tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilinka Mitreva

Ilinka Mitreva (makedoonia keeles "Илинка Митрева"; 11. veebruar 1950 Skopje – 1. august 2022 Skopje) oli Põhja-Makedoonia poliitik, ta oli Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu liige ja filoloogiaprofessor. Ta oli aastatel 2001 ja 2002–2006 Makedoonia välisminister.
Ta lõpetas aastal 1973 Skopje Ülikooli filoloogiateaduskonna romaani filoloogina. Magistritöö tegi ta Belgradi Ülikoolis ja doktoritöö Skopje Ülikoolis.
Ta töötas aastast 1974 Skopje Ülikooli filoloogiateaduskonna õppejõuna: assistendi ja dotsendina; aastatel 1999–2001 oli ta romaani keelte kateedri juhataja. 23. novembrist 2001 kuni 31. oktoobrini 2002 oli ta Skopje Ülikooli romaani keelte professor. Ta on mitmete teadustööde autor.
Poliitikasse asus ta aastal 1991 Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu liikmena. Ta valiti aastatel 1994, 1998, 2002 ja 2006 Makedoonia parlamendi Sobranije liikmeks. Esimest korda oli ta Makedoonia välisminister 13. maist 2001 kuni 30. novembrini 2001, teist korda 1. novembrist 2002 kuni 26. augustini 2006.
Isiklikku.
Ilinka Mitreva oli abielus, tema abikaasa on kunstnik Ilja Penušliski, neil on üks laps.
Eesti U-15 jalgpallikoondis

Eesti U-15 jalgpallikoondis on Eesti alla 15-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).
Eesti U15 mängis neli ametlikku rahvusvahelist mängu 1999. aastal, kolm mängu 2019. aastal ja kaks mängu 2022. aastal.
Alates 2009. aastast mängib Eesti U15 koondis U17 Eliitliigas.
Apelsinimahl

Apelsinimahl on apelsinidest pressitud mahl.
Apelsinimahla kasutatakse ka kokteilide valmistamiseks.
Apelsinimahlast ja viinast segatud kokteili kutsutakse "kruvikeerajaks".
Põhja-Iirimaa politseiteenistus

Põhja-Iirimaa politseiteenistus (inglise: "Police Service of Northern Ireland" (PSNI), iiri: "Seirbhís Póilíneachta Thuaisceart Éireann") on Põhja-Iirimaa politseiorganisatsioon. 
Põhja-Iirimaa politseiteenistuse eelkäijaks oli peamiselt protestantidest koosnev Kuninglik Ulsteri Politseijõud (RUC), mis valvas korda ka Põhja-Iirimaa konflikti ajal. Konflikti lõpetanud Belfasti lepingu kohaselt pidi toimuma ka politseireform ja RUC asemel alustas 4. novembril 2001 tööd Põhja-Iirimaa politseiteenistus.
PSNI on politseitöötajate arvult Suurbritannia kolmas suurim politsei (Londoni Metropolitani politsei ja Šotimaa politsei järel) ning territoriaalse vastutusala suuruselt teine, jäädes alla vaid Šotimaa politseile. Politseitöötajate arvu poolest on PSNI umbes poole väiksem kui Iirimaa politsei Garda Síochána.
Tulenevalt relvastatud paramilitaarsete rühmituste kõrgendatud ohust kannavad PSNI politseinikud, erinevalt enamikust Suurbritannia ja Iirimaa politseinikest, teenistuses olles tavaliselt tulirelvi. Tulirelva kanda on neil lubatud ka töövälisel ajal.
Infovabadus

Infovabadus on igaühe õigus ilma takistusteta vastu võtta, töödelda ning edastada üldiseks kasutuseks mõeldud informatsiooni. Tegu on rahvusvahelise kompleksse õiguspõhimõttega, mis infoühiskonnas väljendub avaliku teabe juurdepääsetavuses, tsensuuri puudumises, sõna- ja väljendusvabaduses, piirangutes jälitustegevusele ning eraelu puutumatuse kaitses.
Eesti põhiseaduses väljendab infovabaduse põhimõtteid vahetult 44. paragrahv, konkreetsema raamistiku annab infovabadusele avaliku teabe seadus.
Infovabadusega seostuvad küsimused intellektuaalomandi õigusest, patentidest ja andmekaitsest, eriti oluline on infovabadus Interneti ja digitehnoloogia kontekstis. Infovabaduse reguleerimise eest on võidelnud 1990. aastate lõpust alates Eesti Ajalehtede Liit. "Meie reliikvia on infovabadus" oli Eesti ACTA-protestide üheks lipukirjaks.
Kõveroja (Viljandimaa)

Kõveroja (ka Karuoja) on oja Võrtsjärve madalikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Tänassilma jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 5,1 km, valgla pindala 11,3 km², langus 7 m ja lang 1,4 m/km. Oja saab alguse 45,5 m kõrguselt Tusti külas asuvast Puujala metsast ning suubub Surva ja Rebaste küla piiril 38,5 m kõrgusel vasakult poolt Tänassilma jõkke 13 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Adula oja

Adula oja (ka Piduli oja) on oja Võrtsjärve madalikul, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala ja Viljandi vallas, Tänassilma jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 10,1 km, valgla pindala 76,8 km², langus 7,5 m ja lang 0,74 m/km. Oja saab alguse 44,5 m kõrguselt Aimla külas Parika järvest ja suubub Rebaste külas 37 m kõrgusel vasakult poolt Tänassilma jõkke 8,5 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Looduskaitse.
Adula oja saab alguse Parika looduskaitsealal asuvast Parika järvest, oja lähe asub 800 m ulatuses kaitsealal. Samuti voolab oja läbi Jamsi metsise püsielupaiga sihtkaitsevööndi.
Hanno Kübar

Hanno Kübar (10. märts 1930 Viluste, Veriora vald – 8. oktoober 2006 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.
1948. aastal lõpetas ta Lihula Keskkooli. 1953. aastal lõpetas kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli (kus oli õppinud loomaarstiteaduskonnas). 1953–1957 oli ta aspirant koduloomade histoloogia erialal. 1957. aastal kaitses ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias veterinaarteaduste kandidaadi väitekirja "Põllumajanduslindude munajuha võrdlev-histoloogiline uurimus" (juhendaja Julius Tehver). 1984. aastal kaitses ta K. Skrjabini nimelises Moskva veterinaarakadeemias veterinaarteaduste doktori väitekirja "Морфометрическая характеристика гистоструктуры эндометрия коров и свиноматок в разных физиологических состояниях".
Aastatel 1953–1995 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna anatoomia, histoloogia ja füsioloogia kateedri õppejõuna: 1953–1956 assistendina, 1956–1960 vanemõpetajana, 1963–1965 dotsendi kohusetäitjana, 1965–1986 dotsendina. Aastatel 1986–1995 oli ta EPA professor ning anatoomia, histoloogia ja füsioloogia kateedri juhataja, 1995. aastast emeriitprofessor. Aastatel 1964–1969 oli ta lisaks EPA kaugõppeteaduskonna dekaan, 1977–1980 oli ta veterinaarteaduskonna dekaan.
Ta oli korporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige.
Ernest Peirce

