tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud

See lehekülg esitab 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste osalejariikide võistkondade koosseisud. 
Meeskondade kaptenid on tähistatud -märgiga.
A-alagrupp.
Brasiilia.
7. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Kamerun.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Horvaatia.
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Mehhiko.
9. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
B-alagrupp.
Holland.
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Austraalia.
3. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Tšiili.
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Hispaania.
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
C-alagrup.
Jaapan.
12. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Colombia.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Kreeka.
19. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Elevandiluurannik.
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
D-alagrupp.
Costa Rica.
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Inglismaa.
12. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Itaalia.
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Uruguay.
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
E-alagrupp.
Ecuador.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Honduras.
5. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Prantsusmaa.
13. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Šveits.
13. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
F-alagrupp.
Argentina.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Bosnia ja Hertsegoviina.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Iraan.
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Nigeeria.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
G-alagrupp.
Ghana.
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Portugal.
19. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Saksamaa.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
USA.
22. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
H-alagrupp.
Alžeeria.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Belgia.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Lõuna-Korea.
8. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.
Venemaa.
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik nimekiri.
Asiatyphlops

Asiatyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Asiatyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Kagu-, Lõuna- ja 
Ida-Aasias.
Cyclotyphlops

Cyclotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Cyclotyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Indoneesias Sulawesi saarel.
Grypotyphlops

Grypotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Grypotyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Indias: Kerala, Tamil Nādu, Andhra Pradeshi, Karnātaka, Goa, Mahārāshtra, Gujarāti, Madhya Pradeshi, Uttar Pradeshi, Bihāri, Jhārkhandi, Chhattīsgarhi, Odisha ja Lääne-Bengali osariigis.
Raskekauglaskepatarei

Raskekauglaskepatarei oli soomusväe üksus Eesti sõjaväes, Soomusrongirügemendi 2. divisjoni koosseisus. 
Patarei loodi 1936. aastal, kui alates 1935. aastast oli ehitatud valmis kolm raudteesuurtükivagunit:
Need laevade jaoks mõeldud suurtükid suutsid lasta oluliselt kaugemale (16...20 km) kui harilikkude soomusrongide suurtükid (6...10 km) ning seetõttu olid need mõeldud kaugvõitluseks.
152 mm Canet' kahuril laskekaugus oli 18 km ja 102 mm merekahuri oma oli 16,5 km (kui neil kahuritel suurendati tõstenurka ja varustati mürsud voolujooneliste ballistiliste otsikutega, saavutati katsetamisel laskekauguseks 19,4 km).
Teiste soomusrongikahurite laskekaugus oli märksa väiksem: 76 mm Vene kahuri mõjuvtule kaugus 6 km ja maksimaalselt kuni 8,5 km, 107 mm Schneideri kahuril 8–11 km, 120 mm Inglise kahuril 10 km (erimürskudega saavutati katsetustel laskekauguseks kuni 18 km), 152 mm Vickersi haubitsal 7–9 km ja 152 Schneideri haubitsal samuti 7–9 km.
Rahuajal oli komplekteeritud ainult ühe raudteekahuri meeskond, kuna muidu oleks tekkinud vastava ala ajateenijate üleproduktsioon. Viru-Järva Sõjaväeringkonna ülem palus diviisiülemal eralda vastav kaader ja ajateenijad suurtükiväegruppidest. Juuni lõpus 1939 oli Raskekauglaskepatarei vastava suurtükiväe kaadri puudusel rügemendis formeerimata (täitmata olid näiteks patarei ja kahe suurtükivaguni ülema koht).
1939. aastal kavandati veel kahe suurtükivaguni ehitamist. Kevadel 1939 likvideeriti Randveres 15. patarei ning selle kaks 102 mm kahurit anti uutele suurtükivagunitele. Nende valmisehitamine katkes 1940. aasta suvel.
Kirjandus.
Mati Õun. Raudteepatarei. - Eesti merekindlused ja nende suurtükid. Tammiskilp. Tallinn 2001
Kevadised hallad

"Kevadised hallad" on 1955. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Rūdolfs Blaumanise novellidel "Kevadised hallad", "Raudupi perenaine" ja "Sületäis õnne".
Süžee.
Filmi tegevus toimub 19. sajandi lõpul. Taluteenija Madara jätab maha oma peigmehe sulase Andrsi ja abiellub rikka vana taluperemehe Miglaga. Kuid jõukama elu lootuses sõlmitud abielu osutub õnnetuks, samuti ei ole suure talu perenaise elu kuigi kerge. Madara ei suuda aga Andrsi unustada. Oma mehe Migla surma järel püüab Madara Andrsit tagasi saada, kuid tagajärjetult. Madara järelevalveta jäetud poeg Matīsiņš külmetab ja sureb. Andrs läheb oma naisega linna elama. Ahastuses Madara viskub kõrgelt kaldapealselt Daugavasse.
Varia.
Nõukogude Liidu kinodes vaatas linastusaastal filmi 23,6 miljonit inimest.
Keisuke Honda

Keisuke Honda (jaapani keeles 本田 圭佑 "Honda Keisuke"; sündinud 13. juunil 1986 Settsus) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Leedu kõrgliiga klubis Sūduva.
2010. aastal valiti ta Jaapani aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Jaapani rahvuskoondises tegi Honda 22. juunil 2008 mängus Bahreini vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 27. mail 2009 mängus Tšiili vastu.
2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava mängus Kameruniga ning viimases alagrupimängus 24. juunil värava mängus Taaniga.
2011. aasta Aasia meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta penaltist värava mängus Süüriaga. Jaapan jõudis turniiril finaali, kus alistati Austraalia tulemusega 1:0 ning tuldi Aasia meistriks. Honda valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.
2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste teises alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava mängus Itaaliaga.
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava Elevandiluuranniku vastu mängides.
2015. aasta Aasia meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 12. jaanuaril lõi ta penaltist värava mängus Palestiinaga, teises alagrupimängus 16. jaanuaril penaltist värava Iraagi ja viimases alagrupimängus 20. jaanuaril värava Jordaania vastu.
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Senegali vastu. Honda sai sellega esimeseks jaapanlaseks, kes on löönud värava kolmedel maailmameistrivõistlustel. Pärast maailmameistrivõistlusi teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest.
2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiakoondisse.
Mõõk ja roos

"Mõõk ja roos" on 1959. aastal valminud Läti mängufilm.
Süžee.
Endine rikas majaomanik Grēve on oma endises Riia vanalinna majas kojamees. Ta ootab vanade heade aegade tagasitulekut, et kindlustada oma tütrele Daigale jõukas elu. Ent tütar on niigi õnnelik, ta armastab ehitajat Jurģist ja hoolimata hirmust isa ees abiellub temaga. Raevunud vanamees püüab maja õhku lasta, et oma tütart ja väimeest tappa. Kui see aga ebaõnnestub, siis sooritab ta enesetapu.
Kool piiril

