tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vallo Allingu

Vallo Allingu (sündinud 11. jaanuaril 1978) on eesti endine elukutseline korvpallur, kes tuli neljakordseks Eesti meistriks ja võitis viis Eesti karikat. Allingu kuulus aastatel 2002–2008 Eesti korvpallikoondisse.
Klubikarjäär.
Korvpallikarjääri alustas Allingu 1998. aastal klubis Puuviljaparadiis, seejärel liitus korvpalliklubiga Rakvere. Rakveres mängis Allingu 2002. aastani, visates mängus keskmiselt 12 punkti. 
Seejärel liitus Allingu Tartu Ülikooli / Rockiga. Seal sai temast algkoosseisu mängija ja tema keskmisteks näitajateks olid 7,1 punkti ja 6 lauapalli mängus. Järgmisel, 2003/04. hooajal viskas ta keskmiselt 9 punkti ja hankis 5 lauapalli. Samal aastal tuli ta koos Tartu Ülikooli / Rockiga esimest korda Eesti meistriks. 2004/05. hooajal olid tema keskmised näitajad 9,7 punkti, 6,1 lauapalli ja 0,4 viskeblokeeringut mängus. Finaalides jäädi alla Ehitustööriistale (praegune Kalev/Cramo) ning saadi kokkuvõttes teine koht. 
2005/06. hooajal tõusid Allingu näitajad 10,9 punkti ja 7,4 lauapallini mängus. Jälle tuli finaalides võtta vastu napp kaotus BC Kalev/Cramolt ja jäädi teist aastat järjest Kalevi järel teiseks. 2006/07. hooajal olid Allingu näitajad tema karjääri parimad: ta viskas keskmiselt 13,3 punkti ja võttis maha 6,1 lauapalli. Sel hooajal tuli Tartu Rock klubi ajaloos neljandat korda Eesti meistriks. 
Tartu Rockile kujunes aga 2007/08. hooaeg üheks aegade edukaimaks. EuroCupi turniiril jõuti nelja parema hulka ning tuldi teist aastat järjest Eesti meistriks. Seekord alistati Kalev mängudega 4 : 0, kusjuures neljandas mängus tuldi välja üle 20-punktisest kaotusseisust. Allingu pidi sellel hooajal mängudesse sekkuma vahetusest, kuna põhikoosseisu kuulus keskmängija Brian Cusworth. Ka 2008/09. hooajal ei saanud Allingu korralikult mängida, kuna 2008. aasta suvel tehtud operatsioonist polnud jalg korralikult taastunud. Pärast Tanel Teini tippkorvpallist loobumist oli Allingu ka Tartu Ülikooli /Rocki kapten. 
2012/13. hooaja lõpus otsustas Allingu profikorvpalliga lõpparve teha.
Koondisekarjäär.
Vallo Allingu tegi debüüdi Eesti korvpallikoondises 2001. aasta lõpus Läti korvpallikoondise vastu, kui viskas Eesti 69 : 66 võidumängus kaks punkti.
Allingu kuulus aastatel 2002–2008 Eesti koondisse ning osales 2005. ja 2007. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes. 
Isiklikku.
12. veebruaril 2000 abiellus Liinaga. 2000. aastal sündis tütar Ingebor-Megy, 2002. aastal tütar Triinu-Mai.
Pärast sportlaskarjääri on Allingu olnud eraettevõtja põllumajanduses.
Abu (Canogo)

Abu on asula Guinea-Bissaus Bolama piirkonnas Canogo saarel.
Kõrgus merepinnast on umbes 16 m. 
Elanike arv on umbes 1500.
Holstre järved

Holstre järved on termokarstilise geneesiga järvestik Viljandimaal Viljandi vallas. Järved on limnoloogiliselt tüübilt eutroofsed. 
Need on:
Koos Pulleritsu ja Pirmastu külas asuvate järvedega nimetatakse järvi Holstre-Pirmastu järvedeks. Sinna kuuluvad lisaks Holstre järvedele:
Kuningvere järv

Kuningvere järv asub Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Selle pindala on 24,5 ha (2007). 
Järv on limnoloogiliselt tüübilt kalgiveeline rohketoiteline. 
Järve ja selle ümbruse kaitseks on loodud Kuningvere kaitseala.
Marek Doronin

Marek Doronin (sündinud 9. jaanuaril 1983) on Eesti endine elukutseline korvpallur.
Ta mängis G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas klubi Tartu Ülikool/Rock meeskonnas.
Korvpallikarjääri alustas Doronin 1993. aastal Tartu KK-s Jüri Neissaare juhatusel. Seejärel sai Doronin lepingu Tartu Deltaga, mille nimeks sai hiljem Rock. Doronin loobus tippspordist 2016. aasta augustis.
Marek Doronin oli 2010. aasta seisuga ainus tegevkorvpallur, kes oli jõudnud vaid 28-aastaselt tulla 6 korda Eesti meistriks. Sportlaskarjääri jooksul tuli ta 7 korda Eesti meistriks ja võitis 8 korda Eesti karika.
Jeffree Star

Jeffree Star (sünninimi Jeffrey Lynn Steininger; sündinud 15. novembril 1986 Los Angelese maakonnas Californias) on Ameerika Ühendriikide modell, moedisainer, meigikunstnik ja laulja.
Tema isa suri, kui Jeffree oli 6-aastane ning ta kasvas üles alkohoolikust emaga. Oma lauljakarjääri alustas ta 2006. aastal tänu populaarsusele MySpace'is ning lõpetas 2013 aastal teadmata põhjusel. Ta on tuntud androgüünse stiili viljelemise poolest.
2014. aastal lõi ta oma kosmeetikafirma Jeffree Star Cosmetics, mida reklaamib oma YouTube'i kanalil.
Power Hit Radio

Power Hit Radio (varem Tele2 Power Hit Radio; praegu Non Stop Music) on Eesti raadiojaam, mis mängib enamasti tantsumuusikat ning mis asutati 2000. aastal. Raadiojaam kuulub AS-ile Mediainvest Holding, mis omakorda kuulub Põhjamaade meediakontsernile Modern Times Group. Raadiojaama formaat on "CHR"/"Dance" ("Contemporary Hit Radio / Dance") ning põhiline sihtrühm vanuses 15–30 aastat. Power Hit Radio on kommertslik raadiojaam.
Ajalugu.
Power Hit Radio asutati 2000. aasta mais. Ringhäälinguloa kohaselt oli raadiojaama nimi Rix FM, kuid nimi muudeti ära, sest sama nime kannab Rootsis samuti Modern Times Group'ile kuuluv Eesti Star FM-i sarnane raadiojaam). Raadiojaam alustas sagedusel 102,1 MHz Tallinnas. Power Hit Radio oli esimene meediakanal Eestis, mis kuulus sajaprotsendiliselt Modern Times Group'ile.
Esimesena läks käima pilootprogramm, kus mängisid kohalikud DJ-d tantsumuusikat vinüülplaatidelt. Hiljem toimus programmis muudatus, raadiojaama nimesse lisandus sponsori Tele2 nimi. Seeläbi muutus muusikaprogramm kommertslikumaks, samuti lisandusid eetris kõnelevad DJ-d. Tele2 nimi püsis raadiojaama nimes ja logos 2009. aastani.
Pärnu sageduse (103,9 MHz) avas raadiojaam 2004. aasta märtsis, Tartu sageduse (89,7 MHz) 2007. aasta jaanuaris. Viasati satelliidilt saab raadiojaama kuulata samuti 2007. aasta jaanuarist ning Elioni IP-võrgus on see alates kevadest 2007.
Alates 2014. aasta novembrist on Powerit võimalik kuulata Rakveres ja selle lähiümbruses sagedusel 92,5 MHz. Viljandi sageduse (105,4 MHz) 2019. aasta novembris. Valga sageduse (102,0 MHz) 2024. aasta aprillis.
Sagedused.
Internetis saab jaama kuulata aadressil www.power.ee. Raadiojaama saab kuulata ka Viasati satelliittelevisiooni võrgus ja Elioni IPTV-võrgus.
Kuulajaskond.
Tele2 Power Hit Radio kuulajaskond TNS Emori eestimaalaste raadiokuulamise harjumusi kaardistava raadioauditooriumi päevikuuringu järgi:
Tegijad.
Power Hit Radio muusika- ja programmidirektor on Urmas Kolsar.
Saatejuhid ja DJ-d.
Power Hit Radio saatejuhid ja DJ-d 2017. aasta novembri seisuga:
Poweri "Partyzone'i" DJ-d.
"Partyzone'i" saates esinenud DJ-d 2009. aasta jaanuari seisuga:
Basic Element

