tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ravimtaimeteed

Ravimtaimeteed on ravitaimedest tehtud tõmmised, mida tarvitatakse inimeste ja loomade haiguste ravimiseks ja ennetamiseks. 
Ravimtaimeteesid võib liigitada ravivaiks ja profülaktilisteks. Teed sisaldavad sarnaselt taimedega, millest nad on valmistatud, bioloogiliselt aktiivseid alkaloide, glükosiide, saponiine, antibiootikume, parkaineid, vitamiine, eeterlikke õlisid ja mineraale. Ravimtaimed ravivad manustatuna teena tervet organismi, suurendavad immuunsust. 
Ravimtaimeteesid valmistatakse reeglina veest ja taimeürdist aga ka sammaldest, juurikaist, õitest, viljadest ja puukoorest. Sagedamini leiavad kasutamist kuivatatud taimed või selle osad, kuid vahel võib kasutada ka värskeid taimi. Ravimtaimeteel lastakse tõmmata 5–10 minutit, kuid mõnikord ka kauem. Teed juuakse vähese suhkru või meega või ilma magustajata. Olenevalt taimest võib juua tassi või rohkem, aga on ka keeduseid, mida tarbitakse vaid lusikashaaval. Üht ravimtaime ei soovitata kasutada kauem kui 2–3 nädalat.
Eestis tehakse ravimtaimeteed sagedamini teekummelist, pärnaõitest, islandi käokõrvast, piparmündist, kaselehtedest, leesikast, kibuvitsast jne. Vahel valmistatakse teed mitme ravimtaime segust mõne konkreetse vaevuse leevendamiseks, näiteks köha-, külmetuse-, diabeedi-, kolesterooli- või neerutee. Teesegudesse valitakse omavahel sobivad ja sarnaste omadustega taimed, mis aitavad leevendada konkreetset tervisevaevust. Sobiva taimetee joomine võib aidata organismil toime tulla kergemate seede- ja unehäirete ning ärevusseisunditega. Taimeteedega saab suurendada söögiisu ja leevendada või ennetada kõhuprobleeme, nagu puhitust, kõhukinnisust või -lahtisust. Taimeteed on abiks ka põiepõletiku, ülemiste hingamisteede haiguste ja gripi sümptomite leevendamisel.
Kroonilisi haigusi põdevatel ja iga päev ravimeid võtvatel inimestel tuleks enne ravimtaimeteede kasutamist nõu pidada apteekriga. Ettevaatlik tuleb olla ka lastele ja rasedatele taimeteed valides. Kõrvaltoimete ilmnemisel tuleks tee tarvitamine lõpetada.
Kultuurikilomeeter

Kultuurikilomeeter oli aktsiooni "Euroopa kultuuripealinn 2011" raames Tallinnas raudteetammile rajatud kergliiklustee. See avati 15. mail 2011 ja suleti septembris 2014. Kultuurikilomeeter kulges mööda tänapäevast Rumbi ja Kalaranna tänavat.
2,2 kilomeetri pikkune kergliiklustee sai alguse Logi tänavalt kruiisilaevade kai juurde viivate väravate juurest ning möödus Linnahallist, Kultuurikatlast, Patarei vanglast, lennusadamast, Kalamaja kalmistupargist ja Noblessneri laevatehasest. Tee kulges mööda endist raudteetammi, mis oli kaetud esmalt paekillustiku ja seejärel graniitkillustikuga. Kergliiklusteele oli rajatud tänavavalgustus, tehtud haljastustööd ning paigaldatud pingid.
Mereäärne jalgtee kujunes paljude tallinlaste jaoks armastatud vaba aja veetmise paigaks, seal käidi tervisesporti tegemas, laste ja koertega jalutamas ning kunsti nautimas.
Kultuurikilomeeter suleti avalikuks kasutuseks 2014. aasta septembris seoses samale maa-alale rajatava Kalaranna tänava ehitustööde algusega. Tänapäeval on alles kultuurikilomeetri lõik Kalaranna tänavast Vanasadama väravani. Teisele poole Kalaranna kvartalit rajati merekaldale Beetapromenaadiks nimetatud kergliiklustee jätk, mis möödub Patarei vanglast ning ulatub Kalaranna ehitusplatsist Lennusadamani.
Eesti NSV Valitsus

Eesti NSV Valitsus oli 25. detsember 1989 – 20. august 1991 Eesti NSV täidesaatev võimuorgan, Eesti NSV Ülenõukogule allunud Eesti NSV kõrgreim riigivalitsemisorgan. 
8. mai 1990 – 20. august 1991 kandis nime Eesti Vabariigi Valitsus.
Ametis oli kaks Eesti NSV Valitsust:
Albi (Prantsusmaa)

Albi [albi] on linn Prantsusmaal Tarni departemangus. Ta on departemangu prefektuur ("prefecture") ehk halduskeskus. Linn on nelja kantoni keskus.
Linna territoorium asub 130–308 meetri kõrgusel üle merepinna.
Keeni raamatukogu

Keeni raamatukogu on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Keeni tee 6, Keeni küla, Valga maakond.
Ajalugu.
Mõnedel andmetel asutati Keeni raamatukogu enne 1920. aastat, kuid selle kohta dokumendid puuduvad. Igatahes kindlad andmed raamatukogu tegevuse kohta on 1925. aastast. 1925. aastal määras haridusministeerium Keeni valla avalikule raamatukogule riikliku toetuse 2500 marka.
1928. aastal kolis raamatukogu Keeni koolimaja Keeni vallamaja juurde, kuhu jäi kuni 1930. aastani. 1930. aasta septembris koliti raamatukogu Keeni Ministeeriumikooli, see asus Kihul. Liideti kooli ja valla raamatukogu. Raamatuid laenutasid õpetajad Saar ja Luigemäe. 17. septembril 1930 põles Kihu koolimaja, hävisid peaaegu kõik raamatud. Inimeste kätte jäi umbes 45 raamatut. Need korjati inimestelt kokku ja raamatukogu hakati uuesti rajama. Rahalist toetust saadi ka vallast. Raamatukogu asus nüüd Keeni mõisahoones. Seal asusid veel kool ja Keeni metsaülem. 1940. aastal hävis raamatukogu jälle. Koolimajas olid sõdurid. Raamatud toodi koolimaja ette ja põletati, alles jäid raamatud, mis olid inimeste käes. 
1948. aastal asus raamatukogu Keeni koolimajas, hiljem koliti Keeni külanõukogu hoonesse, mis asus Keeni–Sangaste tee ääres endises Simsoni talus. Kui külanõukogu likvideeriti, koliti Keeni klubisse. 
1958. aasta oktoobris hakkas Keeni raamatukogu juhatajana tööle Viivi Stenov (Oras). Raamatukogu asus sovhoosi kontori kohal pisikeses toapugerikus, kus kirjatöö tehti põlve peal, sest puudus laud ja ruumgi selle paigutamiseks. Aastatel 1958–1983 kolis raamatukogu kolmel korda. 
1993. aastal kolis raamatukogu küla servas asuvasse kolmekorruselise keskküttega kortermaja 1. korrusele, endistesse lasteaia ruumidesse. 
2008. aastal saadi raamatukoguprogramm RIKS. Elektroonilisele laenutusele mindi üle 2013. aastal.
Statistika.
Statistika 2014. aasta seisuga
Kogusid: 12 996
Kasutajaid: 142
Külastusi: 1519
Laenutusi: 3503
Töökohti: 0,5
Sangaste raamatukogu

