tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ragnar Nurkse

Ragnar Wilhelm Nurkse (5. oktoober 1907 Käru mõis, Pärnumaa – 6. mai 1959 Mont Pèlerin, Šveits) oli eesti päritolu USA majandusteadlane.
Elulugu.
Ragnar Wilhelm Nurkse oli metsavahi poeg.
1926. aastal lõpetas Nurkse Tallinna Toomkooli, seejärel õppis 1926–28 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Kuna pere emigreerus Eestist, jätkas 1929–32 õpinguid Edinburghi Ülikoolis majandusteaduse alal, täiendas end 1932–34 (Carnegie fondi stipendiaadina) Viini Ülikoolis.
Nurkse töötas 1934–45 majandusteadlasena Rahvasteliidu Sekretariaadi rahandusgrupis ning Majandusliku Informatsiooni Ametis. Ta oli 1945–58 New Yorgi Columbia Ülikooli majandusprofessor, ühtlasi stažeeris 1954–55 Oxfordi Ülikoolis. 1958–59 sai Fordi fondi professuuristipendiumi uurimistööks Genfis. 1959 nimetati Princetoni Ülikooli professoriks ja rahvusvahelise rahanduse osakonna direktoriks, sinna ta aga ei jõudnudki. Pidas külalisprofessorina loenguid paljudes maailma ülikoolides, sh vahetult enne surma nn Wickselli mälestusloenguid Stockholmi Ülikoolis.
Tema poeg Dennis Nurkse on luuletaja.
Teadustöö.
Ragnar Wilhelm Nurkse alustas enne Teist maailmasõda maailma rahandusprobleemide, samuti maailmakaubanduse küsimuste uurimist. Ka pärast sõda ilmunud tööd olid pühendatud rahvusvahelise rahandustasakaalu, sh riikide maksebilansside tasakaalustamise küsimustele. Viimastel eluaastatel uuris arenevate maade majandusliku kasumi ja kapitali kujunemise probleeme ning viimistles arenguökonoomika teoreetikuna oma tasakaalustatud majanduskasvu kontseptsiooni. Seni ainus eestlasest majandusteadlane, kelle uurimused on saanud laialdase rahvusvahelise tunnustuse. Eriti tema kolmele klassikaks kujunenud uurimusele (ilmunud 1944, 1946 ja 1953) viidatakse nüüdisajani. 1962 avaldas Harvardi Ülikool postuumselt Nurkse artiklite ja loengute mälestuskogumiku koos tööde bibliograafiaga.
Tunnustus.
5. oktoobril 2007 avati Kärus Ragnar Wilhelm Nurkse mälestuskivi, ilmus talle pühendatud Eesti postmark ja esimese päeva ümbrik.
Tema järgi on nimetatud üks TTÜ instituut.
Rein Nurkse

Rein Nurkse (pseudonüüm Teodor Kaurits; 25. juuni 1907 Äntu mõis, Virumaa – 18. veebruar 1963 Tallinn) oli eesti keele- ja kirjamees.
Elulugu.
Rein Nurkse oli maatöölise poeg.
1925. aastal lõpetas Nurkse Rakvere Gümnaasiumi ning astus TÜ filosoofiateaduskonda, valides eriaineks eesti keele. Raske majandusliku olukorra tõttu lahkus ta neljandalt kursuselt, asus korrektorina tööle kirjastuses Loodus ning töötas seejärel veel mitmes kirjastuses. 1941 oli ajakirja Eesti Keel ja Kirjandus toimetaja, 1942–1944 Tallinnas korrektor, pärast sõda kirjastustes Pedagoogiline Kirjandus ning Ilukirjandus ja Kunst keeletoimetaja. 1950–1956 oli represseeritud kui niinimetatud "kodanlik natsionalist", aastast 1956 töötas Keele ja Kirjanduse Instituudis (KKI): oli sõnaraamatute sektori vanemlaborant, vanembibliograaf ja teadur ning juhendas kirjakeele seletussõnaraamatu kartoteegi koostamist.
Teadustöö.
Üliõpilaspäevil kirjutas Rein Nurkse tekstoloogilise arvustuse "Parandatud Koidula" (Looming, 1926) ja süüvis kirjakeele arenemiskäiku ning keelekorraldusprobleemidesse. Avaldas töid eesti keele õigekeelsusest, sõnajärjestusest, omadussõnade kongruentsist, superlatiivist jm. Kuulus eesti keelekorraldusliikumise demokraatlikku tiiba. Tõlkis ka ilukirjandust vene, inglise ja saksa keelest.
Isiklikku.
Tema abikaasa Lea Nurkse (1904–1960) oli üks Eesti koolieelse kasvatuse alusepanijaid. Rein Nurkse kasupoeg oli kirjanik Eno Raud.
Tõlkeid.
Pseudonüüm T. Kaurits:
Ernst Nurm

Ernst Nurm (6. juuli 1896 Undla vald, Virumaa – 25. oktoober 1983 Tallinn) oli eesti keeleteadlane, leksikoloog ja leksikograaf.
Elulugu.
Ernst Nurm oli kooliõpetaja poeg.
1907–1914 õppis Nurm Tallinna Nikolai Gümnaasiumis (lõpetades selle kuldmedaliga), 1914–1916 Petrogradi Ajaloo- ja Filoloogiainstituudis klassikalist filoloogiat ja vene keelt, 1916–1917 Orenburgi lipnike koolis. Oli 1918–1919 Tallinna koolides (sealhulgas 1918. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumis ladina ja eesti keele õpetajana) ja 1920. aastast Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumi ajaloo ja ladina keele õpetaja. Õppis 1920–1925 Tartu Ülikoolis eesti ja ladina keelt, eesti ja üldist kirjandust ning filosoofiat, lõpetas ülikooli gümnaasiumiõpetaja kutsega ladina ja eesti keele alal, filosoofiamagister (1938, TÜ, ümber arvestatud 1947 filosoofiakandidaadiks), väitekiri "1937. a. gümnaasiumi vastuvõtu eksami tööde keeleline külg: ülevaade 1056 keskkooliõpetaja õigekirja ning õigekeelsuse tasemest" (Eesti Keel (1938) 7–8).
Nurm oli 1936. aastast Tallinnas eesti ja ladina keele õpetaja (sealhulgas aastatel 1942–1947 Gustav Adolfi Gümnaasiumis) ning ajalehtede-ajakirjade keeletoimetaja; 1947–1950 Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) sõnaraamatute ja õigekeelsuse sektori vanemteadur, 1951–1952 TRÜ klassikalise filoloogia kateedri vanemõpetaja, 1952–1966 KKI sõnaraamatute sektori juhataja.
Teadustöö.
Ernst Nurm kirjutas töid eesti keele süntaksi, morfoloogia, ortograafia jt keeleprobleemide kohta. Koostas õpikuid (ladina keele, vene keele grammatika jm). Juhendas "Väikese õigekeelsuse sõnaraamatu" (1953) koostamist, toimetas "Õigekeelsuse sõnaraamatu" (1960, kaastoimetajad E. Raiet, M. Kindlam) (1960), võttis osa nimede translitereerimise juhiste koostamisest ning osales juhtivalt eesti oskussõnavara korrastuses. Tema osalusel või juhendamisel valmisid "Poliitika ja majanduse oskussõnastik" (1955), "Vene-eesti geoloogia sõnastik” (1963), "Vene-eesti keemia sõnastik" (1964), "Vene-eesti mäenduse sõnastik" (1969). Algatas eesti kirjakeele kartoteegi ja "Eesti kirjakeele seletussõnaraamatu" koostamise. Akadeemilise Emakeele Seltsi asutaja- ja auliige (kuulus aastaid ka juhatusse), Eesti Kirjanduse Seltsi eestseisuse liige, koolikirjanduse toimkonna juhataja ja keeletoimkonna, vabariikliku õigekeelsuskomisjoni ja ametkondadevahelise terminoloogiakomisjoni liige. Umbes 100 teaduspublikatsiooni ja aimeartiklit, osa nendest ilmus postuumselt.
Viive Nurm