Basic Element (vene keeles Базовый элемент, lühendatult Bael) on Venemaa investeerimisettevõte, mille ainuomanik on Oleg Deripaska. Basic Element loodi 2001. aastal ettevõtte Siberi Alumiinium (Сибирский алюминий) baasil.
Basic Elementi kontrolli all on terve rida Venemaa ettevõtteid, millest tuntumad on Rusal ja GAZ.
Xəlil Əbcəlilev

Xəlil Ğali uğlı Əbcəlilev (tatari keeles kirillitsas Хәлил Гали улы Әбҗелилев, vene keeles Халил Галеевич Абжалилов; 17. september (29. september) 1896, Mustafino, Orenburgi kubermang – 18. märts 1963 Kaasan) oli tatari näitleja. 
Ta sündis puusepa perekonnas. Mõnda aega õppis medreses. Kui perekond kolis Orenburgi, töötas ta poes jooksupoisina. Esimeses maailmasõjas oli ta rindel, kuid pöördus haavatuna tagasi. 
Ta hakkas 1916. aastal mängima väikesi osi Orenburgi draamatrupis Širkat. 1919. aastal asutas ta samas Idamaa Teatri. Kui valged 1919. aastal linna vallutasid, läks ta Kesk-Aasiasse. Ta näitles Taškendis, Buxoros ja Xivas usbeki teatris ja filmides. Buxoros lõi ta ise usbeki teatri ning lavastas seal. Buxoros mängis ta esimest korda filmis. Aastatel 1924–1928 mängis ta Taškendi filmistuudios.
1928. aasta sügisest mängis ta Kaasanis Kamali-nimelises Tatari Riiklikus Akadeemilises Teatris. Ta mängis seal sadu rolle, sealhulgas kuningas Leari.
1944. aastast oli ta NLKP liige, aastatel 1941–1953 Üleliidulise Teatriühingu Tatari osakonna esimees.
Ta on maetud Kaasani Novo-Tatarskaja slobodaa kalmistule.
Jim Lovell

James (Jim) Arthur Lovell (25. märts 1928 Cleveland – 7. august 2025 Lake Forest) oli Ameerika Ühendriikide mereväelane ja astronaut. Ta sai kuulsaks eelkõige Apollo 13 komandörina. Ta on üks 24 inimesest, kes on lennanud Maalt Kuule ja esimene neist kolmest, kes on teinud seda kaks korda. 
Kokku osales ta neljal kosmoselennul ning viibis kosmoses 29 päeva, 19 tundi ja 3 minutit.
Haridus.
Jim Lovell sündis Clevelandis, kuid pidas oma kodulinnaks Milwaukeet, kus ta üles kasvas. Lovell õppis Wisconsini Ülikoolis, lõpetas Mereväeakadeemia 1952. aastal ning osales seejärel Korea sõjas. Ta lõpetas mereväe katselendurite kooli 1958. aastal, Lõuna-California Ülikooli 1961. aastal ning Harvardi Ülikooli juhtimisprogrammi 1971. aastal.
Karjäär astronaudina.
NASA valis Jim Lovelli 1962. aastal oma teise astronautide gruppi. Tema esimene kosmoselend toimus Gemini 7 pardal 1965. aasta detsembris. Teise lennu sooritas ta Gemini 12 komandörina 1966. aasta novembris.
Detsembris 1968 osales ta Apollo 8 juhtimismooduli piloodina Apollo programmi teisel mehitatud lennul. Jõuluaegsel kuuepäevasel lennul tehti kümme tiiru Kuu orbiidil. Seejärel oli ta Apollo 11 varumeeskonna liige ning oleks rotatsiooni järgi pidanud juhtima Apollo 14 lendu, kuid et äsja terveks tunnistatud Al Shepard vajas valmistumiseks rohkem aega, vahetasid Apollo 13 ja 14 meeskonnad omavahel kohad. Lovellist sai Apollo 13 komandör ning esimene inimene, kes on Kuule lennanud kaks korda. Ta on ka ainus inimene, kes on lennanud Kuule kaks korda, ilma seal maandumata. Tema lend Kuule jäi üksnes unistuseks, kuid purustava plahvatuse üle elanud kosmoselaev õnnestus Maale tagasi tuua. Ta oli juba varem otsustanud, et Apollo 13 jääb tema viimaseks lennuks.
Isiklikku.
Jim Lovell veetis Texases pensionipõlve ning esines alati meeleldi avalikult, rääkides oma kogemustest kosmoses ning populariseerides teadust. Ta oli alates 1952. aastast abielus Marilyn Gerlachiga. Neil on kaks tütart ja kaks poega.
Jim Lovelli ja Jeffrey Klugeri raamatu "Apollo 13" järgi tehti samanimeline film, kus Lovelli rollis on Tom Hanks. Ka Jim Lovell ise ilmub korraks ekraanile, mängides laeva Iwo Jima kaptenit.
Tunnustus.
Jim Lovell sai ka palju teisi medaleid ja aunimetusi. Tema järgi on muu hulgas nimetatud kraater Kuu tagumisel küljel, Chattanooga lennujaam ja tänav Milwaukees.
Abzanovo (Ziantšurinski rajoon)

Abzanovo (baškiiri Абҙан) on küla Venemaal Baškortostanis Ziantšurinski rajoonis. Geograafilised koordinaadid on 51°51' N, 56°46' E. 
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abazanovos 882 elanikku.
Sihtnumber on 453391.
Külas remonditakse põllumajandustehnikat.
Abzanovos on sündinud Rail Sarbajev.
Abzanovos on järgmised tänavad: Akbulat, Komsomolskaja, Magadejeva, Molodjožnaja, Murzabulatovõh, Naberežnaja, Oktjabrskaja, Pervomaiskaja, Planovaja, Rabotšaja, Selhoztehnika, Sovetskaja, Školnaja.
Abzanovo

Abzanovo on kahe küla nimi Venemaal Baškortostanis:
Abzanovo (Arhangelskoje rajoon)

