tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heino Lehepuu

Heino Lehepuu (kuni 23. juunini 1935 Heinrich Lehepuu; 6. juuni 1907 Tartu – 20. aprill 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti kunstnik (illustraator ja karikaturist).
1925. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi.. Ta õppis aastatel 1925–1933 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Tema joonistuslaadi iseloomustab natuuritruu joonistus. Tema karikatuure avaldati aastatel 1925–1927 , Sädemetes ja Üliõpilaslehes. 1927. aastal tegi ta koostööd Theodor Lutsuga ja oli filmi "Noored kotkad" kunstnik.. Samuti avaldati tema karikatuure Postimehes. 
Alates 1928 töötas ta Tartus tarbegraafikuna. Ta on kujundanud paljude raamatute ja ajakirjade esikaasi. Kirjakunstnikuna oli ta väga andekas ehisinitsiaalide meister, tema loodud on ka ajakirja Maret stiliseeritud pealkiri. 
1930. aastate teisel poolel tegi ta reklaamkuulutusi Tartu Alexander Frederkingi seebivabrikule, tubakafirmadele, pudu- ja pesuärile "Vennad Lepp" ja paljudele teistele. Tema reklaame avaldati ajakirjades Tants, film ja mood (1926), Eesti Naine, Huvitav Žurnaal, Maret, Taluperenaine ja Teater Vanemuine.
1938. aastal kuulus ta Tartu Rotary klubisse. Peale juunipööret tegutses aktiivselt punasümboolika loomisel ja kujundas nõukogulikus stiilis avalikku ruumi.
Heino Lehepuu vangistati 14. aprillil 1941 Tartus ja saadeti Sevurallagi Sverdlovski oblastisse, kus erinõupidamisel 20. märtsil 1942 süüdistati teda antirevolutsioonilises liikumises §58-13 järgi. Talle määrati surmanuhtlus, otsus viidi täide 20. aprillil 1942.
Isiklikku.
Tema isa oli kaupmees Hans Lehepuu ja ema oli Pauline Lehepuu.
Matīši vald

Matīši vald (läti keeles "Matīšu pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Burtnieki, Vecate, Dikļi ja Bērzaine vallaga ning Limbaži piirkonna Brīvzemnieki ja Braslava vallaga
Valla pindala on 80 km². 2016. aasta seisuga elas seal 879 inimest. Valla keskus on Matīši küla. Vallamaja asub aadressil Skolas ielā 11, vallavanem on Skaidrīte Klāsone.
Ajalugu.
20. sajandi algul moodustati praeguse valla aladel Bauņi vald, mis tekkis Pučurga, Bauņi ja Mīlītese mõisavaldade liitmisel. Aastal 1935 oli selle valla pindala 93,8 km². 1945. aastal moodustati vallas Bauņi ja Matīši külanõukogu, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Matīši külanõukoguga likvideeritav Bauņi külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu Matīši vallaks. Aastatel 2006–2021 kuulus vald Burtnieki piirkonda.
Loodus.
Vald jääb Tālava madalikule, asudes Asti järve läänekaldal. Valla kõrgeim koht asub selle idaosas (75,6 m). Vallas asuvad ka mitmed sood, millest suurim on 89 hektari suurune Biedruse soo (157 ha). Valda jäävad kaks liiva- ja kruusakarjääri.
Mälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Matīši luteri kirik, selle kantsel ja altar. Kohaliku kaitse all on Droņi muinaskalmed. Valda jääb ka Bauņi mõis koos selle juures asuva looduskaitsealuse lehisealleega. Looduskaitse all on veel Pikāti tamm, Kulpese mäe tamm, Zīle vaher, Salniekise tamm, Pučurga kask, Labrenči elupuud, Matīši pahkadega kased, Apteegikask, Bremme paju, Kārkli paju, Niedrīte pähklipuu, Niedrīte paju, Plepji pajud, Speļģi saar, Bērzkalni mänd, Jēkabkalnsi mänd, Jēkabkalnsi valge mänd, Jēkabkalnsi läänepärn, Mīlīte seedermänd, Mīlīte mänd, Mīlīte kuusk, Mīlīte tammed, Bauņi tammed, Bauņi park, Bauņi saar, Ķinka allee tammed, Pučurga pärnad, Matīši mänd, Vaivari elupuu ja Salniekise paju. Vald asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 771 lätlast, 40 venelast, 18 valgevenelast, 6 ukrainlast, 4 poolakat ja 5 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Burtnieki vald

Burtnieki vald (läti keeles "Burtnieku pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Matīši, Rencēni, Valmiera, Vecate, Jeri, Kocēni ja Bērzaine vallaga.
Valla pindala on 187 km². 2017. aasta seisuga elas seal 1252 inimest. Valla keskus on Burtnieki küla. Vallamaja asub aadressil J. Vintēna ielā 7, vallavanem on Lita Ozerinska.
Ajalugu.
Valla aladele jäävad endiste Astijärve mõisa ("Schloß-Burtneck") ja Astijärve kirikumõisa ("Pastorat Burtneck"), samuti ka Rūte ("Ruthenhof"), Seķi ("Seckenhof"), Dūre ("Duhrenhof"), Briede ("Wredenhof"), Ēķini ("Heidekenhof") ja Luteri ("Luthershof") mõisa maad. Aastal 1935 oli Burtnieki valla pindala 155 km². 1945. aastal moodustati vallas Burtnieki ja Rūtesi külanõukogu, 1949. aasta vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Burtnieki külanõukoguga likvideeritav Rūtesi külanõukogu, aastal 1958 aga sovhoosi Burtnieki alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Burtnieki piirkonda.
Aastal 2016 oli vallas 1393 elanikku.
Loodus.
Vald jääb Tālava madalikule, asudes Asti järve idakaldal. Valda jäävad mitmed voored, mille pikkus on enamasti viis kilomeetrit ja mis on ümbritsevast maapinnast 5–20 meetrit kõrgemad. Vallas asub Melnači rahn, mille pikkus on 6,3, laius 4,6 ja kõrgus 3,8 meetrit. Samuti kasvavad seal kaks põlispuud: Dambji tamm, mille ümbermõõt on 8,6 ja kõrgus 24 meetrit, ja Briedeskrogsi paju, mil ümbermõõt on 7,9 meetrit ja kõrgus 21 meetrit. Valla põhjapiiril voolab Säde jõgi. Looduskaitse all on veel Seda tamm, Burtnieki kiriku vaher, Oškalni saar, Ieviņi tamm, Kirikutamm, Bērzi voored, Dambji kask, Kalnieši tammed, Burtnieki liivakivipaljandid, Senči tamm, tamm Airītē kaldal, Ēķinmuiža tamm, Puriņi tamm, Gulbji tamm, Rēpeņi tamm, Veiči tamm, Saulese pärn, Egle tamm, Saulese tamm, Verežase paju, Veiči kask, Penči saar, Vecpuķese tamm, Briedese vahtrad, Lielgaujēni paju, Burtnieki paberikask, Burtnieki paju, Dārznieka maja tamm, Pikk vaher, Burtnieki vaher, Adzelvieši tamm ja Burtnieki pärn. Valla põhjaosa jääb osalt Seda soo hoiualale, valla loodeosas asub aga 431,9 hektari suurune Burtnieki lammi hoiuala. Suur osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Astijärve mõisa hoonetekompleks (sealjuures park, piirdemüür, väravad, tall, aidad ja sild), Astijärve kirikumõisa hoonetekompleks (sealjuures sealse elumaja ahi, kirikuõpetaja maja, ait ja tall), Asti ordulinnuse varemed ja Astijärve kirik (sealhulgas kantsel ja selle maalingud, altar, 48 kirikuliste pinki, köstri pult-pink ning altaripiire).
Regionaalse kaitse all on Miernamsi palvemaja, Peivase muinaskalme, Miernamsi palvemaja, Burtnieki vana kalmistu kabel, Rugāji linnamäeke, Mežmaļi muinaskalmed, Lantese keskaegne kalmistu, Bībe muinaskalmed ja Adzelvietase muinaskalmed.
Kohaliku kaitse all on Burtnieki vana kalmistu väravad, Zaķīši talu, Zvārte kivi, selle kirjad ja märgid.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 1048 lätlast, 126 venelast, 32 valgevenelast, 27 ukrainlast, 20 poolakat ja 7 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
DFDS Seaways