Ernest Peirce (25. september 1909 Somerset-Wes, praegu Lääne-Kapimaa – 23. jaanuar 1998 Apache Junction, Maricopa ja Pinali maakond, Arizona, USA) oli Lõuna-Aafrika poksija.
Peirce sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Carmine DiBartholomeoile (USA) ning võites 3. koha kohtumises Roger Michelot'd (Prantsusmaa).
Elukutselisena.
Peirce poksis novembrist 1932 kuni juulini 1942 elukutselisena. Ta osales kokku 108 kohtumisel, millest võitis 64 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 26 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 15 kohtumist jäi viiki.
Pärast teist maailmasõda kolis ta Michigani Ameerika Ühendriikides.
Hermann Paucker

 
Hermann Julius Georg von Paucker (vene keeles "Герман Егорович Паукер"; 24. oktoober (vkj 12. oktoober) 1822 Jelgava, Kuramaa kubermang – 10. aprill (vkj 29. märts) 1889 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876) ja mehaanikateadlane. 
Ta oli militaarehitiste asjatundja ja kauaaegne inseneriteaduste õppejõud. 
Elukäik.
Pärast Peterburis asuva sõjaväeinseneride õppeasutuse Главное инженерное училище (hilisem Nikolai insenerikool) lõpetamist 1842. aastal ülendati ta porutšikuks ja jäeti õppejõuna (matemaatika repetiitorina) kooli tööle. Juba kuu aja pärast pidas 19-aastane noor õppejõud oma esimese loengu diferentsiaalarvutusest.
1847. aastal lähetati ta Prantsusmaale tutvumaks mehaanikateaduse rakendusvõimalustega ehitustöödel. 1850. aastal nimetati ta insenerikooli ehituskunsti adjunktprofessoriks.
1850. aastate teisel poolel sai Paucker laiemalt tuntuks Peeter-Pauli katedraali tornikiivri rekonstrueerimistööde tellingute püstitamisega Peterburis.
1866. aastal ülendati ta kindralmajoriks ja kinnitati mehaanikaprofessoriks. Ühtlasi pidas ta aastatel 1872–1879 loenguid Peterburi tehnoloogiainstituudis mehaanika ja ehituskunsti alal. Hiljem (enne 1882) sai ta Nikolai Inseneriakadeemia teeneliseks professoriks. 1876. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. Õppejõu ametis oli ta 1882. aastani.
Koos arhitekt Aleksandr Vidoviga projekteeris ta Tsarskoje Selos asuva Katariina lossi kiriku rekonstrueerimisel kupli kandekonstruktsiooni – unikaalse ažuurse metalltarinduse.
1888. aasta novembris määrati Paucker Konstantin Possieti asemele Venemaa Keisririigi teedeministriks. Tema ametisoleku aeg jäi lühikeseks. 29. märtsil (vkj) 1889. aastal suri ta kopsupõletikku.
Teadus.
Tema teadustegevus on põhiliselt seotud ehitusmehaanika valdkonnaga. 1849. aastal avaldas ta artikli "О проверке устойчивости цилиндрических сводов" ('Silindervõlvide stabiilsuse kontrollist'), milles ta esitas võlvide arvutuse meetodi. See meetod leidis Venemaal laialdast kasutust. Hiljem töötas ta välja kaare graafilise arvutusmeetodi. 
Paucker on ehitusmaterjaliõpetuse alusepanijaid Venemaal. Ta on arendanud ka pinnasemehaanikat, kus ta esitas vundamendi rajamissügavuse teooria. 
Tema peateos "Строительная механика. Курс Николаевской инженерной академии" ilmus pärast tema surma 1891. aastal.
Isiklikku.
Tema isa Magnus Georg Paucker oli matemaatik, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja.
Pärast Pauckeri surma läks tema ulatuslik isiklik raamatukogu testamendi kohaselt Nikolai Inseneriakadeemia valdusse.
Polaarpoiss

"Polaarpoiss" on 2016. aastal valminud Eesti mängufilm. Selle režissöör ja stsenarist on Anu Aun. 
Sünopsis.
Mattias (Roland Laos) on keskkooli lõpetav noormees, kes unistab fotograafiaõpingutest Berliini Kunstiakadeemias. Tema plaanid seab ohtu armumine hulljulgesse bipolaarsesse Hannasse (Jaanika Arum), kes tõmbab Mattiase kaasa sündmustekeerisesse, mis viib poisi seadusega pahuksisse. Päästes Hannat tema enese küüsist, paneb Mattias toime kuriteo, mis ähvardab ta aastateks trellide taha viia. Karistusest pääsemiseks on ainult üks viis – lasta end süüdimatuks tunnistada. Selleks aga tuleb Mattiasel teeselda ainsat psüühikahäiret, mida ta tunneb – bipolaarsust.
Johannes Kiirend

Johannes Kiirend (18. august 1907 Undva – 8. märts 1979) oli eesti metsavend.
Elulugu.
Ta hoidus Vene ja Saksa sõjaväest. Teda kutsuti kolhoosi tööle. Nõukogude Liidus määrati talle kolhoosis Stalinile surma soovimise eest 25+5 aastat vangistust.
Ta arreteeriti 3. aprillil 1951, talle mõisteti 26. juunil 1951 25+5 aastat vangistust (§17–58–8), ta oli vangistuses Karaganda oblastis Kamõšlag-is. Vangistusest vabanes ta 20. juunil 1956. Pärast vanglast vabanemist astus ta kolhoosi.
Isiklikku.
Tema poeg Olev Kiirend on eesti maadleja.
Kevadpüha

Kevadpüha on Eesti riigipüha, mida peetakse 1. mail. Pühaga tähistatakse kevade saabumist.
1. mai kui kevadpüha kattub nii rahvusvahelise töörahvapühaga kui ka Eesti rahvakalendri volbripäevaga.
Serveripark

Serveripark (inglise keeles "server farm") on samas füüsilises asukohas asuvate serverarvutite koogum, mida haldab tavaliselt üks asutus ja mille eesmärk on pakkuda ühe serveri arvutusvõimsust suurelt ületavat arvutusvõimsust. Serveripargi ülesanne on suuremahuliste arvutuste tegemine rakenduste (nt veebiserver, veebisaidid, prindiserver, nimeserver, tulemüür, e-äri rakendused) jaoks. Ühes serveripargis võib olla sadu või isegi tuhandeid serverarvuteid.
Serveripargis on sageli varuserverid, mis võtavad põhiserverite rikke korral nende ülesanded üle.
Serveripargis on serverarvutite kõrval tavaliselt ka kohtvõrgu kommutaatorid ja/või ruuterid, mille ülesanne on side tagamine serveripargi osade ning serveripargi ja kasutajate vahel.
Enamasti on serveripargi serverarvutid, ruuterid, toiteallikad, varundusseadmed ja muu seonduv elektroonika kinnitatud serveriruumis või andmekeskuses asuvatele standardsetele 19-tollistele püstikraamidele.
Loveč