Abzanovo on küla Venemaal Baškortostanis Arhangelskoje rajoonis Inzeri jõe ääres.
Sihtnumber on 453045. 
Ajalugu.
Küla kandis varem nime "Jakšembetovo". Selle rajas Kumrõk-Tabõni valla vanem Jakšembet Urassov. 
Aastal 1760 tuli Orenburgi mäeülemaametile Ufa kaupmehelt I. Sanejevilt ning baškiiri vallavanemalt Jakšembet Urassovilt teade, et nad on avastanud naftaleiukoha Inzeri jõe paremkaldal kolme versta kaugusel Inzeri jõest, kus mäe seest voolab naftat. Sellele ei pööratud tähelepanu. Aastal 1763 leidsid baškiiri vallavanemad Jakšembet Urassov ja Urmansõ Minlibajev Inzeri kallastel Ufa maakonnas Kurpetš-Kumrõk-Tabõni valla Nogai teel Jaksanovo küla lähedalt tõrva. Ka seda asfaldileiukohta ei võetud kasutusele. 
Küla on praeguse nime saanud Abzan Urkejevi järgi, kes 1770ndatel oli vallavanema abi. 19. aprillil 1778 laenas ta koos Urazgildõ Smailoviga Ufa kaupmehelt Žuljabinilt 25 rubla (siis elas Abzan Jakšembetovo külas). Hiljem sai Urkejev ise vallavanemaks ning küla hakkas kandma tema nime, mis on fikseeritud 1795. 
Viienda hingederevisjoni ajal (1795) oli külas 12 talu, kus elas 48 meest ja 56 naist. Aastal 1816 oli külas 121 elanikku ja 17 talu. Aastal 1859. kümnenda revisjoni ajal oli Abzanovos 227 inimеst ja 35 talu, 1896. aastal 176 meest ja 159 naist ning 60 talu. 
Abzan Urkejevi vanem poeg Abõzgildõ Abzanov (1777–1833) oli kantoniülema abi ja jurtivanem ning tal oli 14. teenistusaste. Tal oli kolme naisega pojad Murzagildõ, Kutlubulat, Kutlumbet , Kutlugildõ, Kinzebulat ja Mulla-gildõ. 
Valla elanikud tegelesid karjakasvatuse ja mesindusega ning osalt maaharimisega. Paljud vedasid Arhangelskoje tehasesse vasemaaki.
Aastal 1843 oli küla 32 majapidamise 190 elanikul 225 hobust, 30 lehma, 50 lammast ja 44 kitse. Maaharimine oli osale elanikest uus. Külas oli kokku 200 taru ja 30 metsmesilasetaru.
Rolling Stone

Rolling Stone on 1967. aastal USA-s San Franciscos Jann Wenneri (kes on siiani toimetaja ja kirjastaja) ja muusikakriitik Ralph J. Gleasoni asutatud muusika-, poliitika- ja popkultuuriteemaline ajakiri. 
Edetabelid.
Rolling Stone koostab tihti edetabeleid, näiteks:
Eesti alevike loend

Siin on loetletud Eesti alevikud.
Eestis loetakse alevikuks üldjuhul asustusüksusi, milles on vähemalt 300 elanikku. 2025. aasta seisuga oli Eestis 185 alevikku.
Ounasvaara

Ounasvaara on mägi Soomes Lapimaa läänis Kemijoki ääres, veidi Rovaniemi keskasulast kagu pool. Mäe kõrgus on 204 meetrit.
Ounasvaaral tegutseb populaarne suusaspordi ja turismikeskus.
MKDK

MKDK (Muusika ja Kunsti Dünaamiline Koondis) on 1990. aastate keskel tekkinud peamiselt muusikuid koondav loominguline ühendus. Aastast 2003 on ühendus registreeritud samanimelise mittetulundusühinguna, mis tegeleb muusika- ja kunstiprojektide produtseerimise ning "MKDK Records" nime all audiovisuaalse materjali väljaandmisega.
Rühmituse muusikalise suunitluse märksõnadeks on "fusion", džäss, proge, rokk, vaikus, müra ja alternatiivmuusika rõhuasetusega improvisatsioonile. MKDK-sse on koondunud sellised muusikud ja bändid nagu Phlox, BF (endine Beggar's Farm), Alo Paju, Luarvik Luarvik, TaKaTo (Megan Quartet, Mesi, Lippajad), Romb, Hundva, Paul Cole, Projekt Unison, Ringhold jt.
MKDK üks olulisemaid projekte oli tasuta festival "Pilvepillerkaar", mis esitles peamiselt eesti alternatiivmuusikat.
Tanja Poutiainen

Tanja Tuulia Poutiainen-Rinne (sündinud 6. aprillil 1980 Rovaniemis) on Soome mäesuusataja.
Tanja Poutiainen on võitnud hõbemedali olümpiamängudel suurslaalomi ning hõbe- ja pronksmedali maailmameistrivõistlustel nii slaalomis kui ka suurslaalomis. Ta on võitnud viis slaalomi ja viis suurslaalomi maailma karikasarja etappi. 1997. aastal tuli ta noorte maailmameistriks slaalomis. Aastatel 2004, 2005 ja 2006 valiti ta Soome parimaks naissportlaseks.
Esimese soome naisena võitis ta hooajal 2004–2005 slaalomi ja suurslaalomi maailma karika. Ta võitis suurslaalomi maailma karika ka hooajal 2008–2009.
Ta lõpetas tippsportlase karjääri 2014. aasta märtsis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Tanja Poutiainen osales 259 MK-etapil ja jõudis poodiumile 48 korral, millest 11 korda kõige kõrgemale astmele.
Isiklikku.
Tanja Poutiainen oli tippsportlasena 170 cm pikk ja kaalub 67 kg.
Art director

Art director (ehk AD; hääldatakse eestipäraselt "aadee"; anglitsism) on ingliskeelne termin, millele vastav eestikeelne ametinimetus on "kunstiline juht". AD on loovtöötaja, kes loob teenuse ja/või toote sisu ja vastutab tulemi eest. Näiteks trükinduses, filminduses või televisioonis, internetis või video- ja arvutimängude valdkonnas. Muid eestikeelseid vasteid: disainer (eksitavalt), kunstnik (eksitavalt), tihti (eksitavalt) loovjuht (võrdle kunstiline juht).
AD reklaaminduses.
Enamikus reklaamibüroodes töötab koos reklaamikirjaniku ja strateegi ja projektijuhiga, kelle ühiseks ülesandeks on ükskõik millises turunduskanalis avaldatava reklaamiidee, toote, lahenduse ja rakenduse jne loomine ja väljatöötamine. AD vastutab reklaami, toote ja/või rakenduse sisulise, visuaalse ja esteetilise lahenduse eest.
Loovjuht

Loovjuht ehk loovdirektor (inglise "creative director" ehk "CD") on reklaamialal, meediatööstuses, meelelahutustööstuses, riistvaratootmis-, tarkvaraarendus- või veebiarendusfirmas töötav loovisik, kelle tööks on kliendi kommunikatsiooni- ja/või turundusstrateegia analüüsi alusel luua loominguline suund ja/või teenus, mis vastab kliendi strateegia ja/või rakenduste vajadustele. Samuti on loovjuhi ülesandeks ergutada ja suunata loovgrupi (näiteks reklaaminduses "art director"’i ja "copywriter’i") ideesid, samuti juhtida loomingulist protsessi ning lõppkokkuvõttes vastutab loovjuht lõpliku töö kvaliteedi eest.
Desktopper

Desktopper (inglise "desktop publisher") on trükinduses ja/või reklaamialal ametimees, kelle tööks on pilditöötlus, küljendus, trükiste ja reklaamide jne trükiks ja/või elektroonilise meedia tarbeks ettevalmistamine. Tegemist on eesti trüki- ja reklaamialases žargoonis leiduva kõnekeelse ebakorrektse laenuga (ingliskeelseks korrektseks vasteks on "production artist"). Samuti kasutatakse selle ameti märkimiseks veel nimetusi disaineri assistent, AD assistent, tehniline disainer, küljendaja, trükiettevalmistaja jne.
Trükiettevalmistaja tavalisteks töövahenditeks on küljendustarkvara (nt QuarkXPress, Adobe InDesign, Apple Pages, Scribus, Microsoft Publisher), vektorgraafikatarkvara (nt Adobe Illustrator, Freehand, CorelDraw, pilditöötlustarkvara (nt Adobe Photoshop) ning tekstitöötlustarkvara (nt LibreOffice Writer).
DP