DFDS Seaways on Taani laevandusettevõte (inglise "shipping company"), mis pakub reisi- ja kaubaveoteenuseid Põhja-Euroopas, sh Eestis. DFDS Seaways on DFDS tütarettevõte. 
Eestis korraldab DFDS Seaways (täpsemalt DFDS A/S Eesti filiaal) liiklust ro-pax-laevadega Paldiski Põhjasadamast Paldiski-Kapellskäri laevaliinil.
Ms

Ms või Ms. on ingliskeelne austav pöördumissõna, mida kasutatakse naise perekonnanime ees või eesnime ja perekonnanime ees. Erinevalt sõnadest "Miss" (prl) ja "Mrs" (pr) ei näita "Ms", kas tegemist on vallalise või abielus naisega.
Nicole Fontaine

Nicole Claude Marie Fontaine (16. jaanuar 1942 – 17. mai 2018) oli prantsuse poliitik ning Euroopa Parlamendi liige. Ta oli Euroopa Parlamendi president aastatel 1999–2001.
Karjäär.
Fontaine oli hariduselt advokaat ning 1969. aastal kaitses ta edukalt doktorikraadi avaliku õiguse kohta. 
Ta oli Prantsusmaa Populaarse Liikumise liige, kuni erakond 2015. aastal Vabariiklaste ("Les Républicains") nime all tegutsema hakkas. Les Républicains on üks erakondadest, mis kuulub Euroopa Rahvaparteisse.
Walter Burley Griffin

Walter Burley Griffin (24. november 1876 Maywood, Illinois – 11. veebruar 1937 Lucknow, India) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, kes tegutses ka maastikuarhitektina.
Griffin on tuntud eeskätt Austraalia pealinna Canberra linnaplaneeringu (1911–1912) autori ja Canberra ehitustööde esialgse projektijuhina (1913–1920). Tema järgi on nimetatud 1960. aastate alguses Canberrasse rajatud Burley Griffini järv.
Griffini loominguliseks partneriks 28 aasta vältel oli tema abikaasa Marion Mahony Griffin, üks maailma esimesi litsentseeritud naissoost arhitekte.
Valmiera vald

Valmiera vald (läti keeles "Valmieras pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Valmiera linnaga ning Burtnieki, Kocēni, Rencēni, Jērcēni, Trikāta, Kauguri ja Brenguļi vallaga.
Valla pindala on 101 km². 2016. aasta seisuga elas seal 3245 inimest. Aastal 2011 elas vallas 3010 lätlast, 560 venelast, 69 valgevenelast, 28 ukrainlast, 26 poolakat ja 18 leedulast. Valla keskus on Vanagi küla. Vallamaja asub Valmiermuižas aadressil Vanagu iela 4, vallavanem on Māra Vītola. Vallal on oma kultuurimaja ja raamatukogu, kuid lähim kool asub Valmieras.
Ajalugu.
Valla alad kuulusid Tālava muinasmaakonda. Vald moodustati aastal 1894, mil liideti Valmiera kirikumõisa ja Valmiera mõisa mõisavallad. Aastal 1906 liideti Oliņi piirkond Trikāta vallaga. Aastal 1935 oli selle valla pindala 144,4 km². 1945. aastal moodustati vallas Valmiera ja Ausekļise külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Valmiera külanõukoguga osa Ausekļise külanõukogu maadest. Aastal 1967 liideti osa külanõukogu maadest Rencēni külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu Valmiera vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Burtnieki piirkonda.
Loodus.
Vald jääb Tālava madalikule. Selle reljeefile on omased väikesed voored. Suurim jõgi on valla kagupiiril voolav Koiva jõgi. Voorte vahele jäävad Līgotņi (226 ha), Brada (131 ha), Cīļe (120 ha), Ezeri (83 ha), Ķoniņi (72 ha), Purkauliņi (74 ha) un Mācītājlauži (52 ha) sood.
Mälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Sīmanēni püha tamm. Valmiera mõisa torn, elumaja kahe toa seina- ja laemaalingud, ait ja piirdemüüri fragmendid on regionaalse kaitse all. Teiste vaatamisväärsuste seas on luuletajate Jānis Ruģēnsi ja Rieteklise sünnikodud, Ķelderlejā natsismiohvrite ühishaud ja Valmiera mõisa hoonetekompleks.
Looduskaitse all on Ugrāji vaher, Ugrāji tamm, Vecžvīguri lehis, Jaunžvīguri pärn, Vecbenči tamm, Rami tamm, Murēni tamm, Aismeža tamm, Glumi tamm, Cinatase pärn, Cinatase tamm, Vecmareņi pärn, Jaundanieli tamm, Čakstese tamm, Sautiņi tamm, Rieteklise kadakas, Sīmanēni Valgusetamm, Sīmanēni Armastuse tamm, Baloži tamm, Zemgaļi tamm, Lielķīši tamm, Ģibži tamm, Lielauši pärn, Lielauši tamm, Lielauši künnapuud, Vējiņi mänd, Annasmuiža tamm, Annasmuiža allee tammed, Annasmuiža künnapuu ja Irša pargi tammed. Valla idaosa asub Ziemeļgauja kaitstaval maastikul, põhjaosa aga asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 1048 lätlast, 126 venelast, 32 valgevenelast, 27 ukrainlast, 20 poolakat ja 7 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Vanagi

Vanagi on endine küla ("vidējciems") Lätis Valmiera piirkonnas, Valmiera valla halduskeskus. 
Küla asus 60 meetrit üle merepinna. Vanagi asub Riiast 111 kilomeetri ja piirkonna keskusest Burtniekist 26 kilomeetri kaugusel. Selle aladel on Valmieras pagastsi bussipeatus.
Asula tekkis 1870. aastal, mil sinna rajati Valmiera valla halduskeskus. Külas asub valla kultuurimaja. Aastail 2009–2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda. Tänapäeval on küla naaberküla Valmiermuižaga kokku kasvanud ja sellega liidetud.
Crafoordi auhind