"Kool piiril" (ungari keeles "Iskola a határon") on Géza Ottliku 1959. aastal ilmunud romaan. 
Romaan „Kool piiril“ on Géza Ottliku tuntuim romaan. Esmalt ilmus see 1959. aastal, kolm aastat pärast Ungari nõukogudevastast revolutsiooni. Kuna romaanis on eelkõige
kirjeldatud sõjakooli karmi võimustruktuuri ja selle mahasuruvat mõju, võib seda seostada ka tolleaegse poliitilise olukorraga. Sellisena sai "Kool piiril" juba oma ilmumisajal tuntuks, kuid just autori poliitika- ja ühiskonnakriitilise hoiaku tõttu jäi see pikaks ajaks tema ainsaks edukaks romaaniks.
Sisu.
Oma romaanis "Kool piiril" kirjeldab Géza Ottlik, kuidas 1923. aastal saabuvad Austria piiri lähedal olevasse Köszegi sõjaväekooli seitse 11-aastast poissi. Enamasti rikkamatest peredest pärit poisid peavad kohanema maailmas, millel ei ole nende varasema eluga midagi ühist. Kaitstud ja turvalisest kodust lahkudes saabuvad nad kohta, kus ei ole enam tähtis, kes nad varem olid. Kuid mitte ainult indiviid, vaid ka sõprus, õiglus ja usaldus kaotavad sõjakoolis oma tähtsuse.
"Kool piiril" on lugu kahest vaatenurgast: ühelt poolt koosneb see Gábor Medve mälestustest, kes sooritab mitu kümmend aastat pärast sõjakooli lõpetamist enesetapu ja teiselt poolt tema endise koolikaaslase Benedek Bóthi poolt lisatud märkmetest, kes pärib manuskripti pärast Medve surma. Algselt manuskripti ainult oma kommentaare lisades unustab Bóth Medve maha kirjutatud mälestused peatselt ära ja kirjeldab selle asemel ainult oma versiooni koos sõjakoolis viibitud ajast.
Nii Bóthi kui ka Medve mälestustest selgub koolielus kehtiv range kord. Ilma vastupanuta peavad poisid täitma ohvitseride käske, muul juhul ootavad neid karistused kuni
mitmepäevase kartseris viibimiseni. Peale ohvitseride teevad aga uustulnukate elu raskeks ka vanemad poisid, kelle igapäevasesse ellu kuulub teiste mõnitamine ja kiusamine ning kes lasevad neil algusest peale tunda, et nad asuvad sõjakooli sisemise hierarhia kõige alumisel astmel.
Et aga sellises maailmas täis õelust ja jõhkrust toime tulla, peab igaüks leidma oma tee. Ühelt poolt on seal Medve, kes vaatamata kõigele püüab endale truuks jääda, kuid kes just selle tõttu satub tihti hätta ja kannatab teiste all. Bóth teiselt poolt üritab võimalikult hästi kohaneda ja võtab osa ka vanemate poiste vägivaldsusest, eksikombel lootes sellel viisil võita teiste tunnustamist ja sõprust.
Lingvistiline mets

"Lingvistiline mets: Tsibihärblase paradigma. Teadvuse kiirendi" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2013. aastal ilmunud esseekogumik, mis käsitleb eestlaste ja Eesti identiteedi, keele, kultuuri ja looduse vahekordi.
Raamatu avaldas kirjastus Grenader, kaane kujundas Maite Kotta. Avaldamiskohaks on raamatus märgitud Välgi metsad.
Sisu.
Teose üks läbivaid motiive on Eesti enda, kohaliku põliskultuuri ja eesti keele ainulaadsus alates juba inimese tekkele eelnenud geoloogilistest ajastutest: "Eesti on paik maakeral, kus Maa vanem ajalugu on kõige paremini näha, kus see on oma looduslikes vormides kõige ilmekamalt säilinud" (lk 135), "Ilu võis olla esimene märksõna, millega Eesti Euroopa teadvusesse jõudis" (lk 104); "Eesti kultuurimüüdi alguspunkt tuleks viimasest jääajast nihutada vähemasti kuussada miljonit aastat tahapoole" (lk 94–95); "Siluri kohta võib öelda, et Eesti asus tollal sõna otseses mõttes maailma keskpunktis" (lk 110); "Närvisüsteemi algkodu võime leida diktüoneemakildas leiduvatest graptoliitidest. Mõtlemine näib olevat sündinud Eestis" (lk 135); "Eesti keel lubab üsna geniaalselt kaardistada seda osa maailmast, mida keeles pole, aga mis võiks seal põhimõtteliselt olla" (lk 40–41).
Arvustused.
Hasso Krulli hinnangul mängib Mikita looduse ja kultuuri piiriga, sidudes need küll tihedalt eestlastele omasesse metsikusse mõtlemisse ("Lihtsalt öeldes seisneb Eesti eripära kultuuri ja looduse läheduses, keele ja looduse ühtekuuluvuses" (lk 142)), kuid neid siiski "õrnalt lahus" hoides. Samuti rõhutab Mikita perifeeria tähtsust ja ainulaadsust kultuuris: "Kultuuri ja inimteadvuse potentsiaal ei sõltu mitte niivõrd kultuuri enda mahukusest või mälu suurusest, vaid pigem selle tõlkepotentsiaalist, teisisõnu võimalikult rikka perifeeria olemasolust" (lk 139–140).
Krull hoiatab ka Mikita teksti väärtõlgenduste eest: "Segadusse sattunud lugeja näeb Mikita raamatus ilmselt mingit patriotismi, traibalismi või primitivismi uuendatud vormi, paigutades ta kuhugi jalgpalli, Eurovisiooni ja vabaõhumuuseumi rehetarede kõrvale. Niisuguse tõlgenduse vastu "Lingvistiline mets" minu meelest kaitstud ei ole, kuigi see on loomulikult tõlgendus, mille kaudu teost mõista ei saa." Tema sõnul on raamat "kirjutatud pillavalt, hullavalt, lopsakalt ja hajameelselt, nii et tekivad korduvad mustrid, pöörased seosteahelad, haruldaselt tabavad fraasid, poeetilised metafoorid. "Lingvistiline mets" on ekstaatiline kirjandusteos, mille sarnaseid ilmub harva, sest suuri ideid ilmub harva."
2014. aastal pälvis Mikita "Lingvistilise metsa" eest Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastaauhinna, Virumaa kirjandusauhinna ning Tartu Kultuurikandja auhinna 2013. aasta kultuurisündmuse kategoorias. "Ei mäletagi mõnda teist sellist raamatut, mis oleks kaasa toonud nii laia spektriga lugejaskonna nõnda üksmeelse, kuid mitmehäälse tunnustuse," kirjutas selle kohta kriitik Mihkel Kunnus.
Kirsiõieturundus

