vilbaslaste sugukonda kuuluv lind.
Linnuliigi teaduslik nimetus tuleb buguni hõimust, kelle kodumetsades ta kirjeldati.
Esmakordselt vaadeldi teda 1995. aastal Indias Arunachal Pradeshi osariigis. Linnu kirjeldas teadusele 2006. aastal astrofüüsik Ramana Athreya. Lind kirjeldati ilma tüüpeksemplari kogumiseta, sest arvatavasti on liigi arvukus väga väike ja üheainsagi isendi tapmisest oleks kahju. Selle asemel kirjeldati liik sulgede, fotode, helisalvestiste ja kirjalike ülestähenduste põhjal. Rahvusvaheline zooloogianomenklatuuri koodeks ei luba uut liiki kirjeldada, kui tüüpeksemplari ei ole, aga praegusel juhul käsitleti sulgede ja fotode olemasolu tüüpeksemplarina.
Tema kõige lähedasem sugulane on "Liocichla omeiensis", mis on Hiinas endeemne. Siiski on need kaks liiki selgelt erinevad.
Välimus.
"Liocichla bugunorum" on väike (22 cm), peamiselt oliivhalli sulestiku ja musta pealaega vilbaslane. Noka ja silma vahel on oranžkollast, tiibadel on kollased, punased ja valged laigud. Saba on must ja punase tipuga, ning sabaaluse kattesuled on karmiinpunased. Jalad on roosad ja nokk on tüvikuosas must ja tipus valkjas. Linnuvõrguga püüti kinni teinegi, kahvatum isend, kes oli arvatavasti emane. Häält on kirjeldatud flöötivana ja teiste lindude häältest eristuvana.
Levila ja elupaik.
Kõik vaatlused on tehtud 2 km kõrgusel põõsaste ja väikeste puudega mäenõlvadel, üks vaatlus tehti vana metsa servas. Jaanuaris on vaadeldud väikeseid salkasid, maikuus on täheldatud paare, kokku hinnanguliselt 14 isendit. Arvatavasti on igal paaril oma territoorium, mida ta pesitsemise ajal kaitseb. Praegu on liiki teada ainult ühes kohas, teda võib aga leiduda mujalgi Arunachal Pradeshis või Bhutanis.
Kuigi ta ei vaja elupaigaks metsa, vaid saab hakkama põõsastikus, peetakse teda ohustatud liigiks, eriti arvestades plaane rajada kiirtee läbi tema ainsa teadaoleva elupaiga.
2016. aastal hindas BirdLife International ta kriitilises seisundis liigiks.
Leopold Wackarž

Leopold Anton Wackarž (3. mai 1819 Oberplan – 13. detsember 1901) oli tsistertslaste kindralabt aastail 1891–1900.
Altafjorden

Altafjorden (põhjasaami "Álaheaivuotna") on Norra mere laht Lapimaa põhjarannikul. 
Lahe pikkus on 38 km, sügavus kuni 488 m. Asub Alta vallas.
Erikub

Erikub on atoll Mikroneesias, osa Marshalli saarte Rataki ahelikust. 
Atolli pindala on 153 ha. Laiud on madalad. Kuuluvad Marshalli Saartele.
Oese peakraav

Oese peakraav (ka "Vigala-Oese peakraav") on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Kojastu, Oese, Paljasmaa, Vigala-Vanamõisa ja Vängla külas.
Peakraavi pikkus on 6,3 km ning see suubub Kojastu külas paremalt Velise jõkke (2,7 km suudmest). Peakraavi valgla on 9,8 km². Kraav saab alguse Oese ja Vigala-Vanamõisa küla piiril, ülemjooksul kulgeb kraavi kaldal Oese–Vanamõisa tee. Keskjooksul ületavad kraavi Silla–Jädivere tee ja Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee ning kraavi kaldal kulgeb Kesk-Vigala – Vängla tee. Suudmest umbes 500 m loodes kulgeb Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee.
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 
Oese peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115300.
Tallinna Piiri Lasteaed

Tallinna Piiri Lasteaed on lasteaed Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Lasteaed asub Külvi tänav 14 1964. aastast. Kuni 2000 kandis nimetust Tallinna 8. Lasteaed.
Hoone valmis aastal 1913 Peeter Suure Merekindluse Pääsküla positsiooni komandandi elamuks. Hoones asus aastatel 1917–1964 lastekodu.
Lasteaed on munitsipaalasutus, kus töötab kaks eestikeelset rühma: Pöialpoiste ja Siisikese. Lisaks tegutsevad raskejõustiku ettevalmistusring ja tantsuring ning õpitakse inglise keelt läbi muusika.
Piiri Lasteaia juhataja on Eve Liigmann.
Lasteaeda saab minna, kui väljuda Pärnu maanteel asuvast Vana-Pääsküla bussipeatusest. Seal peatuvad Tallinna bussiliinid 10 (Vana-Pääsküla – Väike-Õismäe), 14 (Vana-Pääsküla – Viru keskus), 18 (Laagri – Viru keskus) ja 27 (Harkujärve – Laagri alevik).
Pirita tee (Loo)

Pirita tee on tänav Harju maakonnas Jõelähtme vallas Loo alevikus.
Tänav algab Nehatu–Loo–Lagedi tee 2. kilomeetripunkti juurest (tänava nimi selles kohas on Vibeliku tee) ja lõpeb Nehatu–Loo–Lagedi tee 1. kilomeetripunkti juures (tänava nimi seal on Loo tee).
Tee ääres asuvad eramajad, kõik Pirita tee aadressiga hooned jäävad teest itta.
Teest paarsada meetrit läände jääb Pirita jõgi.
Pirita tee on üks Loo aleviku läänepoolsemaid tänavaid.
Vakalepa peakraav

Vakalepa peakraav (ka "Vakalepa oja") on kraav Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Vakalepa külas ning Lääneranna vallas Hõbeda ja Parasmaa külas.
Peakraavi pikkus on 5 km ning see suubub vasakult Allika jõkke (15,6 km suudmest). Peakraavi valgla on 11,9 km².
Peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 
Vakalepa peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115500.
2009. aasta Bahreini grand prix

2009. aasta Bahreini Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja neljas etapp, mis peeti Bahreinis Aş-Şakhīris Bahreini ringrajal 26. aprillil 2009.
Sõideti 57 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,238 km. Ilm oli päikeseline.
Toyota meeskond sai kvalifikatsioonis oma esimese kaksikvõidu, kui Jarno Trulli võitis ja Timo Glock oli teine.
Võistlusel sai Jenson Button oma hooaja kolmanda võidu. Teise koha sai Sebastian Vettel ja kolmanda Jarno Trulli.
Võistluse kiireima ringi sõitis Jarno Trulli (1.34,556).
Emiraat

