tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tönnis Johann von Bellingshausen

Tönnis Johann von Bellingshausen (26. juuni (vkj 16. juuni) 1634, Eestimaa Rootsi kuningriik – 30. november (vkj 20. november) 1695 Pada mõis, Eestimaa Rootsi kuningriik) oli Eestimaa päritolu Rootsi sõjaväelane ja rüütelkonnategelane.
Tönnis Johann von Bellingshausen sündis Pilkuse mõisniku Hermann von Bellingshauseni ja Pada mõisa pärija Margarethe von Löwenwolde pojana.
Bellingshausen teenis Rootsi armees, kus sai ooberstleitnandi auastme. 
1690–1691 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.
Talle kuulus Pada mõis.
Tönnis Johann von Bellingshausen maeti Tallinna toomkirikusse.
Perekond.
Tönnis Johann von Bellingshausen abiellus Dorothea von Engdesiga. Abielust sündisid:
Valemivihik

Valemivihik on vihik, mille sisekaantele ja mõnedele sisulehtedele on trükitud õppeaine valemid ja reeglid.
Valemivihikuid toodab Realister OÜ, mis on välja kasvanud õpilasfirmast 4Poega.
Vihikute tootmine.
4Poega.
Õpilasfirma 4Poega asutasid neli noormeest: Sten Saar, Erki Lipre, Reino Pent ja Mihkel Härm. Nad olid 11. klassi õpilased Tallinna 21. Koolis, kus õppisid majandust valikainena. Pärast õpilasfirmasid koordineeriva Junior Achievementi Arengufondiga tutvumist otsustati endid ettevõtluses proovile panna ning asutati 2003. aastal õpilasfirma 4Poega.
Firma läbilöögitooteks said A4-formaadis ja spiraalköites kaustikud, mille sisekaantele olid trükitud matemaatika ja füüsika valemid. See idee käidi välja kahenädalase ajurünnaku tulemusena, milles otsiti uusi tooteid koolinoortele. Kõigepealt tuldi välja vihikute valmistamise mõttega ning lisandus idee lisada õppeainete valemid.
Toode osutus populaarseks ning sellele tõid kinnitust õpilasfirmade laadad ning reklaami- ja müügipäevad koolides. Tööd kroonis edu konkursil Parim Õpilasfirma 2004, kus saavutati teine koht.
Realister OÜ.
Juunis 2004 loodi OÜ Realister, mis jätkas valemivihikute tootmist. Juunis 2006 asutati Lätis firma Realister SIA, mis toodab valemivihikuid ka Läti turule. Seal toodeti ja müüdi esimesel aastal 18 000 kaustikut. Ettevõte laienes ka Soome ning plaaniti laienemist Leetu ja teistesse lähiriikidesse.
2007/2008 õppeaastaks tõi Realister OÜ turule seitsme aine valemivihikud: füüsika, matemaatika, keemia, eesti keel, inglise keel, saksa keel ja vene keel. Lisaks vihikutes leiduvatele valemitele on sisse toodud ka mängud, trikid/nipid ja pabertaskud. 2008/2009. õppeaastal lisandusid bioloogia, ajaloo ja geograafia ning 2009/2010. õppeaastal muusika ja kirjanduse valemivihikud.
2017. aastal on saada 12 õppeaine B5-vihikut, 5 A4-vihikut ja neli vihikut algklassidele.
Guangdongi Raadio

Guangdongi Raadio (广东电台; "Guăngdōng Diàntái") on raadiojaam Hiinas Guangdongis, mis levitab saateid sagedusel 91,3 MHz.
Toomas Neuman

Toomas Neuman (sündinud 22. aprillil 1953 Raplas) on eesti rakubioloog. Uurinud inimese neuraalsete tüvirakkude loomust ja nende kasutamist kliinilises meditsiinis. Tegeleb transkriptsiooni proteoomikaga ja süsteemibioloogiaga.
Keskhariduse omandas Tallinna 4. Keskkoolis. 1976 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.
Doktoritöö kaitses 1983. aastal Moskva Arengubioloogia Instituudis. Selle teemaks oli "Tsükliliste nukleotiidide roll morfogeneetiliste potentsiaalide realiseerumisel kanade varases embrüogeneesis".
Alates 2005. aastast oli Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia õppetooli erakorraline dotsent. Hiljem asus täiskohaga töötama juhtivteadurina Protobios OÜs.
Samniidid

Samniidid olid umbri-oski rühma kuuluvad itali hõimud, kes elasid Apenniini poolsaare kesk- ja lõunaosa mägialadel. Samnium alistati roomlaste poolt III sajandil e.m.a. Aastal 88. e.m.a. said samniidid nagu kõik itaalikud Rooma kodanikuõigused.
Tatarstan

Tatarstani Vabariik on Venemaa 1. järgu haldusüksus (vabariik) Volga föderaalringkonnas.
Loodus.
Tähtsamad jõed on Volga, Kama, Vjatka ja Belaja.
Rahvastik.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas vabariigis 3 779 265 inimest, kellest 2 000 116 (52,9%) olid tatarlased, 1 492 602 (39,5%) venelased, 126 532 (3,4%) tšuvašid, 24207 (0,6%) udmurdid, 24 016 (0,6%) ukrainlased, 23 702 (0,6%) mordvalased ja 18 787 (0,5%) marid. Eestlasi oli 127.
Religioon.
Tähtsamad usuvoolud on sunniitlik ja šiiitlik islam, sufism ja õigeusk.
Tatarstani muslimite ametliku organisatsiooni esimees on mufti Kämil Samigullin.
Haldusjaotus.
Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid (43) ja vabariikliku alluvusega linnad (14):
Majandus.
Tatarstani tähtsamad tööstusharud on naftatööstus, keemiatööstus ja masinatööstus. Vabariigis asuvad suured nafta- ja maagaasimaardlad.
Nepeani saar

Nepean on asustamata saar Vaikses ookeanis Norfolki saare lähedal. 
Pindala umbes 100 hektarit. Saar on madal, kõrgus kuni 30 meetrit.
Yumbilla

Yumbilla on kõrguselt kolmas juga maailmas. Juga asub Peruus Amazonase piirkonnas Bongará provintsis Cuispese ringkonnas.
Juga avastati 2007. aasta juunis. Joa kõrgus on 895,4 meetrit ning see koosneb neljast voolust.
Artturi Heikki Virkkunen

Artturi Heikki Virkkunen (19. oktoober 1864 Karunki – 17. november 1924 Espoo) oli moodsa Turu ülikooli esimene rektor ja Soome ajaloo professor.
Doktoriväitekiri valmis tal 1896. aastal läänemeresoome rahvaste ajaloost nende iseseisvusajal kuni 12. sajandi lõpuni. Töö mõjutas tugevalt eesti rahva ajaloo uurimist. Ta viibis kirjutamise ajal 1890. aastate algul Tartus ja kasutas ülikooli ning Õpetatud Eesti Seltsi raamatukogusid, puutus kokku nimekate tollaste eesti teadlastega nagu arheoloog Richard Hausmann ja keeleteadlane Leo Meyer.
Soomustransportöör