"Kirsiõieturundus: Visioon alternatiivsest turundusest" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2004. aastal ilmunud essee, mis käsitleb turundust. See on ilmunud eraldi raamatuna.
Raamatu üks keskseid postulaate on, et tavateadvuses jagatakse kõik inimeste tegevused A- ja B-tegevusteks, millest esimesed on kultuuriliselt väärtuslikud ja teised väärtusetud. Näiteks võidakse öelda, et keegi on sündinud muusikuks, kuid üldjuhul ei arvata, et inimene võiks olla sündinud bensiinijaama operaator. Kuna kultuurilist väärtust hindavad enamasti intellektuaalid, põhineb sellel eristusel ka majanduse ja kultuuri vastandus, milles kultuur on hea ja õilis, majandustegevus aga madal ja isegi kahjulik. Niisuguse vastanduse võiks siiski ületada. Üks viise selleks ongi segada turunduses madal ja kõrge, andes toodetele emotsionaalse lisaväärtuse ja kaasates klientide intellektuaalset kapitali, kuni "kaupmehest saab luuletaja".
Mikita viitab ka mõnedele teistele autoritele nagu Rolf Jensen ("Unelmate ühiskond"), Seth Godin ("Nõusolekuturundus") ja Mark Earls ("Loova ajastu koidik")
68-leheküljelise raamatukese avaldas OÜ Fontese Kirjastus Tartus, kaane kujundas Karel Korp. "Kirsiõieturundus" ilmus sarjas "Juhtimiskonverentsi raamatukogu" Pärnu Turunduskonverentsiks 13.-14. mail 2004.
Madalmurusus

Madalmurusus on väärtuslike rannaniitude tunnus, kus suuremal osal niidust on taimede kõrgus 3-10 cm.
Teófilo Gutiérrez

Teófilo Antonio Gutiérrez Roncancio (sündinud 17. mail 1985 Barranquillas) on Colombia jalgpallur. Ta on Colombia jalgpallikoondise ründaja ja mängib Colombia kõrgliiga klubis Atlético Junior.
2014. aastal valiti ta Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.
Koondisedebüüdi tegi ta 12. augustil 2009 sõprusmängus El Salvadori vastu, samas mängus lõi ta ka esimese koondisevärava.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kreeka vastu, keda võideti 3:0.
Südame-veresoonkond

Südame- ja veresoonkond ehk kardiovaskulaarsüsteem ehk südame ja soonte süsteem ehk tsirkulatsioonisüsteem ehk vereringeelundkond (ladina keeles "apparatus circulatorius") on paljudel selgroogsetel peamiselt vere ringlust reguleeriv elundkond.
Südame- ja veresoonkonna ülesanneteks on vere ja lümfi ringluse tagamine selleks, et kõiki elundeid varustada hapniku ja toitainetega ja eemaldada ainevahetuse jääksaadused, samuti humoraalne regulatsioon ja keha eri osade temperatuuri regulatsioon ja ka mitmesugused kaitsereaktsioonid.
Terminoloogia.
Organismide anatoomilis-füsioloogilistest eripäradest lähtuvalt liigitatakse südame- ja veresoonte süsteem vahel ka puuduvaks (lameussid), suletud ja avatud tsirkulatsioonisüsteemiks (lülijalgsed, sh putukad, vähilaadsed jpt).
Terminoloogia pole käesoleval ajal päris selge. Osad autorid vaatlevad tsirkulatsioonisüsteemi hulka kuuluvana ka lümfisüsteemi, kuid enamasti peetakse lümfisüsteemi siiski avatud tsirkulatsioonisüsteemiks.
Rõngussidel ja peajalgsetel on suletud soontesüsteem.
Selgroogsetel.
Selgroogsetel on suletud soontesüsteem, mille juhtelundiks peetakse süda.
Süstikkaladel aga ei ole süda välja kujunenud. 
Imetajatel.
Inimestel.
Inimestel kuuluvad südame- ja veresoonkonda süda, arterid, veenid, kapillaarid ja veri.
Patogenees.
Paljudel loomadel ja inimestel seostatakse kardiovaskulaarsüsteemiga selliseid haiguslikke seisundeid nagu kaasasündinud südamerikked (nt vatsakestevaheseina defekt, kodadevaheseina puue jpt), südamelihasehaigestumus, klapirikked, südamepuudulikkus, müokardiit, endokardiit, kardiomüopaatiad, pärilikud südamehaigused, rütmihäired, kardiogeenne šokk, ateroskleroos, müokardiinfarkt, omandatud südamepuudulikkus, hüpertooniatõbi, emboolia, aneurüsmid, hüpotensioon, südameseiskus.
Ajaloolist.
Hiinas tunti vere tsirkulatsiooni, mille keskmeks on süda, kontseptsiooni arvatavasti juba 475 (kuni 2697) eKr sellest annavad tunnistust sissekanded Nei Jingis.
Praxagoras Kosilt (vanakreeka keeles Πραξαγόρας ὁ Κῷος) uskus, et arterid sisaldavad üksnes õhku, uurijate arvates seetõttu, et lahti lõigatud loomade surnukehade sees olevad arterid olid tühjad.
Vana-Kreeka arstid Hippokrates Kosilt ja Galenos uskusid, et kardiovaskulaarsüsteem koosneb kahest eraldiseisvast soontevõrgustikust: arteritest ja veenidest.
Osade uurijate arvates püstitas esimese korrektse kardiovaskulaarsüsteemi mudeli vanakreeka filosoof Aristoteles (384–322 eKr).
Kuni Wiliam Harvey ajani (ja tegelikult veel mõni aeg hiljemgi) valitses seisukoht, et arteriaalne ja venoosne veri on erinevad vedelikud. Vereks peeti ainult venoosset verd ning arvati, et maks toodab seda pidevalt juurde; veenid kannavad selle lihastesse ja kudedesse laiali, mis see selle vere siis omakorda "ära tarbivad". Arteriaalseses veres nähti "elujõu" kandjat kopsudest läbi südame kudedesse. Selline oli ka Galenose seisukoht.
1628. aastal avaldas William Harvey raamatu "On the Motion of the Heart and Blood in Animals", milles püüdis kirjeldada arterite ja veenide ühendusteid kopsudega ja perifeersete kudedega ja ka seda, et veri ringleb.
Otseliin Vladimir Putiniga