Crafoordi auhind on Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia ja Crafoordi fondi egiidi all välja antav iga-aastane rahvusvaheline teadusauhind.
Auhinna eesmärk on edendada rahvusvahelisi alusuuringuid järgmistes valdkondades: astronoomia ja matemaatika, geoteadused, bioteadused ning polüartriidiravi uuringud. Need neli kategooriat valiti lähtudes, et nad täiendaksid Rootsi KTA poolt väljaantavaid Nobeli auhindu.
Auhinna asutasid 1980. aastal Rootsi tööstur Holger Crafoord ja tema abikaasa Anna-Greta Crafoord. Esimene Crafoordi auhind anti välja 1982. aastal matemaatika valdkonnas. 
Auhinnakategooriad.
Auhinda antakse välja neljas kategoorias. Et igal aastal kavandati esialgselt välja anda ainult üks auhind neljast kategooriast, siis kategooriad aastati vahelduvad. Kategooriate vaheldumise järjekord on järgmine: astronoomia ja matemaatika, geoteadused, bioteadused ja neljanda kategooriana polüartriidiravi (reumatoidartriit) uuringud. Viimase kategooria auhinda antakse välja ebaregulaarselt – neil aastatel, kui auhinnakomitee leiab, et selles valdkonnas on toimunud oluline edasiminek uuringutes. Kui neljanda kategooria auhind vahele ei jäänud, siis jagati Crafoordi auhinda geoteaduste ja bioteaduste valdkondades iga nelja aasta tagant. Astronoomia ja matemaatika kategoorias jagati auhinda vaheldumisi matemaatika ja astronoomia alal, mistõttu Crafoordi auhinda matemaatika ja Crafoordi auhinda astronoomia alal kavandati jagada iga 8 aasta tagant (kui neljas kategooria vahele ei jäänud). 
2008. aastal, kui saabus astronoomia ja matemaatika kategooria auhindamise kord, otsustati esimest korda jagada auhind astronoomia ja matemaatika alal (siiani valiti emb-kumb). 2012. aastal reegleid muudeti: sel aastal, kui saabub astronoomia ja matemaatika kategooria auhindamise kord, antakse korraga välja kaks eraldi auhinda: astronoomia ja matemaatika alal.
Tseremoonia ja auhinnaraha.
Laureaadid kuulutatakse välja jaanuaris, aprillis toimub pidulik auhinnatseremoonia Rootsi kuninga osavõtul Stockholmis või Lundis.
Auhinnaraha suurus oli 1982. aastal 400 000 Rootsi krooni, 2015. aastal 6 000 000 Rootsi krooni (700 000 USA dollarit). 2012. aastal, kui jagati välja kaks auhinda, oli kummagi rahaline suurus 4 000 000 Rootsi krooni. Auhinnaraha on mõeldud laureaadi teadusuuringute rahastamiseks.
Suvorov (aadlisuguvõsa)

Suvorov, hiljem krahv Suvorov-Rõmnikski ja vürst Italiiski (saksa keeles "Suworow-Rimnikski") oli Venemaa aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Suvorovid olid pärit ilmselt Rootsist, kust nad XVI sajandi alguses Venemaale rändasid. Suguvõsaliin algab XVI sajandi lõpul elanud Saveli Suvoroviga, kes oli maavaldaja Kašinski maakonnas. Selle piirkonnaga jäid tema järeltulijad seotuks XVIII sajandini. 
Tema viienda põlve järeltulija Vassili Ivanovitš Suvorov (1705−1775) tegi karjääri sõjaväeteenistuses ja tõusis kindral "en chef"´iks. Tema poeg Aleksandr Vassiljevitš Suvorov (1729−1800) oli nimekas sõjaväelane, kellest sai esmalt kindralfeldmarssal ja seejärel generalissimus. 22. septembril 1789 andis Püha Rooma keiser talle krahvitiitli. Sama aasta 6. oktoobril andis Venemaa keiser Paul I talle samuti krahvitiitli ja ta sai Râmnici lahingu (1789) (venepäraselt Rõmnik) järgi lisanime Rõmnikski. 1799. aasta 6. oktoobril sai temast Venemaa keisririigi vürst perekonnanimega Italiiski (Itaalia sõjakäigu auks). 
Tema järeltulijad olid tuntud nimega vürst Italiiski, krahv Suvorov-Rõmnikski. 29. märtsil 1851 anti neile lisatiitel "hiilguslik". Suvorovite vürstisuguvõsa meesliin kustus 1893. aastal.
Suvorovid rüütelkonna matriklis.
Suvorovid võeti kõigi nelja Balti rüütelkonna matriklisse. 1849. aastal võeti suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
L'Aurore

„Aurora“ on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil.
Kunstnik on kujutanud maalil rooma koidujumalannat Aurorat (kreeka Eos).
1881. aastal valminud teos asub Birminghami kunstimuuseumis Alabamas (USA).
Rothkirch

Rothkirch oli Sileesia päritolu aadlisuguvõsa, kelle esindajad tegutsesid ka Baltikumis. 
Aadlisuguvõsast on teateid alates 1302.
Rootsi ajal kanti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Suguvõsale kuulus Eesti alal näiteks Krootuse mõis.
Blomberg

Blomberg on linn Saksamaal Nordrhein-Westfalenis Lippe kreisis. See asub Bielefeldist umbes 20 km kaugusel kagus ja Detmoldist umbes 20 km kaugusel idas.
Elanike arv on 2015. aasta seisuga 15 370.
Suure põgenemise käigus asutati linna põgenikelaagrisse eesti gümnaasium.
Blomberg (aadlisuguvõsa)

Blomberg oli Saksamaalt arvatavasti Blombergi linnast pärit aadlisuguvõsa, kelle esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
13. sajandi lõpus või 14. sajandi algul rändas osa suguvõsast Kuramaale, pannes aluse eraldi liinile. 1307 on dokumenteeritud andmed Kuramaal tegutseva Pawel Blomberg'i kohta.
Jacek Saryusz-Wolski

Jacek Emil Saryusz-Wolski (sündinud 19. septembril 1948 Łódźis) on Poola diplomaat ja poliitik. Ta oli aastatel 2004–2024 Euroopa Parlamendi liige. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Parlamendi asepresident.
Ta lõpetas aastal 1971 Łódźi Ülikooli majandusteaduskonna.
Ta on töötanud õppejõuna Łódźi Ülikoolis. Ta kuulus aastast 1980 ametiühinguliikumisse Solidaarsus ("Solidarność"). 
Ta on aastast 2004 Euroopa Parlamendi liige, ta kuulub Euroopa Rahvapartei fraktsiooni. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Parlamendi asepresident.
Bērzaine vald

Bērzaine vald (läti keeles "Bērzaines pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dikļi, Zilaiskalnsi, Kocēni, Burtnieki ja Matīši vallaga.
Valla pindala on 55 km². 2016. aasta seisuga elas seal 580 inimest. Valla keskus on Bērzaine küla. Vallavanem on Atis Keziks.
Ajalugu.
Aastal 1935 asus Bērzaine valla kohal Jaunburtnieki vald, mille pindala oli 44,2 km² ja kus oli 733 elanikku. 1945. aastal moodustati vallas Bērzaine ja Jaunburtnieki külanõukogu, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1950 liideti Bērzaine külanõukoguga likvideeritav Jaunburtnieki külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu Bērzaine vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Loodus.
Vald jääb Tālava madalikule. Suurimaks jõeks on Briede. Vallas on ka paar pisikest järve. Looduskaitse all on Jaunbimberi mänd, Brenguļi tamm, Purmaļi tamm, Jaunburtnieki kooli pappel, Jaunburtnieki kooli tamm, Celmi tamm, Jaunzemnieki elupuu, Zilūži künnapuu ja Bērzaine pärn. Suur osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Kaitstavad mälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Saulieši muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on hiiepaik Daviņi hiidrahn ja Purvmaļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Jaunburtnieki kalmistu muinaskalmed koos Jaunburtnieki ristikiviga ja Daviņi Norieši künka muinaskalmed. Valda jäävad veel Lanti ja Jaunburtnieki muinaskalmed, Jaunburtnieki surnuaed ja Daviņi väiksem ohvrikivi.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 538 lätlast, 13 venelast, 11 valgevenelast, 6 ukrainlast, 6 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Virmalised (ajaleht 1913)

