tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ferdinand Eisen

Ferdinand Eisen (17. november 1914 Nursi vald, Võrumaa – 31. oktoober 2000) oli eesti haridustegelane ja pedagoogikateadlane.
Haridustee.
Eisen õppis aastail 1923–1926 Vastse-Nursi algkoolis ja 1926–1928 Rõuge algkoolis. 1928–1930 õppis ta Võru Õpetajate Seminaris, selle sulgemise järel 1930–1932 Läänemaa Õpetajate Seminaris ning aastail 1932–1934 Tallinna Pedagoogiumis.
Aastail 1948–1953 õppis Eisen Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1954–1959 Moskva Ühiskonnateaduste Akadeemias. Omandas 1960. aastal filosoofiakandidaadi kraadi.
Töökäik.
Eisen töötas aastail 1935–1938 Petserimaal Molnika algkoolis õpetajana ja 1938–1940 Läänemaal Varbla algkooli juhatajana.
1940. aastal siirdus Eisen ametiühingutööle, oli Maatööliste Ametiühingu Vabariikliku Komitee sekretär ja seejärel esimehees. Oli 1941–1944 mobiliseerituna NSV Liidu tagalas. Oli 1945–1947 Eesti NSV Ametiühingute Kesknõukogu orgosakonna juhataja ja abiesimees. NLKP liige 1944. aastast.
Töötas 1947–1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõuna ja 1949–1955 EKP Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli direktori asetäitjana õppealal. Töötas alates 1959. aastast taas Tallinna Polütehnilises Instituudis õppejõuna, alates 1969 dotsendina.
Oli 1959–1960 lühikest aega Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Kõrgema ja Kesk-Erihariduse Komitee Õppe- ja Metoodilise Töö valitsuse juhataja. Aastail 1960–1980 oli Eisen Eesti NSV haridusminister. Haridusministrina toetas eesti lastele sobivate õppeprogrammi ja koolisüsteemi rakendamist. Eiseni algatusel kehtestati 11-klassiline üldhariduskool, viiepäevane koolinädal, hakati looma süvaõppega muusika- ja kunstiklasse ning -koole (diferentseeritud õpe). Eiseni eestvedamisel propageeriti eesti originaalõpikute koostamist ja kirjastamist. Paljud Eiseni algatused leidsid hiljem rakendamist mujal NSV Liidus.
Aastail 1961–1981 kuulus Eisen EKP Keskkomiteesse ning oli 1963–1980 Eesti NSV Ülemnõukogu VI, VII, VIII, IX koosseisu saadik.
Pärast pensioniikka jõudmist 1980. aastal töötas kuni 1990. aastani Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna ja Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadurina.
Ühiskondlik tegevus.
Eisen oli Eesti Esperanto Liidu esimees, Eesti Looduskaitse Seltsi ja Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi asutajaid ning koolinoorte laulu- ja tantsupidude korraldamise mõtte algatajaid.
Eisen on teinud kaastööd pedagoogikaalasele ajakirjandusele ning uurinud Eesti kooli ajalugu.
Ruut (täpsustus)

Sõnal "ruut" on mitu tähendust.
Seebipuulised

Seebipuulised ("Sapindaceae") on kaheiduleheliste klassi seebipuulaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Seebipuuliste hulka kuulub 140–150 perekonda ja 1400–2000 liiki. Nende seas on puid, põõsaid, rohttaimi ja liaane.
Seebipuulistele kõige lähedasem sugukond on ruudilised. Seebipuuliste kõige ürgsem tänapäevane perekond on Hiinas kasvav "Xanthoceras".
Kirjeldus.
Lehed.
Seebipuuliste lehed paiknevad reeglina vahelduvalt, harvem (näiteks vahtratel, hobukastanil ja veel mõnel perekonnal) ka vastakalt. Lehed on kõige sagedamini sulgroodsed, mõnikord ka sõrmroodsed või sõrmjalt jagunenud. Leheroots on alusel paksenenud. Abilehed puuduvad.
Õied.
Õied on väikesed ja ühesoolised, vahel vormiliselt kahesoolised, aga sisuliselt ühesoolised, kuigi taimed ise võivad olla nii ühekojalised kui kahekojalised. Õied on koondunud õisikutesse, kõige sagedamini pööristesse. Kõige sagedamini on õites 4-5 kroonlehte ja tupplehte (perekonnal "Dodonaea" kroonlehed puuduvad). Tolmukad asuvad õie keskel ja tolmukaniit on sageli karvane. Tolmukaid on 4–10, kõige sagedamini paiknevad nad kahes kontsentrilises ringis, kummaski 4 tolmukat, kokku 8. Emakas on 2-3 viljalehte, mõnikord kuni 6. Tavaliselt on õies ainult üks emakakael, millel on hõlmakujuline emakasuue. Kõige sagedamini tolmeldavad õisi linnud ja putukad, aga mõned liigid on tuultolmlejad.
Viljad.
Viljad on mitmekesised. Seebipuuliste viljad võivad olla nii lihakad kui kuivad, nii pähklid, marjad, luuviljad, laguviljad, kuprad ("Bridgesia") kui tiibviljad (vahtrad). Seemnes puudub endosperm, kuid sageli esineb seemnerüü.
Paljud neist sisaldavad kergelt mürgiseid saponiine. Seebupuuliste lehtedel, seemnetel või juurtel on seebi omadused. Saponiine toodetakse seebipuu luuviljadest. Need on tõhusad pindaktiivsed ained, mida kasutatakse kosmeetikas ja detergentidena.
Tähtsaimad esindajad.
Seebipuulaadsete seltsi kuuluvad ka sellised troopilised puuviljad nagu litši ja rambutan. Sugukonda kuulub ka liaan, mille seemnetest saadakse guaraanat. Need seemned sisaldavad kuni 5% kofeiini ning nendest tehtud pastat segatakse šokolaadi sisse ja kasutatakse kohvisarnase ergutava joogi tegemiseks. Seebipuu marjadest valmistatakse seepi. Vahtratest saadakse vahtramahla ja vahtrasiirupit. Hobukastan ja mitu vahtraliiki on väärtusliku puiduga. Mitu perekonda on ilutaimed, näiteks "Koelreuteria", "Cardiospermum" ja "Ungnadia". Indias toodetakse taimest "Schleichera trijuga" makassariõli.
Eesti taimedest kuuluvad siia sugukonda vahtrad ja hobukastan.
Mỹ Tâm

Mỹ Tâm (sündinud 16. jaanuaril 1981 Đà Nẵngis) on Vietnami laulja. 
Tema tuntumad lood on "Họa mi tóc nâu", "Hát với dòng sông", "Dường như ta đã", "Ước gì", "Tóc nâu môi trầm" ja "Yêu dại khờ".
Ants Roos