"Otseliin Vladimir Putiniga" on iga-aastane televisiooni otsesaade, mille käigus Venemaa Föderatsiooni president (aastatel 2008–2011 peaminister) Vladimir Putin vastab Venemaa elanike küsimustele. Esimene saade toimus 2001. aasta 24. detsembril.
Saate formaat.
Saade saab teoks mobiilsete televisiooni-ülekandejaamade abil otselülituste tegemisega Venemaa suurematest linnadest. Vladimir Putinile esitatakse küsimusi tasuta numbril telefonitsi, e-kirja teel või SMS-sõnumiga, viimasel ajal ka Twitteriga, elanike küsimusi vahendavad saatejuhid. Televisiooni otsesaatest osavõtjad läbivad eelnevalt spetsiaalse selektsiooni. Seejärel jagatakse neile välja või kooskõlastatakse küsimused, mida V. Putinile esitada.
Ajalugu.
1. otsesaade.
Esimene otsesaade toimus 2001. aasta 24. detsembril. Otsesaadet näitasid kaks üleriigilist telekanalit, ORT ja RTR. Telefonitsi ja interneti teel saabunud küsimusi edastasid presidendile kaks saatejuhti. Kaks tundi ja 40 minutit kestnud saate jooksul vastas Venemaa Föderatsiooni president 47 küsimusele.
2. otsesaade.
Teine otsesaade toimus 2002. aasta 19. detsembril. Vladimir Putinile esitati 51 küsimust. President märkis muu hulgas ka seda, et mööduval aastal on vene inimesed hakanud elama paremini, riik aga muutunud rikkamaks.
3. otsesaade.
Kolmas otsesaade toimus 2003. aasta 18. detsembril. Suurema osa küsimustest esitasid mehed, telefonitsi rääkis riigipeaga ka neli last.
13. otsesaade.
2014. aasta 17. aprillil toimunud otsesaatest võtsid videosilla teel esmakordselt osa annekteeritud Krimmi ja Sevastopoli elanikud. Putin tunnistas esimest korda avalikult, et Krimmi omakaitseüksuste selja taga tegutsesid "korrektselt, kuid otsustavalt ja professionaalselt" Venemaa sõjaväelased, et võimaldada referendumit poolsaarel vabalt läbi viia ning takistada relvade kasutamist tsiviilelanikkonna vastu.
Kui varem on Vladimir Putinile küsimusi esitatud telefonitsi või SMS-sõnumiga, siis seekord sai seda teha ka video teel.
14. otsesaade.
Saade toimus 2015. aasta 16. aprillil ning kestis 3 tundi ja 57 minutit. Esitati rekordarv küsimusi, üle 3 miljoni.
Putin kinnitas, et Venemaa hakkab tegema koostööd ükskõik kellega, kelle ameeriklased presidendiks valivad ning lisas, et Venemaa ("meie") ei tee koostööd mitte ühe konkreetse füüsilise isikuga, vaid suurima ja väga mõjuvõimsa riigiga.
15. otsesaade.
Moskvas 2016. aasta 14. aprilli keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 40 minutit, esitati 80 küsimust.
16. otsesaade.
Moskvas 2017. aasta 15. juuni keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 56 minutit, esitati 73 küsimust.
17. otsesaade.
Saade edastati vaatajatele 2018. aasta 7. juunil.
18. otsesaade.
Saade toimus 2019. aasta 20. juunil.
19. otsesaade.
Saade toimus 2020. aasta 17. detsembril.
20. otsesaade.
Saade toimus 2021. aasta 30. juunil.
Rännak impampluule riiki

"Rännak impampluule riiki" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2001. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat.
"Impampluule" on Mikita käsituses "semiootiline masin, mis valmistab keelt juhuslikust materjalist". Raamat asub luule, esseistika, semiootika ja teoreetilise kirjandusteaduse piiril, uurides keele ja mõtlemise vahekorda ning luule piire. Kriitik Sven Vabar on võrrelnud Mikitat eksperimentaalluule klassikute ja dadaistide, eesti luuletajatest Ilmar Laabani, Paul-Eerik Rummo ja Aleksander Suumaniga.
Äparduse rõõm

"Äparduse rõõm. Keele ja kultuurimänge" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2000. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat.
Ehkki 2000. aastal ilmus Tartu Ülikooli kirjastuses ka Mikita doktoritöö "Kreatiivsuskäsitluste võrdlus semiootikas ja psühholoogias", millega "Äparduse rõõm" tugevalt seostub, on seda nimetatud siiski ta esikteoseks. Mikita enda sõnul on "Äparduse rõõm" "mõnes mõttes selle materjali ülejääk, mida ei passinud teadustöösse sisse kirjutada". Selles uurib Mikita semiootika, keele- ja luulemängude abil keele ja kirja piire, märgisüsteeme ja kommunikatsiooniäpardusi: "Mind paelub semiootika mängulisus, see on element, mis minu meelest kuulub olemuslikuIt semiootika juurde. Semiootiliste mänguvõimaluste reserv mis tahes keele piirides on ammendamatu." Aare Pilve sõnutsi oli teos "algselt mõeldud doktoritöö käigus tekkinud keele- ja kultuurimängude praktilise käsiraamatuna"
Grenader (kirjastus)

Grenader on Tallinnas 2003. aastast tegutsev Eesti kirjastus, mille omanik on Grenader Grupp OÜ.
Grenader toodab kolme liiki trükiseid: militaarotstarbelisi (märklehed, laskepäevikud, militaarraamatud), Eesti-teemalisi postkaarte, plakateid ja muid turismitrükised (kaubamärgi PhotoTour all) ning raamatuid Eesti ajaloost, suures osas just sõjaajaloost. Kirjastuse juhataja on Aimur Kruuse.
Muuhulgas on Grenader kirjastanud ekspeaminister Mart Laari ajalooraamatuid ja kokaraamatu ning poliitik Henn Põlluaasa raamatu „Sotsid. Interrinde teine tulemine“.
2008. aastal pälvis rahvusvahelist tähelepanu ja kriitikat Grenaderi kirjastatud kalender Teise maailmasõja aegsete SS-i värbamisplakatitega, kus mõnelt pildilt eemaldati SS-i sümbolid.
2005. aastast on firmal Lätis tütarettevõte Astlandia SIA, mis kirjastab peamiselt kaubamärgi PhotoTour all Lätit tutvustavaid turismi- ja ajalootrükiseid.
Tuderna oja

Tuderna oja on Piusa jõe üks lisaojadest.
Veekogu kuulub lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistusse.
Kuni 1944. aastani kulges üle oja Tuderna raudteesild.
Andri Deštšõtsja

Andri Deštšõtsja (ukraina keeles "Андрій Богданович Дещиця"; sündinud 22. septembril 1965 Pervjatõtšis) on Ukraina diplomaat, erakorraline ja täievoliline suursaadik, riigitegelane ja poliitik.
Andri Deštšõtsja oli 2014. aasta 27. veebruarist kuni 19. juunini Ukraina välisministri kohusetäitja.
13. oktoobril 2014 määras president Petro Porošenko Deštšõtsja Ukraina saadikuks Poolas. 7. novembril kinnitati Deštšõtsja ametlikult Ukraina saadikuks Poolas.
Deštšõtsja sündis Lvivi oblastis Pervjatõtši külas 1965. aasta 22. septembril.
1989. aastal lõpetas ta Ivan Franko Lvivi riikliku ülikooli ja 1995. aastal Alberta Ülikooli Kanadas. Ta valdab inglise, vene ja poola keelt.
Tööalane tegevus.
Tegevus välisministrina.
2014. aasta 27. märtsil esitas ta ÜRO Peaassambleele resolutsiooni Ukraina territoriaalse terviklikkuse kohta, mis kiideti heaks 100 poolthäälega, 11 oli vastu.
2014. aasta 23. mail oli tal Ukraina kriisi reguleerimise küsimustes kohtumine Eesti välisministri Urmas Paetiga.
Tema poolt 2014. aasta 14. juunil kaamerate ees Kiievis Venemaa suursaatkonna ees meeleavaldajate rahustamiseks öeldu ("... jah, Putin on huilo, jah"), vallandas rahvusvahelise diplomaatilise skandaali. Venemaa pool avaldas protesti, Ameerika Ühendriikide suursaadik Ukrainas Geoffrey R. Pyatt kirjutas Twitteris, et "minister püüdis kahjutustada ohtlikku olukorda", lisades, et "Deštšõtsja on kogenud ja vilunud diplomaat ning auks Ukrainale" ("a skilled diplomat and credit to Ukraine").
Dmitri Prants