Sangaste raamatukogu on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Kooli 3 Sangaste alevik Valga maakond.
Ajalugu.
Esimene raamatukogu Sangastes tekkis kiriku koguduse juurde. Sealsed raamatud olid enamikus vaimuliku sisuga ja asusid köstrimajas köstri järelevalve all. 1898. aastal asutati Sangaste Põllumeeste Selts, mis tegutses samuti köstrimajas. Olemasolev väike raamatukogu suurenes tänu liikmete annetustele, mille tegijateks teiste seas olid poliitik, jurist ja ajakirjanik Jüri Vilms ning arstiteadlane ja ühiskonnategelane Peeter Hellat. Raamatuid oli ligi 1000 köidet, hiljem anti need üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.
1924. aastal loodi Lauküla Rahvaraamatukogu Selts, mille algne tegevus oli hoogne. Raamatukogu asus vallamajaga samas majas. Raamatukogutööd tegid Aleksander Roose ja Aureelie Vilippus, kes käis laenutamas ka Restu rahvamajas. Hiljem seltsi tegevus hääbus ning 1927. aastal otsustas Sangaste vallavolikogu kustutada Lauküla Rahvaraamatukogu Seltsi avalikkude raamatukogude võrgust ja anda raamatud üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.
Raamatukogu asus selles vanas majas hulk aastaid. 1959. aastal maja põles, aga ehitati 1961. aastaks uuesti üles, seekord kahekorruselisena. Laenutamas käidi ka Restu koolis, Sangaste lossis ja Sangaste metskonnas. Raamatukogu tegi koostööd kohaliku kultuurimajaga, paljud üritused valmistati ette ja viidi läbi üheskoos.
1988. aastal koliti Sangaste lasteaia hoonesse, kus raamatukogu sai kaks suurt ruumi raamatute jaoks ja väikese esik-kabineti. Samas majas asus ka algkool ning lapsed olid raamatukogu sagedased külastajad.
2002. aastal suleti Sangaste algkool. Järgmisel aastal remontis vald tühjaksjäänud ruumid ning need kohandati raamatukogu tarbeks.
2006. aastal osteti raamatukoguprogramm RIKS, elektroonilisele laenutusele mindi üle 2014. aastal.
Statistika.
Statistika 2014. aasta seisuga
Kogusid: 14 309
Kasutajaid: 155
Külastusi: 1740
Laenutusi: 2736
Töökohti: 0,5
Top Connect OÜ

Top Connect OÜ on Eesti telekommunikatsiooniettevõte. 
Ettevõttel on tuntud roaminguteenus TravelSim, mille kaudu saab telefonidelt eri maailma paikadesse helistada soodsamalt.
STV

AS STV on 1991 asutatud Eesti kaabelsideettevõte. 
Ettevõttel oli 2010. aastani oma telekanal: STV Telekanal (nimetatud STV).
Ettevõttel oli 2013. aastani oma turvateenuste osakond (STV Turvateenistus), mille 2013 omandas G4S Eesti.
Loomamatus

Loomamatus on rituaalselt inimesega samasse hauda või omaette hauda maetud loom.
Läti haridus

Läti Vabariigis antavat kooliharidust jaotatakse peamiselt põhi-, kesk- ja kõrghariduseks.
Esimesse klassi astuvad lapsed 6- või 7-aastaselt. Põhiharidus kestab üheksa aastat ja selle omandamine on kohustuslik kõigile kuni 15-aastastele inimestele või kuni põhikooli lõpetamiseni. Soovi korral saab jätkata õppimist 12. klassini. Õpilastel on võimalus valida üldkeskhariduse (kestab kolm aastat ja valmistab õpilast ette kõrghariduse saamiseks) või kutsekeskhariduse (on suunatud kutse saamisele) vahel. Põhi- ja keskharidus on tasuta. Lätis on nagu ka Eestis korraldatud riigieksamite süsteem.
1996. aastal oli põhihariduse omandanud 95,8% kogu rahvastikust. Alates 2001. aastast on kasvanud põhikoolis käimisest loobunud õpilaste arv, eriti maapiirkondades, kus on osa koolidest suletud.
Lätis on probleemiks vähemusrahvuste keelte kasutamine keskharidusasustustes, mis põhjustas aastatel 2003–2004 proteste. Läti välisministeeriumi andmetel on Lätis võimalik põhiharidust saada kaheksas vähemusrahvuse keeles: vene, valgevene, poola, ukraina, leedu, eesti, juudi ja mustlaskeeles. Tegelikult on aga ainult vene ja poola koolides õppekeel kõigis ainetes vastavalt vene või poola keel; vähemusrahvuste põhikoolides õpetatakse kas läti või vene keeles ning selle rahvuse keelt ja kultuuri õpetatakse õppeainetena.
UNESCO andmetel omandas 2010. aasta seisuga välismaal kõrgharidust 4720 Läti üliõpilast (peamiselt Suurbritannias, Taanis, Venemaal ja Saksamaal); 2012. aastal oli neid 6284. Läti kõrgkoolides õppis 2010. aastal 1760 mõnest muust riigist pärit üliõpilast (peamiselt Venemaalt, Ukrainast ja Leedust); 2012. aastal oli neid 3505. Läti haridus- ja teadusministeeriumi andmetel 2014/2015. õppeaastal Lätis 2844 üliõpilast välismaalt.
Elamus

Elamus (saksa keeles "Erlebnis") on inimese elus toimuv meeldejääv sündmus. 
Elamused võivad olla rahuldustpakkuvad, erutavad või traumeerivad.
Elamus on emotsionaalselt töödeldud sündmus, mille sisemised ja välised protsessid seonduvad positiivsete ja negatiivsete tunnetega. Oma olemuse ja toime poolest on elamusega seotud teadvuse protsessid alati subjektiivsed, mittemõõdetavad ja individuaalsed. Kuna elamus sõltub tavaliselt sündmuse toimumiskohas valitseva üldise atmosfääriga, pole selle kordamine ja sellest mitte osa saanud inimestele edasiandmine enamasti võimalik. Seetõttu on elamuse üle otsustamisel määravaks subjektiivne liigitamine ja hindamine. 
Radikaalse konstruktivismi perspektiivist oleme me ise meie elu reaalsusest pärinevate elamuste aktiivsed kaasloojad ning tõlgendajad. Elamuse teadvustamine ja osalemine välises interaktsioonis sõltub eelkõige inimese isiklikust tähelepanuvõimest ja mõtlemise jõudlusest. 
Gerhard Schulze on kultuurisotsioloogia perspektiivist analüüsinud tänapäevast elamusmajandust ning pakkunud seoses sellega välja ka põhjaliku elamuste teooria.
Vladimir Železnikov

Vladimir Železnikov (vene Владимир Карпович Железников; 26. oktoober 1925 Vitebsk – 3. detsember 2015 Moskva) oli vene lastekirjanik ja filmistsenarist.
Aastal 1957 lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Töötas populaarses lasteajakirjas Murzilka.
Ta oli 13 filmi stsenarist.
Eesti keeles ilmunud:
Korporatsioon Daugaviete

