tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
66 (Tallinna bussiliin)

66 on Tallinna bussiliin, mida teenindab Tallinna Linnatranspordi AS.
Bussiliin ühendab Priisle asumit Lasnamäel Pelguranna asumiga Põhja-Tallinnas, läbides mõlemal suunal nii Tallinna sadama piirkonna kui Balti jaama. 
Liini teenindavad madala sisenemisega kolmeukselised bussid ja see töötab iga päev kella 5–24. Tipptunnil on busside intervall keskmiselt 20 minutit, väljaspool tipptundi 25–30 minutit. Tööpäeviti teenindab liini kuus bussi, neist neli hommikust õhtuni ja kaks tipptundide ajal, nädalavahetusel sõidab liinil viis bussi, neist neli hommikust õhtuni ja üks ainult päevasel ajal.
Tegemist on esimese otseliiniga Lasnamäe ja Põhja-Tallinna vahel. Liini loomist põhjendati vajadusega suunata reisijate voogu kesklinnast väljapoole. 
66. liin alustas opereerimist Reidi tee avamisel 29. novembril 2019. 
Enne 2003. aastat on samanumbriline buss sõitnud Peterburi tee, Priisle, Seli ja Peterburi tee vahet.
Peatused.
Liini avamine tõi Tallinna ka mitu uut bussipeatust: Mustakivisilla ja Taevapuna peatuse Punasel tänaval, Reidi tee, Pikksilma ja Uus-Sadama peatuse Reidi teel, Siimeoni ja Ahtri peatuse Ahtri tänaval, Supelranna peatuse Pelguranna tänaval ja Rannapargi ja Helme peatuse Kolde puiesteel. Tulenevalt asjaolust, et Reidi tee ja Uus-Sadama tänava ristmiku piirkonna peatus otsustati nimetada Uus-Sadama peatuseks, muudeti Narva maanteel asuv Uus-Sadama peatus liini avamise järel L. Koidula peatuseks.
Priisle-Pelguranna
Priisle, Rauna, Kiviku, Mustakivi, Mustakivisilla, Taevapuna, Pikri, P. Pinna, J. Smuuli tee, Kalevipoja, Liikuri, Lasnamägi, Oruvärava, Oru, Reidi tee, Pikksilma, Reisisadama D-terminal, Siimeoni, Linnahall, Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Sõle, Ädala, Kolde puiestee, Nisu, Ehte, Kari, Randla
Pelguranna-Priisle
Randla, Pelguranna, Supelranna, Rannapargi, Helme, Kolde puiestee, Ädala, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam, Linnahall, Ahtri, Siimeoni, Reisisadama D-terminal, Uus-Sadama, Pikksilma, Reidi tee, Oru, Lasnamägi, Liikuri, Kalevipoja, P. Pinna, Lasnamäe turg, Pikri, Taevapuna, Mustakivisilla, Mustakivi, Kiviku, Rauna, Priisle.
Liini planeerimine.
Marsruuti planeerides kaaluti võimalust, et bussiliin hakkaks läbima Kotzebue, Telliskivi ja Kalaranna tänavat ning selle tarbeks loodi ka bussipeatus Kotzebue tänavale Kalamaja muuseumi ette. Hilisema analüüsi ja proovisõitude järel otsustati aga siiski Suurtüki tänava, Toompuiestee, Tehnika tänava ja Paldiski maantee kasuks. Tallinna transpordiameti juhataja Andres Harjo põhjendas otsust suure liikluskoormusega Telliskivi tänaval, kuhu ei ole mõistlik bussi käima panna.
Nokteni keel

Nokteni keel on Argentinas ja Boliivias räägitav keel, mis kuulub matako keelkonda. Seda räägib umbes 1900 inimest Argentina põhjaosas Chaco provintsis ja Boliivias Tarija departemangus.
Kunda uus kalmistu

Kunda uus kalmistu on kalmistu Viru-Nigula kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kunda linnas Viru-Nigula vallas. 
Kalmistu pindala on 1,32 hektarit, kuid matuseala pindala on väiksem.
Saint Martin's School of Art

Saint Martin's School of Art oli kõrgem kunstikool Londonis.
Kool rajati algselt St Martin-in-the-Fieldsi kiriku egiidi all 1854. aastal. 1859. aastal see iseseisvus kirikust. 1986. aastal sai sellest osa Londoni Instituudist ning kolm aastat hiljem liideti see Central School of Art and Designiga, misjärel formuleerus Central Saint Martins College of Arts and Design.
Gropiņi

Gropiņi (ka Gropīni) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla kaguosas Ogre jõe kaldal. Gropiņi jääb valla keskusest Kaivest 9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 16,7 ja Riiast 121,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas kasvab looduskaitsealune Vecgropiņi tamm.
2007. aastal oli külas neli elanikku.
Ķilkas

Ķilkas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla põhjaosas. Ķilkas jääb valla keskusest Kaivest 7,5, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,7 ja Riiast 112,9 kilomeetri kaugusele.
Sealsed Urbji muinaskalmed on regionaalse kaitse all. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Ķilkase bussipeatus.
2007. aastal oli külas 30 elanikku.
Lācīši

Lācīši on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla kaguosas Ogre jõe kaldal (jõe teisel kaldal asub Ineši valda kuuluv Alitēni. Lācīši jääb valla keskusest Kaivest 12,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,3 ja Riiast 138,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub muinsusmälestisena riikliku kaitse all olev Jaunantēni rehi.
2007. aastal oli külas üheksa elanikku.
Leimaņi

Leimaņi (vanasti ka Leimaņu muiža) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla keskosas. Leimaņi jääb valla keskusest Kaivest 4,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 14,3 ja Riiast 117,2 kilomeetri kaugusele. Seal kasvav Leimaņi tamm on looduskaitse all. Külas on Leimaņi bussipeatus.
Küla on kujunenud endise Leimaņi mõisa juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 62 elanikku.
Maisēļi

Maisēļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla põhjaosas. Maisēļi jääb valla keskusest Kaivest 5,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15 ja Riiast 110,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Sealsed Šinkase muinaskalmed on riikliku kaitse all. Looduskaitse all on Kalna Sūbri tammed ja Lejas Sūbri tamm. Külas on Maisēļi bussipeatus.
2007. aastal oli külas kümme elanikku.
Muilēni

Muilēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla põhjaosas. Muilēni jääb valla keskusest Kaivest 1,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 18,1 ja Riiast 112,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas on Muilēni bussipeatus.
2007. aastal oli külas 15 elanikku.
Bumbi