Emiraat on monarhia, mida valitseb emiir.
Tänapäeval on emiraadid Kuveit ja Katar, samuti on Araabia Ühendemiraadid emiraatide liit.
2009. aasta Hispaania grand prix

2009. aasta Hispaania Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja viies etapp, mis peeti Hispaanias Barcelona lähedal Kataloonia ringrajal 10. mail 2009.
Sõideti 66 ringi, võistluse kogupikkus oli 307,104 km. Ilm oli päikeseline.
Brawn GP meeskond sai hooaja teise kaksikvõidu, kui Jenson Button võitis ja Rubens Barrichello oli teine. Kolmas oli Mark Webber.
Võistluse kiireima ringi sõitis Rubens Barrichello (1.22,762).
Kõima kraav

Kõima kraav (ka "Tammaru peakraav") on kraav Pärnumaal Lääneranna vallas Hõbeda, Kõima, Parasmaa ja Tamme külas.
Kraavi pikkus on 6,1 km ning see suubub vasakult Avaste ojja (12,5 km suudmest). Kraavi valgla on 26,2 km². Kraavi suudmes algab Avaste looduskaitseala.
Kraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. 
Kõima kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115600.
2009. aasta Monaco grand prix

2009. aasta Monaco Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kuues etapp, mis peeti Monacos Monaco tänavarajal 24. mail 2009.
Sõideti 78 ringi, võistluse kogupikkus oli 260,520 km. Ilm oli päikeseline.
Brawn GP meeskond sai hooaja kolmanda kaksikvõidu, kui Jenson Button võitis ja Rubens Barrichello oli teine. Kolmas oli Kimi Räikkönen, kes jõudis sel hooajal esimest korda poodiumile.
Võistluse kiireima ringi sõitis Felipe Massa (1.15,154).
Romuald Pilar von Pilchau

 Romuald Ludwig Pilar von Pilchau (vene "Пилляр Роман Александрович", "Роман Людвиг Пилар фон Пильхау", "Ромуальдас-Людвикас Адольфович Пилляр фон Пильхау"; 1894 Vilniuse kubermang – 2. september 1937 Moskva) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja (riikliku julgeoleku 2. järgu komissar).
Romuald Pilar von Pilchau õppis 1905. aasta septembrist 1910. aasta augustini Vilniuse gümnaasiumis, seejärel Zürichis reaalkoolis, mille lõpetas 1911. Sama aasta septembris jätkas ta õppetööd Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis.
Kui Esimese maailmasõja ajal okupeerisid Saksa väed Saaremaa, evakueeriti Pilar von Pilchau Danilovi linna Jaroslavli kubermangus.
Transameerika

"Transameerika" on USA 2005. aasta film.
Film jutustab loo transseksuaalsest naisest Breest (Felicity Huffman), kes läheb reisile oma ammukadunud poja Tobyga (Kevin Zegers).
Markus Karmo

Markus Karmo (sündinud 2. aprillil 1985) on eesti muusik.
Desmond Tutu

Desmond Mpilo Tutu (7. oktoober 1931 Klerksdorp – 26. detsember 2021 Kaplinn) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi vaimulik ja inimõiguslane, kes sai rahvusvaheliselt tuntuks 1980. aastail apartheidivastasena.
1984. aastal pälvis sai ta Nobeli rahuauhinna ja 2013. aastal Templetoni auhinna.
2009. aastal andis USA toonane president Barack Obama talle Presidendi Vabadusmedali pisargaasi rünnaku ajal jutlustamise eest ning inimeste üleskutsumise eest võitlusse apartheidi vastu. 
Desmond Tutu juhtis 1995. aastal loodud apartheidiaegseid kuritegusid uurinud nn tõekomisjoni.
Celsuse raamatukogu

Celsuse raamatukogu (ka Ephesose raamatukogu) oli raamatukogu Väike-Aasias Ephesoses (nüüdisajal Türgis). Raamatukogu ehitati konsuli ja Aasia kuberneri Tiberius Iulius Celsus Polemaeanus auks, kes ka maeti hoonesse. Hoone lasi 2. sajandi esimesel poolel rajada tema poeg konsul Tiberius Iulius Aquila Polemaeanus.
Raamatukogu mahutas kuni 12 000 kirjarulli.
Raamatukogu töötas valmimisest (vahemikus 117–135) kuni aastani 262, mil ta põles. Seejärel seisis ta varemetes, kuni aastail 1970–1978 fassaad taastati.
Monid

Monid on rahvas Myanmari idaosas, peamiselt Moni osariigis ning sellega piirnevatel aladel.
Andmed monide arvukuse kohta on väga erinevad. Ametliku statistika järgi on nende arv Myanmaris alla ühe miljoni, monimeelsete ekspertide hinnangul võib see olla umbes 8 miljonit. Monide kogukond Tais on olnud stabiilne - umbes 120 000 inimest. 
Nad räägivad põhiliselt moni keelt. Moni keelte kõnelejaid on umbes miljon.
Monid kuuluvad 1996. aastast Esindamata Rahvaste Organisatsiooni.
Urmas Sukles

Urmas Sukles (sündinud 26. novembril 1958 Kuivajõel) on eesti arst, omavalitsustegelane ja meditsiinijuht. Ta on olnud Haapsalu linnapea (1993–2002 ja 2009–2025).
Elukäik.
Sukles on lõpetanud 1976. aastal Rapla Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal.
Aastatel 1983–1985 töötas ta Kullamaa haigla juhatajana ja 1985–1993 oli Haapsalu Rajooni Keskhaigla peaarsti asetäitja.
Ta oli Haapsalu linnapea aastatel 1993–2002 ning alates oktoobrist 2009 kuni 2025. aasta novembrini.
Ettevõtlus.
1992. aastal Haapsalus avatud Bergfeldti pansionaat-mudaravila ja 1997. aastal Haapsalus Paralepas avatud tervise- ja puhkekeskus Fra Mare kuulusid Urmas Suklese ettevõttele AS Heal. Alates 2009. aastast Urmas Sukles enam AS-i Heal juhatuse liige ei ole, kuid kuulub siiani sama ettevõtte nõukokku. 
Urmas ja Maret Suklesele kuulub Healer OÜ, mis tegeleb raamatute jaemüügiga.
Poliitiline tegevus.
Aastatel 1985–1989 oli ta NLKP liige ja 1999–2017 kuulus Reformierakonda.
Sukles osales Rahvusliku Koonderakonna Isamaa nimekirjas 1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ning sai kokku 38 häält, kuid valiti hiljem volikogu liikmete poolt linnapeaks.
Edasistel Eesti kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel osales Sukles Haapsalus Reformierakonna nimekirjas ning sai hääli järgmiselt: 1996. aastal – 1470, 1999. aastal – 929, 2002. aastal – 527, 2005. aastal – 509, 2009. aastal – 922, 2013. aastal – 811. 
2015. aasta Riigikogu valimistel sai Sukles Eesti Reformierakonna liikmena 661 häält ning valituks ei osutunud.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Haapsalus Haapsalu ja Ridala valimisliidus Hari. Seetõttu otsustas Reformierakonna juhatus ta enne valimisi erakonnast välja heita. Valimistel kogus Sukles üle 40% valimisliidu Hari nimekirja häältest ja sai 1208 häälega mitmekordse isikumandaadi. Suklese liikmesus Reformierakonnas lõppes 13. septembril 2017.
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Sukles Haapsalus taas valimisliidus Hari, mis kogus 53% häältest. Sukles ise kogus 1104 häält.
2025. aasta oktoobris toimunud kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel jäi valimisliit Hari Isamaa järel teiseks, Sukles kogus 639 häält ning linnapea ametis ei jätka.
Isiklikku.
Urmas Suklese abikaasa on Maret Sukles, neil on täiskasvanud tütred Liisi ja Maarja.
2009. aasta Türgi grand prix

