Debbie Reynolds

Debbie Reynolds (õieti Mary Frances Reynolds; 1. aprill 1932 El Paso, Texas – 28. detsember 2016 Los Angeles, California) oli šoti-iiri ja inglise päritolu USA näitleja, laulja ja tantsija.
Elu ja karjäär.
Noorpõlves osales Reynolds skaudiliikumises. 16-aastaselt võitis ta iludusvõistluse Miss Burbank ja seejärel pakkus filmistuudio Warner Brothers talle näitlejalepingut. Kui Warner Brothers lõpetas muusikalide tegemise, võttis Reynolds vastu filmistuudio Metro-Goldwyn-Mayeri lepingu.
1951. aastal kandideeris Reynolds rolli eest filmis "Three Little Words" Kuldgloobusele parima uustulnukast naisnäitleja kategoorias. Filmis kehastas ta poplauljat Helen Kane'i. Läbimurderolliks oli Kathy Selden muusikalises komöödiafilmis "Lauldes vihmas" ("Singin' in the Rain"; 1952), kus ta esines lisaks näitlemisele ka tantsijana ja lauljana. Teised tuntumad osatäitmised olid muusika- ja komöödiafilmides, sh "The Affairs of Dobie Gillis" (1953), "Susan Slept Here" (1954), "Bundle of Joy" (1956), "The Catered Affair" (1956) ja "Tammy and the Bachelor" (1957).
1951. aastal jõudis tema esitatud laul "Aba Daba Honeymoon" filmist "Two Weeks with Love" Billboardi edetabelis kolmandale kohale. Tema järgmised kuulsaks saanud laulud olid "Tammy" (1957; Billboardi esikohasingel) filmist "Tammy and the Bachelor", "A Very Special Love" (1958) ja "Am I That Easy to Forget" (1960). 1959. aastal ilmus tema esimene popmuusikaalbum "Debbie".
Reynolds mängis peaosa vesternis "Kuidas alistati Lääs" ("How the West Was Won"; 1962) ja eluloofilmis "Uppumatu Molly Brown" ("The Unsinkable Molly Brown"; 1964), kus kehastas tuntud seltskonnadaami Margaret Browni. Browni rolli eest pälvis ta parima naispeaosatäitja Oscari nominatsiooni. Tema hilisemad tuntumad rollid olid filmides "Laulev nunn" ("The Singing Nun"; 1966), "Abielulahutus Ameerika moodi" ("Divorce American Style"; 1967), "What's the Matter with Helen?" (1971), "Ema" ("Mother"; 1996, Kuldgloobuse nominatsioon) ning "Kapis ja kapist välja" ("In &amp; Out"; 1997). Reynolds esines ka kabareedes. 1979. aastal asutas ta North Hollywoodis Debbie Reynolds Dance Studio, mis töötab siiani.
1973. aastal andis ta animafilmis "Charlotte koob võrku" ("Charlotte's Web") hääle ämblikule Charlotte'ile.
1969. aastal hakkas ta omanimelise situatsioonikomöödia "The Debbie Reynolds Show" saatejuhiks, mille eest nomineeriti ta 1970. aastal Kuldgloobusele. 1973. aastal mängis Reynolds Broadway muusikalis "Irene" ja pälvis rolli eest Tony auhinna. Enne sajandivahetust jõudis Reynolds noorema põlvkonna ette Aggie Cromwelli rolliga filmis "Halloweentown" (1998).
2000. aastal pälvis ta rolli eest situatsioonikomöödias "Will ja Grace" ("Will &amp; Grace") Primetime Emmy auhinna.
1988. aastal ilmus tema elulooraamat "Debbie: My Life". 2013. aastal andis ta välja selle täiendatud versiooni "Unsinkable: A Memoir".
2006. aastal sai Reynolds Chapman Ülikooli elutöö auhinna ja 2007. aastal promoveeriti Nevada Ülikooli audoktoriks.
2015. aastal määrati talle USA Ekraaninäitlejate Gildi elutöö auhind panuse eest maailma filmikunsti.
Ta oli üks väheseid Ameerika filmi kuldajastu näitlejaks, kes näitles elu lõpuni.
Tema nimega täht on Hollywoodi kuulsuste alleel aadressil 6654 Hollywood Boulevard ja Palm Springsi kuulsuste alleel.
Isiklikku.
Reynolds oli kolm korda abielus. Laulja Eddie Fisheriga abiellus ta 1955. aastal, paaril oli kaks last: tütar Carrie ja poeg Toddi. Abielu lahutati 1959. aastal pärast seda, kui Fisheril oli olnud armuafäär Elizabeth Tayloriga.
Aastatel 1960–1973 oli ta abielus miljonärist ettevõtja Harry Karliga ja 1984–1996 kinnisvaraarendaja Richard Hamlettiga.
Surm.
Reynolds suri 2016. aasta 28. detsembril 84-aastaselt Los Angeleses Cedars-Sinai Medical Centeri haiglas, kuhu ta oli insuldikahtlusega samal päeval viidud. Ta suri vaid päev pärast oma tütre Carrie Fisheri surma.