Bumbi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla põhjaosas. Bumbi jääb valla keskusest Kaivest 2,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 19,4 ja Riiast 113,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Küla lähistel asuvad Bumbi muinaskalmed on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis.
2007. aastal oli külas kümme elanikku.
Eesti elektrisüsteem

Eesti elektrisüsteem on Eesti energiasüsteemi elektriline osa. Elektrisüsteemi moodustavad elektrijaam, elektrivõrgud ja elektritarbijad. 
Eesti elektrisüsteemi kui terviku toimimise eest vastutab riigiettevõte Elering, kelle peamiseks ülesandeks on tarbijatele võimaldada nõuetekohase kvaliteediga elektrivarustust. Samuti haldavad ja arendavad nad Eesti riigisisest ülekandevõrku ja välisühendusi.
Eesti elektrisüsteem on kolme 330 kV liiniga ühendatud Venemaa elektrisüsteemiga (kaks liini Narvast Peterburi ja Kingisseppa ning üks Tartust Pihkvasse) ja kahe Valmierasse viiva 330 kV liiniga Läti elektrisüsteemiga. Soomega on Eesti elektrisüsteem ühendatud Harku–Espoo ±150 kV alalisvooluliini kaudu Estlink, mille ülekandevõimsus on 350 MW, ja Püssi–Anttila 450 kV alalisvooluliini kaudu Estlink 2, mille ülekandevõimsus on 650 MW.
Eži

Eži on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla põhjaosas Koiva jõe kaldal. Eži jääb valla keskusest Kaivest 3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 17,1 ja Riiast 111,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas kasvab looduskaitsealune Straumkalniņi tamm ümbermõõduga 5,24 meetrit.
2007. aastal oli külas 16 elanikku.
Pēterēni

Pēterēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla lõunaosas Ogre jõe kaldal. Pēterēni jääb valla keskusest Kaivest 9,2, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 16,9 ja Riiast 118,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Pēterēni bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 19 elanikku.
Rauši

Rauši on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla lõunaosas Risene jõe kaldal. Rauši jääb valla keskusest Kaivest 7,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15,6 ja Riiast 120,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Külas on Rauši bussipeatus.
2007. aastal oli külas 31 elanikku.
Zvaguļi

Zvaguļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla lääneosas. Zvaguļi jääb valla keskusest Kaivest 5,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 22,6 ja Riiast 112,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas seitse elanikku.
Zilaiskalns (Kaive vald)

Zilaiskalns on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla keskosas Risene jõe kaldal. Zilaiskalns jääb valla keskusest Kaivest 2,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15,6 ja Riiast 114,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 34 elanikku.
Vīģebi

Vīģebi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. 
Küla asub valla keskosas. Vīģebi jääb valla keskusest Kaivest 2,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,5 ja Riiast 115,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 20 elanikku.
Andrejs Sokolovs

Andrejs Sokolovs (vene keeles Андрей Соколов "Andrei Sokolov"; sündinud 23. veebruaril 1972) on Läti maletaja, rahvusvaheline meister (1992). 
Sokolovs on tulnud Läti meistrivõistlustel teiseks 1990. ja 1994. aastal. Ta on mänginud Läti võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (1992. aastal Debrecenis) ja kahel maleolümpial (1994, 1996).
2002. aastast esineb ta malevõistlustel harva. Asus elama Venemaale Veliki Novgorodi. 2013. aastal võitis ta Novgorodi oblasti lahtised meistrivõistlused kiir- ja välkmales.
Andreï Sokolov

Andreï Sokolov (vene keeles Андрей Юрьевич Соколов "Andrei Jurjevitš Sokolov"; sündinud 20. märtsil 1963 Vorkutas) on vene päritolu Prantsusmaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1984). 
Sokolov võitis Nõukogude Liidu maletajana 18-aastaselt aastavahetusel 1981/1982 Groningenis peetud Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali. 1982. aastal tuli ta Kopenhaagenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 1984. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
1984. aastal tuli ta NSV Liidu malemeistriks. 
Sokolov sai 1983. aastal Bielis MM-i tsoonidevahelisel turniiril kolmanda koha ja pääses 1985. aastal Montpellier's toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri esimesse etappi, kus jagas 1.–3. kohta. Neli paremat kvalifitseerusid 1986. aastal Minskis ja Riias toimunud pretendentide turniiri teise etappi, kus Sokolov võitis finaalis Artur Jussupovit ja sai õiguse kohtuda nn superfinaalis (tiitlipretendentide matš) 1985. aastal toimunud tiitlimatši kaotaja Anatoli Karpoviga. Veebruaris-märtsis 1987 Linareses toimunud matši Sokolov kaotas tulemusega 3½:7½. 
1988. aastal mängis Sokolov 15 osavõtjaga MM-i pretendentide matšturniiril, kus sai kaotuse esimeses ringis.
1995. aastal osales ta Venemaa meistrivõistluste finaalturniiril, kus jagas 1.–5. kohta. Järgnenud väljalangemismängude tulemusel tuli Venemaa malemeistriks Pjotr Svidler.
Sokolov on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedalid kahel maleolümpial (1984, 1986) ja Luzernis peetud esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1985).
Prantsusmaa maletaja.
2000. aastal sai Sokolov Prantsusmaa kodakondsuse. Ta esindab rahvusvahelistel malevõistlustel Prantsusmaad. Prantsusmaa meistrivõistlustel jõudis ta esikolmikusse 2003. ja 2005. aastal. Prantsusmaa võistkonna koosseisus on ta mänginud kahel maleolümpial (2002, 2006). Ta tegutseb ka maletreenerina.
Paavo Russak