2009. aasta Türgi Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja seitsmes etapp, mis peeti Türgis İstanbulis İstanbul Parki ringrajal 7. juunil 2009.
Sõideti 58 ringi, võistluse kogupikkus oli 309,72 km. Ilm oli päikeseline.
Jenson Button sai hooaja kuuenda võidu. Teine oli Mark Webber ja kolmas esimeselt kohalt startinud Sebastian Vettel.
Võistluse kiireima ringi sõitis Jenson Button (1.27,579).
2009. aasta Suurbritannia grand prix

2009. aasta Suurbritannia Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kaheksas etapp, mis peeti Suurbritannias Silverstone'i ringrajal 21. juunil 2009.
Sõideti 60 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,460 km. Ilm oli poolpilvine.
Nii kvalifikatsioonisõidu kui ka võistluse võitis Sebastian Vettel. Teine oli võistlusel Mark Webber ja kolmas Rubens Barrichello.
Võistluse kiireima ringi sõitis Sebastian Vettel (1.27,579).
Liivasoon

Liivasoon (ka "Liivasoone peakraav") on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Rumba, Vastaba ja Võhma külas.
Kraavi pikkus on 5,5 km ning see suubub vasakult Vigala jõkke (1,8 km suudmest). Peakraavi valgla on 17,8 km².
Kraavi lähe on Avaste looduskaitseala loodepiiril.
Kraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 
Liivasoone keskkonnaregistri kood on VEE1115800.
Langenhagen

Langenhagen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.
Linna pindala on 71,99 km². 31. detsembril 2016 elas seal 53 790 inimest.
Linn jaguneb kuueks linnaosaks: kesklinn (Langenhagen), Engelbostel, Godshorn, Kaltenweide, Krähenwinkel ja Schulenburg.
Langenhagenis asub Hannoveri lennujaam.
Linna idaosas asub Silbersee järv.
Ajalugu.
Aastatel 1866–1868 töötas Langenhagenis Robert Koch.
Langenhagen sai linnaõigused 1959. aastal.
18. juunil 1972 vahistati Langenhagenis Punaarmee Fraktsiooni terrorist Ulrike Meinhof.
17. augustil 1982 hakati Langenhagenis asuvas tehases esimesena maailmas CD-sid masstootma.
Langenhageni standard (saksa: "Langenhagener Norm"), mis pandi paika 1990. aastal ja mida toetab Brenneke, on tööstusstandard minimaalse täpsusega haavlipüssidele ja kombineeritud haavlipüssidele, mis sobivad jahipidamiseks haavlipüssi kuulidega.
Majandus.
TUI fly Deutschland peakorter on Hannoveri lennujaamas. Enne TUI fly Deutschlandi ilmumist oli Langenhagenis Hapag-Lloyd Flugi (Hapagfly) peakorter.
Tiina Alver

Tiina Alver (neiupõlvenimega Uustalu; sündinud 31. oktoobril 1951 Kohtla-Järvel) on eesti kunstnik.
Ta on lõpetanud Harmi 8-klassilise Kooli ja Tartu Kunstikooli ning Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafikuna.
Pärast kooli lõpetamist suunati ta tööle Eesti Televisiooni kunstnik-kujundajaks.
Lisaks 18 aastale ETV-s on ta töötanud TV1-s, teinud kaastööd Kanal 2-le ja TV3-le. Praegu töötab ta kunstnikuna Ilo kirjastuses.
Kirsten Powers

Kirsten Anne Powers (sündinud 14. detsembril 1967) on Ameerika Ühendriikide kolumnist, blogija ja poliitikakommentaator. 
Powers on USA Demokraatliku Partei liige ja Fox News Channeli poliitikaanalüütik, kes esineb sellistes saadetes nagu "The O'Reilly Factor".
Stewarti klann

Stewarti klann (ka Stuarti klann; gaeli "Stiùbhard"; inglise "Clan Stewart") on Põhja-Šoti mägismaalt pärit klann. Stewarti klannil ei ole pealikku.
Pärimuse järgi põlvneb Stewarti klann Banquost, kes oli Lochaberi "thane". Tõenäoliselt põlvnevad Stewartid siiski Normandia senešallisuguvõsast, kelle esimese esindajana on teada Flaald.
Pärast Normannide vallutust omandas Flaaldi poeg Alan fitz Flaald maavaldusi Inglismaal. Tema poeg Walter fitz Alan omandas suuri valdusi Šotimaal ning 1157. aastal määras kuningas David I ta Šotimaa "High Steward"-iks. Amet muutus suguvõsas pärandatavaks.
1371. aastal sai Robert Stewart Šotimaa kuningaks ja pani aluse Stewartite dünastiale. Stewartid valitsesid Šotimaad 1371–1707, Inglismaad 1603–1707 ja Suurbritanniat 1707–1714. Hiljem jätkasid James VII järeltulijad nõudlust Šoti- ja Inglismaa troonile.
Tänapäeval peetakse Galloway krahve klanni tähtsaimaks haruks.
Haruklannid.
Stewarti klannist on eraldunud mitmed klannid:
Pukspriit

Pukspriit on purjelaeva vöörist käilast otse ettepoole ulatuv suure kaldenurgaga ümarpuit või pruss või latt, mis on mõeldud eespurjede (peamiselt kliiverpurjed) kandmiseks või pikeneva kliiverpoomi toetamiseks ja tugevdamiseks.
Elie Wiesel

