Trikāya

Trikāya ehk kolm ihu või kolm aspekti (sanskriti keeles "trikāya"; tiibeti keeles "sku gsum"; hiina keeles 三⾝ "sanshen"; jaapani keeles "sanjin") on mahajaana õpetus, mille kohaselt buda või budasus avaldub kolmel viisil.
Algupära.
"Dharmakāya" mõiste esineb juba paali kaanonis, kuid eriliselt tuli see esile ilmselt umbes 1. saj eKr pärinevas Kaheksatuhandelises ületava mõistmise suutras. 
Mahajaanas arendati välja "sambhogakāya" mõiste, mis paigutub kontseptuaalselt "nirmanakāya" ja "dharmakāya" vahele ning umbes 300. aasta paiku süstematiseeriti joogatšaaara koolkonnas "Trikāya" ehk buda kolme ihu õpetus.
Käsitlusi.
Kõigis mahajaana budismi traditsioonides tunnustatakse budasuse kolme aspekti.
"Sambhogakāya" on see buda või dharma aspekt, millega kohtutakse visioonides ja sügavas meditatsioonis ning Buddha eksisteerib seal kui transtsendentne, igavene, taevalik olend; algse jumaluse arhetüüp ehk "Tathāgata Buddha". Seda võib pidada "dharmakāya", absoluutse reaalsuse, nn tühjuse "(sunyata)" osaks.
"Trikāya"-õpetus ja Tathāgatagarbha Sūtra tõid transtsendentaalsuse käeulatusse, paigutades selle immanentsele tasandile. 
Erinevatel budistlikel koolkondadel on erinevaid nägemusi kolme keha olemuse kohta.
Puhas Maa.
Puhta maa õpetuste kohaselt võib jagada mõiste "buda" kolmeks kehaks järgmiselt:
Sarnaselt varajase budismiga õpetavad kõik kolme liiki buda ühte dharmat, võttes ainult tõe selgitamiseks erinevaid vorme.
Zen-budism.
Zen-budistlikust vaatekohast ei saa Buddha kolme keha võtta absoluutselt, sõna-sõnalt või materialistlikult, need on vajalikud vahendid, kuid "pigem nimed või rekvisiidid", ja ainult valguse ja varju mäng meeles. 
Rinzai väidab järgmist:
"Kas sa soovid olla sarnane budade ja patriarhidega? Siis lihtsalt ära vaata midagi, mis asub sinust väljaspool. Kui puhas valgus asub hetkel sinu südames (st meeles) on "dharmakāya buddha" sinu kehas. Kui sa ei erista hetkel oma südame valgust on "sambhogakāya buddha "sinu kehas. Kui sa ei tee hetkel vahet oma südame valgusel on "nirmānakāya buddha" sinu kehas. Sest Buddha keha kolmainsus pole midagi muud, kui ta ise siin, sinu silmade ees, kuulates minu dharma selgitust." 
Pärast õpetust Buddha kolmest kehast (trikāyast) jätkas Rinzai: "Kõik need kolm, ma olen täiest kindel, pole midagi muud kui varjud. Oo, austatud härrad! Te peate ära tundma Inimese (jén), kes mängib nende varjudega, tema on kõigi buddhade algus ja varjupaigaks kõigile oma järgijatele, ükskõik, millist Teed nad ka astuks." 
Tiibeti budism.
Kalu Rinpoche on võrrelnud "dharmakāyat" päikesega, mille otsene tajumine on meie jaoks võimatu, "samboghakāya" on nagu päikeseketta vorm, mida näeme ja ütleme "päike tõuseb" või "loojub" ja "nirmānakāya" on valgus ja soojus, mida kogeme. 
Budistlikud traditsioonid, mis keskenduvad Amitabha budale, kujutavad tema paviljoni ümbritsetuna kolmest seinast, millest igaüks sümboliseerib üht kāyat: raam pealuudest, dordžedest, lootostest.
Drikung Khenchen Konchog Gyaltshen Rinpoche õpetus mõjuvõimust viitab neljandale "kāya'le", mida nimetatakse "Svabhavikakāya" (loomuse ehk olemuslik keha). 