Ants-Rein Roos (kuni 24. aprillini 1935 Hans-Reinhold Roos; 6. aprill 1885 Paide – 11. aprill 1962 New York) oli eesti pedagoogikateadlane ja koolijuht.
Pooldas reformpedagoogikat ja kooliuuendust, toetas õpilaste omaalgatust ja noorsooliikumist. Pidas oluliseks õpilastes rahvustunde arendamist, eriti kunstilise kasvatusega muusika ja luule mõjul.
Haridustee.
Roos õppis Paide algkoolis, Türi kihelkonnakoolis ja Tallinna linnakoolis. Omandas 1907. aastal Tallinnas pedagoogikakursustel algkooliõpetaja kutse. 1910. aastal sooritas gümnaasiumi küpsuseksamid Pärnu Gümnaasiumis.
Aastail 1910 ja 1913–1917 õppis Peterburi Ülikoolis germaani filoloogiat ja filosoofiat. 1927. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna pedagoogika eriala magistriväitekirjaga "Rahvuslik kasvatus koolis". Täiendas ennast pärast Teist maailmasõda Bostonis Massachusettsi Ülikooli kaheaastastel pedagoogika- ja psühholoogiakursustel.
Töökäik.
Oli aastail 1907–1910 Vändra kihelkonna Juurikaru külakooli ja Saaloma külakooli õpetaja. 1917–1919 töötas Tallinna Poeglaste Kaubanduskoolis õpetajana ning 1919. aastal Harjumaa koolinõunikuna.
Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Vabariigi esimene riigiraamatukoguhoidja, kellena pani aluse Riigiraamatukogu kujunemisele ja tööle.
Aastail 1919–1925 oli Roos Tallinna Õpetajate Seminari direktor. Tagandati seminari direktori kohalt pärast 1. detsembri riigipöördekatset nõrga valve ja korraldamatuse tõttu. Töötas 1925–1928 Tartus kutsevaliku nõuandla juhatajana ning Pallase kunstikooli pedagoogikaõppejõuna.
1928. aastast töötas Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi direktorina, Tallinna III Gümnaasiumi direktori ametikohalt vabastati 19. augustist 1940.
Valiti 1917. aastal Eestimaa Kubermangu Ajutisse Maanõukogusse ja 1937. aastal Rahvuskogusse.
Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus tegutses mitmes põgenikelaagris eesti gümnaasiumi (mh Geislingeni Eesti Gümnaasium) õpetaja ja direktorina. 1949. aastal asus elama New Yorki, kus lõi kaasa eestlaste hariduselus.
Ühiskondlik tegevus.
Roos osales Eesti Õpetajate Liidu tegevuses, kuuludes korduvalt liidu juhatusse. Aastail 1919–1921 oli Eesti Õpetajate Liidu häälekandja ajakirja Kasvatus toimetaja. Võttis osa Eesti Karskusliidu tegevusest ja oli üks ühingu Radikaal asutajaid.
Alanduslehter

Alanduslehter ehk depressioonilehter on igast suunast kaevu poole alaneva põhjaveetasemega ala.
Mõrvad Mesopotaamias

"Mõrvad Mesopotaamias" on Agatha Christie 1939. aastal avaldatud kriminaalromaan, milles astub üles belglasest detektiiv Hercule Poirot. 
Romaani sündmustik ja olustik on inspireeritud kirjaniku reisist Lähis-Itta tänapäeva Iraagi aladele, kus ta koos abikaasa Max Mallowaniga osales arheoloogiaekspeditsioonidel.
Sisututvustus.
Loo sündmustik antakse edasi läbi 32-aastase Amy Leatherani silmade. Meditsiiniõde osaleb Hassaniehi lähedal arheoloog dr Leidneri Iraagi-ekspeditsioonil. Salapärastel asjaoludel tapetakse Louise Leidner ja hiljem ka professori sekretär Anne Johnson. Kaevetöid külastav Hercule Poirot avastab, et kuriteo lahendus peitub naiste minevikus.
Teose adaptatsioonid.
2001. aastal valminud Suurbritannia telesarja "Hercule Poirot" samanimelises osas kehastab nimitegelast David Suchet. Uue tegelasena toodi sisse kapten Hastings ja Amy Leatherani osatähtsust vähendati drastiliselt.
Välislingid.
Olympus µ 1030 SW

Olympus µ 1030 SW (ka Stylus 1030 SW) on 10,1 megapiksline digitaalne fotoaparaat Olympuselt.
Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz

Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz (araabia keeles: محمد عبد العزيز‎; 17. august 1947. või 1948 – 31. mai 2016) oli Polisario rinde peasekretär ja Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi president aastast 1976. 
Ta kõneles kolme keelt: araabia, hispaania ja prantsuse keelt.
Tetrahüdrokannabinool

Tetrahüdrokannabinool (THC) ehk delta-9-tetra­hüdro­kannabi­nool (Δ9-THC) on keemiline ühend. THC on kanepitaime saaduste kanepiürdi ja mõnuaine peamine psühho­aktiivne kom­ponent. Aine lahustub hästi enamikus orgaanilistes lahustites, eriti aga lipiidides ja alkoholis.
Farmakoterapeutiline rühm.
Sünteetilised tetrahüdrokannabinoolid kuuluvad klassi A – Seedetrakt ja ainevahetus:
Toime inimkehale.
THC-l on kesk­mine kuni mõõdukas valu ­vaigistav toime, samuti lee­vendab THC vähk­tõve keemiaraviga seotud iiveldust (südame­pööritust) ja stimu­leerib söögiisu. Aine tekitab ka eufooriat. Võimalike kõrvaltoimete hulka kuuluvad pulsi kiire­nemine, paanikahood, hämmeldus, ärevus ja mõnikord paranoia.
Dick Advocaat

Dick Advocaat (kodanikunimega Dirk Nicolaas Advocaat; sündinud 27. septembril 1947 Haagis Hollandis) on Hollandi jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Alates 2012. aasta suvest töötab ta Hollandi Eredivisie klubi PSV Eindhoven peatreenerina.
Ta on olnud Hollandi, Belgia, Araabia Ühendemiraatide, Lõuna-Korea ja Venemaa rahvuskoondise peatreener.
Alates 2016. aastast on ta Fenerbahçe S.K. peatreener.
Juveniilne staadium

Juveniilne staadium ehk noorvorm on elusorganismide arenguetapp.
Juveniilses staadiumis selgroogsed loomad kasvavad, täiustub elundkondade talitlus ja reflektoorne tegevus.
Juveniilseil katteseemnetaimedel langevad ära idulehed ning areneb välja juurestik, toimub varre pikkus- ja jämeduskasv ning moodustuvad lehed.
Vesanto vald

Vesanto on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas. Vald asutati 1871. aastal.
Naabervallad on Keitele vald, Konnevesi, Rautalampi, Tervo vald, Viitasaari linn ja Äänekoski vald.
Külad.
Ahveninen, Harinkaa, Horonkylä, Kuuslahti, Järvenpää, Niinivesi, Närhilä, Oinaskylä, Sonkari, Tiitilänkylä, Vesamäki ja Vesijärvi.
Vesanto

Vesanto on küla Soomes Põhja-Savo maakonnas, Vesanto valla kirikuküla.
Vesanto valla ühendatud kooli allüksustena on kirikukülas 1.–9. klass ja gümnaasium.
Varpaisjärvi vald

Varpaisjärvi on endine vald Soomes Põhja-Savo maakonna põhjaosas. Vald asutati 1911. aastal.
Valla keskus oli Varpaisjärvi.
1. jaanuaril 2011 ühines Varpaisjärvi vald Lapinlahti vallaga.
Külad.
Jonsa, Juminen, Karsanlahti, Korpijärvi, Korpinen, Kärsämäki, Lukkarila, Petäys-Paloinen, Pitkälänmäki, Sutela, Syvärinpää ja Urimolahti.
Premier League'i hooaegade loend

Premier League (Premiership aastatel 1993–2007; praegune nimi sponsorite tõttu Barclays Premier League) on Inglismaa jalgpalli kõrgeim liiga. 
Liiga alustas tegevust 1992. aastal ning sinna kuulub 20 meeskonda. Premier League'i hooaeg algab augustis ja lõpeb mais, selle aja jooksul mängib iga jalgpalliklubi 38 mängu (hooaja jooksul toimub 380 liigamänge).
Premier League'is osalenud 45 meeskonnast on meistriks tulnud vaid 5: Manchester United (13 tiitlit) Arsenal (3), Chelsea (3), Manchester City (2) ja Blackburn Rovers (1).
Külliki Kuusk

