Bleckede

Bleckede (polaabi: "Bleketsa") on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Linna pindala on 139,9 km². 31. detsembril 2017 elas seal 9406 inimest. Linn asub põhiliselt Elbe vasakkaldal, umbes 20 km Lüneburgist idas.
Ajalugu.
Idakolonisatsiooni käigus sai tänase Bleckede ala Saksimaa hertsogiriigi osaks. Praegune nimi tuleb vanast variandist Bleketsa, mis on slaavi päritolu. Pärast Welfi saksi, hertsog Heinrich Lõvi, troonilt tõukamist ja maalt väljasaatmist 1180. aastal, kaotasid Welfid enamuse Saksimaast, sealhulgas hertsogitiitli, mis anti Askania dünastiale. Askanialased nõudsid ka Bleckedet. Kuid Heinrichi poeg Wilhelm von Lüneburg vaidlustas selle nõude ja tegi Bleckedest 1209. aastal Welfide eelposti Elbel, et astuda samme üle-Elbe piirkondade suunas, mis olid koloniseerimise protsessis asunike poolt läänest. Wilhelm võttis ka tasu Bleckedet läbivatelt laevadelt ja nimetas linna oma isa auks Lowenstatiks (Lõvilinn; "Löwenstadt"). Püstitati linnus Elbe ületajate ja tollijaama kaitseks. Linnust on esmamainitud 1270. aastal ja tänapäevane loss asub vana linnuse vundamendil.
Kuid Askanialased ei andnud järele ja Saksi hertsog Albrecht II võitles Bleckede pärast Wilhelmi poja Otto Lapsega, kes sai abi Bremeni vürstlikult peapiiskopilt Gilbertilt. Kuid kumbki osapool ei suutnud teist allutada, nii leppisid nad 1287. aastal kokku jätta otsustamise Saksa kuningale Rudolf I-le. Viimane tunnistas Bleckede Saksimaa osaks, nii et Welfi nimi Lowenstat kadus ja Bleckede võidutses. 1293. aastal andsid Saksi hertsogid Bleckedele – üheskoos teiste linnadega – müntimisõiguse.
Kaasvalitsejatest Saksi hertsogid Albrecht II ning tema vennapojad Albrecht III, Erich I ja Johann II jagasid Saksimaa enne 20. septembrit 1296 Saksi-Lauenburgiks ja Saksi-Wittenbergiks. Bleckede oli siis Saksi-Lauenburgi osa, mida kõnekeeles ka "Alam-Saksimaaks" kutsuti, erinevalt Saksi-Wittenbergist, mida kutsuti "Ülem-Saksimaaks".
Saksi-Lauenburg loovutas Bleckede – koos tollipunkti ja linnusega – Brandenburg-Stendali markkrahv Waldemarile, kes müüs 1308. aastal kiiresti oma uue valduse Welfi hertsog Otto Rangele, kes valitses Lüneburgi haruvürstkonda. Kaks aastat hiljem andis hertsog Bleckedele linnaõiguse, mis sisaldas kohustust linn kindlustada. 1379. aastal pantis hertsog Albrecht von Lüneburg-Celle Bleckede lossi oma võlausaldajatele Hamburgile, Lübeckile, Hannoverile ja Lüneburgile. Viimasel õnnestus Bleckedet käendusega hoida kuni 1600. aastani.
1666. aastal põles Bleckede peaaegu täielikult maha. Pärast Lüneburgi (Celle) haru vürsti, Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Georg Wilhelmi surma 1705. aastal ühendati Bleckede – nagu kogu vürstkond – pärandi teel Braunschweig-Lüneburgi kuurvürstkonnaga, mida rahvasuus kutsuti pealinna järgi Hannoveri kuurvürstkonnaks.
Pärast prantslaste võitu kuurvürstkonna üle Bleckede okupeeriti, seejärel annekteeriti 1810. aasta märtsis üürikese Vestfaali kuningriigi poolt, moodustades osa selle "Alam-Elbe departemangust". Pärast Suurt Prantsuse sõda tagastati Bleckede 1813. aastal Hannoveri kuurvürstkonnale, mis ülendati kaks aastat hiljem Hannoveri kuningriigiks. Pärast seda, kui preislased annekteerisid Hannoveri, sai Bleckedest 1866. aastal uue Hannoveri provintsi osa. Preisi stiilis kreisihalduse sisseviimisega Hannoveris 1. aprillil 1885 sai Bleckedest uue "Bleckede kreisi" keskus, mis ühendati 1. oktoobril 1932 Lüneburgi kreisiga.
Natsiajastul asendas Hannoveri provintsihalduse natsipartei Ost-Hannoveri Gau-haldus gauleiter Otto Telschowi juhtimisel. Neuengamme koonduslaagri all-laager eksisteeris 24. augustist 1944 kuni 15. veebruarini 1945 Alt Garge kvartalis.
Liitlaste okupatsiooniga Saksamaal muutus olukord taas. Ei olnud silda Hannoveri provintsi lõviosa (Elbest lõunas, oli Briti okupatsioonitsooni osa Saksamaal) ja väikeste Bleckede Põhja-Elbe kvartalite (Neu Bleckede ja Neu Wendischthun, tegelikult samuti Briti tsooni osa) vahel. Nii otsustasid britid territooriume vahetada ja loovutasid Bleckede Põhja-Elbe kvartalid Nõukogude okupatsioonitsoonile Saksamaal, Mecklenburgi liidumaale, tehes Bleckede üheks jagatud linnaks jagatud Saksamaal. Koos Mecklenburgiga muutus see ala 1949. aastal Ida-Saksamaa osaks. Ida-Saksamaa kontrolltsoon piki Saksamaa sisepiiri, mis oli alates 1952. aastast hermeetiliselt suletud, tegi Lääne ja Elbe kaldad Neu Bleckede ja Neu Wendischthuni elanikele kättesaamatuks. Piirile liiga lähedal elavateks peetud perekonnad evakueeriti ja nende majad lammutati.
Pärast Teist maailmasõda avasid britid oma Bleckede osas ümberasustatud isikute laagri.
Pärast kommunistliku režiimi langemist Ida-Saksamaal 1989. aastal (Die Wende) nõudsid Bleckede Põhja-Elbe kvartalite elanikud (uue Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa osa) taasühinemist Lääne-Bleckedega, mis kuulus 1946. aastast Lääne-Saksamaa Alam-Saksimaasse.
Nii sätestasid mõlemad liidumaad liidumaadevahelises lepingus vabastada Neu Bleckede ja Neu Wendischthun, samuti naabervald Amt Neuhaus Mecklenburg-Vorpommernist jõustumisega 30. juunil 1993, kui need annekteeriti Alam-Saksimaasse. Referendumil hääletasid Amt Neuhausi elanikud 7. juunil 2009 Bleckedega ühinemise poolt. Bleckede ei ole veel otsustanud.