ÜG shooters, Tartu Club Leveli treener. Russak, Paavo, (21. XI 1957 Tartu), korvpallur ja treener, Harri R-u poeg. 184 cm. Lõpetas 1977 Tartu 8. kk-i ja 1981 TRÜ KKT. Õppis 1992–96 TÜ-s välismajandust. Hakkas sportima 8-aastaselt isa ning August Soku ja Arne Laose juhendamisel EPA SK-s. Mängis 1974–76 NL-i noorte- ja juunioride koondises, 1975–76 Kalevi duubelmeeskonnas ning 1977–78 Ehitajas ja ühtlasi Eesti koondises. 1976 juunioride EM-i hõbe ja 1975 sotsialismimaade karikaturniiri esikoht. Võitis 1977 ja 1978 Eesti mv-tel TRÜ meeskonnas kulla. Olnud 1978–85 ja 1996–2000 Tartu korvpallikooli ja 1989–90 NL-i mv-tel TRÜ esindusnaiskonna treener. Juhendanud 1991 Eesti meistriks ja 1990 karikavõitjaks tulnud Tartu Basketi naiskonda ning 2004, 2007 ja 2008 Eesti meistriks tulnud, 2005, 2006 ja 2009 mv-te hõbeda ja 2009 Balti liigas pronksi saanud ning 2008 Rhv Korvpalliliidu EuroCupil 4. kohale tulnud TÜ / Rocki meeskonda. A-st 2007 korvpallitreeneri IV kutsetase. Töötanud 1985–88 Ülenurme kk-i sõjalise ja kehalise kasvatuse õpetajana, a-st 2000 Ülenurme gümn-i spordiklubi treenerina.
David Smerdon

David Craig Smerdon (sündinud 13. mail 1984 Brisbane'is) on austraalia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). 
Smerdon sai suurmeistriks 22-aastaselt 2009. aastal. Ta tuli samal aastal Austraalia ja Okeaania malemeistriks ja pääses aasta lõpul Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas avaringis Leinier Domínguezele.
Ta on mänginud Austraalia võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2004–2014).
Smerdon on lõpetanud Melbourne'i Ülikooli. 2017. aastal sai ta Amsterdami Ülikoolist filosoofiadoktori (PhD) kraadi majandusteaduses. Ta töötab lektorina Queenslandi ülikoolis.
Spyrídon Skémpris

Spyrídon Skémpris (kreeka keeles Σπυρίδων Σκέμπρης; sündinud 22. veebruaril 1958 Korful) on kreeka maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1990). 
Skémpris tuli 1977. aastal Innsbruckis juunioride maailmameistrivõistlustel neljandaks. Ta sai 1981. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Skémpris 42-aastaselt 1990. aastal. 
Ta on neljakordne Kreeka malemeister (1981, 1984, 1989, 1993).
Skémpris on mänginud Kreeka võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1980–1994).
Ta tegutseb ka treenerina. FIDE-lt on ta saanud FIDE treeneri nimetuse.
Skémprisel on naiste malesuurmeistri Bettina Trabertiga ühine laps.
Dumitru Svetușchin

Dumitru Svetușchin (vene keeles Дмитрий Светушкин "Dmitri Svetuškin"; 25. juulil 1980 – 4. september 2020) oli Moldava maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2002). 
Svetușchin jagas 1999. aastal Jerevanis peetud juunioride maailmameistrivõistlustel 5.–8. kohta. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 2002. aastal. Viis aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta oli 2002. aasta Moldova malemeister.
Svetușchin on mänginud Moldova võistkonna koosseisus kümnel maleolümpial (2000–2018).
Centre Point

Centre Point on 34-korruseline modernistlik kõrghoone Londonis, mis valmis 1966. aastal.
9. sümfoonia needus

9. sümfoonia needus on klassikalise muusika ajaloos esinev ebausk, et helilooja saab luua kuni 9 sümfooniat ja sureb pärast selle lõpetamist või 10. sümfooniat kirjutades. Tuntuim sellele "reeglile" alluv helilooja on Ludwig van Beethoven.
Ike (härjaike)

Ike on põline vahend veohärgade rakendamiseks. Kõige rohkem on levinud turjaike, mis veol toetub härja turjale.
Eestis oli kasutusel vanapärane kuklaike, mis seoti nahkrihmade ehk "juttade" abil tagantpoolt sarvetüvede külge. Ühe ikkega rakendati härjad tavaliselt paarikaupa, kitsal talveteel aga üksikult (nn talveike). Paarisiket ühendas keskelt vehmriga tugev nahkrihm ehk "rahe", üksikikkel oli kummaski otsas rahe, mis ühendati aisaga. Lääne-Eestis ja saartel kaunistati ikkeid lõikekirjaga.
Eestis kadus härjapidamine 20. sajandi algul.
Hele Kiisel

Hele Kiisel (sündinud 1. novembril 1953) on eesti matemaatik ja matemaatikaõpetaja.
Ta õppis Misso Keskkoolis. 1977. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika erialal. 
Aastatel 1977–2019 töötas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis matemaatikaõpetajana.
Ta on Eesti Matemaatika Seltsi juhatuse liige ja Eesti Matemaatika Seltsi Koolimatemaatika Ühenduse esimees.
Constance Wu

Constance Wu (hiina keeles 吳恬敏; sündinud 22. märtsil 1982) on Taiwani päritolu Ameerika Ühendriikide filminäitleja. 2017. aastal oli ta ajakirja Time koostatud 100 maailma kõige mõjukama inimese nimekirjas.
Investeerimiskonto