Külliki Kuusk (aastani 2002 Külliki Vulf; sündinud 20. augustil 1975) on eesti kirjandusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1999 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna eesti kirjanduse ja rahvaluule osakonna bakalaureusekraadiga ja 2008. aastal kaitses magistriväitekirja "Uku Masingu luule subjektist: "mina"-poeetika luulekogus "Udu Toonela jõelt"" (juhendaja Ülle Pärli).
Kuusk on töötanud Kirjandusmuuseumis toimetaja ja teadurina ning Ilmatsalu põhikoolis õpetajana.
Külliki Kuusk on Uku Masingu Kolleegiumi liige.
Blackpool FC

Blackpool FC on 1887. aastal Blackpoolis asutatud Inglismaa jalgpalliklubi. 
Klubi kodustaadion on aastast 1901 Bloomfield Road.
Hooajal 1952–53 võitis klubi FA Cupi.
11. juunist kuni 27. oktoobrini 2014 oli klubi peatreener belglane José Riga.
Reomäe kalmistu

Reomäe kalmistu on kalmistu Püha kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Reo külas Saaremaa vallas Saaremaal.
Kalmistu on rajatud 19. sajandil samal ajal Reomäe õigeusu kirikuga. Kalmistu pindala on 1,9 ha, seda piirab paekiviaed kõrgusega 1,5–1,7 m. Kalmistu idaküljel on metallvärav. Kalmistul on II maailmasõja eelseid metallhauatähiseid (u 62) ja kivist hauatähiseid (u 28).
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik otsustas 2010. aastal kinkida surnuaia Pihtla vallale, kes juba niikuinii hooldas kalmistut.
Kalmistule on maetud Vassili Verlok.
Philip Gross

Philip Gross (sündinud 1952 Cornwallis) on Inglise proosakirjanik ja luuletaja.
Ta sündis eesti sõjapõgeniku Juhan Karl Grossi (1919–2011) ja Delabole'i kooliõpetaja tütre pojana.
Ta õpetab alates 2004. aastast Glamorgani ülikoolis loovkirjutamist.
2010. aastal võitis ta luulekoguga "Water Table" T. S. Elioti luuleauhinna.
Ta viibis Eestis septembris 1994 ja jaanuaris 2011..
Turbatsioon

Turbatsioon on pinnase või sette läbisegamine. 
Sõltuvalt läbisegamist esile kutsunud põhjusest eristatakse bioturbatsiooni (elusolendite vahendusel), hüdroturbatsiooni (vee mõjul) ja krüoturbatsiooni (jää mõjul).
Eve Oja

Eve Oja (kuni 1973 Eve Martin; 10. oktoober 1948 – 27. jaanuar 2019) oli eesti matemaatik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2010).
Elukäik.
Ta lõpetas aastal 1967 hõbemedaliga Tallinna 1. Keskkooli. Aastal 1972 lõpetas ta kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna ning kaitses aastal 1975 füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta töötas aastatel 1975–1991 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas matemaatilise analüüsi kateedris assistendi, vanemõpetaja ja dotsendina. Aastatel 1977–1978 töötas ta Mali Vabariigi Rahvuslikus Inseneride Koolis. Aastast 1992 oli ta Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna funktsionaalanalüüsi professor.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 2010. aastal matemaatika alal. Ta kuulus akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda.
Teadustöö.
Eve Oja rahvusvahelisel tasemel teadustöö oli mitmekesine, intensiivne ja viljakas. Ta oli Banachi ruumide koolkonna rajaja Eestis. Peamised uurimisvaldkonnad kuulusid funktsionaalanalüüsi ja operaatorite teooriasse. Ta tegeles Banachi ruumide teooria alusuuringutega, arendades valdkondade piirimail asuvaid uudseid meetodeid. Tema uurimistöö tulemusena on muu hulgas oluliselt täiendatud paljude nimekate matemaatikute tulemusi.
Eve Oja viibis teadustööl Belgias, Hispaanias, Inglismaal, Jugoslaavias, Lätis, Norras, Poolas, Prantsusmaal, Rootsis, Rumeenias, Saksamaal, Soomes, Tšehhis, Ukrainas, Ungaris, USAs, Venemaal. Ta organiseeris ka nende maade nimekate matemaatikute teadusesinemisi ja konsultatsioone Tartu Ülikoolis ning aitas kaasa üliõpilaste ja õppejõudude välissidemete arendamisel. Samuti kutsuti teda oma uurimistulemusi tutvustama paljudele rahvusvahelistele teadusfoorumitele Euroopas ja USAs.
Edukas oli ka Eve Oja pedagoogiline tegevus. Ta õpetas kõiki matemaatilise analüüsi, integraali- ja mõõduteooria ning funktsionaalanalüüsi põhiaineid, korraldas rohkelt erikursusi ja seminare, avaldas põhjaliku funktsionaalanalüüsi õpiku ja ülesannete kogud. Ta oli juhendajaks 11 doktori- ja 15 magistriväitekirjale, lisaks hulgaliselt semestri-, kursuse-, diplomi- ja bakalaureusetöid.
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Aastast 1998 oli ta ajakirja “Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis de Mathematica” peatoimetaja, 2009–2015 Eesti Matemaatika ja Statistika doktorikooli juht. Ta oli Tartu Ülikooli Puhta Matemaatika Instituudi juhataja ja Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige, lisaks kuulus ta arvukatesse komisjonidesse ja teaduskonverentside organiseerimiskomiteedesse.
Isiklikku.
Tema abikaasa Peeter Oja on arvutusmeetodite dotsent Tartu Ülikoolis.
Tema isa oli 1963. aastal surma mõistetud kurjategija Feliks Martin.
Ta oli Tartu Akadeemilise Tenniseklubi ja Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi liige.
Scottish Premier League

Scottish Premier League (SPL) oli Šotimaa jalgpalli kõrgeim liiga. 
SPL alustas tegevust 1998–1999 hooajal, ja selle aja jooksul liigas on mänginud 18 jalgpalliklubi. Meistriks on tulnud aga vaid kaks (nn Old Firm) – Celtic ja Rangers, mis baseeruvad Šotimaa suurimas linnas Glasgow's. Iga klubi on pärast 2009–2010 hooaja lõppu kuuekordne Šotimaa meister.
Algul oli Scottish Premier League'is 10 meeskonda, 2000–2001 hooajast alates aga 12.
Võistluse formaat.
Hooaja jooksul SPL-i jalgpalliklubi kohtub kolm korda teiste klubidega liigast. Pärast seda jagatakse võistkonnad kogutud punktide järgi kahte gruppi ja iga jalgpalliklubi mängib veel viis mängu, üks kord iga oma gruppi kuuluva meeskonnaga. Pärast jagamist jalgpalliklubid on vaadeldavad eraldi (alumisse gruppi sattunud meeskond saab hooaja lõpus maksimaalselt 7. kohta). Niisugune jagunemine viib aga tihti selleni, kus jalgpalliklubil, mis oli seitsmes enne gruppidesse jagamist, on rohkem punkte hooaja lõpus kui klubil, mis oli samal ajal 6. või isegi kõrgemal kohal (alumises grupis on nõrgemad meeskonnad). Näiteks 2005–06 hooajal Inverness Caledonian Thistlee, mis oli seitsmes pärast 33 mängu, sai rohkem punkte (58) hooaja lõpus kui Hibernian (56), mis lõpetas hooaja neljandana.
Hooaja jooksul väiksema punktiarvu kogunud meeskond läheb nõrgema tasemega liigasse – Scottish First Divisioni. Samal ajal Scottish First Divisioni võitnud meeskond kerkib Scottish Premier League'i.
IMMAGINE&amp;POESIA

