tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eemil Nestor Setälä

Eemil Nestor Setälä (27. veebruar 1864 Kokemäki – 8. veebruar 1935 Helsingi) oli soome keeleteadlane ja folklorist ning poliitik.
Setälä oli Helsingi ülikooli soome keele ja kirjanduse professor aastatel 1893–1929, Turu ülikooli kantsler aastast 1926 alates ja enda asutatud uurimisasutuse Suomen suku juhataja aastast 1930 alates. Setälä on märgatavalt kujundanud soome-ugri keelte uurimist ja Soome kultuuri- ja keelepoliitikat.
Poliitikas esindas ta kõigepealt noorsoomlaste erakonda ja hiljem Rahvuslikku Koonderakonda. Setälä oli mitut puhku Soome haridusminister. Aastal 1917 oli Setälä lühikest aega Soome senati majandusosakonna aseesimees ja Svinhufvudi senati liikmena on ta väidetavalt kirjutanud suure osa Soome iseseisvusdeklaratsiooni tekstist.
Setälä nimetati 1923. aastal Tartu Ülikooli audoktoriks.
Setälä on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Priit Kohava

Priit Kohava (9. aprill 1938 – 22. oktoober 2017) oli eesti metsakorraldaja ja looduskaitsja.
Elulugu.
Ta on töötanud Luua Metsanduskoolis (tolleaegse nimega Jõgeva Metsamajanduse Tehni­kumis) õpetaja ja õppealajuhatajana.
Ta on olnud TA Zooloogia ja Botaanika Instituudi aspirant entomoloogia alal. 
Pikka aega – kõigepealt 1962., seejärel pärast pausi 1971. aastast – töötas ta metsakorraldajana. Esimestel aastakümnetel planeeris, kirjeldas ja kaardistas ta looduskaitseobjekte. Tänu tema põhjalikkusega kogutud andmestikule ja ladusale sõnastusele olid looduskaitseobjektide seletuskirjad ja kaardid hinnatud materjalid ka aastaid hiljem.
1990. aastatest tegeles Priit Kohava proovitükkide rajamisega, mida kasutati nii metsakorraldajate koolituseks kui ka mitmesugusteks rakendusuuringuteks. Uuringute käigus loodud mudelid on olnud kasutusel ka metsakorralduses ning kirjeldatud metsakorralduse juhendis. Seoses eraomandi tekkega hakkas kaduma ka riiklik ülevaade Eesti metsaressursist, mistõttu tekkis vajadus võtta kasutusele uuemad meetodid selle saamiseks. Priit Kohava tegi 1996. aastal esimesed katsed statistilise metsainventuuri (SMI) vallas ning selle tulemusena hakati tema juhtimisel alates 1999. aastast statistilisi metsainventuure juba regulaarselt tegema.
Isiklikku.
Tema isa oli Friedrich Kohtitsky (Priidu Kohava), poeg on Margus Kohava, pojapoeg on lavastaja Mihkel Kohava.
Ulsteri maakond

Ulsteri maakond ("Ulster County") on maakond USA-s New Yorgi osariigis. 
Maakonna halduskeskus on Kingston. 
Maakonna pindala on 3007 km². Veepindala on 88 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 182 493. Aastal 2000 oli elanike arv 177 749. 
Ajalugu.
Ulsteri maakond moodustati 1683. aastal.
Edgecombe'i maakond

Edgecombe'i maakond ("Edgecombe County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus on Tarboro.
Maakonna pindala on 1313 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 56 552. Aastal 2000 oli elanikke 55 606.
Ajalugu.
Edgecombe'i maakond moodustati 4. aprill 1741 Bertie maakonna osadest. Maakond on saanud nime Briti poliitiku Richard Edgcumbe'i järgi.
Nashi maakond

Nashi maakond ("Nash County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus on Nashville.
Maakonna pindala on 1406 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 95 840. Aastal 2000 oli elanike arv 87 420.
Ajalugu.
Nashi maakond moodustati 15. novembril 1777. aastal Edgecombe'i maakonna osast. Maakond on saanud nime brigaadikindral Francis Nashi järgi, kes hukkus Ameerika iseseisvussõjas.
Baltimore'i maakond

Baltimore'i maakond ("Baltimore County") on maakond USA-s Marylandi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Towson.
Maakonna pindala on 1766 km². Veepindala on 216 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 805 029. Aastal 2000 oli elanike arv 754 292.
Ajalugu.
Baltimore'i maakond moodustati 1659. aastal. Maakond on saanud nime iirimaa aadelkonna Baron Baltimore'i järgi.
Middlesexi maakond (Massachusetts)

Middlesexi maakond ("Middlesex County") on maakond USA-s Massachusettsi osariigis.
Maakonna halduskeskused on Cambridge ja Lowell.
Maakonna pindala on 2195 km². Veepindala on 62 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 503 085. Aastal 2000 oli elanike arv 1 465 396.
Ajalugu.
Middlesexi maakond moodustati 1643. aastal ja oli üks neljast esimest maakonnast Massachusettsi osariigis.
Täna eksisteerib maakond ainult statistilise üksusena, kuna Uus-Inglismaa osariikidele omaselt ei oma maavalitsused suurt võimu ja tähtsaimaks kohalikuks omavalitsusüksuseks on vallad. 11. juulil 1997 likvideeris Massachusettsi kuberner Bill Weld maakonna valitsuse, kuna maakonnal oli 24 miljoni dollarine võlg ja oli hiljuti jätnud maksmata 4.5 miljoni dollarise võlakirja. Weldi arvates olid maavalitsused vaid kasutu lisakiht osariigi ja valla vahel.
Middlesexi maakond

Middlesexi maakond on maakond Kanadas, Jamaical ja mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Zungri

Zungri on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis, tähestikuliselt Itaalia viimane vald. 
Zungri kõrgus merepinnast on keskmiselt 554 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Zambrone

Zaccanopoli on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Zaccanopoli kõrgus merepinnast on keskmiselt 430 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Spadola

Spadola on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Spadola kõrgus merepinnast on keskmiselt 754 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
San Gregorio d'Ippona

San Gregorio d'Ippona on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
San Gregorio d'Ippona kõrgus merepinnast on keskmiselt 402 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
San Gregorio d'Ippona halduspiirides asuvad Zammarò, Mezzocasale ja Regina Elena asulad.
Los Angeles Memorial Coliseum