Viive Nurm (16. jaanuar 1936 Talli vald, Pärnumaa – 26. november 2009) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Viive Nurm oli talupidaja tütar.
1954. aastal lõpetas Nurm Atšinski 9. Keskkooli Krasnojarski krais, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, oli 1966–1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi aspirant, tehnikakandidaat (1973, Riia Polütehniline Instituut), väitekiri "Взаимосвязи между составом и свойствами сланцезольных вяжущих".
Nurm oli 1962–1963 TPI ehitusmaterjalide probleemlabori nooremteadur, 1963–1966 ja 1971–1979 vanemteadur, 1979–1981 ehitusmaterjalide kateedri vanemõpetaja, 1981– TPI/TTÜ ehitustootluse instituudi ehitusmaterjalide teadus- ja katselabori vanemteadur.
Teadustöö.
Viive Nurme uurimisvaldkonnad olid tsementide ja sideainete keemia, ehituskonstruktsioonide ja -materjalide töökindlus ja ohutus. Osales tsemenditööstusele vajaliku koostise ja omadustega tooraine saamise võimaluste uurimises, sulfaadikindla komposiittsemendi koostise ning kõrgendatud püsivusega portlandtsementide koostiste väljatöötamises; olnud u 50 uuringu täitja või kaastäitja. Uurimistöö tulemused on avaldatud peamiselt teadustöö aruannetes. 20 teaduspublikatsiooni.
Leo Nurmand

Leo Nurmand (12. juuni 1929 Tartu – 13. mai 2016) oli eesti farmakoloog.
Elulugu.
Leo Nurmand oli Ludmilla Nurmandi poeg.
1947. aastal lõpetas Nurmand Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna, meditsiinikandidaat (1964, TRÜ), väitekiri "Organismi farmakodünaamilisest reaktiivsusest barbituraatidele üldisel jahutamisel", meditsiinidoktor (1975, TRÜ).
Nurmand oli 1954–1965 Tartu Riikliku Ülikooli farmakoloogia kateedri assistent, 1965–1971 vanemõpetaja, 1971–1976 dotsent, 1976–1992 professor, 1992–1994 TÜ farmakoloogia instituudi erakorraline professor, 1994– emeriitprofessor. Koostanud õpikuid jm õppevahendeid.
Teadustöö.
Leo Nurmandi uurimisvaldkonnad on üldfarmakoloogia, uinutite, analgeetikumide ja trankvilisaatorite toimemehhanismid ja kineetika, neurotroopsete ainete farmakodünaamika. Erilise tähelepanu all on olnud ravimite manustamisele järgnevad adaptiivsed muutused. Oli Eesti Farmakoloogia Seltsi sekretär, mitme teadusnõukogu liige, TÜ arstiteaduskonna metoodikakomisjoni esimees. Üle 120 teaduspublikatsiooni, arvukalt aimeartikleid.
Subfossiil

Subfossiil on geoloogilises mõttes suhteliselt hiljuti mattunud taime- või loomajäänus, mis pole veel jõudnud muutuda kivistiseks ehk fossiilistuda. 
Subfossiilid on näiteks tarvaluud, mammutilaip, mis on säilinud igikeltsas.
Sodoomia

Sodoomia on inimese suguühe loomaga (v.a inimesega). 
Sõna "sodoomia" on tuletatud legendaarse Palestiina linna Soodoma nimest. Piiblis on mainitud, et selle linna elanikel oli mitmeid kõlvatuid eluviise.
Ajalooliselt on sodoomiaks nimetatud ka homoseksuaalsust.
Usundid.
Kristlus.
Traditsioonilises tõlgenduses nähakse Soodoma peamise patuna homoerootilisi seksuaalseid toiminguid seoses Soodoma looga Kolmanda Moosese raamatu 18. peatükis, kus on loetletud erinevad seksuaalpatud, mis 27. ja 28. salmi järgi oleksid viinud maa "roojastamiseni":
Mõned teadlased, näiteks Per-Axel Sverker, seovad selle lõigu traditsioonilise tõlgendusega, väites, et sõna õudus viitab seksuaalsele kuriteole ja et kuigi homoerootilised teod polnud ainus põhjus, miks Soodom ja Gomorra süüdi mõisteti, mängisid nad siiski olulist rolli.
Sodoomia ingliskeelsetes maades.
Ingliskeelsetes maades viidatakse sellega sõnale anaalseks, oraalseks (eriti homoseksuaalne) ja seoses loomadega.
Sodoomia Eestis.
1748. aastal süüdistati Abruka talupoega Simmot sodoomias ja asja arutas Liivimaa Õuekohus.
Nullpunkt (romaan)

"Nullpunkt" on Margus Karu 2010. aastal ilmunud romaan 21. sajandi algusaastate Eesti koolinoorte elust. 
Film.
Raamatu põhjal on tehtud film "Nullpunkt", mis linastus 2014. aasta detsembris.
The Sims 2

"The Sims 2" on elu simuleeriv strateegiamäng, teine osa "The Simsi" mängusarjas; eelnedes "The Sims 3-le" ja järgnedes "The Simsile". Mängu töötas välja Maxis ja avaldas Electronic Arts. Mäng simuleerib ühe või mitme tegelase ("Sims") igapäevaseid tegevusi eeslinna majapidamises SimCity lähedal.
"The Sims 2" tuli müüki 14. septembril 2004, selle viimane lisapakett ilmus 5. novembril 2008.
The Sims 3

"The Sims 3" on elu simuleeriv strateegiamäng, kolmas osa "The Simsi" mängusarjas; sellele eelnesid "The Sims" ja "The Sims 2", järgnev mäng on “The Sims 4”.
Mäng tuli müüki 2009. aastal ning selles on varasemate versioonidega võrreldes mitmeid mängutehnilisi uuendusi.
Avatud maailmaühiskond

Avatud maailmaühiskond ehk globaalne avatud ühiskond on George Sorosi arendatud universaalne idee abstraktsest, kogu maailma hõlmavast ja globaalse kapitalistliku süsteemiga harmoneeruvast ühiskonnast. Sellises ühiskonnas austatakse indiviidi vajadusi, samas tunnistades, et need vajadused ei ole rahuldatud, ja ei luba egaa püüagi neid täielikult rahuldada, sest seda ei suudaks ükski ühiskonnakorralduse vorm. Sellest tulenevalt ei saa Sorosi arvates pidada mõistlikuks ka globaalset riiki, mis oleks globaalse ühiskonna idee liiga kaugele ja liiga kõrge lõplikkusastmeni arendamine, millest peale see võib muutuda inimestele ohtlikuks.
Allfilm

Allfilm (OÜ Allfilm) on 1995. aastal loodud Eesti filmistuudio. See asub Pelgulinnas.
Nüüdisajaks on Allfilmist kujunenud Eesti suurim filmistuudio, mille tegevus varieerub mängu- ja dokumentaalfilmide tootmisest telereklaamide, muusikavideote, promofilmide ja telesarjade tootmiseni.
Allfilm on Eesti Filmitootjate Liidu ja IQ International Quorum of Motion Picture Producersi liige. 
Filmograafia.
Mängufilmid
Lühifilmid
Dokumentaalfilmid
ETV sari "Eesti lood"
Telesarjad
Eesti Filmitootjate Liit