IMMAGINE&amp;POESIA on rahvusvaheline kunsti- ja kirjandusliikumine, mis loodi 2007 Itaalias Torinos.
Selle asutanud kunstnike seas olid Aeronwy Thomas, Lidia Chiarelli ja Gianpiero Actis.
Lisaks rahvusvaheliste näituste korraldamisele tegutseb see liikumine ka internetis.
Liikumise ametlik laul on "Until the Stars Fall" ("Kuni tähed langevad").
Manifest.
Rühmituse manifest koosneb 10 punktist ja on tõlgitud 28 keelde.
Manifesti 4. punkt kinnitab, et kirjandus võib inspireerida kujutava kunsti teose loomist ja vastupidi. Seetõttu soovitab manifest kunstnike ja luuletajate "vastastikuse viljastamise momente".
Euroopa Roheline Partei

Euroopa Roheline Partei on rohelisel ideoloogial põhinev europartei, mis on loodud 2004. aastal Euroopa roheliste parteide föderatsioonina.
Selle liikmesparteide hulgas on Erakond Eestimaa Rohelised.
Euroopa Rohelise Partei eelkäijaks oli Euroopa Roheliste Parteide Föderatsioon ("European Federation of Green Parties"), mis eksisteeris 1993–2004. Selle töös osales ka partei Eesti Rohelised.
Euroopa Roheliste Parteide Föderatsiooni 4. kongressil 20.–22. veebruaril 2004 kujundati see föderatsioon ümber Euroopa Roheliseks Parteiks. Erakonnal on kaks kaasesimeest eri riikidest, kellest üks on mees ja teine naine. Erakonna esimesteks kaasesimeesteks valiti Pekka Haavisto (Soome) ja Grazia Francescato (Itaalia).
Euroopa Rohelise Partei kõrgeim organ on nõukogu, mis kogunes 2 korda aastas ja kus igal liikmesparteil on vähemalt 2 saadikut. Erakonna igapäevaelu korraldab komitee, kuhu kuulub 9 liiget, sealhulgas mõlemad kaasesimehed, peasekretär ja laekur.
Euroopa Rohelisse Parteisse kuulus alates asutamisest Läti Roheline Partei, kuid selle juhid toetasid sageli natsionalistlikke ja sotsiaalkonservatiivseid ideid, mis viis erakonna väljaheitmiseni Euroopa Rohelisest Parteist 2019. aastal. Juunis 2023 võeti ERP liikmeks Lätist vastu Progressiivid. Soomest kuulub sinna Roheline Liit ja Rootsist Roheline Partei. Leedust pole Euroopa Rohelises Parteis kunagi liikmesparteid olnud.
ERP liikmesparteid ei pea olema Euroopa Liidu riikidest. Näiteks Ukrainast kuulub sinna algusest peale Ukraina Roheliste Partei. 
Peale täisliikmete on Euroopa Rohelisel Parteil ka assotsieerunud liikmed. Nende hulka kuulub piirkondlikke parteisid, näiteks Soomes Ahvenamaal tegutsev Jätkusuutlik Algatus, ja Venemaal Peterburis tegutsev Venemaa Roheliste Liit, mis alates 2006 pole iseseisev erakond, vaid Jabloko keskkonnafraktsioon.
Kuni 2016. aastani kuulus ERP-sse Kodanike Ühinenud Roheline Alternatiiv Venemaalt, mis alates 2006 polnud enam erakond, vaid liikumine.
Pärast esimesi europarlamendi valimisi 2004. aastal on ERP igal järgmisel valimisel saanud rohkem kohti Europarlamenti kui eelmistel valimistel. 2019. aasta Europarlamendi valimistel saavutas ERP 67 kohta. Kuid Euroopa Komisjonis on tal läbi aegade olnud üksainus liige (Michaele Schreyer kuni 2004. aastani).
Geelkromatograafia

Geelkromatograafia (lühend GPC) on keemias rakendatav meetod, mis võimaldab polümeeris määrata polümeersete ahelate jaotumist vastavalt nende molekulmassile. Seejuures kasutatakse polümeeri lahuse voolutamist läbi mikropoorse geeli (näiteks võrestikstruktuuriga polüstüreen). Levinuim solvent on tetrahüdrofuraan.
Europartei

Europartei ehk Euroopa partei ehk Euroopa tasandi partei on rahvusvaheline Euroopas ja Euroopa Liidus tegutsev partei.
Europarteid on näiteks Euroopa Rahvapartei, Euroopa Roheline Partei, jt.
Geel

Geel ehk tarre on aine või materjal, mille omadused on vedela ja tahke oleku vahepealsed. Geel võib olla kas pehme ja painduv või tahke ja jäik. Geel on dispersne süsteem, mis moodustub kolloidlahuse (sooli) koaguleerumisel. Geelide erilised omadused tulenevad nende kolmemõõtmelisest võrkstruktuurist, kuna molekulide vahel esinevad füüsikalised või keemilised sidemed. 
Olenevalt kolloidlahuse keskkonnast sisaldavad geelid suures osas vett (hüdrogeelid, näiteks marmelaad, keedumuna või inimese silma klaaskeha täitev klaaskehaneste) või orgaanilist vedelikku (orgaanogeelid, näiteks mõned kosmeetikavahendid) või õhku (aerogeelid, näiteks kuiv silikageel).
Üleeuroopaline mänguteabesüsteem PEGI

Üleeuroopaline mänguteabesüsteem PEGI ("Pan-European Game Information") on video-, arvuti- ja telefonimängude hindamise süsteem, mis aitab mänge kasutaja vanusest ja sisust lähtudes teadlikumalt osta. 
Süsteemi lõi 2003. aastal Euroopa interaktiivse tarkvara föderatsioon ("Interactive Software Federation of Europe", ISFE), et ühtlustada riigiti erinevaid vanusesoovitusi. Nüüdseks on PEGI-ga liitunud 38 Euroopa riiki (Albaania, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Holland, Horvaatia, Iirimaa, Island, Itaalia, Kreeka, Kosovo, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Malta, Moldova, Montenegro, Norra, Slovakkia, Sloveenia, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Põhja-Makedoonia, Rootsi, Rumeenia, Serbia, Soome, Suurbritannia, Šveits, Taani, Tšehhi, Ukraina ja Ungari) ning Iisrael. Eestis on kasutusele võetud PEGI vanusepiirangud, kuid neid mõistetakse soovituslikena ning neid pole riiklikult õigusliku regulatsiooniga täpsustatud.
Mänguteabesüsteemi PEGI toetavad suuremad mängukonsoolide tootjad, nende hulgas Sony, Microsoft ja Nintendo. PEGI süsteemist lähtudes oli 2020. aasta lõpuks hinnatud üle 34 000 mängu.
PEGI on jaotatud viieks vanuse- ja kaheksaks sisutähiseks, mille alusel hinnatakse lapse vanusest lähtudes mängu sisu sobilikkust. PEGI märgistusega mängul on pakendi esiküljel vanusepiirangu märk ning tagaküljel märgid, mis vanusepiirangu märki põhjendavad.
Vanusetähised.
Vanusetähistes arvestatakse ealist sobilikkust, mitte mängu raskusastet ning märgises tähistab number mängija miinimumvanust (näiteks PEGI 7 kategooria mäng sobib üle seitsmeaastastele mängijatele ning võib nooremate jaoks olla liiga keeruline või sobimatu sisuga).
Vanusetähiseid on viis:
Sisutähised.
Sisutähiseid on kaheksa:
PEGI nõuanded lapsevanematele.
Kuigi PEGI märgis annab lapsevanemale mängude kohta infot, tuleb mängu ostu kaaludes lähtuda konkreetsest lapsest. Lõpliku otsuse selle kohta, mida laps võib vaadata või kogeda, langetab lapsevanem. PEGI soovitab vanematel mänge osta ja kasutada teadlikult:
Uno Valk