Eliezer Wiesel (30. september 1928 Sighetu Marmației – 2. juuli 2016 New York) oli kirjanik, õppejõud, poliitaktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat (1986).
Kirjandusteostes käsitles ta peamiselt oma vangielu Auschwitzi ja Buchenwaldi koonduslaagris.
Carevo vald

Carevo vald on vald Bulgaarias Burgasi piirkonnas. Asub Musta mere ääres. Piirneb lõunas Türgiga.
Rahvaarv oli 2008. aastal 9900 ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 9291. Valla pindala on 530 km².
Halduskeskus on Carevo linn. Vallas on 11 küla ja kaks linna (Carevo ja Ahtopol).
Pentti Aalto

Pentti Aalto (22. juuli 1917 Pori – 30. november 1998 Helsingi) oli soome keeleteadlane. 
Ta tegeles põhiliselt altai keeltega, eriti mongoli keelega.
Ahtopol

Ahtopol on linn Bulgaarias Burgasi piirkonnas Carevo vallas. Asub kaljusel poolsaarel Musta mere ääres Türgi piiri lähedal.
Ahtopolis on 2 km pikkune liivarand.
Ahtopoli asutasid umbes 430 eKr kreeka kolonistid Ateenast traaklaste asula kohale. Roomlased kutsusid linna nimega "Peronticus". Linna on ajaloo jooksul korduvalt maha põletanud ja rüüstanud piraadid. 1898. aastal oli linnas 410 maja, neist 300 elasid kreeklased ja 110 bulgaarlased. Pärast Balkani sõdu lahkus suurem osa kreeklastest Kreekasse, linna asusid bulgaarlastest põgenikud. 1918 hävis tulekahjus peaaegu kogu hoonestus.
Klas Pontus Arnoldson

Klas Pontus Arnoldson (27. oktoober 1844 Göteborg – 20. veebruar 1916 Stockholm) oli Rootsi kirjanik, ajakirjanik ja poliitik.
Ta pälvis 1908 Nobeli rahuauhinna.
Mitsubishi Motors

Mitsubishi Motors Corporation on Jaapani autotootja.
Mitsubishi Motors loodi 22. aprillil 1970 senisest Mitsubishi Heavy Industriesi autodivisjonist.
Ettevõtte esimene president oli Tomio Kubo, kes pani paika ettevõtte strateegia teha tihedat koostööd maailma teiste juhtivate autotootjatega: koostöö konkurentsi asemel. Seda käitumismudelit on järginud ka järgmised ettevõtte juhid.
1971. aastal müüdi suur osa aktsiapakist Chryslerile, kes hoidis seda 22 aastat. DaimlerChrysler kontrollis aktsiapakki 2000–2005. Pikk koostöö ja tehnoloogia litsentsimise tehingud seovad Mitsubishit Hyundaiga Lõuna-Koreast ja Protoniga Malaisiast. Euroopas oli Mitsubishi koos Volvoga Hollandi suurima autotehase kaasomanik enne selle ainuomandamist 2001. aastal
Niisugune strateegia aitas ettevõtet tugevasti arendada, kuni aastas müüdi 1,5 miljonit autot. Kuid keskendumine Kagu-Aasia turule tähendas, et 1997. aasta Ida-Aasia rahanduskriis tabas Mitsubishit märksa rängemini kui teisi autotootjaid ja sellest ajast on ettevõte olnud majandusraskustes.
Ettevõtte peakorter asub Tokyos; juhatuse esimees on Takashi Nishioka, president Osamu Masuko jaasepresident Heki Kasugai. 
Peale sõiduautode on Mitsubishi Motors tootnud ka väikeveokeid.
Autosport.
Mitsubishi Motors on osalenud autospordis. Ta domineeris 1970. aastatel kestvusrallidel, alates 1990. aastatest Dakari rallil ning autoralli maailmameistrivõistlustel A- ja N-klassis.
Mitsubishi debüteeris 1974 Ida-Aafrika safarirallil, mis on autoralli maailmameistrivõistluste kõige karmim etapp, ja võitis kohe esimesel katsel. 1976 hõivas Mitsubishi kogu poodiumi – ja seda rallil, kus tüüpiliselt lõpetab viiendik startijatest. 1973–1976 võitis ta Lõunaristi ralli, neist esimesel aastal saadi nelikvõit.
Mitsubishi on võitnud Dakari ralli pretsedenditult 7 aastal järjest (2001–2007) ja 12 korda ühtekokku (esimest korda 1988). Autoralli maailmameistriks tuli ta 4 aastal järjest 1996–1999 (piloot oli Tommi Mäkinen) ja N-klassis 7 aastal järjest 1996–2001.
Mitsubishi on 30 aastat teinud koostööd Jackie Chaniga, kes on oma filmides peaaegu eranditult Mitsubishit kasutanud. Igal aastal toimuvad Jackie Chani karikavõistlused, mida kuni 2004. aastani peeti Macaus, hiljem Shanghais ja kus kuulsused mõõtsid võimeid autospordis Mitsubishide roolis.
Ordinaarium

Ordinaarium (ladina keeles "ordinarium missae") on läänekristluse traditsioonis, eriti roomakatoliku kirikus missa või tunnipalvuse muutumatu tekstiline osa, mis igal päeval kordub.
Suur osa tekstidest aga muutub igal päeval vastavalt kirikukalendrile, neid osi nimetatakse propriumiks.
David Trimble

William David Trimble (15. oktoober 1944 – 25. juuli 2022) oli Põhja-Iirimaa poliitik.
Kahasse John Hume'iga pälvis ta 1998. aastal Nobeli rahuauhinna "pingutuste eest leida rahumeelne lahendus Põhja-Iirimaa konfliktile".
Poola kuningas

Poola kuningas (poola "król Polski") oli Poola kuningriigi (1569–1795 moodustas koos Leedu suurvürstiriigiga Poola-Leedu) valitseja tiitel 11. sajandist 1795. aastani, mil Poola kuningriik kaotati. 1815–1917 kandsid Poola kuninga tiitlit Venemaa keisrid.
Esimene Poola kuningas oli Bolesław I Chrobry, kes sai kuningaks millalgi 11. sajandi alguses.
1573–1791 olid Poola kuningad valitavad. Kuninga valimisest võisid osa võtta kõik Poola aadlikud.
Joseph Fourier