Loveč (bulgaaria keeles "Ловеч") on linn Bulgaarias Loveči piirkonnas. See asub riigi pealinnast Sofiast umbes 150 kilomeetri kaugusel kirdes.
Kharthlis Deda

Kharthlis Deda (gruusia keeles ქართლის დედა 'Kharthli ema') on mälestusmärk Gruusia pealinnas Thbilisis. Monument püstitati Sololaki künka tippu 1958. aastal, Thbilisi linna asutamise 1500. aastapäeval. Selle autor oli Elgudža Amašukeli. 
See on 20 m kõrgune gruusia rahvarõivastes naise kuju. Algvariant oli puust, 1963. aastal asendati see alumiiniumskulptuuriga (postament on rauast). 1990. aastatel vahetati skulptuur veel kord välja: langetatud pea asendati püstise peaga ning lisati loorberipärg. Naine hoiab vasakus käes veinikaussi nendele, kes tulevad rahus, paremas käes mõõka nendele, kes tulevad kurjade kavatsustega.
John By

 
John By (7. august 1779 Lambeth, London – 1. veebruar 1836 Frant, Ida-Sussex) oli inglise sõjaväeinsener (kolonelleitnant), Rideau kanali ehituse kuraator. 
Ta teenis Briti armee insenerikorpuses Corps of Royal Engineers. Tema juhtimisel rajatud Rideau kanal on tänapäeval arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Elukäik.
1802. aastal saadeti ta Ülem-Kanadasse, kus ta tegeles Quebeci linna fortifikatsiooniga ja Saint Lawrence'i jõe laevatatavuse parendamisega. 
Aastatel 1811–1815 teenis ta Wellingtoni armees Euroopas. 
Arvesse võttes tema varasemat kogemust Kanadas, saadeti ta 1826. aastal sinna tagasi – seekord juhtima Rideau kanali ehitust. Esimese asjana tuli rajada kanaliehitajate asula. See sai tema auks nimetatud Bytowniks (hiljem (1855) nimetati see ümber Ottawaks). 1828. aastal ehitas ta üle Ottawa jõe silla Union Bridge ühendamaks Bytowni Wrightstowniga (hilisem Hulli linn). Kanali ehitus kestis kuus aastat ja see avati 1832. aasta kevadel.
Välislingid.
Lykeion

Lykeios (vanakreeka keeles Λύκειον) oli Apollon Lykeiosele pühendatud hiiesalu Ateenas. Selle kõrval oli gümnaasium. Lykeionit kaunistasid hundipeaskulptuurid (λύκος 'hunt').
Lykeion on tuntud tänu selle territooriumil tegutsenud Aristotelese koolile. Sealse õpetamiskoha Peripatose järgi on nime saanud peripateetikute koolkond. Kool tegutses ka pärast Aristotelest (algul Theophrastose juhtimisel), aastani 86 eKr, mil Rooma kindral Lucius Cornelius Sulla Kreekat ründas. 
Lykeioni jäänused avastati juhuslikult ehitustööde käigus 1996. Asukoht on Ateena akropolist läänes Küklaadide Kunsti Muuseumi lähedal. 
Lykeioni järgi on nime saanud lütseum.
Antigone (Sophokles)

"Antigone" (vanakreeka keeles Ἀντιγόνη) on tragöödia, mille kirjutas Sophokles hiljemalt aastal 441 eKr.
See on kolmest Teeba näidendist (Teeba triloogia) viimane, kuid see kirjutati esimesena. Näidend laiendab Teeba legendi ning algab sealt, kus Aischylose "Seitse Teeba vastu" lõppeb.
Näidend on ilmunud eesti keeles Anne Lille tõlkes 2024. aastal "Loomingu Raamatukogu" sarjas. Seda mängitakse 2024. aasta aprillist Vanemuises.
Louis Wernwag

Louis Wernwag (4. detsember 1769 Württemberg, Saksa-Rooma riik – 12. august 1843 Harpers Ferry, Virginia osariik) oli saksa päritolu USA sillaehitaja.
Ta sündis Saksamaal. 1786. aastal siirdus ta kodumaalt Amsterdami, sealt edasi Philadelphiasse.
Ettevõtliku ja hea tehnilise vaistuga inimesena tegutses ta edukalt erinevates valdkondades, kuid laiemalt tuntuks sai ta sillaehitajana. Kokku ehitas ta 29 silda.
Sillaehitus.
Aastatel 1812–1813 ehitas ta üle Schuylkilli jõe Philadelphias üheavalise katusega puidust kaarsõrestiksilla sildega 103,6 m (Colossus Bridge). Tollal oli see pikima avaga puitsild maailmas. Sild hävis tulekahjus 1. septembril 1838.
Tema teisi sildu: 1811. aastal ehitas ta tõstesilla üle Frankford Creeki Bridgeburgis Pennsylvanias. 1824. aastal taastas ta tulekahjus kannatada saanud teise tuntud sillaehitaja Theodore Burri varem püstitatud Port Depositi silla üle Susquehanna jõe Marylandis.
Oma viimase silla püstitas ta 1833. aastal üle Potomaci jõe Harper's Ferrys Baltimore'i–Ohio raudteel.
Nicolaes Tulp

Nicolaes Tulp (9. oktoober 1593 – 12. september 1674) oli hollandi kirurg ja Amsterdami linnapea. Tulp kogus tuntust ausa kodanikuna ning ta oli kujutatud Rembrandti maalil "Doktor Tulpi anatoomialoeng". 
Elu.
Sünnijärgse nimega Claes Pieterszoon oli jõuka Amsterdami kaupmehe poeg. Aastatel 1611–1614 õppis ta Leidenis meditsiini. Pärast õpinguid naasis ta Amsterdami ja sai austatud arstiks, ta abiellus Aagfe Van der Voeghiga aastal 1617. Noore mehena võttis ta tulbi oma vapimärgiks ja muutis oma nime Nicolaes Tulpiks (Nicolaes oli väärikam versioon nimest Claes). Ta alustas tööd rahanduses ning sai linna varahoidjaks. Aastal 1622 sai ta Amsterdami magistraadiks.
Radivoj Korać