DP või Dp või dp võib tähendada järgmist:
Reklaamikirjanik

Reklaamikirjanik ehk ideekirjutaja (inglise keeles "copywriter") märgib reklaaminduses isikut, kes vastutab reklaami, toote ning rakenduse verbaalse ja/või tekstilise sisu eest. Reklaamialal töötab reklaamikirjanik tavaliselt tandemina "art directoriga", kelle ühiseks ülesandeks on meediasse minevate reklaamide idee loomine.
Sulusrist

Sulusrist (prantsuse keeles "croix potencée", "croix ansée", inglise keeles "potent cross") ehk karkrist (saksa keeles "Kruckenkreuz") on heraldilise risti erim, mis kujutab endast kreeka risti, mille iga haru tipus on põikpuu. Sulusrist võib esineda ka ladina risti kujulisena, pikendatud ühe haruga.
Sulusrist esineb juba Bütsantsis, näiteks müntidel, ja see on Jeruusalemma risti keskne kujund. 
Sulusrist on tuntud kui Austria poolametlik, haakristile vastandatud embleem aastail 1934–1938. 
Eesti Vabadusrist on pikendatud sulusristi kujuline.
Bring Me the Horizon

Bring Me the Horizon (lühend BMTH) on 2004. aastal loodud inglise "metalcore"-ansambel. Ansambli laulja on Oliver Sykes (tuntud ka Oli Sykesi nime all).
Sevilla metroo

Sevilla metroo (hispaania, "Metro de Sevilla") on Hispaanias Andaluusia autonoomses piirkonnas Sevillas 2009. aastal avatud metroo.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Liinid.
Metrool on 1 liin kogupikkusega 18,2 km ja 22 metroopeatusega.
Kunstiline juht

 
Kunstiline juht on mistahes loomingulises kollektiivis isik, kelle kanda on kollektiivi kunstiliste suundade kujundamine, loovliikmete ergutamine, suunamine ning juhtimine (teatris, tantsutrupis, orkestris, bändis, kunstiprojektis jne) ning kes vastutab kunstilise lõpptulemuse eest.
Väinjärv

Väinjärv (ka "Veinjärv") on järv Järvamaal Järva vallas Väinjärve küla lähedal. Ta jääb Pandivere kõrgustiku lõunaossa. 
Väinjärv on Järva maakonna suurim järv. 
Järve pindala on 35,9 (saartega 36,2 ha) ja sügavus maksimaalselt 11,5 m. 
Limnoloogiliselt tüübilt kuulub see kalgiveeliste segatoiteliste järvede hulka.
Väinjärve vesi on väga selge. 
Järv saab oma veed allikatest ja kraavidest, väljavool Väinjärve oja pidi Preedi jõkke. 
Kaladest esineb latikat, särge, ahvenat, haugi, viidikat jt.
Järve põhjakaldal on hästi väljaehitatud supelrand ja ujumiskoht.
Muistendite järgi tahtnud Kalevipoeg järvele silda ehitada. Olju mäelt veetud liivast tekkinud pikk mägi ja järve läbiv seljandik.
Järve Väinjärve küla poolsel kaldal kasvab kaks põlist tamme ning võimas kuuetüveline remmelgas (ümbermõõt 5,0 m). 
Väinjärvest paar kilomeetrit lõunas on väiksem Rõhu Umbjärv, kus kevadel ja sügisel peatuvad sagedasti suured hane- ja luigeparved. 
Sport.
Väinjärvel on talviti olnud 3 km pikkune jäärada, millel on peetud Koeru valla jäärajasõidu meistrivõistlusi.
Hammondi orel

Hammondi orel on Hammond Organ Company valmistatud elektromehaaniline orel, mille leiutas 1934. aastal Ameerika Ühendriikide insener Laurens Hammond. Hammondi orel põhineb Thaddeus Cahilli 1897. aastal loodud Telharmoniumil (tuntud ka nimega Dynamophone).
Hammondi orel põhineb aditiivsel Fourier' helisünteesil: mitmeid siinushelisid miksitakse palju keerulisemaks lainekujuks (inglise "waveform"), mis tekitatakse elektromagnet-helipeade ees keerlevate mehaaniliste heliketaste ("revolving tone wheel") poolt. Hammondi orelis on kasutusel 96 heliketast, millest viie ülesandeks pole heli tekitamine, vaid pöörleva mehaanika tasakaalustamine.
Kuigi Hammondi orelit nimetatakse tihti ka elektrooniliseks oreliks, on algsed Hammondi orelid pigem elektrilised või elektromehaanilised kui elektroonilised orelid, kuna helilained tekitatakse neis mehaaniliste vahendite, mitte elektrooniliste ostsillaatoritega.
Kuigi Hammondi vabrik valmistas orelile ka oma kõlareid, sai Hammondi orel populaarseks koos Leslie kõlarikomplekt, tänu millele saavutati omapäraseid analoogfaasinihke efekte (näiteks Doppleri efekt).
Laiema tuntuse saavutas Hammondi orel 1960. aastatel, kui seda hakkasid kasutama bluusi-, R&amp;B, rokk- ja džässmuusikud.
Hammondi oreli ja Leslie kõlarikomplekti kasutamisel saavutatavat kõlapilti iseloomustab hästi Procol Harumi tuntud lugu "A Whiter Shade of Pale".
Marianne Mikko

Marianne Mikko (neiuna Marianne Sisask; sündinud 26. septembril 1961 Võrus) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja feminist, XIII Riigikogu liige. Ta oli 2004–2009 Euroopa Parlamendi liige ja 2011–2015 XII Riigikogu liige.
Hariduskäik.
Ta lõpetas aastal 1979 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Mikko oli XII Riigikogu liige. Varem on ta olnud Euroopa Parlamendi liige 2004–2009; kuukirja Diplomaatia peatoimetaja 2003–2004; ajalehe Maaleht erikorrespondent 2002–2003; Raadio Kuku saatesarja "Välismääraja" saatejuht 2002–2004; Eesti Televisiooni diplomaatiline korrespondent Brüsselis 1996–2000 ja erikorrespondent samas 2000–2002; ajalehe Eesti Päevaleht erikorrespondent EL-i ja NATO juures 1994–1996; nädalalehe Eesti Ekspress toimetaja 1991–1992 ja 1993–1994; vabakutseline ajakirjanik Lõuna-Aafrika Vabariigis 1992–1993; Eesti Raadio toimetaja 1984–1991.
Ta on Euroopa Ajakirjandusföderatsiooni juhatuse asendusliige alates 2004, ajakirja Diplomaatia kolleegiumi liige alates 2004, Women in international Security – Estonia (WIISEST) liige alates 2003 ning Eesti Ajakirjanike Liidu liige alates 1985.
Poliitiline tegevus.
Marianne Mikko on alates 2002 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige ja praegu selle juhatuse liige. Ta valiti 2004. aastal 5263 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks ja töötas seal aastatel 2004–2009. Mikko on Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei kongressi delegaat alates 2004. aastast.
Marianne Mikko kuulub Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei naisorganisatsiooni PES Women juhatusse.
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel Pärnumaal, sai 2093 häält ja osutus valituks. XII Riigikogu koosseisus töötas ta Euroopa Liidu asjade komisjonis ja Riigikaitsekomisjonis ning kuulus Eesti-Georgia, Eesti-India, Eesti-Moldova, Eesti-Prantsusmaa ja Eesti-Sloveenia parlamendirühmadesse. Riigikogus tegutsevatest ühendustest oli ta kaasatud inimkaubanduse ja vägivalla vastase saadikurühma, Pärnumaa saadikurühma, Rail Balticu toetusrühma, Riigikogu naisteühenduse ning säästva energia toetusrühma töösse.
Mikko kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 ja sai 859 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta sai Riigikogu liikmeks Urve Palo asendusliikmena.
Tema volitused asendusliikmena lõppesid 14. septembril 2015 ja taastusid 16. septembril 2015.
Isiklikku.
Marianne Mikko on teist korda abielus. Tema esimene abikaasa (1984–2008) oli Madis Mikko. Tema teine abikaasa on (Göteborgis asuva) Chalmersi Tehnikaülikooli professor Peter Andrekson.
Testosteroon