Dimitri Prants (26. august 1922 Pärnu– 4. jaanuar 2018) oli eesti fotograaf ja kergejõustiklane.
Lõpetas Tallinnas vene gümnaasiumi. Teises maailmasõjas mobiliseeriti Saksa sõjaväkke.
1950. aastal tuli ta Eesti NSV meistriks kettaheites ja kuulitõukes. 
Ta on töötanud fotograafina ajalehes Spordileht ning 1980.–1990. aastatel ajalehtede Molodjož Estonii, Morjak Estonii ja Meremees toimetuses. Ta on teinud kaastööd kodu- ja välismaistele raamatukirjastustele ja ajakirjadele. 
Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni.
1990. aastate lõpul läks Dmitri Prants elama Saksamaale.
Faivi Kljutšik

Faivi Kljutšik (sünninimi Faivisc Klutschik; 7. oktoober 1933 Tallinn – 29. aprill 2008 Tallinn) oli Eesti fotograaf.
Ta esimene foto ilmus 1950. aastal ajalehes Molodjož Estonii. 
1990. aastal töötas Faivi Kljutšik ajalehes Estonija. Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni. 
Faivi Kljutšik suri 29. aprillil 2008 Tallinnas ja ta maeti 1. mail 2008 Tallinna uuele juudi kalmistule.
Saadus

Saadused ehk lõppsaadused on keemilised ained, mis tekivad keemilise reaktsiooni tulemusena. (Reaktsiooni käigus võivad tekkivad ka vahesaadused, mis reaktsiooni käigus edasi reageerivad.)
Saaduste aatomid langevad kokku lähteainete aatomitega.
See, millised saadused antud lähteainetest tekivad, sõltub temperatuurist ja teistest keskkonnateguritest.
Kui reaktsiooni käigus energia vabaneb keskkonda näiteks valgusena või soojusena, siis on saadus(t)el väiksem energia kui lähteaine(te)l. Kui reaktsiooni käigus energia keskkonnast neeldub, siis on saadus(t)el suurem energia kui lähteaine(te)l.
Lähteaine

Lähteained on keemilised ained, millest keemilise reaktsiooni käigus tekivad teised ained (saadused).
Kaaliumkarbonaat

Kaaliumkarbonaat (K2CO3) on valge värvusega sool, mis lahustub vees. Soola vesilahus on tugevalt aluseline. Kaaliumkarbonaati kasutatakse seebi ja klaasi tootmisel. Inimesele mõjub ärritavalt.
Kaaliumkarbonaadi avastas 1742. aastal Antonio Campanella.
Tootmine.
Algselt saadi potast tuhavee aurutamisel, sel teel saadud hall sool kuumutati hõõgumiseni, mil ta täiesti valgeks muutus. 1 kg potase saamiseks oli vaja põletada umbes 1000 kg puitu.
Tänapäeval toodetakse üldjuhul kaaliumkarbonaati kaaliumkloriidi (vesilahuse) elektrolüüsil. Tekkinud kaaliumhüdroksiid karboniseeritakse süsihappegaasi abil kaaliumkarbonaadiks.
2KOH + CO2 → K2CO3 + H2O
Üldomadused.
Kaaliumkarbonaadi molaarmass on 138,205 g/mol. Tihedus on 2,43 g/cm3. Sulamistemperatuur on 891 °C. Keemistemperatuur puudub (laguneb). Toatemperatuuril lahustub vees ~112 g/100 mL. Vee keemistemperatuuril (100 °C) 156 g/100 mL. Ei lahustu alkoholis ega atsetoonis.
Wilfried Bony

Wilfried Guemiand Bony (sündinud 10. detsembril 1988 Bingerville'is) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib ründajana Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Bony alustas klubikarjääri Elevandiluuranniku klubis Issia Wazi. Järgnevalt suundus ta Tšehhi klubisse Sparta Praha, kellega tuli 2010. aastal liiga võitjaks.
2011. aastal sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga Vitesse, kus ta oli hooajal 2012–13 liiga parim väravakütt ning valiti 2013. aastal Hollandi kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu Walesi klubiga Swansea City. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta Euroopa Liiga eelringimängus Rootsi klubiga Malmö FF lüües seal ka kaks väravat. Premier League'i hooaja 2013–14 avamängus 17. augustil Manchester Unitediga lõi ta ka värava, kuid mäng kaotati 1:4. Hooajal lõi ta kokku 25 väravat. 2014. aastal valiti ta Swansea City hooaja parimaks mängijaks.
2015. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu neljaks ja pooleks aastaks Manchester Cityga. Hooajal 2016–17 oli ta laenul Stoke Citys.
31. augustil 2017 taasliitus Bony Swanseaga. Tema seni viimane koduklubi oli Saudi Araabia klubi Al-Ittihad.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Elevandiluuranniku rahvuskoondises tegi Bony 2010. aasta lõpus mängus Burundi vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondise koosseisus 5. juunil 2011 mängus Beniniga.
2012. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava mängus Angolaga.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava mängus Jaapaniga ja viimases alagrupimängus värava mängus Kreekaga.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste veerandfinaalis lõi ta kaks väravat mängus Alžeeriaga. Elevandiluurannik võitis turniiri ja Bony valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus 20. jaanuaril lõi ta värava mängus Kongo DV-ga.
Suur Tõll (raudteesuurtükk)

Suur Tõll oli Eesti sõjaväe Soomusrongirügemendi 2. divisjoni Raskekauglaskepatarei koosseisus olev raudteesuurtükivagun. 
Alusvagun oli 8-teljeline lahtine platvormvagun. Relv oli 152 mm Canet' laevasuurtükk (kahur), mis võeti 1935. aastal Naissaarel asunud 5. patareist. Suurtükivagun nr 145 ehk "Suur Tõll" (nimede ja numbri omavaheline seos ja ametlikkus pole üheselt selge) valmis 1935. aastal. 
See laevade jaoks mõeldud 152 mm Canet' suurtükk suutis lasta oluliselt kaugemale (18–20 km) kui harilike soomusrongide suurtükid (6–10 km) ning seetõttu oli see mõeldud kaugvõitluseks.
Soomusrongirügemendi 2. divisjoni koosseisus moodustati 1936. aastal Raskekauglaskepatarei, millesse kuulus ka suurtükivagun Suur Tõll.
Veenmise kahe-protsessi teooria

