tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cory Booker

Cory Anthony Booker (sündinud 27. aprillil 1969 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Ameerika Ühendriikide Senati liige New Jersey osariigist. Ta on Demokraatliku Partei liige.
1. juulist 2006 kuni 31. oktoobrini 2013 oli ta Newarki linnapea.
1. veebruaril 2019 teatas ta, et kandideerib Ameerika Ühendriikide 2020. aasta presidendivalimistel. Bookeri kandidatuurile on väljendanud toetust näiteks endine demokraadist president Jimmy Carter.
Juunis 2023 külastas ta Eestit.
Isiklikku.
Tema vend on Cary Booker II ja isa on Cary Booker. Tema vanemad võitlesid 1969. aastal rassismi vastu, nõudes kodu ostmist piirkonnas, kuhu mustanahalised inimesed ei olnud teretulnud. Ta on Kirsten Gillibrandi sõber.
Tal on Rosario Dawsoniga romantiline suhe.
Gampopa

Gampopa Sönam Rinchen (1079–1153) oli tiibeti budismi õpetaja, tervendaja ning tantra meister, tuntud ka nimega Dvagpopa ja tiitliga "Dakpo Lharjé".
Gampopa oli Tilopast alanud õpetusliinis Drikung (Drigung) kagjü koolkonnas Milarepa õpilane.
Eesti keeles on temalt ilmunud raamat "Hindamatu pärlikee."
Püstpalkkirik

Püstpalkkirik on keskajal Põhjamaades, eriti 11.–13. sajandi Norras kasutusel olnud kirikutüüp, mille puhul üleni puidust hoone konstruktsioon rajati püstistele nurgapostidele.
Seda tüüpi kirik ehitati raamistikule, mis koosnes neljast nurgapostist ja neid ühendavatest alumistest ja ülemistest raampuudest. Püstpalkkirikud jagunevad kahte suuremasse rühma: saalkiriku tüüpi ja basiilika tüüpi kirikud. Reeglina on nad kaunistatud rikkalike puunikerdustega, mis ühendab kristlikud motiivid viikingite traditsioonilistest uskumustest pärit ainestikuga.
Ehitus.
Esimeste püstpalkkirikute püstised nurgapostid kaevati ehituse ajal lihtsalt maa sisse ja need läksid aja jooksul paratamatult mädanema, seetõttu pole ühtegi nii vana taolist ehitist algsel kujul säilinud. Ka püstpalkkirikutest vanim, Urnesi kirik ehitati 12. ja 13. sajandil uuesti, kuid osa detaile pärineb aastast 1050, sealhulgas loomornamendiga nikerdustega esiuks põhjaeeskoja seinas.
Norra püstpalkkirikutel on valdavalt sindelkatused. Nii seinad kui katus on tõrvatud puutõrvaga, mis võib päikese käes vahel sulama ja voolama hakata ning mis sõltuvalt asendist ilmakaarte suhtes ja kaitstusest sademete eest on värvunud mustast toonist kollakani. Vaid mõnel üksikul kirikul võib osaliselt näha ka värvkatet. Ringebu kiriku punane torn vihjab arvatavasti hilisematele taastamistöödele.
Ajaloost.
11. ja 14. sajandi vahel kerkis Skandinaavias umbes 1200 püstpalkkirikut. Tänaseni on neist säilinud 28, neist 25 esialgses asukohas. Vanim neist on Urnesi püstpalkkirik Norras, mis kuulub ka UNESCO maailmapärandi hulka. See valmis algsel kujul aastal 1050. Rootsis säilinud püstpalkkirikud on hiliskeskajal ehitatud Hedaredi kirik ja Hemse kirik Gotlandil, mille osad avastati 19. sajandil hilisema kivikiriku konstruktsioonide hulgast (tänapäeval Stockholmi ajaloomuuseumis). Mõningate mööndustega võib püstpalkkiriku tüübi alla liigitada veel Greenstedi kiriku Essexis Inglismaal.
Kunagi Norras Valdresi orus seisnud kirik müüdi Preisi kuningale Friedrich Wilhelm IV-le, kes laskis selle koost võtta ja praegu Poolale kuuluval alal Karkonosze mägedes uuesti kokku panna.
Koopiaehitised.
Norras on turismiäri edendamiseks püstitatud püstpalkkirikute koopiaid, tuntuim neist on Goli püstpalkkiriku koopia (keskaegne kirik teisaldati 1880. aastatel Norsk Folkemuseumi ja 1980. aastatel püstitati endisesse asukohta koopiaehitis). Püstpalkkirikute koopiaid on ehitatud ka mujal Põhjamaades, nagu näiteks Hørningi püstpalkkirik Moesgaardi muuseumis Aarhusis Taanis, Rootsis püstitati 2000. aastal püstpalkkiriku koopia Häggvikis Norrlandis, Mannaminne vabaõhumuuseumi ühe osana.
Anna Zatonskih

Anna Zatonskih (ukraina keeles Ганна Віталіївна Затонських "Ganna Vitalijivna Zatonskihh"; sündinud 17. juulil 1978 Mariupolis) on ukraina päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, naiste suurmeister (1999).
Zatonskih mängis kuni 2003. aastani Ukraina eest, alates 2003. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Ameerika Ühendriike.Ta tuli 2001. aastal Ukraina naiste malemeistriks. Ta on neljakordne USA naiste malemeister (2006, 2008, 2009, 2011).
Viiel korral kvalifitseerus ta FIDE tsooniturniiri võiduga naiste maailmameistrivõistlustele. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 14. asetuse, kuid kaotas juba avaringis. 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas kaotas ta teises ringis Nino Hurtsidzele ja 2008. aastal Naltšikis kaotas teises ringis Tatjana Kossintsevale. 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas võitis ta teises ringis Marie Sebagit, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Humpy Konerule. 2012. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Carolina Lujánit, kuid kaotas teises ringis Ju Wenjunile.
Zatonskih mängis naiste maleolümpiatel kahel korral Ukraina (2000, 2002) ja kaheksal korral USA (2004–2018) naiskonna koosseisus. Ta võitis USA naiskonna koosseisus kaks olümpiamedalit: hõbemedali (2004) ja pronksmedali (2008). 
Ta sai FIDE-lt 1995. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1999. aastal naiste suurmeistri ja 2004. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.
Zatonskih on abielus Lätist pärit malesuurmeistri Daniel Fridmaniga, neil on aastal 2007 sündinud tütar.
Jennifer Shahade

Jennifer Shahade (sündinud 31. detsembril 1980 Philadelphias) on ameerika pokkerimängija ja maletaja, naiste suurmeister (2005).
Shahade on lõpetanud New Yorgi Ülikooli võrdleva kirjanduse erialal. Ta tegutseb publitsisti ja malekommentaatorina.
Detsembris 2014 võitis ta TonyBeti korraldatud Hiina pokkeri maailmameistrivõistlused. Võiduga kaasnes 100 000 euro suurune auhinnaraha.
Males on Shahade kahekordne Ameerika Ühendriikide naiste malemeister (2001/2002, 2004). Ta mängis USA naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2000–2004); sai neilt võistkondliku hõbemedali (2004). 
Kolmel korral kvalifitseerus ta FIDE tsooniturniiri võiduga naiste male maailmameistrivõistlustele. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 51. asetuse. Ta kaotas avaringis Ketevan Arakhamia-Grantile. Ka järgmistel esinemistel MM-i turniiridel kaotas ta juba avaringis: 2001. aastal Moskvas Aleksandra Kostenjukile ja 2004. aastal Elistas Nana Dzagnidzele.
Shahade sai FIDE-lt 1999. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2005. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Aikateríni Pavlídou

