tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dmitri Gluhhovski

Dmitri Aleksejevitš Gluhhovski (vene keeles Дмитрий Алексеевич Глуховский; sündinud 12. juunil 1979 Moskvas NSV Liidus) on vene kirjanik ja ajakirjanik.
Ulmekirjanikuna on ta kirjutanud antiutoopilised romaanid "Metro 2033", "Metro 2034", "Metro 2035", "Tulevik" ja "Hämarik". 2005. aastal ilmunud esikromaan ja triloogia esimese osa "Metro 2033" on tõlgitud 37 keelde (kogutiraaž pool miljonit eksemplari). Hollywoodi filmistuudio Metro-Goldwyn-Mayer omandas Gluhhovski esikromaani ekraniseerimisõigused. Gluhhovski ja kirjastuse AST eestvedamisel hakkas ilmuma raamatusari "Vselennaja Metro 2033".
Gluhhovski on tegutsenud ka raadio- ja telesaatejuhina, kolumnistina ja sõjakorrespondendina.
2007. aasta juulis tegi ta maailmas esimese otsereportaaži põhjapooluselt.
Haridus ja töö.
Pärast prantsuse keele kallakuga eliitkooli lõpetamist Moskvas Arbati piirkonnas soovis Gluhhovski edasi õppida välismaal. Sel eesmärgil sõitis ta 1996. aastal Iisraeli, õppis kohapeal selgeks ivriidi ja astus Jeruusalemma Ülikooli, kus asus õppima ühiskonnateaduste teaduskonnas ajakirjandust ja rahvusvahelisi suhteid. Lisaks prantsuse keelele, mille ta omandas keskkoolis, õppis ta Jeruusalemmas selgeks veel inglise, saksa ja hispaania keele. Pärast ülikooli lõpetamist 2001. aastal töötas ta aastatel 2002–2005 uudistekanali EuroNews prantsuskeelse kanali toimetuses.
2005. aastal naasis Gluhhovski Venemaale ja töötas kolm aastat ajakirjanikuna telekanalis Russia Today. See võimaldas tal käia sellistes maailma piirkondades nagu Alžeeria, Maroko, Guatemala, Island, Bajkongõri kosmodroom, Tšornobõli võõrdunud tsoon, samuti põhjapoolus, kust ta 2007. aasta juulis tegi esimese teleotseülekande. Aastatel 2007–2009 oli ta raadiojaama Majak saatejuht. 
2020. aastatel on ta internetiväljaande Snob koluminist ning esineb regulaarselt külalisena raadiojaama Ehho Moskvõ saates "Eriarvamus".
Isiklikku.
Gluhhovski isapooolne vaarisa oli meditsiiniprofessor, vanaisa ajakirjanik ja rändur. 
Gluhhovski isa Aleksei Gluhhovski oli rahvuselt juut, töötas toimetajana Gosteleradios ja tõlkis serbia luulet vene keelde. Gluhhovski ema Larissa Gluhhovskaja, rahvuselt venelanna, töötas toimetajana TASS-is.
Gluhhovski on abielus Jelena Gluhhovskajaga. Neil on kaks last: tütar Emilija ja poeg Teodor.
Venus del espejo

„Venus peegliga“, ka „Rokeby Venus“, „Venuse tualett“, „Venus ja Cupido“, on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.
Tegemist on ainsa meie päevini säilinud Velázqueze maalitud naisaktiga.
Hispaania iseseisvussõja ajal varastasid maali Prantsuse sõdurid Godoy paleest kunstilise rüüstamise raames ja see läks Briti maalikunstniku George Augustus Wallise kätte, kes töötas Hispaanias William Buchanani agendina. , oluline kunstikaupmees, kes tõi maali 1813. aastal Inglismaale.
Enne teose omandamist Rahvusgalerii poolt oli maal Morriti kogus (Rokeby Park, praeguse Durhami krahvkonna territooriumil), millest ka tuntus kui „Rokeby Venus“.
Cara Delevingne

Cara Jocelyn Delevingne (sündinud 12. augustil 1992 Londonis) on Briti näitleja ja modell.
Muud rollid.
Ta kehastab videomängus "Grand Theft Auto V" raadiojaama Non-Stop-Pop FM DJ-d. 
Isiklikku.
Tema vanemad on Charles Delevingne ja Pandora Delevingne.
Caral on kolm õde ja venda, sh Poppy Delevingneja Chloe Delevingne.
Cara on suhtes Leah Masoniga.
Päikesest rammestunud

"Päikesest rammestunud" (Утомлённые солнцем) on 1994. aasta Vene-Prantsuse film, mille režissöör on Nikita Mihhalkov. 
Film võitis parima võõrkeelse filmi Oscari ja 1994. aasta Cannesi filmifestivali žürii suure auhinna ("Grand prix"). Filmi eest saadi 1994. aastal ka Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia.
Filmis kõlab mitu korda tango "Viimane pühapäev", mida Venemaal tuntakse pealkirjaga "Päikesest rammestunud". Sellele vihjab ka filmi pealkiri.
Amula mõis

Amula mõis (saksa keeles "Ammula") oli Järve mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal..
Apandiku mõis

Apandiku mõis (saksa keeles "Apandik") oli Kiikla mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal..
Araski mõis

Araski mõis (saksa keeles "Arraska") oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal., tänapäeva Araski küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal.
Võsu mõis

Võsu mõis (saksa keeles "Wösso") oli Palmse mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võsu aleviku lähedal Haljala vallas Lääne-Virumaal.
Darien

Darien on linn USA-s Connecticuti osariigis Fairfieldi maakonnas. Linn asub Long Islandi väina kaldal.
Keskmise sissetuleku poolest elaniku kohta on Darien üks Connecticuti osariigi jõukamaid linnu.
Koktebel

Koktebel (Krimmitatari keeles Köktöbel) on küla Venemaa poolt annekteeritud Krimmi idaosas, Feodossija linnaringkonnas. Asub Feodossijast 20 km edelas.
1945–1992 kandis nime Planerskoje.
19. sajandi lõpust alates on Koktebel populaarne suvituskoht.
Külas on luuletaja ja maalikunstniku Maksimilian Vološini majamuuseum.
Soovitussortiment

Soovitussortiment on kasvatamiseks soovitatud sortide nimekiri, mida eesti puuvilja- ja marjakasvatajad on kasutanud alates 19. sajandi lõpust. 
See on sordiuurijatest ja tegevaednikest koosneva komisjoni soovitus sortide valikuks. Soovitussortimenti nimetati aastatel 1938–1967 standardsortimendiks, 1967–1998 rajoonitud sortimendiks. 
Viimane Eesti puuvilja- ja marjakultuuride soovitussortiment koostati Eesti Aiandusliidu puuviljanduskomisjoni koosolekul Järvamaal Rebase talus 19. veebruaril 2020.
Anna Streżyńska

Anna Maria Streżyńska (sündinud 11. mail 1967 Varssavis) on Poola poliitik. Ta oli 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 Poola digitaliseerimise minister (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).
Ta lõpetas aastal 1994 Varssavi ülikooli õigusteaduskonna.
16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 oli ta Poola digitaliseerimise minister (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).
Isiklikku.
Ta on abielus ja on kahe tütre ema.
Burmeister &amp; Wain