Uno Valk (21. juuni 1922 Tartu – 21. märts 2007) oli eesti metsateadlane.
Ta õppis 1942–1947 (lõpetas) Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas ja metsandusteaduskonnas, cand. biol. 1953 (uurimus nõmmede ökoloogilistest tingimustest nende metsastamise eesmärgil), dr. biol. 1969 (Eesti rabad, nende metsanduslik-ökoloogiline iseloomustus ja kasutamise perspektiivid metsamajanduses).
Pere.
Tema pojad on arheoloog Heiki Valk (1959), folklorist Ülo Valk (1962) ja psühholoog Raivo Valk (1971).
Vaike Hainla

Vaike Hainla (sündinud Vaike Joamets; 20. september 1925 Vara vald, Tartumaa – 23. juuni 2012) oli eesti metsateadlane.
Ta astus 1945 Tartu ülikooli arstiteaduskonda, läks varsti üle metsandusteaduskonda, mille lõpetas 1949. Cand. biol. 1956 (Siirdesoometsade kasvutingimuste parandamine kuivendamise teel).
Saaremaa rüütelkonna vapp

Saaremaa rüütelkonna vapp on Saaremaa rüütelkonna embleem, mida on kasutatud alates 1525. aastast.
Selle ebaheraldilise "vapi" ametlik kirjeldus 1802. aastast on järgmine: lehestikuga ääristatud sinine kilp, millel seisab kiiver. Kilbil tähed D. W. G. B. E. (De Wort Gottes blifft ewig, Jesaja 40: 8; eesti keeles "Jumala sõna püsib igavesti"). Kiivrist lehvib sinine lint pealiskirjaga "Glow der Ritterschop in de Wick vnd up Oesel". Kiivril seisab kahest loorberioksast varjutatud kurg väljasirutatud tiibadega.
Maamarssal Peter von Buxhöwden arvas 1838. aastal, et vapikilbi ebakorrapärane kuju tähendab Saaremaa kontuure ja oksad saart [siit Kuressaare (Kurre Saar) nimi].
Tegelikult, nagu juba Johann Christoph Brotze 1791. aastal märkis, on Saaremaa vapilind evangelist Johannese kotkas (mitte kurg).
Vapp põhineb Läänemaa ja Saaremaa rüütelkonna pitseril, mille esimene teadaolev jäljend pärineb 25. veebruarist 1525. Martin Körber väitis 1889. aastal, et vapp on annetatud piiskop Johannes Kyveli privileegiga 15. detsembril 1524, märkimaks üleminekut katoliku usult luterlusele. See väide pole õige. Tegelikult jäi piiskopkonna vapp, mida kasutasid piiskop, toomkapiitel, stiftifoogtid ja meeskohtunikud, muutumatuks kuni sekularisatsioonini ja isegi hiljem kasutas seda hertsog Magnus pretensioonivapina.
Peale Eestimaa rüütelkonna ei kasutanud Vana-Liivimaa rüütelkonnad 16. sajandini oma pitsateid, vaid pitseerisid oma liikmete pitsatitega. Konflikti ajal piiskop Johannes Kyveli ja rüütelkonna vahel 29. juulil 1524 kirjutas piiskop, et ta on rüütelkonnalt saanud ebatavalise pitseriga kirja. Tõenäoliselt see ongi uus rüütelkonna pitser, mis võeti kasutusele samal kuul Tallinnas toimunud Liivimaa evangeelsete rüütelkondade ja linnade kokkutuleku ajal. Luterlikuks muutunud rüütelkond vajas uut ühendavat embleemi.
On väidetud, et Saaremaa rüütelkonnale annetas vapi Saksi kuurvürst Friedrich III Tark1525. aastal, kui Saaremaa vasallid ähvardasid astuda luteri usku. See väide ei saa olla õige, kuna Saaremaa rüütelkond oli siis juba evangeelne ja Friedrich III pole kunagi Saaremaad valitsenud.
1. oktoobril 1866 esitas senati heraldikadepartemang kinnitamiseks uue Saaremaa rüütelkonna vapi kavandi, millel oli sinisel väljal hõbedane sookurg mustade silmade, noka ja küüntega. Teadaolevalt seda uut vappi kasutusele ei võetud
Saaremaa rüütelkonna vapp on kujutatud Saaremaa Põllumeeste Seltsi (Societas Rerum Rusticarum Studiosa Osiliensis) hõbemedalil.
Herman Mürk

Herman Mürk (21. august 1908 Tsirguliina, Tartumaa – 12. august 1988 Tartu) oli eesti atmosfäärifüüsik.
Elulugu.
Herman Mürk oli maatööliste poeg.
Õppis Valga poeglaste gümnaasiumis, mille lõpetas 1929. aastal. 1929–1934 andis eratunde, millega teenis raha ülikooli astumiseks.
1938. aastal lõpetas Tartu ülikooli matemaatikaosakonna ja 1939. aastal didaktilis-metoodilise seminari. Oli 1937–1942 Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatooriumi vaatleja ja abiassistent, 1935–1946 oli ka Tartu keskkoolides füüsikaõpetaja, 1944–1945 TÜ füüsikakateedri assistent, 1945–1948 geofüüsikakateedri vanemõpetaja ja juhataja kt., 1948–1965 astronoomia ja geofüüsikakateedri vanemõpetaja, 1961–1971 üldfüüsika kateedri vanemõpetaja, 1971–1979 dotsent, 1980–1987 geofüüsika kateedri lepinguline abijõud.
1966. aastal kaitses kandidaadiväitekirja "Integraalsed atmosfääri läbilaske iseloomustajad", juhendaja professor Taavet Rootsmäe.
Herman Mürk suri 12. augustil 1988 Tartus ja maeti Tartus Puiestee tänava kalmistule.
Teadustöö.
Ta õpetas ülikoolis füüsika ja meteoroloogia üld- ja erikursusi. Avaldanud üle 30 teaduspublikatsiooni aktinomeetria, klimatoloogia ja õppemetoodika alalt, ka õpikuid ja muid õppevahendeid ning aimeartikleid.
Patrick van Aanholt

Patrick John Miguel van Aanholt (sündinud 29. augustil 1990 's-Hertogenboschis) on hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray.
Van Aanholt liitus 2007. aastal Londoni Chelsea noortemeeskonnaga. Esimeeskonnas debüüdi tegi ta 2009. aastal, kui oli laenul klubis Coventry City. 2010. aasta märtsis tegi ta Chelsea meeskonnas debüüdi, kui mängiti Portsmouthi vastu. 
Debüüdi Hollandi jalgpallikoondises tegi Van Aanholt 19. novembril 2013 sõprusmängus Colombia vastu.
Van Aanholt on hollandi jalgpalluri Leroy Fer nõbu.
Jeffrey Bruma

Jeffrey Kevin van Homoet Bruma (sündinud 13. novembril 1991 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Kasımpaşa.
Klubikarjääri jooksul on ta muuhulgas mänginud veel Inglismaa klubides Londoni Chelsea ja Leicester City, Saksamaa klubides Hamburger SV, VfL Wolfsburg, Schalke 04 ja Mainz ning Hollandi kõrgliiga klubis PSV.
Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi Bruma 2010. aasta juulis sõprusmängus Ukraina vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 16. novembril 2014 Euroopa meistrivõistluste valikmängus Lätiga.
Eesti kriminaalkirjandusteoste loend

"Siin on loetletud Eesti kirjanike kriminaalromaane ja muid kriminaalkirjanduse hulka kuuluvaid teoseid.
Jyrki Katainen