Aikateríni Pavlídou (uuskreeka keeles Αικατερίνη Παυλίδου; sündinud 3. aprillil 1993) on kreeka maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2010).
Pavlídou tuli 2012. aastal Beirutis Vahemere maade naiste malemeistriks. Ta on neljakordne Kreeka naiste malemeister (2012, 2013, 2015, 2017). 
Ta on mänginud Kreeka naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (2012–2018).
Korintos

Korintos (kreeka keeles Κόρινθος (Kórinthos) vanakreeka keeles Ϙόρινθος) on Kreeka linn, mis asub Lõuna-Kreekas Peloponnesose piirkonnas Korinthía piirkonnaüksuses.
2011. aasta kohalike omavalitsute reformi järel on see Kórinthose valla keskus. Samuti on linn Korinthía piirkonnaüksuse pealinnaks.
Linn asutati praegusel kujul 1858. aastal, mil 6,5-magnituudine maavärin hävitas Antiik-Korintose (Αρχαία Κόρινθος) ümber tekkinud senise asula. Uut linna nimetati Uus-Korintoseks (Νέα Κόρινθος) ja see paiknes antiikaegsest asulakohast kolm kilomeetrit kirdes Kórinthose lahe ääres. 1928. aastal tabas uut linna 6,3-magnituudine maavärin ja 1933. aastal puhkes seal suur tulekahju.
Korintoses elas ja tegutses näiteks vanakreeka filosoof Diogenes.
Korintos oli Rooma riigi Ahhaia provintsi suurim linn ja tähtis kaubanduskeskus, olles isegi olulisem kui Ateena.
Amanuensis

Amanuensis (mitmuses "Amanuenses") on elukutseline sekretär või kirjutaja, kes kirjutab või sisestab teksti, mida teine inimene suuliselt ette ütleb ehk dikteerib, või kirjutab täpselt maha, mida teine on ette kirjutanud, samuti võib see viidata allkirjaõiguslikkusele, selle, kelle allkirja kirjutatakse, loal.
Põhjamaades tähendab "amanuensis" teatud kõrgkooli-, raamatukogu-, muuseumi- või arhiiviteenistujat.
Etümoloogia.
Etümoloogiliselt tähendab "amanuensis" ladina keeles kedagi, kes on käeulatuses, käepärast ("manus" – 'käsi'). Vana-Roomas oli see ori, kes täitis kõiki isanda soove. Hiljem hakkas see tähistama vabastatud orja, kes töötas isanda isikliku kirjutaja või sekretärina.
Boheemia lambakoer

Boheemia lambakoer on Tšehhimaalt pärit koeratõug.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muu hulgas kirjas järgmist: „Elavaloomuline koer, kelle reaktsioon on kiire, ent mitte tormakas. Kergesti õpetatav, valvas, kergesti kontrollitav, leplik...“
Muistsed tulnukad

"Muistsed tulnukad" (ka "Iidsed tulnukad", originaalpealkiri "Ancient Aliens") on Ameerika Ühendriikide telesari, mis esilinastus 2010. aasta 20. aprillil kanalil History Channel. Prometheus Entertainmenti dokumentaalfilmi stiilis toodetud sarjas esitatakse hüpoteese muistsete astronautide kohta ning väidetakse, et ajaloolised tekstid, arheoloogia ja legendid sisaldavad tõendeid kontaktide kohta muistsete inimeste ja maavälise elu vahel.
Ajaloolased, kosmoloogid ja teised teadlased on saadet pseudoteaduste ja pseudoajaloo propageerimise pärast laialdaselt kritiseerinud. 
Sarja 14. hooaeg esilinastus 2019. aasta 31. mail. 
Vastuvõtt.
Saatel oli 2010. aasta oktoobri lõpus 1,676 miljonit vaatajat, detsembri keskel (kui linastus osa "Seletamatud ehitised") koguni 2,034 miljonit vaatajat ja 2011. aasta jaanuari lõpus 1,309 miljonit vaatajat. 
Kriitika.
Arvustajad on saadet iseloomustanud väidetega, et see on "ülepakutud", "tohutult spekulatiivne" ja propageerib "ogaraid teooriaid astronautidest, kes kõndisid muistsetel aegadel vabalt meie planeedil". Enamik saates esitatud ideedest ei ole teadusringkondades aktsepteeritud ning neid on kirjeldatud kui pseudoteadust ja pseudoajalugu. Ajalooprofessor Ronald H. Fritze leidis, et von Dänikeni ja "Muistsete tulnukate" saate pakutavad pseudoteaduslikud spekulatsioonid on Ameerika Ühendriikides perioodiliselt populaarsed: "Popkultuuris, millel on lühikene mälu ja suur isu, võib võtta tulnukaid, püramiide ja kadunud tsivilisatsioone kui üha uuesti naasvaid moeröögatusi."
Forbes.com-i töötaja Brad Lockwood kritiseeris "Muistseid tulnukaid" kui näidet History Channeli rõhuasetusest "koletistele, tulnukatele ja vandenõudele pühendatud saadetele". Forbes.com-i töötaja kirjanik Alex Knapp kritiseeris sarja samuti ja tsiteeris arheoloog Keith Fitzpatrick-Matthewsi etteheiteid ajalookanalile "muistsete tulnukate jama käsitlemise eest, nagu see oleks tõsiseltvõetav." 
Smithsonian.com-i teaduskirjanik Brian Switek oli sarja suhtes eriti kriitiline, eriti osa suhtes, kus esitati hüpoteesi, et tulnukad hävitasid dinosaurused, et sillutada tee meie liigile. Ta iseloomustas saadet kui "televisiooni põhjatu koleda ämbri kõige kahjulikumat solki". Switek kirjutas, et saade kasutab propagandavõtteid, et mõjutada vaatajaid väljamõeldiste ja moonutustega. 
Teised on juhtinud tähelepanu vastandlike seisukohtade vähesusele saatesarjas. USA Connecticuti osariigi ülikooli arheoloogiaprofessor ja filmi "Pettused, müüdid ja mõistatused: teadus ja pseudoteadus arheoloogias" autor Kenneth Feder on öelnud, et tema poole pöördusid "Muistsete tulnukate" produtsendid seoses tema võimaliku osalemisega saates. "Minu vastus oli, et võin olla hea meelega teie saates, kuid peaksite teadma, et minu arvates on hüpotees muistsetest astronautidest täielik jama," ütles ta intervjuus. "Ma pole neist pärast seda enam midagi kuulnud. Niisiis, ma arvan, et võib-olla ei olnud nad huvitatud teisest vaatepunktist."
Kaasasündinud sensorineuraalne kurtus koertel