Virmalised ("kaanepealkirjaga "Wirmalised"") oli ajaleht, mis ilmus 1913–1915 aastatel lisalehena Postimehe, Elu, Viljandi Teataja, Sakala ja Rakvere Teataja ajalehtedes. 
Sisu poolest oli see piltidega illustreeritud kirjanduslik, kunstiline ja teaduslik ajaleht, mis ilmus 1 kord nädalas.Ajalehe toimetaja oli Jaan Tõnisson.
Vastutavad toimetajad:
Naima Suude

Naima Suude (9. märts 1932 – 9. aprill 2024) oli eesti köite- ja nahakunstnik.
Looming.
1995, 2000, 2005, 2010, 2015 rahvusvaheline köitekunstinäitus "Scripta manent", Tallinn
Valik varasemaid näitusi.
Aktiivset näitustegevust alustas 1965. aastal
Virmalised (ajaleht 1907)

Virmalised : ""Sõna" kaasanne" (esiküljel nimega "Wirmalised.") oli huumori- ja satiiriajaleht, mis ilmus 1907. aasta augustis Tartus ja piirdus ainult 1 numbriga. Korraga ilmus see väljaanne nii ajalehe Postimees eriväljaandes Elu kui ka ajalehe Sõna lisalehena. Osa tiraažist ilmus alapealkirjaga ""Elu" erakorraline hinnata kaasanne".
Virmalised oli pigem augutäiteks ajalehele Sädemed, mis ei ilmunud 1907. aasta juunist septembrini.
Ajalehe esikaanel oli Karl August Hindrey karikatuur. Ajalehe maht oli 8 lehekülge.Ajakirja toimetaja oli Karl August Hindrey, väljaandja ja toimetaja Mart Raud.
Ajalehte trükiti Tartus Postimehe trükikojas.
Bērzaine (Kocēni piirkond)

Bērzaine (vanasti ka Jaunburtnieki) on küla ("ciems") Lätis Valmiera piirkonnas, Bērzaine valla halduskeskus. Külas on raamatukogu, postkontor ja rahvamaja. 
Bērzaine asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, 18 km kaugusel endisest piirkonnakeskusest Kocēnist ja 119 km kaugusel Riiast. Külas on Bērzaine bussipeatus.
Külas kasvav Antiņi vaher ümbermõõduga 4,12 meetrit on looduskaitse all. Küla jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Saulieši muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Küla kujunes Jaunburtnieki mõisa ("Sternhof") juurde. Mõisakompleksist on säilinud härrastemaja, mõisavalitseja maja, laut-tall, ait, sepikoda, piiritusevabrik ja park. Nõukogude ajal oli küla «Bērzaine» kolhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.
Dante ja Vergilius

„Dante ja Vergilius“ on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil.
1850. aastal valminud teosel on kunstnik kujutanud Dantet ja Vergiliust põrgus. Esiplaanil on hukkamõistetud hing, petis Gianni Schicchi puremas ketser ja alkeemik Capocchio kõri.
Eestlaste pseudonüümide loend

"Tuntumate eestlaste pseudonüümide loend. Eraldi loend on Eesti karikaturistide pseudonüümide loend
V.
Vaata ka Eesti kunstnike pseudonüümide loendit
Heinrich Scheel

Heinrich Carl Scheel (lätipäraselt "Heinrihs Kārlis Šēls"; 17. mai 1829 Hamburg – 13. aprill 1909 Riia) oli saksa päritolu peamiselt Riias tegutsenud arhitekt.
Ta oli pärit müürseppmeistri perekonnast ning õppis puusepa ametit kuni 1847. aastani Kielis ja Hamburgis. Ta läks 1847. aastal Peterburi ning õppis Peterburi Kunstide Akadeemia juures asuvas kunstikoolis arhitektuuri, mille lõpetas 1853. aastal Ludwig Bohnstedti õpilasena.
Ta töötas põhiliselt Riias, kuid tema projekteeritud ehitisi on ka mujal Läänemere kubermangudes. 1899. aastal hakkas ta töötama koos arhitekt Friedrich Scheffeliga ning nad asutasid arhitektibüroo "Scheel &amp; Scheffel".
Välismaalaste pseudonüümide loend

"Siin on loetletud tuntumaid välismaiseid pseudonüüme
Mahmud II

Mahmud II (osmanitürgi keeles محمود ثانى "Mahmud-i sānī"; محمود عدلى "Mahmud-i Âdlî"; türgi keeles "II. Mahmud"; 20. juuli 1785 – 1. juuli 1839) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1808–1839. Ta oli Abdülhamit I ja Nakşidil Sultaana poeg. 
Mahmut II tugevdas mitme reformiga keskvõimu. Kaotas 1826. aastal janitšaride korpuse ja 1834 sõjaväelääni. Euroopapärastas haldust ja hariduskorraldust. Tema reforme valmistasid ette tanzimatti, kuid ei suutnud pidurdada Türgi välispoliitilist nõrgenemist: Vene-Türgi sõjas (1828–1829) sai Türgi lüüa Venemaa keisririigilt, 1831–1833 ja 1839. aastal sai Türgi lüüa Egiptuse asevalitsejalt Muḩammad ‘Alīlt ning 1838. aastal tehti mööndusi Prantsusmaale ja Suurbritanniale.
Neuchâteli Ülikool

Neuchâteli ülikool (prantsuse keeles Université de Neuchâtel, lühend UniNE) on ülikool Šveitsis Neuchâtelis.
Ülikool on asutatud aastal 1838. Õpe toimub prantsuse keeles.
Suurim teaduskond on kunstide ja humanitaarteaduste teaduskond 2000 üliõpilasega. Kokku õpib ülikoolis üle 4000 üliõpilase.
Ülikooli aadress on Avenue du 1er-Mars 26, CH-2000, Neuchâtel.
Thomas Starzl

Thomas Earl Starzl (11. märts 1926 Le Mars, Iowa – 4. märts 2017 Pittsburgh, Pennsylvania) oli USA arst, teadlane ja siirdamise asjatundja. 
Ta siirdas 1963. aastal esimesena maailmas inimmaksa ning teda nimetatakse kaasaegse siirdamismeetodi loojaks. 
Tema esimene siiratud maksaga patsient ei jäänud ellu. Starzl asus 1980. aastatel tööle Pittsburghi Ülikooli, et luua äratõukereaktsiooni ennetavaid ravimeid, sealhulgas immuunsüsteemi alla suruva "azathioprine"'i ning tsüklosporiini ja takroliimuse. 1967. aastal siirdas ta inimmaksa teist korda ning seekord jäi patsient ellu.
Starzl on lisaks maksale siiranud ka kaksikute ja veresugulaste laipade elundeid. Peale selle on ta siiranud loomade, näiteks paaviani maksa inimestele. 1984. aastal siirdas Starzl kuueaastasele tüdrukule maksa ja südame.
1991. aastal läks Starzl pensionile ja avaldas oma eluloo "The Puzzle People".
Starzli tsitaate.
"Mul oli suur hirm, et vean alt inimesi, kes usaldasid oma tervise minu kätesse."
"Isegi lihtsa operatsiooni puhul vaatasin raamatust üle.., seejärel läksin kartustundega operatsioonituppa ning olin teovõimetu kuni operatsiooni alguseni."
"Ebaõnnestumiste unustamise asemel jäid need mulle meelde igaveseks."
Surm.
Ta suri 90-aastaselt 4. märtsil 2017 oma pere keskel.
Laili Jõgiaas