Los Angeles Memorial Coliseum on Los Angelese messikeskuses asuv suur spordistaadion, mis toimis kahel korral (1932 ja 1984) olümpiastaadionina. Traditsiooniline spordirajatis, mis mahutab kuni 77 500 pealtvaatajat, on tuntud ka kui "The Grand Old Lady". Staadionil on alates 1923. aastast võõrustanud Lõuna-California Ülikooli NCAA kolledži jalgpallimeeskond US-Trojans of Pac-12 ning see on Põhja-Ameerika suuruselt kuues jalgpallistaadion. Lisaks USC jalgpallimeeskonnale kasutavad Colosseumit aeg-ajalt oma mängude jaoks ka naiste lakrosivõistkond ja mõlemad jalgpallimeeskonnad. Alates 2016. aasta hooajast on Los Angelesse naasnud Los Angeles Rams koduväljaku mänge Colosseumis mänginud uuesti kuni uue SoFi staadioni valmimiseni.
Coliseum asub Banc of California Stadium kõrval.
San Costantino Calabro

San Costantino Calabro on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
San Costantino Calabro kõrgus merepinnast on keskmiselt 454 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Rombiolo

Rombiolo on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Rombiolo kõrgus merepinnast on keskmiselt 460 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Aldo Drosina staadion

Aldo Drosina staadion on mitmeotstarbeline staadion Pulas Horvaatias. Staadion mahutab 9200 inimest.
Seda on kõige rohkem kasutatud jalgpalliks ja see on NK Istra 61 ja NK Istra kodustaadion.
Kuressaare krahvkond

Kuressaare krahvkond oli aastatel 1648–1654 Saaremaal eksisteerinud Rootsi kuninga läänivaldus.
Rootsi kuninganna Kristiina läänistas Rootsi-Taani sõja lõpetanud Brömsebro rahulepingu tingimustel Rootsi kuningriigi valdusse läinud Saaremaa 1648. aastal krahv Magnus Gabriel De la Gardiele.
Krahvkonda kuulusid Suuremõisa, Torgu, Lümanda, Paju, Kärla, Pähkla, Mustjala, Tiirimetsa, Tagamõisa ja Abruka mõis.
16. septembril 1648. aastal läänistati krahv Magnus Gabriel De la Gardiele ka Kuressaare linnus. Krahv Magnus Gabriel De la Gardie asehaldur ja viitsekuberner krahvkonnas oli 1650–1654 Rembert von Funcken (1597−1654)
Kuressaare krahvkond anti pärast Rootsi kuninganna (1632–1654) Kristiina troonist loobumist 1654. aastal ja Rooma elama asumist talle elatusmaaks (rootsi keeles "underhallsland").
Krahv Magnus Gabriel De la Gardiele (1622–1686) anti 1661. aastal kompensatsiooniks Pärnu krahvkond.
Meriluts

Meriluts ("Brosme brosme") on tursklaste sugukonda kuuluv kalaliik.
Meriluts elab Atlandi ookeani põhja­osas.
Maierato

Maierato on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Maierato kõrgus merepinnast on keskmiselt 258 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Üks osa Maieratost piirneb Angitola järvega.
2010. aasta 15. veebruaril toimus Maieratos maalihe, võimalik et metsatustamise tagajärjel, evakueeriti umbes 200 elanikku.
Gerocarne

Gerocarne on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Gerocarne kõrgus merepinnast on keskmiselt 241 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Gerocarnes asuvad Ariola, Ciano ja Sant'Angelo asulad.
Meeste 100 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 100 meetri jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus toimus laupäeval ja pühapäeval, 2. ja 3. augustil.
Vahejooksust pääsesid poolfinaali iga jooksu 2 paremat ja lisaks 4 parimat aega kõigi jooksude peale kokku.
1. vahejooks 2. augustil 18.50.
Tuul +1,3 m/s
2. vahejooks 2. augustil 18.54.
Tuul +0,4 m/s
3. vahejooks 2. augustil 18.58.
Tuul +1,2 m/s
4. vahejooks 2. augustil 19.02.
Tuul -0,3 m/s
5. vahejooks 2. augustil 19.06.
Tuul -0,7 m/s
6. vahejooks 2. augustil 19.10.
Tuul +0,5 m/s
1. poolfinaal 3. augustil 18.50.
Finaali said 4 paremat.
Tuul -0,8 m/s
2. poolfinaal 3. augustil 19.00.
Tuul +0,5 m/s
Finaal 3. augustil 21.50.
Tuul +0,2 m/s
Meeste 200 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 200 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus toimus kolmapäevast reedeni, 6.–8. augustil.
1. vahejooks 6. august 18.45.
Tuul –3,5 m/s
2. vahejooks 6. august 18.51.
Tuul –0,1 m/s
3. vahejooks 6. august 18.57.
Tuul +0,4 m/s
4. vahejooks 6. augustil 19.03.
Tuul +1,6 m/s
1. poolfinaal 7. august 19.25.
Tuul –0,5 m/s
2. poolfinaal 7. august 19.35.
Tuul –0,2 m/s
Finaal 8. august 19.20.
Tuul +2,3 m/s
Jacques-François-Joseph Saly

Jacques-François-Joseph Saly (20. juuni 1717 Valenciennes – 4. mai 1776 Valenciennes) oli prantsuse skulptor.
Saly on tuntud Kopenhaagenis Amalienborgi lossi platsil oleva Frederik V ratsamonumendi autorina. Monument on arvatud Taani kultuurikaanoni koosseisu.
Aastail 1754–1771 oli Saly Kuningliku kunstiakadeemia direktor.
Meeste 400 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 400 meetri jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus toimus pühapäevast teisipäevani, 3.–5. augustil.
Poolfinaali said iga veerandfinaali 3 paremat ja veel 4 jooksjat aegadega.
1. veerandfinaal 3. august 18.00.
2. veerandfinaal 3. august 18.07.
3. veerandfinaal 3. august 18.14.
4. veerandfinaal 3. august 18.21.
1. poolfinaal 4. august 19.35.
2. poolfinaal 4. august 19.45.
Finaal 5. august 20.40.
Meeste 800 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 800 meetri jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimus esmaspäevast reedeni, 4.–8. augustil.
Poolfinaali saavad iga veerandfinaali 3 esimest ja lisaks 4 jooksjat aegadega.
1. veerandfinaal 5. augustil 18.00.
400 meetrit läbis Watson 53,01-ga.
2. veerandfinaal 5. augustil 18.08
400 meetrit läbis Bucher 51,23-ga.
3. veerandfinaal 5. augustil 18.16
400 meetrit läbis Barbosa 52,29-ga.
4. veerandfinaal 5. augustil 18.24
400 meetrit läbis Stroubaxos 52,29-ga.
Finaali said kummagi poolfinaali 4 paremat.
1. poolfinaal 6. augustil 19.15
400 meetrit läbis Stroubaxos 50,68-ga.
2. poolfinaal 6. augustil 19.21
400 meetrit läbis Osey 53,98-ga.
Finaal 8. augustil 19.40
400 meetrit läbis Kipketer 49,68-ga.
Lenna (ansambel)