Kaasasündinud sensorineuraalne kurtus koertel on üks sagedasemaid kurtuse põhjuseid koertel. 
Kaasasündinud sensorineuraalne kurtus on eriti levinud valge karvastikuga või heledate laikudega koeratõugude hulgas nagu näiteks dalmaatsia koer, bullterjer, inglise kokkerspanjel, austraalia karjakoer, catahoula leopardikoer, Parson Russelli terjer ja Bostoni terjer. Kaasasündinud sensorineuraalse kurtuse korral on kahjustunud sisekõrvas olev tigu, selle kuulmisretseptorrakud või aferentsed närvirakud.
Sensorineuraalse kurtuse korral tekib kuulmiskadu 3–4 nädala jooksul pärast kutsika sündimist ning tegemist on ravimatu haigusega. Kaasasündinud sensorineuraalset kurtust seostatakse pigmendipuudulikkusega. Nimelt sisaldab teojuha ("ductus cochlearis") soonjutt ("stria vascularis") pigmentrakke ehk melanotsüüte. Pigmendipuudulikkuse korral puuduvad soonjutis talitlusvõimelised melanotsüüdid, mis omakorda põhjustab kuulmisretseptorrakkude kahjustumist ja seeläbi kurtust.
Melanotsüütide talitluse määravad ära geenid. Koertel määrab valge karvastiku või laikude esinemist ja osakaalu nn valgelaiksuse ("white spotting") lookus, mida tähistatakse tähega S. S-lookusel on kirjeldatud 4 alleeli: üks dominantne alleel S, mis määrab ära tumedate värvide (ehk pigmendi) esinemise ning kolm retsessiivset alleeli, mis määravad valgete laikude esinemise osakaalu karvastikus. Retsessiivsed alleelid on si ehk iiri märgiste ("Irish spotting"), sp ehk laigulisuse ("piebald") ja sw ehk ülivalge ("extreme white") alleelid. Kurtus esineb enamasti neil koeratõugudel, kellel ekspresseeruvad tugevalt S-lookuse retsessiivsed alleelid. Lisaks oleneb pigmendi esinemine nn marmorgeeni (M) olemasolust. M-lookusel on 2 alleeli: retsessiivne alleel, mis toodab ühtlast pigmenti, ja dominantne alleel, mille mõjul tekivad tumedale karvastikule suvaliselt paiknevad heledamad või valged laigud. Koerad, kes on homosügootsed dominantse alleeli suhtes, on enamasti kurdid ning neil esineb ka nägemishälbeid. M-geeni puhul võivad ka heterosügootsed koerad olla kurdid, kuid kurtuse esinemise tõenäosus sõltub sel juhul koeratõust. Nii S- kui ka M-geenid suruvad alla melanotsüütide talitlust, põhjustades valgete laikude või heledama pigmendi esinemist, mõnedel koertel ka siniste silmade esinemist. Samas põhjustab melanotsüütide talitluse allasurumine ka häireid soonjuti ("stria vascularis") talitluses ning soodustab seetõttu kurtuse teket. Pigmendi puudumist vikerkestas ja kurtuse esinemise seost on enim täheldatud just S-geeni retsessiivseid alleele kandvatel tõugudel, nagu dalmaatsia koer, inglise setter ja inglise kokkerspanjel.
Godefroy de Bouillon

Bouilloni Godefroy (prantsuse keeles "Godefroy de Bouillon", hollandi keeles "Godfried van Bouillon", saksa keeles Gottfried von Bouillon, ; 18. september 1060 Prantsusmaa Kuningriik – 18. juuli 1100 Jeruusalemma kuningriik) oli üks Esimese ristisõja üks juhte aastatel 1096–1099. 
Ta oli Bouilloni lord 1076. aastast. Selle järgi võttis ta ka oma epiteedi. Alates 1087. aastast oli ta Alam-Lorraine'i hertsog. Pärast Jeruusalemma edukat piiramist 1099. aastal sai Godefroy Jeruusalemma kuningriigi esimeseks valitsejaks. Ta keeldus kuninga tiitlist, kuna uskus, et Jeruusalemma tõeline kuningas on Jeesus Kristus, eelistades Püha haua kaitsja tiitlit (ladina keeles "advocatus Sancti Sepulchri"). Teda hüüti ka püha haua paruniks ja ristisõdurist kuningaks.
City Hall Park

City Hall Park on avalik haljasala New Yorgis Lower Manhattanil, täpsemalt Civic Centeris.
Park asub Broadway, Chambers Streeti, Centre Streeti ja Park Row' tänava vahel ning seal asuvad New Yorgi raekoda ja Vana New Yorgi maakonna kohtumaja.
Anemi keel

Anemi keel on Paapua keel, mida räägivad anemid Paapua Uus-Guineas Uus-Britannia saarel. Teadaolevalt ei ole anemi keel suguluses ühegi teise keelega.
Anemi keel on ohustatud, kõnelejate arv on umbes 800.
Cesare Beccaria

Cesare Bonesana di Beccaria, Gualdrasco ja Villareggio markii (15. märts 1738 – 28. november 1794) oli Itaalia kriminoloog, jurist ja filosoof.
Teda on nimetatud valgustusajastu üheks kõige oskuslikumaks juristiks ja kaasaegse kriminaalõiguse isaks.
Ta on tuntud oma 1764. aastal ilmunud traktaadiga "Kuritegudest ja karistustest" (itaalia keeles "Dei delitti e delle pene"), milles mõistab hukka piinamist ja surmanuhtluse rakendamist.
Mold

Mold on lühike küna, mis tahuti puidust või kivist (dolomiidist). Asus rehetoas lee vastasnurgas. Moldi visati toidujäätmeid koduloomade, põhiliselt sigade jaoks.
Tänu kujusarnasusele on molli järgi saanud nimetuse moldpill, moldorg, moldvõlv.
Granuleerimine

Granuleerimine ehk granulatsioon (ladina keelest "granulum" 'viljaterake') on metallehistöös, eriti kullassepakunstis kasutatav metalleseme kaunistamise tehnika, mille puhul ese kaetakse väikestest metallkuulikestest (graanulitest) pinnatekstuuri või ornamendiga. Kuulikesed liidetakse eseme pinnaga kuumutamisel, kaasamata muud kinnitusainet. Vanimad näited pärinevad Mesopotaamiast III aastatuhandest eKr. Termin on pärit 19. sajandist.
Protsess.
Granuleerimist on võimalik kasutada vaid puhta kulla ja hõbeda puhul või sulamite puhul, mille kulla- või hõbedasialdus on suur. Sulamid väärismetallisisaldusega alla 18 karaadi granuleerimistehnikaks ei sobi.
Graanulite valmistamine.
Granuleerimise protsess algab alati graanulite valmistegemisega. Graanulid valmistatakse täpselt samast materjalist kui ese, millega nad pärast liidetakse. Peene metalltraadi või metalliriba küljest lõigatakse väga väikesed tükid ja neid kuumutatakse sulamiseni tiiglis isoleerivas keskkonnas, tavaliselt väga peenes puusöetolmus. Tükid võtavad sulanuna pindpinevuse tõttu ümmarguse kuuli kuju. Kuulikesed jaotatakse ornamendis või pinnakattes kasutamise jaoks suuruse järgi rühmadesse. Üks võimalus saada ühesuuruseid graanuleid on kerida peen kuldtraat spiraalselt ümber jämedama traadi, saadud spiraal lõigatakse pikuti väikesteks rõngasteks ja need sulatatakse ühesuurusteks kuulideks.
Paigutamine.
Kuulikeste kinnitamiseks pinnale soovitud ornamendina või reana kasutatakse (samal viisil nagu kärgemailis metalliriba või filigraanis metalltraadi paikapanemiseks) orgaanilisi liimaineid nagu tragant, kummiaraabik, nisukliister või küdoonia vaik, millega pind pintseldatakse ja seejärel asetatakse graanulid pehmet pintslit kasutades kohale.
Konstantin Nieländer