Korporatsioon Daugaviete on 6. novembril 1921 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon, esimene naiskorporatsioon Lätis.
Sümboolika.
Korporatsioon Daugaviete värvid on tumelilla-roheline-kuldne.
Korporatsioon Daugaviete motodeks on: "Pars pro toto!", "Õigluse, ilu ja kõige õilsa eest!" ja "Patientia vincit omnia!" 
Ajalugu.
Korporatsioon Daugaviete asutasid 19 Läti Ülikooli naistudengit. Korporatsiooni nimeks valiti Daugaviete Daugava jõe järgi, sümboliseerimaks organisatsiooni võimet ühendada maalt ja linnast pärit üliõpilasi ning jõele omast igavest voolamist ja muutumist. Sobiva organiseerumisvormi valimisel võeti eeskujuks Eesti vanim naiskorporatsioon Filiae Patriae. Korporatsioon Daugaviete osales 1924. aastal Läti Naiskorporatsioonide Liidu loomises. 1940. aastal likvideeriti korporatsioon Daugaviete okupatsioonivõimude poolt, kuid organisatsiooni tegevus jätkus välismaal. 
Korporatsiooni tegevus Riias taastati 1989. aasta novembris. 1995. aastal sõlmiti sõprusleping Soome üliõpilasorganisatsiooni Keskisuomalainen Osakuntaga ja 1997. aastal korporatsioon Filiae Patriaega.
Aleksandr

Aleksandr () on vene mehenimi.
2017. aasta seisuga on see Eesti kõige populaarsem mehenimi. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Aleksandr 12 299 mehel. Aleksandr oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40).
Kõige populaarsem oli eesnimi Aleksandr vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 134,85 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 208,32.
3. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 12294 Aleksandri-nimelist inimest.
Põštševõk

Põštševõk on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 83 km kaugusel Donetskist lõunaedelas, umbes 20 km kaugusel Mariupolist kirdes.
Kalmiuse jõe kaldal asuva küla kõrgus merepinnast on 32 meetrit.
2001. aastal rahvaloenduse andmeil elas asulas 41 inimest, kellest 80,49% märkis emakeeleks ukraina ja 19,51% vene keele.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 22. oktoobril püüdis valitsusvastaste relvajõudude väesalk forsseerida Kalmiust, hukkus üks Ukraina sõjaväelane.
2015. aasta 2. detsembril teatati seni nn hallis tsoonis asunud asula võtmisest Ukraina kontrolli alla.
Jelena

Jelena (vene Елена) on venepärane naisenimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Jelena 10 167 naisel. Jelena oli populaarsuselt 3. naisenimi.
3. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 602 Jelena-nimelist inimest.
Miia Masso

Miia Masso (sündinud 14. jaanuaril 1940 Tartus) on eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1958–1964 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina. 
Aastatel 1964–1967 töötas ta projekteerimisinstituut Kommunaalprojektis, 1967–1989 projekteerimisinstituut Eesti Projektis, 1990 Põhja- ja Baltimaade arhitektuuritriennaali direktorina, 1991–1993 Arhitektuuribüroo Masso ja Luubis ning alates 1993. aastast Masso Arhitektuuribüroos. Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige 1966. aastast.
Theodor Hermann Pantenius

Theodor Hermann Pantenius (22. oktoober 1843 Jelgava – 16. november 1915 Leipzig) oli baltisaksa kirjanik.
Kavastu parv

Kavastu parv on parv Suur-Emajõe ületamiseks Kavastu kohal. Parvega jõeületuskoht on tänapäeval Eesti ainus selletaoline. 
Parveliiklus toimub Luunja vallas asuva Kavastu küla ja Kastre vallas paikneva Veskimäe küla vahel. 
Ajalugu.
Veel sada aastat tagasi olid Liivimaa jõgedest vähestel püsisillad, sest sillaehitus oli kulukas ja aeganõudev. Jõgesid ületati enamasti koolmekohtades. 1930. aastate alguseni polnud Emajõel Tartust kuni Peipsini ühtegi silda, jõeületus toimus parvedel.
19. sajandi viimasel aastakümnel oli Kavastu mõisnik parun Werner Wulff, kelle eestvõttel pandi 1899. aastal Kavastu mõisa juures üle Emajõe käima parv. See lihtsustas kohalike liha- ja piimatootjate ja kogu ümbruskonna eluolu.
1983. aastal katkes parve veokett, parv kadus allavoolu, hooratas vajus jõe põhja ning parveliiklus seiskus aastateks.
1999. aastal taaselustati sajandivanune traditsioon Luunja valla ja AS Giga koostöös. Originaalhooratas tõsteti jõepõhjast üles ja pandi taas tööle. Praegusel parvel ongi enam kui sajandi vanune käsitsi ringiaetav hoorattamehhanism. Algselt puidust valmistatud parve asemele tehti uus metallist alus ning jõeohutuse tagamiseks värviti see valgeks.
Asukoht.
Kavastu parv asub Tartu linnast 23-minutilise autosõidu kaugusel, mööda Tartu-Räpina-Värska maanteed. Seejärel tuleb keerata Vana-Kastre-Kastre-Võnnu maanteele. Parveotsa bussipeatus jääb parvest jalutuskäigu kaugusele. Praamiliiklus toimub Luunja vallas asuva Kavastu küla ja Kastre vallas paikneva Veskimäe küla vahel.&lt;mapframe latitude="58.377621" longitude="27.045164" zoom="9" width="300" height="200" text="Kavastu parv (58°22'39"N 27°2'43"E)" align="right"&gt;{
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 27.045336,
 58.377328
 ]
}&lt;/mapframe&gt;
Lydia Koidula monument

Lydia Koidula monument on Lydia Koidulale püstitatud monument Pärnus Lydia Koidula pargis. Monument on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Monument avati 9. juunil 1929. Selle autor on Amandus Adamson.
Pirita rand

Pirita rand on supelrand Tallinnas Pirita linnaosas. 
Pirita rand on Tallinna suurim liivane supelrand. Randa pääseb Merivälja tee ja Supluse puiestee kaudu.
Jussi nõmm

Jussi nõmm on nõmm Põhja-Kõrvemaa maastikukaitsealal. 
Nõmme kõrval asuvad Jussi järved.
Looduspere

Looduspere OÜ on 2002. aastal asutatud Eesti jae- ja hulgimüügiettevõte, mis vahendab mahepõllumajandusest pärit toorainest tooteid, muuhulgas pakendatud toiduaineid, kosmeetikat, puhastusvahendeid, hügieenitooteid lastele ja naistele, laste riideid, sooja pesu ja mänguasju.
Ettevõte kuulub 100% ulatuses Eesti omanikele.
2014. aastal oli ettevõtte käive 1 060 000 eurot ja seal töötas 24 inimest. Kokku on ettevõttel Eestis 6 kauplust.
Ajalugu.
Perefirmana loodud ettevõte kasvas kiiresti. 2004. aasta suvel alustati hulgimüüki, augustis avati Looduspere e-pood ning novembris 2004 avas uksed esimene Looduspere ökopood Tallinnas Pirita TOP-is. Tol ajal oli Eestis mahepõllundus ja sellega seotud kaubandus veel lapsekingades. Seetõttu panustati reklaami, käidi tarbijamessidel, avaldati artikleid ajakirjades ja ajalehtedes.
2005. aastal avati järgmine ökopood Viru Keskuses ja 2006. aastal esimene ökopood Tartus Lõunakeskuses. 
Praegu tegutsevad Looduspere ökopoed Pirita Selveris, Viru Keskuses, Peetri Selveris, Tartus Lõunakeskuses, Narvas Fama Keskuses.
Moonlight Shadow