Lenna on eesti ansambel, mille asutas Lenna Kuurmaa.
Meeste 1500 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 1500 meetri jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimusid pühapäevast kolmapäevani, 3.–6. augustil.
Igast eeljooksust pääses poolfinaali 5 esimest ja lisaks kõigi eeljooksude peale kokku 4 jooksjat ajaga.
1. eeljooks 3. augustil 19.50
Liidri vaheajad: 400 meetrit Tolgyesi 56,19, 800 meetrit Tolgyesi 1.55,56, 1200 meetrit Morceli 2.54,88.
2. eeljooks 3. augustil 20.00
Liidri vaheajad: 400 meetrit Stenzel 1.00,61, 800 meetrit Stenzel 2.02,11, 1200 meetrit Stenzel 2.59,80.
3. eeljooks 3. augustil 20.10
Liidri vaheajad: 400 meetrit Vasile 58,32, 800 meetrit Vasile 1.56,23, 1200 meetrit Seddiki 2.55,33.
4. eeljooks 3. augustil 20.20
Liidri vaheajad: 400 meetrit Papoulias 57,93, 800 meetrit Healy 1.58,26, 1200 meetrit El-Guerrouj 2.55,92.
Kummastki poolfinaalist pääses finaali 5 paremat ja lisaks veel mõlema poolfinaali peale kokku 2 jooksjat ajaga.
1. poolfinaal 4. augustil 20.35
Liidri vaheajad: 400 meetrit Stenzel 1.01,08, 800 meetrit Stenzel 2.03,19, 1200 meetrit El-Guerrouj 2.59,21.
2. poolfinaal 4. augustil 20.45
Liidri vaheajad: 400 meetrit Estevez 1.00,75, 800 meetrit Estevez 2.02,05, 1200 meetrit Estevez 2.59,23.
Finaal 6. augustil 20.15
Liidri vaheajad: 400 meetrit Stenzel 1.01,08, 800 meetrit Estevez 2.02,04, 1200 meetrit El-Guerrouj 2.55,63.
Hüdra (tähtkuju)

Hüdra (ladina "Hydra" (omastav "Hydrae"), lühend "Hya") on pindalalt suurim tänapäeva 88 tähtkujust. See on üle 100 kraadi pikk ning piirneb paljude tähtkujudega, näiteks Kaalude, Kentauri ja Vähiga. Pindala on 1303 ruutkraadi.
Tähtkuju heledaim täht on oranž hiid Alphard (α Hydrae; näiv suurus 2,0), mis asub 177 valgusaasta kaugusel.
Eestis on Hüdra nähtav vaid osaliselt kevadpoolaastal ja madalal lõunakaares.
Hüdras asub 3 Messier' objekti: spiraalgalaktika Messier 83, kerasparv Messier 68 ja hajusparv Messier 48.
Hüdras asub ka planetaarne udukogu NGC 3242.
Hüdra on 48 Ptolemaiose tähtkuju seas ja on mugandus Babülooniast. MUL.APIN sisaldab mao tähtkuju (MUL.DINGIR.MUŠ), mille piirid vastavad ligikaudu tänapäeva Hüdrale.
Meeste 5000 m jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus

Meeste 5 kilomeetri jooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimus 8. ja 10. augustil.
Finaali said kummastki eeljooksust 5 paremat ja lisaks mõlema peale kokku 5 jooksjat ajaga.
1. eeljooks 8. augustil 20.50
2. eeljooks 8. augustil 21.10
Finaal 10. augustil 19.25
Eesti jalgpalli 2012/2013. aasta karikavõistlused

Eesti jalgpalli 2012/2013. aasta karikavõistlused ametlikult ka Tipneri karikavõistlused 2013 oli Eesti jalgpalli peamise karikavõistluse 23. hooaeg, mis algas 1/64 finaali paaride loosimisega 26. mail 2012 ja lõppes finaaliga mais 2013. 
Karikasarja registreerus 112 võistkonda. Sarja võitja sai aastaks enda valdusse Evald Tipneri nimelise rändkarika ning õiguse osaleda UEFA Euroopa Liigas. Valitsev karikavõitja on Tallinna Levadia, kes võitis kaheksanda kalika, alistades 2011/2012 hooaja finaalis Narva Transi 3–0.
2012/2013. aasta karikavõistlused võitis Tallinna FC Flora.
1/64-finaalid.
Loosimine toimus 26. mail 2012 enne 2011/12 Hooaja finaali. Sulgudes võistkonna liiga tase. FC Helios on ainuke Võistkond Rahvaliigast (RL).
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Vabapääsmed.
Otse teise vooru pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata:
1/32-finaalid.
Teise vooru loosimine toimus 2. augustil. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/16-finaalid.
Teise vooru loosimine toimus 2. augustil. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/8-finaalid.
Kolmanda vooru loosimine toimus 23. Augustil 2012.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Veerandfinaalid.
Loosimine toimus 28. veebruaril 2013, hooaja avamisel. Tartu JK Tammeka pääses otse poolfinaali, kuna nende vastaseks loositi eelmise hooaja lõpus tegevuse lõpetanud FC Viljandi.
Poolfinaalid.
Loosimine toimus 18. aprillil 2013.
Atagün Yalçınkaya

Atagün Yalçınkaya (sündinud 14. detsember 1986; Ankara) on Türgi endine poksija.
Yalçınkaya sai helveskaalus (kuni 48 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Yan Barthelemíle (Kuuba).
Yalçınkaya osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005) pronksmedali, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ning jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas samuti 2. ringis oma kohtumise ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Yalçınkaya poksis märtsist kuni detsembrini 2008 elukutselisena. Ta pidas kokku 4 kohtumist ning võitis need kõik nokaudiga.
Maria II