Konstantin Nieländer (ka Niländer 27. veebruar 1848 Rakvere vald – 15. august 1928) oli Eesti kunstnik ja joonistusõpetaja. 
Varsti pärast poja sündi kolis perekond Kadrina lähedale Undla mõisa. Seal tutvus noor Konstantin Kreutzwaldi perekonnaga ning sõbrunes viimase poja Alexisega, kes oli hiljem Kadrinas jaamaülem. Konstantin Nieländer on kujutanud oma sõpra maalil, mis asub tänapäeval Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumis. 
20-aastaselt asus ta õppima Müncheni Kunstiakadeemiasse ning lõpetas kooli kõrgeima auhinnaga – Ludvigi medaliga. 
Järgnevad 11 aastat reisis ta Itaalias, Prantsusmaal, Kaukaasias, Türgis, Kreekas, Palestiinas ja Egiptuses. Sealt viis tee teda Adeni kaudu Sri Lankale ja Indiasse. Tagasi Euroopas, võttis ta ette kaheksakuulise jalgsirännaku Itaalias, Saksamaal ja Prantsusmaal.
1877. aastal esines oma teostega Peterburi Kunstide Akadeemia näitusel ja sai auhinnaks hõbemedali. Naasnud kodumaale, töötas ta kolm aastat Tallinnas Toomkooli joonistusõpetajana, reisis siis taas välismaal ning leidis teenistuse Riias Linna Reaalkooli joonistusõpetajana, kuhu jäi järgmiseks 35 aastaks. Kui kool Esimese maailmasõja ajal Tartusse evakueeriti, läks Tartusse ka Nieländer. Ta töötas Treffneri gümnaasiumis kuni 1926. aastani. 
Nieländeri looming on jäänud valdavalt välismaale. Eesti Kunstimuuseumi kogus on kolm tema maali, samuti leidub tema maale Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumis ja Tallinna linnamuuseumis.
Põiekivid loomadel

Põiekivi on kivitaoline moodustis põies. See on üks liik kuseteedes tekkivatest kusekividest ehk uroliitidest, mille alla käivad veel ka neerukivid, kusitikivid ja kusejuhakivid. Põiekivid on sage nähtus just koduloomadel, eriti kassil ja koeral.
Põiekivid tekivad uriini üleküllastumisel mineraalühenditest. Moodustuvad kristallid, mille omavahelisel koondumisel kujunevad kivid. Sellise üleküllastumise põhjuseks võib olla kristallide suurenenud eritumine neerudest, vee neeldumine neerutuubulite kaudu (põhjustab uriini kontsentratsiooni suurenemist) ja muutused uriini pH-s. Lisaks mõjutab põiekivide teket looma dieet, urineerimise sagedus ja geneetika. Kõige enam on põiekivisid kaltsiumoksalaadist (CaC2O4) ja struviidist (MgNH4PO4 · 6H2O). 
Sümptomid ja diagnoos.
Üheks põiekivide sümptomiks on hematuuria ehk vererakkude esinemine uriinis, mis jätab mulje, et loom kuseb verd. Lisaks võivad põiekivid tekitada ka düsuuriat ehk raskusi ja valulikkust urineerimisel. Siiski on need sümptomid loomadel ka põiepõletiku puhul ning seega pole nende esinemine kindel põiekivide märk. Väiksemad põiekivid võivad jääda eriti isasloomadel kinni kusitisse, põhjustades võimetust urineerida. 
Suuremaid põiekive on tunda kompimisel, ent kõiki põiekive, mille suurus ületab 3 millimeetrit, on näha radiograafiaga. Põiekivid, mille koostises olevad mineraalained ei peegelda saadetud elektromagnetilist kiirgust tagasi, ei ilmne ka siis. Neid saab näha ultraheliga. 
Ravi.
Suuremate põiekivide eemaldamiseks on vajalik operatsioon. Selle käigus lõigatakse lahti kõht ja põis ning eemaldatakse kivid. Järgneb umbes nädalapikkune taastumisperiood, mille käigus võib loomal siiski veel esineda hematuuriat. 
Mõningat tüüpi põiekive on võimalik ka lahustada kindla dieediga, vältides kirurgiat. See aga ei toimi kõigi kivide puhul ning võtab ka rohkem aega, mõnest nädalast paari kuuni. Lisaks võib sellel ajal jätkuda nii hematuuria kui ka düsuuria. Nii võib toimida näiteks struviidist põiekivide puhul, üritades vähendada uriinis NH4+, Mg2+, ja PO4-3 ioonide kontsentratsiooni.
Luokesa vald

Suginčiai vald (leedu keeles "Luokesos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Molėtai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 101 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1582 inimest. Valla keskus on Molėtai linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil S.Dariaus ir S.Girėno g. 4. Vallavanem on Laimutė Repečkienė.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Sensatsioonilisus

Sensatsioonilisus (inglise keeles "sensationalism") on massimeedias auditooriumi tähelepanu püüdmise viis. 
Sensatsioonilistes uudiselugudes valitakse ja sõnastatakse sündmused ja teemad nii, et see tõmbaks võimalikult paljude tähelepanu. Selline uudiste stiil soodustab sündmustest kallutatud ja eelarvamustega mulje loomist, eirates head ajakirjandustava: neutraalsust. Sensatsiooniliselt võidakse kajastada üldiselt ebaolulisi teemasid, kujutades neid samas ühiskonnale olulist mõju avaldavate sündmustena. Samas võib sensatsiooniline kajastusviis väljenduda ka sisuliselt uudisväärtuslike teemade vahendamisel, esitledes neid teemasid triviaalselt või tabloidsel viisil, rikkudes professionaalse ajakirjanduse norme. 
Sensatsioonilisuse taktikate hulka kuulub sihilik rumalus, emotsioonidele apelleerimine, konflikti õhutav stiil, oluliste faktide ja teabe tahtlik varjamine ning häälekas ja enesekeskne käitumine tähelepanu tõmbamise eesmärgils. Triviaalset teavet ja sündmusi on mõnikord valesti esitatud ja liialdatud kui ühiskondlikult olulisi teemasid, kirjeldades sageli lugusid üksikisikute ja väikeste inimrühmade tegevust, mille sisu on makrotasandil sageli ebaoluline.
Astroturfimine

