tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vaiguva

Vaiguva on küla (endine alev) Leedus Kelmė rajoonis, Vaiguva valla halduskeskus. Küla asub Knituva jõe kaldal. 
Vaiguvas on keskkool, raamatukogu ja postkontor. Vaatamisväärsusteks on aastal 2008 ehitatud kabel, aastal 1877 valminud kirik ja selle XVIII sajandil valminud kellatorn ning Vaiguva mõisa hoonetekompleks.
Ajalugu.
Sealset mõisa on esimest korda mainitud XIV sajandil, küla ennast XV sajandil. Selle esimesteks omanikeks olid Kęsgailad. Mõisa ümber kujunes XVIII sajandil radiaalse põhiplaaniga alev, kuhu aastal 1719 ehitati ka kirik. Aastal 1776 sai Vaiguvast kohaliku kihelkonna keskus. Sajandi lõpus läks asula Ogińskite valdusse. Aastal 2008 ehitas kohalik elanik Pijaus Stulginskis külla kabeli.
Aaro Toomela

Aaro Toomela (sündinud 23. juulil 1961) on eesti psühholoog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 2. Keskkooli, õppis aastatel 1979–1986 Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetas selle pediaatrina ja omandas 2000. aastal Tartu Ülikoolis doktorikraadi tööga "Cultural-historical psychology: three levels of analysis". 
Toomela oli aastatel 1986–1993 Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekliiniku neurorehabilitatsiooni osakonna neuroloog, 1993–2000 TÜ psühholoogiaosakonna lektor ja teadur, 1998–2002 Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste sotsiaal- ja humanitaarainete õppetooli ülem, 2000–2002 ka TÜ eripedagoogika osakonna külalisprofessor, 2002–2007 professor, 2007–2009 haridusteaduskonna uurija-professor (osakoormusega), ühtlasi 2001–2007 Tallinna Ülikooli psühholoogia osakonna dotsent, 2007. aastast Tallinna Ülikooli professor.
Toomela uurimisvaldkonnad on bioloogiline psühholoogia, aju ja kognitiivne areng, ajukahjustuste tagajärjed, kultuuri psühholoogilised toimemehhanismid, kvalitatiivsete meetodite rakendamine psühholoogias. Ta on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni.
Tiikpuu

Tiikpuu ehk tekapuu ("Tectona") on perekond troopilisi puid huulõieliste sugukonnast. 
Liigid.
Perekonda kuulub kolm liiki.
Olaf Millert

Olaf William Millert (6. september 1924 Tallinn – 15. veebruar 2017 Edina, Minnesota) oli eesti psühholoog USAs. 
Olaf Millert lõpetas 1943. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 
1944. aasta sügisel põgenes ta Saksamaale, kus õppis Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikoolis. 
Seejärel siirdus ta Ameerikasse, kus lõpetas 1950. aastal USA Lõuna-Dakota osariigis asuva Siuox Fallsi Augustana kolledži. Magistritöö kaitses Olaf Millert Lõuna-Dakota ülikoolis Vermillionis. 1952. aastast oli ta Harvardi ülikooli doktoriõppes, kus tema juhendaja oli psühholoogiaprofessor Gordon Allport. Filosoofiadoktori väitekirja psühholoogia erialal kaitses Olaf Millert 1961. aastal.
Aastail 1961–1995 töötas professor Olaf Millert USA Minnesota osariigis St Olafi kolledžis alates psühholoogia osakonna rajamisest kuni emerituuri siirdumiseni. 1965. aastal õpetas ta külalisprofessorina Tampere Ülikoolis.
2000. aastal asutas perekond Millert Olaf ja Juta Millerti fondi, mis võimaldab Eesti, teiste Balti riikide ja Skandinaavia üliõpilastel St. Olafi kolledžis õppida. Ta tegi ka ettepanekud, millele tuginedes said St. Olafi kolledži audoktoriks 2000. aastal Lennart Meri ja 2014. aastal Toomas Hendrik Ilves.
Olaf Millert on teinud kaastööd nii ÜROle kui ka Ameerika Häälele ning osalenud Minnesota osariigi eestlustegevuses.
Ta oli korp! Rotalia liige alates Erlangeni konvendi loomisest.
Isiklikku.
Millertite Tallinna-kodu asus Luise tänavas. Olaf Millerti vanemad olid Eestist lahkunud enne teda, Eestisse jäi ta vanem vend Arved. Tema abikaasa oli Juta Millert.
Morna oja

Morna oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Kõpu jõe parempoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 6,9 km, valgla pindala 7,8 km², langus 54,5 m ja lang 7,9 m/km.
Oja saab alguse 110 m kõrgusel Sudiste külas ning suubub 55,5 m kõrgusel Morna ja Oti küla piiril paremalt poolt Kõpu jõkke 44,9 km kaugusel suudmest. Oja suue asub Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee 76. kilomeetri ligidal, Saviaru silla juures.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Saviaru sild

Saviaru sild on sild Kõpu jõel, Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee ‎76. kilomeetril.
Sild on ehitatud 1956. aastal.
Sillateki pindala on 74 m², sõidutee gabariit 9 m, silla kogulaius 10 m ja silla kogupikkus 7 m.
Teelõigul, kus sild asub, mõõdeti 2012. aastal ööpäevaseks liiklussageduseks 1026 autot.
Sillaalust kutsub rahvasuu Kaali oruks.
Arvutiõpetus

Arvutiõpetus (inglise "computer studies") on õppeaine, kus õpetatakse arvutit kasutama.
Eesti koolides algab arvutiõpetus 3. klassist.
Keskkonnahariduskeskus

Keskkonnahariduskeskus (ka loodushariduskeskus) on loodusest hoolivat ja keskkonnasäästlikku eluviisi (keskkonnaharidus) propageeriv asutus (keskus).
Eesti keskkonnahariduskeskusi:
Enesekaitse

Enesekaitse on vaimsete ja kehaliste käitumis- ja lähivõitlusvõtete kogum, mille eesmärk on vältida või tõrjuda rünnet enda vastu.
Enesekaitse jaguneb tinglikult ennetavaks ja kontaktenesekaitseks; verbaalseks, relvata ja relvaga enesekaitseks. Relvaks võib olla isegi pastapliiats, sall või tool.
Enesekaitse oskused on nõutud teatud ametialadel, näiteks politseinikel ja turvateenistujatel. Ennast kaitstes ei tohi Eesti Karistusseadustiku järgi ületada hädakaitse piire.
Otto Wilhelm Thomé

Otto Wilhelm Thomé (22. märts 1840 Köln – 26. juuni 1925) oli saksa botaanik, illustraator ja pedagoog.
Otto Wilhelm Thomé promoveeriti doktoriks Bonni Ülikoolis (varasem nimetus "Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität Bonn") 13. detsembril 1862. 1876. aasta juunis määrati ta Vierseni kooli ("Bürgerschule in Viersen") rektoriks. 1. aprillil 1880 Kölnis kõrgema linnakooli ("höheren Bürgerschule in Köln") rektoriks. 
Otto Wilhelm Thomé initsiatiivil loodi 1887. aastal Kölnis Vorgebirgstori botaanikaaed. 1912. aastaks oli aia pindala 1,5 hektarit ja seal kasvas 1,4 miljonit taime. Botaanikaaia taimed olid osa Kölni koolide õppetööst. 
Thomé on mitmete õpikute autor. Ta on tuntust kogunud oma botaaniliste illustratsioonide koguga "Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz in Wort und Bild für Schule und Haus" (1885). Tema illustratsioone on kasutanud Ain Raal oma "Maailma ravimtaimede entsüklopeedias" (2010).
Tema nimelühend on Thomé.
Portenschlagi kellukas