Maria II (4. aprill 1819 Rio de Janeiro – 15. november 1853 Lissabon) oli Portugali kuninganna aastatel 1826–1828 ja 1834–1853.
Teda kutsuti valitsejana ka "õpetajaks" (portugali keeles "a Educadora") ja "heaks emaks" (portugali "a Boa Mãe").
Dona Maria da Glória Joana Carlota Leopoldina da Cruz Francisca Xavier de Paula Isidora Micaela Gabriela Rafaela Gonzaga sündis Brasiilias Portugali kroonprintsi, hilisema Portugali kuninga ja Brasiilia keisri Dom Pedro tütrena.
1826. aastal Portugalis puhkenud troonipäriluskriisis oli tema isa sunnitud Portugali troonist loobuma, sest oli neli aastat varem vastu võtnud ennast iseseisvaks kuulutanud Brasiilia keisrikrooni. Kompromissina konstitutsioonilise monarhia ja absoluutse monarhia pooldajate vahel sai uueks valitsejaks Dona Maria da Glória, kes pidi täisealiseks saades abielluma absolutistide tiiva juhi, oma onu Dom Migueliga. Regendiks nimetati valitseja alaealisuse ajaks tema tädi Isabel Maria.
Dona Maria da Glória tõusis Maria II nime all Portugali troonile 2. mail 1826, kuid tema esimene valitsusaeg jäi lühikeseks. Veebruaris 1828 pöördus eksiilist tagasi tema onu ja peigmees Dom Miguel, kes sai uueks regendiks. 23. juunil 1828 kõrvaldati Maria ametlikult troonilt ja kaks nädalat hiljem krooniti Miguel uueks kuningaks. Maria ja tema isa Dom Pedro ning tema onu Miguel I pooldajate vahel puhkes kuus aastat kestnud kodusõda, mida tuntakse miguelistide sõdade nime all. Alaealine Maria viibis neil aastatel eksiilis, elades mitmetes Euroopa õukondades.
Pärast Miguel I pooldajate lüüasaamist ja tema troonist loobumist krooniti Maria 26. mail 1834 uuesti Portugali kuningannaks, kelleks ta jäi nüüd oma surmani 1853. aastal.
Maria II oli kaks korda abielus. Esimene abielu Leuchtenbergi hertsogi Auguste de Beauharnais'ga jäi lühikeseks, sest mees suri märtsis 1835 veidi pärast Portugali saabumist. 9. aprillil 1836 abiellus Maria II Saksi-Coburgi ja Gotha printsi Ferdinandiga. Sellest abielust sündis kokku 11 last, teiste seas ka tulevane kuningas Pedro V.
Maria II suri oma 11. lapse sünnitamisel, kes suri koos emaga. Arstid olid Mariat hoiatanud, et ta ei peaks peaaegu igal aastal sünnitama, kuid ta ei hoolinud sellest keelust ja see sai ilmselt tema enneaegse surma põhjuseks.
Päikesetuul (ajakiri)

Päikesetuul oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus Tallinnas 2001. aasta aprillist kuni 2004. aasta aprillini ning käsitles vaimseid, esoteerilisi, kultuurilisi ja filosoofilisi teemasid. 
Ajakiri ilmus kaheksa korda aastas. Toimetaja oli Peeter Liiv.
Portugali põhiseadus (1822)

1822. aasta Portugali põhiseadus oli Portugali esimene põhiseadus, mis võeti vastu 1820. aastal riigis toimunud liberaalse revolutsiooni tulemusel.
Detsembris 1820 toimusid Portugalis esmakordselt pooldemokraatlikud valimised riiklikusse esinduskogusse Cortesesse. Valimissüsteemi alusena kasutati 1812. aasta Hispaania põhiseadust, millest lähtuti hiljem ka Portugali esimese põhiseaduse koostamisel. Jaanuaris 1821 kogunenud Corteses oli 100 liiget, kelle seas oli kõige enam magistraate ja juriste (39), aga ka küllalt palju õpetajaid ja teisi liberaalseid ametimehi (21).
Cortese välja töötatud 1822. aasta põhiseadus polnud mitte ainult riigi esimene, vaid ka kõige demokraatlikum põhiseadus läbi aegade. Selle eesmärk oli piirata kuningavõimu, kehtestada demokraatlik esindussüsteem, tagada üksikisiku põhiõigused ning luua ühtne, mõistuspärane õigussüsteem.
Põhiseadus kehtestas riigis konstitutsioonilise monarhia. See viis sisse klassikalise võimude lahususe põhimõtte, eraldades seadusandliku, täidesaatva ja kohtuvõimu. Kõrgema võimu kandjaks kuulutati rahvas. Seadusandlik võim läks ühekojalisele parlamendile, täidesaatev võim jäi kuningale ja tema riigisekretäridele, kohtuvõim ilmalikele kohtutele. Kuningal ei olnud parlamendis esindatust ega voli parlamenti laiali saata. Parlamendivalimised pidid toimuma iga kahe aasta järel ja valimisõigus laienes kõigile püsiva sissetulekuga kirjaoskusega meestele, välja arvatud mungad. Inkvisitsioon ja kirikukohtud saadeti laiali.
Seadusandluse algatamise õigus oli ainult parlamendiliikmetel, mitte kuningal. Riigisekretärid võisid teha parlamendile seaduste ettepanekuid, kuid nende arvestamine ei olnud parlamendile kohustuslik. Kuningal oli küll ühekordne vetoõigus, kuid kui parlament sama seaduse teist korda vastu võttis, oli kuningas kohustatud selle heaks kiitma. 
Absoluutse monarhia pooldajad ei saanud uue põhiseadusega nõustuda. Kuigi kuningas João VI oli 1. oktoobril 1822 uuele põhiseadusele ustavust vandunud, ei olnud mitmed tema lähikondlased, kaasa arvatud tema noorem poeg Dom Miguel põhiseaduse põhimõtetega nõus. Esimesena tõstis mässu sõjavägi. Veebruaris 1823 toimunud rahutustele järgnes absolutistide hunta moodustamine, mis hakkas koordineerima vastupanu liberaalsele parlamendile ja põhiseadusele. Mais 1823 puhkenud uus konservatiivsete sõjaväelaste mäss sundis kuningat oma senist seisukohta revideerima.
2. juunil 1823 kogunes demokraatlikult valitud Cortes viimast korda. Samal päeval avaldas João VI üleskutse läbi viia põhiseaduslik reform ja asendas demokraatliku Cortese traditsioonilise, kolme seisuse esindajatest koosneva Cortesega. Põhiseaduse kehtivus oli sellega sisuliselt peatatud, kuid kuningas ei soovinud ka absolutismi tagasi pöörduda, eelistades mõõdukat konstitutsioonilist monarhiat. See viis aprillis 1824 absolutistliku paleepöördeni, mis tühistas 1822. aasta põhiseaduse kehtivuse lõplikult.
Konstitutsionalistide ja absolutistide vastuolud Portugali ühiskonnas jäid aga püsima, viies 1826. aasta troonipäriluskriisini ja 1828. aastaks puhkenud miguelistide sõdadeni.
Johann Martin Asmuss