Eesti Filmitootjate Liit on Eesti filmitootjate ühendus. Liit asutati 2001. aastal. Organisatsiooni kuuluvad iseseisvad "production house"-tüüpi filmistuudiod, mis omavad pikaajalist kodumaise ja rahvusvahelise filmitootmise kogemust. Liidu liikmed toodavad mängu- ja dokumentaalfilme, lühi- ja animatsioonfilme, reklaam- ja korporatsioonifilme, telesaateid ja -sarju. Eesti Filmtootjate Liidu peamised ülesanded on professionaalsete filmide loomise, tootmise ja levitamise tingimuste korrastamine ning kaasajastamine, samuti Eesti filmipoliitika kujundamine koostöös teiste audiovisuaalsete organisatsioonide, fondide ja ametivõimudega.
Liikmed.
Organisatsiooni liikmeteks on:
A Film Eesti

A Film Eesti on 1994. aastal asutatud animatsioonistuudio.
Stuudio suurejoonelisemate tööde hulka kuuluvad animafilmid
Ludmilla Nurmand

Ludmilla Nurmand (aastani 1924 Ludmilla Golubova; 23. august (vkj 11. august) 1897 Jekaterinoslav (Dnipro) – 3. märts 1980 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, dermatoloog ja veneroloog.
Elulugu.
Ludmilla Nurmand oli sõjaväearsti tütar, Leo Nurmandi ema.
1917. aastal lõpetas Nurmand Tartu Puškini-nimelise Gümnaasiumi, 1926 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1949, TÜ), väitekiri "Haigestumine veneroloogilistesse haigustesse ja võitlus nendega Eestis".
Nurmand oli 1926–1937 Tartu Ülikooli naha- ja suguhaiguste kateedri noorem- ja vanemassistent, 1937–1940 Tallinna Ühishaigekassa arst, 1940–1941 Tallinna Veneroloogiadispanseri naisteosakonna juhataja, 1941–1944 Tallinna Naha- ja Suguhaiguste nõuandla (dispanseri) arst, 1944–1947 peaarst, 1945–1947 ka tervishoiuministeeriumi peaveneroloog, 1947–1966 TRÜ dermatoveneroloogia kateedri juhataja, 1966–1975 dotsent, ühtlasi TRÜ raviosakonna menetluspraktika üldjuhendaja. Tal on suuri teeneid dermatoveneroloogilise ravi korraldamisel ja arstide kaadri ettevalmistamisel. Oli pikka aega Vabariikliku Dermatoveneroloogide Seltsi esimees ja Üleliidulise Dermatoveneroloogide Seltsi juhatuse liige. 
Üle 40 teaduspublikatsiooni ja aimeartikli.
Ants Nurmekivi

Ants Nurmekivi (sündinud 25. juulil 1941 Tallinnas) on Eesti sporditeadlane ja endine kergejõustiklane.
Elulugu.
1959. aastal lõpetas Nurmekivi Järva-Jaani Keskkooli, 1963 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna; 1971–1974 TRÜ aspirant, pedagoogikakandidaat (1974, TRÜ), väitekiri "Kestvus- ja mäkkejooksu kasutamisest kesk- ja pikamaajooksjate treeningus ettevalmistaval perioodil".
Nurmekivi oli 1974–1975 TRÜ kergejõustiku kateedri õpetaja, 1975–1981 vanemõpetaja ja 1981–1992 dotsent, 1992–1996 treeninguõpetuse instituudi juhataja, korraline professor, 1996–2002 treeninguõpetuse õppetooli dotsent, 2002. aastast treeninguõpetuse õppetooli juhataja, korraline professor.
Sport.
Ants Nurmekivi on silmapaistev pikamaajooksja, NSV Liidu üliõpilasmeister (1962), 14-kordne Eesti meister, suurmeister (1968). Tema nimel on siiani 1970. aastal püstitatud Eesti tipptulemus 30 km maanteejooksus 1:36.26.
Teadustöö.
Ants Nurmekivi on avaldanud uurimusi kesk- ja pikamaajooksu treeningumetoodika, treeninguvahendite toime hindamise ning treeningu teooria ja metodoloogia valdkonnast. Eesti Olümpiaakadeemia asutajaliige, olnud akadeemilise teadusnõukogu sekretär ning tippspordiuuringute toimkonna liige. Üle 190 teaduspublikatsiooni, neist 50 rahvusvahelise levikuga ajakirjades, mitu raamatut (kaasautorina).
Rat King

"Rat King" on 2012. aastal esilinastunud Eesti-Soome põnevusfilm.
Filmi režissöör ja stsenarist on Petri Kotwica. Peaosades mängivad Max Ovaska ja Julius Lavonen. Teistes osades astuvad üles Maarja Jakobson, Külliki Saldre ja Kene Vernik.
Süžee.
18-aastane Jury on lootusetult sõltuvuses arvutimängudest. Lähedaste survel on poiss viimaks nõus virtuaalmaailmast loobuma, kuid just siis ilmub välja Niki koos vastupandamatu arvutimänguga, mille eesmärgiks on missioonid täide viia reaalses elus.
Vaatamata hoiatustele siseneb mängu ka Jury. Kiiremate tulemuste nimel võtab temaga äravahetamiseni sarnane Niki üle Jury argipäevase elu ning koos jõutakse uutele tasanditele nii virtuaalses kui ka reaalses elus. Piirid eri maailmade vahel kaovad ning mõistatuseks jääb, mis mängu Niki tegelikult mängib. Ja kas see ongi üldse enam mäng?
Roberto Di Matteo

Roberto Di Matteo (sündinud 29. mail 1970 Schaffhausenis Šveitsis) on Itaalia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja).
Klubikarjääri jooksul mängis Di Matteo Šveitsi klubides Schaffhausen (1988–1991), FC Zürich (1991–1992) ja FC Aarau (1992–1993), Itaalia klubis Rooma Lazio (1993–1996) ning Inglismaa klubis Londoni Chelsea (1996–2002). Itaalia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–1998 kokku 34 korda ja lõi kaks väravat. Ta kuulus Itaalia koondisse 1996. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 1998. aasta maailmameistrivõistlustel.
Aastatel 2008–2009 oli ta Milton Keynes Donsi ja 2009–2011 West Bromwich Albioni peatreener.
2011. aastal sai temast Chelsea abitreener ning peatreeneriks sai André Villas-Boas. 2012. aasta märtsis sai temast pärast Villas-Boasi lahkumist klubi peatreener kuni hooaja lõpuni.
13. juunil 2012 teatati Chelsea kodulehel, et Di Matteo jätkab tööd klubi peatreenerina. Leping sõlmiti kaheks aastaks, aga Di Matteo vallandati töölt 21. novembril 2013 pärast 3-0 kaotust Juventusele UEFA Meistrite Liiga raames.
2014–2015 Di Matteo töötas Saksamaa Bundesliga klubis Schalke 04 peatreenerina. 2016. aasta juunist kuni septembrini oli ta Inglismaa esiliiga klubi Aston Villa peatreener.
Georg (film)

"Georg" on 2007. aastal esilinastunud Eesti film, mis käsitleb Georg Otsa elulugu.
Filmi režissöör on Peeter Simm ning stsenaristid Mati Põldre ja Aleksander Borodjanski. Filmis mängivad Marko Matvere, Anastassia Makejeva, Renārs Kaupers, Tõnu Kark, Elle Kull, Mirtel Pohla, Arvo Kukumägi.
Film arvudes.
2007. aasta jooksul käidi Eesti kinodes seda filmi vaatamas 49 423 korda.
Nuga (film)

"Nuga" on 2007. aasta veebruaris esilinastunud Eesti mängufilm.
Filmi režissöör ja stsenarist on Marko Raat.
Süžee.
Intiimne ja valulik film puudutab kaasaegse suhetekolmnurga kõige tumedamaid pooli. Elupinge kaotanud kinnisvaramaakler Ekke (Mait Malmsten) provotseerib ja lõhub, kuni talle jääb nuga kätte kinni …
Claire van der Boom