Laili Jõgiaas (aastani 1993 Land; sündinud 9. veebruaril 1974 Võrumaal Sõmerpalu vallas) on eesti laulja (sopran) ja raamatukogutegelane.
Aastal 1993 lõpetas ta muusikaõpetaja erialal Tartu Õpetajate Seminari (õpetaja Mare Puusepp), aastal 1998 lauluerialal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli (Vivian Kallaste klass) ja 2004. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Riina Airenne klass). 
Laili Jõgiaas on täiendanud end 2008. aastal Hamburgi rahvusvahelises muusikakolledžis ning paljudel meistrikursustel (1998, 2001, 2002, 2003 ja 2007 Eva Märtsoni, 2002 ja 2003 Thomas Wiedenhoferi, 2003 Agnethe Cristenseni, 2006 Rita Damsi ja Barbara Pearsoni ning 2007 Ingrid Kremlini juures). 
Aastal 2009 lõpetas ta ärikorralduse erialal Tartu Kutsehariduskeskuse ning õpib aastast 2011 Eesti Maaülikooli magistriõppes majandusarvestust ja finantsjuhtimist. 
Aastatel 2004–2011 oli ta Vanemuise teatri kooriartist ja 2011–2012 Eesti Kontsertkoori laulja. Ta on esinenud soolokavadega Eesti linnades ja maakohtades.
Alates aastast 2012 on Jõgiaas Oskar Lutsu nimelise Tartu Linnaraamatukogu Karlova-Ropka haruraamatukogu juhataja ning aastast 2013 ühtlasi Tartu I Muusikakooli lauluõpetaja.
Marssal (Rumeenia)

Marssal (rumeenia keeles "mareșal") on Rumeenia relvajõudude kõrgeim auaste. Selle annab Rumeenia president ja kinnitab Riigikaitse Ülemnõukogu ("Consiliul Suprem de Apărare a Ţării") eriliste teenete eest eranditult sõja-ajal. Sellest madalam on kindrali ("General") aukraad. 
Teiste riikide relvajõududes vastab marssalile feldmarssali auaste. Reeglina ei ole auastet Rumeenia tegevsõjaväelastele antud (v.a Antonescu) ja seega on see olnud pigemini austav nimetus. I maailmasõjas sõdinud kindralid Averescu ja Prezan said selle au osaliseks juba erus olles. See auaste on antud ka kõigile Rumeenia kuningatele.
Poola marssal

Poola marssal (poola keeles "Marszałek Polski") on Poola relvajõudude kõrgeim auaste. Seda antakse komandöridele, kes on olnud sõjas võidukad. Sellest madalam auaste on kindral ("generał"), mis on aastast 2002 "de facto" kõrgeim aukraad Poola relvajõududes. Poola marssali auaste kehtestati 1920. aastal. Esimesed kolm nimetati Poola Vabariigi ajal, ülejäänud kolm said auastme Poola Rahvavabariigis. Rola-Żymierski ja Rokossowski said aukraadi Stalini korraldusel.
Impeeriumi esimene marssal (Itaalia)

Impeeriumi esimene marssal (itaalia keeles "Primo Maresciallo dell'Impero") oli Itaalia kuningriigi sõjaväeline auaste aastatel 1938−1945. See oli maaväe kõrgeim aukraad, kuid oma olemuselt oli see pigemini tiitel. Sellest madalam oli maaväes Itaalia marssali ("Maresciallo d'Italia"), õhuväes lennuväemarssali ("Maresciallo dell'Aria") ja mereväes suuradmirali ("Grande Ammiraglio") aukraad. Auaste loodi 30. märtsil 1938 Itaalia parlamendi otsusega. Aukraad kaotati 1945. aastal.
Itaalia marssal

Itaalia marssal (itaalia keeles "Maresciallo d'Italia") oli Itaalia kuningriigi relvajõudude auaste aastatel 1924−1947. Kuni 1938. aastani oli see kõige kõrgem aukraad, seejärel Impeeriumi esimesest marssalist madalam. Õhuväes vastas sellele lennuväemarssali ("Maresciallo dell'Aria") ja mereväes suuradmirali ("Grande Ammiraglio") auaste. Aukraadi kehtestas 1924. aastal Benito Mussolini. Esimesed seitse marssalit olid I maailmasõja väejuhid, kaks (De Bono ja Graziani) sai auastme tegevuse eest sõjas Etioopiaga ja ülejäänud neli olid Itaalia sõjaväelased II maailmasõjas. Aukraad kaotati 1947. aastal.
Flagshipi programm

Flagshipi programm on üks NASA programmidest Päikesesüsteemi uurimiseks, mis on mõeldud kõige ajakulukamate ning kallimate missioonide jaoks. Flagshipi programmist väiksemad on keskmise eelarvega Discovery programm ja väikese eelarvega New Frontiersi programm.
NASA Flagshipi programmi missioonide eelarve on tavaliselt üle ühe miljardi USA dollari, mis võimaldab uurida NASA jaoks eriti tähtsaid objekte. Flagshipi missioone on tänini saadetud näiteks Jupiterile, Europale, Saturnile ja Marsile.
Ajalugu.
1992. aastal otsustas NASA, et missioonid peaksid valituks osutumise nimel hakkama omavahel võistlema. Sellest otsusest sündisid esialgu Discovery ja Flagshipi programm. Hiljem lisandus nendele ka New Frontiersi programm.
2011. aastal teatas Ameerika Ühendriikide Riiklik Teadusnõukogu, et NASA Flagshipi missioonide kõrgeimaks prioriteediks peaks olema Mars Astrobiology Explorer-Cacher (MAX-C), mis pidi olema NASA panus ExoMarsi ja eelkäija Marsi pinnaseproovide Maale toomise missioonile. Tähtsuselt järgmine pidi olema NASA-ESA ühismissioon EJSM/Laplace ja oluliseks peeti ka Veenusele, Uraanile ja Enceladusele kosmosesondide saatmist. 
Veebruaris 2012 peatas NASA eelarvekärbete tõttu oma osaluse ExoMarsis, et kinni maksta James Webbi kosmoseteleskoobi lisakulud. Samuti peatati teadmata ajaks kõikide Flagshipi programmi missioonide planeerimine. NASA on planeerimise peatamise suhtes hiljem teinud ka erandeid ning detsembris 2012 kuulutati välja Mars 2020 missioon. 2015. aastal teatas NASA Europa Multiple-Flyby Missioni heaks kiitmisest.
Flagshipi missioonid.
NASA Flagshipi programmi kuuluvad järgmised missioonid:
Dikļi vald