Astroturfimine on avaliku arvamuse mõjutamine kunstlikult loodud rohujuuretasandi sõnumite abil või püüe avalikku arvamust taoliselt mõjutada, jättes algse infoallika ja teate edastamise rahastaja varjatuks. 
Teatud huvigrupid soovivad jätta muljet, et mingi sõnum või liikumine omab ühiskonnas laiapõhjalist toetust ja sponsivad vastava mulje jätmise tarvis inimesi, kes hoolitsevad selle eest, et sponsorite sõnum nähtavaks saab. Sõnumi levitamist rahastavad huvigrupid jäävad seejuures avalikkuse eest varju. 
Termin "astroturfimine" on tuletatud kunstmuru tootva ettevõtte AstroTurf nimest. Tegemist on "rohujuurtele" viitava sõnamänguga. Astroturfimise korral on tõese või orgaanilise rohujuuretasandi asemel tegemist mingi sõnumi kunstliku võimendamisega, kusjuures avalikkusele paistab, et sponsitud arvamusel on tavainimeste seas palju toetajaid.
Astroturfimist võivad kasutada näiteks poliitilised või religioossed huvigrupid. Oxfordi Ülikooli professor Philip N. Howardi sõnul teeb internet lobistide ja poliitliikumiste jaoks kergemaks väiksearvulise ärritatud kodanike hulga aktiveerimise, mis seejärel võib avalikes debattides ebaproportsionaalselt mõjukaks saada. 
Astroturfimist kasutatakse ka turunduses ja suhtekorralduses. 
Näiteid.
1993. aastal asutasid Ameerika Ühendriikides tegutsevad tubakatootjad ühingu National Smokers Alliance, mis tegi aastatel 1994–1999 ulatusliku kampaania eesmärgiga kaitsta suitsetajate huve seoses suitsetamist piirava õigusraamistikuga. Astroturfimise abil jäeti mulje, et rohujuuretasandi grupid võitlesid suitsetajate õiguste eest.
2006. aastal asutasid kaks suhtekorraldusfirma Edelman kaastöötajat blogi "Wal-Marting Across America", mis jättis mulje, et seda peavad tavatarbijad, kuid mille taga seisis tegelikult Wal-Marti rahastatav ühendus Working Families for Wal-Mart.
2008. aastal väitis Hiina ekspert Rebecca MacKinnon, et Hiinal on 280 000 palgalist netikommentaatorit (nn 50 sendi partei), kes foorumites tekkivat arutelu võimudele sobivas suunas juhivad ja eriarvamusele jäävatest kommentaaridest üle räägivad. 
2018. aasta mais palkas energiafirma Entergy alltöövõtja inimesi, kes New Orleansi linnavolikogu avalikul koosolekul näitaksid üles toetust uue elektrijaama rajamisele. Alltöövõtja kasutas selleks ettevõtte Crowds on Demand teenust. Sama aasta oktoobris määrati Entergyle selle eest 5 miljoni dollari suurune trahv.
Ettevõtted võivad läbimüügi suurendamiseks tellida positiivseid arvustusi. On pakutud, et kolmandik internetis leiduvatest tarbijate kirjutatud arvustustest pole tegelikult tarbijate kirjutatud, vaid on tellitud, et toodet või teenust positiivses valguses näidata. Võltsarvustuste eristamine päris arvustustest on seejuures pea võimatu.
Väärdilemma

Väärdilemma ehk valedilemma on mitteformaalse arutlusvea tüüp, mille puhul väidetakse, et midagi on ekslikult kas/või-olukorraks, kui tegelikult on olemas vähemalt üks lisavõimalus. 
Väärdilemma võib tekkida mitte ainult tahtlikust petmisest vaid ka lihtsalt lisavõimalus(t)e mitteteadmisest. Lisaks võib see olla harjumuspärase "laisa" mõtlemise tulemus, lähtuvalt inimeste kalduvusest vaadata maailma piiratud võimaluste komplektiga. Näiteks "Britta võttis sõna kapitalismi vastu, seetõttu peab ta olema kommunist" (ta ei pruugi olla ei kapitalist ega kommunist). "Roger vaidles vastu ateistile, kes kritiseeris kristlust, nii et ta peab olema kristlane". Roger võib olla ateist või hoopis budist, kes ei nõustu mõne konkreetse ristiusu vastase argumendi loogikaga. 
Sarnased mõisted.
Sarnased või sünonüümsed mõisted on: 
Näited.
Vale valik.
"Vale valiku" esitamine peegeldab sageli tahtlikku katset kõrvaldada mitu võimalust, mis võivad antud küsimuses kompromissiks olla. Näiteks mürasaastet käsitlevate seaduste üldine argument hõlmab vale valikut. Võib väita, et Tallinnas ei tohiks müra reguleerida, sest kui nii tehtaks, muutuks linn drastiliselt negatiivses suunas. See argument eeldab, et näiteks vältimaks pärast keskööd häirivalt suurt müra, tuleb baarid ja muud lõbustusasutused enne südaööd sulgeda. See eirab tõsiasja, et need asutused võivad kasutusele võtta muid müra alandavaid meetmeid, näiteks paigaldades helikindlaid konstruktsioonielemente, et müra liigselt ei leviks. 
Mustvalge mõtlemine.
Psühholoogias on väärdilemmaga seotud nähtus mustvalge mõtlemine. On inimesi, kes tegelevad rutiinselt mustvalge mõtlemisega, mille näiteks on isik, kes liigitab teisi inimesi kas täiesti heaks või täiesti halvaks.
Baraamu keel

Baraamu keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte hulka kuuluv keel, mida emakeelena räägivad baraamud Nepalis.
Baraamu keel on kriitiliselt ohustatud. Seda rääkis 2011. aastal umbes 50 inimest.
Kaubandusõigus

Kaubandusõigus ehk äriõigus (inglise keeles "commercial law", "trade law") reguleerib tehinguid kaubandus-, äri- ja tarbijatehingute valdkonnas. Eestis reguleerivad seda valdkonda kaubandustegevuse seadus (KaubTS) ja äriseadustik (ÄS).
Väliskaubandus ja selle kaitse.
Väliskaubanduse all peetakse Eestis silmas kaubandust, mis toimub kolmandate riikidega ehk riikidega, mis jäävad Euroopa Liidust väljapoole. Seetõttu kehtivad Eestis väliskaubanduse suhtes kõik Euroopa Liidu sõlmitud kahepoolsed ja regionaalsed lepingud, mis soodustavad kaubandust.
Väliskaubanduse õiguslikku raamistikku arendab peamiselt Maailma Kaubandusorganisatsioon (WTO). Eesti osaleb väliskaubanduse kujundamises Euroopa Komisjoni kaudu, kelle pädevuses on kogu Euroopa Liidu väliskaubanduspoliitika. 
Et kaitsta tootjaid kõlvatu konkurentsi eest, kasutab Euroopa Liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingutega kooskõlastatud kaubanduse kaitsevahendeid (ingl "trade defence instruments", TDI). Enne Euroopa Liiduga liitumist ei olnud Eesti turu jaoks kaitsemeetmeid võetud. 
Kaubanduse kaitseks kasutatakse kolme meedet.
Et kaitsevahendeid kasutada, peavad Euroopa Liidu tootjad esitama Euroopa Komisjonile kaebuse koos tõenditega. Seejärel algatatakse uurimismenetlus, mille järel teeb Euroopa Komisjon liikmesriikidele ettepaneku meetmete kehtestamise või kehtestamata jätmise kohta. Meetmete võtmine on Euroopa Komisjoni kaubandusdirektoraadi pädevuses ja liikmesriikidel on vaid nõuandja roll. Liikmesriikidga konsulteerimiseks on loodud kaubanduse kaitsevahendite komitee (TDC) ja kaitsemeetmete komitee (SGC). Lõpliku otsuse kaubanduse kaitsevahendite kasutamise kohta langetab siiski Euroopa Komisjon, aga liikmesriigid saavad selle häälteenamusega ka tagasi lükata. 
Euroopa Liidu sisene kaubandusõigus.
Liikmesriikidevaheline vabakaubandus oli üks Euroopa Liidu asutamispõhimõtetest. Samuti on ühine vaba turg ehk kauba vaba liikumine Euroopa Liidu üks põhivabadustest. Ühisturu loomisega kaotati tollikontroll ühenduse sisepiiridel ning see kehtib ka Eesti suhtes alates Euroopa Liiduga liitumisest. Ühendusesisest kaubavahetust tollis deklareerida pole vaja, selle eest tuleb hoopis kord kvartalis maksuametile käibemaksudeklaratsiooni lisana esitada ühendusesisene kaubanduskäibe aruanne. Eesti müüja aruandel deklareeritud informatsiooni saadab maksuamet ostja liikmesriigi maksuametile ning tänu sellele ei jää kaubakäive maksustamata.
ÜRO rahvusvahelise kaubandusõiguse komisjon.
UNCITRAL ehk UN Commission on International Trade Law on loodud 1966. aastal ning selle eesmärk on hõlbustada riikidevahelist kaubandust seadusandluse ühtlustamise kaudu. ÜRO peaassamblee valib komisjoni kuuluvad riigid ning praegu on neid 36. Komisjoni valimisel arvestatakse, et oleks esindatud eri maailmajaod ning peamised majandus- ja õigussüsteemid. Liikmeid valitakse kuueks aastaks ning kolme aasta järel pool liikmeskonnast muutub. Eesti ei ole UNCITRAL-i liige ning Eestis on vastutavateks organisatsioonideks Justiitsministeerium ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium.
Rūpa