Claire van der Boom (sündinud 21. novembril 1983 Broome'is) on Logie auhinnaga pärjatud Austraalia filmi- ja televisiooninäitleja. 
Ta on hollandi juurtega. Ta õppis Perthis ja Sydneys draamakunsti instituudis.
Jolene Anderson

Jolene Anderson (sündinud 26. mail 1980 Uus-Lõuna-Walesis Kempseys) on Austraalia näitleja ja laulja.
2014. aastal hakkas ta mängima telesarjas "Kodus ja võõrsil".
Ilona Nurmela

Ilona Nurmela (sündinud 2. oktoobril 1976 Tallinnas) on koolitaja ja arengutreener.
Elulugu.
Ilona Nurmela on teenistujate tütar.
1994. aastal lõpetas Nurmela Tallinna 7. Keskkooli, 1998 TÜ õigusteaduskonna, 1999 Cambridge'i Ülikooli (LL.M. Jesus College), väitekiri "Doctrines of renvoi and aspects of their application – a comparative study with particular emphasis on Estonian and English Private International Law". 2000–02 alustas Nurmela doktoriõpinguid TÜ-s ning lõpetas need 2006 Cambridge'i Ülikoolis (Ph.D., Sidney Sussex College), väitekiri "Viability of litigation in resolving business-to-business commercial disputes in the EU, in particular in England and Estonia".
Nurmela sai Eesti Advokatuuri liikmeks 1998. aastal ja vandeadvokaadiks 2008. aastal. Ta on olnud 1998–1902 AS Advokaadibüroo Tark &amp; Co vandeadvokaadi abi ning alates 2014. aastast on vandeadvokaat AS-is FORT Legal. Ilona Nurmela oli advokaadina spetsialiseerunud lepinguõigusele, arbitraažile ja vaidluste ennetamisele. Tema tegevus advokaadina on peatatud alates 31. jaanuarist 2015. 
Nurmela on olnud 1999–2001 TÜ õigusteaduskonna õppeülesande täitja, 2000–2001 ka Akadeemia Nord õppeülesande täitja, 1999–2007 rahvusvahelise eraõiguse lektor (osalise koormusega), ning 2001–2005 SA Eesti Õiguskeskus lektor. Alates 2015. aastast õpetab ta äriläbirääkimisi Estonian Business School (EBS) Business Innovation suunale ja ettevõtete valitsemist executive MBA-dele. Koostanud õppevahendeid (vt Teosed ja Välislingid), kirjutanud kümmekond artiklit ja olnud koos Pirkka-Marja Põldverega ADR-teemalise Juridica erinumbri (2014 nr 1) kaastoimetaja.
Pärast doktoriõpinguid töötas Nurmela 2006–2008 Londonis, Accenture Plc finantsdivisjonis, alustades analüütikuna ning lõpetades "Market Maker" müügiosakonna konsultandina.
2008–2014 töötas Nurmela AS-is Tallinna Vesi, alustades õigusteenistuse osakonna juhina ning lõpetades börsifirma juhatuse liikme ja üldnõunikuna (General Counsel).
Alates 2014 tegutseb Nurmela läbirääkimiste koolitaja ja konsultandina, lahenduskeskse arengutreeneri (coach) ja lepitajana.
Nurmela on Eesti Harjutuskohtu Seltsi asutajaliige ning oli ka seltsi juhatuses 1997–1999 ja ka EAÕS-i juhatuse liige (1997–1998).
Teadustöö.
Ilona Nurmela uurimisvaldkonnad on rahvusvaheline eraõigus (rahvusvahelised lepingud ja vaidlused, vaidluste alternatiivne lahendamine ja ennetamine, kohtualluvus, "renvoi").
Maire Nurmet

Maire Nurmet (sündinud 11. mail 1972 Tartus) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Maire Nurmet on inseneri tütar.
1990. aastal lõpetas Nurmet Puhja Keskkooli, 1994 Eesti Põllumajandusülikooli (EMPÜ) raamatupidamise ja rahanduse erialal; majandusmagister (1996, EPMÜ), väitekiri "Investeeringud ja nende hindamise võimalused", oli 1997–2001 EPMÜ doktorant, majandusteaduse doktor (2001, EPMÜ), väitekiri "Kapitali struktuur ja efektiivsus: teooriaid ja rakendusi põllumajandussektorile". Täiendanud end Helsingi (1999–2000) ja Wageningeni ülikoolis (2000) ning Iisraelis, Lätis, Poolas ja Taanis.
Nurmet oli 1993–1994 RAS Sangla raamatupidaja, 1994–1995 EPMÜ raamatupidamise ja rahanduse instituudi laborant, 1995–1997 assistent, 1997–2001 lektor, 2001– EPMÜ/EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi dotsent.
Teadustöö.
Maire Nurmeti uurimisvaldkonnad on põllumajanduspoliitika, ettevõtete investeeringud, finantsjuhtimine, -arvestus ja -võimendus. Euroopa Agraarökonomistide Assotsiatsiooni (EAAE) liige, Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsiooni ja Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi juhatuse liige. Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Boris Nurmiste

Boris Nurmiste (1931. aastani Boris Neuhaus; 27. november (vkj 14. november) 1907 Pihkva – 13. mai 1996 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane, viroloog.
Elulugu.
Boris Nurmiste oli teenistuja poeg.
1927. aastal lõpetas Nurmiste Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1932 agronoomina Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, põllumajanduskandidaat (1952, TRÜ), väitekiri "Kartuli viirushaigused Jõgeva Riikliku Sordiaretusjaama kartulisortimendis ja ohtlikumate kartuliviiruste tõrjeküsimuste selgitamine". 1942–1943 täiendas end Berliin-Dahlenis.
Nurmiste oli 1934–1939 Taimekaitse ja Seemnekontrolli Ameti laborant-kontrolör, 1939–1941 TÜ taimehaiguste katsejaama assistent, 1942–1948 Jõgeva Sordiaretusjaama vanemteadur; 1948–1951 Eesti Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi nooremteadur, 1951–1957 vanemteadur, 1957–1962 Eksperimentaalbioloogia Instituudi vanemteadur, 1962–1983 viroloogiaosakonna juhataja.
Teadustöö.
Boris Nurmiste oli Eesti taimeviroloogide koolkonna rajaja. Uuris peamiselt kartuliviirusi. Esitas päriliku nakkuse tekkimise, s.o viiruse ja taime genoomi liitumise idee ning lõi kartuli viirusresistentsete sortide aretuse põhialused. Leidis uue kartulit kahjustava viiruse. Üleliidulise Mikrobioloogia Seltsi, Üleliidulise Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi liige, Eesti Taimekaitse Seltsi auliige. Eesti NSV teeneline teadlane (1976). Nõukogude Eesti preemia (1967, kollektiivis). Saanud mitmeid autasusid. Üle 70 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 1 monograafia.
1937. aasta Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1937 peeti Prantsusmaal Pariisis.
Eestit esindasid Kristjan Palusalu, August Neo, Voldemar Mägi, Edgar Puusepp, Voldemar Väli ja Evald Sikk.
Līvāni piirkond

Līvāni piirkond (läti keeles "Līvānu novads") on 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales.
Piirkond moodustati 1999. aastal ning 2009. aastal liideti sellega kolm valda: Jersika, Rudzātu ja Sutru vald.
Sala piirkond

Sala piirkond (läti "Salas novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Piirkonna keskus oli Sala küla, kus elab umbes 1600 inimest.
Piirkond moodustati 2009. aastal Sēlpilsi ja Sala vallast. 2021. aastal liideti Sala piirkond Jēkabpilsi piirkonnaga.
Pasteuri efekt

Pasteuri efekt on glükolüüsi ja käärimise pärssumine õhuhapniku toimel. 
Nähtuse avastas 1861. aastal (teistel andmetel 1857) Louis Pasteur.
Paleotsönoos