Portenschlagi kellukas ("Campanula portenschlagiana", sünonüüm "Campanula muralis") on kelluka perekonda kuuluv taimeliik.
Liik on pärismaine Dalmaatsia mägedes Horvaatias.
Rohkelt ja korduvalt õitseva potilillena on Portenschlagi kellukas saanud Eesti lillepoodides populaarseks eriti 2010. aastatel. Enamasti on tegu kultuursordiga 'Ambella'.
Mõnnuste Jumala Ilmumise kirik

Mõnnuste Jumalailmumise kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saaremaal Saaremaa vallas Mõnnuste külas ja on tänapäeval varemeis.
Koguduse ajaloost.
Saaremaa Kärla luterlikus kihelkonnas siirdus 1848. aastaks õigeusku 25,5% rahvast. Mõnnuste õigeusu kogudus asutati 14. juunil 1851. 1930. aastal oli koguduses 645 liiget. Mõnnuste Kolmainu Jumala Ilmumise kogudus oli Moskva Patriarhaadi Eesti piiskopkonnas esimene, mis likvideeriti kunstlikult 7. juunil 1950 usuasjade voliniku Aleksander Tarassovi ettepanekul Vene Õigeusu Kiriku Nõukogu (VÕKN) poolt. Pärast koguduse ametlikku sulgemist jätkusid teenistused köster Aleksander Alliku kodus kuni 1956. aastani.
Kiriku ajaloost.
1857. aastal ehitati Mõnnustesse õlgkatusega puukirik Mõnnuste mõisa rentniku Karolina Schulzi algatusel. Algelise pühakoja kõrvale paigaldati kirikukellad, kirikusse laudadest kujusein (ikonostaas). Puukiriku pühitses ülempiiskop Platon 21. septembril 1857 Jumala Ilmumise auks. Esimene jumalateenistus toimus kirikus 6. detsembril 1857. Kogudus tasus kiriku kasutamise eest üüri 200 rubla aastas.
Kivikiriku ehitamist alustati 1866. aasta suvel ehitusettevõtja ja Kuressaare kaupmehe Ivan Konstantinovi poolt. Paekivist seintega kahe torniga kirik valmis 1868. aastal ja pühitseti Kolmainu Jumala Ilmumise auks sama aasta 6. jaanuaril. 1870. aastal kinkis koguduse liige Ivan Tšetverkin kirikule uue kujuseina. Vana ikonostaas anti üle 1873. aastal avatud Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirikule. Baaside tulekuga 1940. aastal lammutati kiriku kellatorni kiiver, mis segas pühakoja lähedal asuvalt NSV Liidu sõjaväelennuväljalt lennukite õhkutõusmist ja maandumist. 1950. aastal võõrandati kirikuhoone lennuvälja personalile kasiino hooneks. Pühakojast 30 meetri kauguselt möödus sõjaväelennuvälja põhistardirada ja kiriku 20 meetri kõrgune kellatorn segas lennuliiklust. Tänapäeval on kirik varemeis, EAÕK alustas kiriku ümbruse hooldustöid 2016. aastal ja kavandab kiriku varemete juurde infotahvli paigaldamist.
Raiko

Raiko on mehenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raiko 3 inimesel.
Ainar

Ainar on eestipärane mehenimi.
Nimepäev on 11. märts.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Ainar Eestis 322 mehel.
Ilmo

Ilmo on soomepärane mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
Ilmo nimepäev on 16. jaanuar.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Ilmo Eestis 23 mehel.
Kurmet

Kurmet on eesti mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Kurmet Eestis 45 mehel.
Häädemeeste Issandamuutmise kogudus

Häädemeeste Issandamuutmise kogudus on EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkonna kogudus Pärnumaal Häädemeeste vallas.
Ajalugu.
Usuvahetusliikumine algas Pärnumaal Häädemeestel aastatel 1846–1848
 Pihkva piiskopkonnast lähetati Pärnumaale Pihkva Vaimuliku Seminari kasvandik Kiprian Sarnet (Küprian Sarnet). Ta oli sündinud 1815. aastal Virumaal Roela vallas ja Riia vikaarpiiskopkonna ülempiiskop Filaret pühitses ta vaimuliku ametisse Kilingi Püha Nikolai koguduses. Häädemeeste õigeusu kogudus avati 18. septembril 1849. Riia vikaarpiiskopkonna piiskop Filaret pühitses koguduse esimeseks vaimulikuks preester Küprian/Kiprian Sarneti. Häädemeeste kogudusse kuulusid esialgu ka Orajõe, Laiksaare ja Tahkuranna valla õigeusklikud.
1873. aastal nimetati Häädemeeste Issandmuutmise kogudust ka Orajõe õigeusu koguduseks.
Aastatel 1870–1872 ehitati Häädemeestele õigeusu kirik ning Riia ja Miitavi piiskopkonna ülempiiskop Veniamin (Karelin) pühitses selle Issanda Muutmise auks. 20. sajandi alguseks ehitati Pärnumaale mitmeid uusi õigeusu pühakodasid ning Häädemeeste Issandamuutmise kogudus ühendas peamiselt oma valla õigeusklikke ja kasutas jumalateenistusteks Häädemeeste Issanda Muutmise kirikut.
Häädemeeste õigeusu koguduse kihelkonnakool oli tegev aastatel 1874−1918 ning abikool 1855. aastal. Tänapäeval on taastatud ka vaimulike laulupäevade traditsioon, mis sai alguse Häädemeestel 1935. aastal.
Käesoleval ajal on Häädemeeste Issandamuutmise koguduse vaimulik ülempreester Ardalion Keskküla.
Kuldev

Kuldev on eesti mehenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga elas Eestis inimesi nimega Kuldev vähem kui 5.
Eesti Töötava Rahva Liit