Testosteroon (ladina keeles "testosteronum") on looduslikult nii isaste kui ka emaste loomade organismi meessuguhormoon, veres ringleb ka dihüdrotestosterooni eelhormoonina. 
Testosterooni toodetakse ka sünteetiliselt. 
Testosterooni kogused, füsioloogilised funktsioonid, retseptorid, ensüümid ja geenid, aga ka testosterooni ringlusega seotud patoloogilised seisundid võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Testosterooni taset mõjutavad söök, jook, mitmed ravimid jpm. 
Testosteroonil on inimkehas mitmeid toimed, selle suurenenud sisaldust seostatakse hirmu ja ängistuse vähenemisega. 
Paljude liikide isasloomadel varieerub selle tase vanusest johtuvalt, aga ka aastaajalistest eripäradest lähtuvalt, kuna testosteroonile omistatakse nende delikaatsetes käitumistoimingutes juhtiv roll, nii näiteks on madudel paaritumisperioodil rohkelt suurenenud neeru-sugusegmendid (neerudes paiknevad nefronite osad); 
suguküpsel harilikul rästikul võivad need moodustada kuni 1/2 neerudest, kui ka agressiivsete paaritumisrituaalide esinemissagedus, võitlevate isasmadude näol. 
Testosterooni toimed ja ringlus lümfoid(-immuun)süsteemis ei ole seni veel selged. Testosteroonile reageerivaid retseptoreid on tuvastatud tüümuses ja T-rakkudel, kuid nende talitlus pole selge. Arvatakse ka, et testosteroon kaitseb mehi mitmete autoimmuunhaiguste tekke eest. Kuid prenataalne kokkupuude testosterooniga võib sünnijärgselt lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire sümptomeid anda. 
Testosteroon kuulub keemiliselt olemuselt steroidide hulka.
Inimestel.
Testosterooni esineb nii meeste kui ka naiste organismis (naistel tavaliselt umbes 10 korda vähem). Terve mehe organismis sünteesitakse 5 mg (1,8 × 10−4 untsi) testosterooni päevas.
Testosteroon on olulisim munandites Leydigi rakkude eritatav meessuguhormoon. Aga seda eritavad mõnevõrra ka munasarjad ja neerupealisekoor.
Testosterooni sünteesitakse kolesteroolist. Peaaju rakkudes toimub samuti testosterooni biosüntees kas "de novo" või ringleb testosteroon vere kaudu. 
Testosteroon metaboliseeritakse ka neurosteroidideks. 
Testosterooni bioloogilised ülesanded ajus pole selged. Testosteroon avaldab neuronitele bioaktiivseid toimeid. Ajus metaboliseeritakse testosteroon dihüdrotestosterooniks ja see seondub androgeeni retseptoritega, või muundatakse ensüümi aromataasi poolt östradiooliks. Nii aromataasi kui ka androgeeni retseptorid on tuvastatud ajupiirkondades, mida seostatakse mälu ja õppimisega, sh hipokampuses ja amügdalas. Testosteroon suurendab närvirakkude kasvufaktori sisaldust hipokampuses ja reguleerib üles närvirakkude kasvufaktori retseptoreid eesajus.
Aine eraldas esimesena Ernst Laqueur.
Klahvpillimängija

Klahvpillimängija on muusik, kes kasutab heliloomingu esitamiseks akustilisi, elektromehaanilisi ja/või elektroonilisi klahvpille.
.ug

.ug on Uganda Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.
.qa

.qa on Katari Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
2019. aasta seisuga oli tippdomeeni alla registreeritud üle 21 000 saidi.
Katar oli üks esimesi riike, mis hakkas pakkuma araabiakeelset domeeni (قطر.).
Mudajõgi

Mudajõgi (ka "Mudaoja") on Amme jõe parempoolne lisajõgi. Selle pikkus on 16 km, jõe valgla suurus 86 km2. 
Jõgi saab alguse Saadjärvest ja suubub Kärkna lähedal (enne melioratsioonitöid 1950. aastatel suubus see Laeva jõkke). 
Jõel asub mitu vesiveskit.
.sa

.sa on Saudi Araabia Interneti tippdomeen. 
Domeen on kasutusel alates 1994. aastast.
.eu

.eu on Euroopa Liidu Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 7. detsembrist 2005. 
1. juunil 2016 võeti kasutusel variant .ею bulgaariakeelsete domeeninimede jaoks.
Verijärv

Verijärv (ka Kasaritsa Verijärv) asub Võru maakonnas Võru vallas Verijärve külas. 
Järve pindala on 24,9 ha (2007) ja suurim sügavus umbes 20 m. Limnoloogiliselt tüübilt on see kalgiveeline rohketoiteline järv.
Järvest voolab välja Koreli oja. 
Järve ja selle ümbruse kaitseks on loodud Verijärve maastikukaitseala.
Verijärv on üks ilusamaid orujärvi ümbruskonnas. See paikneb Võrust 3,5 km kagu pool väga järskude veerudega ürgorus, õigemini kahe oru (kagu-loode ja edela-kirdesuunalise) liitumiskohal ning on selletõttu lookja kujuga. Järve absoluutne kõrgus on pärast veetaseme viimast tõstmist 1960. aastail (½ m) umbes 90 m, ka pindala peaks olema vähemalt , sügavus on kuni 19,4 m (keskmine sügavus 6,3 m). Sügavaim koht on järve keskosast veidi loode pool. Kaldad on järve keskel erakordselt järsud. Järv on olnud veelgi suurem ja sügavam, kuid 1922. aasta kevadel purunes väljavoolule ehitatud pais suurvee tõttu ja veetase langes 1½ m. Järve kallastel kasvab parkmets, kaguotsa lähedale ulatuvad põllu- ja heinamaad. Kaldad on enamasti kõvad, valdavalt liivased või savikast kruusast, ka kaldavööde on kõva ja liivane. Sügavamal katab põhja muda, mille paksus ulatub kohati 1 meetrini.
Läbivool on nõrk. Vesi on tugevasti kihistunud, kollakasroheline ja üsna läbipaistev (3,9 m). Veepinna lähedal on vesi hapnikuga üleküllastunud, põhjalähedased veekihid on ilma hapnikuta.
Järskude kallaste tõttu on taimestikku vähe, kuid liike palju (22). J. Käis on leidnud järvest ka võrdlemisi harva esinevat värd-penikeelt. Fütoplankton on järves üsna rohke ja liigirikas. Zooplankton pole järves kuigi rohke. Leidub tiibsõudikut, kes vajab jahedat hapnikurikast vett. Põhjaloomastik on keskmise ohtrusega. Vähesel hulgal leidub järves jõevähke.
Verijärv on liigirikka kalastikuga. On andmeid särje, ahvena, latika, haugi, suure viidika, roosärje, kiisa, säina, lutsu, kogre, linaski, angerja, nuru, võldase, koha ja isegi lepamaimu esinemise kohta.
Verijärvega on seotud mitu muistendit. Eriti levinud on jutt kurja Kasaritsa mõisniku uputamisest kutsari poolt, kes tõlla magava härraga Verijärve juhtinud. Veel praegugi olevat see tõld selge ilmaga näha. Verijärve nimi aga tulevat sellest, et orjade peksmisel olevat nende veri järve voolanud.
.mc