"Moonlight Shadow" on Inglise multiinstrumentalisti Mike Oldfieldi kirjutatud ja esitatud laul, mille andis singlina välja plaadifirma Virgin Records 1983. aasta mais. Laul on ka samal aastal välja antud albumil "Crises". Lauljaks on šotlane Maggie Reilly. Lisaks Oldfieldile ja Reillyle teevad kaasa basskitarrist Phil Spalding ja trummar Simon Phillips. Singel on tänini Mike Oldfieldi edukaim singel. Singel anti välja nii 7- kui 12-tollise vinüülplaadina, hiljem on singel avaldatud ka 3-tollise CD-na.
Levinud on linnalegend, et laulus vihjatakse John Lennoni mõrvale, kuid sõnad ei sobi detailidega kokku: "Lost in a riddle that Saturday night" samas Lennoni mõrvapäev (8. detsember 1980) oli esmaspäev; "He was shot six times by a man on the run", kuid tegelikult tulistas Mark David Chapman Lennonit viis korda (millest neli tabasid Lennonit); "4 AM in the morning", kuid Lennoni mõrvaaeg oli 22:50 ja "Carried away by the moonlight shadow" - 8. detsember 1980 oli noorkuu faas, seega kuuvalgust ei olnud.
Laulust on hulgaliselt kavereid. Eesti keeles laulis loo pealkirjaga "Varjude mäng" tuntuks Marju Länik koos ansambliga Kontakt. Eestikeelsete sõnade autor on Leelo Tungal.
Liisa Keltikangas-Järvinen

Anna-Liisa Keltikangas-Järvinen (sündinud 6. jaanuaril 1946 Lapuas) on tuntud soome psühholoog ja temperamendiuurija. Ta juhib isiksusepsühholoogiaga tegelevat uurimisrühma.
Keltikangas-Järvinen sai filosoofiadoktori kraadi 1977. aastal. 1992. aastast töötab ta Helsingi ülikooli psühholoogiaprofessorina.
Publikatsioonid.
Eesti keelde on tõlgitud tema raamatud "Agressiivne laps. Kuidas suunata lapse isiksuse arengut" (Koolibri 1992) ("Agressiivinen lapsi. Miten ohjata lapsen persoonallisuuden kehitystä."); "Sotsiaalsus ja sotsiaalsed oskused" (Koolibri 2011) ning "Väikelapse sotsiaalsus" (2013).
Kukmori rajoon

Kukmori rajoon on haldusüksus Venemaal Tatarstani põhjaosas Vjatka jõe paremkaldal.
Rajoonis on 29 külaasundust ja Kukmori linn, mis on rajooni keskus.
2010. aastal oli rajoonis 52 021 elanikku, neist 79% (40 907) tatarlased, 14% (7278) udmurdid, 5,3% (2779) venelased ja 1,5% (754) marid.
Võhma SS Leola

Võhma SS Leola on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Võhmas. 
Hiljem kolis klubi Pilistverre ja võttis uueks nimeks Pilistvere Kaitseliidu SK.
Alexandre Jardin

Alexandre Jardin (sündinud 14. aprillil 1965 Neuilly-sur-Seine'is) on prantsuse kirjanik ja filmirežissöör.
Ta sündis 1965. aastal Hauts-de-Seine'i departemangus Neuilly-sur-Seine'is.
Tema esimene romaan "Bille en tête" ilmus 1986. aastal. 2020. aasta seisuga on tal ilmunud üle 20 romaani. 
Eesti keelde on tõlgitud romaan "Ainult üks kord" (originaalis "Juste une fois"). Romaan ilmus eesti keeles 2015. aastal Eesti Raamatu "Nüüdisromaani" sarjas Kaja Rieseni tõlkes.
Tema romaanide järgi on loodud mitu mängufilmi, tuntuim neist on "Fanfan" (1993).
Isiklikku.
Tema isa oli prantsuse kirjanik ja stsenarist Pascal Jardin (1934–1980), vanaisa oli poliitik Jean Jardin (1904–1976).
Rimi Eesti Food

 
Rimi Eesti Food AS on jaekaubandusettevõtte Rimi Baltic tütarettevõte Eestis, millele kuulub 84 Rimi kaubamärki kandvat kauplust.
Pannal

Pannal on kinnitusvahend millegi kahe otsa omavahel kinnitamiseks, kusjuures üks ots on pandla külge püsivalt kinnitatud ja teine ots kinnitatakse pandlanõela ehk pandlakeele abil või muul viisil ja kinnituskohta on teisel otsal võimalik muuta.
Pandlaga võidakse kinnitada nt vööd või püksirihma, kingarihma, sõiduki turvarihma.
Pandla materjal, ehitus ja kujundus varieerub sõltuvalt pandla kasutusvaldkonnast ja ajastust.
Teadaolevalt ühed varasemad pandlad on pärit Vana-Roomast, kus sõdurid kasutasid kalleid ja tugevaid pronkspandlaid sõjavarustuse ümber oma keha kinnitamiseks.
Takjapael

Takjapael on kinnitusvahend, mis koosneb kahest teineteisega nakkuvast tekstiiliribast tänu ühel ribal olevatele konksukestele ja teisel olevatele aasakestele. Kui need kaks riba vastamisi suruda, jäävad konksukesed aasakestesse kinni ega tule nõrgal tõmbamisel lahti. Eraldamiseks on vaja tugevamat tõmmet. 
Nakkuvad tekstiilitükid võivad olla ka muu kujuga, näiteks ümmargused või ruudukujulised. Takjapael õmmeldakse, liimitakse või kinnitatakse muul viisil esemetele või esemeosadele, mida soovitakse omavahel kinnitada. Takjapaela kasutatakse näiteks jalanõude, kottide ja taskute kinnitamiseks.
Takjapaela leiutas 1955. aastal Šveitsi insener George de Mestral. Ajendi selleks sai ta 1941. aastal, mil pärast oma koeraga jahilt naastes märkas, et talle ja ta koerale on külg jäänud takjanutid, misjärel hakkas teda huvitama takjanuttide kinnitumine. Takjapaelu kasutatakse näiteks kingadel, jakihõlmadel, kotisahtlitel ja kosmoses kaaluta olekus esemete kinnitamiseks.
Konks

Konks on pikk ja kitsas tööriist või detail, millest osa moodustab kumera käänu, mille abil saab teist objekti hoida või haarata või konksu teise objekti külge kinnitada. Konksu ots on tihti terav, et teist objekti läbistada.
Riia Stradiņši Ülikool