Dikļi vald (läti keeles "Dikļu pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bērzaine, Zilaiskalnsi, Matīši ja Kocēni vallaga, Limbaži piirkonna Umurga, Katvari ja Brīvzemnieki vallaga ning Cēsise piirkonna Stalbe vallaga.
Valla pindala on 157 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1138 inimest. Valla keskus on Dikļi küla. Vallavanem on Atis Antons.
Ajalugu.
Valla algsed asukad olid liivlased. Aastal 1935 oli Dikļi valla pindala 110 km². 1945. aastal moodustati vallas Dikļi ja Jaundikļi külanõukogu, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1951 liideti Dikļi külanõukoguga likvideeritav Jaundikļi külanõukogu. Aastal 1961 liideti külanõukoguga osa Dauguļi külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Loodus.
Valla kirdeosa jääb Tālava madalikule, põhjaosa Idumea kõrgustikule, ülejäänud osa aga Limbaži tasandikule. Suurimaks jõeks on Briede. Vallas on ka paar pisikest järve, idaosas asuvad aga rabad.
Looduskaitse all on Saulgoži kask, Krieviņi tamm, Skrastiņi pärn, Lejnieki tamm, Uskuri tamm, Budenbroka pärn, Budenbroka saar, Budenbroka mänd, Grantskalni tammed, Celmiņi mänd, Vijciemsi tammed, Zviedi mänd, Dumpuri mänd, Kauguriņi pärn, Kauguriņi tamm, Māzerainise kuusk, Vintēni saar, Vecmeicēni saar, Ošlejase tamm, Mācītājmuiža pärn, Dikļi suur pärn, Dikļi mõisapargi pärnad, Dikļi saared, Dikļi kiriku tammed, Valge mänd, Grotūži tamm, Vilnīši tamm, Vilnīši Suurtamm, Ezeriņi tamm, Rijnieki tamm, Rijnieki mänd, Dikļi mõisa allee, Garklāvi kask, Dauguļi mõisa lehised, Mazbrenguļi tammed, Kuitese hõberemmelgas, Limbaži suurtee tamm, Ceļmala teine tamm, Labrenči tamm, Zvejnieki tammed, Tiltiņi tamm, Jaunzemi õunapuu, Kalmistupärn, Jaunzemi tamm, Kovārņi tamm, Radziņi tamm, Lazdukalnsi tammed, Laipenese mänd, Baueri pärn, Smiči pärn, Tilcēni künnapuu ja Dumpuri tammed. Valla lõunapiiri ääres paiknevad osaliselt Vīķvēni soo ja Augstroze hoiualad. Suur osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Dikļi mõisa hoonetekompleks, kaks Grebi linnamäge ja esimese Läti laulupeo toimumispaik. Valda jääb veel aastal 1630 ehitatud Dikļi kirik, mille kantsel, altar, orel ja hauplaadi fragmendid on kunstimälestistena riikliku kaitse all. Regionaalse kaitse all on Lapurga muinaskalmed, Budenbroka mõisa elumaja ahi, Budenbroka muinaskalmed ja Piltiņkalnsi hiis. Kohaliku kaitse all on Rožkalni muinaskalmed, ja Lapurga linnamägi.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 538 lätlast, 13 venelast, 11 valgevenelast, 6 ukrainlast, 6 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Zilaiskalnsi vald

Zilaiskalnsi vald (läti keeles "Zilākalna pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dikļi, Bērzaine ja Kocēni vallaga.
Valla pindala on 29,4 km². 2016. aasta seisuga elas seal 760 inimest. Aastal 2011 elas vallas 379 lätlast, 277 venelast, 54 valgevenelast, 13 ukrainlast, 10 poolakat ja 12 leedulast. Valla keskus on Zilaiskalnsi küla. Vallamaja asub aadressil Imanta iela 7, vallavanem on Anita Žogla.
Valla alad kuulusid algselt Mujāni valda. Aastal 1961 sai Zilaiskalnsist alev, millega ühendati ka osa Mujāni külanõukogus asuva sovhoosi Tožas maadest, pannes niiviisi aluse Zilaiskalnsi maaterritooriumile. Aastal 1963 Mujāni külanõukogu likvideeriti ja osa selle maadest liideti Zilaiskalnsi aleviga ning Zilaiskalnsi maaterritooriumiga. Aastal 1975 liideti osa maaterritooriumi maadest Kocēni külanõukoguga. Aastal 1990 ühendati Zilaiskalnsi maaterritoorium ja alev Zilaiskalnsi vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Vald jääb Tālava madalikule, seal asub selle piirkonna kõrgeim punkt Zilais kalns (127 m). Suurimaks jõeks on Briede. Tähtsaim tööstusharu on turba tootmine. Vald asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. 
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Michael T. Flynn

Michael Thomas Flynn (sündinud detsembris 1958 Rhode Islandi osariigis Middletownis) on erruläinud USA kindralleitnant ja endine sõjaväeluure Defence Intelligence Agency direktor ja USA presidendi Donald J. Trumpi nõunik. 
Flynn oli 25. USA riikliku julgeoleku nõunik alates 20. jaanuarist kuni 13. veebruarini 2017, olles sellega kõige lühema ametiajaga julgeolekunõunik USA ajaloos. Michael T. Flynn pidi tagasi astuma seetõttu, et ta ei avaldanud asepresidendile piisavalt infot seoses vestlusega Vene suursaadikuga enne ametisseastumist peetud vestluse sisust.
The Trump Organization

The Trump Organization on organisatsioon, mis haldab Donald Trumpi varasid. See asutati aastal 1923. The Trump Organization tegeleb kinnisvara arenduse, investeerimise ning vahendamisega. Antud brändi alla kuulub vähemalt 515 organisatsiooni.
Oelsen

Oelsen (ka Olsen, U(e)lsen) oli Preisimaal ja Baltikumis tegutsev aadlisuguvõsa. 
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandist.
1620 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Rahden

Rahden on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Minden-Lübbecke kreisis. 
Linnas elab 15 581 elanikku (2015).
Rahdenit on esimest korda mainitud 1033.
Rahden (aadlisuguvõsa)

Rahden on Saksamaalt Bremeni stiftist (saksa "Erzstift Bremen") pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis. 
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandist.
Roleff von Rahdeni (* enne 1503; † pärast 1541) ajal rändas suguvõsa Baltikumi. 
1620 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Mirbach

Mirbach oli Reinimaalt pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis. 
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandi II poolest.
16. sajandi keskel tuli suguvõsa üks liin Kuramaale. 
Suguvõsa on kantud Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Meerscheidt-Hüllessem

Meerscheidt-Hüllessem, ka Meerscheidt genannt Hüllessem ja Hillesheim, varem Meerscheidt on Reinimaalt pärit aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Suguvõsa esiisaks loetakse vandekohtunik (saksa "Schöffe") Henricus de Merenscede't, keda mainitakse 1325. 1530 rändas Heinrich von Meerscheidt genannt Hillessem Kuramaale.
Meerscheidt-Hüllessemid rüütelkonna matriklis.
1620. aastal kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Nettelhorst

Nettelhorst oli Saksamaalt Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis. 
Suguvõsa on kantud Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kuramaal omas aadlisuguvõsa muu hulgas Īle mõisat.
Derschau

Derschau on endisaegsel Preisimaal ja Kuramaal tegutsenud aadlisuguvõsa, kelle esindajad elavad tänapäevani. 
Suguvõsa tõendatud põlvnemisrida (saksa "Stammreihe") algab Danzigi kaupmehe ja senaatoriga Bernhard Derschau'ga († 1590).
1682 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Canberra looduspark

Canberra looduspark (inglise keeles "Canberra Nature Park") on looduspark Austraalia pealinna alal, kuhu kuulub kokku 33 Austraalia pealinna Canberra piirides asuvat eriilmelist loodusala. Looduspargi haldamisega tegeleb Austraalia pealinna ala parkide ja loodushoiu teenistus.
Kocēni vald