Rūpa ehk kuju või ka keha, vorm või välimus (sanskriti ja paali keeles "rūpa"; tiibeti keeles "gzugs"; hiina keeles ⾊ "se"; jaapani keeles "shiki") on hinduismis ja budismis olendite ja nähtuste väline pealispind ehk see, millisena nad paistavad. 
Keha ehk materiaalne vorm koosneb kõikidel olenditel ja asjadel elementidest: maaollusest, veeollusest, kuumuseollusest ja tuuleollusest, mistõttu ükski kuju, keha, vorm või välimus ei saa olla püsiv ja muutumatu ega tõeline. 
Budistlikus psühholoogias on "rūpa" tajumise esmane tase. "Rūpa" on ka esimene viiest isiksuse koostisosast.
Paali kaanoni kontekstis võib "rūpa" esineda erinevates tähendustes:
Sankhara

Sankhāra (sanskriti keeles "saṃskāra" või "caitasika" või "chitta samskara"; paali keeles "saṅkhāra" või "cetasika"; tiibeti keeles "’du byed"; hiina keeles ⾏ "xing"; jaapani keeles "an") on budismis oluline paalikeelne mõiste, millel on mitmeid tähendusi ja mida on tõlgitud mitmeti: moodustised, meelekujund või meeleolu, aga ka valmistaja või moodustaja vmt. Mõiste tähistab korraga nii mõjutajat, mõjutatavat kui ka mõjutamist; tingijat, tingitut ja tingimist; ajendit, ajendatut ja ajendamist; kujundajat, kujundatavat ja kujundamist.
"Sankhāra" tähistab kõiki tegutsema sundivaid tegureid ning seda võib mõista kui teadlikke ja alateadlikke ajendeid, kujutlusi, tunge ja motiive. See on valmistaja või moodustaja ehk miski, mis valmistab ette millegi, mis järgneb. Need on meele kujundid ehk kujutlused, motivatsioonid ehk meele olud ehk (päris täpses tõlkes) “kokkutehtused”. Enamasti viidatakse siin meele tahtelisele ja liikumapanevale aspektile. On kasutatud ka vasteid "tahtemoodustised", "elemendid-liigutajad", "kippumise kogum" jmt. 
"Sankhārad" on karmast tingitud tegurid, mis suunavad teadvuse objektidele ning loovad ja kaotavad dharmade hetkekombinatsioone. Nende toime avaldub ühtviisi nii teo, sõna kui ka mõtte tasandil. Ka öeldu ja mõeldu on tegu ehk karma. 
"Sankhārad" on üks isiksuse koostisosadest ja sõltuvusliku tekkimise ahela teine lüli. "Sankhārad" tekivad varasemate (ka eelmiste elude) tegude tulemusel talletatud püsivate muljete põhjal ning jagunevad kolmeks: headeks (pälvimuslikeks), halbadeks (ebapälvimuslikeks) ja neutraalseteks. Inimene teeb tegusid ja kogub teovilju vastavalt sellele, missugune neist kolmest domineerib, kujundades niiviisi oma edasist elu. Budismis peetakse oluliseks vähendada halbade ja suurendada heade "sankhārate" osakaalu.
Hinduismis tähistab see mõiste inimisiksust moodustavaid komponente, mis pärinevad eelmiste elude tegudest ja meeleseisunditest.
Laura Unuk

Laura Unuk (sündinud 9. novembril 1999 Ljubljanas) on sloveenia maletaja, naiste suurmeister (2019).
Unuk tuli neidude maailmameistriks 2014. aastal Durbanis U16- ja 2017. aastal Montevideos U18-vanuseastmes.
Ta on 2013. aasta Sloveenia naiste malemeister. Sloveenia naiskonna koosseisus on ta mänginud kolmel naiste maleolümpial (2014–2018). 
Unuk sai FIDE-lt 2014. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2019. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Bruna Tuzi

Bruna Tuzi (sündinud 5. septembril 1995) on albaania maletaja, naiste FIDE meister (2018).
Tuzi tuli 2005. aastal Chaniás Vahemere maade juunioride meistrivõistlustel viiendaks (võistles koos meestega, naiste arvestuses oli ta teine ja sai hõbemedali). Ta on tulnud Albaania neidude meistriks U17- ja U19-vanuseastmes. Albaania naiste meistrivõistlustel on ta võitnud kolm hõbemedalit (2014, 2015, 2018).
Tuzi on mänginud Albaania naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (2012–2018).
Jekaterina Kovalevskaja

Jekaterina Valentinovna Kovalevskaja (vene keeles Екатерина Валентиновна Ковалевская; sündinud 17. aprillil 1974 Rostovis Doni ääres) on vene maletaja, naiste suurmeister (1998), naiste maailmameistrivõistluste hõbemedalivõitja (2004).
Kovalevskaja on kahekordne Venemaa naiste malemeister (1994, 2000). Ta võitis Euroopa naiste meistrivõistlustelt kaks hõbemedalit (2000, 2001). 
Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 11. asetuse. Ta võitis veerandfinaalis Zhaoqin Pengi, kuid kaotas poolfinaalis Xie Junile. 2001. aastal Moskvas sai ta turniiritabelis 7. asetuse. Ta võitis teises ringis Lilit Mkrtšjani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Nino Hurtsidzeile.
2004. aastal MM-i turniiril Elistas sai Kovalevskaja turniiritabelis 12. asetuse. Ta võitis kaheksandikfinaalis Katerõna Lagnot, veerandfinaalis Ketino Kachiani-Gersinskat ja poolfinaalis Humpy Konerut. Finaalis kaotas ta Antoaneta Stefanovale tulemusega 2½:½.
2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis sai ta turniiritabelis 19. asetuse. Ta võitis teises ringis Maria Kursovat ja kaheksandikfinaalis Zhaoqin Pengi. Veerandfinaalis kaotas ta Xu Yuhuale. 2012. aastal Hantõ-Mansiiskis sai ta turniiritabelis 41. asetuse. Ta kaotas avaringis Alissa Galljamovale. 2015. aastal Teheranis kaotas ta avaringis Inna Gaponenkole.
Kovalevskaja sai FIDE-lt 1994. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1998. aastal naiste suurmeistri ja 2004. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Võistkondlik esinemine.
Kovalevskaja võitis Venemaa naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kolm hõbe- (1998, 2002, 2006) ja kaks pronksmedalit (2000, 2004) ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2009) hõbemedali. Ta kuulus 2007. aastal Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel võitjanaiskonda.
Grigori Löwenfisch