Riia Stradiņši Ülikool (läti "Rīgas Stradiņa universitāte") on Riias põhiliselt kõrgemat meditsiinilist haridust andev õppeasutus. Peahoone asub Riias aadressil Dzirciema iela 16.
Ajalugu.
Meditsiinialast kõrgharidust hakati Läti Ülikoolis andma 1919. aastal avatud arstiteaduskonnas. 
Arstiteaduskonna põhjal loodi 1950. aastal Riia Meditsiiniinstituut ("Rīgas Medicīnas institūts"). Selle rajamise eestvedaja oli Pauls Stradiņš ja esimene direktor oli Ernsts Burtnieks. Algul oli instituudis stomatoloogia- ja arstiteaduse osakond, aga juba järgmisel aastal lisandus farmaatsiaosakond. 
1990. aastal nimetati Riia Meditsiiniinstituut ümber Läti Meditsiiniakadeemiaks ("Latvijas Medicīnas akadēmija") ja õppetöö korraldati põhjalikult ümber. 
2002. aastal hakkas akadeemia kandma nime Riia Stradiņši Ülikool Pauls Stradiņši järgi. Tänapäeval on ülikoolis võimalik lisaks meditsiinierialadele õppida ka sotsiaal- ja loodusteadusi.
Organisatsioon.
Riia Stradiņši Ülikool koosneb kaheksast teaduskonnast:
ja järgmistest osakondadest:
Ülikooli põhisuunitlus on endiselt meditsiinialase hariduse andmine.
Montreux

Montreux on linn Šveitsis Vaud' kantonis Riviera-Pays-d'Enhaut' ringkonnas Genfi järve ääres. Linn on tuntud oma festivalide poolest.
Alates 1967. aastast peetakse Montreux' džässifestivali, mis on maailmas suuruselt teine.
Linnas asub Montreux' palee, kus sõlmiti Montreux' konventsioon.
Korporatsioon Fraternitas Arctica

Korporatsioon Fraternitas Arctica on 21. oktoobril 1880 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon. Lisaks venelastele on korporatsiooni liikmeteks saanud veel eestlasi, lätlasi, poolakaid ja sakslasi.
Korporatsioonil on olnud osakond ka Tartu Ülikooli juures, mil toimus tihe koostöö Eesti korporatsiooni Vironiaga. Tänapäeval enam see osakond ei tegutse. Aastast 2010 on korporatsioonide Vironia ja Fraternitas Arctica vahel sõprusleping.
Sümboolika.
Korporatsioon Fraternitas Arctica värvid on kuldne-must-punane (teklitel on järjekorraks must-kuldne-punane). Algselt olid korporatsiooni värvid kuldne-hall-punane, aga kuna selliste värvidega korporatsioon oli Saksamaal juba olemas, siis valiti korporatsioonile selle praegused värvid.
Korporatsioon Fratenitas Arctica lipukiri on "Р.С.Т. – Рцы Слово Твердо" (pea oma sõnast kinni), mis vahetas välja varasema kreekakeelse deviisi "Τά τον φιλον κοιηον".
Ajalugu.
Korporatsiooni Fraternitas Arctica asutasid Riia Polütehnikumi (tänapäeval Riia Tehnikaülikool) vene rahvusest üliõpilased. Sellel ajal oli korporatsiooni loomiseks vajalik saada tunnustus teistelt juba tegutsevatelt korporatsioonidelt. Vastav avaldus kiideti heaks 6. novembril 1880 vkj ja järgmisel päeval sai Fraternitas Arctica teate vastuvõtmisest. Selle järgi loeb korporatsioon tänapäeval enda asutamispäevaks 7. novembrit 1880 (vkj).
Aastal 1915 evakueeriti Polütehnikum seoses Esimese maailmasõjaga Tartusse ja sealt hiljem edasi Moskvasse. Nõnda tegutses Fraternitas Arctica mõnda aega Tartus ja jätkas seejärel Moskvas, kus lõpetas 1916. aasta keskel ametliku tegevuse. Paljud korporatsiooni liikmed olid võetud sõjaväkke.
Aastal 1921 asutati Riias korporatsiooni vilistlaste ühendus. Endisest 455 liikmest liitus sellega vaid 55. 8. veebruaril 1922 alustas korporatsioon taas tegevust, nüüd aga juba Läti Ülikooli juures. Aastaks 1940 oli korporatsioonil 180 liiget. Samal aastal sulgesid Nõukogude võimud korporatsiooni.
Teise maailmasõja ajal jätkas korporatsioon tegevust Saksamaal, hiljem USA-s ja aastast 1988 Kanadas. Korporatsioon jätkas põrandaaluse ühendusena tegevust ka Lätis. 
Lätis taastasid kunagised vilistlased korporatsiooni tegevuse 19. mail 1990 vanas korporatsiooni majas aadressil Mazā Smilšu iela 8. Tänapäeval asub korporatsiooni peakorter aadressil Tērbatas iela 28.
Aastast 2019 on korporatsioon ainus vene meeskorporatsioon maailmas.
Läti Kultuuriakadeemia

Läti Kultuuriakadeemia (läti "Latvijas Kultūras akadēmija") on 29. detsembril 1990 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. Peahoone asub Riias aadressil Ludzas iela 24.
1991. aastal alustas koolis õpinguid 63 üliõpilast. Magistriõpet hakati seal andma aastast 1996, doktoriõpet aastast 1999.
Gabriela Koukalová

Gabriela Koukalová (sünninimi Gabriela Soukalová; sündinud 1. novembril 1989 Jablonec nad Nisous Tšehhoslovakkias) on Tšehhi laskesuusataja, kahekordne maailmameister.
Koukalová alustas sportlaskarjääri 2005. aastal. Hooajal 2013/14 võitis ta väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses. Hooajal 2015/16 tuli Koukalová maailma karikasarja üldvõitjaks, kogudes hooaja kokkuvõttes 1074 punktiMarie Dorin Habert. Lisaks võitis ta samal hooajal väikeses kristallgloobused sprindi, jälitussõidu ja ühisstardi arvestuses.
Gabriela abiellus Tšehhi sulgpalluri Petr Koukaliga 13. mail 2016 ja hakkas senise perekonnanime Soukalová asemel kasutama Koukalová nime.
28. mail 2019 teatas Koukalova sportlaskarjääri lõpetamisest.
Maailma karikas.
Gabriela Koukalová on (seisuga 20. märts 2017) individuaalselt jõudnud MK-etappidel esikolmikusse 39 korral, millest 17 etappi on ta võitnud.
AFC Bournemouth