Investeerimiskonto on pangakonto, mille abil on võimalik finantsvaralt teenitava tulu maksustamist edasi lükata. Investeerimiskonto abil saab investeerida finantsvarasse, näiteks avalikult pakutavatesse väärtpaberitesse, investeerimishoiustesse ja investeerimiskindlustusega elukindlustuslepingutesse. Avalikult kaubeldavate väärtpaberite alla kuuluvad börsil kaubeldavad aktsiad, võlakirjad, optsioonid, futuurid ja muud väärtpaberid. Investeeritava finantsvara hulka kuuluvad lisaks eelmainitule “alternatiivturul kaubeldavad aktsiad, võlakirjad ja muud väärtpaberid; investeerimisfondide osakud; väärtpaberid, mille osas on tehtud avalik emissioon; teatud eriliigilised tuletisinstrumendid; rahaturuinstrumendid (lühiajalised võlaväärtpaberid)”. Kui isik soovib Euroopa Liidu või Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni riikide väärtpabereid, siis sellele piirangud puuduvad. Kuid muude riikide väärtpaberite omandamiseks tuleb kasutada EL-i või OECD liikmesriigi panga või investeerimisteenuste pakkuja teenuseid.
Investeerimiskontolt tulumaksu arvestamine.
Investeerimiskonto kasutaja peab hakkama tasuma tulumaksu sel ajahetkel, kui tema kontolt tehtavad väljamaksed ületavad sissemakseid. Kui väljamaksed ei ületa sissemakseid, siis tulumaksuvabastus kehtib tingimusel, et finantsvaraga seotud tehingute tegemiseks on kasutatud investeerimiskontot.
Näiteks kui investeerimiskonto sissemakse jääk on 5000 eurot ja väljamaksete suurus on 3000 eurot, siis ei ole konto kasutajal veel tulumaksukohustust tekkinud. Tulumaksukohustus tekib isikul siis, kui investeerimiskonto väljamaksed on suuremad kui 5000 eurot. 
Konto valimise põhimõtted.
Igapäevast arvelduskontot ei ole soovitatav kasutada investeerimistegevuseks, sest vastasel juhul tuleb kõik sisse- ja väljamaksed deklareerida. Seetõttu on soovitatav omada vähemalt kahte erinevat kontot: investeerimiskontot finantsvaraga seotud tehinguteks ja arvelduskontot igapäevasteks. 
Investeerimiskonto kaudu ei ole kasulik investeerida pensionifondi ja kogumispensioni lepingutesse, sest neid maksustatakse teistsuguse skeemi alusel. Investeerimiskontot kasutades ei ole samuti soovitatav investeerida noteerimata ettevõtte aktsiatesse ja osadesse, sest siis ei saa tulumaksukohustust edasi lükata. 
Ühel isikul võib olla mitut investeerimiskontot erinevates pankades, kuid mitmel isikul ei tohi olla üks ühine konto. Kui isikul on avatud erinevates pankades investeerimiskonto, siis peab ta maksuametile kõikide investeerimiskontode kohta eraldi aru andma.
Investeerimiskonto sissemaksed.
Investeerimiskonto sissemakseks loetakse igat sinna kontole laekunud kannet, kuid investeerimiskonto sissemakse ei ole: 
Lisaks saab sissemakseks arvestada: 
Investeerimiskonto väljamaksed.
Investeerimiskonto väljamakseks on: 
Väljamakseks ei loeta finantsvara omandamist ega ülekannet teisele investeerimiskontole.
Dammaravaik

Dammaravaik, ka dammarvaik on kollakas kuni pruunikas vaik, mida saadakse peamiselt Indias ja Malai saarestikus kasvavatelt šooreapuudelt, kaksiktiibviljaliste ("Dipterocarpaceae") hulka kuuluvate lehtpuude perekondade "Shorea" ja "Hopea" isenditelt. 
Sõna kasutatakse üldnimena eri puuliikide vaikude kohta. Ainet tarvitatakse heledate valguskindlate maalilakkide valmistamiseks.
Omadused.
Dammaravaiku kaubastatakse pähklisuuruste tükkidena, mis on valkjaskollase värvusega ja tolmuse pealispinnaga, murrukohtadelt aga värvitu, selge ja klaasjas.
Lahustub hästi tärpentinis, kloroformis ja benseenis, peaaegu täielikult lahustub amüülatsetaadis. Osaliselt lahustub bensiinis ja piirituses; atsetoonis 2/3 ulatuses.
Käesoojuses muutub kleepuvaks, 75 °C juures pehmeneb, vaigu sulamistemperatuur on 120–200 °C. Ei kollastu aja jooksul, niiskuses muutub tuhmiks. 
Kasutamine.
Tärpentinis lahustatud dammaravaigust valmistatakse õlimaalis kasutatavat maalimisõli või lakki maalipinna viimistlemiseks. Maalikunstis on kasutusel alates 18. sajandi lõpust, suures osas mastiksivaigu asemel. Maalikunstis (erinevalt puidutöötlusest) värvilisi dammaravaike ei kasutata.
Maalide konserveerimisel kasutatakse 10–18% dammaravaigulahuseid, mis kantakse maali pinnale ja võidakse sulatada pinna sisse soojendatava spaatliga või triikrauaga läbi kaitsekile, kui on vaja läbida rohkem värvikihte. Seda meetodit ei saa kasutada mattide ja granuleeritud värvide puhul ega maalingutel, mis on soojusele tundlikud, eelkõige 19.-20. sajandi polükroomias.
Dammaravaiku lahustatuna bensiinis on kasutatud pastellmaali fiksatiivina.
Traditsiooniliselt on vaiku kasutatud batikas: dammaravaigukristallid lahustatuna kuumas vahas takistavad vaha murenemist, kui vedela värviga kantakse kangale kujundid ja mustrid.
Jakk (rõivas)

Jakk on eest lahtikäiv, ülakeha kattev varrukatega pealisrõivas, mida kannavad enamasti naised.
Ajaloost.
Jakk võeti Eestis kasutusele 19. sajandi keskpaiku, mil talunaised hakkasid kampsuni asemel kasutama linnamoelist naiste pealisrõivast.
Jakk oli alt veidi laienev, pikendatud kaarja seljaosaga, väikese püstkraega ja kurguni nööbitav. See valmistati musta või halli värvi vabrikukalevist. Jaki seljaosa ääred ja varrukasuud kaunistati samet- või siidpaeltega.
Andrēni

Andrēni on endine küla ("skrajciems" – 'hajaküla') Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asus valla lõunaosas Koiva jõe kaldal. Andrēni jäi valla keskusest Taurenest 5,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,8 ja Riiast 119,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas neli elanikku.
Brežģis

Brežģis (vanasti ka Brežģa krogs) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Brežģis jääb valla keskusest Taurenest 5,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,8 ja Riiast 119,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Brežģise bussipeatus.
Külas asub 255,4 meetri kõrgune Brežģise mägi (suhteline kõrgus 40 meetrit). Sealne Gambase keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,4 m.
2007. aastal oli külas 15 elanikku.
Bānūži

Bānūži (vanasti ka Bānuži või Kudliņu muiža) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla loodeosas. Bānūži jääb valla keskusest Taurenest 7,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 22,2 ja Riiast 113,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Külas on Bānūži bussipeatus.
Külas asub looduskaitsealune Bānūži Kollane allikas. Ka küla lähistel asuv Bānūži Kuradikivi on looduskaitse all. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse Bānūži linnamägi. Kohaliku kaitse all on hiiepaik Bānūži püha allikas.
2007. aastal oli külas viis elanikku.
Jērūži

Jērūži (ka Jeruši või Jēruši) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla idaosas. Jērūži jääb valla keskusest Taurenest 9,3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,5 ja Riiast 122,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 10 elanikku.
Ļūdi

Ļūdi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Ļūdi jääb valla keskusest Taurenest 6,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 8,1 ja Riiast 120,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Alaukstsi bussipeatus.
2007. aastal oli külas seitse elanikku.
Krustakrogs