Burmeister &amp; Wain oli suur taani laevatehas ja juhtiv diiselmootorite tootja, peakontoriga Kopenhaagenis. Firma asutasid taanlased Hans Heinrich Baumgarten ja Carl Christian Burmeister ning inglane William Wain, see oli tegev aastatel 1865–1980.
Muuhulgas ehitas ettevõte 1895. aastaks keisri Aleksander III tellimusel Venemaa keiserliku jahtlaeva Štandart (vene keeles Штандартъ).
Martin Eino

Martin Eino (2. november 1925 – 12. mai 2013) oli eesti jurist.
Aastatel 1962–1978 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimehe asetäitja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Jackie Shroff

Jai Kishan Kakubhai Shroff (hüüdnimega Jackie Shroff, sündinud 1. veebruaril 1957) on India näitleja.
Jackie Shroff on mänginud rohkem kui 220 filmis. 2017. aastal andis Invertise ülikooli talle panuse eest India kinosse audoktori kraadi.
Naised Köögis

Naised Köögis on Eesti vokaalinstrumentaalansambel, mille liikmed on Kristiina Ehin, Sofia Joons, Katrin Laidre ja Kairi Leivo.
Ansambel sündis Viljandis, kus kõik neli naist toona elasid. Esimene kontsert toimus 2013. aasta aprillis Peterburis, samalaadse kavaga astuti üles ka 2014. aastal Tartu kirjandusfestivalil Prima Vista.
Ansambli Naised Köögis esimene heliplaat "See pole ainult sääskede ja siilide öö" ilmus 2015. aastal (kujundaja Kärt Einasto). 14 looga plaadil laulsid kõik ansambliliikmed, Sofia Joons mängis lisaks viiulit ja kitarri ning Katrin Laidre karmoškat. Külalisena mängis Silver Sepp klarnetit, pähklipilli ja trumme. Omaloomingu kõrval kasutati Linda Viidingu, Silver Sepa ja Joakim Thåströmi tekste. 
Valsile "Benita" andis inspiratsiooni Tohisoo mõisa endine omanik Benita von Wrangell, kes abiellus rootslase Carl Mothanderiga.
2016. aastal võitis Naised Köögis pärimusmuusika auhinna Etnokulp kahes kategoorias: aasta uusfolkartistina ja aasta parima loo "Naised, naised" eest.
2017. aasta seisuga oli ansambli tuntuim laul räpplugu "Aasta ema", mille videot oli aasta lõpuks Youtube'is vaadatud enam kui 1,9 miljonit korda.
Samal aastal avaldas Naised Köögis oma teise heliplaadi "See tantsusaal on nugadega kaetud". Viljandis omakirjastuslikult ilmunud CD kujundas Kärt Einasto. Plaadi 14 pala seas leidus valsse, räppi, rahvaviise jm. Sõnade autorid olid valdavalt ansambliliikmed, kõige sagedamini Kristiina Ehin, kuid kasutati ka Andres Ehini, Ly Seppeli, Kaarlo Sarkia ja Nikolai Gumiljovi tekste.
Aasta ema (laul)

"Aasta ema" on ansambli Naised Köögis 2017. aastal valminud räpplaul, mis räägib Puhjas elavast kaheksa lapsega üksikemast, kes soovib kandideerida aasta ema konkursil. Aasta lõpuks oli laulu videot YouTube'is vaadatud üle 1,1 miljoni korra.
Laulu sõnade autor on Kristiina Ehin. Sofia Joons mängis löökriistadel, Katrin Laidre kandlel ja kontravannil ning Kairi Leivo parmupillil. Pala valmis ühe ööpäevaga, see salvestati Peeter Salmela stuudios.
Kristiina Ehini sõnul oli laulu sünni üheks ajendiks Eesti Naisliidu esinaise Siiri Oviiri sõnavõtt aasta ema konkursiga seoses, kus Oviir välistas aasta ema konkursilt lahutatud naised ja üksikemad, kelle lastele "igal jõululaupäeval tutvustatakse uut isa". Samas tahtis Ehin ka tõmmata laiemalt tähelepanu vallasemade olukorrale Eestis.
Telesaates "Su nägu kõlab tuttavalt" laulis "Aasta ema" 2017. aasta detsembris Hele Kõrve, kes võitis saate, kehastades räppivat Kristiina Ehinit.
Matti Paavo

Matti Paavo (sündinud 2. novembril 1951 Kiviõlis) on endine laskesuusataja ja ettevõtja.
Ta lõpetas aastal 1970 Elva Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ta harrastas Kohtla-Järve laste ja noorte spordikoolis Jüri Schmidti õpilasena suusatamist ja käsipalli. Laskesuusatamisele pühendus ta Elva laste ja noorte spordikoolis Heino Mäesalu suunamisel.
Ta oli aastatel 1972–1981 spordiseltsi Dünamo instruktor ja 1981–1985 Elva Spordiklubi treener. Ta on tegutsenud Sakus ettevõtjana.
Isiklikku.
Tema vend Ain Paavo on tõstja ja kulturist.
Deutsche Werke

Deutsche Werke oli Saksamaa laevaehitusettevõte, mille omanik oli Weimari vabariik peakontoriga Berliinis. Firma loodi 1925. aastal nimega Kaiserliche Werft Kiel ja teised laevaehitajad ühinesid. Firma sadamalinnaks oli enamasti Kiel.
Deutsche Werke ehitas algul kaubalaevu, ent kui natsionaalsotsialistid tulid 1933. aastal võimule, hakati tootma sõjalaevu ja tulirelvi. Tuntumad olid USAs populaarsed Ortgiese püstolid. Teise maailmasõja ajal laienes tootmine firmanime "Deutsche Werke Gotenhafen" all varem Poola koridori alla kuulunud Gdynia linna. Teises maailmasõjas pommitati tootmisüksusi õhurünnakute käigus, mille järel lakkas ka firma 1945. aastal eksisteerimast.
GameMaker Studio

GameMaker Studio on programm, mis võimaldab luua mänge, suuremat programmeerimise kogemust omamata. 
Antud programmis on võimalik programmeerida kahel viisil:&lt;/br&gt;1) kasutades Drag&amp;Drop meetodit - tõmmates kastikesi, mis võimaldavad sooritada kindlaid tegevusi (objektide ekraanil liigutamine),&lt;/br&gt;2) programmeerides GameMaker Language'i skriptimiskeeles.
Otstarve.
GameMaker Studio põhiotstarbeks on 2D-mängude valmistamine, kuid 3D-ruumis mängude loomine on samuti võimalik, kuid osati raskendatud. Programm on loodud pigem 2D-mängude loomiseks ning sisaldab programmisisest joonistamismoodulit.
Saadavus.
GameMaker Studio uusim versioon (GameMaker Studio 2) on saadaval nii tasuta katseversioonina kui ka tasulise versioonina. Tasuline versioon sisaldab erinevaid mooduleid, mis lubavad valmistatud mänge eksportida erinevatel operatsioonisüsteemidel mängimiseks. Operatsioonisüsteemid, millele saab mänge eksportida: Windows, MacOS, Android, iOS, HTML5, PS4, Xbox One, Tizen. 
Valmistatud mängud.
Üks tuntumaid, GameMaker Studioga valmistatud mänge on Hotline miami. Samuti on populaarsed Nuclear Throne, Undertale, Hyper Light Drifter, Luftrausers, Super Crate Box, Gunpoint ja Spelunky.
Father of the Pride