AFC Bournemouth on Bournemouthis tegutsev jalgpalliklubi, mis mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas Premier League.
Klubi kodustaadion on Dean Court (sponsori järgi Vitality Stadium), kus klubi mängib aastast 1910. Dean Court on kõige väiksem Premier League'i staadion.
Hooajal 2008–09 mängis Bournemouth Inglismaa 4. divisjonis League Two. Klubi finantsraskuste tõttu võeti neilt turniiritabelist 17 punkti maha. 31. detsembril 2008 klubi tolleaegne peatreener Jimmy Quinn oli vallandatud ja asendatud Eddie Howe'ga. Paar esimest mängu oli Howe peatreeneri asetäitja rollis ja mõlemal korral pidi Bournemouth kaotuse vastu võtma. Vaatamata sellele sai Howe'st klubi peatreener hooaja lõpuni. Bournemouth lõpetas hooaja 21. kohal, säilitades oma koha League Two's. Järgmise hooaja tulemusena (2. koht) oli klubi ülendatud liigasse League One. Hooaja 2010–11 jooksul lahkus klubist Eddie Howe, kellele pakuti töö Championshipis mängivas Burnleys. Bournemouth lõpetas hooaja 6. kohal, mis andis õiguse osaleda väljalangemismängudel. Mängud Huddersfield Towniga lõppesid 1:1 kodus ja 3:3 võõrsil, mille järgi kaotas Dorsetist klubi penaltiseerias 2:4. League One'i hooajal 2011–12 sai Bournemouth 58 punktiga 11. koha. Oktoobris 2012 sai klubi peatreeneriks taas Eddie Howe ja samal hooajal teenis klubi pääsu Championshipi. Hooajal 2013–14 saavutas Bournemouth enda jaoks senini parima 10. koha Inglismaa esiliigas, järgmisel aga võitis ta esiliiga. Hooaja parim mäng tuli Birmingham City vastu, mis lõppes 8:0 võiduga. Meistrivõistluste võit andis klubile õiguse esimest korda Inglismaa kõrgliigas mängida.
Debüüthooajal (2015/16) sai Bournemouth Inglismaa kõrgliigas 16. koha. Hooajal 2016/17 saadi üheksas koht, mis on Bournemouthi seni parim koht Premier League'is. Hooaja 2019/20 järel langes Bournemouth Inglismaa kõrgliigast välja, kuid kaks hooaega hiljem tõusti Premier League'i tagasi.
Praegune koosseis.
"Seisuga 30. august 2024"
"Vaata ka ".
Umara

Umara (vene keeles "Умара") on saar Ohhoota meres. Halduslikult kuulub see Magadani oblastisse.
Saar on 0,9 km pikk ja asub rannikust 1 km kaugusel. Kõrgeim koht on 77 m merepinnast. Saarel on merelindude vaatluskoht.
Dorothea Wierer

Dorothea Wierer (sündinud 3. aprillil 1990 Bruneckis) on Itaalia laskesuusataja. 
Laskesuusatamisega tegeleb Wierer alates 2000. aastast, maailma karikasarja debüüdi tegi Wierer 2009. aastal.
Dorothea Wiereri nime kasutatakse sageli lühendatud eesnimega: Doro Wierer.
Hooajal 2015/16 võitis Wierer väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses.
Hooajal 2018/19 võitis Wierer suure kristallgloobuse ja saavutas oma esimese maailma karikasarja üldvõidu, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse jälitussõidu arvestuses.
Hooajal 2019/20 võitis Wierer teist aastat järjest suure kristallgloobuse, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse ühisstardiga distantsi arvestuses.
Maailmameistrivõistlustel on Dorothea Wierer saavutanud individuaalse hõbemedali jälitussõidus 2016 Oslo MM-il, kaks pronksmedalit teatesõidus nii 2013 Nove Mesto kui ka 2015 Kontiolahti MM-il, aasta 2019 Östersundi MM osutus aga Wiereri jaoks eriti edukaks, kus ta võitis oma esimese individuaalse kuldmedali ühisstardiga sõidus, lisaks saavutas ta hõbemedali paaris-segateatesõidus ja pronksmedali segateatesõidus.
2020 Antholz-Anterselva MM kujunes Wiereri jaoks aga veelgi edukamaks, kui ta võitis kuldmedalid jälitussõidus ja individuaaldistantsilt ning lisaks hõbemedalid segateatesõidust ja ühisstardiga sõidust.
Olümpiamängudelt on Wierer võitnud kaks pronksmedalit segateatesõidus: 2014. aastal Sotši ja 2018 Pyeongchangi OM-ilt.
17. veebruaril 2019 jõudis Doro Wierer märgilise saavutuseni, kui koos Lukas Hoferiga võideti Salt Lake City MK etapp paaris-segateatesõidus, sellega sai Wiererist alles kolmas inimene ajaloos, kes on suutnud võita etapi absoluutselt kõikides distsipliinides laskesuusatamises: sprint, jälitussõit, individuaaldistants, ühisstart, teatesõit, segateatesõit, paaris-segateatesõit. Seni olid sellise saavutusega hakkama saanud ainult Martin Fourcade ja Marie Dorin Habert.
Maailma karikasarjas.
Dorothea Wierer on jõudnud 35 korral poodiumile ja võitnud 11 maailma karikasarja etappi. ().
Marcy-l'Étoile

Marcy-l'Étoile [marsii l'etoal] on linn Prantsusmaal Lyoni metropolis.
Armand Leimann

Armand Leimann (8. jaanuar 1923 Haanja vald – 11. november 1991) oli eesti vaimulik.
Ta sündis aastal 1923 Haanja vallas Võrumaal talupidajate perekonnas. Ta on õppinud Jaanimäe algkoolis. Aastal 1944 mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse, ta sõdis 925. Laskurpolgus. Ta sai sõjas haavata ja juulis 1945 tunnistati ta kolmanda grupi invaliidiks. Aastal 1951 lõpetas ta Võru 1. Keskkooli. Seejärel töötas ta mitmes Võrumaa koolis ja õppis aastatel 1952–1953 Tartu Õpetajate Instituudis. 26. veebruarist 1956 õppis ta Tallinnas Usuteaduse Instituudis. Aastal 1959 ordineeriti ta aseõpetajaks, õpetaja õigused sai ta 16. juunil 1975 (pärast Usuteaduse Instituudi lõpetamist).
Ta oli aastal 1959 Räpina Miikaeli koguduse abiõpetaja. 10. novembrist 1959 kuni 1. detsembrini 1967 oli ta Mustjala, Püha ja Valjala Martini koguduse õpetaja. 1. detsembrist 1967 kuni oktoobrini 1977 oli ta Kullamaa ja Piirsalu koguduse õpetaja. Oktoobrist 1977 kuni surmani 11. novembrini 1991 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1979–1986 Võru praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1991 sama praostkonna praost.
Tiina Linna

Tiina Linna (kuni 1975 Tiina Talvik; sündinud 7. veebruaril 1946 Tartus) on eesti muusik ja arhitekt. 
Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1965–1970 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina. 
Aastatel 1970–1995 töötas ta projekteerimisinstituudis Eesti Ehitusmälestised, alates 1995. aastast oma büroos T-Linnaprojekt. 
Ta on 1973. aastast Eesti Arhitektide Liidu liige.
Muusika.
Tiina Linna (siis Tiina Talvik) oli aastatel 1965–1973 tegutsenud ansambel Peoleo laulja.
Isiklikku.
Tema isa oli jurist Edgar Talvik (1911–1992) ning onu oli laulja Kalmer Tennosaar.
Tema vend oli teleajakirjanik Mati Talvik.
Tiina Linna abikaasa oli muusik, metallikunstnik ja sepp Taivo Linna.
Standardatmosfäär

Rahvusvaheline standardatmosfäär (ingl. "International Standard Atmosfphere") ISA ehk standardõhkkond on Maa atmosfääri omaduste ICAO kokkuleppeline määratlus lennunduses.
Kehtestatud tingimused maakera keskmistel laiuskraadidel, merepinna kõrgusel:
Vaida Suits