Krustakrogs on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. Küla asub valla põhjaosas. Küla jääb osaliselt Dzērbene valda.
Krustakrogs jääb valla keskusest Taurenest 4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 18,9 ja Riiast 110,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas on Bānūžu pagriezensi bussipeatus.
2007. aastal oli külas 20 elanikku.
Mežrijas

Mežrijas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla idaosas Gausupīte oja kaldal. Mežrijas jääb valla keskusest Taurenest 7,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 16,6 ja Riiast 120 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 13 elanikku.
Runtes

Runtes on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla kaguosas. Runtes jääb valla keskusest Taurenest 9,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,8 ja Riiast 120,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuv Jaunruntese keskaegne kalmistu ehk Kauliņkalns on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
2007. aastal oli külas 12 elanikku.
Ramdoti

Ramdoti (ka Aprāni või Zaļkalns) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Ramdoti jääb valla keskusest Taurenest 1,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 13,2 ja Riiast 115,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Külas on Zaļkalnsi bussipeatus.
Külas asuvad Zaļkalnsi muinaskalmed on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
2007. aastal oli külas 12 elanikku.
Triin Lellep

Triin Lellep (sündinud 29. detsembril 1985 Tartus) on eesti laulja (sopran).
Triin Lellep on lõpetanud 2005. aastal Tartu Descartes'i Lütseumi, 2009. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja 2011. aastal Helsingi Konservatooriumi klassikalise laulu erialal. 2015. aastal jätkas ta õpinguid Pariisi 8. Ülikoolis muusikateaduse erialal.
Aastatel 2013-2014 töötas Triin Lellep ooperiagentuuris International Opera Artists ooperiagendina. Alates 2014. aastast elas ta Pariisis ja oli vabakutseline laulja. 2018. aastast on ta orkestri Orchestre du Centre Philharmonique solist. 2020. aastast viljeleb "crossover"-stiili, miksides klassikalist muusikat popi, räpi, etno ja idamaise helikeelega.
2020. aastal ilmus tema kirjutatud raamat "Minu Pariis" ja aastal 2023 "Vestlused tulnukaga" (Petrone Print).
Triin Lellep on juhtinud koos Margus Vaheriga saadet "SuhteVimkad" Kanal 2s (2020) ja Kanal 11s (2021) ning koos Mart Sanderiga TV3 saadet "Duubel: Õhtune vahetus" (2021).
Ta on näidelnud Mart Sanderi filmides "Naiste sõda" (2021), "Duubel 13" (2021), "The Sixth Secret"(2022),"Dr. Sander's Sleep Cure" (2024) ja Rain Rannu filmis "Vaba raha" (2023).
Isiklikku.
Tal on kaks venda: Taavi Lellep ja Tõnis Lellep. Tema isa on Rein Lellep ja ema Ly Lellep.
Central Saint Martins College of Arts and Design

Central Saint Martins College of Arts and Design (CSM) on University of the Arts London alla kuuluv kõrgem kunsti- ja disainikool Londonis.
Alumni.
Kooli vilistlaste hulgas on Turneri preemia laureaat Laure Prouvost, muusik Jarvis Cocker ja paljud moeloojad, sealhulgas Sarah Burton, John Galliano, Stella McCartney, Alexander McQueen, Hussein Chalayan, Zac Posen ja Riccardo Tisci.
Thornike Sanikidze

Thornike Sanikidze (gruusia keeles თორნიკე სანიკიძე; sündinud 1. jaanuaril 1989) on gruusia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2008). 
Sanikidze võitis 2003. aastal Budvas Euroopa noorte meistrivõistlustel U14-vanuseastmes hõbemedali. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2008. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta on 2009. aasta Gruusia malemeister.
Sanikidze on mänginud Gruusia võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2012, 2016).
Dariusz Świercz

Dariusz Świercz (sündinud 31. mail 1994 Tarnowskie Górys) on poola päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). 
Świercz tuli Poola maletajana 2007. aastal Euroopa noortemeistriks U14-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 15-aastaselt 2009. aastal. Aasta varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta võitis juunioride maailmameistrivõistlustel kaks medalit: 2010. aastal Chotowas pronksmedali ja 2011. aastal Chennais kuldmedali. 2012. aastal tuli ta Mariboris noorte maailmameistriks U18-vanuseastmes. 
Parimaks tulemuseks Poola meistrivõistlustel jäi Świerczil 2014. aastal Katowices võidetud pronksmedal. 
Świercz pääses 2013. aastal Tromsøs peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas teises ringis Aleksandr Grištšukile. 
Ta on mänginud Poola võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2012, 2016).
2018. aastast esindab Świercz rahvusvahelistel malevõistlustel Ameerika Ühendriike.
Dragan Solak

Dragan Solak (serbia keeles Драган Шолак "Dragan Šolak"; sündinud 30. märtsil 1980 Vrbasis) on Türgi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Solak mängis kuni 2003. aastani esindades Jugoslaaviat ja aastatel 2003–2011 Serbiat. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 2001. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2011. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Türgit. Ta on kahekordne Türgi malemeister (2012, 2013).
2014. aastal Jerevanis Euroopa meistrivõistlustel tuli Solak neljandaks ja klassifitseerus 2015. aastal Bakuus toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus aga esimesest ringist edasi ei pääsenud. 
Solak on mänginud kuuel maleolümpial – Jugoslaavia (2000, 2004) ja Türgi võistkonna koosseisus (2012–2018).
Studia Philosophica (Tšehhi)

Studia philosophica on Tšehhis ilmuv eelretsenseeritav akadeemiline ajakiri, mis ilmub Masaryki ülikooli filosoofia osakonna juures. Ajakiri asutati 2009. aastal. Selles avaldatakse filosoofiateemalisi artikleid, retsensioone ja ülevaateid. Ajakiri ilmub kaks korda aastas. Ajakirja esimees on Ph.D. Jan Zouhar ja tegevtoimetaja on Ph.D. Josef Petrželka.
Studia Philosophica