"Father of the Pride" on Ameerika Ühendriikide animeeritud komöödiasari, mille autor on Jeffrey Katzenberg.
15-osaline sari oli NBC esmaeetris 31. augustist 2004 kuni 27. maini 2005.
Kristo Heinmann

Kristo Heinmann (sündinud 13. septembril 1989 Tartus) on eesti orienteeruja.
2008. aastal lõpetas ta Tartu Raatuse Gümnaasiumi. 2013. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi erialal.
Aastatel 2009–2022 on ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitnud 12 kuld-, 20 hõbe- ja 18 pronksmedalit.
Ta on osalenud Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel aastatel 2011, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2021, 2023. Parimad tulemused maailmameistrivõistlustel pärinevad 2018. aastast: 24. koht lühirajal, 29. koht tavarajal ja 10. koht segateatesprindis. 
2022. aastal Eestis toimunud Euroopa meistrivõistlustel saavutas ta tavarajal 28. koha, lühirajal 34. koha ja teatevõistlusel 5. koha.
Ta on kuulunud viiel korral Jüriöö teatejooksu võitnud võistkonda, neist OK Ilves võistkonnas kolm korda (2013, 2017, 2018) ja Värska OK Peko all kaks korda (2022, 2024). Lisaks on ta võitnud Jüriöö teatejooksu avavahetust 9 korda.
Internetiteenuste pakkuja

Internetiteenuse pakkuja (inglise keeles "Internet service provider"; ISP) on ettevõte, mis pakub Internetile juurdepääsu ja kasutamise teenuseid.
Internetiteenuste pakkumise ajalugu Eestis.
Eesti esimesed kommerts-internetipakkujad olid Estpak (Eesti Telefoni tütarettevõte), Microlink ja Data Telecom.
Interneti otseühendussõlm.
Interneti otseühendussõlm ("Internet exchange") on internetiteenuste pakkujate võrkude ühendamise-sidumise koht. 
Internetivahetuspunkt kuulub OSI-mudeli 2. kihti (kanalikiht). Vahetuspunktide võrgu kiirused võivad varieeruda 100 megabitist sekundis kuni mitme terabitini sekundis. Internetivahetuspunkt on sisuliselt andmekeskus, kus kommutaatorid suunavad võrguliiklust erinevate internetiteenuse pakkujate võrkude vahel (kes jagavad keskuse infrastruktuuri ülalpidamiskulusid).
Internetivahetuspunktide vaheline ühendus.
Internetivahetuspunktid on omavahel ühendatud kaablitega (veealused ja maapealsed kaablid)
Internetiteenuste pakkujatele kehtivad seadused.
Euroopa Liidus.
Euroopa Liidus on Interneti pakkujatel keelatud takistada või aeglustada ligipääsu internetiliiklusele, välja arvatud erijuhtudel.
Nende erijuhtude alla kuuluvad liikluse haldamine/juhtimine seadusliku käsu rahuldamiseks, liikluse turvalisuse ja terviklikkuse tagamiseks ning ülekoormuse leevendamiseks (arvestades, et kõiki liikluse kategooriaid mõjutatakse võrdselt).
Teenusepakkujad.
Traadita Interneti-teenuse pakkuja.
WISP ("wireless Internet service provider") ehk traadita interneti teenuse pakkuja pakub alternatiivi juhtmega ühendusele. Traditsiooniliselt kasutusel maapiirkondades, kus juhtmega ühendus ei ole saadaval, on trend kasutada juhtmevaba interneti tehnoloogiat, kaabelinterneti ja kiudoptika (valguskaabli) konkurendiks.
Juhtmevaba interneti tugevaks eeliseks on selle "viimase miili lahendus", mis on juhtmevaba. See muudab tihti võrgulahenduste üles panemise märgatavalt odavamaks, arvestades, et inimesed/kasutajad on üle suurte alade hõredalt laiali.
Aniste mõis

Aniste mõis (saksa keeles "Anisa") oli poolmõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 1862, kui see eraldati Albu mõisast.
Laura Joonas

Laura Joonas (sündinud 24. veebruaril 1994 Võrus) on eesti orienteeruja.
2013. aastal lõpetas ta Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi.
Aastatel 2011–2017 on ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitnud 6 kulda, 4 hõbedat ja 2 pronksi.
Ta on osalenud Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel aastatel 2016 ja 2017. Parimad tulemused 31. koht lühirajal 2017. aastal ja 13. koht teatejooksus 2016. aastal.
Seto Käsitüü Kogo

Seto Käsitüü Kogo on käsitööpärandit kandev mittetulundusühing, mis loodi 18. juulil 2006 Obinitsas Setumaal. 
Organisatsiooni põhieesmärk on setu traditsioonilisel käsitööl põhineva ettevõtluse arendamine setu käsitöötraditsiooni järjepidevuse ja säilitamise kaudu. Seto Käsitüü Kogu on oma tegevuse üles ehitanud kolmele kandvale eesmärgile: 1) säilitada traditsioonilist käsitööd; 2) anda see edasi järeltulevatele põlvedele ja 3) toetada setu traditsioonilisel käsitööl põhinevat ettevõtlust. 
Eesmärkide täitmiseks korraldab ühendus koolitusi ja õppereise, näitusi ja ühiselt laatadel osalemisi, annab välja trükiseid ja teeb koostööd erinevate organisatsioonidega, et esindada ja kaitsta Setomaa käsitööliste huve. Kutsub ellu ja viib läbi erinevaid projekte.
See kuulub koos selliste organisatsioonidega, nagu Setomaa Valdade Liit (asutatud 1994), Setomaa Turism (2006), Piiriäärne energiaarendus (2007), Seto Küük (2017) ülesetumaaliste organisatsioonide hulka, kelle tegevuse eesmärk on Setumaa kultuuripärandi ja maaelu säilimine.
Seto Käsitüü Kogo tegevjuht on Ingrit Kala, juhatuse liikmed on Sigre Andreson, Ingrit Kala ja Evar Riitsaar.
François Ozon

François Ozon (sündinud 15. novembril 1967 Pariisis) on prantsuse filmirežissöör ja stsenarist. 
Teda peetakse üheks olulisemaks kaasaegseks Prantsuse filmi autoriks ning üheks tuntumaks „uue uue laine” põlvkonna esindajaks. 
Ozon on lavastanud nii draama-, komöödia- kui põnevusfilme. Tema tuntumad filmid on "8 naist", "Swimming Pool", "Frantz" ja "Jumaliku armu all". 
Ozon on pälvinud rahvusvahelist tunnustust ning tema filme on esitatud ja auhinnatud mitmetel mainekatel filmifestivalidel.
Jacek Czaputowicz

Jacek Krzysztof Czaputowicz (sündinud 30. mail 1956 Varssavis) on Poola poliitik ja riigitegelane. Ta oli alates 9. jaanuarist 2018 kuni 26. augustini 2020 Poola välisminister.
Ta sündis aastal 1956 Varssavis. Ta õppis aastatel 1980–1983 Varssavi ülikoolis geograafiat, aastal 1986 lõpetas ta Varssavi majanduskooli (poola "Szkoła Główna Handlowa w Warszawie"). Ta on täiendanud end lääne ülikoolides (sealhulgas Oxfordi Ülikoolis).
Alates 9. jaanuarist 2018 kuni 26. augustini 2020 oli ta Poola välisminister.
Valeri Solovei