Soomustransportöör ("Armored Personnel Carrier" – APC) ehk sotra on kergelt soomustatud, ratastel või roomikul liikuv, isikkoosseisu transpordiks või relvasüsteemi kandmiseks valmistatud universaalkerega ja maastikuläbimisvõimega soomuk. 
Iseloomustus.
Soomustransportööri põhiülesandeks on kaitsta veetavat allüksust (dessant) või relvasüsteemi meeskonda kuulide ning mürsu- ja miinikildude eest, tagades ühtlasi veetava allüksuse/süsteemi mobiilsuse. Neid kasutatakse põhiliselt järgmistel eesmärkidel (modifikatsioonidena):
Enamik soomustransportööre on amfiibsed ja kergelt relvastatud. Relvaks on tavaliselt kuulipilduja või automaatkahur. Vahetus lahingutegevuses kasutatakse soomustransportööre nende nõrga soomuskaitse tõttu harva ja jalastunud lahinguallüksuse kaitse all. Rünnakul või kaitselahingus kasutatakse soomustransportööri pardarelvastust võimalusel tuletoetuseks eemalt sobivalt tulepositsioonilt.
Ajalugu.
Soomustransportöörid võeti kasutusele enne II maailmasõda uue soomusvägede taktika väljatöötamise käigus. Uus taktikaline lähenemine nägi ette soomusvägede kontsentreeritud ja kaugele vaenlase positsioonide sügavusse ulatuvaid lööke. Soomusvägede pealetungi toetamiseks oli ühtlasi vajalik kaasata manöövrisse jalaväelasi, kes saaksid pidada tankidega sammu. Kuna tavalised veoautod ei taganud jalaväelasele piisavat kaitset ega olnud piisava maastikuläbivusega ning selleaegsed soomusautod ei mahutanud kuigi suurt meeskonda, töötati välja spetsiaalsed jalaväejao soomussõidukid. Maastikuläbivuse suurendamiseks tehti need algul põhiliselt poolroomikveermikega. Sõja käigus tõestasid taolised jao soomusmasinad end igati, eriti aga suuremastaapsetel pealetungioperatsioonidel.
Pärast sõda jätkati soomustransportööride arendamist sõjakogemusi arvesse võttes. 1950.–1960. aastail töötati soomustransportööride eeskujul välja raskemini relvastatud ja roomikutel liikuvad jalaväe lahingumasinad, mis vastasid paremini kaasaegses lahingutegevuses osalemise nõetele. Soomustransportöörid arendati aga peamiselt 4- või 3-teljelisteks spetsiaalkerega ratassoomusveokiteks, mille põhiülesandeks ei olnud enam koos veetava allüksusega otsesesse lahingusse astuda. Selle asemel pandi rõhku roomiktehnikast paremale mobiilsusele, ökonoomsusele, lihtsusele ja väiksemale kaalule.
Esimesi tänapäevaseid soomustransportööre oli Nõukogude Liidus valmistatud BTR-60. USA konstruktorid roomikutest rataste vastu siiski ei loobunud, vaid tegid oma peamise esimese sõjajärgse soomustransportööri M113 roomikmasinana. Üks esimesi sõjajärgses Euroopas valmistatud tänapäevase ehitusega soomustransportööre oli Saksamaa Liitvabariigis toodetud TPz Fuchs.
Risoom

Risoom on taimede harunev või harunemata, horisontaalse, vertikaalse või tõusva suunaga, mitmeaastane, maa-alune võsu. 
Risoomi ülesanneteks on varuainete säilitamine, taime levik ning vegetatiivne paljunemine.
Varuained kogunevad risoomi varreosasse. Taim levib risoomil asuvatest pungadest arenevate harude kaudu ja paljuneb pungadest arenevate maapealsete võsude ehk rametidega. Pungad võivad paikneda risoomil nii kogu ulatuses kui ka vaid sõlmekohtades. 
Risoomi kui varre muudendit eristab juurest see, et risoomil esineb taandarenenud soomusekujulisi lehti ja tipus on pung, juure tipus on juurekübar. Küll võib risoomil tekkida lisajuuri. Lisajuured võivad kinnituda risoomile kogu risoomi ulatuses (aediiris) või sõlmekohtades (orashein). 
Risoom on 
Tavaliselt risoom vanemas osas sureb ja kõduneb, nooremas osas kasvab ja haruneb. Seega võib üksik risoom elada väga kaua, näiteks paljudel rohttaimedel kümneid või koguni sadu aastaid. 
Ühest seemnest kasvanud risoom moodustab klooni ehk geneti. Elusa risoomiosa kaudu ühenduses olevate võsude kogum on kännis.
Nosferatu

"Nosferatu" (originaalpealkirjaga "Nosferatu, eine Symphonie des Grauens") on 1922. aasta Saksamaa õudustummfilm.
Omajagu stseene filmiti Orava linnuses toonases Tšehhoslovakkias.
Hradčany

Hradčany on Praha linnaosa, mis ümbritseb Tšehhi kuningate residentsiks olnud Praha linnust.
Hradčany asub Vltava vasakul kaldal. Hradčanys asuvad Loreto väljak, mitu kirikut, muuseumi ja kunstigaleriid.
Praha lossi hakati rajama 9. sajandil. See on 570 meetrit pikk ja 130 meetrit lai. Väidetavalt on see maailma suurim loss.
Hradčany pindala on 1,51 km². 1. märtsi 2001 seisuga oli seal 212 maja, kus elas kokku 2313 inimest.
Hradčany oli eraldi omavalitsusüksus kuni aastani 1784, mil kõik neli Praha asumit kuulutati ühtseks linnaks. Ülejäänud kolm asumit olid Malá Strana, Staré Město ja Nové Město. Omavalitsuse sai aastal 1320 lossikrahvi Hynek Berka von Dubá ajal ning ta oli vanuselt kolmas omavalitsus Staré Město ja Malá Strana järel. 1598 andis Rudolf II talle kuningliku linna õigused.
Hradčanys on olnud kolm suurt tulekahju: aastatel 1420, 1541 ja 1742. Taastamistöödel on muudetud majade ehitusstiili ja tänapäeval on Hradčanys valdavad barokkstiilis ehitised.
Hradčanys Černíni palees asub tänapäeval Tšehhi välisministeerium.
Wolfram von Eschenbach

Wolfram von Eschenbach (u 1170 – u 1220) oli saksa rüütel ja luuletaja, keda peetakse oma aja suurimaks eepiliseks luuletajaks. Minnesingerina kirjutas ta ka lüürilist luulet. 
Tema elust on vähe teada. Ajalooürikutes pole teda mainitud, ainsad vihjed leiduvad tema teostes. Ta kirjutas idafrangi murdes ja on maininud fraasi "wir Beier" ('meie, baierlased'). Selle ja veel mitme vihje järgi peetakse tema sünnikohaks Baieri idaosas Ansbachi lähedal asuvat Wolframs-Eschenbachi linna.
Von Eschenbachi peateos on eepos "Parzival", mis tugineb Chrétien de Troyes' värssjutustusele "Li Contes del Graal".
Bilawal Bhutto Zardari