Jyrki Tapani Katainen (sündinud 14. oktoobril 1971 Siilinjärvil) on Soome poliitik. Ta oli 2014–2019 Junckeri komisjonis üks neljast Euroopa Komisjoni asepresidendist.
22. juunist 2011 kuni 24. juunini 2014 oli ta Soome peaminister. Enne seda, 19. aprillist 2007 kuni peaministriks saamiseni, oli ta Soome rahandusminister.
Aastatel 2004–2014 oli ta Rahvusliku Koonderakonna esimees.
Cointreau

Cointreau on apelsinimaitseline liköör, mille valmistamisel kasutatakse apelsini- ja pomerantsikoort. Alkoholisisaldus on 40 mahuprotsenti. Cointreau likööri valmistatakse Prantsusmaal Angers' linna lähedal Saint-Barthélemy-d'Anjou külas.
Cointreau vabriku rajasid vennad Adolphe ja Édouard-Jean Cointreau 1849. aastal. Nende esimene populaarne toode oli kirsiliköör Guignolet. Esimesed pudelid Cointreaud läksid müüki aastal 1875.
Nuijamaa vald

Nuijamaa vald on endine vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. 
Enne selle liitmist Lappeenranta linnaga 1989 olid valla naabriteks Joutseno vald ja Lappeenranta linn. 
Enne liitmist Lappeenranta linnaga oli valla pindala 136 km². 
Nuijamaa valla keskus oli Nuijamaa ehk Nuijamaa kirikuküla. 
1989. aastal liitus Nuijamaa vald Lappeenranta linnaga.
Nuijamaa piiripunkt Nõukogude Liitu avati 1975. aastal.
Külad.
Antamoinen, Järvenpää, Kananoja, Kansola, Kasukkala, Kokkila, Kontu, Kotola, Kähärilä, Käräjärvi, Laapio, Laihala, Lautala, Lietjärvi, Marttila, Metsäkansola, Myrä, Nikunkylä, Pankkala, Pihkalanjärvi, Pohjola, Pälli, Rapattila, Ruokola, Räihä, Sorvali, Suurkorva, Temola ja Torikka.
Friedrich Moritz

Friedrich Moritz on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Karl Reinhold

Karl Reinhold (16. juuli 1873 Tartu – 1. veebruar 1933 Tartu) oli eesti arst. 
Ta lõpetas 1896 Tartu gümnaasiumi ja 1902 Tartu Ülikooli arstiteaduse alal M.D. kraadiga. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Estica asutajavilistlane. 
Stud.med. 1896-II kuni 1902-I. Oli haavakliiniku assistendiks 1902–1905, arstina Vene-Jaapani sõjas 1904–1905, siis praktiseerivaks arstiks Tartus 1905–1907, seejärel Sisehaiguste kliiniku assistendiks 1907–1910, sealt peale jälle praktiseeriv eraarst Tartus. Arstina I maailmasõjas 1914–1918. a. Alates 1918. aastast eraarst Tartus, oli kooliarstiks ja usaldusarstiks Eesti Panga Tartu osakonnas ja a/s "Proviisor Julius Lill".
Maetud 04.02.1933 Tartu Vana-Jaani kalmistule.
Klaus Kröll

Klaus Kröll (sündinud 24. aprillil 1980 Öblarnis Steiermargi liidumaal) on Austria mäesuusataja, kelle põhialad on kiirlaskumine ja ülisuurslaalom.
Kröll võitis juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali 1999. aastal Pra Loupis kiirlaskumises ja 2000. aastal Québecis ülisuurslaalomis ning hõbemedali kiirlaskumises. 
2006. aasta olümpiamängudel Torinos sai ta kiirlaskumises 22. koha. Neli aastat hiljem 2010. aasta OM-il Vancouveris sai ta kiirlaskumises 9. koha. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is sai ta kiirlaskumises 9. koha ja ülisuurslaalomis 10. koha. Parim koht maailmameistrivõistlustel pärineb 2013. aastast, kui ta oli Schladmingis kiirlaskumises neljas, medalist jäi teda lahutama 0,38 sekundit.
Maailma karikasarjas osales Kröll esimest korda 8. jaanuaril 2000 Chamonix's kiirlaskumises ja sai 62 startinu seas 30. koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile 14. jaanuaril 2002 Val d'Isere'is kiirlaskumises, kui oli koondisekaaslase Stephan Eberhateri järel teine. Esimese võidu sai Kröll 23. jaanuaril 2009 Kitzbühelis ülisuurslaalomis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Klaus Kröll on osalenud () 182 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 23 korda, millest 6 korral kõige kõrgemale astmele.
Israel Kamakawiwoʻole

Israel "IZ" Kaʻanoʻi Kamakawiwoʻole (20. mai 1959 – 26. juuni 1997) oli Hawaii muusik.
Surm.
Kamakawiwoʻole kannatas kogu elu rasvumise all, kui kehakaal jõudis 343 kilogrammini. Krooniliste meditsiiniliste probleemide, sealhulgas hingamisteede ja südameprobleemidega, suri ta 38-aastaselt Queen's Medical Centeris 26. juunil 1997 kell 12.18 hingamispuudulikkuse tõttu.
Tema matustel käis umbes 10 000 inimest. Tuhanded fännid kogunesid, kui tema tuhk puistati Vaikse ookeani äärde Mākua randa 12. juulil 1997.
20. septembril 2003 avati O Kamahus Waianae naabruskonna kogukonnakeskuses Kamakawiwoʻole kui austatud laulja mäestuseks pronksbüst. Mälestustseremoonial olid kohal tema lesk Marlene Kamakawiwoʻole ja skulptor Jan-Michelle Sawyer.
Marcel Hirscher

Marcel Hirscher (sündinud 2. märtsil 1989 Annaberg-Lungötzis Salzburgis) on Austria mäesuusataja, kahekordne olümpiavõitja ja seitsmekordne maailmameister. Tema edukamad esinemised on tehnilisematel aladel ehk slaalomis ja suurslaalomis.
Hirscher võitis 2007. aastal Flachaus juunioride maailmameistrivõistlustel suurslaalomis kuldmedali ja oli slaalomis teine. Järgmisel aastal juunioride MM-il Formigalis tuli ta kahekordseks juunioride maailmameistriks slaalomis ja suurslaalomis. Esimesel täiskasvanute suurvõistlusel 2009. aasta MM-ilVal-d'Isère'is sai Hirscher suurslaalomis neljanda ja slaalomis viienda koha.
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Garmisch-Partenkirchenis ta vigastuse tõttu ei osalenud. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis võitis ta slaalomis kuldmedali ja suurslaalomis hõbemedali. Lisaks võitis ta kuldmedali võistkonnavõistluses.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta slaalomis hõbemedali, kuid jäi suurslaalomis esimesena medalita.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta Alpi kahevõistluses oma karjääri esimese olümpiakulla. Teise kuldmedali võitis ta suurslaalomis.
Maailma karikasarjas osales Hirscher esimest korda 17. märtsil 2007 Lenzerheidenis suurslaalomis ja sai 24. koha. Esimese poodiumikoha sai ta 9. märtsil 2008 Kranjska Gora slaalomis, kui oli kolmas. MK-võistluste esimene võit tuli Hirscherile 13. detsembril 2009 Val-d'Isère'is suurslaalomis.
Ta on tulnud maailma karikasarja üldvõitjaks aastatel 2011–2018 ehk seitsmel aastal järjest.
7. jaanuaril 2017 sai ta maailma karikasarjas oma sajanda poodiumikoha. Temast on maailma karikasarjas enam poodiumile jõudnud vaid Ingemar Stenmark (155).
Ta on viiel korral (aastatel 2012, 2015, 2016, 2017 ja 2018) valitud Austria aasta meessportlaseks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Marcel Hirscher on osalenud () 241 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 137 korda, millest 68 korral kõige kõrgemale astmele.
Amund Ringnesi saar