Paleotsönoos ehk paleobiotsönoos on taimede ja loomade kivististe kogum settekivimeis. 
Kuna kõik endisaegsed taimed ja loomad pole kivististena säilinud või pole mattunud setteisse oma elupaigas, siis ei vasta paleotsönoos täpselt omaaegsele biotsönoosile.
Marko Marin

Marko Marin (serbia kirillitsas Марко Марин; sündinud 13. märtsil 1989 Gradiškas) on endine Saksamaa jalgpallur (ründav poolkaitsja või äärepoolkaitsja).
Ta oli peamiselt tuntud oma tehniliste võimete, kiiruse ja väravasöötude poolest.
2012. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Chelsea FC. Enne seda mängis ta Saksamaa klubides Borussia Mönchengladbach ja Bremeni Werder.
Koondisekarjäär.
Marin tegi debüüdi Saksamaa koondvõistkonnas 27. mail 2008 sõprusmängus Valgevene vastu. Esimesena ja ainsa värava lõi ta koondises 20. augustil 2008 mängus Belgia vastu.
Ta esindas Saksamaad 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Ta sekkus vahetusest teise poolaja lõpus esimeses alagrupimängus 13. juunil Austraalia ja teises alagrupimängus 18. juunil Serbia vastu.
Helbe Nutt

Helbe Nutt (1966. aastani Helbe Kolk; 28. märts 1940 Kooraste vald, Võrumaa – 26. november 1992 Tartu) oli eesti arstiteadlane, immunoloog.
Elulugu.
Helbe Nutt oli talupidaja-vallavanema tütar, Aili Kogermani õde.
1957. aastal lõpetas Nutt Tallinna Meditsiinikooli, 1968 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1981, TRÜ), väitekiri "Значение гуморальных и клеточных иммунологических реакций при острой и хронической фазах панкреатита".
Nutt oli 1968–1990 ÜMPI vanemlaborant, nooremteadur ja teadur, 1991. aastast vanemteadur.
Teadustöö.
Helbe Nutt uuris kõhunäärme ja maksa immunoloogiat. Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Poigo Nuuma

Poigo Nuuma (18. august 1932 Tartu – 5. märts 2014) oli eesti õigusteadlane.
Elulugu.
Poigo Nuuma oli käsitöölise poeg.
1952. aastal lõpetas Nuuma Pärnu 1. Keskkooli, 1954 Tallinna Mäetehnikumi, 1960 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna; 1969–1973 TÜ kaugõppeaspirant, õigusteaduse kandidaat (1973, TÜ), väitekiri "Kriminoloogilis-sotsioloogiline uurimine tööstusettevõttes (kondiitritoodete vabriku "Kalev" materjalide alusel)".
Nuuma oli 1960–1974 Tallinna Keskrajooni Rahvakohtu kohtunik ja kohtu esimees, 1975–1980 TPI majandusõiguse kateedri dotsent, aastast 1981 samas dotsent (osalise koormusega), ühtlasi 1975–1997 TÜ õigusteaduskonna õppeülesande täitja, 1980–1984 ja 1989–1991 Eesti NSV justiitsministri asetäitja, 1984–1989 Kohtuekspertiisi Teadusliku Uurimise Labori direktor, 1993–1997 Tallinna Linnakohtu esimees, 1997–2003 Sotsiaalteaduste Erakõrgkooli Veritas õigusteaduskonna dekaan, 2003– erakõrgkooli Audentes õppejõud. Põhilised loengukursused: õigusõpetus, õiguse alused, tööõigus, karistusõigus, kriminaalkohtumenetlus. Koostanud õpikuid jm õppevahendeid.
Teadustöö.
Poigo Nuuma uurimisvaldkonnad olid kriminoloogia, kriminaalõigus ja tööõigus. Eesti Akadeemilise Õigusteadlaste Seltsi ja Eesti Vabariigi Juristide Liidu asutajaliige, Eesti Vabariigi Kohtunike Ühingu liige. Üle 100 teaduspublikatsiooni ja õppevahendi.
Jüri Nuust

Jüri Nuust (26. juuli 1936 Tartu – 13. märts 1996 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu.
Jüri Nuust oli talupidaja ja õpetaja poeg, Maie Nuusti vend.
1955. aastal lõpetas Nuust Tartu Töölisnoorte Keskkooli, 1961 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna; 1963–67 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, samas), väitekiri "Lehediagnostilistest uurimustest õunapuudel Lõuna-Eesti tingimustes".
Nuust oli 1967–85 EMMI Polli katsebaasis nooremteadur, 1985–91 vanemteadur, aastast 1992 aiandustalu pidaja.
Teadustöö.
Jüri Nuusti uurimisvaldkond on viljapuude agrotehnika. Uurinud õuna- ja ploomiaedade väetamist ja viljapuude väetisevajaduse hindamiseks lehediagnostilise meetodi rakendamist ning õunaaedade niisutamist ja harimist. Korraldas Polli katsebaasis ploomi- ja kirsipuude meristeempaljunduse. Kõrvalharrastuseks oli sibullillede ja rooside kasvatamine. Üle 50 teadus- ja aimetrükise.
Alan Turingi mälestusmärk

Alan Turingi mälestusmärk ("Alan Turing Memorial") asub Sackville'i pargis Manchesteri Ülikooli Whitworthi tänava hoone ja Canal Streeti geipiirkonna vahel. Mälestusmärk kujutab arvutiteaduse isa istumas pargipingil pargis. See on rajatud Alan Turingi – matemaatiku, krüptoloogi ja tänapäevase arvutiteaduse ühe rajaja – mälestuseks. Alan Turing mõisteti 1952. aastal süüdi homoseksuaalsuses (see oli Inglismaal kuni 1967. aastani kriminaalkuritegu) ja 1954. aastal sooritas ta enesetapu.
Mälestusmärk avati Turingi sünniaastapäeval 23. juunil 2001. Mälestusmärgi loomise ideele tuli Stockporti advokaat Richard Humphry, kes asutas raha kogumiseks Alan Turingi mälestusmärgi fondi. Humphryt inspireeris Hugh Whitemore'i näidend "Breaking the Code" Sir Derek Jacobiga peaosas. Jacobist sai fondi patroon. Kuju telliti Glyn Hughesilt.
Turingit on kujutatud hoidmas õuna – klassikalist keelatud armastuse sümbolit, objekti, mis inspireeris legendi kohaselt Isaac Newtonit gravitatsiooniteooriat looma ja vahendit, mida Turing enesetapu sooritamiseks kasutas. Pingil on pronksist reljeef kirjaga: "Alan Mathison Turing 1912–1954" ja sõnad: "Founder of Computer Science" ('arvutiteaduse rajaja') – just nagu see oleks Enigmaga kodeeritud: "IEKYF ROMSI ADXUO KVKZC GUBJ".
Tahvlil kuju jalge ees on kiri: "Arvutiteaduse isa, matemaatik, loogik, sõjaaegne koodimurdja, eelarvamuste ohver." Tahvlil on ka Bertrand Russelli tsitaat: "Matemaatika, kui seda õigesti vaadata, ei sisalda mitte ainult tõde, vaid ka ülimat ilu – ilu mis on külm ja askeetlik nagu see kuju."
Maie Nuust