Radivoj Korać (serbia kirillitsas: Радивој Кораћ), mõnikord ka Radivoje; 5. november 1938 – 2. juuni 1969) oli serbia korvpallur. Korać hoiab korvpalli Euroliiga ühes mängus visatud punktide rekordit (99), rekordi püstitas ta hooajal 1964-65 Alvik Basketi vastu. Ta viskas belgia telesaates sajast vabaviskest sisse sada.
Korać suri autoõnnetuses aastal 1969, olles vaid 30-aastane. FIBA Euroopa asutas aastal 1971 temanimelise korvpalliturniiri. Korać nimetati aastal 1991 FIBA 50 kõigi aegade parima mängija hulka. Aastal 2002 nimetas Serbia korvpalliliit Serbia riikliku korvpallikarikasarja tema järgi. Ta võeti 2007. aastal FIBA Kuulsuste Allee liikmeks ning valiti järgmisel aastal Euroliiga 50 kõigi aegade parima söötja sekka.
Jugoslaavia koondisega võitis ta 1968. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali, maailmameistrivõistlustel kaks hõbemedalit ning Euroopa meistrivõistlustel kaks hõbedat ja ühe pronksi.
Õunamahl

Õunamahl on õuntest pressitud mahl.
Õunamahla kasutatakse muuhulgas ka siidri ja kalvadose valmistamiseks.
Helen Melesk

Helen Melesk (sündinud 29. juulil 1980) on eesti fotokunstnik ja Eesti Fotokunstimessi korraldaja.
Skättimine

Skättimine (inglise keeles "scat singing") on vokaalmuusika alamžanr, kus esitatakse improviseeritud meloodiat arusaamatute silpide ja häälitsustega.
Kõige rohkem kasutatakse seda vokaaldžässis. 
Tuntuim skättija on Scatman John. Eestis tegeleb skättimisega Pastacas.
Porgandimahl

Porgandimahl on porganditest pressitud mahl.
Porgandimahl sisaldab rohkesti A- ja D-rühma vitamiine.
Joona oja

Joona oja (ka Lillissaare kraav) on kraav Võrtsjärve madalikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Tänassilma jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 8,8 km, valgla pindala 11,3 km², langus 5 m ja lang 0,4 m/km. Kraav saab alguse 39 m kõrguselt Rebaste külast ja suubub Oiu külas Oiu luhal 34 m kõrgusel vasakult poolt Tänassilma jõkke 700 m kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Oja kaldal asuvad kaitsealuse must toonekure püsielupaigad.
Eesti NSV Ülemnõukogu II koosseisu valimised

Eesti NSV Ülemnõukogu II koosseisu valimised toimusid 16. veebruaril 1947 ja nendes valiti Eesti NSV Ülemnõukogu II koosseis. Need olid esimesed Eesti NSV (nimetus 21. juulist 1940) Ülemnõukogu valimised. (14.-15. juulil 1940 olid toimunud II Riigivolikogu (hilisema nimega Eesti NSV I Ülemnõukogu) valimised.) Valimistel osales vaid üks partei: kommunistide ja parteitute blokk. See partei võitis kõik 100 saadikukohta.
Viinamarjamahl

Viinamarjamahl on viinamarjadest pressitud mahl.
Viinamarjamahlast valmistatakse kääritamise teel veini.
Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Kirjastus

Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Kirjastus oli Tallinnas tegutsev ja Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomiteele alluv kirjastus. Kirjastus sai alguse 1963. aastal kirjastusest Perioodika eraldunud üksusest.
Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Kirjastuse direktor oli aastail 1962–1972 Georgi Reitsak (1910–1977), seejärel A. Ermel ja 1981–1988 Heino Peterson (1926–1988) ning hiljem Valeri Tšernõšev.
Kirjastus andis välja nii ajalehti (nt Rahva Hääl, Sovetskaja Estonija, Noorte Hääl, Säde, Õhtuleht) kui ka üheksat ajakirja (sh Eesti Kommunist, Nõukogude Naine, Nõukogude Õpetaja, Pikker).
EKP Keskkomitee Kirjastuse trükikoda, mille ehitamist alustati 1968. aastal, asus Tallinnas Tatari tänav 64 (aadressil Pärnu maantee 67a asunud, 1972. aastal valminud Ajakirjandusmaja taga).
Ühe unistuse maja

"Ühe unistuse maja" on 2016. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm, kus vaadeldakse noorte tantsijate saamist baleriinideks. Filmi režissöör on Ruti Murusalu.
Pedro Sánchez

Pedro Sánchez Pérez-Castejón (sündinud 29. veebruaril 1972 Madridis) on Hispaania poliitik, alates 2. juunist 2018 Hispaania peaminister. 
Ta sündis Madridis Tetuáni eeslinnas. Ta õppis aastatel 1990–1995 Madridi Complutense Ülikoolis, mille lõpetas majanduse ja ärijuhtimise alal. Ta on täiendanud ennast Brüsseli vabas ülikoolis, Navarra ülikoolis ja Camilo José Cela ülikoolis. 
Ta on 2012. aastast majandusteaduse doktor. 2008. aastast on ta töötanud Camilo José Cela ülikoolis majandusteaduse õppejõuna.
Ta astus 1993. aastal Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liikmeks (pärast Felipe Gonzáleze valimisvõitu samal aastal). Ta on olnud mitme Hispaania parlamendi koosseisu liige. Aastatel 2014–2016 ja 2017–2018 oli ta Hispaania opositsioonijuht.
Ta on olnud aastatel 2014–2016 ja uuesti alates 2017. aastast Hispaania Sotsialistliku Tööpartei peasekretär.
Alates 25. novembrist 2022 on ta ka Sotsialistliku Internatsionaali president.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Suurupi (laev)

Suurupi (ehitatud Leningradis Сыпрус, проект 722) oli Rohuküla–Heltermaa ja Virtsu–Kuivastu vahel sõitnud parvlaev, mis tuli liinile 1957. aastal koos sõsarlaevadega Sõprus 1956, Severodvinsk 1958 ja Viimsi 1959. 
Suurupi ja tema sõsarlaevad vahetasid välja Virtsu-Kuivastu liinil 1973. aastal parvlaev Tehumardi ja 1979. aastal Koguva. 
Heltermaa-Rohuküla liinil 1984-1987 Vohilaid, Ahelaid, Harilaid ja Kõrgelaid. 
Uued parvlaevad olid külmadel talvedel, mil Väinameri oli jääs, suutelised liini järjepidevalt käigus hoidma, milleks senised laevad ei olnud võimelised. 
Suurupi osales 1967. aastal valminud filmis "Keskpäevane praam".
Ulvi (eesnimi)

Ulvi on eesti naisenimi.
Nimi esitati 1929. aastal tegelikult tarvitatavast kontingendist soovitusväärsena. Nime päritolu ei ole selge.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ulvi 859 naisel. Ulvi on Eestis populaarsuselt 207. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Ulvi vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,86 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 21,22. Ulvi on keskmiselt 53 aasta vanune (mediaanvanus on 54).
Raimo