Johann Martin Asmuss (29. september 1784 Lübeck – 22. juuni 1844 Tartu) oli Tartus tegutsenud saksa haridustegelane, matemaatik, prosaist ja humoristlik luuletaja.
1801. aastani töötas Asmuss Lübeckis oma venna juures äriteenijana, 1801–1805 Riias kaubanduses. 1810. aastal rajas ta Tartusse Pestalozzi stiilis erakooli. Samuti õpetas ta Tartu tütarlastekoolis (1811–1814) ja Tartu kreiskoolis (1811–1817). 1817–1827 oli ta Tartu maakohtus likvideerimiskomissar ("Liquidations-Kommissär"), 1823 Tartu elementaarkooli õpetajate seminari juhataja (inspektor), 1827–1828 taas Tartu tütarlastekoolis õpetaja. 1828–1836 töötas ta Tartu Ülikooli renteis ülikooli kassasekretäri abina, 1836–1844 raamatupidajana.
Asmuss kirjastas Tartus kalendreid (1829–1843) ja ajakirja Der Refraktor (1836–1837). Tema laulu "O, ihr Vöglein..." viisistas helilooja Johann Friedrich Bonneval La Trobe (1769–1845).
Isiklikku.
Tema isa Ernst Martin Asmuss (surnud 1804) oli Saksamaal viinapõletaja ("Branntweinbrenner"), ema oli Anna Margaretha Koocken.
Asmuss abiellus Christine Luise Luhdega; nende poeg Hermann Martin Asmuss oli Tartu Ülikooli esimene zooloogiaüliõpilane, zooloog ja paleontoloog.
Hermann Martin Asmuss

Hermann Martin Asmuss (31. mail 1812 Tartu – 6. detsember 1859 Tartu) oli saksa päritolu Eesti zooloog ja paleontoloog.
1853. aastal oli ta üks Tartu Loodusuurijate Seltsi asutajaliikmetest. 1857 sai Asmussist Tartu Ülikooli zooloogiaprofessor. 
Asmuss kogus rohkesti Aruküla koobastest pärit devoni rüükalade kivistisi ning kirjutas neist monograafia, mis tõi Aruküla leidudele ülemaailmse tuntuse. Pärast Asmussi surma pidas ülikool kaua läbirääkimisi tema pärijatega, kuid ei suutnud maksta kogu eest nõutud 1700 rubla; alles 1865. aastal ostis kogu ja kinkis selle ülikoolile Lustivere mõisnik Eduard Georg von Wahl. Tänapäeval moodustab Asmussi kogu osa Tartu Ülikooli loodusmuuseumi kogudest.
Tema isa oli pedagoog ja kirjanik Johann Martin Asmuss.
Der Refraktor

Der Refraktor oli aksakeelne kultuuriajakiri, mis ilmus Tartus aastatel 1836–1837 ja levis eelkõige Venemaa keisririigi saksakeelsetes lääneprovintsides. 
Seda kirjastas Tartu pedagoog ja kirjanik Johann Martin Asmuss koos jurist Carl Friedrich von der Borgi ja dr Hermann Schmalziga. 
Ajakirja trükiti Tartu Ülikooli trükkali J. C. Schünmanni juures.
Jens Christian Grøndahl

Jens Christian Grøndahl (sündinud 9. novembril 1959 Lyngbys) on taani kirjanik ja esseist. Ta osaleb poliitilistes debattides.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Taani filmikooli filmirežissöörina. Hiljem on ta töötanud kultuuriajakirja Fredag kaastoimetaja ja Taani PEN-klubi asepresidendina. 
Grøndahli esikteos "Kvinden i midten" ilmus 1985. aastal, kuid rahvusvaheliselt tuntuks sai ta eelkõige romaaniga "Lucca" (1998).
Kaaperdamine (film)

"Kaaperdamine" (taani "Kapringen") on 2012. aastal valminud Taani film, mille lavastas Tobias Lindholm. Film esilinastus 20. septembril 2012.
Film pälvis 2013. aastal Bodili auhinna parima filmina ja Taani Filmiakadeemia Roberti auhinna parima mängufilmina.
Film räägib Somaalia piraatide hõivatud laeval toimuvast ja laeva vabastamiseks peetavatest läbirääkimistest.
Peaosades on Johan Philip Asbæk ja Søren Malling.
Filmi pikkus on 99 minutit.
Tammiku tammik

Tammiku tammik (ka: Tammiku tammed) on kaitsealune tammik Rapla maakonnas Kehtna vallas. Kaitstava tammiku pindala on 1,2 ha.
Reastvere linnamägi

Reastvere linnamägi on kõrgendik (linnamägi) Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Linnamäge kaitstakse 1968. aastast 4-hektarilise kaitsealana (Reastvere linnamäe kaitseala).
Kirjeldus.
Kalevipoja säng asub ida–läänesuunalisel kitsal, 8–14 m laiusel maaribal kahe sügava oru vahel. Ida- ja lääneotsas on 2–3 m kõrgused ja 6–16 m laiused vallid. Peaaegu puuduliku kultuurikihiga linnamäe kogupikkus on 60 m, millest õueala pikkus on 36 m. Läänepoolse otsavalli pikkus ulatub põhja-lõuna suunas 22-23 meetrini, laius 13 m. Valli põhjapoolne ots on 1 m võrra madalam. Valli lõunapoolne ots on kõrgem 124 kõrgusjoonel. Seal asus arvatavasti linnusetorn. Läänevalli kõrgus välisjalamilt on lõunaosas 3,5 m, põhjaosas 2,5 m. Idapoolse otsavalli pikkus ulatub 20 m ja laius 13 m. Kõrgus välisküljelt 3 m ja siseküljelt 2,4 m kõrge. 
Linnus arvatakse pärinevat meie ajaarvamise II aastatuhande algusest. 
Leiud.
Vallides on avastatud mitmeid söerohkeid vahekihte, mis pärinevad eriaegsete kaitseehitiste rusudest. 
Muistise dateering.
Eriaegsete kaitseehitiste rusud pärinevad 14-C analüüsi põhjal aastatest 1020–1054. 65 cm sügavuselt on tulnud nähtavale hilisemad, samuti mahapõlenud linnuse tukijäänused, mis pärinevad liivatäidisega palktaranditest ja selle 14-C analüüs dateeris 12. sajandi I poolde. Pärast 12. sajandi hävingut taastati samal ajajärgul muinaslinnus juba märksa tugevamana, vallide alale liivatäidisega palktaranditest rajatud kaitseliiniga. Muinaslinnus hävis lõplikult 12. sajandi lõpul või 13. sajandi alguses enne ristisõda Eesti aladel.
António José Severim de Noronha

António José de Sousa Manuel de Meneses Severim de Noronha, Terceira hertsog (18. märts 1792 Lissabon – 26. aprill 1860 Lissabon) oli Portugali sõjaväelane ja riigimees, mitmekordne Portugali peaminister (1836, 1842–1846, 1851, 1859–1860).
Noronha oli algselt Terceira saarel asuva Vila Flori krahv. Veendunud konstitutsioonilise monarhia toetajana sai temast 1828. aastal puhkenud miguelistide sõdades Dom Pedro ja tema tütre Maria II peamisi väejuhte.
1832–1834 osales ta kõigis tähtsamates sõjalistes operatsioonides ja lahingutes. Ta oli üks konstitutsionalistide väejuhte Ponte Ferreira lahingus ja nimetati pärast seda juulis 1832 Terceira hertsogiks. Juulis 1833 juhtis ta dessanti Algarvesse ja sõjalist ekspeditsiooni lõunast põhja, mille tulemusel vallutati 24. juulil 1833 pealinn Lissabon. Mais 1834 juhtis ta konstitutsionalistide armeed miguelistide sõdade viimases suures ja otsustavaks kujunenud kokkupõrkes, Asseiceira lahingus.
Hiljem oli ta neljal korral Portugali peaminister, selles ametis ta ka suri.
Rakvere Vallimägi