Bilawal Bhutto Zardari (urdu keeles بلاول بھٹو زرداری; sündinud 21. septembril 1988) on Pakistani poliitik. Alates 30. detsembrist 2007 on ta üks kahest Pakistani Rahvapartei esimehest.
Alates 27. aprillist 2022 on ta Pakistani välisminister.
Päritolu.
Bilawal Bhutto Zardari pärineb poliitikute suguvõsast. Tema vanaisa Zulfikar Ali Bhutto oli aastatel 1971–1973 Pakistani president ja seejärel aastani 1977 Pakistani peaminister. 1979. aastal hukati ta sõjaväelise valitsuse korraldatud kohtuprotsessi tulemusel, kus ta mõisteti süüdi poliitilise oponendi mõrva korraldamises. 
Bilawali ema Benazir Bhutto oli samuti kahel korral Pakistani peaminister (1988–1990 ja 1993–1996) ning alates 1983. aastast Pakistani Rahvapartei esimees. Ta mõrvati 27. detsembril 2007. 
Poliitikas on tegev ka Bilawali isa Asif Ali Zardari, kes valiti 6. septembril 2008 Pakistani presidendiks.
Ta on Asifi ja Benaziri ainus poeg; lisaks temale sündis nende abielust veel kaks tütart. Usutunnistuselt on kogu nende perekond šiiidid.
Elulugu.
Põhi- ja keskhariduse omandas ta Araabia Ühendemiraatides Dubai Rashidi poisslaste koolis. Koolis oli ta õpilaskogu esimeheks. 
Ta on tuntud mitmekülgse sportlasena. Bilawal on tegelenud põhjalikult taekwondoga, milles on omandanud musta vöö. Lisaks mängib ta kriketit, ratsutab ja tegeleb laskmisega.
Keskkooli lõpetamise järel sooritas Bilawal Zardari edukalt sisseastumiseksamid Oxfordi Ülikooli, kus olid õppinud ka tema ema ja vanaisa. Alates 2006. aastast õpib ta Oxfordi Ülikooli Christ Churchi kolledžis ajalugu ja politoloogiat.
30. detsembril 2007 valis Pakistani Rahvapartei Bilawali tema mõrvatud ema asemel erakonna uueks esimeheks. Partei teiseks esimeheks valiti tema isa Asif Ali Zardari, kes jääb kuni oma poja ülikooliõpingute lõpuni partei tegelikuks juhiks.
Kui varem kasutas ta ainult oma isa perekonnanime Zardari, siis nüüd lisas ta sellele ka ema perekonnanime Bhutto.
In Our Reach

In Our Reach on meloodilise "hardcore"'i ja "skatepungi" mõjutustega Eesti ansambel, mis loodi 2005. aasta kevadel Pärnus. 
Bändi lüürika on tugevalt sotsiaalkriitilise sõnumiga ja vasakpoolselt meelestatud. 2008. aasta alguses läks bänd (ajutiselt) lahku.
In Our Reach on mänginud nii sise- kui ka välikontsertidel peaaegu kõikides Eesti linnades, kus hoolitakse alternatiivkultuurist. In Our Reach on osalenud mitmel noortebändide konkursil ning võitnud kolmanda koha 2006. aasta protestilaulude konkursil.
Lauseliige

Lauseliige on lause moodustaja süntaktiline funktsioon lauses. 
Lauseliikmed jagunevad kaheks:
Lauseliikme määratlemisel lähtutakse moodustaja sõnaliigist,grammatilise seose tüübist ning moodustaja konkreetsest grammatilisest vormist. 
Praktikas osutub ainult grammatilistest tunnustest lähtumine siiski natuke keeruliseks, sest üks või teine tunnus võib mingite asjaolude tõttu puududa, näiteks öeldisverb võib mitte ühilduda alusega lihtsalt sellepärast, et ta on kaudses kõneviisis, nt "Poisid lugevat". Seetõttu võetakse enamasti appi ka sisuline tunnus. See on võimalik sellepärast, et tüüpjuhtudel on olemas vastavus süntaktilise ja semantilise funktsiooni vahel. 
Lause pealiikmed.
Alus ja öeldis on predikatsiooniseoses.
Muanda

Muanda on linn Kongo DV-s Kesk-Kongo provintsis. Asub Atlandi ookeani kaldal Kongo jõe suudmes.
Linnast 8 km loode pool asub Banana sadam.
Linna haldusala hõlmab 4265 km², seal elab 74 400 inimest (2004).
Hallvaal

Hallvaal ("Eschrichtius robustus") on hallvaallaste sugukonda kuuluv vaalaline.
Hallvaalad elavad Vaikse ookeani põhjaosas ja Tšuktši meres. On kaks suurt hallvaala populatsiooni, millest üks elab Ameerika ranniku lähedal ja teine Aasia ranniku lähedal. Kunagi oli ka kolmas populatsioon Atlandi ookeani põhjaosas, kuid see hävis 17. sajandil vaalapüügi tõttu.
Hallvaalade keha on pruunikashall ning sel leidub parasiitide tekitatud arme. 
Hallvaal võib kasvada 16 meetri pikkuseks ja kaaluda kuni 36 tonni. Eluiga küündib 50–60 aastani.
Hallvaal toitub valdavalt bentose vähkidest.
Hallvaalade ainsad looduslikud vaenlased on mõõkvaalad.
Tänu vaalapüügikeelule on Ameerika populatsioon kasvanud ligi 30 000 isendini, samas kui Aasia populatsioonis on hinnanguliselt 100 isendit.
Lambert Mende Omalanga

Lambert Mende Omalanga (sündinud 1952) on Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik, Kongo Demokraatliku Vabariigi sideminister Antoine Gizenga valitsuses alates veebruarist 2007.
Varem on ta olnud senati liige, asepeaminister ja transpordiminister.
Ta on erakonna Convention des Congolais Unis (CCU) rahvuslik president.
Taktikaline veoauto

Taktikaline veoauto on hea maastikuläbivusega veoauto, mis on valmistatud või kohandatud militaarülesannete täitmiseks.
Kirjeldus.
Taktikalised veoautod peavad suutma järgneda maastikul ratas- ja ka roomiklahingutehnikale, samuti läbida madalaid (reeglina kuni 1,2 m sügavusi) veekogusid. Suhteliselt pehme vedrustus suurendab maastikuläbivust, kuid vähendab osaliselt kandevõimet. Enamikul tänapäeva taktikalistest veoautodest on vints, kõik teljed on vedavad ja vähemalt ühel teljel on diferentsiaali lukk. Taktikalisi veoautosid rühmitatakse ümardatud kandevõime järgi, näiteks 5300 kg kandevõimega veokit nimetatakse viietonniseks taktikaliseks veoautoks.
Paljud tänapäeva taktikalised veoautod on kriisipiirkondadesse saadetuna kaitstuse suurendamiseks tugevdatud soomusplaatidega ning neid nimetatakse soomustatud autodeks.
Ülesanded.
Taktikalised veoautod täidavad peamiselt lahinguteenindustoetuse või üldisi logistilisi ülesandeid lahingupiirkondade vahetus läheduses. Neid kasutatakse ka jalaväeüksuste transportimiseks, relvasüsteemide vedukitena ja kandemasinatena.
Jean-Baptiste Tati Loutard

Jean-Baptiste Tati Loutard (15. detsember 1938 – 4. juuli 2009) oli Kongo Vabariigi kirjanik ja poliitik.
Aastatel 1961–1966 õppis ta Prantsusmaal Bordeaux's prantsuse keelt ja kirjandust. Kongosse tagasi tulnuna õpetas ta kirjandust Brazzaville'i ülikoolis. 
1975. aastast on ta tegev poliitikas. Ta on olnud Kongo kõrghariduse minister ning kultuuri, kunsti- ja turismiminister. 1997. aastast kuni surmani oli ta Kongo süsivesinike minister.
Ta kirjutas prantsuse keeles. Esimesed luulekogud "Poèmes de la Mer" ja "Les Racines congolaises" ilmusid aastal 1968.
Salomon Banamuhere Baliene

Salomon Banamuhere Baliene on Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik, Kongo Demokraatliku Vabariigi energiaminister alates 18. novembrist 2005.
Kuulub Joseph Kabila erakonda Rahva Partei Ülesehituse ja Demokraatia Eest (PPRD).
Darius Kasparaitis