Raimo on mehenimi.
Nimi on tuletatud eesnimest Raimond.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Raimo 832 mehel. Raimo oli siis Eestis populaarsuselt 196. mehenimi. Raimo oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Kõige populaarsem oli eesnimi Raimo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,43, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,24.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raimo 35 inimesel.
Raido

Raido on eesti mehenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raido 15 inimesel.
Priit Järve

Priit Järve (sündinud 1941) on eesti poliitikafilosoof.
Ta õppis Tartu Ülikoolis. Kraadi kaitses aastal 1972. Ta osales Generatiivse Grammatika Grupi töös.
Ta on töötanud EKP Keskkomitee teadusosakonna juhataja asetäitjana.
Rait

Rait on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on eesnimi Rait 872 mehel. Rait on populaarsuselt 186. mehenimi.
Rait on keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus on 38).
Kõige populaarsem on eesnimi Rait vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 14,64, ja Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,37.
Reena

Reena on naisenimi.
Nimi on tuletatud eesnimest Irene.
Aare Laanemäe

Aare Laanemäe (sündinud 9. mail 1937 Kolovere-Kalju vallas, Kullamaa kihelkonnas, Läänemaal) on endine Eesti NSV parteitöötaja.
Ta õppis aastatel 1952–1956 Haapsalu Pedagoogilises Koolis ja 1959–1964 Tartu Riiklikus Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas. 
Ta on olnud aastatel 1966–2009 Tallinna Polütehnilise Instituudi teadusliku kommunismi aluste kateedri assistent, filosoofia kateedri dotsent 1977, politoloogia kateedri dotsent, humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi lektor, haldusjuhtimise ja eurouuringute õppetooli dotsent, filosoofia õppetooli erakorraline lektor. Lisaks oli ta ERKI-s Ühiskonnateaduste kateedri juhataja.
Tegevus NLKP-s.
Ta töötas aastatel 1969–1972 EKP Tallinna Linnakomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonnas ja 1972–1980 EKP Keskkomitees.
Ta sai EK(b)P KK juures asuvast Partei Ajaloo Instituudist 1975. aasta ajalookandidaadi nimetuse tööga ""Деятельность партии по идейному направлению развития культуры и повышению культурной активности населения Эстонской ССР в годы 1966-1970 (сфера культпросветработы)" ja NLKP KK juures asuvast Ühiskonnateaduste Instituudist Moskvas 1991. aastal ajaloodoktori nimetuse tööga "Политика КПСС по формированию духовной культуры в 60-е-первой половине 80-х гг. (на примере Эстонии"".
Laine (eesnimi)

Laine on naisenimi.
Eestis.
Mats Tõnisson esitas oma kalendris nime juba 1886. aastal. Laina kujul on kalendrinimena fikseeritud 1883. aastal. Oskar Kallase nimestikus 1911. aastal esineb "viimastel aastatel juba tarvitusele võetud" nimena. 1930.–1950. aastatel oli Laine esimesel sageduskohal eestipärane naisenimi. Aastatel 1935–1940 võtsid täiskasvanud rohkesti Lainet võõrnimede asemele.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Laine 2196 naisel. Laine oli Eestis populaarsuselt 75. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Laine üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 150,87, ning Jõgeva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 32,48. Laine oli keskmiselt 76 aasta vanune (mediaanvanus oli 79). 
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Laine 1709 naisel. Laine oli Eestis populaarsuselt 98. naisenimi.
Lätis.
Lätis oli 2023. aasta 30. septembri seisuga eesnimi Laine 670 inimesel. Lisaks esines see 12 mitmeosalises eesnimes.
Reet (eesnimi)

Reet on eestipärane naisenimi.
Reet on Margaretha traditsiooniline, aga ühtlasi ka üks tarvitatum lühend.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Reet 2919 naisel. Reet on Eestis populaarsuselt 45. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Reet vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 66,35 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,36. Reet on keskmiselt 60 aasta vanune (mediaanvanus on 62). 
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Reet 1 inimesel.
Rünno

Rünno on eesti mehenimi.
Nime Rünno nimepäev on 12. mai.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Rünno Eestis 171 mehel.
Reigo

Reigo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Reigo 533 mehel. Reigo on Eestis levikult 263. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Reigo vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,73, ning Lääne maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,03. Reigo oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 31).
Reio

Reio on eesti mehenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Reio Eestis 291 mehel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Reio 2 inimesel.
Raigo

Raigo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Raigo 725 mehel. Raigo oli siis Eestis populaarsuselt 213. mehenimi. Raigo oli keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus oli 34). Kõige populaarsem oli eesnimi Raigo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 12,98, ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,64.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raigo 7 inimesel.
Eha (eesnimi)

Eha on eesti naisenimi.
Talurahva kalendris esines eesnimi Eha esimest korda 1883. aastal, Mats Tõnissoni "Rahva tähtraamatus" 1884. aastal. Sünniregistris esineb nimi alles 1920. aastatel.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Eha 2451 naisel. Eha on Eestis populaarsuselt 62. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Eha vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 63,49 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 34,51. Eha on keskmiselt 67 aasta vanune (mediaanvanus on 67).
Ene (eesnimi)

Ene on eesti naisenimi.
Nimi esineb 18. sajandi ja 19. sajandi kirikuraamatutes Eno ning Enu kujul. Varasemates ürikutes esineb nimi Ene ja Hene kujul. Andmed ei võimalda Ene alusnime kohta praegu midagi lõplikku väita. Praegusesse pruuki tuli kirjandusliku nimena. Nime pandi kõige rohkem 1930.–1940. aastatel.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Ene 4158 naisel. Ene on Eestis populaarsuselt 20. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Ene vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 81,26 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 55,51. Ene on keskmiselt 59 aasta vanune (mediaanvanus on 59).
Maimu

Maimu on eesti naisenimi.
Eesnimi Maimu esineb esimest korda Mats Tõnissoni 1886. aasta tähtraamatus (ilmunud 1885). Maimu on ka üks tegelane Georg Eduard Luiga 1886. aastal ilmunud jutustuses "Muruneid". August Kitzbergi jutustus "Maimu" ilmus 1892. aastal. Aastatel 1910–1930 anti nime suhteliselt palju, seejärel kasutus vähenes tunduvalt.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Maimu 1286 naisel. Maimu on populaarsuselt 144. naisenimi. Maimu on keskmiselt 74 aasta vanune (mediaanvanus on 76). Kõige populaarsem on eesnimi Maimu üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 59,81.
Avatud teadus

Avatud teadus (inglise keeles "open science") tähistab vaba juurdepääsu elektroonilisele teadusinformatsioonile, esmajoones publikatsioonidele ning teadusandmetele, mille loomiseks ja avaldamiseks on kasutatud avalikke vahendeid.
Avatud teaduse eesmärk on muuta teadusuuringud avatuks, globaalseks, loovaks ning koostööl põhinevaks, kasutades tänapäevaseid e-infrastruktuure. Avatud teaduse kontseptsioon muudab teadusuuringud efektiivsemaks ja läbipaistvamaks, suurendab koostööd teadlaste ja teadusvaldkondade vahel, soodustab innovatsiooni ning on seega kasulik ühiskonnale.
Eestis on avatud teaduse eest seisnud eelkõige Eesti Teadusagentuur ja ülikoolide raamatukogud, teadusagentuuri eestvedamisel moodustati 2015. aastal avatud teaduse ekspertkomisjon, mis on välja tulnud poliitikasoovituste paketiga.
Malle