H.E. Tai Situpa ütleb selgitades Mahamudrat: " ... svabhavikakaya pole mitte ilmingu vorm, vaid pigem osutab sellele, et "dharmakāya, sambhogakāya" ja "nirmānakāya" pole üksteisest eraldatud. Na on lihtsalt kolm erinevat buda jagamatu seisundi aspekti." 
Ka vadžrajaana viitab mõnikord ka "svabhavikakāya'le" (Tiibeti keeles: ངོ་བོ་ཉིད་ཀྱི་སྐུ ngo wo nyi kyi ku) ,
mis on lihtsalt kolme "kāya" ühtsus või eraldamatus.
Terminit "svabhavikakāya" tuntakse ka Gelug õpetuses, kus see on üks "dharmakāya" kahest eeldatavast aspektist: Tuumkeha / "Svabhavikakāya" ja Tarkuskeha või Gnoosise keha / "Jnanakāya". 
Haribhadra (Seng-ge Bzang-po) väidab, et Abhisamayalamkara peatükk 8 kirjeldab budasust nelja "kāya" abil: "svabhavikakāya", "(jnana)dharmakāya", "sambhogakāya" ja "nirmānakāya". Kõige esoteerilisem versioon "kāyadest" ehk kehadest liidab kolmele esimesele kehale veel kaks keha vajrakāya – muutumatu, hävinematu keha, milles Jetsun Milarepa tõusis oma matusetuleriidalt andma õpilastele veel viimast õpetust ning "abhisambodhikāya" – täiusliku valgustatuse keha. 
Dzogchen.
Dzogcheni õpetustes tähendab "dharmakāya" mina-teadvuse puudumist buddha-loomusest, st see on ettekujutavast olemusest tühi, teadmine ehk selgus on "sambhogakāya" ning võimas "teadlikkus olemasolemisest" on "nirmānakāya".
Buddha-loomust ("dharmakāya't") nähakse kõikide maailmade ja ilmingute alusena. Budistlik õpetlane Reginald Ray ütleb, et "dharmakāya" on "reaalsuse keha ilma eriliste piiravate vormideta, kus Buddha läbistab ja elustab vaimselt kõige oleva loomust." Rigpa's on kolm tarkust: esimesed kaks on "kadag" ja "lhun grub". "Kadag'i" (algse puhtuse) all pidas "Dzogchen" silmas tühjust. "Lhun grub" (looduslik teke) on "Dzogcheni" vaatenurk sõltuvuslikule tekkimisele. Kogu mahajaana, tühjus ja sõltuvuslik tekkimine, on ühe mündi kaks külge. "Lhun grub" aspekt on seotud esoteeriliste õpetustega, nagu näiteks (kuid mitte ainult) "Thödgal'iga", et end vabastada sõltuvuslikku päritolu inimese kehast mitte-materiaalsesse valguskehasse "sambhogakāya'sse" (vikerkaare kehasse), millel on võime olla olemas seal, kuhu osutab tema "kaastunne". 
Mahamudra.
Mahamudras on "trikāya" tõlgendus sarnane: kui "mahamudra" harjutused hakkavad vilja kandma, näeb praktiseerija, et meel ja kõik nähtused on mis tahes indentiteedi poolest olemuselt tühjad, seda tühjust nimetatakse "dharmakāyaks". Meele olemust nähakse olevat tühi, kuid sellel on potentsiaal, mis võtab helenduse vormi; "sambhogakāya" olemust nähakse nagu seda helendust. "Nirmānakāyat" mõistetakse nagu võimast jõudu, mis potentsiaalselt mõjutab elusolendeid. Mahamudra vili on mõistmine, et suhtelised ilmingud ja meel on oma olemuselt kolm kāyat. Selle mõistmiseks on oluline õige vaade. "Dharmakāya" on ainus tõelisus, ükskõik kas räägitakse suhtelistest välistest ilmingutest või sisemistest meele mehhanismidest, neil puudub tõeline olemasolu. Meel on "dharmakāya" ja nähtused on "dharmakāya" ilmingud, selle valguskiired. "Sambhogakāya" tähendab, et nähtus ilmneb takistusteta. Väljaspool "sambhogakāya" takistusteta helendust tekib palju "nirmānakāya" mitmekesiseid nähtusi. Seetõttu kolm "kāyat – dharmakāya, sambhogakāya ja nirmānakāya" – läbivad kõike.
Anuyoga.