Veenmist on kirjeldatud erinevate kahe režiimi abil. Olemasolevate mudelite alusel saab veenvat sõnumit töödelda kaalutlevamalt ja/või vaistlikumalt ning sõltuvalt süvenemise määrast. Süvenemine on seotud inimese motivatsiooniga
Süvenemise tõenäosuse mudel.
Tsentraalses kanalis töödeldakse infot teadlikult, mälus oleva materjaliga seostades ning sisemisi vastuseid genereerides. Tsentraalses mõjustamiskanal – reklaami vastuvõtja psühholoogilised teabetöötlusmehhanismid, mis vahendavad reklaamteates sisalduva informatsiooni vastuvõttu tingimustes, kus üksikasjaliku keskendunud infotöötluse tõenäosus on kõrge. Tsentraalne mõjustamiskanal on rohkem seotud reklaamsõnumi sisu vastuvõtuga ning keskendub argumentidele ja reaalsetele faktidele reklaamitava kohta. Tsentraalses kanali kaudu mõjustamisel , kui teate üksikasjaliku töötlemise tõenäosus tarbija poolt on kõrge, kalduvad kõne all oleva teema või sõnumi ja tooteomaduste üle mõtlemine ning poolt ja vastu arutlemine olema peamisteks reklaamteatega nõustumise või mittenõustumise allikaiks.
Perifeerses kanalis käivituvad erisugused automaatsed protsessid. Perifeerses mõjutamiskanalis – reklaami vastuvõtja infotöötlusmehhanismid, mis vahendavad reklaamteates sisalduva info psühholoogilist vastuvõttu tingimustes, kus üksikasjaliku keskendunud töötluse tõenäolisus on madal. Perifeerne mõjustamiskanal on rohkem seotud reklaamsõnumi vormi, vahendaja ja konteksti vastuvõtu kui ka sisu vastuvõtuga ning jätab suures osas kahe silma vahele argumendid, põhinedes olulisel määral reklaamteate teostuslikul küljel ja välisel meeldivusel. Kanali valik sõltub inimese süvenemise määrast. Süvenemise määr sõltub inimese motivatsioonist ja võimalustest. Tsentraalne hoiaku muutus sõltub sisemiste vastuste valentsist, kogusest ja tajutud tõepärast. Tsentraalselt muudetud hoiak on tugevam kui perifeerselt muudetud hoiak (püsivam, kättesaadavam jms). Režiimi valik sõltub inimese süvenemise määrast
Süvenemise tõenäosus

Süvenemise tõenäosus oleneb inimese individuaalses erinevuses süvenemisse: 1) Tunnetusvajadus (Cacioppo, Petty &amp;Morris, 1983). Seotud intelligentsusega; 2) Hinnangu andmise vajadus; 3) Informatsiooni töötlemise enese-tõhusus
Admir Mehmedi

Admir Mehmedi (sündinud 16. märtsil 1991 Gostivaris Makedoonias) on Šveitsi jalgpallur, ründaja. Alates 2022. aastast mängib ta Türgi kõrgliiga klubis Antalyaspor.
Debüüdi Šveitsi rahvuskoondises tegi Mehmedi 4. juunil 2011 mängus Inglismaa vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 26. mail 2012 mängus Saksamaa vastu, keda võideti 5:3 – Šveits polnud Saksamaad võitnud alates 1956. aastast.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Ecuadori vastu.
2016. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Rumeenia vastu.
Tema viimaseks suurturniiriks jäid 2021. aasta Euroopa meistrivõistlused. 2021. aasta juulis teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Šveitsi olümpiakoondisse.
Christa B. Allen

Christa Brittany Allen (sündinud 11. novembril 1991 Wildomaris Californias) on USA näitleja. Tema tuntuim roll on Charlotte Grayson ABC draamasarjas "Revenge" ("Kättemaks").
Tema esimene kinofilmiroll oli filmis "13 Going on 30" ("Üleöö 30", 2004), kus ta mängis 13-aastast Jenna Rinki, keda kolmekümnesena kehastas Jennifer Garner. Samuti mängis ta Garneriga üht ja sama tegelaskuju filmis "Ghosts of Girlfriends Past" ("Endiste pruutide vaimud", 2009). 
Külalisnäitlejana on ta mänginud ka mitmes Eesti telekanalites näidatud sarjas, nagu näiteks "Medium" ("Meedium"), "Grey's Anatomy" ("Grey anatoomia") ja "CSI: Crime Scene Investigation" ("CSI kriminalistid"). Eesti kinodes on näidatud ka tema rolliosalusega romantilist komöödiafilmi "Youth in Revolt" ("Mässav noorus", 2009).
Kaaliumfosfaat

Kaaliumfosfaat on vees lahustuv ioonilise sidemega sool, mille molekulivalem on K3PO4.
Kasutusalad.
Kaaliumfosfaati kasutatakse toidulisandiks emulgaatorina ja ka vahustusainena, samuti kasutatakse seda ka väetisena. Kaaliumfosfaadi ja rasvhappe segu kasutatakse linnuliha töötlemisel patogeensete mikroorganismide vähendamiseks. Kaaliumfosfaati ja naatriumfosfaati kasutatakse kaltsiumi sisalduse vähendamiseks uriinis. See võib vähendada uriini lõhna, mis on põhjustatud ammooniumist.[1]
Coheni-Bradfordi mõjumudel

Cohen-Bradfordi mõjumudel (mõjutamise valuuta: vahetuskaup) põhineb vahetusel ja vastastikusel koosmõjul. Inimene annab teisele seda, mida too ihaldab, saades vastutasuks seda, mida ta ise soovib. Mõjutada on võimalik ainult siis, kui sul on midagi, mida teised tahavad. Vahetuskauba metafoor tähistades midagi, mida inimene väärtustab – on abiks otsustamisel, mida on võimalik pakkuda teisele inimesele vastutasuks koostöö eest. Vahetuskaup on nagu ressurss, mida on võimalik vahetada, ja see on mõju saavutamise aluseks.
Väärtustatud vahetuskaubad.
Väärtustatud vahetuskaupu on viit tüüpi, mida kasutatakse inimeste mõjutamiseks organisatsioonides:
1) inspiratsiooniga – seotud eesmärgid, mis annavad inimese tööle tähenduse (visioon, meisterlikkus, eetiline korrektsus);
2) ülesandega – seotud otseselt tööülesande eduka sooritamisega, s.o inimese rahulolutunne, mis kaasneb hästi tehtud tööga (uued ressursid, väljakutse, abistamine, organisatsiooni toetus, kiire reageerimine, laialdane informatsioon omamine);
3) positsiooniga – eeldavad inimese positsiooni organisatsioonis ja see aitab kaudselt kaasa tema ülesannete täitmisel ja karjääriredelil tõusmisel (tunnustus, nähtavus, maine, kuuluvustunne, olulisuse tunne, laialdased kontaktid);
4) suhetega – seotud suhete tugevdamisega ning organisatsiooni eesmärkide täitmisega (kaasamine, tunnustamine, isiklik toetus);
5) isikuga – neid väärtustatakse, kuna need edendavad isiku minapilti (tänu, asjaga seotud olemise tunne, minapilt, mugavus) – seotud vahetuskaubad.
Vahetuskauba väärtusliku muutliku olemuse tõttu on oluline mõista, mis on igale koostöötegijale oluline – mitte ainult seda, mis on teisele poolele väärtuslik, vaid ka keelt, mida ta räägib. Mõnikord võib pakkumise teistmoodi esitamine – lähtudes sellest, mida te oma koostööpartneri eelistuste ja stiili kohta teate – pakkumise köitvamaks muuta.
Negatiivsed vahetuskaubad.
Negatiivsed vahetuskaubad on asjad, milles inimesed ei näe väärtust ning mida nad soovivad vältida. Negatiivsed vahetuskaubad esinevad kahes vormis:
1) teadaolevalt väärtusliku vahetuskauba andmisest keeldumine (õiges olukorras võib selle kasutamine olla väga mõjus, sunnib liitlase koostööle);
2) otseselt ebasoovitavate vahetuskaupade kasutamine (karjumine, hoiakute avalik arvustamine, maine ründamine).
Naatriumnitraat