Rakvere Vallimägi on kõrgendik (oos) Lääne-Viru maakonnas Rakvere linnas.
Mäe absoluutne kõrgus on 105 m ja suhteline kõrgus u 25 m. Mäe põhjaosas on termokarstilehtreid ja kruusaauke.
Vallimägi on tõenäoliselt Rakvere vanim asustatud ala, sest seal oli eestlaste linnus (Tarvanpää linnus, hilisem Rakvere ordulinnus) juba 13. sajandi alguses.
Mägi on umbes 12 hektari suuruse kaitsealana 1958. aastast kaitse all.
Vallimäel asub ka Vallimäe tuuleveski.
Rakvere Vallimäe Vabaõhukeskuse renoveerimine lõppes suvel 2020 ja juba samal suvel hakati seal etendusi ja kontserte korraldama.
Töökmanni järv

Töökmanni järv (ka "Laitse veehoidla") on paisjärv Harju maakonnas Saue vallas Kabila ja Laitse küla piiril. Järv asub Põhja-Eesti lavamaal Vasalemma jõel, Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee Töökmani sillast vahetult läänes (maantee on siin põhja-lõunasuunaline).
Järve veepeegli pindala on 0,6 ha, kaldajoone pikkus on 490 m, keskmine sügavus on 1,9 m, suurim sügavus 2,9 m. Järv ei ole avalik veekogu, sellele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (3,9 ha).
Järve keskkonnaregistri kood on VEE2029250.
Isabel Maria

Infanta Isabel Maria (4. juuli 1801 Queluz – 22. aprill 1876 Benfica) oli Portugali printsess, kuningas João VI tütar. Aastatel 1826–1828 oli ta oma vennatütre, kuninganna Maria II alaealisuse ajal Portugali regent.
Pärast Maria II troonilt kõrvaldamist 1828. aastal tõmbus ta poliitikast tagasi ja pühendas oma elu religioonile. Ta ei abiellunud kunagi.
Viale

Viale on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Viale kõrgus merepinnast on keskmiselt 261 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Vesime

Vesime on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Vesime kõrgus merepinnast on keskmiselt 225 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Ruila paisjärv

Ruila paisjärv oli paisjärv Harju maakonnas Saue vallas Ruila külas. Järv asus Põhja-Eesti lavamaal Vasalemma jõel, Ruila–Laitse teest umbes 50 m põhja pool.
Järve veepeegli pindala oli 1,6 ha, kaldajoone pikkus on 544 m, suurim sügavus on 1,7 m. Järv oli avalik veekogu, millele oli kehtestatud piiranguvöönd 50 m (3,5 ha).
Järve keskkonnaregistri kood oli VEE2029710.
Pais lammutati 2024. aastal koos uue jõesängi rajamisega, et luua kaladele paremad tingimused rändeks ja kudemiseks. Järv oli kinni kasvamas ning selle taastamise asemel valiti jõe taastamine.
Fernando VII

Fernando VII (14. oktoober 1784 Madrid – 29. september 1833 Madrid) oli Hispaania kuningas aastatel 1808 ja 1813–1833. Ta kuulus Borbónide dünastiasse.
Fernando VII oli kuningas Carlos IV poeg, kuigi on ka oletatud, et tema tegelik isa võis olla Manuel Godoy, Hispaania peaminister ja kuninganna María Luisa armuke.
Kui Carlos IV Aranjuezi mässu tagajärjel märtsis 1808 tagasi astus, sai Fernando 19. märtsil 1808 kuningaks. Noor kuningas otsis võimul püsimiseks toetust Napoleon I, kuid viimane sundis Fernando sama aasta 6. mail troonist loobuma ja nimetas uueks Hispaania kuningaks oma venna Josephi. Fernando veetis järgmised kuus aastat Prantsusmaal Napoleoni vangina.
Pärast mitmeid sõjalisi ja poliitilisi tagasilööke Hispaanias nõustus Napoleon I lõpuks 11. detsembril 1813 tunnistama Fernandot Hispaania seadusliku kuningana, kuid Fernando ei saanud kodumaale tagasi pöörduda enne, kui liitlasväed 1814. aastal Napoleoni purustasid.
Fernando valitsusaeg oli probleemiderohke. Hispaania Ameerika kolooniates oli puhkenud iseseisvussõda, mis jättis Hispaania ilma valdavast osast sissetulekutest. Revolutsioonilise Prantsusmaa mõjul olid ühiskonnas levinud liberaalsed ideed, mis nõudsid kuningavõimu piiramist ja võimude lahusust. Fernando VII katsed tagasi pöörduda absolutismi tõid 1820. aastal kaasa rahutused, mille tagajärjel kuningas vangistati. Kui ta 1823. aastal vabastati, olles andnud nõusoleku liberaalseteks reformideks ja lubanud kõigile mässu juhtidele amnestiat, murdis ta kohe oma lubadused, pöördus tagasi vana valitsemiskorra juurde ja lasi enamiku mässu juhtidest hukata.
Kuningas Fernando VII oli neli korda abielus, kuid neist abieludest sündis vaid neli tütart. See sundis kuningat enne surma muutma troonipärimiskorda, et võimaldada oma tütre Isabeli tõus troonile. See seadusemuudatus ning sügavad vastuolud konstitutsioonilise ja absoluutse monarhia pooldajate vahel tõid pärast kuninga surma kaasa karlistide sõjad.
Tonengo

Tonengo on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Tonengo kõrgus merepinnast on keskmiselt 430 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Robella

Robella on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Robella kõrgus merepinnast on keskmiselt 428 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Quaranti

Quaranti on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Quaranti kõrgus merepinnast on keskmiselt 273 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Quaranti piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alice Bel Colle (AL), Castelletto Molina, Fontanile, Mombaruzzo, Ricaldone (AL).
João Carlos de Saldanha Oliveira e Daun