Darius Kasparaitis (sündinud 16. oktoobril 1972 Elektrėnais) on leedu päritolu endine jäähokimängija. Tal on Venemaa ja USA kodakondsus ning ta kuulus Venemaa jäähokikoondisse. Kasparaitis oli agressiivse füüsilise mängustiili poolest tuntud kaitsemängija. 
Tal on kuldmedal 1992. aasta taliolümpiamängudelt (SRÜ jäähokikoondises), hõbemedal 1998. aasta taliolümpiamängudelt (Venemaa) ja pronksmedal 2002. aasta olümpiamängudelt. 
14-aastaselt siirdus Kasparaitis Venemaale, et treenida Aleksei Nikiforovi käe all. Aastast 1988 mängis ta Moskva Dinamos ning tuli selle koosseisus 1992 liiga meistriks. Alates 1992. aastast mängis ta NHL-is (klubides New York Islanders, Pittsburgh Penguins, Colorado Avalanche ja New York Rangers. NHL mängijate streigi ajal 2004–2005 mängis ta Kaasani meeskonnas AK Bars. Karjääri lõpetas ta 2009. aastal Venemaa klubis SKA Sankt-Peterburg. 
Filmiosa.
Ta mängis episoodilist rolli filmis "Vend 2". Ta etendas Pittsburgh Penguinsi vormis hokimängijat, kes kutsub Mitjat treeningut jätkama. 
Isiklikku.
Ta on 180 cm pikk ja kaalub 97 kg.
Esimesest abielust Irinaga (sündinud 1965 Venemaal) on tal tütar Elizabeth. Tema teine abikaasa oli Rootsi fotomodell ja kinnisvaraagent Ingela, abielu lahutati 2006. 
Praeguse elukaaslasega on tal kaksikud tütred. 
Tema hüüdnimi on Kaspar.
Vihmauss

Vihmauss ("Lumbricus") on väheharjasusside perekond vihmauslaste sugukonnast. Perekonnas on umbes 700 liiki, Eestis on esindatud 3.
Vihmauss tajub valgust kogu keha pinnaga. 
Vihmaussidel on suletud vereringe. Veresoontes ringlev punane veri annab neile roosaka värvuse.
Vihmaussid tulevad maapinnale ainult öösiti, päeval pärast vihmasadu.
Vihmaussid toituvad peamiselt lagunevatest taimeosadest olles lagundajatena tähtis osa bioloogilises aineringes.
Nad on hermafrodiitsed, nende järglased arenevad limaainest kookonis.
Vihmaussid mängivad tähtsat rolli mullaviljakuse säilitamisel.
Vihmauss surub edasiliikumisel oma esiosa nagu kiilu mullaosakeste vahele. Seejärel tekib tema kehas lihaste kokkutõmbe tõttu laiem koht ning vihmauss tõmbab tagumise kehapoole järele. Nii oma liikumisega teeb vihmauss mulda käike segades ja kobestades mulda.
Vihmauss veab maapinnalt oma käikudesse kuivanud ja poolkõdunenud taimelehti ning rohukõrsi. Need on talle toiduks. 
Nad on pimedad.
Liigid.
Eestis leidub neist harilikku vihmaussi, punast vihmaussi ja tumedat vihmaussi.
Introduktsioon

Introduktsioon (ladina sõnast "introductio" 'sisseviimine, sissetoomine, juurdetoomine') on mitmetähenduslik sõna:
Harilik vihmauss

Harilik vihmauss ("Lumbricus terrestris") on Euroopa suurim vihmauss, kelle algne levila oli Euroopa. Nüüdseks on ta inimese introduktsiooni teel saanud kosmopoliitseks liigiks. Mõnes maakera osas peetakse teda kahjulikuks võõrliigiks, kuna ta on välja tõrjunud kohalikud vihmaussiliigid.
Täiskasvanud isendid võivad kasvada 20–25 cm pikkuseks, erandjuhul ka kuni 30 cm.
Nad tegutsevad kuni 3 meetri sügavuses pinnases (huumusekihis), harva kuni 6 m. 
Harilikul vihmaussil on tähtis roll mulla vee- ja gaasirežiimi moodustamisel ja tasakaalustamisel.
Jaapani hiidkrabi

Jaapani hiidkrabi ("Macrocheira kaempferi") on suurimate isenditega lülijalgseliik tänapäeval. 
Tema jalgade siruulatus võib küündida üle 4 meetri, keha kõrgus on kuni 37 cm ja kaal umbes 20 kg. Hiidkrabi elab Jaapani lähedal Vaikse ookeani põhjas, umbes 300–400 meetri sügavusel. Hiidkrabi toiduks on surnud loomad ja vähid. Tema elueaks arvatakse kuni 100 aastat.
Kuna tegemist on üsna iidse krabiliigiga, peetakse teda elavaks fossiiliks. Praegu on ta hiidkrabi perekonna ("Macrocheira") ainus liik, kuid mitmed kinnitamata uurimused väidavad ka teiste fossiilide (liikide) olemasolu.
Rahvusvaheline kartuliaasta

Rahvusvaheline kartuliaasta oli 2008. aasta, mis oli ÜRO poolt kuulutatud kartuli kui peamise toidukultuuri auks. Kartul mängib suurt rolli paljude rahvaste toitumises ja tulevikuski võib aidata näljahäda vastu võidelda. 
Aasta programmis olid näitused, õppeprogrammid, filmid, kirjutised jms.
Häbe

 
Häbe ("vulva", "pudendum femininum") on naise või tüdruku välissuguelundid. 
Häbe koosneb häbemekingust, suurtest häbememokkadest, väikestest häbememokkadest ja kõdistist. Häbemekingul ja suurtel häbememokkadel kasvavad alates puberteedist häbemekarvad. 
Anatoomia.
Häbet piiritlevad rasvpadjanditega häbemekink ja suured häbememokad. Viimaste vahel on väikesed häbememokad, mis ümbritsevad tupeesikut, kuhu suubuvad kusitiava ja tupp. 
Väikeste häbememokkade alumises kolmandikus on Bartholini näärmed, mis tupeesikut niisutavad. 
Et häbememokad asetsevad üksteise vastas ja kohal, siis on tupeesikust tavaasendis (laiali ajamata asendis) näha ainult kitsas pilu ja väikeseid häbememokkasid. 
Häbememokkade vahele kogunevad surnud rakud ja rasv, mis vähese pesemise (ebapiisava intiimhügieeni) puhul moodustavad koos uriinijääkidega smeegma. 
Väikeste häbememokkade vahel on kõdisti, väike silindrikujuline korgaskehaga elund, millel on palju närvilõpmeid ning mis on puuteärrituse suhtes väga tundlik. Kõdisti vastab mehe sugutile. Kõdisti otsa ümbritseb "praeputium clitoridis". 
Häbeme ja päraku piirkonna vahel on lahkliha. 
Areng.
Puberteedieas toimuvad naissuguhormoonide toimel häbemes muutused. Nahavärv muutub ning häbeme osad muutuvad suuremaks ja selgepiirilisemaks. Häbe kattub häbemekarvadega.
Individuaalsed eripärad.
Häbeme ehituses esineb palju individuaalseid eripärasid, nii et selle välimus võib anatoomiaõpikutes kujutatust erineda. Näiteks võib kõdisti olla osaliselt nähtav või täiesti kaetud, samuti võivad väikesed häbememokad olla suurtest suuremad või lihtsalt ulatuda suurte häbememokkade vahelt välja. Naiste häbemed erinevad omavahel umbes sama palju nagu näod. Ainult väikesel osal naistest langeb häbeme ehitus joonistega kokku, sest joonised on sümmeetrilised ning esindavad illustraatori ideaalnägemust. 
Mõned naised lasevad teha plastilisi operatsioone, et väikeste häbememokkade kuju muuta (väikeste häbememokkade plastika). 
Haigused.
Esineb vulvodüünia, mille puhul häbeme pind on valulik või kipitab.
Häbemekink