Malle on eesti naisenimi.
Tõenäoliselt on Malle tuletatud eesnimest Maria. Eestis on nimi esimest korda kirja pandud Padisel 1565. aastal. Kuigi Malle oli püsivalt kalendrites, oli 19. sajandil eesnimena juba haruldane. Uuesti läks nimi moodi 1930. aastatel.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Malle 2957 naisel. Malle oli populaarsuselt 43. naisenimi.
Elmar Luhats

Elmar Luhats (27. november 1908 Raadama, Räpina vald – 5. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti rahvamuusik, orkestrijuht ja ooperilaulja.
Ta õppis Raadama Algkoolis, Räpina kihelkonnakoolis ja Räpina Reaalgümnaasiumis. Juba gümnaasiumis õppimise ajal juhatas ta lastekoori, mängis puhkpilli- ja sümfoniettorkestris, laulis segakooris, mängis teatrilavastustes, lavastas operetti ja korraldas noorteüritusi.
Aastatel 1927–1937 õppis ta (vaheaegadega) Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Õpingute vaheaegadel näitles ta Tartu Töölisteatris ja oli sõjaväeteenistuses, kus mängis Ratsarügemendi orkestris.
1937. aastast mängis ta Vanemuise teatris orkestris kontrabassi. Vanemuises töötas ta kokku 25 aastat, sellest 15 aastat orkestrandina ja hiljem 10 aastat ooperisolistina.
1958. aastast töötas ta Tartu Muusikakoolis rahvapillide ja kontrabassi õpetajana. 
1950.–1960. aastatel juhatas ta Tartu Riikliku Ülikooli Rahvakunstiansambli rahvapilliorkestrit. Ta valmistas ja rekonstrueeris ise ka rahvapille(mh oli ta üks väheseid päkarauakandle traditsiooni edasikandjaid), õpetas välja mängijaid ja tegi seadeid orkestrilugudele.
Isiklikku.
Tema poeg oli Toivo Luhats ja pojapoeg on Toomas Luhats.
Krõõt (eesnimi)

Krõõt on eesti naisenimi.
Krõõt on Margareta lühendnimi. Oli väga levinud 18.–19. sajandil.
Nime kannab A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" I osa üks tähtsamaid tegelasi.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Krõõt 44 naisel. Krõõt on Eestis populaarsuselt 1177. naisenimi. Nime Krõõt kandja oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 27). Kõige populaarsem oli eesnimi Krõõt vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,88.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Krõõt 45 naisel. Krõõt oli populaarsuselt 1192. naisenimi. Krõõt oli keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus oli 31).
Aune

Aune on soome ja eesti naisenimi.
Nimi on lühend eesnimest Agnes.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Aune 182 naisel. Aune on levikult 553. naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aune 1 inimesel.
Aili

Aili on soome ja eesti naisenimi.
Aili võib olla lühend nimedest Alice või Adelheid. Eestis sai nimi populaarseks 1930. aastatel.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aili 2004 naisel. Aili on Eestis esinemissageduselt 86. naisenimi.
Kõige sagedasem oli eesnimi Aili vanuserühmas 75–79, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 44, ning Saare maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 28,69. Nime kandjate keskmine vanus oli 62 aastat (mediaanvanus oli 64).
Saksi-Coburg-Eisenach

Saksi-Coburg-Eisenach oli hertsogkond Saksa-Rooma riigis. See eksisteeris kahel üsna lühikesel perioodil: 1572–1596 ja 1633–1638. Selle territoorium oli osa tänapäevastest Baieri ja Tüüringi liidumaadest.
Ajalugu.
Hertsogkond loodi aastal 1572 Erfurdi jagamisega, mis rakendas aastal 1570 Speyeri Riigipäeva otsuse eraldada Coburg ja Eisenach Saksi-Weimari hertsogkonnast ja anda need Johann Casimirile ja Johann Ernstile, Johann Friedrich II kahele pojale. Kuid kuna kaks printsi olid sel ajal veel alaealised, valitses esmalt riiki Saksimaa kuurvürst August.
Aastal 1586 lõppesid eestkoste ja regentlus ning Johann Casimir ja Johann Ernst hakkasid üheskoos hertsogkonda valitsema. Johann Ernst taandus varsti ja asus oma jahimõisa Marksuhlis. Aastal 1590 loobus ta ametlikult kogu oma osalusest hertsogkonna valitsuses viieks aastaks. Pärast selle perioodi lõppu nõustusid kaks venda riiki jagama. Johann Casimir sai Saksi-Coburgi ja Johann Ernst sai Saksi-Eisenachi.
Kui Johann Casimir aastal 1633 lastetuna suri, päris Johann Ernst tema valdused ning Coburg ja Eisenach ühendati taas lühikeseks ajaks. Kui Johann Ernst aastal 1638 samuti lastetuna suri, lõppes Saksi-Coburg-Eisenachi hertsogite liin ning riik jaotati kahe muu samal ajal eksisteerinud Ernestiinide hertsogkonna Saksi-Weimari ja Saksi-Altenburgi vahel.
Saksi-Coburg ja Saksi-Eisenach ei kuulunud enam samasse riiki, kuni kõik Ernestiinide hertsogkonnad aastal 1920 Tüüringi moodustamiseks ühendati.
Robert Simson

Robert Simson (26. juuli 1921 – 18. detsember 2004) oli eesti jurist.
Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna Juriidilise Kooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juristina. 
1941. aastal töötas ta Leningradi oblastis Kroonlinnas raamatupidajana. 1942. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas Eesti korpuses 27. Laskurpolgu koosseisus.
1946. aastast oli ta ELKNÜ Pärnumaa Komitee instruktor, 1949. aastast Tallinna Mererajooni rahvakohtunik. 1951. aastast oli ta Eesti NSV Kohtuministeeriumi Kohtuorganite Valitsuse juhataja. 1953. aastast töötas EKP Keskkomitee aparaadis. 1955. aastast oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige.
Aastatel 1957–1959 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimehe asetäitja, 1959. aastal lühemat aega Eesti NSV prokuröri asetäitja. Aastatel 1959–1985 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimees.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Daniel Bekker