Grigori Jakovlevitš Löwenfisch (sünninimi Hershel Löwenfisch; vene keeles Григорий Яковлевич Левенфиш "Grigori Jakovlevitš Levenfiš"; poola keeles "Grigorij Lewenfisz"; 19. märts (vkj 7. märts) 1889 Piotrków, Piotrkówi kubermang – 9. veebruar 1961 Moskva) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1950). 
Löwenfischist sai 1910. aastatel Venemaa tugevamaid maletajaid. 1920. aastal Moskvas toimunud üleliidulisel maleolümpiaadil tuli ta kolmandaks (võitis Aleksandr Alehhin). NSV Liidu meistrivõistlustel 1923.ja 1925. aastal sai ta teise koha. Aastavahetusel 1934/1935 toimunud meistrivõistlustel, kus kaks eelmist meistrivõistlust võitnud Mihhail Botvinnik osa ei võtnud, jagas ta koos Ilja Rabinovitšiga esikohta. 
Mais 1937 tuli Löwenfisch teist korda NSV Liidu meistriks. Botvinnik, kes vahepeal oli võitnud tugevakoosseisulise rahvusvahelise turniiri Moskvas (1935), oli seotud kandidaadiväitekirja kaitsmisega ja meistrivõistlustel ei osalenud. NSV Liidu malejuht Nikolai Krõlenko organiseeris veel samal aastal Löwenfischi-Botvinniku matši, et selgitada välja NSV Liidu malemeister. Kuna matš lõppes viigilise tulemusega 6½:6½, siis jäi meistritiitel Löwenfischile. Kolmanda maletajana sai ta 1937. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetuse.
Löwenfisch taotles, et teda saadetaks Nõukogude Liitu esindama novembris 1938 Hollandis toimunud AVRO suurturniirile, kuid juhtkond otsustas saata Botvinniku. 
Löwenfisch võttis osa kõigist kolmest sõjaeelsest rahvusvahelisest turniirist Moskvas: 1925. aastal (15. koht), 1935. aastal (6.–7. koht) ja 1936. aastal (7.–10. koht). 1939. aastal Leningradi-Moskva maleturniiril jagas ta 3.–6. kohta.
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, teiste seas ka Löwenfischile.
Boriss Verlinski

Boriss Markovitš Verlinski (vene keeles Борис Маркович Верлинский; ukraina keeles Борис Маркович Верлінський "Borõss Markovõtš Verlinskõi"; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1887) 1888 Bahmut – 30. oktoober 1950 Moskva) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline meister (1950). 
Verlinski hakkas malet mängima 13-aastaselt Odessas. Pärast esimest maailmasõda kolis Moskvasse. 1925. aastal tuli ta NSV Liidu meistrivõistlustel neljandaks ja pääses samal aastal Moskvas peetud esimesele sõjaeelsele rahvusvahelisele turniirile Nõukogude Liidus, kus sai 12. koha. Turniiri käigus võitis ta partii valitseva maailmameistri José Raúl Capablancaga.
1928. aastal tuli Verlinski Moskva ja 1929. aastal Ukraina NSV meistriks. Septembris 1929 tuli ta Odessas NSV Liidu malemeistriks. Selle saavutuse eest anti talle 1929. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetus, kuid 1931. aastal suurmeistri nimetus Nõukogude Liidus kaotati (taastati 1935).
Järgmistel NSV Liidu esivõistlustel jagas Verlinski 1931. aastal 3.–6. kohta ja 1933. aastal 12.–13. kohta. 
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri ja rahvusvahelise meistri nimetuse. Verlinski oli ainus 12 NSV Liidu suurmeistrist, kes FIDE-lt suurmeistri nimetust ei saanud, küll aga anti talle veel samal aastal rahvusvahelise meistri nimetus.
Jürgen Trabant

Jürgen Trabant (sündinud 25. oktoobril 1942 Frankfurdis) on saksa keeleteadlane ja semiootik. 
Ta on õppinud romanistikat, germanistikat ja filosoofiat Frankfurdis, Tübingenis ja Pariisis. Ta kaitses väitekirja Tübingeni Ülikoolis 1969. aastal ning töötas 1980. aastast keeleteaduse professorina romaani filoloogia instituudis Berliini Vabas Ülikoolis. 
Ta on avaldanud ülevaateid semiootikast, ta uurimisvaldkonda on kuulunud Giambattista Vico ja Wilhelm Humboldti tööd. Muuhulgas on ta tõlkinud Umberto Eco semiootikaraamatu saksa keelde.
Koos Ernest W. B. Hess-Lüttichi ja Achim Eschbachiga andis ta välja kirjastuse Verlag Gunter Narr kaudu rahvusvahelist semiootikaajakirja Kodikas/Code.
2019. aasta 17.–19. novembril külastas ta Tartut ja pidas Tartu Ülikoolis mitu loengut.
Achim Eschbach

Achim Eschbach (20. oktoober 1948 Eschweiler – 20. jaanuar 2021) oli saksa semiootik.
Ta töötas kommunikatsiooniteaduste professorina (aastani 2015) Duisburgi-Esseni ülikoolis, Essenis.
Ta tegeles semiootika ajalooga ning Karl Bühleri ja Charles Sanders Peircei töödega. 
Ta koostas ulatusliku semiootika bibliograafia.
Koos Ernest W. B. Hess-Lüttichi ja Jürgen Trabantiga andis ta välja kirjastuse Verlag Gunter Narr kaudu rahvusvahelist semiootikaajakirja Kodikas/Code.
Meistriliiga 2019

Meistriliiga 2019 (ametlikult sponsornimega Premium liiga 2019) oli Eesti jalgpalli kõrgeima liiga 29. hooaeg selle taasasutamisest 1992. aastal.
Hooaeg algas 8. märtsil 2019 ning lõppes 9. novembril 2019. Tiitlikaitsja oli Nõmme Kalju. Tallinna FC Flora tuli 12. korda meistriliiga meistriks.
Meeskonnad.
Liigast võttis osa kümme võistkonda, üheksa võistkonda 2018. aasta hooajast ja Esiliiga 2018 meister Maardu Linnameeskond. Pärnu JK Vaprus lõpetas eelmise hooaja viimasel kohal ja langes seetõttu Esiliigasse. Maardu Linnameeskond tegi oma Meistriliiga debüüdi. Varem loobusid nad Meistriliiga kohast, kui nad võitsid Esiliiga 2017. FC Kuressaare säilitas oma Meistriliiga koha alistades üleminekumängudel Esiliiga 4. koha meeskonda FC Elva.
Liigatabel.
Meistriliiga üleminekumängud.
Premium liiga 9. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil Esiliiga 2. kohaga. 
"Kuressaare võitis kokkuvõttes 5:3 ja säilitas Meistriliiga koha 2020. aasta hooajaks."
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja statistika.
Individuaalne.
Kübaratrikid.
4 Mängija lõi 4 väravat;&lt;BR&gt; 5 Mängija lõi 5 väravat;&lt;BR&gt; (K) – Kodus; (V) – Võõrsil
Tera

Tera on teravilija vili, kaunvilja seeme, mõnikord ka teiste taimede seeme.
Terasid kasutatakse toiduks nii täisteraputrade, suppide ja erinevate roogade valmistamisel kui ka jahu, tangude ja helveste kujul.
Ringkond (Pariis)