Kocēni vald (läti keeles "Kocēnu pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Valmiera linnaga, Dikļi, Vaidava, Zilaiskalnsi, Bērzaine, Kauguri, Burtnieki ja Valmiera vallaga ning Cēsise piirkonna Liepa ja Stalbe vallaga.
Valla pindala on 185 km². 2016. aasta seisuga elas seal 3105 inimest. Valla keskus on Kocēni küla.
Ajalugu.
Valla aladel asus varem Kokmuiža mõis ("Kokenhof") oma Kaļļa (Kārļa), Upītese, Brēmeļe, Stukūža ja Silupīši karjamõisaga. Sellest moodustatud vald kandis aastani 1925 nime "Koki vald", aastani 1939 oli see "Kokmuiža vald" ja sealt edasi kandis see tänapäevast nimetust. Aastal 1935 oli selle pindala 78,8 km² ja seal oli 1956 elanikku. 1945. aastal moodustati vallas Kocēni ja Dūķeri külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1950 liideti Kocēni külanõukoguga likvideeritav Dūķeri külanõukogu. Aastal 1962 liideti vallaga osa likvideeritavast Mujāni külanõukogust, aastal 1975 aga osake Zilaiskalnsi maaterritooriumist. Aastal 1990 muudeti külanõukogu Kocēni vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Loodus.
Vald jääb Tālava madalikule. Suurimaks jõeks on Koiva jõgi, tähtsamad jõed on veel selle lisajõgi Jumara jõgi ja valla lääneosas voolav Briede jõgi. Vald asub osaliselt Gauja rahvuspargis, osaliselt aga Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Looduskaitse all on Gauri künnapuu, Sprosti tamm, Cīļi sauna pappel, Mazvējiņi tamm, Noriņase tammed, Jaundzērvesi tamm, Lielbrendiķi tamm, Lieldzērvesi tamm, Lielģeriņi tamm, Pankase tamm, Grantskalni tamm, Mujāni kooli tammed, Dravēni vaher, Pālēni tammed, Tiltiņi teine tamm, Vecprikuļi pärn, Maitiņi pärn, Vecmeicēni saar, Ošlejase tamm, Šustese pärn, Vīķvēni pärn, Vīķvēni sauna tamm, Kokmuiža allee pärnad, Kokmuiža tiigi tammed, Kokmuiža tamm, Kocēni lasteaia tamm, Kocēni tiigi tamm, Robiņi künnapuu, Kalmīši tamm, Ridēni tamm, Rubene rahn, Deidari vahtrad, Auniņi tamm, Vīteļi allee pärn, Cēļi saar, Cēļi tamm, Peņģi tamm, Paipalase tamm, Vīteļi künnapuu, Deidari vahtrad, Bokase pärn, Mežuļi jalakas, Straupnieki mänd, Guķi allikad, Sietiņiežise maakivi, Dukuļi allikad, Vīksnase vaher, Ķieģeļmuiža lehis, Ķieģeļmuiža pärn, Ķieģeļmuiža allee pärnad ja Karitēni pärn. Osaliselt jääb valda Ieža grava org. Valla idapiiri ääres paikneb osaliselt Vīķvēni soo hoiuala, valda jääb ka 118,2 hektari suurune Zilaiskalnsi hoiuala.
Kaitstavad mälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Rubene kirik, kiriku kantsel ja selle maalingud, Mujani vasallilinnus, hiiepaigad Vītolēni kivi ja Zilais kalnsi ohvrikivi koos sealse keskaegse kalmistuga, Vaidava linnamägi ning Draņķi muinaskalmed. Valda jäävad veel regionaalse kaitse all olevad Rubene kihelkonnakool, Mujāni haridusseltsi maja, hiiepaik Pobrenči püha allikas, Jānēni ja Ruģēni muinaskalmed ning keskaegne kalmistu Ķikuti Kirikumägi. Kohaliku kaitse all on Cimpēni linnamägi.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 2625 lätlast, 175 venelast, 37 valgevenelast, 7 ukrainlast, 12 poolakat ja 18 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Pontiac (täpsustus)

Pontiac võib tähendada järgmist:
Pontiac (Michigan)

Pontiac on linn USA-s Michiganis, Oaklandi maakonna halduskeskus. See asub Clintoni jõe ääres Detroiti linnapiirist umbes 19 km loodes. 2015. aasta seisuga elab seal arvestuslikult 59 917 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke 59 515.
Pontiac piirneb idas ja põhjas Auburn Hillsiga, põhjas Lake Angelusega, läänes Waterford Townshipiga ja lõunas Bloomfield Townshipiga.
See on saanud nime ottavate pealiku Pontiaci järgi. Pontiac asus Saginaw Traili ääres. 1861. aastal sai Pontiac linnaõigused ning 1880. aastatel muutus see oluliseks tööstuskeskuseks. 20. sajandi alguses oli oluline autotööstus. Linnas on paiknenud mitu General Motorsi tehast. Linnas on saanud alguse automargid Oakland ja Pontiac.
Pontiacis asub 1975. aastal valminud staadion Silverdome, mis on olnud Ameerika jalgpalli klubi Detroit Lions (1975–2001) ja korvpalliklubi Detroit Pistons (1978–1988) kodustaadion. 2013. aastast seisab staadion kasutuseta.
Pontiacis asub reisirongiliini Amtrak lõpp-peatus. Rong saabub ja väljub Detroiti kolm korda päevas. Lähim lennujaam on Oaklandi maakonna rahvusvaheline lennujaam, mis paikneb Pontiacist umbes 10 km kaugusel loodes. Linnasiseseid ja piirkondlike bussiliine opereerib Suburban Mobility Authority for Regional Transportation (SMART).
Linna lähedalt mööduva kiirteega Interstate 75 on Pontiacil ühendus Flinti ja Detroitiga. Linna läbiva riikliku maantee Route 24 idapoolne lõpp-punkt asub Pontiacist põhjas Interstate 75 juures. Osariiklikud maanteed on M-1 (Woodward Avenue), M-24 (Lapeer Road) ja M-59.
Vaidava vald

Vaidava vald (läti keeles "Vaidavas pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kocēni vallaga ning Cēsise piirkonna Liepa, Stalbe ja Raiskumsi vallaga.
Valla pindala on 80 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1004 inimest. Valla keskus on Vaidava küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 1, vallavanem on Līga Šmaukstele.
Ajalugu.
Vaidava vald moodustati aastal 1894, mil liideti Vaidava, Veļķi, Podzēni ja Brieži mõisavald. Aastal 1935 oli valla pindala 60,6 km², elanikke oli seal 983. 1945. aastal moodustati vallas Vaidava ja Podzēni külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Vaidava külanõukoguga likvideeritav Podzēni külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Loodus.
Valla suurimaks jõeks on Koiva jõgi. Vallas on ka mitu järve: Anuļi järv, Brieži järv, Dzelve järv, Lielais Bauzis, Rābuti järv ja suurimana Vaidava järv, Valla idaosa kuulub Gauja rahvusparki, seal asub Koiva jõe ääres Sietiņiezise paljand.
Looduskaitse all on veel Jāņkalni pärn, Gārši tamm, Podzēni allee tamm, Burgase tamm, Dreimaņi tammed, Podzēni lehiseallee koos mitme sellesse kuuluva lehisega, Lauri vaher, Lauri lehis, Vaidavmuiža pärnad, Baižase vaher, Baižase lehis, Jēkuliņi lehis, Mazšķirbase pärn, Denderi saar, Mazšķirbase tamm, Lielšķirbase tamm, Gribieši tamm, Rābuti pärn, Lode tamm, Jodase tammed, Leimaņi tamm, Rābuti tammed, Veļķi tamm, Spriči tamm, Rootsi mänd, Nebraukši vahtrad, Jaunliepase pärn, Braukši tamm, Nauči tamm, Stoķi paljand selles asuva Patkuli koopaga, Briežmuiža lehis, Palmēni tamm, Antoni mänd, Antoni kivi ja Gaišļi pärn. Osaliselt jääb valda Ieža grava org.
Mälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all arvukalt muinaskalmeid (nende seas ka Vindēni, Gārši, Jaunkalni, Kaulēni, Mazgaidēni, Trēziņi). Regionaalse tähtsusega muinsuskaitseobjektid on Vaidava mõisa hoonetekompleks, sealhulgas aidaga kelder ja häärber, Burgase ja Telmēni muinaskalmed ning hiiepaik Stoķi püha allikas. Tähelepanuväärsed on ka kaks lehisealleed (Palmēnis ja Podzēnis, neist viimane on pikim taoline allee Lätis).
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 879 lätlast, 28 venelast, 22 valgevenelast, 2 ukrainlast, 5 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Standardkiri