Häbemekink (naiste puhul ka veenusekink; ladina keeles "mons pubis", "mons veneris") on paljudel imetajatel väline emassuguelund. Häbemekink on nahast, sidekoest ning rasvkoest koosnev väike kõrgend (padjand) naise häbemeliiduse eesosa peal, mis moodustub häbememokkade liitumiskohas. 
Mõnikord räägitakse ka mehe, samuti loomade häbemekingust. Meestel ei ole häbemekink tavaliselt nii selgepiiriline kui naistel. Häbemekingu suurus oleneb keharasva üldisest tasemest. Tavaliselt on häbemekingu paksus 2...3 cm.
Inimesel.
Areng ja kirjeldus.
Häbemekingu rasvkude on tundlik östrogeeni suhtes, mistõttu häbemekink muutub selgepiiriliseks puberteedi alguses. Häbemekarvad ilmuvad häbemekingu välispinnale puberteedi alguses ning saavutavad maksimaalse ulatuse noorukieas. Häbemekingu tõttu eemalduvad suured häbememokad häbemeluust ning võtavad seisval naisel horisontaalse asendi. Kõhnadel inimestel tundub häbe olevat eespool, tüsedatel tagapool.
Inimese häbemekink on täiskasvanuil looduslikult kas osaliselt või täielikult kaetud kubemekarvadega. Karvad asetsevad täiskasvanud naisel tavaliselt kolmnurgana, mille tipp on suurte häbememokkade kohal ja alus alakõhu piiril. Naise kubemekarvad (häbemekarvad) on mehe omadest lühemad ja enamasti krussis. Samuti on häbemekingul rasu- ja higinäärmed.
Naise häbemekink on osa häbemest ning läheb all üle suurteks häbememokkadeks. Ta on allapoole pööratud kolmnurga kujuline.
Pärast menopausi või kastreerimist naise häbemekarvad hõrenevad ning sirgenevad.
Funktsioon.
Häbemekingu funktsiooniks peetakse suguühtel tekkiva põrutuse amortiseerimist häbemeluu kaitseks.
Patoloogia.
Häbemepiirkonna ja vaagna kiiritusravi võib põhjustada häbemekingu ödeemi.
Intiimpiirkonna disain.
Häbemekarvade eemaldamine.
Osale naistest tekitavad häbemekarvad ebamugavustunnet ning need kas raseeritakse või depileeritakse. Mõnikord antakse neile intiimpiirkonna raseerimise käigus ka kindel kuju (bikiinidisain) ja või värvus. Karvade puudumist peetakse sageli ka "cunnilingus"'e puhul meeldivamaks. Teised on oma häbemekarvade ja nende kujuga rahul; sageli on nad nende üle uhked, pidades neid naiselikkuse sümboliks. Eemaldatud häbemekarvade puhul on häbemekink tundlikum aga ka vastuvõtlikum mitmetele patogeenidele (naha mikrovigastused).
Enne suuremaid günekoloogilist operatiivset ravi eemaldatakse häbemekarvad ka häbemekingult. Varem tehti seda ka enne muid alakeha piirkonnas teostatavaid operatsioone ning enne sünnitust.
Augustamine.
Häbemekingule tehtavad "piercing"'ud on Christina ja Nefertiti.
Seksuaalsus.
Häbemekink on erogeenne tsoon. Selle nahal on palju närvilõpmeid. Naine võib nautida häbemekingu hellitamist ning sellel kasvavate karvade silitamist ja õrna puudutamist. Mõned naised võivad saada orgasmi häbemekingu masseerimisest või selle surumisest vastu kõva pinda masturbeerimisel. Põhjuseks on ka asjaolu, et kõdisti asetseb vastu häbemekingu alumist otsa. 
Kunst.
Vanasti oli karvadega kaetud häbemekingu kujutamine maalidel sotsiaalne tabu.
Kairouan

Kairouan on islami püha linn Tuneesias, Kairouani kubernerkonna halduskeskus.
Oma vanalinna, turgude, mošeede ning teiste sakraalehitistega on Kairouan alates 1988 UNESCO maailmapärandi nimistus.
Linna asutasid araablased 670. aastal. Aghlabiidide dünastia valitsusajal sai linnast Magribi halduskeskus.
Kairouan on nimetatud Põhja-Aafrika Mekaks.
Täismoone

Täismoone (ka holometaboolia) on teatud putukate arengutsükkel, mis koosneb neljast staadiumist: muna - vastne – nukk – valmik. Vaegmoondest erineb täismoone selle tõttu, et vaegmoondes puudub nukustaadium. 
Süstemaatikas käsitletakse täismoondega putukaid ülemseltsis "Endopterygota", kuhu kuuluvad näiteks liblikalised, kahetiivalised, mardikalised.
Surnud 2008

Sellel leheküljel on loetletud 2008. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Vaata ka.
[[Kategooria:2008]]
Trohhofoor

Trohhofoor ehk trohhosfäär ehk pärgvastne on mõnede meres elavate loomarühmade vastne, mis on varustatud paljude ripsmetega. 
Ripsmete abil on trohhofoor võimeline kiiresti liikuma ja tekitama veekeerise, mis aitab neil kontrollida oma liikumissuunda ning püüda toitu. 
Trohhofoor esineb kummarloomadel, limustel, rõngussidel, kida- ja konuvaklatel. Kõik need rühmad kuuluvad ülemhõimkonda "Lophotrochozoa". Usutakse, et trohhofoor esines nende rühmade esivanema elutsüklis. 
Enamasti on trohhofoorid planktonitoidulised.
Kombitsakaare

Kombitsakaare ehk lofofoor ehk käsihaarmed ehk kombitspärjakandja on omapärane toitumisorgan, mis esineb kolmel selgrootute loomade rühmal: käsijalgsed, sammalloomad ja pärgussid. Kõik lofofooriga organismid elavad vees. 
Lofofoor kujutab endast ripsmeliste kombitsatega ringi, mis ümbritseb suud, tavaliselt on see küll hobuserauakujuline või kaarjas. 
Lofofooridega organisme on traditsiooniliselt peetud monofüleetiliseks rühmaks, kuid praegused uuringud kinnitavad, et need rühmad on seotud ka limuste ja rõngusside hõimkondadega, mis üheskoos moodustavad ülemhõimkonna "Lophotrochozoa".
Lindanisa (ring)

Lindanisa oli eestlastest õpilaste põrandaalune ring, kus pahempoolsus oli seotud rahvuslusega - toetati nii Estonia teatri kui eesti keele kursuste korraldamist Johannes Aaviku juures. Ring tegutses Tallinnas enne Esimest maailmasõda.
Lahetaguse mõis