Maie Nuust (1961–1969 Maie Bulõgina; sündinud 21. märtsil 1939 Tartus) on eesti immunogeneetik.
Elulugu.
Maie Nuust on Oskar Nuusti ja Ksenia Nuusti tütar, Jüri Nuusti õde.
Maie Nuust lõpetas 1957. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1962. aastal EPA. Ta oli aastatel 1966–1969 ELVI aspirant. Ühtlasi oli ta aastatel 1968–1969 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Siberi osakonnas professor V. Tihhonovi juures stažöör. Ta omandas bioloogiakandidaadi kraadi geneetikas (1969, Eesti TA). 
Maie Nuust oli aastatel 1970–1976 ELVI veisekasvatuse osakonnas veregruppide uurimise labori nooremteadur, aastatel 1976–1981 ELVI Vändra veisekasvatuse katsejaamas vanemteadur ja aastatel 1981–1993 ELVI seakasvatuse osakonnas vanemteadur. Ta asutas 1980. aastal Pärnus Loomade Haiguste Tõrje Jaamas immunogeneetikalabori ja töötas seal 1993. aastani laborijuhataja kohusetäitjana.
Maie Nuust on tegelenud ratsutamise, jalgrattasõidu ja orienteerumisspordiga. 1955. aastal tuli ta ratsaspordis Eesti NSV meistriks. Ta on olnud Eesti Raamatuühingu liige ja selle Pärnu eksliibriseklubi esimees.
Teadustöö.
Maie Nuusti uurimisvaldkonnad on inimese- ja loomageneetika ning immunogeneetika. Ta on:
Ta on olnud Eesti Loomaarstide Ühingu liige.
Maie Nuust on olnud Üleliidulise Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi Eesti osakonna tegevliige ja ELVI teaduslik-metoodilise komisjoni sekretär. Ta on uurinud Downi sündroomi esinemist Eestis ja on Eesti Downi Liidu üks asutajatest (1992. aastast juhatuse liige). Ta on Pärnumaa Downi sündroomiga inimeste klubi president (1993. aastast) ja Pärnumaa Puuetega Inimeste Koja liige. 
Maie Nuust on kirjutanud 50 teadusartiklit ja üle 20 aimeartikli.
Ta on kirjutanud väitekirja teemal "Изучение полиморфизма групп крови эстонских пород свиней и его использование в племенной работе".
Tunnustus.
Maie Nuust on saanud 2019. aastal Pärnu teenetemärgi aastatepikkuse tegevuse eest puuetega inimeste õiguste eest seismisel ja tugiteenuste arendamisel.
Ilmar Nuut

Ilmar Nuut (13. märts 1923 Narva – 18. veebruar 2013) oli eesti tehnikateadlane ning Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Elulugu.
Ilmar Nuut oli Jüri Nuudi poeg.
1941. aastal lõpetas Nuut Tallinna 1. Keskkooli, õppis 1941–1943 Tšeljabinski Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudis, 1943–1944 Moskva Põllumajanduse Instituudis, lõpetas 1948 TTÜ soojustehnika insenerina, tehnikakandidaat (1967, Eesti NSV Teaduste Akadeemia), väitekiri "Теплоэнергетические вопросы термической переработки сланца твердым теплоносителем".
Nuut oli 1949–1957 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Tööstusprobleemide Instituudi (hilisem EI) insener ja teadur, 1957–1965 ENSV Riikliku Teaduslik-Tehnilise Komitee esimehe asetäitja, 1965–1966 Eesti TA Presiidiumi teadussekretär ja aastast 1986 TTÜ filosoofia ja poliitilise ökonoomia kateedri (osalise koormusega) dotsent.
Ta oli 1966–1969 EKP Keskkomitee teaduse ja kultuuri osakonna juhataja asetäitja, 1969–1975 teaduse ja kõrgkoolide sektori juhataja, 1976–1986 Eesti NSV kõrgema ja keskerihariduse minister.
Teadustöö.
Ilmar Nuudi uurimisvaldkond on põlevkivi soojusenergeetika ning teaduse ja tehnika arengu vastastikused seosed. Tööstusprobleemide Instituudis tegeles soojusenergeetika küsimustega, eeskätt põlevkivi kui tahke soojuskandja kasutamise probleemidega, osales tööstusliku katseseadme loomises ja oli 1954–56 tehases Ilmarine töötanud katseseadme juhataja. U 20 teaduspublikatsiooni, aimeartiklid.
Otto Nuut

Otto Nuut (5/18. detsember 1907 Lüüste küla, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 24. detsember 1996 Tori) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu.
Otto Nuut oli talupidaja poeg.
1926. aastal lõpetas ta Vändra Põllumajandusliku Ühisgümnaasiumi. Tegi aastatel 1926–1928 läbi ajateenistuse ratsarügemendis Tartus, õppis Eesti Sõjakooli aspirantide kursustel, kus omandas ratsasõiduinstruktori kutse.
Lõpetas 1932. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, põllumajanduskandidaat (1952, TRÜ), väitekiri "Tori hobuse tööjõudlus". Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Ugala.
Nuut oli 1932–1946 põllutöökoolides õpetaja (mõnda aega ka Kuusiku põllutöökooli direktor), 1946–1956 Tori Hobusekasvatuse TUI teadur, 1956–1966 ELVI Tori hobusekasvanduse vanemteadur, 1966–1979 juhataja, ühtlasi Tori Näidissovhoosi direktor.
Teadustöö.
Otto Nuudi uurimisvaldkond oli tõuaretus. Loonud Tori tõugu hobuste liinaretuse alused; tegelenud ka veiste aretamisega. Oli 1978. aastani Hobusetõugude Tõuaretuse Nõukogu sekretär ja juhatuse liige.
Teoseid.
Üle 50 teaduspublikatsiooni, sh 3 raamatut ja 3 brošüüri.
Tiina Nuuter

Tiina Nuuter (aastani 1973 Tiina Ambur; sündinud 2. aprillil 1950 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Tiina Nuuter on geodeedi tütar.
1968. aastal lõpetas Nuuter Tallinna 7. Keskkooli, 1974 tööstuse planeerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi õhtuse teaduskonna, 1996–2000 Tallinna Tehnikaülikooli magistrant, majandusmagister (2000, TTÜ), väitekiri "Tallinna eluasemekorralduse mehhanism", aastast 2001 TTÜ doktorant.
Nuuter oli 1970–1982 PI EKE Projekt ökonomist ja juhtivökonomist, 1982–1991 RPI Eesti Projekt peaehitusökonomist, 1991–1999 TTÜ ehituse tootluse instituudi dotsent, 1999– lektor. Õpetanud kursusi: ehituse juhtimine, plaanimine ja turg, ehituse välismajandus, ehitusrahandus, kinnisvara- ning makroökonoomika; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Tiina Nuuteri uurimisvaldkonnad on eluasemepoliitika ja -strateegia, eluaseme turumudel. Arendanud ehitusalast infovahetust Põhjamaade ja Balti riikidega. 20 teaduspublikatsiooni.
Standardproov

Standardproov (inglise "standard sample", "reference sample") on aine või materjal, mille keemiline koostis või teatavad füüsikalised ja tehnilised omadused on vajaliku täpsusega tõendatud. 
Standardproove kasutatakse näiteks keemilise analüüsi tulemuste kontrollimiseks.
Siirdamine

 
Siirdamine ehk siirdistutamine ehk transplantatsioon on meditsiinis kui ka mitmes teadusharus, harilikult loomadel kasutatav invasiivne meetod, mille eesmärgiks on sama või eri liigi isendi elusa koe või elundi (siiriku) ümberistutamine algsest paiknemiskohast teise kohta või ühelt isendilt teisele.
Inimesele millegi siirdamiseks võidakse materjali võtta temast endast (autoplastika), teiselt inimeselt (homoplastika) või loomalt (heteroplastika). Kõige tulemusrikkam on autoplastika. 
Siirdamisel võidakse kasutada siirikkudesid või - elundeid nii elusdoonoritelt kui ka surnukehade elundeid ja kudesid. 
Sagedamini siiratakse nahka, luud ja kõõluseid, harvem närve, veresooni jt kudesid. 20. sajandi teisest poolest on siiratud ka südant, kopse ja neere.
UEFA Meistrite Liiga 2012–2013