Amund Ringnesi saar on saar Põhja-Jäämeres, üks Sverdrupi saartest. Asub Ellef Ringnesi saare ja Axel Heibergi saare vahel.
Pindala 5255 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 265 m.
Kuulub Kanadale ja on pindalalt Kanada 25. saar. Saar on asustamata.
Johannes Kiivet

Johannes Kiivet (Kivit) (10. veebruar 1879 Koigi vald, Järvamaa – 2. mai 1967 Tallinn) oli eesti haridustegelane, tehnilise kutsehariduse eestvedajaid ja täienduskoolide võrgule alusepanijaid.
Haridustee.
Õppis Järvamaal Vaali külakoolis (1889) ja Merja külakoolis (1890) ning alates aastast 1890 Eesti Aleksandri Linnakoolis, mille lõpetas 1895. aastal. Omandas 1896. aastal algkooliõpetaja kutse ja 1898 ka geomeetria ja usuõpetuse õpetaja kutse. Õppis 1906–1907 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Õiendas 1907. aastal gümnaasiumi küpsuseksamid Tartu Aleksander I Gümnaasiumi juures.
Õppis 1907–1911 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, lõpetas 1913. aastal kaitstud diplomitööga, mille eest sai I järgu diplomi. Sooritas 1915. aastal matemaatika ja füüsika gümnaasiumiõpetaja kutseeksami. 1935. aastast oli ta vanemõpetaja ja 1936. aastast I järgu raamatukoguhoidja.
Teenistuskäik.
Töötas aastail 1895–1896 Järvamaal Merja külakooli abiõpetajana, 1896–1900 Karkuse vallakooli ja 1900–1902 Virumaa Imastu vallakooli juhatajana. Oli aastail 1902–1906 Peterhofi kreisis Teškovi eesti asunduse kihelkonnakooli juhataja ning 1906–1907 Vokas koduõpetaja. Töötas 1911–1912 Venemaal pangaametnikuna ja 1913–1917 Vologda kubermangus Ust-Sõssolski Gümnaasiumis õpetajana.
Aastail 1917–1923 oli Tallinna Linna 1. Reaalkooli õpetaja, andes samal ajal tunde ka Jänedal Põhja-Eesti Põllutöökeskkoolis. 1919–1920 oli Haridusministeeriumi nõunik ja kutsehariduse osakonna juhataja. Töötas 1920–1921 Tallinna õhtukeskkoolides õpetajana ning alates 1920. aastast Tallinna Tehnikumi õppejõuna (kuni 1934. aastani). Oli 1922–1924 Tallinna Prantsuse Lütseumi direktor ning aastast 1923 Tallinna Kolledži kosmograafiaõpetaja.
1923. aastast alates Haridusministeeriumi haridusnõunik, hiljem koolide peainspektor, 1936–1938 ministeeriumi kutseosakonna direktori asetäitja, alates 1938 direktor. 1930. aastate lõpus Tallinna linnavolikogu liige.
Ühiskondlik tegevus.
Peterburi Eesti Üliõpilaste Seltsi liige alates 1907. aastast ning Korporatsioon Tehnola asutajaid ning esimene auvilistlane. Oli tegev õpetajate kutseorganisatsioonides kuuludes Tallinna Õpetajate Seltsi liikmeskonda ja Eesti Õpetajate Liidu (1922. aastal) ning Harjumaa Rahvaülikooli Seltsi juhatusse. Juhendas laulukoore ning korraldas koolilastele mitmesuguseid kooliväliseid tegevusi (spordiüritused, näiteringid jmt.).
Oli Eesti Kodutöönduse Edendamise Keskseltsi asutajaid ja esimees ning kuulus ühenduse Fenno-Ugria Asutus juhatusse. Võttis osa Tallinna Põllumeeste Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi ja Eesti Tehnika Seltsi tegevusest.
Teinud kaastööd ajakirjandusele (Teataja, Tallinna Teataja, Sotsiaaldemokraat, Kasvatus).
Ramires

Ramires (õieti Ramires Santos do Nascimento; sündinud 24. märtsil 1987 Barra do Piraís) on Brasiilia endine jalgpallur, kes mängis poolkaitsja positsioonil erinevates Brasiilia, Portugali, Inglismaa ja Hiina meeskondades ning Brasiilia jalgpallikoondises.
Enim mänge mängis ta, aastatel 2010–2016, Londoni Chelsea eest. Chelsea jalgpalliklubisse siirdus ta 13. augustil 2010 Benficast.
Ramires võitis Pekingi olümpiamängude jalgpalliturniiril Brasiilia koondises pronksmedali.
Ichirō Suzuki

Ichirō Suzuki (铃木 一 朗, すずき いちろう"Suzuki Ichirō"; sündinud 22. oktoobril 1973) on jaapani pesapallur. 
Ta mängib Ameerika Ühendriikides MLB liigas Seattle'i meeskonnas Seattle Mariners.
Tommy Burns (poksija)

Tommy Burns (õieti Noah Brusso; 17. juuni 1881 – 10. mai 1955) oli Kanada profipoksija, raskekaalu maailmameister aastatel 1906–1908.
Vastased kippusid Burnsi tihti alahindama, sest oma karjääri jooksul ei kaalunud ta rohkem kui 79 kg. Vastaste võitmiseks oskas ta ka osavalt psühholoogiat kasutada.
Burns tuli raskekaalu maailmameistriks 23. veebruaril 1906 Los Angeleses. Tema vastaseks oli ameeriklane Marvin Hart. Pärast seda kaitses ta tiitlit 11 korda, kuni tuli kaotus Jack Johnsonile. Tommy Burns oli esimene üleüldine raskekaalu maailmameister. Ta teatas avalikult, et on nõus poksima tiitli peale ükskõik kellega, olenemata viimase rassikuuluvusest. Ükski varasem tšempion seda polnud teinud. Oma sõnu tõestas ta ka tegudega, kui nõustus poksima neeger Jack Johnsoniga. Matš toimus 26. detsembril 1908 Austraalias Sydneys. Kaheteistkümnendas raundis lõpetas politsei matši, milles algusest peale domineeris Johnson. Burns teenis selle matšiga 30 000 dollarit, Johnson ainult 5000. Pärast tiitli kaotamist muutus Burns USA-s ebapopulaarseks, sest tänu temale oli neeger raskekaalu maailmameister. Kuid mujal maailmas peeti teda oma põlvkonna parimaks poksijaks.
Hidetoshi Nakata

Hidetoshi Nakata (jaapani keeles: 中 田 英 寿 "Nakata Hidetoshi") (sündinud 22. jaanuaril 1977 Kofus) on endine Jaapani jalgpallur, kes mängis nagu poolkaitsjana mitmes Euroopa klubis ja Bell Mare Hiratsukas oma kodumaal. Mänguoskuste tõttu peetakse teda üheks parimaks Jaapani mängijaks läbi aegade.
Nakata oli 2004. aastal ainuke FIFA 100 hulka valitud jaapanlane ja teda on nimetatud üheks 125-st parimast elavaks jalgpalluriks ajaloos. Samuti hääletati 1997. ja 1998. aastal Aasia aasta mängijaks.
Nakata võitis 2001. aastal Serie A AS Romaga ja aasta hiljem Coppa Italia Parmaga.
Eksklusioonkromatograafia