Vaida Suits (sündinud 11. novembril 1931 Tallinnas) on eesti metallikunstnik.
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1950–1956 ERKI-s, mille lõpetas metallikunsti erialal.
Ta töötas aastatel 1956–1993 ARS-Juveelis kunstnikuna, lõi peamiselt ehteid.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1965. aastast.
Tiril Eckhoff

Tiril Kampenhaug Eckhoff (sündinud 21. mail 1990 Fossumis Bærumi vallas) on Norra laskesuusataja. 
Echoff hakkas laskesuusatamisega tegelema 1999. aastal.
Maailma karikasarjas.
Tiril Eckhoff on individuaalarvestuses esikolmikusse jõudnud 49 korral, sealhulgas võitjana 29. Teatesõidus on ta esikolmikusse jõudnud 39 korral, sealhulgas lõpetanud kõige kõrgemal pjedestaaliastmel 22 korda ().
MK-etappide võidud.
Kalevi aed

Kalevi aed (ka "Kalevi väli", "Kalevi spordiväli", "Kalevi aia staadion", "Kalevi spordiplats") oli enne Teist maailmasõda Tallinnas praeguse Viru väljaku alal asunud spordiplats. Seal toimusid spordiüritused, näiteks jalgpalli, kergejõustiku, jääpalli, hoki ja muude spordialade võistlused.
19. sajandil on seda krunti nimetatud ka "Gonsiori aiaks". 1898 oli krunt laulu- ja mänguseltsi Lootus käes (""Lootuse" aed"). 1920. aastatel sai sellest tänase Viru keskuse ja Tallinna kaubamaja A-korpuse vahele jäänud suurest spordiplatsist Kalevi aed.
Uhke puidust väravatorn ehitati Kalevi aiale 1924. aastal.
Spordiväljak.
Eesti jalgpallikoondis on sellel staadionil pidanud 7 jalgpallilahingut.
1923. aastal peeti sellel väljakul Eesti jalgpalli meistrivõistluste finaal.
Spordiväljak koos Gonsiori tänava vana sihiga kadus linnapildist pärast sõda 1940. aastate teises pooles.
Tiigiveski jalgpalliväljak

Tiigiveski jalgpalliväljak on Tallinna vanim jalgpalliväljak, mis rajati 1913. aastal Härjapea jõe kaldale.
Tiigiveski park ja staadion.
Aja jooksul Tiigiveski paistiik reostus ja muutus mülkaks. Linnavalitsuse korraldusel täideti 200 meetri pikkune tiik 1910–1911 Estonia vundamendiaugust saadud pinnasega. Linnaaednik Hans Lepa eestvedamisel rajati 1910.–1912. aastal Juhkentali tänavast lõuna poole Tiigiveski park. Koos pargiga rajati ka 0,9 ha suurune puukool ja kasvuhoonetega aiand. Tiigiveski täidetud alale alustati peagi jalgpallistaadioni rajamist. 
1913. aastal valminud jalgpalliväljak on vanim Tallinnas. Varem mängiti jalgpalli heinamaadel. Kuna see oli esimene jalgpalliväljak, siis peeti seal 1921. aastal esimene maavõistlus ning meie koondise vastaseks oli Rootsi jalgpallikoondis. Kui valmisid spordiühingute Sport ja Kalev jalgpallistaadionid, siis Tiigiveski väljakul enam suuri võistlusi ei peetud.
Pärast 1921. aasta eesti meistrivõistlusi jalgpallis keelati Tiigiveskil igasugune spordiharjutamine ja spordivõistlused ära, kuna see häiris lähedal asuva haigla patsiente. 1922. aasta kevadel lubati siiski spordiharjutamine, kuid võistluste korraldamine oli endiselt keelatud.
TJK jalgpalliväli

TJK jalgpalliväli (hiljem ETKVL staadion) oli spordiväljak Tallinnas Narva maantee ääres praeguse Kadrioru Ärikeskuse ja Liivaoja kvartali kohal. Spordiplatsi ehituse korraldas Tallinna Jalgpalli Klubi ja see läks maksma umbes 1,5 miljonit marka. Väljak avati 1925. aastal.
Ajalugu.
1921. aastal asutatud TJK asus kohe otsima krunti staadioni tarvis. Esialgu noolis TJK Kalamajas asunud Graniidi ja Sõja tänava vahelist väljakut, kuid linn pakkus klubile Kadrioru ranna ja Narva maantee äärset küsitava prügiga täidetud maa-ala. Pärast rendilepingu sõlmimist asus Tallinna Jalgpalli Klubi ehituseks raha koguma ja 1925. aasta aprillis alustati 120 meetri pikkuse tribüüni ehitamist. Staadioni projekteeris arhitekt Karl Burman ja staadion avati 1925. aasta augustis.
TJK jalgpalliväli oli Eesti esimene muruväljakuga jalgpallistaadion (seni Tallinna peamisteks mängupaikadeks olnud Tiigiveski, Spordi väljak ja Kalevi aed olid peamiselt kruusliivapinnasega) ja oma 3740 pealtvaatajat mahutava peatribüüni ja lisaks väljaku ääres oleva ligi 6000 seisukohaga ka riigi suurim staadion, kuni selle tiitli võttis endale Kadrioru staadion. Lisaks TJK kodumängudele võõrustas väljak ka mitmeid Tallinna Spordi ja Tallinna Kalevi rahvusvahelisi jalgpallimänge ning 1927. aastal ka ühe korra Eesti jalgpallikoondist. 
TJK jalgpallistaadion hävis teises maailmasõjas, pärast seda taastati spordiväljak 1951. aastal Eesti Tarbijate Kooperatiivi Vabatahtliku Liidu (ETKVL) staadioni nime all. ETKVL staadion osutus aga „ebaõigesti ehitatud“ kääbusstaadioniks, mis tähendas, et seal ei saanud seetõttu pidada nõuetekohaselt kergejõustiku- ja jalgpallivõistlusi. Staadion kadus lõplikult ajalukku 2004. aastal, kui algas Liivaoja elamukvartali ehitus.
Eesti jalgpallikoondise mängud.
Eesti jalgpallikoondis mängis sellel staadionil ühe korra, kui 10. augustil 1927 võõrustati Soomet. 5000 pealtvaataja ees võitis Eesti Arnold Pihlaka ja Ernst Jolli väravatest 2–1. Mängu järel hinnati kodumeeskonna võitu ajalehtede ja asjatundjate poolt niivõrd kindlaks, et Spordilehes kolm päeva hiljem ilmunud ülevaates kirjutati järgnevalt: 
"/.../ "Suur spordirahvas Soome, kellel kahekümne aasta pikkune pallikultuur, pidi kesknädalal oma esitajate kaudu gentlemanliku avameelsusega tunnistama, et Eesti jalgpall ületab Soome oma. Kolm korda noorema Eesti palliliidu progress on soomlastele tõsiselt üllatav. Maavõistlusele järgnenud banketil lausus Soome palliliidu abiesimees dr. Lauri Tanner, et Eestist on nüüd saanud jalgpalli alal õpetaja Soomele. /.../ Spordilehe regulaarne toimetaja H. Tammer lausus: „Eesti-Soome nüüdne maavõistlus on Eesti spordi kõigi aegade ilusamaid saavutusi. Seda mitte nii palju tagajärjelt kui mängult. Halbu üllatusi pakub jalgpall meile tihti, kuid nii head väga harva.""
Olga