Valeri Dmitrijevitš Solovei (vene keeles Валерий Дмитриевич Соловей; sündinud 19. augustil 1960 Štšastjas Ukraina NSV-s) on vene ajaloolane, õppejõud, poliitanalüütik ja publitsist.
Haridus- ja töökäik.
Solovei lõpetas 1983. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. Aastatel 1983–1983 oli ta algul aspirant, seejärel teadur NSV Liidu Teaduste Akadeemia NSV Liidu Ajaloo Instituudis (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Venemaa Ajaloo Instituudis).
1987. aastal sai ta ajalookandidaadi kraadi väitekirjaga "Роль Института красной профессуры в становлении советской исторической науки и разработке проблем отечественной истории, 1921—1938 гг.". 1995. aasta maist septembrini oli ta London School of Economics and Political Science'i külalisteadur. 2005. aastal sai Solovei ajaloodoktori kraadi väitekirjaga teemal ""Vene küsimus" ja selle mõju Venemaa sise- ja välispoliitikale ajavahemikus 18. sajandi algusest 21. sajandi alguseni".
Solovei oli kuni 2019. aastani Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) reklaami ja suhtekorralduse kateedri professor ja juhataja. Tema peamised uurimisalad on Venemaa ajalugu ja poliitika, Vene-Ukraina suhted ning propaganda.
2012. aasta oktoobris valiti Solovei poliitilise partei Uus Jõud asutamiskongressil partei esimeheks. Venemaa justiitsministeerium keeldus seda parteid registreerimast. 
2018. aasta Venemaa presidendivalimistel tegutseb Solovei presidendikandidaadi Boriss Titovi valimisstaabi liikmena.
2019. aasta juunis palus MGIMO juhtkond Soleveid õppejõu ametist lahkuda, põhjendades seda sellega, et ta "teeb riigivastast propagandat ja õõnestab poliitilist stabiilsust" 19. juunil 2019 teatas Solovei meediale, et olles surve all, lõpetab ta poliitilistel põhjustel õppejõutöö, lahkub MGIMO-st ja hakkab kirjutama raamatut ühe Euroopa kirjastuse tellimusel.
Intervjuus informantsiagentuurile "Rosbalt" 11. oktoobril 2020 teatas Solovjov, et alustab varsti poliitilist tegevust parteidevälise kodanukuaktiivsuse liidrina.
Tsitaat.
""Jah, ma kinnitan, et ta [Putin] suri 26. oktoobri õhtul – lõplikult, pöördumatult ja absoluutselt. See on absoluutne meditsiiniline fakt".
Isiklikku.
Solovei õde Tatjana Solovei on Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli etnoloogiakateedri professor.
Tiger Shroff

Tiger Shroff (sünninimega Jai Hemant Shroff, sündinud 2. märtsil 1990) on India näitleja.
Ziedoņdārzs

Ziedoņdārzs on Andrejs Zeidaksi eestvedamisel rajatud park Lätis Riia linnas Avotu iela asumis. Park asub Artilērijase, Matīsa, Sparģeļu ja A. Čaka tänava vahelisel maa-alal.
1930. aastatel lammutati pargi kohal asunud suurtükiväe kasarmud, intendantuur ja remonditöökojad. Vabale platsile püstitati laste liumägi ja karussell. Suvel peatus seal rändtsirkus. Pargi projekteeris linnahaljastusprojekti "Rīgas dārzi" (tõlkes "Riia aiad") eestvedaja Andrejs Zeidaks, kes andis sellele ka nime, mis tähendab tõlkes 'õitsev aed'. Pargi ümbruses asus tööliskvartal; selle rajamiseks tuli lammutada mõned vanad puidust tööliselamud. Selle keskseks elemendiks on läänepärna allee. Pargi muudab tavatuks see, et park oli rajamisel kavandatud aktiivse puhkuse veetmise piirkonnaks. Nii rajati sinna Riia vanim avalik laste mänguväljak. Lisaks rajati sinna paviljon ja rosaarium. Park avati aastal 1937, kuigi tööd lõpetati seal alles kaks aastat hiljem. Aastal 1949 valmis sealne lava. Aastal 1981 püstitati sinna luuletaja Aleksandrs Čaksi kuju. Aastal 1990 rajati allee lõppu purskkaev.
Floora:
Moltke (laev)

SMS Moltke oli Saksamaa Keiserliku Mereväe "Moltke"-klassi lahinguristlejate juhtlaev. Laev nimetati Preisi armee ülemjuhataja Helmuth von Moltke vanema järgi.
1912. aasta juulis saatis Moltke Saksa keisri Wilhelm II jahtlaeva Hohenzollern II Paldiski reidil, kus peeti kohtumine Vene keisri Nikolai II jahtlaeval Štandart.
Felipe IV (1623–1624)

„Felipe IV“ on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.
Maalil on kujutatud Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t.
Blohm+Voss

Blohm+Voss (B+V), ajalooliselt kirjutatud kui Blohm &amp; Voss, Blohm und Voß vms, on Saksamaa laevaehitusfirma. Ettevõte on asutatud 1877. aastal Hamburgis. See on tootnud ka lennukeid ja avamere nafta- ja gaasirajatisi.
Tuntuim selles laevatehases ehitatudalus on Teise maailmasõja sõjalaev Bismarck.
Teine

Teine (inglise: "other," saksa: "andersartig", vene: "другой"; ka võõras) on filosoofia, psühholoogia, eetika, kriitilise teooria ja kultuuriuuringute põhimõiste (mingil määral sõna objekti asemel), mis tähendab teist, ehk mittemina. Teine on kõik see, mis ei ilmne minuna. Teine on inimese kui ühiskondliku olendile see, kellel on suunatud suhtlemine.
Martin Heideggeri mõtlemine sisaldas arusaama (keskmisest) teisesest. M. Buber ja H.-G. Gadamer hakkasid suhtlemisõpetuses kasutama mõistet "teine".
Emmanuel Levinasi mõtlemises ja eetikas oli teine teistsuguse tunnistamine. Teise inimesega kohtudes ei püüta teda suruda raamidesse. Teisega seotud mõtlemine on totaalsuse ja totalitarismi vastane. Levinasil teise eristamisega algab vägivallast hoidumine. Ta kritiseeris 20. sajandi filosoofias teise ühetaolisustumist ja taandamist (mingiks kindlaks vormiks või "standardiks"). Sartre'il on teine mõtlev olemus, mis pärineb minuga samast olevast. Tänapäeva mõtlemises teisest algabki erinevus.
Felipe IV (1623–1628)

"Felipe IV" on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.
Maalil on kujutatud Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t.
Felipe IV (1626–1628)

"Felipe IV" on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.
Maalil on kujutatud raudrüüs Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t.
Alasti maja

„Alasti "maja"“ on hispaania kunstniku Francisco de Goya (1746–1828) teos.
Priyanka Chopra