UEFA Meistrite Liiga 2012–13 hooaeg oli Euroopa parimate klubimeeskondade vaheliste võistluste 21. hooaeg (UEFA Meistrite Liiga eelkäija, Euroopa karika 58. hooaeg). Inglismaa klubi Chelsea FC oli tiitlikaitsja, aga ei pääsenud oma alagrupist edasi.
Montpellier', Nordsjællandi ja Málaga jaoks oli 2012–2013 hooaeg esimene UEFA Meistrite Liigas.
2012–2013 hooaja finaalmäng toimus Inglismaal Wembley staadionil 25. mail 2013. Turniiri võitis Müncheni Bayern, kes alistas finaalis Dortmundi Borussiat 2:1.
Väljalangemismängud.
Kaheksandikfinaal.
"Kaldkirjas" – turniirist väljalangenud meeskonnad.
Segetaaltaim

Segetaaltaimed on iidsest ajast põllul koos kultuurtaimedega kasvanud umbrohud, mida inimene on tahtmatult levitanud. Mõnikord nimetatakse segetaaltaimeks ka kultuurtaime teise (s.o põhikultuurtaime) sees, näiteks rukis nisu sees.
Segetaaltaimedele on sageli omane, et kindel liik kasvab koos teatud põllukultuurtaimega, näiteks harilik rukkihein rukkiga, liivkaer kaeraga.
Hønefoss

Hønefoss on linn Norras Buskerudi maakonnas, Ringerike valla keskus.
Linn jääb maanteed mööda 63 km kaugusele Oslost. Hønefoss paikneb Tyrifjordeni järvest põhjas, kus Begna jõel asub Hønefosseni kosk, mis on linnale nime andnud.
Hønefoss sai linnaõigused 1852. aastal. 1964. aastast ei ole linn eraldi haldusüksus, vaid Ringerike valla osa. 2011. aastal elas linnas 14 683 inimest.
Linn on piirkonna tööstuskeskus, seal on mitmeid tehaseid. 1873. aastal asutatud Norske Skog Follumi paberivabrik on üks suurimaid ajalehepaberitootjaid Euroopas.
Sunderland

Sunderland on linn Inglismaal Tyne and Weari linnkrahvkonnas.
Linn asub Weari jõe suudme juures. 2001. aastal elas linnas rahvaloenduse järgi 177 739 inimest.
Konstantinos XI

Konstantinos XI (8. veebruar 1404 – 29. mai 1453) oli viimane Bütsantsi keiser aastast 1449 kuni surmani.
Ta kuulus Palaiologoste dünastiasse. Ta hukkus lahingus Konstantinoopoli piiramise ajal (millega lõppes Bütsantsi riik) ning Mehmet II valiti uueks Rooma keisriks.
Eesti Pressimuuseum

Eesti Pressimuuseum on väike eramuuseum, mis paikneb Põltsamaa ordulinnuses ja tutvustab Eesti ajakirjanduse ja meedia ajalugu.
Muuseumi asutas 2009. aastal MTÜ Ajakirjanduse Uurimis- ja Koolituskeskus. Põltsamaa valiti muuseumi asukohaks seetõttu, et 1766. aastal ilmus seal esimene eestikeelne ajakirjandusväljaanne "Lühhike öppetus".
Tuhala kirik

Tuhala Kaarli kirik on kirik Kose vallas Kata külas endises Tuhala vallas.
Kirikut kasutab EELK Tuhala Kaarli kogudus.
Kirik ehitati aastatel 1775–1777. Tuhala mõisniku Carl Johann Mellini järgi sai see nimeks Kaarli kirik. 1863. aastal ehitati barokne kirik teatud määral uusgooti stiilis ümber. Kiriku läänekülge lisati massiivne torn.
Eestis ainukordne kantsel-altar on vanem kui kirik ise, see on pärit Tuhala kalmistul asunud jutlusekabelist ning valminud umbes 1600. aastal.
Orel on toodud Kose kirikust, selle valmistas 1849. aastal Gustav Normann.
Tuhala kalmistu

Tuhala kalmistu, esialgse nimetusega Kata kalmistu, on kalmistu Kose kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Kata külas Kose vallas. Kalmistu on muinsuskaitse all (kultuurimälestis nr 14409).
Kalmistu vanimasse ossa maeti juba hiljemalt 1774. aasta septembris. Aja jooksul on kalmistut laiendatud nii lõuna kui ka põhja suunas. Esimene laiendus lõuna suunas tehti hiljemalt 1880. aastate keskpaigaks. Järgnes laiendus põhja suunas. 20. sajandi teisel poolel taas lõuna poole lisatud maa-ala on piiratud kuusehekiga. Kalmistu vanemad osad on ümbritsetud põhja-, lääne- ja idaküljelt maakivist müüriga. Vanima osa põhjakülje müüris on väravakabel (1864). Samuti asub kalmistu vanimas osas 18. sajandi lõpust pärinev perekonna hauakabel. 
Kalmistu edelaosas asub esimese aastatuhande esimesest poolest pärit kivikalme (kultuurimälestis nr 18025 "Kivikalme") ja idaosas asub lohukivi (kultuurimälestis nr 17997 "Lohukivi").
Adelbert von Chamisso

Adelbert von Chamisso (ka Ludolf Karl Adalbert von Chamisso, sündinud Louis Charles Adélaïde de Chamissot; 30. jaanuar 1781 Champagne, Prantsusmaa – 21. august 1838 Berliin) oli prantsuse päritolu saksa botaanik, romantismiaegne novellist ja luuletaja.
Vanast aadlisuguvõsast pärit Chamisso oli Prantsuse revolutsiooni aastail sunnitud emigreeruma Saksamaale. Hiljemgi elas ta aastaid Saksamaal ja Šveitsis, kuuludes Madame de Staëli ringkonda.
Chamisso tuntuim teos on "Peter Schlemihl": lugu mehest, kes müüs maha oma varju. Tema luuleloomingu üks tuntumaid osi on tsükkel "Frauenliebe und -leben" (1830), millele on kirjutanud muusikat Robert Schumann, Carl Loewe ja Franz Paul Lachner,
1815–1818 osales ta loodusteadlasena Otto von Kotzebue juhitud ümbermaailmareisil prikil "Rjurik", kus töötas koos Eestist pärit laevaarsti Johann Friedrich Eschscholtziga. Tema 1821. aastal ilmunud reisikiri annab ülevaate ekspeditsioonist Vaikse ookeani ja Beringi mere piirkonnas. Reisil leidis Chamisso nüüdse San Francisco lahe kandis mitmeid uusi taimeliike, millest mõned nimetas ta Eschscholtzi järgi, näiteks "Eschscholzia californica" (läänemaguna). Eschscholtz omakorda nimetas mõned taimed Chamisso auks, nende seas perekond "Camissonia".
Pärast reisilt naasmist 1818. aastal nimetati Chamisso Berliini botaanikaaia juhiks ning valiti Teaduste Akadeemiasse. 1819. aastal abiellus ta oma sõbra Julius Eduard Hitzigi kasutütre Antonie Piastega (1800–1837). Tõrjumaks Kotzebue süüdistusi, avaldas ta 1827. aastal oma reisimärkmed ning ümbermaailmareisi üksikasjaliku kirjelduse.
Chamisso nimelühend botaanilises nomenklatuuris on Cham.
Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik

Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik (vene k. "Мерьямская Покровская церковь") on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv endine kirik Märjamaal.
Kirikuhoone ehitati arhitekt Erwin Bernhardti projekti järgi aastatel 1891–1892. 
Kogudus asutati seoses usuvahetusliikumisega aastal 1886 ja tegutses 1960. aastateni.
EAÕK teatas 2005 plaanist, kirikuhoone jõudumööda konserveerida. Seisuga august 2024 on hoone endiselt varemetes ja konserveerimata.
Vana-Viru tänav