Daniel Wepener Bekker (9. veebruar 1932 Dordrecht, praegu Ida-Kapimaa – 22. oktoober 2009 Pretoria) oli Lõuna-Aafrika poksija.
Bekker oli kokku seitsmekordne Lõuna-Aafrika Liidu meister raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1952, 1955–1959 ja 1961.
Bekker sai raskekaalus (üle 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Peter Rademacherile (USA).
Ta sai raskekaalus (üle 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francesco De Piccolile (Itaalia). 
Elukutselisena.
Bekker poksis novembrist 1961 kuni septembrini 1968 elukutselisena. Ta osales kokku 9 kohtumisel, millest võitis 6 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.
Ta oli 9. juunist 1962 kuni 21. jaanuarini 1963 Lõuna-Aafrika Vabariigi meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg).
Vaike Merka

Vaike Merka (19. jaanuar 1936 – 24. juuli 2025) oli Eesti kohtunik.
1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1970–1980 oli ta Kalinini rajooni rahvakohtunik, 1980–1990 Eesti NSV Ülemkohtu kriminaalkohtu kolleegiumi liige, 1990–1991 Eesti Vabariigi Ülemkohtu liige. 1991 jaanuaris vabastati ta Ülemkohtu liikme kohustustest seoses pensionile minekuga.
Mähma oja

Mähma oja (ka Mähma peakraav ja Auajaagu peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Viljandi vallas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 5,9 km, valgla pindala 10,4 km², langus 10 m ja lang 1,7 m/km. Kraav saab alguse 49 m kõrgusel Riuma ja Vasara küla piirilt ning suubub Mähma ja Tõnuküla küla piiril 39 m kõrgusel paremalt poolt Tänassilma jõkke 20,1 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Michael Tippett

Sir Michael Kemp Tippett OM AHELS CBE (2. jaanuar 1905 London – 8. jaanuar 1998 London) oli Suurbritannia helilooja, kes tõusis esile Teise maailmasõja ajal ja vahetult pärast seda.
Ta oli üks silmapaistvamaid 20. sajandi Briti heliloojaid, keda eluajal võrreldi mõnikord tema kaasaegse Benjamin Britteniga. Tema tuntumaid teoseid on oratoorium "A Child of Our Time" ('Meie aja laps', 1946), orkestriteos "Fantasia Concertante on a Theme of Corelli" ja ooper "The Midsummer Marriage" (1955).
Charles Catterall

Charles Catterall (16. oktoober 1914 Salisbury, Rodeesia – 1. november 1966) oli Lõuna-Aafrika poksija.
Catterall sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) hõbemedali 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Oscar Casanovasile (Argentina). 
Elukutselisena.
Catterall poksis oktoobrist 1936 kuni märtsini 1946 elukutselisena. Ta pidas kokku 18 kohtumist, millest võitis 16 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 ja viigistas 1 kohtumise.
Ta oli 18. novembrist 1939 Lõuna-Aafrika Liidu meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg). Pärast elamaasumist Põhja-Rodeesiasse Luanshyasse (praegu Copperbelti provintsis Sambias) 1940. aastal jäi see tiitel talle 6. augustini 1948, ehkki ta ei kaitsnud seda kordagi.
Marek Helm

Marek Helm (sündinud 27. oktoobril 1973) on Eesti endine riigiametnik, aastatel 2011–2017 Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 
Ta on lõpetanud 1992. aastal Vändra Gümnaasiumi, 1996. aastal Eesti Sisekaitse Akadeemia tolli ja maksunduse alal (bakalaureuseõppes) ning 2008. aastal Tallinna Tehnikaülikooli avaliku halduse alal (magistriõppes).
Marek Helm oli 2003–2006 Maksu- ja Tolliameti peadirektori asetäitja, 2006. aastal Siseministeeriumi sisejulgeolekupoliitika osakonna juhataja, 2006–2007 Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantsler, 2007–2009 Siseministeeriumi sisejulgeoleku ühendasutuse loomise juht, 2009–2011 Rahandusministeeriumi halduspoliitika asekantsler.
Alates 2011. aasta detsembrist oli ta Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 2017. aasta jaanuarist töötab Marek Helm tarkvara- ja ärikonsultatsioonide ettevõttes Nortal, juhtides valdkonda, mis nõustab eksporditurgudel avaliku sektori kliente muutuste juhtimise ja riigirahanduse vallas.
Port Depositi sild

Port Depositi sild, ka Susquehanna sild, ka Rock Run Toll Bridge, (inglise "Port Deposit Bridge") oli katusega sild üle Susquehanna jõe Port Depositi lähedal Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis. 
See oli varaseim püsisild Columbiast allavoolu Susquehanna jõe alamjooksul, esimesi katusega sildu Marylandi osariigis, ühtlasi ka tuntumaid.
Sild ühendas kahte maakonda: Harfordi ja Cecili maakonda.
Silla rajamine.
Katusega puitsilla ehitas aastatel 1817–1818 Susquehanna Bridge and Bank Company. Silla asukoht valiti kohta, kus jões asub mitu jõesaart, mis tegi silla rajamise lihtsamaks. Üle nende saarte (Steel Island, Robert Island ja Wood Island) projekteeritigi sild. See jäi Port Depositist 2 km loodesse. Silla autor oli Theodore Burr, kes varasematel aastatel oli jõudnud projekteerida Susquehanna jõele neli silda. Ka selle silla kandekonstruktsiooni lahendusena kasutas ta Burri kaarsõrestikku. 
Sild avati liikluseks 1818. aastal. Tarinduselt oli rajatis 18-avaline puidust kaarsõrestiksild sildeavadega 200 jalga (61,0 m). 
Silla üldpikkus koos pealesõitudega oli 4170 jalga (1271 m).
Silla taastamine ja hävimine.
Sild sai 1823. aastal tulekahjus kannatada. Taastustöid juhtis 1824. aastal Louis Wernwag.
Sild oli ekspluatatsioonis kuni 1857. aastani.
Theodore Burr

Theodore Burr (16. august 1771 Torrington, Connecticut – 22. november 1822 Middletown, Pennsylvania) oli USA sillaehitaja ja leiutaja, Burri sõrestiku leiutaja. 
Ta oli USA esimesi sillaprojekteerijaid. 
1793. aastal asus ta elama Oxfordi külla Chenango maakonnas (New Yorgi osariik), kus 1794. aastal ehitas vesiveski ja 1800. aastal üle Chenango jõe talasilla. 
Aastatel 1809–1811 ehitas ta Oxfordis oma perele muljetavaldava föderaalstiilis kahekorruselise elumaja, mis on tänini säilinud laiendatud kujul (hoone külgtiivad ehitati hiljem). Tänapäeval asuvad hoones, mis tuntud kui Theodore Burr House, avalik raamatukogu (Oxford Memorial Library) ja Burri katusega sildade uurimiskeskus (Theodore Burr Covered Bridge Resource Center). Hoone on ajaloomälestis.
Burri sõrestik.
1804. aastal leiutas ta uue sillasõrestiku tarinduse – Burri sõrestiku – ning kasutas seda lahendust tulemuslikult enda projekteeritud sildadel. Neist esimene sellise tarindusega oli 1804. aastal valminud sild Waterfordis Saratoga maakonnas Hudsoni jõe keskjooksul. Üle saja aasta ekspluatatsioonis olnud sild hävis 1909. aastal tulekahjus. 
1817. aastal patenteeris ta oma leiutise.
Katustatud sillad Susquehanna jõel.
Aastatel 1811–1818 projekteeris ja ehitas ta (või oli järelevaataja rollis) viis kaetud ehk katustatud silda Susquehanna jõe kesk- ja alamjooksul. Neist neli silda ehitati Pennsylvania osariigis: Nescopeck Fallsis Berwickis, Columbias (McCall's Ferry Bridge), Harrisburgis ja Northumberlandis. Viies sild, 1,3 km pikkune Port Depositi sildSusquehanna jõe alamjooksul, valmis 1818. aastal Port Depositi lähedal Marylandi osariigis.
Isiklikku.
Tema nõbu oli USA asepresident Aaron Burr.
Välislingid.
Saarevälja kraav