Eesti Töötava Rahva Liit oli Eestimaa Kommunistliku Partei algatusel moodustatud valimisblokk 1940. aasta Riigivolikogu valimistel. 
Valimisblokis osalejad.
Blokk koosnes 22 organisatsioonist: EKP, Eestimaa Kommunistlik Noorsooühing, Eestimaa Ametiühingute Keskliit, Väikemaapidajate Keskliit, Eesti Metallitööliste Liit, Eesti Ehitustööliste Liit, Eesti Toidu-Maitseainete Tööliste Ühing, Eesti Tekstiiltööliste Ühing, Eesti Rätsepatööliste Liit, Üleriiklik Maatöörahva Ühing, Keemia-Paberitööliste Ühing, Eesti Nahatööliste Liit, Eesti Sadamatööliste Ühing, Eesti Töölisspordi Liit, Eesti Haigekassade Liit, Tallinna Ühine Haigekassa, Tallinna Ametiühisuste Tarvitajate Ühisus, Eesti Töölisharidusliit, Kultuurühing "ldee", Tallinna Kontoriametnikkude Kutseühing, Töötavate Naiste Komitee ja Kaevandustööliste Ühing. Enne valimisi liitusid aga veel mitmed teised organisatsioonid valimisblokiga või esitasid sellele avaliku toetuse.
Valimiskampaania.
ETRL sai avalikku toetust nii lehtedest kui ka juhtivate poliitikute käest kogu valimisperioodi vältel. Juulikuu lehtedes oli ETRLi toetuseks avaldused ainukesed, mida lehest leida võib. 
ETRL järgis mitmeid põhimõtteid, millega valimistel esineti. Neist tähtsamad olid:
Välispoliitikas:
Sisepoliitikas:
Valimiste kulg.
Valimised toimusid 14. ja 15. juulil 1940. Planeeritult võitis valimised Eesti Töötava Rahva Liit (ETRL), kelle kandidaadid olid ainsad, kes olid saanud volituse valimistel osaleda. Ametlike teadete järgi sai ETRL 92,5% häältest. Üldse käis valimas 84,1% hääleõiguslikest kodanikest; kehtetuid sedeleid oli 7,2%. Need tulemused ei rahuldanud aga Valimiste Peakomiteed ning Hugo Reimani andmeil hakati õiget valimiste protsenti välja arvutama sel teel, et hääleõiguslike kodanike arvu langetati (u. 35 000 kodanikku kadus valimisnimekirjast). See tõstis valimistel osaluse protsenti.
Ametlikult teatati valimistulemustest 20. juulil 1940. aastal avaliku koos sooviga astuda Nõukogude Liitu. Kõik 80 Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaati, kes olid registreeritud ringkondade valimiskomiteede poolt, tunnistati valimise peakomitee poolt valituks.
Murad III

Murad III (osmanitürgi keeles مراد ثالث "Murad-i Salis") ( 4.juuli 1546 – 15. jaanuar 1595) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1574–1595. 
Ta oli Selim II ja Nurbanu Sultaana poeg. Aastal 1558 määrati talle Suleiman I Akşehiri pühitsemine. 18-aastaselt määrati ta Saruhani santsakbeiks. Suleiman suri, kui Murad oli 22-aastane ja tema isa sai uueks sultaniks. Selim II murdis traditsiooni, saates vaid vanema poja valitseva provintsi Manisa paleesse õpingutele.
Mehmet III

Mehmed III (osmanitürgi keeles: محمد ثالث, Mehmed-i Salis; Türgi: III. Mehmet; 26. mai 1566 – 22. detsember 1603) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1595–1603. 
Ta oli Murat III ja Safiye Sultaana poeg.
Osman II

Osman II (osmanitürgi keeles: عثمان ثانى "Osman-i Sani"; 3. november 1604 – 20. mai 1622), üldtuntud Türgis kui Genç Osman ("Noor Osman"), oli Osmanite riigi sultan 1618. aastast 1622. aastani, mil ta 20. mail mõrvati. 
Ta oli Ahmet I ja Mahfiruz Hatice Sultaana poeg. Tal oli poeg Ömer, kes suri ilmselt 3-kuuselt. Osman oli esimene Osmanite riigi prints, kes sündis Istanbulis.
Liina Ariadne Pedanik

Liina Ariadne Pedanik (esinejanimi Ariadne; sündinud 2. augustil 1998 Tallinnas) on Eesti laulja ja juutuuber.
Elukäik.
2017. aasta suvel lõpetas Ariadne Viimsi Keskkooli.
Tegevus.
2017. aastal lõi ta koos kallimaga YouTube'i kanali "Martti + Liina". Kanalil on vaatamisi 4,5 miljonit. 2017. aastal osales Ariadne "Eesti Laulul" lauluga "Feel Me Now", loo autorid olid Margus Piik, Tomi Rahula ja Anni Rahula. Finaalis saavutas laul 6. koha. 2017. aasta kevadel toimunud Sky Plusi kevadkaveri võistluse finaalis sai Ariadne esikoha. Samal aastal tuli tal koostöös Soome elektroonilise tantsumuusika DJga The Second Level välja laul "Sun Comes Up" ning singel "Take it Slow".
2018. aastal sai Ariadne MyHits Awardsil Aasta Instagrammeri auhinna. Aasta lõpus teatas Ariadne, et on sõlminud lepingu rahvusvahelise plaadifirma Sony Music Balticu Eesti haruga. 2019. aasta kevadel tuli Ariadnel välja singel "All In", mis ilmus juba plaadifirma Sony kaudu. 
2020. aasta algul ilmus Ariadnel singel "Queen Of My Own". Loo kaasautor on Ariadne elukaaslane Martti Hallik. Sama lauluga esines Ariadne ka Eesti Muusikaauhindadel. 2020. aastal tuli ka välja Ariadne singel "Running Without You". Loo kaasautor on Ariadne elukaaslane Martti Hallik. 2020. aasta sai Ariadne Raadio 2 aastahiti valimistel kolmanda koha.
Isiklikku.
Ariadne ema on laulja ja lauluõpetaja Ita-Riina Pedanik. Tema elukaaslane on juutuuber Martti Hallik, nad kihlusid 2020. aasta märtsis Ameerikas. 2022. aasta märtsis abiellus Martti Hallikuga Las Vegases.
Katherine Waterston

Katherine Boyer Waterston (sündinud 3. märtsil 1980 Westminsteris) on Briti-Ameerika näitleja. 
Ta tegi oma esimese filmidebüüdi filmis "Michael Clayton" (2007). Hiljem mängis ta kõrvalosa filmides "Robot &amp; Frank", "Being Flynn" ja "". 2014. aastal mängis ta filmis "Inherent Vice" Shasta Fay Hepworthi. 2015. aastal mängis ta filmis "Steve Jobs" Chrisann Brennanit. 2016. aastal mängis Waterston Porpentina "Tina" Goldsteini J. K. Rowlingu filmis "Fantastilised elukad ja kust neid leida".
Rando

Rando on eesti mehenimi.
Eestis oli 2020. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Rando 939 mehel. Rando oli populaarsuselt 175. mehenimi. Nime Rando kandja oli keskmiselt 30 aasta vanune (mediaanvanus oli 30). Kõige populaarsem oli eesnimi Rando vanuserühmas 20–24, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,93.
Stonewalli rahutused

Stonewalli rahutused olid gei kogukonna spontaansed ja vägivaldsed meeleavaldused politsei haarangu vastu, mis korraldati 1969. aasta 28. juuni varahommikul Stonewalli trahteris Greenwich Village'is New Yorgis. Neid rahutusi peetakse kõige olulisemaks sündmuseks, mis pani aluse Ameerika Ühendriikide gei ja LGBT õiguste liikumisele.
Meelik

Meelik on eesti mehenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Meelik Eestis 14 mehel.
Rivo

Rivo on mehenimi.
Eestis oli 2021. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Rivo 525 mehel. Rivo oli levikult 265. mehenimi. Rivo oli keskmiselt 35 aasta vanune (mediaanvanus oli 36). Kõige populaarsem oli eesnimi Rivo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 10,07.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Rivo 8 inimesel.
Riivo

Riivo on eesti mehenimi.
2021. aasta alguse seisuga oli Riivo Eestis esinemissageduselt 350. mehenimi, eesnimi Riivo oli 316 mehel. Riivo oli keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige populaarsem oli eesnimi Riivo vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,39.
Remo

Remo on itaalia mehenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Remo 289 mehel. Remo on Eestis populaarsuselt 367. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Remo vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,35 ning Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,97. Remo oli keskmiselt 23 aasta vanune (mediaanvanus oli 22).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Remo 5 inimesel.
Teine Vabariik