Anuyoga vaatekohast on ’meelevool’ (sanskrit: "citta santana") 'järjepidevus' (sanskrit: "santana"), mis moodustab "trikāya". Trikāyat kui kolmainsust ning dharma õpetuse ühtsust ja jagamatust sümboliseerib Gankyil (Õndsusratas ehk Dharma-ratas). Kolm värvi, mis moodustavad "Gankyil'i", esindavad kolme Buddha keha ("trikāya't") ning väljenduvad tema kehas, kõnes ja meeles. Need kolm elementi on seotud kolme algenergia ilmnenud aspektiga: energia väline ja individuaalse väljenduse aspekt on ilminguline kõiksus, "nirmānakāya", mõtte materiaalne aspekt on "sambhogakāya" ning ilma vormita lõpmatuse aspekt on "dharmakāya". "Gankyil" kehastab ka mentaalse duaalsuse müstilist saladust ja seetõttu paljususele omast algühtsust. 
Dākinid.
Dākini (sanskrit: डाकिनी "ḍākinī"; tiibeti: མཁའ་འགྲོ་མ་ "khandroma"; hiina: 空行母) on tantristlik jumalus (Anuttara tantra), mida kirjeldatakse kui valgustatud naisenergia kehastust, ja tõlkida võiks seda kui "taevane naine" või "pilvehaldjas". Mõnikord on seda mõistet tõlgitud poeetiliselt kui "taevastantsija" või "taevaskõndija". Tiibeti keeles kasutatakse "dākini" asemel sõna "khandroma". Esimest silpi, mida hääldatakse nagu "mKha", võib tõlkida nagu 'taevas' või ka 'eeter', mis budistlikus kontekstis tähendab tühjust. Silp "gro" tähendab liikumist, kuid kontekstis võib tõlkida "teadmine täieliku mõistmisega". Silp "ma" viitab naissoole. 
"Dākinisid" saab liigitada vastavalt "trikāya" ehk kolme Buddha kehale. "Dharmakāya" "dākini", Samantabhadri, esindab dharmadhatu’t, kus ilmuvad kõik nähtused. "Sambhogakāya" "dākinid" on iidamid, mida kasutatakse meditatsioonis tantristliku praktika jumalustena. "Nirmanakāya" "dākinid" on inimnaised, kes on sündinud eriliste võimetega, need on vabanenud yoginid, gurude abikaasad või isegi kõik naised üldiselt, kuna neid võib liigitada viieks Buddha perekonnaks. J. Simmer-Brown on öelnud: Dākini, tema eri ilmingutes, toimib kõigis kolme kehas. Ta võib olla inimese guru, Vajra meister, kes edastab vadžrajaana õpetusi oma jüngritele ja ühineb nendega samaya kohustustes (tantra lubadustes). Tarkuse "dākini" võib olla iidam, meditatsioonijumalus. Jooga naissoost jumalusele, nagu Vajrayogini, on Tiibeti budismis levinud. Ka võib ta olla "dharma" kaitsja. Tarkuse "dākinitel" on eriline vägi ja kohustus kaitsta suulise ülekande terviklikkust. . 
Teosoofia.
19. sajandil huvitusid teosoofid budismist, sest budism sisaldab esoteerilisi õpetusi. Eksoteeriline budism usub, vastupidi budismi esoteerilistele õpetustele, et "nirmānakāya" on budade füüsiline vorm, mille nad võtavad maa peale kehastudes. Esoteerilise tõlgenduse järgi "kudus" Buddha surres endale nirvaanasse vaibumise asemel "nirmānakāya", s.o astraalkeha eeterliku vormi. Bodhisattva jääb sellesse hiilgavasse kehasse nähtamatuna pühitsemata inimkonnale, selleks, et teda valvata ja kaitsta. "Dharmakāya" keha on täiuslik buda keha, millel on ainult ideaalne hingus: teadvus on sulandunud kõikjal olevasse Teadvusse. Inimkonna aitamiseks keeldub adept "dharmakāya" kehast, jätab endale "sambhogakāya" täieliku teadmise, ning jääb oma "nirmānakāya" kehasse (so vaimu). 
Välislingid.
Urantia raamat Budismi potentsiaalid.
Harri Kingo Jumal ja nirvaana
Harri kingo Kolmainsuse mõistmine ajas.
Kagjü Ajalugu ja koolkonnad.