Priyanka Chopra Jonas (sündinud 18. juulil 1982) on India näitleja.
2017. aastal valis ajakiri Forbes ta 100 kõige mõjukama naise hulka ja 2016. aastal valis ajakiri Time ta 100 kõige mõjuvõimsama inimese hulka.
Samal aastal autasustas India valitsus teda Pandma Shri ordeniga (mis on Indias tsiviilisikutele antavate autasude hierarhias neljas). 2010. aastal oli ta India ja 2016. aastal UNICEF-i hea tahte saadik. 2000. aastal krooniti ta Miss Worldiks.
2018. aastal abiellus ta Ameerika Ühendriikide laulja Nick Jonasega.
Allika mõis (Karja)

Allika mõis (ka Hallika mõis; saksa keeles "Hallick") oli rüütlimõis Karja kihelkonnas Saaremaal..
Allika mõis (Ridala)

Allika mõis (saksa keeles "Hallick") oli Kiideva mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal..
Tõikvere mõis (Haljala)

Tõikvere mõis (saksa keeles "Toigfer") oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal..
Kaera mõis

Kaera mõis (saksa keeles "Kaero") oli Kurista mõisa karjamõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal..
Randvere mõis (Pühalepa)

Randvere mõis (saksa keeles "Randefer") oli rüütlimõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal..
Rahkla mõis (Viru-Nigula)

Rahkla mõis (saksa keeles "Rackell") oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.
Päri mõis (Kadrina)

Päri mõis (saksa keeles "Perri") oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võduvere küla lähedal Kadrina vallas Lääne-Virumaal.
Prangli mõis (Jõelähtme)

Prangli mõis (saksa keeles "Gross-Wrangelsholm") oli poolmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal..
Paju mõis (Kullamaa)

Paju mõis (saksa keeles "Pajomois" või "Neuenhof") oli Maidla mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Budapesti 1877. aasta kokkulepe

Budapesti konventsioon (saksa keeles "Budapester Vertrag," vene keeles "Будапештская конвенция") oli Austria-Ungari ja Venemaa keisririigi vahel 1877. aastal sõlmitud salajane kokkulepe, mis leppis kokku poliitikas ja võimude jagamises Kagu-Euroopas, võimaliku sõja korral Venemaa impeeriumi ja Osmanite riigi vahel. Niinimetatud idaküsimus ("Orientalische Frage" või "Восто́чный вопро́с"), Osmanite riigi kui "Euroopa haige mehe" lagundamine Balkanil oli 19. sajandil Euroopa suurriikide prioriteet. Samuti oli Venemaale eesmärgipärane Austria-Ungari neutraalsuse tagatiste saamine.
Leping kui samuti salajase Reichstadti leppe edasiarendus, sõlmiti imperaatorite Franz Joseph I ja Aleksander II volitusel Konstantinoopoli konverentsi ajal (23. detsember 1876 – 20. jaanuar 1877). See kohendati lõplikult nende nimel välisministri G. Andrássy ja diplomaadi J. P. Novikovi poolt Budapesti linnas 15. jaanuaril 1877. Sama aasta 24. aprillil vallandus üheteistkümnes Vene-Türgi sõda, mis kestis 10 kuud, ühe nädala ning kaks päeva. Sõja eesmärgiks oli õigeusku tunnistavate lõunaslaavi rahvaste (peamiselt Bulgaaria) vabastamine islamiusuliste Osmanite võimu alt ning strateegilises plaanis Musta mere väljapääsu kindlustamine.
Budapesti konventsioon lubas Austria-Ungaril hiljem nõuda San Stefano rahulepingu tingimuste revideerimist.
Alo Mattiiseni muusikapäevad

Alo Mattiiseni muusikapäevad on alates 1997. aastast Jõgeval korraldatav iga-aastane muusikaüritus. Üritus on nimetatud Jõgeval sündinud eesti helilooja ja muusiku Alo Mattiiseni järgi. Ürituse eestvedaja on Jõgeva Gümnaasiumi ja Jõgevamaa Gümnaasiumi muusikaõpetaja Maret Oja, kes oli Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Alo Mattiiseni kursusekaaslane.
Muusikapäevadel esinevad eeskätt koolinoorte vokaalansamblid.
Rododendron

Rododendron ("Rhododendron") on põõsaste või ka puude perekond kanarbikuliste sugukonnast.
Kirjeldus.
Rododendronid võivad olla igihaljad või heitlehised, lehed on enamasti terveservalised. Õied paiknevad sarikataolistes õiskutes. Õite värvus varieerub valgest lillani. Õitsemine võib toimuda varakevadest suveni.
Levik.
Rododendronid on levinud parasvöötmes, Kesk- ja Lääne-Hiinas, Himaalajas, Malai mägirajoonis, Filipiinidel, Uus-Guineal, Põhja-Austraalias, Põhja-Ameerikas ning endistes Nõukogude Liidu maades.
Kasvunõuded.
Muld peab olema ühtlaselt niiske ja õhk niiske. Karbonaatsetel muldadel pole võimalik enamikku liike kasvatada. Taim vajab kaitset kuumuse ja külmade tuulte eest. Sobiv kasvukoht on poolvari. Igihaljaid liike kaitstakse ereda päikese ning madalate temperatuuride eest. Õige istutusaeg on kevadel. Istutamisel jäetakse juurekael mullast välja.
Paljundamine.
Paljundatakse kas seemnete, võrsikute, pistokste või pookimisega.
Kasutamine.
Kasutatakse iluaianduses nii üksikpõõsaste kui ka rühmadena.
Riia Püha Kolmainu peakirik

Riia Püha Kolmainu katedraal (läti keeles "Rīgas Svētās Trīsvienības katedrāle") on Läti Õigeusu Kiriku Riia piiskopkonna peakirik (endine katedraal) Lätis Riia linnas Grīziņkalnsi asumis Riia Püha Kolmainu nunnakloostri juures aadressil Krišjāņa Barona iela 126. 18. detsembrist 1998 on kirikuhoone riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.
Kirikuhoone.
Hoone on viie kupliga ristikujulise põhiplaaniga vene-bütsantsi stiilis ehitis. Hoone fassaadi ehivad juugendstiilile iseloomulikud detailid, juugendi mõjutustega on ka kiriku interjöör. Kiriku ikonostaas asus algselt Liepājas, viidi sealt aastal 1939 Riia Kristuse Sündimise katedraali üle ja toodi püha Kolmainu kirikusse aastal 1961. Liepāja Püha Nikolai katedraalist pärineb ka ikonostaasi ees asuv pronksist küünlajalgade komplekt.
Ajalugu.
Aastal 1891 asutas õigeusu kirik Riiga tüdrukutele ja naistele mõeldud ühiselamu tüüpi varjupaiga, mis aastal 1901 sai kloostri staatuse. Aasta hiljem hakati kloostri juurde ehitama ka kirikut. Nikolai II eraldas ehituse tarbeks 75 000 rubla. Ülejäänud ehituskulud kattis kloostri esimene ülem iguumenja Sergija (sünninimega Jekaterina Mansurova). Hoone projekteerisid arhitektid Konstantīns Pēkšēns ja Aleksandrs Vanags. Hoone valmis aastal 1907. Aastal 1910 maeti kiriku all asuvasse krüpti vürst Boriss Mansurov, aastal 1914 maeti sinna ka Marija Mansurova.
Seoses sellega, et nõukogude võimud Kristuse Sündimise katedraali sulgesid, kujunes Riia Püha Kolmainu kirik Riia peapiiskoppide uueks katedraaliks (kirik sai katedraali staatuse aastal 1961). Aastal 1992 kujunes piiskopi residentsiks taas Riia Kristuse Sündimise katedraal.
Gyula Andrássy