Standardkiri on tähtede, numbrite ja muude sümbolite kirjutamise viis tehnilistel joonistel. Seda kasutatakse, et seletada joonist või anda objektile üksikasjalik kirjeldus. Standardkirja eesmärk on loetavus ja stiiliühtsus. Standardkirjal ja tavalisel käsitsikirjal on vähe ühist. Ehitusjoonistel kasutatakse kirja Gothic sans-serif, mis on seriifideta lihtne kiri. Masinajoonistel kasutatakse väga harva väiketähti.
Tähtede moodustamise viisid.
Nüüdisaegsetel joonistel, mis on loodud arvutiga, on standardkirja loomiseks kasutatud projekteerimistarkvara.
Vabakäeline kiri.
Tähed, mis on kirjutatud vaba käega, peaksid olema stabiilsed ja graatsilised. Mõningatel juhtudel on stabiilsus võimatu. Näiteks P ja F on vältimatult tasakaalust väljas. Muudel juhtudel saab tähtede stabiilsust ja graatsilisust hoida, kui joonistada tähtede alumised osad, näiteks B ja E, laiemaks kui ülemised osad või joonistada horisontaaljoon tähtede keskele üle nende geomeetrilise telje.
Erandiks on, kui tähe A horisontaalne liige on joonistaud allapoole geomeetrilist keskpunkti, et säilitada alade võrdsus all- ja ülevalpool keskjoont. Kui horisontaalne joon on tõmmatud täpselt keskele, siis on erinevus joonest ülevalpool olevas kolmnurgas, trapets joone all on palju suurem. See loob inimese silmadele ebatavalise mõju. Rõhuasetus peaks olema kõikidel tähtedel ühtlaselt ilus, mitte vaid üksikutel tähtedel. Enamik vabakäelist kirja tehakse Gothic-stiilis. See tähendab seda, et joonel on konstantne paksus ning kiri on kas otsene ja vertikaalsete kriipsudega, mis on äärejoonega risti või kallutatud ja vertikaalsete kriipsudega 75° juures. Standardkirja font on "Gost Common" ja "Gost Common Italic". Erinevused nõukogudeaegsest ГОСТ 3454-59 standardkirjast on minimaalsed. "Gost Common" font on Autodeski omandis.
Mehaaniline kiri.
Mehaanilist kirja tehakse mõnikord kasutades pantograafi. Pantograaf on seade, mis koosneb neljast latist (lülist), mis on omavahel kinnitatud, et moodustada rööpkülik. Lülisid saab pöördteljel pöörata. Kõige madalam lüli rööpkülikul on fikseeritud kahe jäiga toega. Üks vertikaalne lüli ühes otsas on ühendatud profiilijärgijaga, mis jälgib joonistatava profiili kirja. Teine vertikaalne ja horisontaalne lüli on mõlemad ühendatud pliiatsiga, mis joonistab profiili järgi täpse kuju.
Reet Hiiemäe

Reet Hiiemäe (sündinud 24. märtsil 1974) on eesti folklorist. 
Elukäik ja töö.
Lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli germaani filoloogia ja folkloristika alal. Sai teadusmagistri kraadi folkloristikas (1999) ja kutsemagistrikraadi kirjalikus tõlkimises (2004). 2017. aastal kaitses ta doktorikraadi tööga "Folkloor kui mentaalse enesekaitse vahend: usundilise pärimuse pragmaatikast".
Töötanud kuni 1999. aastani assistendina, edasi teadurina ja alates 2018. aastast vanemteadurina Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna rahvajuttude ja -usundi töörühmas. 
Tema artikleid on ilmunud rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates teadusajakirjades. Ta on mitme teadusliku või populaarteadusliku monograafia (sealhulgas raamatute "Eesti katkupärimus" (1997), "Kaitsemaagia eesti rahvausundis" (2012), "Ended ja ennustamised eesti rahvausundis" (2013), "Armastus eesti rahvapärimuses" (2015), "Usundid ja vaimsed õpetused Eestis" (2019), "Pärimuslikud märgid ja sümbolid Eestis" (2022)) autor, lisaks on ta kirjutanud populaarteaduslikke artikleid, pidanud sadu populariseerivaid ettekandeid. 
Oluline on Hiiemäe roll koostöö edendamisel Saksa kultuuriruumi humanitaarteadlastega, mille väljunditeks on Jürgen Beyeriga kahasse toimetatud artiklikogumik "Folklore als Tatsachenbericht" (2001), artiklikogumik "Mis on Gilgamešil ühist geeniuurimisega? Käsitlusi kultuurist ja usundist" (2012), Reet Hiiemäe ja Leander Petzoldti ühisteosed "Väike deemonite ja vaimolendite leksikon" (2003, täiendatud kordustrükk 2010) ja "Maagia. Tekkelugu, maailmapilt, uskumused, rituaalid" (2015). 
Hiiemäe uurimistöö keskmes on rahvausundi ja -juttude psühholoogiline aspekt, näiteks hirmude, vägivalla ja epideemiatega kaasnevad stereotüüpsed käitumismudelid ja nende kajastumine pärimuses, pärimuslikud kaitsemehhanismid.
Lisaks on Hiiemäe tegelenud sotsiaalhoolekande edendamisega (lähisuhtevägivalla peatamisega seotud teenused ja ennetus) ja tõlkimisega.
Parika Pühajärv

Pühajärv (ka Parika Pühajärv) on kaitsealune looduslik rabajärv Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kuhjavere külas, Parika raba põhjaosas.
Järve pindala on 0,6 ha, pikkus 120 m, laius 80 m, kõrgus merepinnast 47 m ja kaldajoone pikkus 296 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ning Pärnu alamvesikonda. Järv ei ole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub Parika looduskaitseala koosseisu.
Suurtükiväe peamarssal

Suurtükiväe peamarssal (vene keeles "Главный маршал артиллерии") oli Nõukogude Liidu ja Venemaa Föderatsiooni relvajõududes aastatel 1943–1993 kehtinud väeliigi peamarssali auaste. Aastast 1984 oli see lennuväe peamarssali kõrval ainus väeliigi auaste, kuigi seda kuni auastme kaotamiseni rohkem kellelegi ei antud. See oli kõrgem väeliigi marssali auastmest.