Jean Baptiste Joseph Fourier (21. märts 1768 Auxerre – 16. mai 1830 Pariis) oli prantsuse matemaatik ja füüsik, Prantsuse Teaduste Akadeemia liige (aastast 1817).
Põhitöös "Théorie analytique de la chaleur" (1822) tuletas soojusjuhtivuse võrrandi, esitades meetodi selle lahendamiseks, ja lõi trigonomeetriliste ridade teooria (Fourier' rida). Arvutusmeetodit, mis võimaldab perioodiliselt funktsioonilt üle minna trigonomeetrilisele reale, nimetatakse Fourier' teisenduseks. See meetod koos edasiarendustega on osutunud väga viljakaks, leides kasutamist kvantmehaanikas ja eriti signaalitöötluses, kus peamised rakendused on seotud digitaalsete heli- ja pildiandmete töötlemise ja tihendamisega (pakkimisega), samuti mobiilside (3G, 4G) tehnikaga. 
1824. aastal esitas ta pooltväiteid kasvuhooneefekti olemasolu kohta.
Niidu-võiliblikas

Niidu-võiliblikas ("Colias hyale" L.) on põualibliklaste sugukonda võiliblika perekonda kuuluv liblikas.
Levila.
Niidu-võiliblikas elab kõikjal Euroopas, välja arvatud selle äärmine põhjaosa, lisaks Türgis, Kaukaasias, Kasahstanis, Kesk- ja Lõuna-Siberis kuni Jakutski ja Irkutskini, Mongoolias ja Loode-Hiinas.
Niidu-võiliblikas on Eestisse sisserändav liik. Ta suudab Eestis talvituda, kasvatab kohapeal aastas kaks põlvkonda.
Kirjeldus.
Liblika esitiiva pikkus on 23–28 mm. Tiivad on ülaltpoolt kahvatud, kollakasrohelised, vahel algusest musta mustriga. Esitiiva ots on samuti musta mustriga. Igal tiival on täpp, esitiibadel must, tagatiibadel oranž. Emasliblikal on tiivaotstes olev must muster vähemärgatav ja mõnikord puudub täiesti. Emane on ka pisut heledam. Tundlad on otsast jämedamad kui algusest, aga see üleminek ei ole järsk. Tundel on ülalt tume ja alt roosa.
Liblikas lendab levila põhjaosas, kus aastas on üks põlvkond, juulis-augustis, aga levila lõunaosas pool aastat aprillist oktoobrini ja seal läheb üks põlvkond teiseks üle nii, et vahet näha polegi. On täheldatud niidu-võiliblikate rännet.
Areng.
Emased munevad munad ühe-kahekaupa toidutaime lehe alaküljele või varrele. Toidutaimedeks on liblikõielised, näiteks hiirehernes, lutsern, nõiahammas ja ristik. Röövikut on täheldatud ka teistel taimedel: võilillel, mailasel ja mesikal. Röövikud tulevad munast välja umbes nädala pärast. Röövik on roheline, 4 kollase pikitriibuga. Keha seljapoolel jookseb neil 2 rida musti täppe. Röövikuid kohtab juunist sügiseni. Röövik on aeglane ja veedab harilikult kogu oma röövikuea ühel taimel. Algul sööb röövik lehti enam-vähem tervenisti ja muudab need rootsudeks, pärastpoole näsib ta lehti ainult servast. Lõpuks nukkub ta sellesama taime varrel.
Liblikas talvitub peamiselt röövikuna kõdus või pinnases, kevadel ronib välja ja lõpetab arengu. Vahel talvituvad nukud.
Justin Gaston

Justin Michael Gaston (sündinud 12. augustil 1988 Pineville'is Louisianas) on USA modell, muusik ja seriaalinäitleja.
Sozopol

Sozopol on linn Bulgaarias Burgasi piirkonnas, Sozopoli valla keskus. Asub Musta mere rannikul.
Roomlased nimetasid linna Apollonia Ponticaks.
Tuntud kuurortlinnana.
Andrei Belõi preemia

Andrei Belõi preemia on sõltumatu kirjandusauhind Venemaal. 
Auhind asutati aastal 1978. Auhind on nimetatud vene kirjaniku Andrei Belõi auks.
Auhinnaks on aineliselt õun, 1 rubla ja pudel viina. 
Auhinna on saanud teiste seas Mihhail Epstein (1991), Mihhail Gasparov (1999), Aleksandr Pjatigorski (2000), Eduard Limonov (2002), Vladimir Toporov (2004), Mihhail Jampolski (2004), Aleksandr Goldstein (2006), Irina Prohhorova (2006), Sergei Zavjalov (2015), Jaan Kaplinski (2018).
John Dillinger

John Herbert Dillinger (22. juuni 1903 Indianapolis – 22. juuli 1934 Chicago) oli pangaröövel, kes tegutses 1930. aastatel USA-s. 
Teda peeti väga ohtlikuks kurjategijaks, kuna ta oli seotud mitme politseiniku surmaga. Ta röövis umbes kaht tosinat panka ja nelja politseijaoskonda. Dillinger põgenes kaks korda vanglast ja teda peeti tänapäeva Robin Hoodiks.
Andrei Belõi

Andrei Belõi (kodanikunimega Boriss Nikolajevitš Bugajev, 26. oktoober (vkj 14. oktoober) 1880 Moskva – 8. jaanuar 1934 Moskva) oli vene kirjanik.
Tema meistriteoseks peetakse sümbolistlikku romaani "Peterburg".
Ta sündis matemaatik Nikolai Bugajevi (1837–1903) peres. Kuni 26. eluaastani elas Belõi Moskva kesklinnas Arbatil ja tema tollases kodus on tänapäeval tema mälestuskorter.
Aastatel 1891–1899 õppis ta Polivanovi gümnaasiumis, kus viimastes klassides hakkas huvituma budismist, okultismist ja kirjandusest. Erilist mõju avaldasid talle Henrik Ibsen, Fjodor Dostojevski ja Friedrich Nietzsche. Noorpõlves püüdis ta kunstilis-müstilisi suundumusi ühendada positivismi ja täppisteadustega. Ta astus Moskva ülikooli matemaatikateaduskonda, aga õppis ka Darwini töid ja keemiat ning töötas selgrootute zooloogia alal. Belõi lõpetas 1903 ülikooli kiitusega.
Aastal 1903 alustas Belõi kirjavahetust Aleksandr Blokiga. 1904 kohtusid nad ka isiklikult. Blok tutvustas talle ka oma abikaasat, Dmitri Mendelejevi tütart Ljubovi, keda Blok väga ei hinnanud, vaid eelistas aega veeta kergemeelsete naistega. Belõi lõi Blokilt naise üle, kuid jäi temaga endistviisi sõbraks. Aastal 1906 avaldas Belõi sellest armastuskolmnurgast poeemi, mis ehmatas Mendelejeva ära ja naine läks oma mehe juurde tagasi. Belõi oli naise kaotamisest masenduses, mõtles isegi enesetapust, aga sõitis siis kaheks aastaks välismaale, kus jätkas luuletamist.
Pärast Venemaale naasmist abiellus Belõi Asja Turgenevaga ning 1911 käisid nad pulmareisil Sitsiilias, Tuneesias, Egiptuses ja Palestiinas.
Aastal 1912 kohtus Belõi Berliinis Rudolf Steineriga ja hakkas tema õpilaseks. Sõja puhkedes 1914 kolis Steiner koos oma õpilastega Šveitsi, kus Steineri õpilased ja järgijad püstitasid oma kätega Goetheanumi.
Aastal 1916 kutsuti Belõi Venemaale sõjaväe tervisekontrolli. Belõi sõitiski, jättes oma naise välismaale maha. Sõjaväkke siiski Belõid ei võetud. Ta kirjutas proosaraamatuid ja lävis tihedalt Proletkulti noorte proletaarsete kirjanikega (Proletkult moodustati alles järgmisel aastal).
Aastal 1917 sõitis Belõi Šveitsi tagasi, kuid vahepeal oli ta Asjale võõraks jäänud. Naine pühendas ennast Steineri organisatsioonile ja teda nimetati antroposoofiliseks nunnaks. Asja oli väljapaistev kunstnik ja eriti graafik, kelle töödega olid illustreeritud paljud antroposoofilised väljaanded.
Belõi naasis Venemaale ja tutvus seal Klavdijaga, kellest sai tema kolmas abikaasa. Klavdija oli abielus ja sai alles 1929 oma mehe juurest ära tulla. Mõni kuu hiljem abiellus ta Belõiga.
Alates aastast 1978 antakse Venemaal välja autoriteetse kirjandusauhinnana Andrei Belõi preemiat.
Udo Umberg