Lahetaguse mõis (saksa keeles "Lahhetagge") oli rüütlimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saaremaa valda Saare maakonnas.
Mõisa keskus asus Lahetagusel.
Ajalugu.
1571. aastal läänistati Lõmala vakuses maatükk, kuhu tekkiski Lahetaguse mõis. Valdajaks sai Jurgen Krumbecken. Pärast tema surma päris mõisa lesk. Viimase käest läks mõis Bertram Bellingkhausenile (? – enne 1633). Oma isalt oli Bertram pärinud ka Pilguse mõisa. Mõlemad mõisamajapidamised jäid perekonna valdusse 18. sajandi II pooleni.
1633. aastal kinnitati Lahetaguse omandiõigust Bertrami pärijatele. 1645. aastal olid mõlemad mõisad maanõunik Bertram von Bellingshauseni (1586–1661) valduses. Talle järgnes mõisnikuna ta teine poeg kornet Hermann von Bellingshausen. Järgmine omanik oli tema poeg Klaus von Bellingshausen (? – enne 1718). Täpselt teadmata ajal kuulus mõis sillakohtu adjunkt Heinrich Reinhold von Bellingshausenile. 1778. aastal müüs major Fabian Ernst von Bellingshausen (~1735 – maeti 1784) mõisa Daniel Gottlieb Sucknile (? – 1822). Kuid juba 1780. aastal said Bellingshausenid mõisa tagasi. 1785. aastal müüs vabapreili Gertrude Sophie von Bellingshausen mõisa ära. Uueks omanikuks sai Johann Wilhelm Ludwig von Luce (1750–1842).
Luce valdusse jäi Lahetaguse 1832. aastani. Mõisa ostis siis alampolkovnikuproua Julie von Hahn (sündinud von Hoyningen-Huene). Omanik oli ta veel 1862. aastal. Millalgi 19. sajandi II poolel sai Lahetaguse mõisnikuks vabahärra Georg Gottlieb Ernst Wolff (1823–1896). Mõis kuulus talle veel 1892. aastal. 1896. aastast said omanikeks tema pärijad. 1909. aastal oli mõis endiselt nende nimel. Enne 1919. aasta võõrandamist oli Lahetaguse viimaseks mõisnikuks vabahärra Basil Gustav Otto Gottlieb Wolff (1862 – ?).
Mõisas sündis 1778. aastal kuulus maadeuurija Fabian Gottlieb von Bellingshausen. Tema auks on mõisahoone vundamendikünkale paigaldatud mälestuskivi.
Mõisakompleks.
Mõisa peahooneks oli 18. sajandil ehitatud barokne puidust ehitis.
Tänapäeval on kogu mõisakompleks hävinud.
Breviaar

Breviaar (ladina keeles "breviarium") on roomakatoliku kiriku palveraamat, mis sisaldab tunnipalvuste tekste. Breviaaripalve on roomakatoliku vaimulikele kohustuslik.
Traditsioonilised tunnipalvused on järgmised: "matutinum" (kell 3), "laudes" (varahommikune palvus ärkamisel), "prima" (1. tund, kell 6), "tertia" (3. tund, kell 9), "sexta" (6. tund, kell 12), "nona" (9. tund, kell 15), "vesper" (õhtupalvus, kell 18), "completorium" (päevalõpupalvus enne uinumist).
Tänapäeva roomakatoliku breviaaris, mille ametlik pealkiri on "Tundide liturgia" ("Liturgia Horarum"), on järgmised palvused: "officium lectionis" (vaimulik lugemine, sobival päevaajal, kõige parem varahommikul), "laudes", "tertia", "sexta", "nona", "vesper", "completorium". Päevastest palvustest ("tertia", "sexta", "nona") on enamasti kohustuslik vaid üks oma valikul.
Palvuse põhilised osad on hümn, psalmid, pühakirjalugemine ja erinevad palved.
Breviaari- ehk tunnipalve on eri variantides kasutusel ka anglikaani ja luteri kirikus.
Esmassuused

Esmassuused ehk algsuused ("Protostomia"; kreeka keeles 'suu kõigepealt') on pärishulkraksete ülempõhikonda kahekülgsete põhikonda kuuluv loomade alampõhikond.
Samasse põhikonda kuulub teinegi suur loomarühm teissuused, millesse arvatakse muuhulgas selgroogsed. Kõige selgem vahe alg- ja teissuuste vahel seisneb varajase lootelise arengu eripäras, nimelt päraku moodustumises. Kahekülgsetel moodustub embrüo ühele küljele blastopooriks nimetatav sälk, mis süveneb ja muutub arhenteroniks, söögitoru arengu esimeseks astmeks. Teissuustel muutub esialgne sälk pärakuks, aga söögitoru uuristub lõpuks läbi kogu embrüo ja moodustab selle teise otsa teise avause, millest saab suu. Sellest pärinebki teissuuste nimi, et suu tekib teises järgus. Algsuused nimetati niimoodi sellepärast, et arvati, et blastopoor moodustab kõigepealt suu ja pärak moodustub hiljem, kui söögitoru läbi embrüo uuristub. Kuid hilisem uuring näitas, et algsuustel söögitoru ei uuristugi läbi embrüo. Selle asemel painduvad blastopoori servad kaheksakujuliselt kokku ning ühe ava asemele tekib niimoodi kaks, mis hiljem arenevadki suuks ja pärakuks.
Erinev on ka algsuuste loote lõigustumine, mis tavaliselt on spiraalne (teissuustel radiaalne). Samuti areneb esmassuuste skelett keha pinnal, teisuustel aga keha sees sidekoest.
Algsuustel on suhteliselt levinud parasitism. Enamik hulkrakseid parasiite kuulub alamate usside hulka. Neid leidub mitmes teiseski algsuuste klassis, kuigi vähelüliste hõimkonnas näiteks mitte.
Paljudes algsuuste rühmades esineb trohhofoori-tüüpi vastne.
Eluks õhukeskkonnas on kohastunud 4 algsuuste klassi: ämblikulaadsed, hulkjalgsed, putukad ja küüsikloomad. "Loomade elu" hinnangul on just nendes klassides eriti kõrgelt arenenud loomad ja see polevat juhuslik kokkusattumus.
Liigitus.
"Loomade elu" eraldab algsuusete alampõhikonnas neli ülemhõimkonda, mis omakorda jagunevad järgmistesse hõimkondadesse ja klassidesse:
Teissuused

Teissuused ("Deuterostomia") on loomade takson – alampõhikond.
Koos esmassuustega ja mõnede väiksemate hõimkondadega moodustavad nad kahekülgsete rühma, kuhu kuulub enamik bilateraalsümmeetriaga ja kolme lootelehega loomi.
Kõige selgem vahe teissuuste ja esmassuuste vahel seisneb varajase lootelise arengu eripäras. Teissuuste arengus saab karikloote ehk gastrula blastopoorist üldjuhul pärak; esmassuuste arengus jääb blastopoor aga suuks. 
Erinev on ka teissuuste loote lõigustumine, mis tavaliselt on radiaalne (esmassuustel spiraalne). Samuti areneb teissuuste skelett keha sees sidekoest, esmassuustel aga keha pinnal.
Kui esmassuustel oli sageli trohhofoori-tüüpi vastne, siis teissuustel ei esine seda kunagi. 
Hõimkonnad.
Tänapäeval eksisteerib neli teissuuste hõimkonda:
Teadaolevaid väljasurnud rühmi on üks:
Pilguse mõis

Pilguse mõis (saksa keeles "Hoheneichen") oli rüütlimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saaremaa valda Saare maakonnas.
Ajalugu.
Pilguse mõisa on esmamainitud 1558. aastal, mil Saare-Lääne piiskop Johannes V läänistas Heinrich von Bellingshausenile Leedri vakuses maid. Ta rajas sinna mõisa.
Bellingshausenite valdusse jäi mõis kuni aastani 1778, mil tollane omanik Fabian Ernst von Bellingshausen selle ära müüs. Bellingshausenite 200-aastase valitsemisaja pärandina jäi mõisale eesti keeles nimi Pilguse. 
Hiljem kuulus mõis Johann Wilhelm Ludwig von Lucele, Aderkasidele, Nolckenitele ja Ruckteschellidele.
1908. aastal omandas mõisa vähempakkumisel Vene Talurahva Põllupank. Samal aastal kaotas mõis eramõisa staatuse. 1909. aastal asutati mõisa härrastemajja Saaremaa rüütelkonna vaimuhaigla. Haigla tegutses seal 1994. aasta lõpuni.
Mõisakompleks.
Mõisa kivist härrastemaja on ehitatud ilmselt 18. sajandil ning 19. ja 20. sajandil ümber ehitatud.
Mõisa sissesõiduteed ilmestavad kaks kivitulpa ning kaks härrastemajaesise väljaku ääres paiknevat väravaehitist.
Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid.
Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses ning selle karjakastell on renoveeritud külalistemajaks.
Lahkliha