Studia Philosophica võib tähendada järgmist:
Mastiks

Mastiks ehk mastiksivaik on hele- kuni rohekaskollane taimne vaik, mida saadakse mastiksipistaatsia ("Pistacia lentiscus") vaigust. Vaigutaoline mahl kogutakse kokku ja kuivatatakse päikese käes, nii et see muutub rabedateks ning poolläbipaistvateks tükkideks. Põhiliselt toodetakse seda Chiose saarel Kreekas.
Saamine.
Mastiksit toodetakse Chiose saarel Kreekas ning Euroopa Liidus on tegemist kaitstud päritolunimetusega ("protected designation of origin"). Mastiksi tootmist saarel kontrollib külade ühistu Mastichochoria, mis asub Lõuna-Chioses. Traditsiooniliselt toodetakse mastiksit ka Çeşme poolsaarel Türgi rannikul, kaheksa meremiili kaugusel Chiose saarest, kus looduslikud tingimused on sarnased ja sobivad mastiksi tootmiseks.
Mastiksit kogutakse juuli algusest oktoobri alguseni. Puude ümbrus puhastatakse ja puude alla puistatakse kaltsiumkarbonaati. Seejärel, algul iga 4–5 päeva tagant, hiljem iga 5–10 päeva järel, tehakse sisselõiked puu koorde. Vaik voolab sisselõigete kaudu välja ja taheneb maapinnal. Kuiva mastiksi tükid korjatakse kokku ja puhastatakse.
Omadused.
Mastiksit kaubastatakse tilgakujuliste valkjas- kuni rohekaskollaste läbipaistvate tükikestena. Närimisel vaik pehmeneb ja muutub säravvalgeks ja läbipaistmatuks kummitaoliseks materjaliks. Maitse on algul mõru, kuid pärast mõningast närimist muutub mastiksi maitse värskeks, kergelt männi- või seedrimaitseliseks.
Mastiks sisaldab kummisid, vabu mastikshappeid ja eeterlikke õlisid. Sulamistemperatuur 105–150 °C. On neutraalne vaik. Lahustub täielikult benseenis, eetrites, tärpentinis ja etanoolis, üsna hästi atsetoonis ja bensiinis. Soojendamisel lahustub hästi ka õlides. Aja jooksul kollastub.
Kasutamine.
Kunstis.
Mastiksvaiku on kasutatud õlimaalitehnikas nii värvidesse segatavate maalimisõlide koostises kui ka maalide lakkimiseks, tavaliselt lahustatakse vaik selleks tärpentinis. Peamiselt kasutatakse maali kattelakkides ja kullaalusteks lakkideks. Kasutati 17.–18. sajandil põhilise maalikattelakina, kuid 18. sajandi lõpus asendati teiste vaiklakkidega, sest vananeb kiiremini kui näiteks dammarvaik. Mastiksist tehtud lakk muutub pärast kuivamist matiks.
19. sajandil olid kasutusel ja väga moodsad nn tiksotroopsed geelid: pliiatsetaat (sikatiivina) + puhas linaseemneõli + mastiks). Taoline kattelakk aga tumenes kiiresti (tekkis mustjas pliisulfiid) ja pind muutus ruttu krakelüüriderohkeks.
Meditsiinis.
Mastiksi kasutamisel ravimites on pikk ajalugu, see ulatub antiikaega. Mastiksil on põletikuvastane, seenhaigustevastane ja antibakteriaalne toime, seda kasutatakse ravimites ja nahahooldustoodetes.
Toidulisandina.
Kreekas ja Küprosel kasutatakse mastiksivaiku ka köögis, näiteks ouzo maitsestamiseks, samuti teatud saiade ja küpsetiste (nt tsoureki) koostises.
Kristin Lätt

Kristin Lätt (2024. aastani Kristin Tattar; sündinud 3. juulil 1992 Pärnus) on Eesti kettagolfimängija (PDGA #73986).
Kristin Lätt on läbi aegade Eesti kõige edukam naiskettagolfar. 2019. aasta lõpu seisuga oli tal kõrgeim PDGA reiting, mis kunagi ühelegi eestlannale antud. 2022. aastal ja 2023. aastal tuli ta kettagolfi maailmameistriks.
Elukäik.
Ta on lõpetanud 2011. aastal Audentese Spordigümnaasiumi Otepää filiaali. Pärast gümnaasiumi lõpetamist suundus Tartusse ning asus õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonda.
Ta on endine Eesti noorte suusakoondise liige ja kahekordne Eesti noortemeister suusatamises. 
2011. aastal tegi ta terviserikke tõttu suusatamisega lõpparve ja asus otsima uusi väljakutseid. Kolm aastat hiljem leidis tollal 22-aastane Kristin Tattar enda jaoks kettagolfi ja juba aasta hiljem sai temast kutseline kettagolfimängija. 16. novembril 2017 asutati koos elukaaslase Silver Lättiga DG Academy, kus mõlemad töötavad treenerina ning tegelevad rajadisaini ja kettagolfivõistluste korraldamisega.
Võistluskarjäär.
2015. aastast on ta olnud PDGA (Professional Disc Golf Association) liige ning osalenud võistlustel nii Eestis kui ka Euroopas ja Ameerikas. PDGA andmetel on ta võitnud üle poole võistlustest, millel on osalenud.
Oma lühikese kettagolfi võistluskarjääri jooksul on ta suutnud juba üsna algusest peale olla väga edukas. 2014 aastal osales ta esimest korda Eesti discgolfi meistrivõistlustel ning võitis kohe ka kuldmedali. Võidult võidule sammunud Tattar on võitnud Eestis peaaegu kõik, mida võita võimalik: ta on kuuekordne naiste meister, kolmekordne paarisvõistluste meister jne.
2018. aastal võttis Kristin ette tuuri USA-sse, mis esindab suuremat osa maailma kettagolfi paremikust. Seal osales ta kahel võistlusel - Delaware Disc Golf Challenge presented by Innova - National Tour ja USWDGC (United States Women's Disc Golf Championships) - jäädes vastavalt 2. ja 4. kohale. Õigustatult otsustas Kristin Tattar 2019. aastal osaleda veelgi enamatel Põhja-Ameerika võistlusel. Ta võitis kõigepealt Kanada lahtised meistrivõistlused ja kaks nädalat hiljem päädis turnee Ameerika Ühendriikide naiste kettagolfi meistrivõistluste esikohaga, edestades sama võistluse kolmekordset võitjat ja viiekordset maailmameistrit Paige Pierce’i. Ühtlasi on Tattar sellega esimene eurooplane, kes USA naiste meistrivõistlused on võitnud.
Kokku võistles ta 2019. aastal 17 PDGA tunnustatud individuaalvõistlusel, millest võitis kümme ja saavutas teise koha viiel korral.
2025. aastal saavutas ta võistlusel Konopište Openil esikoha.
Tunnustus.
Alates 2015. aastast on Eesti Discgolfi Liit valinud ta igal aastal parimaks naisdiscgolfariks. 2017. ja 2018. aastal valiti ta Pärnumaa aasta naissportlaseks. 2018. aastal valis Euroopa PDGA ta aasta parimaks naisdiscgolfariks.
Meeskond.
Alates 2017. aastast on ta Rootsist pärit kettagolfivarustuse tootja Latitude 64º spondeeritud Team 64º liige. Kuigi suursponsoriks on Latitude 64º, täidavad ta kotti ka teised Trilogy (Latitude 64º, Dynamic Discs, Westside Discs) brändide kettad. 
Isiklikku.
2023. aastal Kristin Tattar ja Silver Lätt kihlusid. 2024. aasta 8. augustil nad abiellusid.
Tragakant