Teine Vabariik võib tähendada:
Küllo

Küllo on eesti mehenimi.
Küllo nimepäev on 21. märts.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Küllo Eestis 32 mehel.
Külvi

Külvi on eesti naisenimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Külvi 46 naisel. Külvi oli levikult 1172. naisenimi. Vanim Külvi oli üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 35–39. Külvi oli keskmiselt 60 aasta vanune (mediaanvanus oli 57).
Valeri Laur

Valeri Laur (sündinud 8. novembril 1948 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Laur lõpetas 1974. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi, tema juhendaja oli Johannes Võerahansu. 
Kuni 1977. aastani töötas ta ERKI maalikateedri õppejõuna.
Aastatel 1977–1990 elas ja töötas ta Siberis Ust-Ilimskis. Suur osa tema loomingust on seotud selle linnaga. Sisuliselt oli ta vabatahtlik linnakunstnik. Ta on Ust-Ilimski linna vapi autor.
Substantsidualism

Substantsidualism on vaimufilosoofias seisukoht, mille järgi inimene sisaldab kahte substantsi. 
Substantsidualismi tuntuim vorm on Descartesi dualism, ning sageli kasutatakse neid väljendeid sünonüümidena. Siiski on ka teisi substantsidualismi vorme. Näiteks E. J. Lowe (2006) pooldas mittekartesiaanlikku substantsidualismi, mille järgi normaalne inimene koosneb kahest substantsist: kehast ja isikust, millel on erinevad identsustingimused. Isik ei ole puhtvaimne nagu hing René Descartesil, teda ei saa määratleda puhtalt mõtlemise ja teadvuse kaudu.
Connersi skaala

Connersi skaala ("Conners Scale") on psühholoog Keith C. Connersi 1969. aastal välja töötatud küsimustik, mis algselt oli mõeldud arstidele minimaalse aju düsfunktsioonihäirega laste ja noorukite käitumise psühholoogiliseks hindamiseks ja manustatud psühhotroopsete ravimite efektiivsuse hindamiseks.
Arvatakse, et Conners töötas skaala välja just selliste kliiniliste ravimiuuringute käigus, kus lastele manustati metüülfenidaati (Ritalin) ja sooviti hinnata muutusi nende käitumises.
Algul sai Connersi skaalat kasutada tasuta, kuid 1980. aastal omandas õigused Multi-Health Systems (MHS).
Connersi käitumise hindamise vahendid.
Connersi skaala on muutustega haiguste klassifikatsioonides kaasa läinud, selle parandatud ja täiendatud versioone kasutatakse aktiivsus- ja tähelepanuhäire (ADHD) hindamisvahendina, nii näiteks sisaldab Conners 3™ võimalust hinnata käitumist "Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders" (DSM-5) ADHD sümptomite skaalal.
Käibel on mitmeid laste ja noorukite emotsionaalsete ja käitumuslike probleemide hindamisskaalade täiustatud versioone:
Meedium

Meedium (ladina sõnast "medium" 'keskkoht') on mitmetähenduslik sõna:
Derek Ibbotson

George Derek Ibbotson (17. juuni 1932 Huddersfield, West Yorkshire – 23. veebruar 2017 Wakefield) oli Suurbritannia jooksja.
Derek Ibbotson võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is pronksmedali 5000 m jooksus.
Tema isiklik rekord 5000 m jooksus oli 13.54,60 (1956).
Haanja-Plaani Püha Nikolai kogudus

Haanja-Plaani Püha Nikolai kogudus oli Võrumaal Plaani külas aastatel 1846–1962 tegutsenud õigeusu kogudus. Kogudus kasutas Plaani Püha Nikolai kirikut.
Ajalugu.
Haanja-Plaani õigeusu kogudus avati 14. märtsil 1846, mil valmis pühakoda. Kiriku pühitses püha Nikolai auks Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskop Filaret (Gumilevski). 31. märtsil 1846 pühitses ta Haanja-Plaani Püha Nikoli koguduse esimeseks preestriks Pihkva Vaimulikus Seminaris vaimuliku hariduse omandanud Joann Žemtšužini. 1925. aastal oli koguduses 500 inimest. Haanja-Plaani kogudus lõpetati 1. veebruaril 1962 ja Munamäe sovhoos hakkas kirikut kasutama viljaaidana. 
Plaani Püha Nikolai kirik on tagastatud Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule, kogudust ei ole veel taastatud.
Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria kogudus

Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria kogudus on Jõgevamaal Kaarepere külas tegutsev EAÕK kogudus.
Ajalugu.
Teadaolevalt oli Tartumaal usuvahetusliikumise kõrgpunkt aastatel 1845–1846. Õigeusu kogudus Kaareperes asutati Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskopi Filaret I õnnistusel Nikolai Imetegija auks 1853. aastal. Esialgu peeti jumalateenistusi üüriruumides, 1865. aastal ehitati lihtne puukirik Lähte külla. 1858. aastal eraldati suure liikmeskonnaga kogudusest Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute kogudus ja Uhmardu-Saare Ristija Johannese kogudus.
Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria koguduse esimene vaimulik ülempreester Evoim Verhoustinski (Eufimi Verhoustinski) sündis Värskas 1821. aastal ja lähetati Pihkva piiskopkonna poolt teenima Räpina, Nina, Kärkna ja Kaarepere õigeusu kogudusi. 1843. aastal Pihkva Vaimuliku Seminari lõpetanud preester Eufimi Verhoustinski valdas hästi eesti keelt, kuulus Riia vikaarpiiskopkonna jumalateenistusraamatute tõlkekomisjoni aastatel 1850–1867 ning toetas ehituskomisjoni esimehena Kaarepere pühakoja ehitamist materiaalselt. Ülempreester Eufimi Verhoustinski haud asub Lähte kalmistul. 
Aastatel 1943–2003 oli Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria koguduse vaimulik ülempreester Ermil Allik. 
Tänapäeval kasutab kogudus Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria kirikut, koguduse vaimulik on alates 25. maist 2006 munkpreester Stefan Ots.
Varesjalg

Varesjalg ("Consolida") on taimeperekond tulikaliste sugukonnast.
Varesjalad on üheaastased võrdlemisi suurte õitega taimed. Mõnes süsteemis moodustab see liikiderühm osa perekonnast "Delphinium", kus aga ülejäänud liigid on mitmeaastased. 
Liigid.
Perekonda kuulub umbes 40 liiki.
Eesti liigid.
Eestis kasvab looduslikult üks liik – põld-varesjalg ("Consolida regalis"). See on võrdlemisi tavaline üheaastane põlluumbrohi.
Mõnda muud liiki võidakse kasvatada aias.
White Star Line