Lahkliha ehk perineum (ladina keeles "perineum") on inimesel päraku ja välissuguelundite vaheline piirkond. Mehel on see päraku ja munandikoti vaheline piirkond, naisel päraku ja tupe ning suurte häbememokkade (tagumise mokkadenideme) vaheline piirkond. Mõnikord määratletakse lahkliha ka päraku ja kusiti vahelise piirkonnana. 
Naise lahkliha on enamasti karvadeta, kuid mõnel naisel ulatuvad sinna häbemekarvad. 
Peale rikkalikult innerveeritud tundliku naha koosneb lahkliha peamiselt lihastest, mis kuuluvad vaagnapõhjalihaste hulka. Lahkliha lihased jaotuvad pärakupiirkonna lihasteks ja urogenitaalpiirkonna lihasteks. 
Innervatsioon hargneb "nervus pudendus"'i kaudu. 
Puute puhul tõmbub "musculus sphincter ani externus" reflektoorselt kokku (anaalrefleks). 
Erootika.
Lahkliha on nii mehel kui ka naisel erogeenne tsoon. See on rikkaliku innervatsiooni tõttu väga tundlik. 
Naise lahkliha hellitamine ja selle mudimine suguühte ajal valmistab naisele seksuaalset naudingut. 
Surve lahklihale tugevdab mehel erektsiooni. 
Sünnitus.
Sünnitusel võib tupe venimise tõttu tekkida lahkliharebend (sünnitusaegne lahkliharebend). Mõnikord tehakse seetõttu ennetav lahklihalõige.
Installatsioon

Installatsioon (ladina "installãre" – kohale asetama, inglise "install" - paigutama, asetama) on mitmetähenduslik sõna, mida kasutatakse järgmistes tähendustes:
Tõnis Kõiv

Tõnis Kõiv (sündinud 29. oktoobril 1970 Paides) on Eesti poliitik ja jurist.
Haridus.
Tõnis Kõiv on lõpetanud Koeru Keskkooli 1989 ning Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1995. Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži magistriõppes õppis aastatel 2000–2003. Läbis 2018. aastal Taltech koolituse "Eksperdi tasemel andmekaitsespetsialistiks" (DPO).
Töökäik.
Kõiv on töötanud ASis Paide Piimakombinaat juristina 1993–1996, Paide linnapeana 1996–2004, OÜ Agenori tegevdirektorina 2004–2005, Riigikogu liikmena 2005–2015, YourOffice'i juristina 2016–2017, Eesti Reformierakonna peasekretärina 2017- 2018, 2018. aastast kuni juunini 2025 YourOffice'i jurist. Alates 02.juunist 2025 Rae valla abivallavanem ehituse, planeerimise ja territoriaalse arengu valdkondades.
Poliitiline tegevus.
Tõnis Kõiv astus Eesti Reformierakonda 4. juunil 1996. Reformierakonna juhatuse liige aastatel 1999–2001 ja 2003–2005, 2007–2009, 2009–2011, 2011–2013. 2013. aastal valitud Reformierakonna juhatusse Kõiv ei kandideerinud.
Ta oli Järva- ja Viljandimaalt valitud X Riigikogu liige 2005–2007, XI Riigikogu liige 2007–2011 ja XII Riigikogu liige 2011–2015. Ta kandideeris Riigikogusse 2015 aastal Harju- ja Raplamaal, aga ei osutunud valituks.
Tõnis Kõiv on olnud keskkonnakomisjoni esimees, riigieelarve kontrolli komisjoni ase-esimees ning IPU (Rahvusvahelise Parlamentidevahelise liidu) Eesti delegatsiooni juht, Eesti-Tšehhi parlamendirühma esimees.
10. veebruaril 2017 kinnitas Reformierakonna juhatus esimees Hanno Pevkuri ettepanekul Kõivu erakonna peasekretäriks volituste algusega 1. märtsil 2017. 9. märtsil 2018 otsustas Reformierakonna juhatus ametist lahkuva esimehe Hanno Pevkuri ettepanekul lõpetada peasekretäri kaheaastane leping ennetähtaegselt. 
16. oktoobril 2018 valis Rae vallavolikogu Tõnis Kõivu volikogu esimeheks ja teist korda valiti Tõnis Kõiv volikogu esimeheks peale 2021 a kohalikke valimisi. 
20. mail 2025 nimetas Rae vallavolikogu Tõnis Kõiv abivallavanema (Ehituse-,planeerimise- ja keskkonnaamet) ametisse ja sellega lõppes volikogu esimehe roll. 
Isiklik.
Tõnis Kõiv on abielus Marge Kõivuga. Tõnis Kõivul on kolm last, Triinu (1988), Marili (1992) ja Tõnis (2002).
Ühiskondlik tegevus.
Kõiv on olnud Euroopa Liidu Regioonide Komitee liige 2003–2004, Eesti Linnade Liidu juhatuses 1999–2004, Järvamaa Omavalitsuste Liidu esimees 1999–2002.
Ta on olnud Rahvusvahelise Noorte Kommertskoja (Junior Chamber International Estonia) Paide koja asutajaliige, Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige, auditikomitee esimees (2007-2016), AS Teede Tehnokeskus nõukogu liige (2015-2016) ning Tallinna Rotary Klubi liige.
Tõnis Kõiv oli kolmel 6-kuu pikkusel perioodil rahvusvahelise ärikoostöövõrgustiku (BNI) grupi North Star Tallinn president.
Colin Clive

Colin Glenn Clive-Greig (20. jaanuar 1900 Saint Malo, Prantsusmaa – 25. juuni 1937 Hollywood, California, Ameerika Ühendriigid) oli Briti teatri- ja filminäitleja, tuntud eriti dr Henry Frankensteini osatäitjana filmides "Frankenstein" (1931) ja "Frankensteini pruut" ("Bride of Frankenstein"; 1935).
Kalle Palling

Kalle Palling (sündinud 27. veebruaril 1985 Käru alevikus) on Eesti endine poliitik.
Haridus.
Kalle Palling lõpetas 2000. aastal Käru Põhikooli ja 2003. aastal Türi Gümnaasiumi. Aastatel 2003–2009 õppis Palling Tartu Ülikooli Türi Kolledžis keskkonnateaduse erialal.
Töökäik.
Kalle Palling töötas 2004–2005 OÜ-s Piperon müügiesindajana ning on alates 2005 selle juhatuse liige. Ta on 2006 maist Peostuudio OÜ juhatuse liige ning 2006 augustist Virto OÜ juhatuse liige. Ta on olnud ka ettevõtte Eesti Energia nõukogu liige.
Poliitiline tegevus.
Kalle Palling on Eesti Reformierakonna liige alates 2005. Ta oli Eesti Reformierakonna Noortekogu peasekretär 2006–2007 ning on Noortekogu juhatuse liige alates 2005 novembrist. Palling oli XI Riigikogu, XII Riigikogu ja XIII Riigikogu liige ning kuulus 30. septembrini 2019 ka XIV Riigikogu koosseisu.
Reformierakonna rahastamisskandaali ajal ütles anonüümseks jääda sooviv endine Reformierakonna liige 23. mail 2012, et sai 2008. aastal Kalle Pallingu käest raha, mille kandis enda isikliku annetusena partei arvele. Kalle Palling kommenteeris seda "Aktuaalsele kaamerale" samal päeval nii: "Ei oska seda kommenteerida. Pole olnud sellist asja."
Riigiprokuratuur esitas augustis 2012 Pallingule kuriteokahtlustuse erakonna majandustegevusele või varale kehtestatud piirangute rikkumises ja pistise võtmises.
Riigikogu liikmena oli ta jagamismajanduse eestkõneleja ning Eesti Päevalehe väitel seadis end korduvalt tõsisesse huvide konflikti.
Meritähed