João Carlos Gregório Domingos Vicente Francisco de Saldanha Oliveira e Daun, Saldanha hertsog (17. november 1790 Lissabon – 20. november 1876 London) oli Portugali sõjaväelane ja riigimees, mitmekordne Portugali peaminister (1835, 1846–1849, 1851–1856, 1870).
Tema vanaisa oli Pombali markii Sebastião José de Carvalho e Melo, Portugali peaminister aastatel 1750–1777. Sõjaväeteenistusse astus ta noorelt, võitles Napoleoni sõdades prantslaste vastu ja langes 1810. aastal vangi. Vabanedes suundus ta Brasiiliasse, kus teenis kuni Brasiilia iseseisvumiseni 1822. aastal. Tema viimaseks ametikohaks jäi seal Rio Grande do Suli kindralkapteni ja provintsipresidendi amet.
Portugali tagasi pöördudes asus ta tööle kõrgetes riigiametites ning sai 1825 välisministriks ja 1826 Porto kuberneriks. Kui 1828. aastal anastas Dom Miguel Portugali trooni, jäi Saldanha ustavaks kuninganna Maria II ja kujunes miguelistide sõdades konstitutsionalistide üheks peamiseks väejuhiks.
1835. aastal oli ta lühidalt pea- ja sõjaminister, kuid astus ise tagasi. 1836. aastal algatas ta uue liberaalse revolutsiooni, kuid jäi liberaalide sisemises võimuvõitluses kaotajaks ja elas kuni 1846. aastani eksiilis.
Pärast naasmist kodumaale 1846. aastal anti talle Saldanha hertsogi tiitel ja ta nimetati uuesti peaministriks. Sellel ametikohal surus ta maha 1846.–1847. aasta rahutused. Kui tema valitsuskabinet 1849. aastal langes, organiseeris ta 1851 uue riigipöörde, sai taas peaministriks ja püsis võimul kuni Pedro V troonile tulekuni 1856. aastal.
Hiljem töötas ta peamiselt diplomaatilises teenistuses, olles 1870. aastal lühiajaliselt veel korra peaminister. Ta suri Londonis, kus oli alates 1871. aastast ametis suursaadikuna.
Poliitilise karjääri kestel organiseeris Saldanha hertsog kokku seitse riigipööret. 
Lisaks poliitikale ja sõjaväeteenistusele huvitus hertsog tõsiselt religiooni ja teaduse suhetest ning avaldas sellel teemal ka ühe raamatu.
Portacomaro

Portacomaro on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Portacomaro kõrgus merepinnast on keskmiselt 232 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Portacomaros asub Migliandolo asula.
Portacomaro on Riikliku veinilinnade ühenduse (itaalia keeles "Associazione nazionale città del vino") liige.
Olmo Gentile

Olmo Gentile on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis. Olmo Gentile on provintsi väikseima elanike arvuga omavalitsusüksus.
Olmo Gentile kõrgus merepinnast on keskmiselt 615 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Moransengo

Moransengo on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Moransengo kõrgus merepinnast on keskmiselt 400 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Moransengos asuvad Bergate, Cappa, Castello, Cerbole, Clino, Grassino, Madio, Nervo, Novaresi ja Rongalera asulad.
Montaldo Scarampi

Montaldo Scarampi on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Montaldo Scarampi kõrgus merepinnast on keskmiselt 258 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Montaldo Scarampis asuvad Forni ja Sant'Antonio asulad.
Montafia

Montafia on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Montafia kõrgus merepinnast on keskmiselt 267 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Montafias asuvad Bagnasco, Valdelserro, Vignole ja Zolfo asulad.
Charles John Napier

Sir Charles John Napier (6. märts 1786 – 6. november 1860) oli šoti mereväelane, kes teenis nii Suurbritannia kui ka Portugali laevastikus.
Napier osales muuhulgas ohvitserina Napoleoni sõdades, miguelistide sõdades ja Krimmi sõjas Läänemerel.
10. juulil 1833 ülendati ta admiraliks Portugali laevastikus, mille koosseisus ta teenis vaid aastatel 1833–1834. Briti mereväes sai ta kontradmirali auastme 1846. aastal ja viitseadmirali auastme 1853. aastal.
Lisaks sõjandusele tegeles Napier ka poliitikaga ja kuulus Liberaalse Partei saadikuna Suurbritannia parlamenti.
Charles Napier

Charles Napieri nime on kandnud mitmed tuntud isikud:
Kalina karstiala

Kalina karstiala on kaitstav karstiala Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kalina külas. Karstiala pindala on 1 ha. 
Karstialal asub Kalina kurisu, mis on 60 m pikk, 20 m lai ja 2,7 m sügav. Karstialal esineb ka mitmeid väikseid langatuslohke ja üks langatuslehter. 
Karstiala on aastast 1998 kaitse all.
Kreutzwaldi park

Kreutzwaldi park on kaitsealune park Võru linnas Tamula järve ääres.
Pargi keskel asub 1926. aastal püstitatud F. R. Kreutzwaldi mälestussammas.
Rõuge mõisa park

Rõuge mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas; see jääb Rõuge ürgoru servale. Pargi pindala on 6,5 ha.
Pargis leidub ka välismaiseid puuliike, näiteks ginnala vaher ("Acer ginnala") ja siberi nulg ("Abies sibirica").
Luís Vaz Pereira Pinto Guedes

Luís Vaz Pereira Pinto Guedes, Montalegre vikont (18. august 1770 – 10. mai 1841) oli Portugali sõjaväelane.
Ta oli sõjaväeteenistuses alates 1784. aastast ja võitles ka Napoleoni sõdades prantslaste vastu.
Veendunud absoluutse monarhia poolehoidjana alustas ta 1823. aastal Trás-os-Monteses absolutistide mässu, mis viis lõpuks 1822. aasta põhiseaduse tühistamiseni. Kui 1828. aastal puhkesid miguelistide sõjad, asus Montalegre vikont kuningas Miguel I poolele ja temast sai üks peamisi absolutistide väejuhte.
Ta juhtis miguelistide armeed Ponte Ferreira lahingus juulis 1832 ja sõja viimases suuremas kokkupõrkes, Asseiceira lahingus mais 1834. Mõlemad lahingud lõppesid miguelistide lüüasaamisega.
Pärast kodusõja lõppu 1834. aastal saadeti ta sõjaväeteenistusest minema. Enne surma kirjutas ta memuaarid, milles õigustas oma tegusid ja valikuid.
Vana-Antsla mõisa park

Vana-Antsla mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas, mis ümbritseb endist Vana-Antsla mõisa.
Pargi pindala on 13,2 ha, koos parkmetsaga 20,5 ha.
Pargi südamikku ümbritseb hobuserauakujuliselt paisjärv (Vana-Antsla Kõvvõrjärv), millest voolab läbi Vastsekivi oja.
Vana-Antsla pargist viib ligi 2,5 km pikkune tammeallee Uue-Antsla mõisa pargini.
Ajalugu.
Park kujundati mõisa ümber 18. sajandi lõpust 19. sajandi lõpuni.
Vana-Antsla park on rajatud liigirikkana ja Antsla Sovhoostehnikumi poolt pidevalt täiendades saadi Nõukogude perioodil eriti liigirikkas dendroloogiakogu. Pargi uute liikide täiendamisega tegeles eriti tehnikumi õpetaja Leili Kuppar. Kokku on pargis esindatud 241 taksonit.
Tehnikumi reorganiseerimisega kutsekeskkooliks ning mitmete mitteagronoomiliste ametite õpetamisega kadus koolil pargi heakorrastamise huvi. Vana-Antsla Kutsekeskkool suleti 2012. aastal. Lagunev tehnikumihoone, endine mõis ja selle juurde kuuluv park on 2014. aastast eraomandis.
Loodus.
Põhipuuliigid on harilik pärn ja harilik tamm.
Aastatel 1999–2008 tehtud uuringute käigus leiti pargist kuut liiki nahkhiiri.
Henn Kilkson