Udo Umberg (27. mai 1921 Tallinn – 11. juuni 1982 Tallinn) oli eesti sisearhitekt ja mööblikunstnik.
Lõpetas 1939. aastal Westholmi gümnaasiumi ning astus 1945. aastal Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, mille lõpetas 1952. Tegutses aastail 1953–1957 vabakutselisena, 1957–1969 oli kunstnik mööblivabrikus Standard ja 1972–1982 sisearhitekt Kaubandusministeeriumi alluvuses.
Oli 1960. aastail sisekujunduse ja tööstusliku mööbli uuendajaid. Osales 1970. aastatel Tallinna raekoja interjööri kavandamises ning Tartu Ülikooli rektori kabineti kujutamises.
Louis Renault

Louis Renault on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Otto Wilhelm von Königsmarck

Krahv Otto Wilhelm von Königsmarck (5. jaanuar 1639 Minden, Vestfaal – 15. september 1688 Modon, Morea, Veneetsia vabariik) oli saksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Otto Wilhelm von Königsmarck õppis kolm aastat Jena ülikoolis. Lühemat aega õppis ta Tübingenis, Strasbourgis, Baselis, Genfis, Blois's ja Angersis.
Otto Wilhelm von Königsmarck oli Rootsi feldmarssal (1676), Pommeri, Rügeni ja Wismari kindralkuberner (1679–1685) ja riiginõunik. Ta juhatas vägesid Stralsundi lahingus 1678.
1655. aastast oli Otto Wilhelm von Königsmarck Haapsalu krahvkonna pandihärra, 1674. aastast krahv Anders Torstensonile kuuluva Raasiku mõisa pandihärra ja 1675. aastast Vormsi saare ja Vormsi Suuremõisa mõisaomanik.
Perekond.
Otto Wilhelm von Königsmarcki vanemad olid 1630. aastast Rootsi kuningriigi teenistuses olnud sõjaväelane, hilisem Västerviki ja Stegeholmi krahv (1651) ning feldmarssal (1655) Hans Christoff von Königsmarck (1600–1663) ja "Krantzlihnist" pärit Maria Agathe von Leesten, kes oli Christopher von Leesteni tütar, Otto Wilhelm oli nende noorim poeg.
Otto Wilhelm von Königsmarck abiellus 9. veebruaril 1682 Karlbergis Catharina Charlotta De la Gardiega (1655–1697), kes oli Magnus Gabriel De la Gardie (1622–1686) ja kuningas Karl X Gustavi õe Maria Eufrosyne (1625–1687) tütar.
Otto Wilhelmi õde Beata Christina von Königsmarck (1637–1724) oli abielus krahv Jakob De la Gardie poja krahv Pontus Fredrik De la Gardiega (1630–1692);
Otto Wilhelmi vend Kurt Christoph von Königsmarck (1634–1673) oli abielus Herman Wrangeli tütre ja Carl Gustaf Wrangeli poolõe, Maria Christine Wrangeliga (1637–1691):
Otto Wilhelm von Königsmarck oli Poola kuninga August II armukese ja Vormsi Suuremõisa pärijanna Maria Aurora von Königsmarcki (1662–1728) isa.
Perroon

 
Perroon on ooteplatvorm raudtee ääres, mille abil saavad inimesed reisirongi minna ja sealt maha tulla. Suuremates raudteejaamades on mitu perrooni.
Maailma pikim perroon on Indias Lääne-Bengalis Kharagpuris: 1072 meetrit. Euroopa pikim perroon on Suurbritannias Folkestone'is: 791 meetrit.
Eesti perroonid.
Eesti raudteejaamades ja -peatustes on kasutusel perroonid kõrgusega 55 cm (Elron) ja 20 cm (GoRail) (rööpapeast kuni platvormini). Eesti kõige pikem perroon on 2-3 perroon Tallinnas, Balti Jaamas. Selle uus ja kasutuses olev osa on 404 meetrit pikk. 
Lühikesed perroonid.
Eestis on lühikesed perroonid 30–35 meetri pikkused ja nendes peatustes saab siseneda ja väljuda vaid C-vaguni kaudu.
Eesti peatused, kus on lühikesed perroonid.
Lääne suunal (Tallinna–Keila–Klooga-Ranna/Paldiski/Riisipere liin)
Tallinn–Keila
Keila–Riisipere
Keila–Paldiski
Lõuna suunal (Tallinna–Rapla–Lelle–Pärnu/Viljandi liin)
Ida suunal (Tallinna–Tapa–Narva/Tartu–Valga/Koidula liin)
Raasiku raudteejaam