Saarevälja kraav on kraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Uusna külas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Alfrēds Valdmanis

Alfrēds Artūrs Aleksandrs Valdmanis (29. august / 11. september 1908 Saka kihelkond – 11. august 1970 Alberta, Kanada) oli Läti jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1938–1939 Läti rahandusminister.
Ta sündis 1908. aastal Saka kihelkonnas Aizpute kreisis. Ta lõpetas Liepājas gümnaasiumi. Seejärel kolis Riiga, õppis Läti Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1931. aastal.
Seejärel töötas rahandusministeeriumis. Ta oli 16. juunist 1938 kuni 25. oktoobrini 1939 Läti rahandusminister Kārlis Ulmanise viiendas valitsuses. Jaanuarist 1940 töötas ta Ķegumsi Hüdroelektrijaama peadirektorina.
Isiklikku.
Tema poeg Gundars Valdmanis (1940–2005) oli Läti poliitik, 6. seimi liige.
Salaspilsi lade

Salaspilsi lade on Ülem-Devoni ladestiku lade. Eesti aladel seda ei esine. Salaspilsi lade lamab Lätis Dubniki lademel ja temal lasub Daugava lade.
Lade avaneb Lätis 1-5 kilomeetri laiuse ribana, Rēzekne ümbruskonnas on lademe avamusala aga 38 kilomeetri laiune. Lademe paksus Lätis on 6-31 m. Lademel on väikeseid paljandeid mitmete Daugava, Lielupe, Abava ja Venta lisajõgede orgudes.
Lademe kivimkoosseisus on palju dolokivi, domeriiti, savi ja kipsi. Läti idaosas esineb lademe kivimites ka anhüdriiti. Allaži ümbruskonnas esineb selle lademe kivimites karstinähtuseid.
Giruliai

Giruliai on Leedu linna Klaipėda osa. Saksa keeles kandis piirkond nime "Försterei". Giruliai asub linna põhjaosas Läänemere kaldal, seal asub Klaipėda raadio- ja teletorn.
Ajalugu.
Algselt oli Giruliai tõrvavalmistajate asula. Tõrva aeti lähedalasunud männiistandusest saadavatest puudest. Asula saksakeelne nimetus Försterei tähendab metskonda, selle järgi on asula ka oma leedukeelse nimekuju saanud. XIX sajandi lõpus hakkasid sinna kerkima ka suvilad. Toona rajati piirkonda esimesed pargid, kuhu istutati tammesid ja pööke. Aastal 1915 valmis asulat läbiv raudtee, mille äärde rajati Giruliai raudteejaam.
II maailmasõja ajal rajati asulasse rannakaitsepatarei tarbeks kolm dotti. Nende juures asus suurtükiväelaste sanatoorium.
Aastal 1946 liideti Giruliai koos lähedalasuva Melnragėga Klaipėdaga. 12. novembril 1947 sai Giruliaist Klaipėda haldusalas asuv linn. Aastal 1959 oli Giruliais 655 elanikku. Aastal 1961 rajati Giruliaisse 200 meetri kõrgune Klaipėda teletorn. Aastal 1970 oli linnas 719 elanikku. Aastal 1975 Giruliai linn likvideeriti. Aastail 1993–2010 oli linnaosa koos Melnragėga Klaipeda linnaosa koosseisus Melnragė ja Giruliai vallana.
Õpilaste Teaduslik Ühing

Õpilaste Teaduslik Ühing (lühend ÕTÜ) on õpilaste teadustegevust korraldav organisatsioon.
ÕTÜ on asutatud 1980. aastal.
Õpilaste Teaduslik Ühing – mitte oivikute targutamis- ja etlemisklubi, vaid enesearendus mõtlevale noorele – asutati 22. novembril 1980. Hiilgeaegadel koondas see ühing ligi 500 teadushuvilist noort inimest, kellest mitmetest on tänaseks saanud tuntud ja lugupeetud teadlased. Ühingul olid oma õpilasjuhid, traditsioonilised ettevõtmised (kevad- ja sügiskonverents, suveseminar Viitnal ja Balti Õpilaste Teaduslike Ühingute teaduskonverents) ning anti välja mitmeid kogumikke. 1990. aastate keskel ühingu tegevus aga vaikselt hääbus. 2004. aastal ÕTÜ vilistlased osaliselt taastasid tegevuse koostöös Sihtasutus Archimedesega, seejärel Eesti Teadusagentuuriga ja Eesti Teaduste Akadeemiaga. Tegevuste eestvedajaks on olnud Peeter Lorents. 
Silmapaistev ajalooline fakt Eesti teadusajaloolaste jaoks on aastast 1986, kui ÕTU laureaadiks sai Kersti Kaljulaid (juhendaja Raivo Mänd, ZBI, hiljem TÜ). Raivo Mänd oli sel aastal juhuslikult ka hindamiskomisjoni esimees (andmed ÕTÜ arhiivist ja osalenute mälestustest). Võitnud töö edasiarendus ilmus artiklina ajakirjas Eesti Loodus (nr 4, 1987), autorid Kersti Kaljulaid (tollane abiturient) ja Enn Roodes (10. klassi õpilane). Tippteadlase ja tipp-poliitiku viljakas koostöö jätkub.
Nuudsaku järv

Nuudsaku järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas Mulgi vallas Muri ja Suuga külas.
Järve pindala on 8 ha, pikkus 550 m, laius 180 m ja kõrgus merepinnast 89 m.
Järvest voolab läbi Nuudsaku oja, samuti voolab järve Müüri järvest lähtuv kraav. 
Järve kagukallas asub Tuhalaane külas.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Müüri järv

Müüri järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Muri külas.
Järve pindala on 1,9 ha, pikkus 270 m, laius 95 m ja kõrgus merepinnast 89 m. Järvest voolab välja Nuudsaku järve suubuv kraav.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.