Olga (ukraina keeles ja vene keeles Ольга; ristimisnimega "Helena"; u 890 – 11. juuli 969) oli Kiievi suurvürstinna, Igori abikaasa.
Mälestuse jäädvustamine.
Ta on Vene Õigeusu Kiriku apostlisarnane pühak.
Olga (eesnimi)

Olga (vene, ukraina Ольга) on naisenimi. Seda peetakse skandinaavia nime Helga idaslaavipäraseks kujuks ning tähendab 'püha, pühitsetud'. Ukraina keelest transkribeeritud on variant Olha.
2015. aasta seisuga oli see Eesti kõige populaarsem naisenimi. 6. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 883 Olga-nimelist inimest.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Olga 10 442 naisel. Olga oli populaarsuselt 1. naisenimi.
Olga oli keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus oli 49). Kõige populaarsem oli eesnimi Olga vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 125,50.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Olha 1097 naisel. Olha oli populaarsuselt 177. naisenimi.
Olha oli keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli 38). Kõige populaarsem oli eesnimi Olha vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,05.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Olga 18 589 inimesel.
Tatjana

Tatjana on vene päritolu naisenimi. Nime lühivariant on Tanja. Vene keelest translitereerimisel on kasutusel variant Tatiana.
6. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 586 Tatjana-nimelist inimest.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Tatjana 10 408 naisel ja Tatiana 2965 naisel. Tatjana on Eestis populaarsuselt 3. naisenimi. Nime kandja oli keskmiselt 53 aasta vanune (mediaanvanus oli 55).
Irina

Irina on slaavipärane naisenimi. Vene nimi Ирина on algselt mugandus kreeka nimest Eirene (kreeka εἰρήνη 'rahu'). Sama päritolu on ka nimi Irene. Ukrainapärane variant nimest on Ірина, eesti transkriptsioonis Irõna, rahvusvahelises transkriptsioonis Iryna.
6. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 486 Irina-nimelist inimest.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Irina 10 396 naisel. Irina oli Eestis populaarsuselt 4. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Irina vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 191,15 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 175. Irina oli keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus oli 51). 
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Irina 10 241 naisel. Irina on Eestis populaarsuselt 2. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Irina vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 191,21 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 177,56. Irina oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 55).
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Iryna 1272 naisel. Iryna on Eestis populaarsuselt 151. naisenimi.
Svetlana

Svetlana on naisenimi.
6. detsembri 2015 seisuga elab rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 327 Svetlana-nimelist inimest.
John Garang de Mabior

John Garang de Mabior (23. juuni 1945 – 30. juuli 2005) oli Sudaani poliitik ja Lõuna-Sudaani iseseisvusliikumise juht.
Aastatel 1983–2005 oli ta Sudaani Rahva Vabastusarmee juht. 9. juulist 2005 kuni oma surmani 30. juulil 2005 oli ta Sudaani esimene asepresident. Hukkus helikopteriõnnetuses.
Ta oli rahvuselt dinka.
John Garang de Mabiori portree on kõigil Lõuna-Sudaani paberrahadel.
2015.–2016. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2015.–2016. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 39. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 29. novembril 2015 ja lõppes Hantõ-Mansiiskis 20. märtsil 2016.
Parameetriruum

Parameetriruum (inglise keeles "parameter space") on matemaatilise mudeli kõigi võimalike parameetrite kõigi võimalike väärtuste kõigi võimalike kombinatsioonide hulk. 
Parameetrite väärtuste määramispiirkonnad võivad moodustada pinna teljed ning mudeli väljundi võib visualiseerida nende telgede vahelise pinnana. Selle abil on võimalik illustreerida, kuidas parameetriruumi erinevad piirkonnad põhjustavad mudeli erinevat tüüpi käitumist. 
Kuna parameetrid on enamasti funktsiooni sisendiks, nimetatakse parameetriruumi ka funktsiooni domeeniks.
Parameetriruume kasutatakse eelkõige parameetritest sõltuvate tõenäosusjaotuste perekondade kirjeldamiseks. Üldiselt kasutatakse parameetriruumi mõistet teaduses eksperimentaalsete muutujate kirjeldamiseks.
Statistikas moodustab parameetriruum parameetrilise estimeerimise tausta. 
Ajalugu.
Parameetriruumi mõiste võeti kasutusele, kui geomeetria vabastati kolmemõõtmelisest ruumist. Näiteks kolmemõõtmelisel keral on neli mõõdet: kolm kera keskpunkti ning nelja raadiuse jaoks. Julius Plücker näitas oma raamatus "Uus ruumigeomeetria" ("Neue Geometrie des Raumes", 1849), et geomeetria ei põhine ainult punktidel kui põhielementidel. Ruumi elementidena võib kasutada ka sirgeid, tasandeid ja kerasid. Geomeetrias võib kasutada ükskõik millise positiivse täisarvu mõõtmeid, mille arv sõltub üksnes elemendi määratlemiseks vajalike parameetrite arvust. Enamate mõõdete kasutamist illustreerivad Plückeri koordinaadid. Dirk Struiki meelest on Plückeri sirgete geomeetriat kolmemõõtmilises ruumis võimalik vaadelda neljamõõtmelises ruumis ning Felix Kleini neljamõõtmelist geomeetriat viiemõõtmelises ruumis.
Scott Carpenter

Malcolm Scott Carpenter (1. mai 1925 – 10. oktoober 2013) oli Ameerika Ühendriikide mereväe ohvitser ja lendur, katselendur, aeronautikainsener ja astronaut. 
Ta valiti 1959. aastal Mercury Seveni liikmeks. Carpenter sai missiooni Mercury-Atlas 7 ajal teiseks ameeriklaseks orbiidil ja neljandaks ameeriklaseks kosmoses.
Riina Maidre

Riina Maidre (sündinud 26. jaanuaril 1982) on eesti näitleja.
Riina Maidre on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi (hõbemedaliga) ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21. lend). 2014. aastal kaitses teatrimagistri väitekirja Amsterdami teatrikooli osakonnas DasArts. Ta on läbinud magistriõpingud ka interdistsiplinaarse kunsti osakonnas kunstnik Jaan Toomiku juures Eesti Kunstiakadeemias, kuid lõputöö on vormistamata. 2019. aastal sai Tartu Ülikoolist ka eripedagoogi magistridiplomi.
2006–2011 töötas ta näitlejana Von Krahli Teatris. Seejärel on ta olnud vabakutseline näitleja.
Ta on mänginud peaosa 2011. aastal valminud mängufilmis "Kõik muusikud on kaabakad". Väiksemad osatäitmised on tal olnud teleseriaalis "Ohtlik lend", "Kättemaksukontor", "Tuulepealne maa", "Siberi võmm", "Viimane võmm" ning filmides "Taarka" (2008), "Georg" (2007), "Mis iganes, Aleksander!" (2007) ja "Apteeker Melchior. Viirastus" (2022).