Tragakant ehk tragantkummi, ka tragant on liblikõielise kummi-hundihamba ("Astragalus gummifer") ja mõnede teiste lähedaste hundihambaliikide koorest saadud kummivaik: põõsa koorevigastustest imbub vedelikku, mis õhus kõvaks kummivaiguks tardub.
Koostis.
Tragakant on erinevate orgaaniliste ainete segu. Tähtsamad osised on lahustuv polüsahhariid tragakantiin ja mittelahustuv bassoriin, mida tragakant sisaldab 60%–70% ja mis vees ei lahustu, vaid ainult paisub, moodustades geeljaid osakesi. Mida kvaliteetsem on tragakant, seda vähem sisaldab ta tragakantiini. Veel sisaldab tragantkummi tselluloosikiude ja erinevaid valke.
Omadused.
Tragantkummi on kumja konsistentsiga, värvitu kuni tumepruun, läbipaistev, lõhnatu ja maitsetu, sitke ja raskesti peenestatav. Ta sarnaneb välimuselt kummiaraabikuga, kuid on märgatavalt parema sidumisvõimega. Külmas vees ei lahustu, vaid paisub, lahustub vaid kuumutamisel. Liim on täiesti värvitu. Tragakant on nõrgalt happeline, kuid ei ole ise väga stabiilne mineraalhapete suhtes: stabiilne viskoosne lahus on veel pH 5 juures.
Kasutamine.
Et tragantkummi on väga hea kolloidide tekitaja, kasutatakse emulsioonide ja dispersioonide stabiliseerijana ja paksendusainena tekstiili- ja värvitööstuses ning farmaatsias.
Maalikunstis on tragakant levinud sideaine pastellipulkade ühe komponendina.
E413 nime all kasutatakse tragakanti emulgaatorina ja stabilisaatorina ning paksendajana maiustustes, karastusjookides ja toorjuustus.
Broadgate Tower

Broadgate Tower on 33-korruseline hüperpostmodernistlik kõrghoone Londonis, mis valmis 2009. aastal.
Strata SE1

Strata SE1 on 43-korruseline elamispindadega hüperpostmodernistlik kõrghoone Londonis, mis valmis 2010. aastal ja asub Elephant and Castle'is.
Carina-Sagittariuse haru

Carina-Sagittariuse haru on Linnutee väike spiraalharu.
Linnutee on varbspiraalne galaktika, mis koosneb keskosast ja kahest suurest ning mitmest väiksemast harust. Carina-Sagittariuse haru asub kahe suurema haru, Scutumi-Centauruse ja Perseuse haru vahel. Haru on saanud nime Amburi ja Kiili tähtkujude järgi, mis asuvad Maalt vaadeldes haru suunas.
Carina-Sagittariuse haru hajub oma keskosas, kus see paikneb Linnutee keskosa suhtes maksimaalse nurga all (umbes 80°) ja seejärel jätkub. Keskosast kuni hajumiskohani, paikneb Sagittariuse haru ja hajunud koha järel algab Carina haru.
See on Linnutee kirjeldatumaid harusid, sest seal asuvad paljud H-II-piirkonnad, noored tähed ja molekulipilved.
Väike haru.
2008. aastal näitasid Spitzeri kosmoseteleskoobi vaatlused, et Carina-Sagittariuse harus on võrreldes Scutumi-Centaruse ja Perseuse haruga võrreldes vähe noori tähti. See tähendab, et ilmselt on Carina-Sagittariuse ja Norma harud Linnutee väiksemad harud.
Nähtavad objektid.
Carina-Sagittaruiuse harus asuvad mitmed Messier' kataloogi objektid: Messier 8, Messier 11, Messier 16, Messier 17, Messier 18, Messier 21, Messier 24 ja Messier 26. Harus asub ka Kiilu udukogu.
Fütoplasma

Fütoplasma on taimedel parasiteeriv bakter. Fütoplasma elab taime floeemis ja kasutab seda paljunemiseks. Bakter jõuab taimesse vektorputukate abil, mis toituvad floeemist või bakteriga haigestunud taimede vegetatiivsel paljundamisel. Vektoritena käituvad põhiliselt lehetirtlased.
Sümptomid.
Fütoplasma sümptomiteks taimedel on kasvupeetus, nõialuudsus, väikesed lehed, väikesed sõlmevahed, paisunud õietupp, õie väärareng, mille puhul õie organitest arenevad lehed ning viljade väärareng.
Alitēni

Alitēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla lääneosas Ogre jõe kaldal. Alitēni jääb valla keskusest Inešist 7,6, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,1 ja Riiast 138,3 kilomeetri kaugusele. Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas viis elanikku.
Baldiešēni

Baldiešēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla keskosas Nedzīte jõe kaldal. Baldiešēni jääb valla keskusest Inešist 1,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 7,6 ja Riiast 135,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuv Baldiešēni keskaegne kalmistu on kultuurimälestisena kohaliku kaitse all.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas 10 elanikku.
Tate Britain

Tate Britain (aastatel 1897–1932 tuntud kui National Gallery of British Art ja 1932–2000 Tate Gallery) on kunstimuuseum Londoni linnaosas City of Westminsteris.
Robert Goddard