Oceanic Steam Navigation Company või White Star Line of Boston Packers, üldtuntud kui White Star Line, oli Briti laevanduskompanii. See asutati 1845. aastal, mil kompanii klipperid seilasid Suurbritannia ja Austraalia vahet. Tänapäeval teatakse seda kompaniid enamasti omal ajal innovaatilisteks osutunud aluse Oceanic (1870) ja Olympic-klassi (1908–1937) ookeaniaurikute tõttu. Nende hulgas on ka ebaõnnestunud esmareisiga Titanic. Kõik kompanii tellitud laevad ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis Põhja-Iiri provintsis.
1934. aastal ühines ettevõte White Star Line oma peamise rivaali Cunard Line'iga, mis opereeris Cunard-White Star Line nime all kuni 1950. aastani. Cunard Line tegutses edasi eraldi üksusena 2005. aastani ning nüüd on osa ettevõttest Carnival Corporation &amp; plc. Kaasaegsed Cunard laevad kasutavad järelhüüdena terminit "White Star Service" ("Valgetähe teenindus"), et ilmestada oma klienditeeninduse taset.
Kompanii kunagisest 92 laevast on säilinud vaid üks restaureeritud tenderaurik Nomadic, mis seisab Belfastis kuivdokis osana Titanic Quarteri uusarendusest.
Lõunaväil

Lõunaväil on Tallinna üldplaneeringus kavandatud linna põhimagistraal, mis ühendab Laagna teed Tondi tänavaga. Magistraal hõlmab läbimurde Peterburi teele, Järvevana tee ja Filtri raudteeviadukti vahelise ühenduse ja Püssirohu tänava pikenduse Toonela teele.
Gloria Steinem

Gloria Marie Steinem (sündinud 25. märtsil 1934 Toledos Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide ajakirjanik ja feminist. 
Teda kui sotsiaal-poliitilist aktivisti peetakse üheks 1960. aastate lõpu ja 1970. aastate alguse feministliku liikumise liidriks ja kõneisikuks.
Steinem oli ajakirja New York kolumnist ja ajakirja Ms. looja. 1969. aastal avaldas Steinem artikli "Pärast Black Poweri liikumist tuleb naisõiguslus", mis tegi ta feminismi juhina üle riigi tuntuks.
2005. aastal asutas Steinem koos Jane Fonda ja Robin Morganiga mittetulundusühingu Women's Media Center, mille eesmärk on muuta naised meedias nähtavaks ja võimsaks.
Praegu korraldab Steinem üritusi ja peab loenguid üle kogu maailma ning võtab meedias sõna võrdsuse teemadel.
Savimäe kraav

Savimäe kraav on kraav Sakala kõrgustiku lääneosas ja Soomaal, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Paelama oja parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 11,9 km, valgla pindala 22,4 km², langus 35 m ja lang 2,94 m/km. Kraav saab alguse 57,5 m kõrgusel Ilbaku külas ja suubub 22,5 m kõrgusel Sandra külas paremalt poolt Paelama ojasse 6,3 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Dovžok (Jampili rajoon)

Dovžok (ukraina keeles Довжок) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Pindala on 8,05 km². Elanike arv on 1400.
Georgic (laev 1931)

Georgic (prefiksiga MV – 'mootorlaev') oli viimane laev, mis ehitati 1931. aastal White Star Line laevakompanii jaoks enne, kui ettevõte ühines oma rivaali Cunard Line'iga. Ookeaniliinilaeva ehitas laevaehitusfirma Harland &amp; Wolff ning see valmis Belfasti laevatehases Põhja-Iirimaal. See oli Britannicu sõsarlaev. Nagu Britannic, nii oli ka Georgic sisseehitatud diiselelektrijaamaga mootorlaev, mitte aurik.
Laev ehitati Liverpooli – New Yorgi liini jaoks ning tegi esimese reisi 25. juunil 1932. Aastal 1933 vahetas see välja vananenud remontivajava ookeaniauriku Olympic liinil Southampton – New York.
Novembris 1951 telliti Georgic ÜRO poolel võitlevate Rahvaste Ühenduse vägede kandmiseks Korea sõtta. Lühikest aega transportis see vägesid Jaapanist tagasi koju. 1955. aastal rentis Austraalia valitsus aluse, et vedada immigrante Liverpoolist Austraaliasse. Laev lammutati Faslane'i mereväebaasis (HMNB Clyde) Šotimaal veebruaris 1956.
Britannic (laev 1929)

Britannic oli üle Atlandi seilav ookeaniliinilaev, mille algne ainuomanik oli laevakompanii White Star Line. See oli ettevõttel kolmas laev järjest, mis kandis sama nime. Laeva ehitas laevaehitusfirma Harland &amp; Wolff ja see valmis 1929. aastal Belfasti laevatehases Põhja-Iirimaal.
See ehitati Liverpooli – New York liini jaoks ning see tegi esmareisi 25. juunil 1930. Kui White Star Line ühines oma rivaali Cunard Line'iga 1934. aastal, siis hakkas laev sõitma liinil London – New York ning võttis hiljem ette talvised Vahemere kruiisid USA-st.
See oli 1931. aastal valminud Georgicu sõsarlaev. Nagu ka Georgic, nii oli ka Britannic sisseehitatud diiselelektrijaamaga mootorlaev, mitte aurik. Teise maailmasõja ajal kasutati seda vägede transportimiseks, vedades kokku 173 550 inimest. Pärast kapitaalremonti 1948. aastal jätkas laev kommertskasutuses. Laeval ilmnesid 1950. aastatel mitmed probleemid, sealhulgas kaks tulekahju. 1960. aastal müüdi alus vanametalliks. Britannic oli viimane White Star Line'i jaoks ehitatud laev, mis püsis endiselt teenistuses.
Ookeaniliinilaev

Ookeaniliinilaev (ka "ookeanilainer") on reisilaev, mis sõitis mandritevahelistel liinidel, eriti liinidel, mis kulgesid üle Atlandi ookeani Lääne-Euroopa ja Põhja-Ameerika vahel, tihti Ühendkuningriigi sadamalinnade ja New Yorgi vahel.
Tuntuim neist on Titanic, mis uppus oma esimesel reisil. Alates 19. sajandi algusest hakati purjelaevu (nt Black Ball Line) välja vahetama aurulaevadega (nt White Star Line ja Cunard Line) ning hiljem mootorlaevadega. Ookeaniliinilaevu oli kokku mõnisada, millest enamik on kas hävinud või vanametalliks lammutatud. 
21. sajandi alguse seisuga on ainuke tegutsev ookeaniliinilaev Queen Mary 2, mis sõidab liinil Southampton – New York. Kaks korda aastas sõidavad üle ookeani ka uued ja palju mahukamad kruiisilaevad, mis viibivad osa hooajast Läänemerel ja Vahemerel ning osa Kariibi merel.
Suur osa varasematest ookeaniliinilaevadest ehitati Suurbritannia laevatehastes, näiteks Põhja-Iirimaal Belfastis, vähem ehitati neid Saksamaal.
Ookeaniliinilaevade teemat käsitleti eriti ilmekalt "art déco" kunstisuuna hiilgeajal 1920.–1930. aastatel, näiteks plakatitel.
Gordon Pirie

Douglas Alistair Gordon Pirie (10. veebruar 1931 Leeds – 7. detsember 1991 Lymington) oli Suurbritannia jooksja.
Pirie osales kolmedel olümpiamängudel. 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis võitis ta 5000 m jooksus 4. koha ja 10 000 m jooksus 7. koha. 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is võitis ta hõbemedali 5000 m jooksus ja 8. koha 10 000 m jooksus. Roomas toimunud 1960. aasta suveolümpiamängudel sai ta 5000 m jooksus 8. koha ja 10 000 m jooksus 10. koha.
1955. aastal sai ta BBC aasta sportlase auhinna 
(BBC Sports Personality of the Year Award).
Pirie püstitas viis maailmarekordit:
Ms. (ajakiri)