.mc on Monaco Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.
Vasavere jõgi

Vasavere jõgi (ka Voka jõgi) voolab Ida-Virumaal Alutaguse madalikul. Selle pikkus on 13 km ja jõe valgla suurus 30 km2. 
Jõgi saab alguse Kurtna Suurjärvest ja on selle ülemjooks on suunatud kanali kaudu Sõtke jõkke selle vooluhulga suurendamiseks Oru linnaosa lähedal Oru turbarabas. See jätab Voka aleviku kohal merre suubuva jõe alamjooksu veevaeseks. Jõgi suunati ümber 1960. aastate lõpus seoses Sillamäe tehase veevajaduse suurenemisega.
.ke

.ke on Keenia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Domeeni haldab KENIC (Kenya Network Information Centre). 2017. aastal oli domeenile registreeritud üle 58 000 saidi.
.ao

.ao on Angola Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.
Domeeni haldab Agostinho Neto Ülikool.
Putš

Putš on vandenõul põhinev riigipööre või riigipöördekatse.
Hans-Gunter Lock

Hans-Gunter Lock (sündinud 10. oktoobril 1974 Halles) on Eestis tegutsev saksa päritolu helilooja.
Elulugu.
Õppis 1994–2000 Leipzigi Felix Mendelssohn Bartholdy nimelises Muusika- ja Teatrikõrgkoolis muusikateooriat ja professor Dimitri Terzakise juures kompositsiooni ning professor Eckard Rödgeri juures elektroakustilist muusikat ja lõpetas muusikateooria õpingud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, kus osales elektroonilise muusika stuudio kursustel.
Septembrist 2002 kuni novembrini 2007 töötas assistendina ning õpetas helisünteesi, sonogrammanalüüsi, arvutipõhist komponeerimist ja interaktiivset kompositsiooni Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia elektroonilise muusika stuudios. Samal ajal töötas ta stuudio elektroonilise muusika kontsertide kunstilise juhina, esinedes näiteks nüüdismuusika festivalil NYYD. Alates novembrist 2007 töötab ta Eesti Kunstiakadeemias uusmeedia osakonna töökoja juhatajana.
Lisaks eesti kunstmuusikale kuulub tema huvide hulka ka eesti rahvamuusika. Ekspeditsioonide eest Setumaale aastal 2001 anti talle aastal 2002 Vabariigi Presidendi rahvaluulepreemia. Hans-Gunter Lock on Eesti Heliloojate Liidu, Eesti Muusikateaduse Seltsi, Eesti Arnold Schönbergi Ühingu ja Lepo Sumera Ühingu liige. 
Aastatel 2004–2006 täiendas ta end multimeediakompositsiooni professori Georg Hajdu juures Hamburgi Muusika- ja Teatrikõrgkoolis ning osales seal projektides "Quintet.net" ja "WebCast".
Isiklikku.
Ta on Gerhard Locki vend.
Akashi-Kaikyō sild

Akashi-Kaikyō sild (明石海峡大橋, "Akashi Kaikyō Ō-hashi") on rippsild Jaapanis, mis läheb üle Seto, ühendades Honshūd Kōbe lähedal Awaji saarega. See oli aastatel 1998–2022 maailma pikim rippsild, mille kogupikkus on 3911 m. Pikim sildeava on 1991 m.
Silda hakati ehitama 1988. aastal ja see avati liikluseks 5. aprillil 1998. Enne silla valmimist käis saarte vahel parvlaev. Silla ehitust nõuti juba 1950. aastatel, kui 1955. aastal toimunud parvlaevaõnnetuses hukkus 168 koolilast. 
Silla ehitamine oli tehniliselt väga raske, sest väin on rohkem kui 100 m sügavune ning seal esineb sageli torme ja maavärinaid.
Üldmõiste

Üldmõiste on mõiste, mille maht on mingi tunnuse või tunnuste kogumiga määratletud klass.
Tšaadi vapp

Tšaadi vapp on Tšaadi riigivapp. Vapp võeti kasutusele 1970. aastal.
Siniste ja kollaste lainetega vapikilpi hoiavad kits ja lõvi. Kits sümboliseerib riigi põhja- ja lõvi lõunaosa rahvast. Lained tähistavad Tšaadi järve ja tõusev päike uut algust.
Kilbi all on lint prantsuskeelse rahvusmotoga "Ühtsus, töö, progress".
Mellotron

Mellotron on alates 1960. aastate algusest Suurbritannias Birminghamis Mellotronicsi toodetud polüfooniline elektromehaaniline ja sämplipõhine (ingl "sample playback") iseloomuliku helipildiga analoogklahvpill.
Mellotroni peetakse esimeseks sämplipõhiseks pilliks, kuigi selleks on Chamberlin, mille alusel mellotron on loodud. Arvamus on ilmselt tingitud asjaolust, et mellotron on lihtsalt laiemalt kasutusel ja levinud.
Mellotroni vahetatavad helipangad on salvestatud magnetlintidele, mis töötavad lineaarselt ja paralleelselt, mitte luupides, nagu tihti on arvatud. Iga lindi pikkus oli umbes 8 sekundit ja need sisaldasid flöötide, viiulite, vaskpuhkpillide, inimhäälte jne sämpleid ning näiteks ka samplitud lugude juppe.
Iga klahvi alla kuuluvad taasesitusmagnethelipead võimaldasid mängida eelsalvestatud (inglise "pre-recorded") hääli, mis tähendab, et mellotroniga ei saanud salvestada, vaid ainult taasesitada lintidele salvestatut.
Mellotroniga saab erinevaid instrumente imiteerida vägagi usutavalt, kuna mehaanilised eripärad (lindi käima tõmbamise jõnksatus jms) sarnanevad naturaalpillide mängimisel tekkivate mehaaniliste vigadega, mis teevad mellotroni kõla pillipäraseks. 
Mellotroni tuntumad mudelid on MI, MII ja M400. MI ja MII on suuremõõtmelised, stuudios kasutatavad kahe klaviatuuriga instrumendid, millega saab imiteerida paljusid pille ja pillikooslusi (viiulit, viiuliorkestrit, flööti, kitarri, klaverit, orelit jm) ning sisaldavad ka rütmigrupi imitatsioone, mida saab juhtida vasaku klaviatuuri abil. M400 on väiksem, portatiivne instrument, mis imiteerib viiuliorkestrit, flööti ja isegi inimkoori. M400 kasutasid mitmed 1970. aastate rokkansamblid kontsertidel. 
Mellotroni tüüpiline helipilt on näiteks biitlite loos "Strawberry Fields Forever".
Chamberlin

Chamberlin on maailma esimene sämplipõhine (ingl "sample playback") elektromehaaniline analoogklahvpill. Chamberlinile sai saatuslikuks tema põhjal loodud mellotroni turuletulek.
Computer Music Melodian

Computer Music Melodian on 1976. aastal esitletud maailma esimene digitaalne sämplipõhine süntesaator (inglise "sampling synthesiser") ja sämpler, mis põhines Digital Equipment Corporation PDP-8 arvutil. 
Selle monofoonilise süntesaatori töötas välja ettevõte Computer Music Inc, asus USAs New Jersey osariigis. 
Computer Music Melodiani on kasutatud näiteks Stevie Wonderi 1976. aasta albumil "Secret Life of Plants".
Luup (muusika)