Pariisi linn on jaotatud 20 "arrondissements municipaux", haldusringkonnaks ("arrondissement" [aʁɔ̃dismɑ̃]). Neid ei tohi segi ajada departemangude ringkondadega, mis on 100 Prantsuse departemangu alljaotused. Sõna "arrondissement" Pariisis kasutatuna viitab peaaegu alati allpool loetletud linnaringkonnale. Ringkonna numbrile viitavad enamiku Pariisi sihtnumbrite kaks viimast numbrit (75001 kuni 75020).
Kirjeldus.
20 ringkonda paiknevad kaardil päripäeva spiraalikujuliselt, alustades linna keskelt, esimene neist Seine'i paremkaldal (põhjakaldal).
Prantsuse keeles, eriti tänavasiltidel, esitatakse number sageli Rooma numbritega. Näiteks Eiffeli torn kuulub "VIIe arrondissement", samas kui Gare de l'Est kuulub "Xe arrondissement". Igapäevases kõnes kasutavad inimesed ainult ringkonnale vastavat järgarvu, näiteks "Elle habite dans le sixième" – 'ta elab kuuendas (ringkonnas)'.
Ringkonnad.
Iga ringkond on halduslikult jaotatud neljaks "quartiers". Pariisis on seega 80 "quartiers administratifs", igaühes on politseijaoskond.
Ajalugu.
11. oktoobril 1795 jaotati Pariis 12 ringkonnaks. Need nummerdati läänest itta, kus numbrid 1–9 asusid Seine'i paremkaldal ja numbrid 10–12 vasakkaldal. Iga ringkond jaotati neljaks "quartiers", mis vastasid 48 algsele 1790. aastal loodud ringkonnale.
Keiser Napoleon III ja Seine'i prefekt parun Haussmann koostasid 1850. aastate lõpul plaani liidendada mitu ümberkaudset valda Pariisiga. Parlament võttis vajalikud õigusaktid vastu 1859. aastal ja laiendamine jõustus seaduse väljakuulutamisel 3. novembril 1859 (kuigi linnamakse laiendati uutele linnaosadele alles 1. juulil 1860). Varasemad 12 ringkonda korraldati ümber 20 ringkonnaks. Kui Haussmann oma uute piiride ja nummerdamissüsteemi plaani avaldas, olid Passy elanikud selle vastu, kuna see paigutas nad uude 13. ringkonda ja sel ajal oli väljend "nad abiellusid kolmeteistkümnendas" naljakas viis viidata mitteabielulisele kooselule. Passy meer Possoz töötas välja idee nummerdada ringkonnad spiraalmustrina, alustades esimesest keisripaleede keskel, mis pani Passy 16. ringkonda.
Kui on oluline eristada kahte süsteemi, märgitakse ajaloolises ülestähenduses originaalsed asukohad, lisades neile mõiste "ancienne" ("endine" või "vana"), näiteks "2ème ancienne" või "7ème anc".
Linna ja departemanguna (Prantsusmaa riiklik haldusüksus) omab Pariis alates 1982. aastast ja PLM seadusest (Pariis Lyon Marseille seadus) nii linnanõukogu kui ka 20 ringkonnanõukogu. PLM seadus seab piirid ka Pariisi meeri õigustele, kes peab julgeolekuküsimustes tegelema politseiprefektile antud volitustega. 20 ringkonnanõukogu "(conseils d'arrondissement)" on oma tegevuses sarnased vallanõukoguga "(conseil municipal)", kuid neil on väga vähe volitusi. Selle liikmed valitakse kohalikel valimistel samal viisil, kui rohkem kui 3500 elanikuga valdades. Ringkonnanõukogu koosneb 2/3 ulatuses ringkonnanõunikest ja 1/3 ulatuses linnanõunikest, kes valitud ringkonnast, kuid kes istuvad ka Pariisi linnanõukogus. Oma esimesel kogunemisel pärast valimisi valib iga ringkonnanõukogu omale meeri.
Aix-en-Pévèle

Aix-en-Pévèle [ɛks ɑ̃ pevɛl] (enne 2018. aastat "Aix") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
See on 20 km Lille'ist kagus.
Tera (töörist)

Tera on mitmete tööriistade (noa, kääride, kirve, labida, vikati, adra, kõpla, höövli, oherdi jne) või külmrelva (luta, liimeistri, matšeete, pistoda, mõõga jt lõikav põhiosa. Samuti nimetatakse teraks nende lõikeserva või teravat otsa.
Vladõslav Buhharjev

Vladõslav Buhharjev (ukraina keeles Бухарєв Владислав Вікторович; sündinud 14. märtsil 1969 Lebedõnis Sumõ oblastis) on Ukraina poliitik ja riigiametnik.
Töökäik.
2014. aastal valiti ta valimisringkonnast nr 162 Ukraina Ülemraadasse, kus ta oli XIII koosseisu liige 27. novembrist 2014 kuni 29. augustini 2019.
11. juunist kuni 11. septembrini 2019 juhtis ta Ukraina Välisluureteenistust. 
11. septembril 2019 nimetas president ta Ukraina Julgeolekuteenistuse ülema esimeseks asetäitjaks ning vabastas ta sellest ametist 8. novembril 2019.
Kanaši keel

Kanaši keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte hulka kuuluv keel, mida emakeelena räägivad kanašid Indias Himachal Pradeshi osariigis.
Kanaši keel on ohustatud. Seda rääkis 2002. aastal umbes 1400 inimest.
Rein Aro

Rein Aro (sündinud 21. veebruaril 1942 Tormas) on eesti kirjastustöötaja ja tehnikaajakirjanik.
Elukäik.
Rein Aro lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi 1966. aastal elektromehaanikainseneri erialal. Töötas aastast 1968 ENE teadusliku toimetajana, aastast 1989 Eesti Entsüklopeediakirjastuses tehnika- ja täppisteaduste toimetuse juhatajana ning aastast 1999 ühtlasi peatehnoloogina. Viis kirjastuse üle nüüdisaegsele trükiettevalmistustehnoloogiale. On Väikese entsüklopeedia 2002 ja selle täiendatud trüki peatoimetaja. Oli aastail 1992–2003 Eesti Entsüklopeediakirjastuse ASi nõukogu liige ja aastail 1998–2001 selle aseesimees.
Alates 2006. aastast on Rein Aro ajakirja Elektriala peatoimetaja-kujundaja. Ta teeb kaastööd artiklite autorina ja märksõnastike koostajana TEA entsüklopeediale. On Eesti Ajakirjanike Liidu liige aastast 1977, on Tormalaste Kodupaigaühenduse trükiste („Torma Album“, II–VI, 1997–2012 jt) koostamise kavandajaid, toimetajaid ja autoreid ning kujundaja. 
Isiklikku.
Rein Aro abikaasa Riina-Ester Aro on töötanud toimetaja ja tantsuõpetajana. Peres on kaks poega ja tütar. 
Teatmeteosed.
Rein Aro on osalenud alates jaanuarist 1968 entsüklopeediate ja teiste teatmeteoste loomisel artiklite autorina, märksõnastike koostajana, toimetajana, tõlkijana, fotode ja illustratsioonide autorina:
Riisijahu

Riisijahu on riisi jahvatamisel saadud jahu, mida kasutatakse pagaritoodete (leiva) valmistamiseks, jahutatud või külmitatud toitainete paksendamiseks ja lintnuudli tegemiseks. Sageli kasutatakse seda Kagu-Aasia riikide (Jaapani, Korea, Tai, Vietnami, India) rahvustoidu valmistamiseks.