Ms. on Ameerika feministlik ajakiri, mille asutasid teise laine feministid Gloria Steinem ja Dorothy Pitman Hughes. 
Esimene number ilmus näidisena 1971. aasta detsembris New York Magazine'i vahel. Iseseisva väljaandena ilmub Ms. alates 1972. aasta jaanuarist, mil kaanestaariks oli Imenaine. 
Gloria Steinem on rääkinud, et tundis vajadust uue väljaande asutamise järele, kuna mõistis, et polnud ühtegi naisteajakirja, mille väljaandmist naised ka kontrolliksid. 
Ajakirja nimi viitab ingliskeelsele kõnetlussõnale "Ms.", mis erinevalt kõnetlussõnadest "Miss" ja "Mrs." ei reeda naiste abielustaatust, nagu seda ei reeda ka meeste kohta kasutatav "Mr".
1972. aastal toodi avalikkuse ette sensatsiooni tekitanud nimekiri 53 naise nimega, kes tunnistasid, et nad olid teinud aborti. Abort oli tol ajal suuremas osas USAs ebaseaduslik. Abordi kogu maal legaliseerinud "Roe v. Wade" kohtuotsus tuli alles aasta hiljem. 
1976. aastal käsitles Ms. esimese üleriigilise ajakirjana koduvägivalla teemat. Kaanel oli foto verevalumitega naisenäost.
1991. aastal loobuti kommertsreklaamidest ja ühtlasi juhiti tähelepanu sellele, kui suur mõju on reklaamiandjatel naisteajakirjade sisule. Pärast seda avaldatavad reklaamid pärinevad eelkõige poliitiliselt sõltumatutelt, tulu mitte taotlevatelt ühingutelt, mille eesmärgiks on edendada naiste võrdõiguslikkust, sotsiaalset õiglust, vägivallatust ja keskkonna jätkusuutlikkust.
Oktoobris 2006 ilmus abordiõigust toetav petitsioon, mille oli allkirjastanud üle 5000 naise, kes olid ise aborti teinud. Allakirjutanute sõnul ei häbene nad oma otsust ja nimekirjas oli ka mitu tuntud naist (sh Amy Brenneman, Kathy Najimy, Carol Leifer ja Gloria Steinem). 
Aastate jooksul on kaastööd teinud lai valik eri taustaga autoreid, nii mehi kui naisi. Muuhulgas on avaldatud Alice Walkeri, Angela Davise, Barbara Ehrenreichi ja Susan Faludi artikleid. Esikaanel on olnud Hillary Clinton, Angelina Jolie, Wanda Sykes, Sarah Jones, Jane Fonda, Charlize Theron ja Queen Noor. Kajastatud on olulisi teemasid nagu ebainimlikud töötingimused välismaistes vabrikutes, seksiga kauplemine, palgalõhe, klaaslagi, kohtinguvägistamine ja koduvägivald.
Ajakiri on aastate jooksul mitu korda omanikku vahetanud, alates 2001. aastast on ajakirja väljaandjaks Los Angeleses ja Virginia osariigis Arlingtonis asuv mittetulundusühing Feminist Majority Foundation.
Juulist 1972 kuni aastani 1987 anti ajakirja välja iga kuu, 1987–2001 ilmus see iga kahe kuu tagant ja alates 2001. aastast ilmub ajakiri kord kvartalis.
Vaido

Vaido on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Vaido 227 mehel. Vaido on Eestis populaarsuselt 405. mehenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Vaido vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,77 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,06. Vaido on keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus on 45).
Massumõisa oja

Massumõisa oja (ka Muri kraav) on kraav Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kraavi pikkus on 3,1 km, valgla pindala 4,6 km², langus 22,5 m ja lang 7,26 m/km. Kraav saab alguse 98 m kõrgusel Kassi külas Jaama allikate ligidal ning suubub Raassilla ja Pulleritsu küla piiril 75,5 m kõrgusel vasakult poolt Virastuojasse 6,7 km kaugusel selle suudmest. Jaama allikate vesi voolab kraavide kaudu Massumõisa ojasse. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
N. K. Jemisin

N. K. Jemisin (Nora K. Jemisin, sündinud 19. septembril 1972) on ameerika ulmekirjanik ja blogija. 
Oma teostes käsitleb ta fantastiliste ja ulmeliste situatsioonide kaudu selliseid sotsiaalseid ja kultuurilisi probleeme nagu kultuurikonfliktid ja ebavõrdsus. 2016. ja 2017. aastal pälvis Jemisin parima romaani kategoorias Hugo auhinna.
Jemisini debüütromaan "The Hundred Thousand Kingdoms" valiti 2010. aastal Nebula auhinna nominendiks ning James Tiptree noorema auhinna lühinimekirja. 2011. aastal valiti teos ühtlasi Hugo auhinna, maailma fantaasiakirjanduse auhinna ja Locuse auhinna nominendiks ning võitis parima esikromaani Locuse auhinna. Lisaks võitis teos 2011. aastal Jaapani feministliku ulmekirjanduse ühingu sootunnetuse auhinna. 2017. aasta augustis teatas telekompanii TNT, et "Lõhutud maa" triloogia alusel on valmimas telesari.
Eesti keeles on ilmunud triloogia "Lõhutud maa" ("Broken Earth") kaks esimest köidet kirjastuselt Tänapäev Sash Uusjärve tõlkes: 2018. aastal "Viies aastaaeg" ja 2019. aastal "Obeliskivärav".
Elulugu.
N. K. Jemisin sündis Ameerika Ühendriikide Iowa osariigis Iowa Citys ning kasvas üles Alabama osariigis Mobile'is, veetes suved New Yorgis. Jemisin õppis aastatel 1990–1994 Tulane'i ülikoolis, mille lõpetas bakalaureusekraadiga psühholoogias. Seejärel astus ta Marylandi ülikooli, kust sai magistrikraadi haridusteaduses. Ülikooli lõpetamise järel elas ta kümme aastat Massachusettsis ning kolis seejärel New Yorki, kus töötas psühholoogi ja karjäärinõustajana. 2016. aasta mais algatas Jemisin Patreoni kampaania, mis tagas talle piisava sissetuleku, et lõpetada töötamine psühholoogina ja keskenduda ainult kirjutamisele.
Teosed.
Romaanid.
"Inheritance'i" sari.
2014. aasta detsembris ilmunud "Inheritance'i" koondväljaandega koos ilmus ühtlasi samas universumis toimuva tegevustikuga lühiromaan "The Awakened Kingdom".
28. juulil 2015 ilmunud kolmest novellist koosnev kogumik "Shades in Shadow" sisaldas teiste seas romaanitriloogia eellugu.
Kuulo

Kuulo on eesti mehenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kuulo 13 mehel.
Euroopa sotsiaaluuring

Euroopa Sotsiaaluuring (European Social Survey - ESS) on rahvusvaheline hoiakuid, uskumusi ja inimeste käitumisist analüüsiv uuring, mida korraldatakse Euroopa riikides alates 2002. aastast. Eesti osaleb uuringus alates 2004. aastast Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudi juhtimisel. Andmeid kogutakse iga kahe aasta järel.
2005. aastal pälvis Euroopa Sotsiaaluuring maineka Euroopa Liidu Descartesi teadusauhinna. 2015. aastal sai Euroopa Sotsiaaluuring Eestis teaduse populariseerija peapreemia. 
Uuringu andmefailid on kõigile soovijatele tasuta alla laaditavad Euroopa Sotsiaaluuringu rahvusvahelisel kodulehel.
Külmutusagens