Eksklusioonkromatograafia ehk suuruseralduskromatograafia (SEC või HPSEC) on keemias kasutatav kromatograafiline meetod, mille puhul lahuses olevad molekulid lahutatakse vastavalt molekuli suurusele (mitte vastavalt molekulmassile). Seda meetodit võiks nimetada suuruseraldus-kromatograafia. Molekulide fraktsioneerimine teostatakse kromatograafilises kolonnis, milles on sobivalt valitud geeli tüüpi täidis (näiteks polüakrüülamiid, agaroos, silikageel, võrestikstruktuuriga ehk ristseotud polüstüreen jm). Seda meetodit kasutatakse tavaliselt suurte molekulide või makromolekulide komplekside, näiteks biomolekulide (proteiinid, polüsahhariidid) või sünteetiliste polümeeride, lahutamiseks. 
Tihti eristatakse kahte protseduuri: 1) geelfiltratsioonkromatograafia, kui proovi kolonnist läbivoolutamiseks kasutatakse vesilahust ja 2) geelkromatograafia (GPC), kui mobiilse faasina kasutatakse orgaanilist solventi.
Rovereto

Rovereto on linnaks nimetatav omavalitsusüksus ("comune") Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Trento provintsis. 1510. aastal linnaõigused saanud Rovereto on tuntud ka rahu ja spordi linnana.
204 meetri kõrgusel merepinnast asuva Rovereto asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus.
Rovereto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ala, Calliano, Folgaria, Isera, Mori, Nogaredo, Pomarolo, Terragnolo, Trambileno, Vallarsa, Villa Lagarina, Volano.
Rovereto halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Borgo Sacco, Lizzana, Lizzanella, Marco, Moietto, Mori Stazione, Noriglio, San Giorgio, Sant'Ilario.
Rovereto jaguneb 7 ringkonnaks ("circoscrizione"):
Loodus.
Rovereto asub Adige jõe kallastel. Kõrgemateks mäetippudeks on Monte Stivo (2059 m), kuhu paistab ära ka Garda järv, Monte Zugna (1864 m), Monte Finonchio (umbes 1603 m) ja Monte Biaena (1615 m).
Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +1,6 °C) ja kõige soojem kuu juuli (keskmine temperatuur 23,2 °C). Aasta keskmine sademete hulk on 913 mm.
2006. aasta 26.–28. veebruaril sadas maha umbes 60 cm paksune lumekiht.
 Loreto kirik
 Püha Katariina kirik ja klooster
 Püha risti kirik
 Püha Georgi kirik
 Ristija Johannese kirik
 Püha Rochuse kirik ja klooster
 Madonna del Monte pühakoda
Rovereto kastell
Miravalle künkal asub I maailmasõjas langenute mälestuseks valatud Langenute kell ("Campana dei Caduti"), tuntud ka kui "Maria Dolens" või Rahu kell.22,639 tonni kaaluva kella kõrgus on 3,36 meetrit ja läbimõõt 3,21 meetrit. Kell on omalaasete seas maailmas suuruselt neljas, töötavate kellade seas teine.
Maie Tuulik

Maie Tuulik (kuni 1968 Maie Kaselo; sündinud 30. oktoobril 1941 Põltsamaal) on eesti kasvatusteadlane. 
Ta lõpetas 1960. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.
Ta on töötanud Tallinna Pedagoogikaülikoolis professorina 1991–1997. Ta oli 1997–1998 professor Eesti Riigikaitse Akadeemias ja 1998–2005 professor Euroülikoolis ning 2005–2011 õppejõud ja dotsent Tallinna Pedagoogilises Seminaris.
Ta on uurinud Peeter Põllu tegevust ja pärandit.
Koldsäälik

Koldsäälik ("Setophaga petechia") on sääliklaste sugukonda kuuluv lind.
Levik ja süstemaatika.
Koldsäälik on üks ulatuslikemalt levinud säälikuid. Teda leidub Põhja-Ameerika põhjaosast Alaskalt ja Labradori poolsaarelt kuni Lõuna-Ameerika põhjaosani, samuti paljudel Kariibi mere saartel, Kookossaarel ja Galápagose saartel.
Kanada, Ühendriikide ja Mehhiko koldsäälikud on rändlinnud ja talvitavad troopikas. 
Koldsääliku alamliike on paarikümne ringis , neid jaotatakse tavaliselt kolme rühma, enamasti lähtudes adultsete isaslindude pea värvusest, ning neid rühmi on varem käsitletud ka iseseisvate liikidena. 
Välimus.
Pikkus 10-12 cm. Isaslinnul on üleni erekollane alapool, kurgust allpool on kastanpruune triipe. Välimiste tüürsulgede siselabadel on kollased laigud. Troopilistel alamliikidel on kiird või pea üleni kastanpruunid. 
Elupaik.
Kanadas ja Ühendriikides on koldsääliku tüüpilisi elupaiku niisked võsad, kus sageli kasvab pajusid, eriti veekogude kallastel ja soistel aladel, kuid võib pesitseda ka parkides ja aedades. Ühendriikidest lõunas leidub teda sageli mangroovisoodes. 
Pesitsemine.
Koldsäälik meisterdab taimekoorest, -kiududest ja -villast
tassikujulise pesa madala puu või põõsa püstiste oksaharude vahele. Kurnas on kolm kuni kuus, tavaliselt neli kuni viis muna. Toiduks on selgrootud, eriti putukad, ja marjad.
Roberto Mancini

Roberto Mancini (sündinud 27. novembril 1964 Jesis) on itaalia jalgpallitreener ja endine Itaalia jalgpallikoondise mängija.
Mängijana oli tema positsioon ründaja. Suurema osa klubikarjäärist mängis ta UC Sampdorias (1982–1997). Sampdoriaga tuli ta hooajal 1990–91 Itaalia meistriks, lisaks võitis ta neli korda Itaalia karika, ühe korra Itaalia superkarika ja ühe korra UEFA karikavõitjate karika. Hooajal 1996–97 valiti Mancini Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Lisaks mängis ta klubikarjääri jooksul Bolognas, Lazios (Itaalia meister 1999–2000) ja lühikest aega ka Inglismaal Leicester Citys. Itaalia koondises mängis ta aastatel 1984–1994 kokku 36 korda ja lõi neli väravat, sh 22. septembril 1993 MM-i valikmängus Eesti vastu.
Treenerikarjääri alustas Manchini kohe pärast mängijakarjääri lõppu. 2001–2002 oli ta Fiorentina, 2002–2004 Lazio ja 2004–2008 Milano Internazionale peatreener. Aastatel 2006–2008 tuli ta Internazionalega kolmel hooajal järjest Itaalia meistriks.
Aastatel 2009–2013 töötas ta Inglismaal Premier League'i jalgpalliklubi Manchester City peatreenerina. Hooajal 2011–12 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks. Seejärel oli ta 2013–2014 Galatasaray, 2014–2016 taas Internazionale ja 2017–2018 Peterburi Zeniti peatreener. Aastatel 2018–2023 oli ta Itaalia koondise peatreener.
Allergoloog

Allergoloog võib olla arstiteadlane, kes uurib allergiaid, või arst, kes allergiaid ravib.
Riia linnapeade loend

Riia linnapeade loend on Liivimaa kubermangukeskuse ja Läti pealinna Riia linnajuhtide loetelu alates üldise Venemaa Keisririigi linnaseaduse kehtestamist 1878. aastal.
Vaata ka.
Enne linnaseaduse kehtestamist valitses Riia linna Riia magistraad ehk Riia raad.
Lauritsala vald

Lauritsala on Lappeenranta linnaosa ja endine vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas.
Lauritsala sai aleviks 1932. aastal. 1. jaanuaril 1967 liitus Lauritsala Lappeenranta linnaga.
Lauritsala vallas elas umbes 13 000 inimest.