Krahv Gyula Andrássy (saksapäraselt ka Julius Andrássy von Csikszentkirály und Krasznahorka; 8. märts 1823 Košice nüüdses Slovakkias – 18. veebruar 1890 Volosko nüüdses Horvaatias) oli Ungari riigimees. Ta teenis Austria-Ungari keisririiki kohusetruu Ungari peaministrina (1867–1871) ning seejärel keisririigi välisministrina (1871–1879).
Andrássy oli konservatiiv. Tema välispoliitika nägi ette Austria-Ungari impeeriumi laienemist Kagu-Euroopasse, eelistatavalt Briti ja Saksa toetusega, ilma Türgist võõrandumata. Ta nägi Venemaad kui peamist vastast omaenda ekspansiivsele poliitikale, seoses lõunaslaavlaste ja õigeusu piirkondadega Balkanil. Ta ei usaldanud slaavi natsionalistlikke liikumisi ning käsitas neid kui ohtu tema paljurahvuselisele impeeriumile.
Ance vald

Ance vald (läti keeles "Ances pagasts") on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Pope, Puze ja Tārgale vallaga ning Talsi piirkonna Dundaga ja Kolka vallaga.
Valla pindala on 398 km². 2016. aasta seisuga elas seal 656 inimest. Valla keskus on Ance küla. Vallavanem on Aira Kajaka.
Ajalugu.
Ance vald moodustati aastal 1925, mil see eraldati Pope vallast. Aastal 1935 oli valla pindala 374,9 km² ja seal oli 3302 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Ance, Lielirbe, Lonaste ja Rinda külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Ance külanõukoguga likvideeritav Rinda, aastal 1954 aga likvideeritav Lonaste külanõukogu ja osa Lielirbe külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Irbene külas tegutseb Ventspilsi Rahvusvaheline Raadioastronoomiakeskus. Seal on üks 32-meetrine ja üks 16-meetrine paraboolraadioteleskoop. Pärast Nõukogude armee taandumist 1994. aastal võttis keskuse üle Läti Teaduste Akadeemia. Samas on Irbenetti nimetatud ka kummituslinnaks, kuna varasemast suurusest on vähe järel.
Loodus.
Suurimad jõed on Irbe jõgi ja selle lisajõed Rinda jõgi ning Stende jõgi. Järvedest asuvad vallas 14 hektari suurune Zigatezers, 4,7 hektari suurune Stulbezers, 18 hektari suurune Skarbezers, 12 hektari suurune Makšķerezers, 4,8 hektari suurune Lukņezers, 1,8 hektari suurune Kalpezers, 7,1 hektari suurune Dūmezers, 4 hektari suurune Bočezers, 5 hektari suurune Bēržezers ja 20 hektari suurune Garais ezers (Pikkjärv). Valla pindalast katvad metsad 87,7 %.
Looduskaitse all on Auzdāri hiidrahn, Plūdoņi tammed, Saulstari tammed, Riekstukalnsi tammed, Pasakase tamm, Ailankase tammed, Ailankase luha tammed, Ailankase lähistel asuv põlispuude kasvuala, Upeslejase mänd, Būvmeisteri mänd, Tiltkalni saar, Iercemsi tamm, Liepkalni tammed, Liepkalni silla tammed, Vičaki vanajõe tamm, Vičaki vana tamm, Vičaki kõver tamm ja Lagāti mänd, samuti mõned nimetud looduskaitsealused põlispuud. Valla idaosas asub osaliselt Raķupe oru hoiuala, põhjaosas aga samuti osaliselt Ance soode ja metsade hoiuala ning Ovīši hoiuala.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Angerminde (Rinda) keskaegne linnus, Ance muinaskalmed, Ance mõisa elumaja uksehinged, Rinda kiriku altar ja kantsel koos selle maalingutega. Regionaalse kaitse all on Rinda kiriku uksed, Dambkalnsi muinaskalmed, Mazistabase keskaegne kalmistu, hiiepaik Mazistabase Stieguļi mägi ja Viesturi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Pēterlauki palumetsa muinaskalmed
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 610 lätlast, 10 venelast, 6 ukrainlast ja 3 leedulast, lisaks veel 1 valgevenelane ja 1 poolakas.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Ance

Ance (liivi "Aņtš") on küla ("ciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas, Ance valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 21 meetri kõrgusel. Seal asuvad põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu.
Ance oli varem Ance mõisa keskuseks. Aastal 1798 suri seal Academia Petrina professor Johann Nicolaus Tiling. Nõukogude ajal sai külast kohaliku kolhoosi keskasula.
Ance mõisa uksehinged ja Ance muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Seal kasvav saar ümbermõõduga 5.07 m on looduskaitse all. Külas asuvad Robežnieki ja Ance bussipeatused.
Henryk Kowalczyk

Henryk Kowalczyk (sündinud 15. juulil 1956) on Poola poliitik, ta kuulub erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli 9. jaanuarist 2018 kuni 15. novembrini 2019 Poola keskkonnaminister.
Ta lõpetas 1980. aastal Varssavi ülikooli matemaatikateaduskonna.
9. jaanuarist 2018 kuni 15. novembrini 2019 oli ta Poola keskkonnaminister.
Jevgeni Novikov (ajaloolane)

Jevgeni Petrovitš Novikov (vene keeles Евгений Петрович Новиков; 27. august (vkj 15. august) 1826 Moskva – 4. oktoober (vkj 21. september) 1903 Nepetsino küla, Moskva kubermang) oli vene ajaloolane, slavofiil, prosaist ja diplomaat.
Ta oli lõpetanud Lomonossovi nimelise ülikooli Moskvas. Aastatel 1870–1879 töötas ta Venemaa Keisririigi suursaadikuna Austria-Ungaris. Muuhulgas on ta raamatute "Õigeusk tšehhide seas" («Православие у чехов», 1848) ja kaheosalise "Hus ja Luther" («Гус и Лютер», 1859) autor.
Pope vald