Raasiku raudteejaam on raudteejaam Harjumaal Raasiku vallas Raasiku alevikus. 
Raasiku jaam asub Tallinnast 29 km kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Raasikule umbes 28 minutit.
Jaamas peatuvad kõik Elroni idasuunalised elektrirongid liinil Tallinn–Aegviidu, kokku olenevalt päevast 26–22 reisirongi. Piletihinnalt kuulub jaam III tsooni.
Raudteejaamas on renoveeritud kõik rööbasteed ja ehitatud kaks uut täispikka raudteedevahelist perrooni. Jaamas asub kokku 4 rööpapaari ja 13 pööret, lisaks kulgeb jaamast harutee veoalajaama juurde.
Jaamahoone.
Raasiku jaamahoone ehitati aastal 1870 tüüpprojekti järgi sarnaselt Keila ja Paldiski jaamadele, Aegviidu, Kabala, Toila ja muude jaamahoonetega. Jaamahooneid iseloomustab madal viilkatus ning asümmeetriline pikifassaad, mille kõrgem viiluga keskosa jagab maja ühe- ja kahekorruseliseks tiivaks. Ajalooline hoone lammutati 1998. aasta mais. Säilinud on aga mitu abihoonet ja veetorn. 
Ajalugu.
Jaam rajati 1870. aastal Kambi mõisa maadele seoses Paldiski–Tallinna–Narva liini avamisega. Tegemist oli ühega kahest algsest Tallinna ja Tapa vahelisest jaamast. Raudteejaama ümber Kambi mõisa ja Harju-Jaani kihelkonna kiriku vahelisele alale tekkis hiljem Raasiku alevik.
Aastal 1914 rajati Raasikult Jägala puupapivabriku juurde 12 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudtee, mis jäi kasutuseta, kui vabrik aastal 1941 õhiti. Raudteeharu suleti aastal 1944.
1970. aastate alguses alustati idasuunalise raudtee elektrifitseerimist. Seoses sellega rajati Raasikule kontaktvõrk ja tänaseni kasutusel olev veoalajaam. 1974. aastal alustasid läbi Raasiku regulaarset reisiliiklust elektrirongid (esialgu liinil Tallinn-Kehra, hiljem Tallinn-Aegviidu).
1986. aasta mais avati rongiliiklus teisel peateel Lagedi ja Raasiku jaamavahel. Teise tee ehitus oli alanud aasta varem Ülemistelt. 1992. aasta alguseks jõudis teise peatee ehitus Tallinnast kuni Tapani.
Mihhail Gasparov

Mihhail Gasparov (Михаил Леонович Гаспаров, 13. aprill 1935 Moskva – 7. november 2005 Moskva) oli vene klassikaline filoloog, tõlkija, kirjandus- ja värsiteadlane.
Gasparov lõpetas 1957. aastal Moskva Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogina ning kaitses filoloogiadoktori väitekirja 1979. aastal. 1990. aastal sai ta Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1992. aastal akadeemikuks.
Ta oli Tartu-Moskva semiootikakoolkonna liige.
Eesti keeles on ilmunud tema teos "Kapitooliumi emahunt. Rooma enne keisreid" (Postimees 2021).
Mitt Romney

Willard Mitt Romney (sündinud 12. märtsil 1947 Detroitis) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja endine Massachusettsi kuberner aastatel 2003–2007. 
Mitt Romney isa oli autotööstur George Romney, Michigani osariigi kuberner 1963–1969 ja USA elamumajandusminister 1969–1973. Isa kandideeris 1964 ja 1968 USA presidendiks, mõlemal korral ebaõnnestunult.
Romneyde perekond on pärit Inglismaalt. 18. sajandi briti maalikunstnik George Romney on pärit nende perekonnast.
Ameerikasse siirdus perekond 19. sajandil mormoonidena. Perekond ja nende sugulased on mormooni kirikus juhtpositsioonil. Mitt Romney oli ise kiriku piiskop, tema isa George kiriku patriarh. Mittil on vanemad õed Margo ja Jane ning vanem vend Scott, kes on samuti jurist ja vabariiklik poliitik.
Mitt Romney abiellus 1969 oma lapsepõlvekallima Ann Daviesiga. Neil on viis poega: Tag, Matt, Josh, Ben ja Craig. Ann on koduperenaine.
Vietnami sõja ajal ei ühinenud Romney sõjavastaste protestidega, mis olid ülikoolis tollal üldlevinud. Ta ei astunud välja ka mormoonide kombe vastu mitte anda neegritele kõiki koguduseliikme õigusi.
Romney tegutses pärast Harvardi ülikooli lõpetamist Bostoni firma Bain and Co juhina. Tema varandust hinnatakse 500 miljonile dollarile. 
1994 kandideeris Mitt Romney USA Senatisse Massachusettsi osariigist, kuid kaotas napilt Edward Kennedyle.
Mitt Romney oli 2002. aastal Salt Lake City olümpiamängude korralduskomitee esimees.
Ta kandideeris 2008. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel vabariiklaste kandidaadiks. Ta kogus eelvalimistel 148 häält ning kaotas John McCainile (1378 häält) ja Mike Huckabeele (240). Romney võitis 11 osariigis: Alaskal, Colorados, Maine'is, Massachusettsis, Michiganis, Minnesotas, Montanas, Nevadas, Põhja-Dakotas, Utah's ja Wyomingis.
2018. aastal valiti Romney USA senaatoriks Utah' osariigist Vabariikliku partei kandidaadina.
Aleksandr Goldstein

Aleksandr Goldstein (Александр Леонидович Гольдштейн; 15. detsember 1957 Tallinn – 16. juuli 2006 Tel Aviv) oli vene kirjanik ja esseist.
Ta sündis Tallinnas, elas Bakuus ning alates 1990. aastast Tel Avivis.
Ta on Andrei Belõi preemia laureaat (2006, postuumselt).
Aleksei Rõkov

Aleksei Rõkov (vene keeles Алексей Иванович Рыков; 25. veebruar (vkj 13. veebruar) 1881 Kukarka küla, Nolinski maakond, Vjatka kubermang, Venemaa keisririik /teistel andmetel Saratov/ – 15. märts 1938 Kommunarka, Moskva oblast) oli nõukogude riigitegelane, NSV Liidu valitsusjuht 1924–1930.
Teenistuskäik.
27. veebruaril 1937 Aleksei Rõkov vahistati ja hukati 15. märtsil 1938 NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi otsusega, ta rehabiliteeriti 4. veebruaril 1988.
Isiklikku.
Aleksei Rõkov oli abielus dramaturg Mihhail Šatrovi tädi Nina Semjonovna Maršakiga (1884–1938). Enne Rõkovit oli Maršak abielus Kominterni tegelase Ossip Pjatnitskiga, kes samuti 1937 vahistati ja 1938 hukati. Maršak vahistati 1937, kaasaegsete tunnistuste järgi lasti maha 4. märtsil 1938, ametlikel andmetel suri koonduslaagris 1942.
Nende tütar Natalja Perli-Rõkova (sündis 22. augustil 1916) vahistati 1938 ja kuni rehabiliteerimiseni 1956 viibis 18 aastat koonduslaagrites.
Élie Ducommun