Vana-Viru tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Viru tänavalt, suundub põhja, ristumisel Uue tänavaga keerab itta, ristub Aia tänavaga ja lõpeb Viru väljakul Mere puiestee alguse juures.
Vana-Viru tänava valliväravast pääses linnamüüri idaküljest algsele Narva poole suunduvale teele ning seda väravat kutsuti ka Narva väravaks. Vana-Viru vallivärav lammutati 1842. aastal, värava külgpost on säilinud Vana-Viru tänava maja nr 10 kõrval.
Hoonestus.
Vana-Viru tänava hoonestus algab Viru värava eesväravate ja Viru tänava nurgalt.
Vana-Viru 1 // Viru 19.
Vana-Viru 1 // Viru tänav 19, 1911. aastal algselt elamuks ehitatud 4-korruseline hoone. Eesti NSV ajal asusid hoones Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi Presiidiumi ja Tallinna I Õigusnõuandla ruumid.
Vana-Viru 7.
Vana-Viru 7 asuvas kolmekorruselises hoones tegutseb Tallinna Äripank. Kinnistul asuvad Vana-Viru tänava äärne ja Tallinna linnamüüriga külgnevad hooned. Hoone ehitati krundile peale Uue ja Vana-Viru tänava rajamist 17. sajandi teisel poolel. 19 sajandi teisel poolel ehitati algne ühekorruseline viilkatusega hoone ümber kahekorruseliseks. 1926. aastal ehitati arhitekt Karl Burmani projekti järgi kolmekorruseliseks juugendstiilis elamuks ainult krundi tänavapoolne hoone. 1937. aastal ehitati Vana-Viru tänava poolse hoone esimene korrus ümber K. Treimanni projekti järgi. 
Vana-Viru 8.
Ühekorruseline 19. sajandil ehitatud hoone äripindadega. Hoones tegutseb Lounge Deja Vu.
Vana-Viru 11 // Aia 5.
Vana-Viru 11 // Aia 5 asuvad Eugen Sachariase projekteeritud viiekorruseline funktsionalistlik korterelamu.
Vana-Viru 12.
Hoone Vana-Viru 12, eramu mis valmis 1879. aastal, Aleksander Holmbergi tellimusel, arhitekt Nikolai Thamm vanema projekti järgi, kuulus 1888. aastast Girard de Soucantoni suguvõsale. Eesti NSV ajal asus hoones, kuni 1974. aastani EKP Tallinna Linnakomitee ja Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee. 
Hoones asuvad tänapäeval Tallinna Linnavolikogu ruumid.
Vana-Viru 13 // Aia 4.
Vana-Viru 13 asub 2009. aasta ehitatud AIA maja.
Vana-Viru 14, tuletõrjemaja.
Hooned Vana-Viru 14 (Tallinna Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi Pritsimaja) ehitati aastatel 1871–1872 Ferdinand Kordese projekti järgi (esialgne variant arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer). 1922. aastal projekteeriti hoone Vana-Viru tänava poole kahekorruseline juurdeehitis (ins. Georg Hellat).
1981. aastal ehitati täiendavalt ühekorruseline sileda krohvkatte ja klaasvitriinidega juurdeehitis Tuletõrjemuuseumi jaoks (arh. T. Mikson). Praegu asub hoones ööklubi Venus Club. Hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Vana-Viru 15.
Vana-Viru 15 // Mere puiestee 1, 1879. aastal ehitatud, endises Hugo Oppermanni pärijate apteegis töötas 1908. aasta algusest kuni oktoobrini apteekriabilisena kirjanik Oskar Luts, kes kirjutas seal peaaegu lõpuni Rakkes alustatud populaarse noorsoojutu "Kevade". Oppermanni pärijate apteek viidi 1925. aastal üle Viru tänav nr. 15 ja Müürivahe tänava nurgahoonesse. Vana-Viru 15 hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks. Hoones asub restoran "Aamen"
Tiiu Speek

Tiiu Speek (ka Härm, sündinud 1958) on Eesti tõlkija, ökokriitik.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal, 1995. aastal kaitses USA-s Millsi kolledžis magistritöö Ameerika kirjanduse alal ja sai magistrikraadi. Hiljem on ta töötanud vabakutselise tõlkija ja keeleõpetajana.
Ta oli esimesi ökokriitika kui kirjandusteaduse suuna õpetajaid Eestis ning korraldas 1990. aastatel Tartus seminarisarja "Tekst ja loodus".
Aia tänav (Tallinn)

Aia tänav on tänav Tallinna kesklinnas Vanalinna asumis.
Tänav algab Viru tänavalt, kulgeb põhja suunas, ristub Vana-Viru, Inseneri ja Kanuti tänavaga, pöörab läände ning lõpeb Uuel tänaval.
Algusest kuni Inseneri tänava ristmikuni ning viimasel ida-läänesuunalisel lõigul on Aia tänav ühesuunaline.
Tänava pikkus on 518 meetrit.
Ajalugu.
Aia tänav rajati 19. sajandi keskel pärast Tallinna muldkindlustusvööndi tasandamist. Tänav sai nime tänava ääres Püha Kanuti gildi poolt 1866. aastal omandatud krundile rajatud iluaia (Kanuti aed) järgi. Ajalooliselt on tänav kandnud veel järgmisi nimesid: Valli tänav, Rohuaja tänav; saksa keeles "Wallstraße, Gartenstraße"; vene keeles "Садовая ул." Aastatel 1958–1987 kandis see tänaval (hoones Aia tänav 18) asunud Kalevi siseujula järgi nime "Ujula tänav".
Aia ja Vana-Viru tänava nurgal asus AS Esimene Eesti Põlevkivitööstus bensiinijaam.
Aia tänav 12 hoone oli algselt Peterburi õukonnajuveliiri Konstantin Ferdinand Saefftigeni jaoks ehitatud elamu, 1918. aastal alustas hoones tegevust Töö- ja Sotsiaalhoolekandeministeerium. 1925. aastal omandas hoone Konstantin Pätsi eestvõttel asutatud o/ü Seltskondlik Maja, kellelt omakorda üüris aastail 1924–1940 Seltskondlik Maja, 1925–1938 asus seal klubi Centum ja 1938–1940 Riiginõukogu. Eesti NSV ajal alates 1950. aastast tegutses hoones Tallinna Pioneeride Palee. 1990. aastal nimetati asutus ümber Tallinna Kanutiaia Noortemajaks ja 2016. aastal Tallinna Kanutiaia Huvikooliks.
Danny McBride

Daniel Richard McBride (sündinud 29. detsembril 1976 Georgia osariigis Statesboros) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Keta

Keta ("Oncorchynchus keta") on kalaliik idalõhe perekonnast.
See on perekonna liikidest kõige laiemalt levinud. 
Täiskasvanud keta on keskmiselt 60–80 cm pikk ja kaalub 4,5–10 kg.
Ketad on tüüpilised siirdekalad, nad koevad Aasia ja Põhja-Ameerika magevetes. Noorkalad suunduvad Vaiksesse ookeani, kus kasvavad 3–5 aastaga suguküpseks. Suguküpsed kalad alustavad kudemisrännet jõgedesse, kus nad pärast esimest kudemist hukkuvad.
Meres on keta keha hõbedane, ilma vöötide ja tähnideta. Jões muutub värvus pruunikas-kollaseks, tumelillade või tumepunaste vöötidega. Rände ajal jões kalad ei toitu, elades vaid lihastesse kogunenud varuainete arvelt. Kuni 4 km pikkusel teekonnal kalad kõhnuvad, nende liha muutub valkjaks ja vesiseks. Keta liha on idalõhede seas üks lahjemaid. Siiski on seda kala aastasadu toiduks kasutatud.