Naatriumnitraat on sool, mille molekulvalem on NaNO3. Ta koosneb naatriumi (Na+) katioonist ja nitraadi (NO3-) anioonist. Rahvakeeles kutsutakse naatriuminitraati Tšiili salpeetriks. Ta on valge värvusega tahke aine, mis lahustuv hästi vees, ammoniaagis, alkoholis. Ei lahustu aga atsetoonis. Kuna ta sisaldab nitraatiooni kasutatakse naatriumnitraati väetisena, samuti ka pürotehnikas, suitsupommides ning ka toidu konservandina.
Ajalugu.
1820. või 1825. aastal saabus esimene Tšiili salpeetri saadetis Euroopasse Inglismaale. Salpeetrile ei leidunud aga ostjaid ning kogu sool visati merre, et vältida tollimaksu tasumist. Ajapikku nõudlus aga kasvas, mis muutis kaevandamise tulutoovaks, ning nii laienes naatriumnitraadi kaevandamine Lõuna-Ameerikas. 1859. aastal tarbiti seda ainuüksi Inglismaal 47 000 tonni.
Aastatel 1879–1884 sõdis Tšiili Peruu ja Boliiviaga, et saada enda kätte suured salpeetrivarud.
1919. aastal määras Ralph Walter Graystone Wyckoff röntgenkristallograafia abil naatriumnitraadi kristallstruktuuri.
Pärast Haberi-Boschi menetluse kasutuselevõttu, mis võimaldas õhulämmastikku siduda, hakati naatriumnitraati tootma sünteetiliselt.
Tootmine.
Suurimad naatriumnitraadi akumulatsioonid looduses on Tšiilis ja Peruus (põhiliselt Atacama kõrbes), need riigid olid peamised naatriumnitraadiallikad 19. sajandil ja 20. sajandi algul. Tänapäeval toodetakse naatriumnitraati valdavalt lämmastikhappe neutraliseerimisel naatriumkarbonaadiga või naatriumvesinikkarbonaadiga.
Naatriumnitraati valmistatakse ka laboratoorsel sünteesil. Viise on erinevaid:
2HNO3 + Na2CO3 → 2NaNO3 + H2O + CO2
HNO3 + NaHCO3 → CO2 + H2O + NaNO3
HNO3 + NaOH → NaNO3 + H2O
Värvid (Vallatute Vestide singel)

"Värvid" on Ott Leplandi, Tanel Padari ja Jalmar Vabarna kolmas ühine singel. Laulu viisi on loonud Tanel Padar ja sõnad Jaan Pehk.
Austraalia Veiniuurimise Instituut

Australian Wine Research Institute (AWRI), eesti keeles Austraalia Veiniuurimise Instituut on Austraalia veinitööstuse arendamisega tegelev uurimisasutus, mille lõid 1955. aastal Austraalia viinamarjakasvatajad ja veinitootjad. Instituuti rahastab ka Austraalia valitsus. AWRI missiooniks on edendada Austraalia veinitööstuse konkurentsivõimet, viies läbi uurimistöid ja rakendades tulemusi praktikas. 
Üheks Austraalia Veiniuurimise Instituudi edulooks võib lugeda külmfermentatsiooni väljatöötamist. See tähendab temperatuuri langetamise abil veini käärimisprotsessi peatamist, enne kui kogu suhkur on alkoholiks käärinud. Selle tulemusel jääb teatud osa suhkrut veini alles, vastasel juhul oleks vein ilmetu, mõru ja kange.
Vasksulfaat

Vask(II)sulfaat on helerohelise või hallikasvalge värvusega tahke sool, mille molekul koosneb vase (Cu2+) katioonist ja sulfaadi (SO42-) anioonist. Hüdraatunud vormidest on tuntuim vasksulfaatpentahüdraat (CuSO4·5H2O), mis on helesinine. Vasksulfaat seob väga hästi vett (ka õhust).
Tootmine.
Laboris toodetakse vasksulfaati vasest ja kuumutatud kontsentreeritud väävelhappest.
Cu + 2H2SO4 → CuSO4 + SO2 + 2H2O
Veevaba vasksulfaati leidub haruldastes mineraalides. Leidub ka haruldasi hüdraate: trihüdraat ja heptahüdraat.
Raudteesuurtükk

Raudteesuurtükk on suurtükk (enamasti suurekaliibriline), mis on paigaldatud raudteevagunile (eriti suuremõõtmelise suurtüki puhul ka vagunitele), ning on ka veo ja tulistamise ajal samal vagunil. 
Üldiselt on raudteesuurtükkidena kasutusel laevadele mõeldud või isegi sealt pärit suurtükid. Seetõttu kasutati neid võitluses vaenlase laevadega, kindlusehitiste kompleksidega jm suuremõõduliste sihtmärkidega.
Raudtee kasutamine võimaldas oluliselt suurendada suurte suurtükkide mobiilsust ja nende tulejõu paremat ärakasutamist. Raudteesuurtükivagun on enamasti vastava rongi koosseisus, milles on laskemoona-, meeskonna-, staabi-, õhutõrje-, remondi- vms otstarbega vagunid. Enamasti moodustabki üks raudteesuurtükk omaette patarei.
Tänapäeval üldiselt ei kasutata enam raudteesuurtükke, eriti suurekaliibrilisi, sest nende suurus ja piiratud liikuvus teevad neist vaenlase suurepärase sihtmärgi. Samuti on tänapäeval võimalik toimetada samasugune laeng samale kaugusele oluliselt lihtsamalt, näiteks raketiga.
Vatsakesesisene kanal

Vatsakesesisene kanal on roomajate (va krokodillilised) südame vatsakese sees paiknev avaus.
Atrioventrikulaarklapid suunavad verevoolu, sulgedes vatsakesesisese kanali, südamelõtve ajal erinevatesse kambritesse.
Vatsakestesisene kanali kaudu voolab veri arterioosõõnest venoosõõnde ja edasi aordikaarde.
Šarž