Pope vald (läti keeles "Popes pagasts") on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ance, Ugāle, Puze ja Tārgale vallaga.
Valla pindala on 168 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1040 inimest. Valla keskus on Pope küla. Vallavanem on Mārtiņš Libkovskis.
Ajalugu.
Pope vallast eraldati aastal 1925 Ance vald. Aastal 1935 oli valla pindala 177,23 km² ja seal oli 1961 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Pope ja Vēde külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Pope külanõukoguga likvideeritav Vēde külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Loodus.
Suurimaks jõeks on Rinda jõgi. Järvedest asub Tārgale valla piiril 60 hektari suurune Klāņezers. Vald ise asub Kursi madalikul, Pope lähistel Pope linnamäel asub valla kõrgeim koht (69,1 m), mida ümbritsevad keskmiselt 50 meetri kõrgused alad, ühtlasi on tegemist kogu Ventspilsi piirkonna kõrgeima tipuga. Valla pindalast katavad metsad 79,1%.
Looduskaitse all on mitmed Pope allee pärnad, Pope park, Pope metskonna allee pärnad ja kaks Mežābelese lähistel asuvat põlispuude kasvuala, lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Valla lääneosas asub osaliselt Klāņi soo hoiuala, vallas asub 78 hektari suurune Pope madalsoo hoiuala.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Pope linnamägi, Pope luteri kirik (sealhulgas sealne tornikell oma maalingutega, altar, kantsel, portaal ustega, orel, orelirõdu ja kirikuliste pingid) ja Pope mõisa hoonetekompleks (sealjuures park, laut, pesumaja, allee, tall, veski, tall-teenijate maja, ait, uus ait, teenijate maja, kutsarimaja, arsti maja, mõisavalitseja maja, mõisniku elumaja ja jahiloss, lisaks veel elumaja ahi, kamin ja viis uksekomplekti). Regionaalse kaitse all on Kalnenieki talu hooned ja Nabeļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Raibkrogsi keskaegne kalmistu.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 947 lätlast, 20 venelast, 4 valgevenelast, 5 ukrainlast, 2 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Puze vald

Puze vald (läti keeles "Puzes pagasts") on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ance, Pope, Ugāle ja Usma vallaga ning Talsi piirkonna Dundaga, Valdgale ja Ģibuļi vallaga.
Valla pindala on 207 km². 2016. aasta seisuga elas seal 920 inimest. Vallavanem on Santa Šēniņa. Valla keskus on Blāzma küla.
Ajalugu.
Puze mõisavallaga ühendati aastal 1891 Puzenieki mõisavald ja see pani aluse Puze vallale. Aastal 1935 oli Puze valla pindala 261,2 km² ja seal oli 2041 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Puze, Amele ja Mode külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Puze külanõukoguga likvideeritav Amele külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Loodus.
Suurimad jõed on Rinda jõgi ja Stende jõgi. Järvedest asuvad vallas 4,2 hektari suurune Ieriņezers, Ugāle valla piiril asuv 4,4 hektari suurune Dūņezers, 6,9 hektari suurune Dzilene järv, 7,8 hektari suurune Zutene järv, 20,4 hektari suurune Seklene järv, 19,6 hektari suurune Dižiere järv ja 520 hektari suurune Puze järv. Usma valla piiril asub Vasnieki soo pindalaga 497 ha. Vald ise asub Kursi madalikul, põhjaosa ka Rannikumadalikul, kõrgeim koht asub Amele lähistel ja ulatub 56,5 meetrit üle merepinna. Valla pindalast katavad metsad 76,7%.
Looduskaitse all on Akmeņkalnsi kuradi jalajäljega kivi, Puze ja Puzenieki mõisade juures kasvab ka mitu nimetut looduskaitsealust põlispuud. Valla idaosas asuvad osaliselt Raķupe oru hoiuala ja Stikli soode hoiuala, lääneosas asub 8 hektari suurune Puze liiviku konnade elupaiga hoiuala.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Puze linnamägi ja Puze luteri kirik koos sealse nelja vapireljeefiga. Regionaalse kaitse all on Buči keskaegne kalmistu, Jaunviecītese muinaskalmed ja Lejaskrogsi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Puze kirikumõisa hooned (õpetaja maja ja majandushoone) ning Purmaļi muinaskalmed ehk Pingāļi kalmistu.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 855 lätlast, 22 venelast, 5 valgevenelast, 6 ukrainlast, 2 poolakat ja 7 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Blāzma

Blāzma (vanasti ka Puze) on küla ("ciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas, Puze valla halduskeskus. Küla asub Stende jõe kaldal merepinnast 23 meetri kõrgusel, Ventspilsist 36 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad põhikool, postkontor, laste- ja noortekeskus, kultuurimaja ja raamatukogu. Külas on Blāzma bussipeatused.
Aastal 1891 liideti Puze ja Puzenieki mõisavallad ning kahe valla piirile ehitati vallamaja. Nõukogude ajal rajati vallamaja juurde kohaliku kolhoosi «Blāzma» keskasula.
Looduskaitse all on harilik hobukastan ümbermõõduga 3.3 m.
Konstantinoopoli konverents

Konstantinoopoli konverents (türgi keeles "Tersane Konferansı" ehk niinimetatud "laevatehase konverents", "Tersane Sarayı" ehk "Laevatehase Palee" järgi) peeti imperiaalsete Euroopa suurriikide (Ühendkuningriik, Saksamaa, Venemaa, Prantsusmaa, Austria-Ungari ja Itaalia) vahel Osmanite riigi pealinnas Kostantiniyyes (tänases İstanbulis) ajavahemikul 23. detsember 1876 kuni 20. jaanuar 1877. Konverents järgnes Hertsegoviina ülestõusule 1875. aasta aprillis ning Bulgaarias toimunud Aprilli ülestõusule 1876. aasta aprillis. Suurriigid leppisid kokku poliitiliste reformide projektis nii Bosnias kui ka suure bulgaarlaste enamusega territooriumitel Osmanite valitsemise all.
Osalised.
Suurriike esindasid konverentsil vastavalt:
Matrei in Osttirol

Matrei in Osttirol on linn ja vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 975 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 277,8 km². See on pindalalt suurim vald Lienzi ringkonnas. 1. jaanuaril 2016 elas seal 4675 inimest. See paikneb umbes 29 km Lienzist põhjas Kõrg-Tauerni mäestikus Kesk-Ida-Alpides. Valla territooriumile jäävad osaliselt Granatspitze rühm ja Venedigeri rühm, kus kõrgeim tipp on Großvenediger (3657 m). Elanikkond sõltub suuresti turismist, hooajalisest põllumajandusest ja metsandusest.
Ajalugu.
Asulat "Matereie" on esmamainitud 1170. aasta dokumendis, selle nimi tuleb indoeuroopa sõnast "mater" ("ema"). 1335. aastal esines see kui "Windisch Matrei", siiski ei viita nimetus Wendish pikalt assimileeritud alpislaavlaste populatsioonile, vaid eristab seda Põhja-Tirooli Matrei am Brennerist. See jäi ametlikuks vallanimeks aastani 1921.
8. sajandi keskpaigas liidendas slaavlaste Karantaania vürstkonna saksa Baieri hõimuhertsogkond, mis ise muutus 788. aastal frankide Karolingide impeeriumi osaks. Ida-Tirooli ala Drava jõge pidi alla ristiusustati misjonäride poolt, kes tulid põhjast Salzburgi peapiiskopkonnast, selle mõjusfääri kinnitas keiser Karl Suur 811. aastal. Pärast Karolingide killustumist 9. sajandil kuulus see Lurngaule, taasloodud Baieri hertsogkonna krahvkonnale Ida-Frangi riigis.
976. aastal said maad Kärnteni hertsogkonna osaks, kuigi Salzburgi peapiiskopid valdasid 1207. aastast alates Matrei isandkonda, tehes sellest Salzburgi eksklaavi Alpi veelahkmest lõunas ja okka Tirooli krahvide poolele, kes laiendasid oma valdusi ümbruskonnas. 1252. aastal okupeeris krahv Meinhard I ala, kuid lõpuks pidi loobuma oma nõuetest Matrei mõisale Salzburgi kasuks. Piiskopivalitsuse eest hoolitses Weißensteini lossis resideeriv linnusekrahv.
Kuigi Matrei sai turuõiguse, jäi see naabrusesolevatest Tirooli territooriumitest eraldatuks ja ei olnud kergesti saavutatav külgnevast Salzburgi Pinzgau piirkonnast üle Kõrg-Tauerni mäekurude. Kauplemine oli kehvalt arenenud ja maaelanike olukord oli õnnetu, kulmineerudes mitmes vastuhakus piiskopivõimu vastu, alates Saksa talurahvasõjast 1525. aastal kuni 18. sajandini. Napoleoni sõdade ajal põgenes viimane Salzburgi vürstlik peapiiskop krahv Hieronymus von Colloredo 1800. aastal Viini, peapiiskopkond sekulariseeriti 1803. aastal ja läks 1805. aasta Pressburgi rahuga Austria keisririigile.
1814. aastal seadustas keiser Franz I Matrei ühendamise Tirooli kroonimaaga, lõpetades sellega 600-aastase eraldatuse. Sellest hoolimata jäi see maapiirkonnaks, 19. sajandi keskpaigast lisandus alpinismiturism, mida tähistab Großvenedigeri tipu esmavallutus 1865. aastal. Ligipääsetavus paranes, kui 1967. aastal ehitati Felbertauern maanteetunnel.
Ardu Treinbuk