 
Luup (inglise keeles "loop") on elektroakustilises muusikas eelsalvestatud või sämplitud muusikalõik, mida korratakse vajalik arv kordi. 
Vastavalt sõna "luupimine" tähistab näiteks sämpli, löögi, takti või vabalt valitud pikkusega muusikalõigu tsüklilist või katkematut esitamist. 
Luupe kasutatakse sämplerites (nt AKAI MPC2000), sämplipõhistes süntesaatorites (nt Korg Wavestation), muusikatarkvarades (nt Acid, Garageband, Buzz, Ableton).
Võttes rea luupe ja organiseerides neid sekventseris, saab luua pideva muusikalise jada (nt trummirea ("drum track")).
Suurem osa moodsat tantsumuusikat on luubipõhine.
Tüüpilist trummiluubi kasutamist on kuulda näiteks Björki loos "Army of Me".
Fairlight CMI

Fairlight CMI on 1979. aastal esitletud ning Austraalias toodetud maailma esimene polüfooniline digitaalne sämplipõhine süntesaator (ingl "sampling synthesiser") ja sämpler. Kuigi Fairlighti peetakse digitaalseks, on osa heliprotsessist aparaadil siiski analoogne.
Ondes Martenot

Ondes Martenot [oo(n)d martön'oo] (prantsuse keeles "Martenot' lained"; tuntud ka kui ondium Martenot, Martenot ja ondes musicales) on 1928. aastal Maurice Martenot' leiutatud varajane elektrooniline pill. 
Muusikariist toob kuuldavale lainjalt voogavaid hääli, mida tekitab ostsilleerimise sageduse muutumine elektronlampides. Hiljem laiendati selle helitekitamise võimet tämbrimuutmisseadise ja lülitatavate valjuhääldite lisamisega.
Helipildi poolest sarnaneb "ondes Martenot" väga tereminiga, kuid erinevalt tereminist puudutatakse seda pilli mängimisel.
"Ondes Martenot"'le on muusikat kirjutanud paljud heliloojad. Eriti on selle poolest tuntud Olivier Messiaen. Neist teostest esimene ilmus 1937. Enamik "ondes Martenot"'le muusikat kirjutanutest on prantslased, kuid seda on teinud ka näiteks Frank Zappa.
Maurice Martenot' noorem õde Ginette Martenot oli tuntud "ondes Martenot"' mängija.
Esimene film, kus "ondes Martenot"'d kasutati, oli 1931. aastal NSV Liidus valminud film "Üksi", mille helilooja oli Dmitri Šostakovitš. Seda kasutati ka 1930 valminud Berthold Bartoschi filmis "Idee", kuid heli lisati sellele alles 1934. Selle filmi helilooja oli Arthur Honegger.
Hiljem on "ondes Martenot"'d kasutatud paljudes tuntud filmides, mille hulka kuuluvad "Araabia Lawrence" (1962), "Tondipüüdjad" (1984), "Must pada" (1985) ja "Amélie" (2001).
Maurice Martenot suri 1980 ja 1988 lõpetati "ondes Martenot"'de tootmine. Sellegipoolest õpetatakse seda muusikariista mitmes Prantsusmaa konservatooriumis tänapäevani.
1997 hakati analoogilise muusikariista tootmist uuesti kavandama. Martenot' nimi oli kaubamärk, mistõttu seda ei saanud kasutada. Uue pilli nimeks sai Ondéa, kuid selle tööpõhimõte ja mängimisviis olid analoogilised "ondes Martenot"'le. Ondéa valmis ja seda kasutati esimest korda kontserdil 2001 ning alates 2005 on see seeriatootmises.
Moogi süntesaator

Moogi süntesaator on Dr. Robert Moogi disainitud ja Moog Musicus valmistatud analoogsüntesaator.
Päär Pärenson

Päär Pärenson ehk MC J.O.C. (sündinud 3. märtsil 1979 Rakveres) on eesti näitleja, tantsija, koreograaf ja räppar.
Ta lõpetas gümnaasiumi Rakveres. Aastatel 1999–2003 õppis ta Viljandi Kultuurikolledžis, mille lõpetas tantsija ja koreograafina. Õpingute kõrvalt töötas ta Katrin Essensoni lavastuses "Vastavalt seadusele" (2001) ja Renate Valme "Salapärased kõlad nii norskavas öös" (2002) ning lavastuses "Mobile home" (2003) tantsijana. Ta tegi kaasa ka Thomas Lehmeni Berliinis esietendunud "Schreibstücki" Mart Kangro versioonis Eestis (2002).
Hiljem töötas Pärenson Helsingis Koko Teatteris soome koreograafi Mikko Orpanaga kaasaegse tantsu lavastuses "Valtiomies II" (2003–2004) ning tantsis Hollandis Groningeni Grand Theatre’s Club Guy &amp; Roni lavastuses "Myrrh &amp; Cinnamon" (2004–2005). Mõlemat lavastust on esitatud ka Eestis.
2005. aastal tantsis ta Oksana Titova ja Taavet Janseni tantsulavastuses "The Last Hairy", mida saatis menu ka Londonis ning mis võitis 2006. aastal Eesti Teatriliidu tantsuauhinna. Taavet Janseniga on ta koostööd teinud kestva projekti "Music Is Movement" ja lavastuse "Algorütm" (2007) raames. Oksana Titovaga on ta koostööd teinud Oksana Titova ja Juhan Ulfsaki lavastuses "Roots" (2006) tantsijana ja balletis "Hamlet" koreograafi assistendina. 
Lisaks tantsule on Päär Pärenson olnud laval ka draamanäitlejana ("Uus Elysium", "Minu Tartu", "Krabattabark"). Ta on elektroonilise tantsumuusika ansamblite Def Räädu ja Bashment Kingz Soundi solist.
Lotte Rudhart

Lotte Rudhart (sündinud 1979 Münchenis) on saksa tantsija.
Isabelle Cavoit

Isabelle Cavoit (sündinud 1961 Pariisis) on prantsuse tantsija ja koreograaf.
Kinnunen

"Kinnunen" on 2007. aastal valminud Eesti telefilm, mille lavastas Andri Luup.
Linateos räägib soomlasest Juha Kinnunenist ja eesti pedagoogist Õie Kannikesest.
"Kinnuneni" rahastati koostöös Eesti Filmi Sihtasutuse ja Kultuurkapitaliga.
Instrumentalist

Instrumentalist ehk pillimängija on muusik, kes kasutab improviseerimiseks ja heliloomingu esitamiseks mingit pilli. Multiinstrumentalist oskab mängida mitut pilli. Pillimängu saab õppida muusikakoolis. 
Pilli kasutamise järgi nimetatakse instrumentaliste:
Suure-Jaani paisjärv

Suure-Jaani paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Suure-Jaani linnas.
Kirjeldus.
Järve pindala on 5,7 ha, pikkus 608 m, laius 210 m, keskmine sügavus 2,35 m, valgla suurus 10,21 km², kaldajoone pikkus 1562 m ja kõrgus merepinnast 68 m. Järv on paisutatud Ängi ojale.
Limnoloogiliselt tüübilt on tegemist makrofüüdijärve ehk suurtaimerikka järvega, mille vesi on keskmise karedusega ning kihistumata. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Järve kaldal asuvad supelrand, Suure-Jaani kalmistu ja Suure-Jaani kirik.
Järvega on ühenduses Nuutre-Kõpu paisjärv, mis paikneb Suure-Jaani linna piirest väljas.
Funktsionaalharmoonia