Külmaaine ehk külmutusagens (ladina keeles "agens" 'toimiv', 'liikumapanev') on aine, mille vahendusel toimub külmutis ja soojuspumpades soojuse ülekandumine. Aurukompressorkülmutites ja -soojuspumpades on kasutatavaimad külmaained (külmutusagensid) freoonid, ammoniaak ning süsivesinikud (propaan, etaan, eteen, butaani ja propaani segu), absorptsioonkülmikutes ammoniaagi ja liitiumbromiidi vesilahused, auruejektorkülmutites veeaur. Oluline on külmaaine keemispunkt kompressori aurusti rõhul. Keemispunkt peab olema madalam jahutatava keskkonna temperatuurist külmuti juures ja soojuspumba juures madalam soojust andva keskkonna temperatuurist. Olmes kasutatavate külmutite ja soojuspumpade külmaained ei või olla mürgised, plahvatusohtlikud ega kahjustada looduskeskkonda. Külmutite hooldamisel ja tööstuses peavad seadmeid käitlema pädevad isikud. Teatud ohutusnõuete täitmisel lubatakse aga ka selliseid külmaaineid nagu ammoniaak, propaan jt, kuid looduskeskkonna kahjustused peavad olema viidud miinimumini.
Freoonid ehk klorofluorosüsinikud on keemilised ühendid, milles üks või kõik orgaanilise ühendi vesiniku aatomid on asendunud kloori või fluori aatomitega. Üks levinumaid freoone on diklorodifluorometaan (CCl2F2), HCFC-ühendid ("Hydro-Chloro-Fluoro-Carbon"), näiteks R22 (CHF2Cl), R142 (C2H3F2Cl) jt ning kloor-fluor-süsinikühendid, CFC-ühendid ("Chloro-Fluoro-Carbon"), näiteks R12 (CF2Cl2), R113 (C2F3Cl3) jt. CFC-ühendite tootmine on Euroopas aastast 1996 keelatud. Tänapäeval reguleerib freoonide töönduslikku tootmist 1987. aastal sõlmitud Montréali protokoll, tehnikas asendatakse klooriühendid sageli fluorosüsivesinikega, mis ei sisalda kloori ja seetõttu ei kahjusta ka osoonikihti. Seoses eeltooduga on hakatud kasutama kloorivabu freoone – HFC- ("Hydro-Fluoro-Carbon") ühendeid. HFC-ühendeist on kasutusel R134a (C2H2F4), R152a (C2H4F2) ja R407C. Külmaaine R407C on kolme HFC-ühendi segu: R32 (CH2F2) – 23% (massi järgi), R125 (C2HF5) – 25% ja R134a – 52%. See on loodud kasutamiseks uutes seadmetes ning HCFC-ühendi R22 asendamiseks olemasolevates soojuspumpades ja külmutusseadmetes.
HFC-d pole ei plahvatusohtlikud ega mürgised, seega võivad neid kasutada inimeste hõivatud ruumides ka vastava väljaõppeta inimesed, ilma et keegi viga saaks. Freoonid on praktiliselt mittetoksilised. Kloorivabade freoonide eluiga atmosfääris on kaks (R152a) kuni 36 (R407C) aastat. 
Külmaainete kasutamist reguleerib atmosfääriõhu kaitse seadus, sama seaduse § 191. Fluoritud kasvuhoonegaase sisaldavad tooted, seadmed ja süsteemid ning fluoritud kasvuhoonegaaside käitlemine ja käitleja. Käitleja pädevusnõuded on sätestatud keskkonnaministri määrusega nr 13, 02.05.2013 (RT I, 07.05.2013, 12).
Risti malevkond

Risti malevkond on Kaitseliidu Lääne maleva malevkond, mis tegutseb Läänemaal. 
Malevkonna pealik on Aksel Heidemann.
Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi

Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi (lühemalt Tartu Ülikooli Spordiklubi, Ülikooli spordiklubi või TÜASK) on Tartu Ülikooli juures tegutsev spordiklubi.
Ajalugu.
4. oktoobril 1908 asutati Tartus üliõpilaste spordiring. 1909. aastal nimetati ring ümber üliõpilasseltsiks Sport. 1910 sai selts Balti Olümpiakomitee liikmeks. 1914 liitus selts Üliõpilaste Igakülgse Kehalise Arengu Seltsiga ja uueks nimeks sai Sport. 1918. aastal organisatsiooni tegevus lakkas.
Organisatsioon jätkas ametlikult tegevust 20. septembril 1920. 9. detsembril 1921 nimetati organisatsioon ümber Eesti Akadeemiliseks Spordiklubiks.
Eesti NSV ajal oli klubi suletud, ent 1946. aastal hakkas klubi tegevust korraldama ülikooli spordiklubi. 1990 võttis Tartu Ülikooli spordiklubi vastu uue põhikirja, millega kinnitas järjepidevust 1908 asutatud üliõpilaste spordiringiga.
2002. aastast kannab klubi nime MTÜ Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi.
Tartu Ülikooliga on olnud või on praegu seotud järgmised spordiklubid:
Soojustegur

Soojuspumba kütteenergia koosneb kahest osast: energiast, mis võetakse madalatemperatuurilisest keskkonnast aurusti kaudu, ning kompressori tarbitud ja soojuseks muundatud energiast. Soojuspumba töö efektiivsust võib iseloomustada soojusteguriga (inglise keeles COP – "coefficient of perfomance"), mis on kogu saadud soojus­energia ja kompressori tarbitud energia suhe. Soojuspumpade soojustegur võib teoreetiliselt ulatuda 3-st kuni 10-ni. Määravaks on temperatuuritõus. Mida väiksem on temperatuuritõus (keskkondade temperatuuride vahe), seda suurem on soojustegur. Näiteks COP=4 tähendab, et soojuspump, mis töötab võimsusega 2 kW, toodab soojusenergiat võimsusega 8 kW.
Soojustegurit ei peaks nimetama kasuteguriks, sest viimasel on tehnikas väga kindel tähendus: saadud energia suhe tarbitud energiasse ja see on alati väiksem kui üks (ehk väiksem kui 100%). 
Erinevate soojuspumpade omavahelisel võrdlemisel tuleb pöörata tähelepanu sellele, et toodud COP väärtused oleks antud sama olukorra juures. Kuna soojustegur muutub hooaja jooksul, siis peegeldab küttelahenduse efektiivsust paremini hooaja keskmine soojustegur (SPF – "seasonal perfomance factor"). Näiteks SPF = 3 tähendab keskmist soojustegurit 300%. Võrdluseks tänapäevaste tahkeküttekatelde kasutegurid on 85–95%, gaaskondensaatkateldel kuni 110%, aga kaminatel kõigest 50–70%. Soojuspumba soojustegur peegeldab otseselt kokkuhoitud energiat. Hooaja keskmine soojustegur 3...4 näitab, et elektrienergiat kulub 67...75% vähem.
Soojuspumba efektiivsust kirjeldav soojustegur (COP) sõltub maasoojuspumba puhul nii kasutatavast süsteemist kui ka sisend- ja väljundtemperatuuridest. Sealjuures tuleb arvestada, et avatud soojussüsteemi puhul on COP kõrgem ja stabiilsem kui kinnise soojussüsteemi korral ning otseaurustiga süsteemid on tõhusamad (COP on kuni 0,5 võrra suurem) kui kinnised süsteemid, kuivõrd neis puudub maakontuuri tsirkulatsioonipump. Hooaja keskmine soojustegur (SPF) jääb maasoojuspumpade puhul järgmistesse vahemikesse: põrandkütte puhul 3,5...4 ning radiaatorkütte puhul 3...3,5. Soojustegurite erinevused on tingitud asjaolust, et radiaatorkütte puhul on vajalik maksimaalne väljundtemperatuur kõrgem (~50 °C) kui põrandkütte puhul (~35 °C).
Ando Palginõmm