Ardu Treinbuk (22. detsember 1935 Rägavere vald, Virumaa – 10. august 2012 Narva) oli eesti kabetaja.
Ta õppis aastatel 1943–1945 ta Rägavere algkoolis, seejärel Rakvere Õpetajate Seminari harjutuskoolis, mille lõpetas 1950. aastal. 1954. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal asus ta õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonda metsatööstuse erialale. 1956. aastal jätkas õpinguid Jelgavas Läti Põllumajanduse Akadeemias, lõpetas 1960. aastal mööblitööstuse insenerina. 
Pärast seda töötas ta 37 aastat Narva mööblikombinaadis algul tehnoloogina, hiljem peadirektori asetäitjana.
Eesti meistrivõistlustel kirikabes võitis ta aastatel 1980–2011 (eri mänguviisides) 6 kuld-, 3 hõbe- ja 4 pronksmedalit. NSV Liidu meistrivõistlustel kirikabes võitis 1978. aastal pronksmedali. 1998. aastal tuli ta esimestel kirikabe (Brasiilia kabe) maailmameistrivõistlustel maailmameistriks, 2000. aastal võitis hõbeda ja 2004. aastal tuli teist korda maailmameistriks. Ta oli 2001. aastast rahvusvaheline suurmeister kirikabes. 
Eesti meeste meistrivõistlustel Vene kabes võitis ta 1997. aastal pronksi, lisaks võitis 1999. aastal pronksi ja 2000. aastal kulla Vene kabe kiirkabes. Eesti meistrivõistlustel Brasiilia kabes võitis ta 2007. aastal pronks- ja 2010. aastal kuldmedali.
Nikolsdorf

Nikolsdorf on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 888 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 879 inimest.
Nußdorf-Debant

Nußdorf-Debant on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 713 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 53,44 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3237 inimest.
Irina Prohhorova

Irina Dmitrijevna Prohhorova (vene keeles Ирина Дмитриевна Прохорова; sündinud 3. märtsil 1956 Moskvas NSV Liidus) on vene kultuuriajaloolane, kirjanduskriitik ja kirjastaja.
1992. aastal asutas ta Moskvas kirjastuse Novoje Literaturnoje Obozrenije ja aasta pärast samanimelise kirjandusajakirja Novoje Literaturnoje Obozrenije. Prohhorova on tänini nii kirjastuse kui ka ajakirja peatoimetaja. Laiema tuntuse sai ta 2012. aasta veebruaris esinemisega Venemaa föderaalsel telekanalil Rossija 24 näidatud teledebatis Nikita Mihhalkoviga.
Irina Prohhorova juhib kultuurialast heategevusfondi Mihhail Prohhorovi Fond, mille ta asutas 2004. aastal koos ettevõtjast venna Mihhail Prohhoroviga. Fond on pälvinud mitmeid autasusid, sealhulgas 2010. aastal Kuldse Maski eripreemia panuse eest Venemaa teatrikunsti arendamisse.
Haridus- ja töökäik.
Prohhorova on lõpetanud Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ja MRÜ aspirantuuri ning kaitsnud hiljem filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga modernismist inglise kirjanduses.
2006. aastal hakkas Prohhorova välja andma moe kui moekultuuri fenomeni uurimisele pühendatud erialaajakirja Teorija Modõ.
Lisaks põhitööle kirjastuses ja mitme ajakirja toimetuses on ta tegutsenud 2012. aastast kultuuri- ja kirjandusteemaliste raadio- ja telesaadete saatejuhi ja autorina.
Poliitika.
2012. aasta Venemaa presidendivalimistel osales ta presidendikandidaadi Mihhail Prohhorovi usaldusisikuna ja esines veebruaris neil kandidaatide debattidel kui teemaks oli kultuur. Tema debatt teleekraanil presidendikandidaadi Vladimir Putini usaldusisiku Nikita Mihhalkoviga, milles ta kritiseeris riiklikku kultuuripoliitikat, tõi talle laiema tuntuse. 
2012. aasta juunis keeldus Prohhorova talle pakutud Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeeriumi ühiskondliku nõukogu esimehe kohast. 
2013. aasta detsembrist 2014. aasta oktoobrini oli ta poliitilise partei Kodanikuplatvorm kodanikukomitee esimees (tegelikult pani ta esimehe volitused maha juba 2014. aasta juulis, põhjendades oma otsust parteis tekkinud lõhega Krimmi liitmise küsimuses).
Isiklikku.
Prohhorova isa Dmitri Prohhorov oli NSV Liidu Riikliku Spordikomitee rahvusvaheliste spordisidemete valitsuse ülem, ema Tamara Kumaritova töötas Moskva keemiatehnoloogia instituudi polümeeride kateedris. Emapoolne vanaema Anna Belkina oli juudi rahvusest
mikrobioloog ja vanaisa Mihhail Kumaritov osseedi rahvusest Dagestani ANSV tervishoiurahvakomissar. Prohhorova isapoolsed vanaisa ja vanaema olid Smolenski kubermangust pärit talunikud, kes 20. sajandi alguses olid Stolõpini reformide oludes rännanud Siberisse, seal rajanud tõhusa majapidamise, kuid kui algas kulakute eksproprieerimine, oli perekond sunnitud majapidamise maha jätma ja sealtkandist põgenema.
Irina Prohhorova oli abielus ja tal on tütar Irina Pali, kes on saanud kõrghariduse rahanduse alal ja töötab Mihhail Prohhorovi Fondis tegevjuhina.
Volosko

Volosko (itaalia keeles Volosco või Volosca) on osa linnast Opatija, mis asub Kvarneri lahe ääres Lääne-Horvaatias.
Asulas suri 1890. aastal Ungari peaminister ja hilisem Austria-Ungari välisminister Gyula Andrássy.
Oberlienz

Oberlienz on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 756 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1477 inimest.