Šarž on karikatuuri üks alaliik. Šaržiks (inglise keeles "caricature") nimetatakse lõbusat portreed, mis on koomiline või moonutatud pilt inimesest, ehk karikeeritud portree. 
Karikatuur juhib tähelepanu inimlikele nõrkustele või sotsiaalse ja poliitilise elu varjukülgedele. 
Eesti šaržikunstnikud:
Naatriumnitrit

Naatriumnitrit on anorgaaniline aine molekulvalemiga NaNO2. See on õrnalt kollaka värvusega vees hästi lahustuv sool. Aine lahustub muu hulgas metanoolis, ammoniaagis, etanoolis. Vähe lahustuv ka dietüüleetris.
Tootmine.
Naatriumnitritit toodetakse naatriumhüdroksiidi ühendamisel lämmastikdioksiidi ja lämmastikmonooksiidiga:
2NaOH + NO2 + NO → 2NaNO2 + H2O
Keemilised reaktsioonid.
Laborites saab kasutada naatriumnitritit üleliigse naatriumasiidi lagundamiseks.
2NaN3 + 2NaNO2 + 2H+ → 3N2 + 2NO + 2Na+ + 2H2O
320 °C-st kõrgemal temperatuuril hakkab naatriumnitrit lagunema naatriumoksiidiks, lämmastikdioksiidiks ja lämmastikmonooksiidiks:
2NaNO2 → Na2O + NO + NO2
Naatriumnitritit saab kasutada ka hapete tootmisel. Näiteks lämmastikushappe tootmisel väävelhappega.
2NaNO2 + H2SO4 → 2HNO2 + Na2SO4
Selle reaktsiooni tagajärjel laguneb lämmastikushape normaaltingimustel.
2HNO2 → NO2 + NO + H2O
Kasutamine.
Naatriumnitriti ja naatriumtiosulfaadi segu kasutatakse meditsiinis tsüaniidimürgistuse ravimisel. Samuti on naatriumnitrit tuntud säilitusainena tähisega E250.
Mürgisus.
Naatriumnitrit laguneb 320 °C juures. See on väga mürgine ja keskkonnale kahjulik sool.(allikas?)
Lämmastikushape

Lämmastikushape on keskmise tugevusega üheprootoniline hapnikhape. Ta esineb vaid vesilahuses.
Tootmine.
Kui nitritioone (NO2-) sisaldav külm ja lahja vesilahus hapestub, saadakse õrnalt sinakas lämmastikushappe lahus. Puhas lämmastikushape pole püsiv ja laguneb kergesti.
Lagunemine.
Lämmastikushape püsib lagunemata vaid külmas ja väga lahjas lahuses. Muudes tingimustes laguneb ta kergesti lämmastikdioksiidiks, lämmastikmonooksiidiks ja veeks.
2HNO2 → NO2 + NO + H2O
Tekkinud lämmastikdioksiid seguneb veega (vesilahuses) ning tekib lämmastikhape.
2NO2 + H2O → HNO3 + HNO2
Kuumas või kontsentreeritud lämmastikushappe lahuses lagunevad lämmastikushappe molekulid otse lämmastikhappeks. Samuti vabaneb lämmastikmonooksiid.
3 HNO2 → HNO3 + 2 NO + H2O
Margarita Levieva

Margarita Levieva (vene Маргарита Владимировна Левиева; sündinud 9. veebruaril 1980 Leningradis) on USA filminäitleja. Ta on tuntud filmidest "The Invisible" ("Nähtamatu", 2007), "Adventureland" ("Adventureland - Pöörane suvi" 2009), ja "Spread" ("L.A. Gigolo", 2009). Tema tuntuim teleroll on olnud vale Amanda Clarke/õige Emily Thorne sarjas "Revenge" ("Kättemaks", 2011–2013).
Ukrajinska Pravda

Ukrajinska Pravda (ukraina keeles "Українська правда" – 'ukraina tõde') on Ukrainas 2000. aastal Georgi Gongadze, Olena Prõtula ja Sergi Šolohhi loodud peamiselt ukrainakeelseid uudiseid edastav veebiväljaanne. Esimene number ilmus 2000. aasta 16. aprillil.
2013. aasta veebruaris oli väljaandel päevas keskmiselt 305 000 lugejat, 2014. aasta märtsis 1,191 miljonit lugejat.
Teadete kohaselt on Ukraina valitsus avalikule teabele juurdepääsu piirates vahetevahel avaldanud väljaande ajakirjanikele survet.
Kyiv Post

Kyiv Post (ukraina keeles "Київ Пост") on Ukraina juhtiv ingliskeelne päevaleht. 
Ajalehe asutas 1995. aasta oktoobris ameeriklane Jed Sunden. Väljaandes käsitletakse poliitika, äri ja meelelahutusega seotud teemasid. 2013. aasta seisuga töötas 14-liikmelises toimetuses 11 ukrainlast.
Alates 2010. aasta juulist kajastatakse ajalehe veebiversioonis uudiseid ka ukraina ja vene keeles. 8. novembril 2021 suleti ajaleht ajutiselt pärast seda, kui toimetus ei nõustunud kavandatud muudatustega, mille tulemusena omanik vallandas kõik reporterid.
Nullpunkt (film)

"Nullpunkt" on 2014. aasta detsembris linastunud Eesti noortefilm, mille lavastaja on Mihkel Ulk. Film põhineb Margus Karu samanimelisel romaanil (2010). Romaani põhjal valmis koos filmiga kuueosaline draamasari. 
Filmivõtted toimusid mitmel pool Tallinnas, sealhulgas Lasnamäel, vanalinnas, Tallinna 21. Koolis ja teatris NO99, samuti Laulasmaal.
Filmis lööb kaasa plejaad Eesti näitlejaid, teiste seas Epp Eespäev, Linda Kolde, Saara Kadak, Henrik Kalmet, Mirtel Pohla ja Tambet Tuisk. Peategelast Johannest kehastab Märt Pius. 
Film võeti hästi vastu: avanädalavahetusel käis seda vaatamas 9581 inimest.
Varia.
2014. aastal kogus film Eesti kinodes 43 304 vaatajat ja 2015. aastal 10 709 vaatajat.
Mats Hummels

Mats Julian Hummels (sündinud 16. detsembril 1988 Bergisch Gladbachis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saksamaa Bundesliga klubis Dortmundi Borussia.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Müncheni Bayernis.
Ta on tulnud Saksamaa meistriks kahel korral Dortmundi Borussiaga (hooaegadel 2010–11 ja 2011–12) ning kolmel korral Müncheni Bayerniga (hooaegadel 2016–17, 2017–18, 2018–19). Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 on ta valitud Bundesliga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Koondisekarjäär.
2009. aastal tuli ta Saksamaa noortekoondisega Euroopa alla 21-aastaste meistriks.
Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi Hummels 13. mail 2010 sõprusmängus Malta vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 26. mail 2012 mängus Šveitsi vastu, kellele kaotati 3:5, Šveits polnud Saksamaad võitnud alates 1956. aastast.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 16. juunil lõi ta Portugali vastu värava. Saksamaa tuli maailmameistriks ja Hummels valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
Ta on kuulunud Saksamaa koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.