Ando Palginõmm (sündinud 17. juunil 1939 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener.
Ta lõpetas 1958. aastal Tapa Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud kehakultuuriteaduskonnas. 
Aastatel 1962–1976 oli ta Pärnu 1. Keskkooli kergejõustikutreener. Aastatel 1965–2018 oli ta Pärnu linna spordikooli kergejõustikutreener. 
1989. aastal asutas ta Pärnu Spordiklubi Altius ning asus seal tööle treenerina. 
Ta on olnud teiste seas ka Moonika Aava, Roman Fosti, Jaak-Heinrich Jagori, Eleriin Haasa ning olümpiavõitja ja maailmameistri Gerd Kanteri treener.
BonBon

BonBon on ööklubi Tallinnas aadressil Vana-Posti 8, 10146 Tallinn.
Skėmiai

Skėmiai on küla Leedus Radviliškise rajoonis, Skėmiai valla halduskeskus. Küla asub Dotnuvėlė jõe kaldal. Skėmiais on Baisogala keskkooli filiaal, raamatukogu ja postkontor.
Aukštelkai

Aukštelkai on küla Leedus Radviliškise rajoonis, Aukštelkai valla halduskeskus. Küla asub Vėzgė jõe kaldal. Aukštelkais on põhikool, raamatukogu ja postkontor. Külas kasvab 21 meetri kõrgune Aukštelkai tamm.
Aukštelkaid on kirjalikes allikates esmamainitud 1557. aastal. 1915. aastal pandi seal tööle algkool. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Kukekannus

Kukekannus ("Delphinium") on taimeperekond tulikaliste sugukonnast.
Kukekannused on mitmeaastased rohttaimed. Paljud liigid on rohkeõielised ja mitmeid neist kasvatatakse dekoratiivtaimedena. 
Perekonnas on kokku umbes 300 liiki.
Soontagana malevkond

Soontagana malevkond on Kaitseliidu Pärnumaa maleva malevkond, mis tegutseb Läänemaal. Malevkonna vastutusalasse kuulub Audru, Kihnu, Koonga, Lavassaare, Paikuse, Sauga, Tõstamaa, Varbla vald ja Sindi linn.
Kemikaalide teabekeskus

Kemikaalide teabekeskus oli Sotsiaalministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus.
2010 moodustati Tervisekaitseinspektsiooni, Tervishoiuameti ja Kemikaalide teabekeskuse ühendamisel uus asutus – Terviseamet.
Murat IV

Murad IV (osmanitürgi keeles مراد رابع, "Murād-ı Rābiʿ"; 26. juuli 1612 – 8. veebruar 1640) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1623–1640.
Murat IV sündis Konstantinoopolis ning oli sultan Ahmet I ja etnilise kreeklase Kösem Sultaana poeg. 11-aastane Murat sai võimule 1623. aastal paleevandenõu tagajärjel, võttes võimu üle oma onult Mustafa I.
Valitsejana tunti teda riigivõimu tugevdamise ja oma eesmärkide täitmise nimel jõhkrate meetodite kasutamise poolest.
Tema valitsusaja kõige olulisem sündmus oli Osmanite ja Safaviidide vahel toimunud sõda (1623–1639), mille järel jaotati Kaukaasia kahe impeeriumi vahel kaheks sajandiks ära ning tekkisid alged, mille järgi hiljem seati tänapäeva Türgi, Iraani ja Iraagi vaheline piir.
Murat IV suri 27-aastaselt maksatsirroosi tagajärjel 1640. aastal. Surivoodil andis ta käsu, et tema vend Ibrahim hukataks. Seda käsku täide ei viidud ja Ibrahim sai järgmiseks sultaniks.
Leonard Nimoy

Leonard Simon Nimoy (26. märts 1931 – 27. veebruar 2015) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, fotograaf, laulja ja kirjanik. Ta sai tuntuks "Star Treki" filmide ja telesarjadega, kus ta kehastas USS Enterprise'i komandöri ja teadusohvitser Spocki.
Nimoy alustas karjääri 20. eluaastate alguses, kui andis näitlemistunde ning mängis sarjades ja filmides pisirolle. Detsembris 1964 kehastas ta "Star Treki" avaosas esimest korda Spocki ning kuigi avaosa lükati tagasi, mängis ta seda rolli kuni 1969. aastani. Hiljem mängis ta sama tegelast ka kaheksas filmis ning mitmes "Star Treki" osas. Spocki tegelaskuju tõi Nimoyle peale maailmakuulsuse ka kolm Emmyt ning 2015. aastal nimetati tema järgi asteroid 4864 Nimoy.
Leonard Nimoy suri 27. veebruaril 2015 kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse tõttu, olles 83-aastane.
Purjekas

Purjekas on üldistav kõnekeelne nimetus purjetamiseks mõeldud väikelaeva või purjejahi kohta.
Purjekas võib olla peamiselt:
Aserbaidžaani NSV rahvakunstnik

Aserbaidžaani NSV rahvakunstnik oli Aserbaidžaani NSV aunimetus, mida anti väljapaistvatele loovisiksustele teatri, muusika, filmikunsti, tsirkuse, televisiooni ja raadio vallas. Aunimetusega kaasnes rinnamärk.
Tavaliselt ei antud seda aunimetust enne kui 5 aastat pärast Aserbaidžaani NSV teenelise kunstniku või Aserbaidžaani NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse saamist. Veel kõrgema aunimetusena oli võimalik saada NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus.
Aunimetus asendati Aserbaidžaani Vabariigi rahvakunstniku aunimetusega. Aserbaidžaani NSV rahvakunstniku aunimetusega kaasnevad soodustused jäid jõusse.
Elva Peetri ja Pauli kogudus

Elva Peeter-Pauli kogudus oli Tartumaal Elva linnas aastatel 1929–1962 tegutsenud õigeusu kogudus.
Ajalugu.
Elva Peeter-Pauli kogudus asutati 15. juulil 1929 ja kuulus Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartumaa praostkonda. Kuni uue palvela valmimiseni peeti jumalateenistusi Elva endises koolimajas. Õigeusu palvela rajamiseks algatati koguduse poolt üleriigiline korjandus 1935. aastal. Preester Teodor Bleive pühitses palvela (Elva Peetri ja Pauli kirik) 18. juunil 1935. Elva Peeter-Pauli õigeusu koguduse likvideeris Venemaa Õigeusu Piiskopkonna usuasjade volinik 16. mail 1962. Koguduse liikmed ühinesid Nõo Püha Kolmainu kogudusega. 
Puidust lihtne kirikuhoone asus Elvas Pärna tänava ja Valga maantee ristmikul. Tänase kahekorruselise kollase silikaatkortermaja (Valga maantee 8) asemel.