Élie Ducommun (19. veebruar 1833 Genf – 7. detsember 1906 Bern) oli Šveitsi rahuaktivist.
Koos Charles Albert Gobat'ga pälvis ta 1902. aastal Nobeli rahuauhinna.
Ducommun sündis kellassepa peres kolmest lapsest noorimana. Vaatamata kõrghariduse puudumisele töötas ta juba 17-aastaselt koduõpetajana, 20-aastaselt keeleõpetajana, siis ajakirjanikuna, 22-aastaselt ajakirja Revue de Genève toimetajana, 1857 Genfi kantoni asekantslerina ja 1862 Genfi kantoni kantslerina.
1865. aastal kolis Ducammon Berni, kus asutas ajakirja Progress. Ta töötas Šveitsi föderaalkantselei tõlgina (1869–1873) ja Jura-Simploni Terasekompanii sekretärina 1873–1891. Tema juhtimisel rajati 1875. aastal Jura–Berni–Luzerni raudtee, mille peasekretär oli Ducommun kuni 1903. aastani, mil Šveitsi valitsus raudtee ära ostis. Just sellel ametikohal töötades teenis Ducommun kapitali, millest hakkas rahastama oma rahualast tegevust.
1867. aastal aitas ta asutada Rahu ja Vabaduse Liigat ("Ligue de la paix et de la liberté"). Organisatsiooni keskus asus Bernis. 1868 avaldas Liiga bülletääni "Euroopa Ühendriigid" ("Les États-Unis d’Europe"). Ducommun keeldus oma ametikoha eest palka vastu võtmast, teatades, et soovib sellel kohal töötada ainuüksi idealismist. Tema organisatsioonilised võimed aitasid tal edu saavutada ja ta jäi organisatsiooni direktoriks kuni surmani.
1891 asutas ta koos Charles Albert Gobat'ga Rahvusvahelise Rahubüroo ("Bureau international de la paix"), esimese valitsusvälise rahvusvahelise rahuorganisatsiooni, mis koordineeris Euroopa patsifistlike organisatsioonide tegevust. Ta valiti selle organisatsiooni juhiks. Tegevuse eest selles organisatsioonis pälviski ta Nobeli rahuauhinna.
1886 avaldas Ducommun luuleraamatu "Viimased naeratused" ("Derniers Sourires").
Zouérat

Zouérat on linn Mauritaanias, Tiris Zemmouri provintsi keskus. Asub riigi põhjaosas.
Linnas on Nouadhibousse viiva raudtee idapoolne ots. Zouérat on rauamaagi hematiidikaevanduste keskus. Linnalähedaste maardlate varuks hinnatakse 200 miljonit tonni hematiiti.
Katsuya Okada

Katsuya Okada (岡田 克也 "Okada Katsuya"; sündinud 14. juulil 1953 Yokkaichis) on Jaapani poliitik. Ta oli 16. septembrist 2009 kuni 17. septembrini 2010 Jaapani välisminister. 13. jaanuarist 26. detsembrini 2012 oli ta Jaapani asepeaminister.
Ta on pärit ühe Jaapani suurema jaeketi AEON Group asutaja Takuya Okada perest ning on hariduselt jurist. Tema vanem vend Motoya Okada on AEON Groupi president ja ühtlasi tegevdirektor. Tal on ka noorem vend ja poolõde.
Katsuya Okada on õppinud Harvardi ülikoolis. Ta lõpetas Tokio ülikooli kraadiga õigusteaduse alal ning asus tööle Jaapani väliskaubandus- ja tööstusministeeriumis.
Ta on alates 1988 Jaapani parlamendi alamkoja liige. Ta valiti sinna Liberaaldemokraatliku Partei esindajana. Seal hakkas ta tööle Takeshita fraktsioonis. Koos fraktsiooni juhtide Tsutomu Hata ja Ichirō Ozawaga astus ta 1993 Jaapani Uuenemise Parteisse. Sellele järgnes hulk eraldumisi ja liitumisi, Okada sai Shinshinto, Päikesepartei ja Minseito liikmeks, kuni 1998. aastal ühines Minseito lõpuks Jaapani Demokraatliku Parteiga.
18. mail 2004 valiti Okada Jaapani Demokraatliku Partei esimeheks. Tema ajal toimusid parlamendi ülemkoja valimised 11. juulil 2004, kus Demokraatlik Partei sai juurde 12 kohta, kuid kaotas selgelt Liberaaldemokraatlikule Parteile. Järgnesid üldvalimised 11. septembril 2005, kus Demokraatlik Partei kaotas 480-kohalises alamkojas 64 kohta ja tema esindus vähenes 177 kohalt 113-le. Demokraatlik Partei jäi parlamendis suuruselt teiseks erakonnaks, kuid Okada astus valimiskaotuse tõttu erakonna juhi kohalt tagasi.
30. augustil 2009 toimusid Jaapanis järgmised üldvalimised, kus Demokraatlikku Parteid saatis tohutu edu. Tema esindus alamkojas suurenes 193 koha võrra 308-le. Partei liider Yukio Hatoyama sai uueks peaministriks ja Okada on seejärel olnud välisminister.
Hõbejodiid

Hõbejodiid on sool, mille valem on AgI.
Hõbejodiid on kollase värvusega fototundlik vees väga raskelt lahustuv kristalliline tahkis. Hõbejodiidi sulamistemperatuur on 558 °C, keemistemperatuur 1506 °C ning tihedus 5675 kg/m³. Hõbejodiidi lahustuvus vees 20 °C juures on 3*10−6 g/l.
Hõbejodiidi ei peeta ohtlikuks aineks.
Hõbejodiidi kasutatakse muu hulgas fotograafias, meditsiinis antiseptikuna ning kunstlike sademete tekitamiseks.
Hõbejodiidil ja jääl on sarnane kristalli kuju. Kui hõbejodiidi pilvedesse pihustada, siis moodustavad tema kristallid kondensatsioonituumad, mille ümber veeaur kondenseerub, ning neist tekivad vihmapiisad või lumekristallid.
Léon Bourgeois

Léon Victor Auguste Bourgeois (21. mai 1851 Pariis – 29. september 1925) oli Prantsusmaa riigimees, poliitik ja diplomaat, keda peetakse üheks rahvusvahelise koostöö ja sotsiaalse vastutuse eestkõnelejaks.
Ta oli lühikest aega Prantsusmaa peaminister (1895–1896) ning mängis olulist rolli Rahvasteliidu (ÜRO eelkäija) loomisel. Oma panuse eest rahvusvahelise rahu ja koostöö edendamisse pälvis ta 1920. aastal Nobeli rahuauhinna.