Meritähed ehk asteroiidid ("Asteroidea") on okasnahksete hõimkonda kuuluvad tähte (enamasti viieharulist) meenutavad organismid. 
Meritähtede keha on dorsoventraalselt lamendunud ja ehitusplaanilt on nad radiaalsümmeetrilised, enamasti viiekiirelised. Arvatakse, et meritähtede eellane oli bilateraalne organism. 
Enamik meritähti elab meredes. Ainus vähesoolasemat vett taluv liik, kes elab ka Läänemeres, on verev meritäht ("Asterias rubens"). 
Meritähed on bentilised, kes suudavad aeglaselt põhja mööda liikuda. Kulgemiselunditena talitlevad neil hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed, viimased aitavad ka toitumisel.
Enamik meritähti on röövloomad, nad söövad näiteks limuseid ja vähke. 
Meritähed on lahksoolised organismid, nende vastsestaadiumis esineb tavaliselt ka sessiilne ehk substraadile kinnitunud elujärk.
Meritähtedel on väga suur regeneratsioonivõime.
Hermann von Keyserling

Krahv Hermann Alexander von Keyserling (20. juuli 1880 Kõnnu mõis – 26. aprill 1946 Innsbruck) oli baltisaksa filosoof. 
Tegeles loodusfilosoofia ja kultuurifilosoofiaga. Sai laialt tuntuks "Ühe filosoofi reisipäevikuga" ("Das Reisetagebuch eines Philosophen"). Oli tugevalt mõjutatud Jakob von Uexkülli vaateist. Toetudes Wilhelm Dilthey ja Friedrich Nietzsche ideedele taotles luua Euroopa-väliseid kultuure mõtestavat antropoloogiat.
Elukäik.
Õppis 1898–1899 Tartu Ülikoolis keemiat.
1902. aastal lõpetas Viini Ülikooli.
Elas kuni 1918. aastani Raikküla mõisas, hiljem Darmstadtis. Hermann von Keyserling oli Raikküla mõisa ja Puhtu mõisa viimaseks omanikuks.
Rajas Darmstadtis "Tarkuse kooli" ("Schule der Weisheit").
Perekond.
1919. aastal abiellus krahvinna Goedela von Bismarck-Schönhauseniga (1896–1981), kelle vanemad olid vürst Otto von Bismarcki poeg Herbert von Bismarck (1849–1904) ja Marguerite Hoyos (1871–1945). Abielust sündisid: 
Teosed.
Eesti keeles.
Raamatud
Artiklid
Näidend tema kohta.
Aigar Vahemetsa näidend "Maailmareis" räägib Hermann Keyserlingist. Selle lavastuses Eesti Draamateatris mängis Keyserlingi Martin Veinmann.
Florida väin

Florida väin ehk Florida väinad (inglise keeles "Straits of Florida") on väin Põhja-Ameerika kaguosas Florida Keysi saarestiku ja Kuuba saare vahel. Väin ühendab Mehhiko lahte Atlandi ookeaniga. Väina pikkus on 650 km, laius 80 km ja keskmine sügavus 150 m. Väinast saab alguse Florida hoovus, mis on Golfi hoovuse algus. 
Nafta ja maagaasi kaevandamise õigused on jagatud Ameerika Ühendriikide ja Kuuba vahel 1977. aasta lepingu alusel.
Tuudur Vettik

Tuudur Vettik (Theodor/Feodor Fabian) (4. jaanuar 1898 Pudivere, Vao vald, Virumaa – 20. mai 1982 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.
Ta õppis aastatel 1919–1926 Tallinna Konservatooriumis viiulit, kompositsiooni ja muusikapedagoogikat, milles sai diplomi (August Topmani klass). 
Paljudele oma koori- ja soololauludele kirjutas ta ise ka sõnad. Segakoorilaul "Su Põhjamaa päikese kullast", mis autori poolt oli mõeldud hümniks (sõnad Markus Univer), on alates 1938. aastast korduvalt kõlanud laulupidudel, ka 1969 ja 1980 autori juhatusel. Viimati 2007 noortelaulupeol Ilmapuu. 
1950. aastal ta arreteeriti ja ta viibis mitmes vangilaagris.
1956. aastal ta vabanes ja asus tööle Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise õppejõuna. Tema õpilased olid näiteks Ants Üleoja ja Roland Laasmäe. T. Vettik on kirjutanud rohkesti artikleid, arvustusi ja õpikuid, sealhulgas "Koorijuhi käsiraamatu" (1965).
Vettik oli laulupeo üldjuht aastatel 1933, 1938, 1947, 1960, 1969 ja ka 1980, kui Vettikul oli vanust juba üle 80 eluaasta. Samal aastal pälvis ta ka Eesti NSV rahvakunstniku aunimetuse.
Frankensteini pruut

"Frankensteini pruut" (originaalpealkirjaga "Bride of Frankenstein", esialgse pealkirjaga "The Return of Frankenstein") on 1935. aasta USA õudusfilm.
Ajakiri Time valis selle üheks aegade parimaks filmiks.
Süžee.
Film põhineb Mary Shelley romaanil "Frankenstein".
Vana tuuliku põlengus on monstrum imekombel ellu jäänud. Elusa peletise pealtnägijate heietused tekitavad linnarahvas taas paanikat ning taas hakkavad vihased kodanikud monstrumit taga ajama.
Samal ajal paraneb Henry kodus haigevoodis. Teda külastab dr Pretorius, kes ka ise elu loomisega tegeleb, kuigi väheke teiste meetodite abil. Dr Pretorius soovib dr Frankensteini kaasabil veel ühe elu luua, seekord naise, millest Henry aga midagi kuulda ei taha.
Kuna monstrum vaevleb üksinduse käes ja püüab endale sõpra leida, tekib dr Pretoriusel hea võimalus monstrumiga kampa lüüa. Võttes Henry pruudi pantvangi, sunnivad dr Pretorius ja monstrum teda eksperimendiga peale hakkama. Ilus naine tuuaksegi elule ning tutvustatakse monstrumile, kuid paistab, et romantika kohutava monstrumi seltsis jätab teda külmaks. Armuvaludes monstrum saadab Henry naisega laboratooriumist välja, kõik ülejäänud asjaosalised laseb aga koos endaga õhku.
Madutähed

Madutähed ehk ofiuroidid ("Ophiuroidea") on okasnahksete hõimkonda kuuluvad mere-elulised loomad, kes on suguluses meritähtedega. Tänapäeval teatakse umbes 1500 liiki madutähti.
Tavaliselt elavad nad sügaval merepõhjas, üle 500 m. Madutähed on bentilised, roomates mööda merepõhja. 
Nende keha koosneb tsentraalsest kettast ja sellest väljuvatest kiiresti liikuvatest kiirtest (tavaliselt viis). Nii ketas kui kiired on kaetud okkaliste kilpidega. Kiirte pikkuseks võib suurimatel madutähtedel olla kuni 60 cm.
Madutähtedel puudub pärak ja soolestik, mida asendab üksnes magu. Eritatavad ained väljutatakse hingamispaunade ehk bursade kaudu, viimaste kaudu toimub ka nende hingamine. Madutähed toituvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakeste abil. Nende toiduks on enamasti plankton ja detriit, vähem on röövtoidulise eluviisiga vorme.
Madutähed on lahksugulised. 
Neil on suur regeneratsioonivõime.
Meritäht

Meritäht ("Asterias") on perekond meritähtede klassist.