Robert Hutchings Goddard (5. oktoober 1882 – 10. august 1945) oli Ameerika Ühendriikide insener, professor, füüsik ja leiutaja.
Goddardile omistatakse esimese vedelkütusraketi ehitamine, mis startis edukalt 16. märtsil 1926. Goddard ja ta meeskond lennutasid aastatel 1926–1941 üles 34 raketti, mis tõusid kuni 2,6 km kõrgusele ja saavutasid maksimaalseks kiiruseks 885 km/h.
Goddard leiutas mitmed seadmed, mis muutsid hiljem võimalikuks kosmoselennud. Tema leiutiste hulka kuuluvad näiteks vedelkütusrakett ja mitmeastmeline rakett ning tema 1919. aastal avaldatud monograafiat "A Method of Reaching Extreme Altitudes" on peetud 20. sajandi raketiteaduse klassikaks.
Kuigi Goddardi panus raketiteadusesse oli revolutsiooniline, sai ta oma töö tarbeks vähe moraalset ja rahalist toetust. Ta oli väga häbelik ning raketiteadusega tegelemist ei peetud füüsikaprofessorile sobivaks. Meedia ja teised teadlased naeruvääristasid tema kosmoselennu teooriaid ning seetõttu pidas ta privaatsust väga oluliseks ning oli oma töö suhtes väga salatsev. Tuberkuloosi järelmõjude tõttu eelistas ta töötada üksinda.
Palju aastaid pärast oma surma, hakati teda Konstantin Tsiolkovski, Hermann Oberthi ja Robert Esnault-Pelterie kõrval pidama üheks kaasaegse raketiteaduse rajajaks. Goddardi auks nimetati 1959. aastal NASA Goddardi Kosmosekeskus.
Bitēni

Bitēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla edelaosas. Bitēni jääb valla keskusest Inešist 5,3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,9 ja Riiast 121,9 kilomeetri kaugusele. Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 13 elanikku.
Celmi

Celmi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla loodeosas. Celmi jääb valla keskusest Inešist 6,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 5,9 ja Riiast 134,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuv Jauncelmi keskaegne kalmistu on regionaalse kaitse all olev kultuurimälestis. Riikliku kaitse all on Jauncelmi talu elumaja.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale.
2007. aastal oli külas kümme elanikku.
Cirsti

Cirsti on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla edelaosas Ogre jõe kaldal. Cirsti jääb valla keskusest Inešist 7,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,8 ja Riiast 117,8 kilomeetri kaugusele. Külas on Cirsti bussipeatus.
Küla on kujunenud endise Cirsti mõisakeskuse ("Zirßten") juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 42 elanikku.
Čolēni

Čolēni on endine küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. Küla asus valla idaosas.
Küla aladel asub Čolēni mägi (207 m).
Čolēnit on esmamainitud kui majapidamist 1690. aastal, mil sealt oli pärit keegi Peter Zohlen. Hiljem elasid seal läti kirjanike Reinis Kaudzīte ja Matīss Kaudzīte vanavanemad. Algselt arvati see Briņģi küla osaks, tänapäeval on see taas Briņģiga liidetud. Aastail 2009–2021 kuulusid küla alad Vecpiebalga piirkonda.
2001. aastal oli külas üks elanik.
Dauguņi

Dauguņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla lääneosas. Dauguņi jääb valla keskusest Inešist 4,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 9,7 ja Riiast 137,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuvad Vecdauguņi muinaskalmed} on kultuurimälestisena riikliku kaitse all; Vecdauguņi keskaegne kalmistu on aga regionaalse kaitse all. Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2001. aastal oli külas 11 elanikku.
Grinēni

Grinēni (ka Grīnēni) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla lääneosas. Grinēni jääb valla keskusest Inešist 7,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 7,4 ja Riiast 135,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Tänapäeval on Grinēni külaga liidetud endine Ūdrēni küla.
Külas asuv Tožiņi keskaegne kalmistu ehk Baudzīte on kultuurimälestisena regionaalse kaitse all. Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas 23 elanikku.
Jēkuļi

Jēkuļi (ka Purgaiļi) on endine küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asus valla loodeosas Inesise kaldal. Jēkuļi jäi valla keskusest Inešist 6,3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 4,2 ja Riiast 132,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas neli elanikku.
Purgaiļi

Purgaiļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vecpiebalga vallas. 
Küla asub valla keskosas Taunsi põhjakaldal. Purgaiļi jääb vallakeskusest Vecpiebalgast 2,2 ja Riiast 127,1 kilomeetri kaugusele. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Purgaiļi jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale.
Külas asub Bērtiņi bussipeatus.
Taunsi muinasasula on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Purgaiļi keskaegne kalmistu on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
2007. aastal oli külas 17 elanikku.
Ķidēni

Ķidēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla põhjaosas Inesise kaldal. Ķidēni jääb valla keskusest Inešist 2,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 4 ja Riiast 132,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas kaheksa elanikku.
Sproģi

Sproģi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla põhjaosas Inesise kaldal. Sproģi jääb valla keskusest Inešist 2,2, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 3,4 ja Riiast 131,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Sproģi bussipeatus.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. Küla juures asuval Inesise järve poolsaarel asub osa 42 ha suurusest Sproģi kaitsealast.
2007. aastal oli külas kuus elanikku.
Kauguļi

Kauguļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla kirdeosas. Kauguļi jääb valla keskusest Inešist 3,2, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 8,1 ja Riiast 136,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas 11 elanikku.
Kaļvi

Kaļvi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla kirdeosas. Kaļvi jääb valla keskusest Inešist 2,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 7,7 ja Riiast 135,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Asula jääb Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas seitse elanikku.
Spietēni

Spietēni on endine küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asus valla kirdeosas. Spietēni jäi valla keskusest Inešist 2,3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 7,9 ja Riiast 136,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Küla aladel asuvad Spietēni keskaegsed kalmistud on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.
2001. aastal oli külas kaks elanikku.
Kleivēni

Kleivēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla idaosas. Kleivēni jääb valla keskusest Inešist 1,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 7 ja Riiast 135,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2001. aastal oli külas 16 elanikku.
Krūmēni

Krūmēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla kirdeosas. Krūmēni jääb valla keskusest Inešist 5,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 5,8 ja Riiast 134 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Asula jääb osaliselt Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas viis elanikku.
Lodēni

Lodēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla kirdeosas. Lodēni jääb valla keskusest Inešist 4,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 6,9 ja Riiast 131,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuvad Lodēni muinaskalmed on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
2007. aastal oli külas neli elanikku.
Roņi

Roņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. 
Küla asub valla kirdeosas Liede oja kaldal. Roņi jääb valla keskusest Inešist 4,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 6,2 ja Riiast 134,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Asula jääb osaliselt Vecpiebalga maastikukaitsealale. 
2007. aastal oli külas 4 elanikku.