Funktsionaalharmoonia on muusikas harmoonia, milles diatoonilise helilaadi astmetele on omistatud teatud ülesanded. Näiteks: 
Funktsionaalharmoonias nimetatakse diatoonilise helilaadi I, IV ja V astet põhiastmeteks ning II, VI ja VII astet kõrvalastmeteks.
Abu (Formosa)

Abu on asula Guinea-Bissaus Bolama piirkonnas Formosa saare idatipus. 
Elanike arv on umbes 300.
Taavi Kerikmäe

Taavi Kerikmäe (sündinud 30. aprillil 1976) on eesti helilooja, muusik ja muusikaõpetaja. 
Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia klaveri erialal ning Lyoni Kõrgema Riikliku Muusika ja Tantsu Konservatooriumi magistriõppes kaasaegse muusika interpretatsiooni erialal. 
Ta on töötanud koos Atelier du XXme siècle raames selliste heliloojatega nagu P. Boulez, G. Amy, T. Murail jt. Esinenud mitmel kaasaegse muusika festivalil ning improvisatsioonilistes kollektiivides koos Jacques DiDonatoga, Jerome Notingeri ja teistega. 
Taavi Kerikmäe on esinenud Eestis huvitavates džässikooslustes, tunneb huvi elektroakustika ja tehnoloogilise muusika vastu. Lisaks kontserditegevusele õpetab Kerikmäe EMAs kaasaegset muusikat ja improvisatsiooni. Muuhulgas korraldab koos Mart Sooga improvisatsioonilise muusika üritust "ImproTest".
ImproTest

ImproTest on Mart Soo ja Taavi Kerikmäe algatatud ning Kanuti Gildi saali, MKDK, U.L.A. jazz’i korraldatav kontserdisari, mis toob kuulajateni improvisatsioonilise muusika nähtusi meilt ja mujalt.
Mart Soo

Mart Soo (sündinud 2. oktoobril 1964 Tallinnas) on eesti helilooja, kitarrist ja muusikaõpetaja, ansambli Weekend Guitar Trio üks juhte. 
Mart Soo on lõpetanud 1980. aastal Tallinna 27. 8-klassilise Kooli ja 1983. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Aastail 1985–1986 töötas Vene Draamateatri orkestris Avi Nedzvetski juhatusel. Aastail 1986–1990 õppis kitarri Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Riho Lilje kitarriklassis. 1990. aastast töötab samas kitarriõppejõuna.
Muu hulgas korraldab Mart Soo koos Taavi Kerikmäega improvisatsioonilise muusika üritust ImproTest. Samuti on ta ansambli Tunnetusüksus üks asutajatest ja liikmetest. Aastast 2008 kuulub Mart Soo ansambli Estonian Guitar Octet koosseisu.
Tema õpilaste hulgas on Oleg Pissarenko, Kristjan Kaasik, Peter Põder ja paljud teised.
Aastal 2007 esines Mart Soo Eesti Vabariigi aastapäeva kontserdil Tartus, kus saatis koos Merje Käoga kitarril Liisi Koiksonit.
Isiklikku.
Tema abikaasa Marika Vaarik on näitleja. Tütar Ruudu sündis 1994.
Alati Ustav

Alati Ustav oli 2006. aasta maist oktoobrini tegutsenud eesti rahvuslaste poliitiline survegrupp, mis pooldas Tallinnas Tõnismäel seisnud Teise maailmasõja monumendi pronkssõduri teisaldamist.
Liikumine moodustus 2006. aasta mai lõpus inimestest, kes osalesid Sten-Hans Vihmari ja Siim Abroi korraldatud pronkssõdurivastasel piknikul. Selle üldisem eesmärk oli koondada rahvuslikke jõude, konkreetsem avaldada toetust peaminister Andrus Ansipi seisukohale, et pronkssõdur tuleb Tõnismäelt eemaldada. Samuti nõuti presidendi otsevalimisi ja protestiti mõlema olemasoleva presidendikandidaadi valimise vastu.
Ome eesmärkide saavutamiseks esines Alati Ustav korduvalt avalike sõnavõttudega. Nii kirjutas Sten-Hans Vihmar avaliku kirja peaministrile, samuti loeti Tõnismäel ette manifest Eesti rahvale ning avaldati üleskutse rahvuslaste koostööks.
Liikumine kutsus eestlasi ka igal laupäeval rahumeelsele meeleavaldusele pronkssõduri teisaldamise toetuseks. Juunis korraldati küüditatute mälestuspäev Pagari tänaval ja Rahvusraamatukogu ees. Augustis tehti ettepanek korraldada rahvuslike jõudude ümarlaud.
20.-23. septembril korraldati koostöös Eesti Rahvusliku Liikumise ja teiste rahvuslike organisatsioonidega ajaloonädal, millega taheti "edastada selge sõnum nii meie valitsusele kui siinsetele immigrantidele - Eesti on eelkõige eestlaste kodumaa ja Eestil on oma ajalugu".
Alguses seostati Alati Ustavat Isamaaliiduga. Samas kinnitasid grupi juhtliikmed, et ei pürgi poliitikasse ja ei ole saanud ühtegi nõuannet juhtivatelt parteidelt.
Robert Jürjendal

Robert Jürjendal (sündinud 10. jaanuaril 1966) on eesti helilooja, kitarrist ja muusikaõpetaja.
Ta on ansambli Weekend Guitar Trio juhtfiguure, kuid esineb ka ansamblitega Fragile, UMA, Estonian Guitar Octet, The Fragile Moment, Suurõ Pilvõ jt.
2013. aasta aprillis andis välja oma esimese stuudioalbumi "Rõõmu allikas".
Liis Viira

Liis Jürgens (sündinud 7. aprillil 1983) on eesti helilooja, harfimängija, interpreet.
Tõnis Leemets

Tõnis Leemets (sündinud 10. juunil 1972) on eesti helilooja, kitarrist ja tõlkija. 
Tõnis Leemets on ansambli Weekend Guitar Trio juhtfiguure. Samuti kuulub ta kitarriokteti Estonian Guitar Octet ja ansambli Rühm koosseisu.
Välislingid.
https://www.leemets.com
Weekend Guitar Trio

Weekend Guitar Trio on eesti kitarritrio, kuhu kuuluvad Mart Soo, Robert Jürjendal ja Tõnis Leemets.
Ansambel alustas tegevust 1993. aastal.
2013. aastal tähistas Weekend Guitar Trio 20. tegevusaastat kontsertidega Estonia kontserdisaalis ja Vanemuise kontserdimajas.
Lindsey Hunter

Lindsey Benson Hunter (sündinud 3. detsembril 1970) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 17 hooaega ja tuli kahekordseks NBA meistriks.
NBA karjäär.
Detroit Pistons valis Hunteri 1993. aasta NBA "draft"'ist kümnenda valikuna. Detroitis mängis Hunter suurema osa oma NBA karjäärist, täpsemalt 12 hooaega (1993–2000 ja 2003–2008). Pärast esimest seitset aastat Detroit Pistonsis vahetati Hunter esmalt Milwaukee Bucksi ja seejärel Los Angeles Lakersisse, kellega ta tuli hooajal 2001/02 NBA meistriks. 
2002. aastal kaubeldi Hunter Toronto Raptorsisse ning 2003. aastal tagasi esimesse koduklubisse Detroit Pistonsisse. 2004. aastal aitas kaitses mänginud Hunter Pistonsi klubi ajaloo kolmandat korda NBA meistriks, kui finaalis alistati Los Angeles Lakers.
2008. aasta novembris siirdus Hunter kaheks hooajaks Chicago Bullsi, misjärel lõpetas 2010. aastal 39-aastaselt NBA karjääri.