Henn Kilkson (30. detsember 1930 Tartus – 9. juuni 2019) oli eesti keemik.
Ta õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1944. aastal põgenes koos vanematega Saksamaale. 1949. aastal lõpetas Lingenis eesti gümnaasiumi. Samal aastal kolis ta koos ülejäänud perega USA-sse, kus lõpetas 1952. aastal Colorado ülikooli keemiainsenerina. Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. 1957. aastal kaitses ta Cornelli ülikoolis doktoriväitekirja ja sai keemiadoktori kraadi. 
Keemiainsenerina töötas ta ettevõtte Du Pont de Nemours &amp; Co teaduskeskuses Wilmingtonis. Ta uuris kõrgtemperatuurseid polümeere, osales terasest tugevama polümeeri (kevlari) väljatöötamises ning sai mitu patenti.
Isiklikku.
Tema isa oli füüsik Ernst Kilkson, ema Salme Kilkson ja vend biofüüsik Rein Kilkson (1927–2011).
Järvere mõisa park

Järvere mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Võru vallas Vagula järve juures. Park asub endisaegse Järvere mõis ees. Pargi pindala on 8,8 ha.
Pargi rajamistööd algasid 1830. aastal. Pargis on üle 200 eri puu- ja põõsaliigi.
Sõmerpalu mõisa park

Sõmerpalu mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Võru vallas Sõmerpalu alevikus. Park ümbritseb endisaegset Sõmerpalu mõisat. Pargi pindala on 10,9 ha.
Parki ilmestavad vanad tammed ja pärnad.
Väimela mõisa park

Väimela mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Võru vallas Väimela alevikus. Park ümbritseb endisaegset Väimela mõisat. Pargi pindala on 7,6 ha
Parki ilmestavad vanad tammed ja pärnad.
Mõniste mõisa park

Mõniste mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Mõniste küla juures. Park ümbritses praeguseks hävinud Mõniste mõisa hoonet. Pargi pindala on 14,58 ha.
Pargis kasvab palju eri liiki puid, eksootilistest nt mandžuuria pähklipuu ("Juglans mandshurica") ja roheline ebatsuuga ("Pseudotsuga viridis").
Pargi põhjaossa jääb Mõniste järv. 
Pargi alal asus ka tänaseks hävinud Mõniste vasallilinnus.
Kufstein Arena

Kufstein Arena (endise nimega Grenzlandstadion) on mitmeotstarbeline spordirajatis Kufsteinis Austrias. 
Kompleksi kuulub kergejõustikustaadion (Grenzlandstadion), mille muruväljakul peetakse ka jalgpallikohtumisi. Lisaks sellele on olemas ka jäähall, tennisehall ja tenniseväljakud, korvpallisaal ning ujula.
Staadion on kohaliku jalgpallimeeskonna FC Kufstein kodustaadioniks. 
28. mail 2012 toimus staadionil 500 pealtvaataja ees Eesti-Ukraina sõpruskohtumine jalgpallis, mille Ukraina võitis 4:0. .
Uue-Antsla mõisa park

Uue-Antsla mõisa park (ka: Vastse-Antsla mõisa park) on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas Võru-Viljandi maantee ääres. Pargi pindala on 18,4 ha
Pargis kasvavad teiste seas hall pähklipuu ("Juglans cinerea"), hõbevaher ("Acer saccharinum").
Manuel Gregório de Sousa Pereira de Sampaio

Manuel Gregório de Sousa Pereira de Sampaio, Santa Marta vikont (29. november 1766 Vila Pouca de Aguiar – 21. oktoober 1844 Vila Pouca de Aguiar) oli Portugali sõjaväelane. 
Santa Marta vikont oli miguelistide sõdades 1828–1834 absoluutset monarhiat toetavate miguelistide üks tähtsamaid väejuhte, kes juhtis aastatel 1832–1833 Porto piiramist.
Pärast miguelistide lüüasaamist sõjas saadeti ta erru ja ta tõmbus avalikust elust kõrvale.
Juhan Kunderi kivi

Juhan Kunderi kivi on rändrahn Võru maakonnas Rõuge vallas. Rändrahn asub Suure Munamäe nõlval, vaatetornist 50 m lõuna pool. 
Kivi maksimaalne kõrgus on 1,3 m, keskmine kõrgus 1,1 m, pikkus 3 m ja laius 1,7 m. 
Kivi on nimetatud eesti kirjaniku Juhan Kunderi järgi. See kivi olevat olnud tema meelispaikasid.
Tinnipalu rändrahn

Tinnipalu rändrahn on kaitsealune rändrahn Võru maakonnas Võru vallas. Rahnu on segi aetud lähedal asuva Helsekiviga. 
Rahnu pealispind on sammaldunud ja rahnu lael on lohkvorm (40 x 50 cm), mille sügavus on 10–20 cm.
Manuel António Marreiros

Manuel António Marreiros (surnud 5. juulil 1833) oli Portugali mereväelane, admiral.
Miguelistide sõdades oli Marreiros absolutismi pooldavate miguelistide laevastiku peamine juht. Sõja suurimas merelahingus, 5. juulil 1833 toimunud São Vicente neeme lahingus sai miguelistide ülekaalukas laevastik konstitutsionalistide laevastikult (šotlase Charles John Napieri juhtimise all) hävitavalt lüüa, admiral Marreiros hukkus aga lahingus.
Hinnimäe rändrahn

Hinnimäe rändrahn on kaitsealune rändrahn Võru maakonnas Rõuge vallas Soolätte külas Hinnimäel. 
Kivi on põhiplaanilt ristkülikukujuline. Kivi on tugevasti sammaldunud. Kivi maksimaalne kõrgus on 1,7 m, keskmine kõrgus 1,5 m, pikkus 5,6 m ja laius 4,1 m.
Cortes (Portugal)

Cortes oli Portugali kõrgeima esinduskogu (hiljem parlamendi) nimetus kuni 1910. aastani.
Traditsiooniline Cortes koosnes kolme seisuse – aadli, linnakodanike ja vaimulike – esindajatest. Eristamaks kolme seisusega esinduskogu väiksematest, ainult aadli ja vaimulike esindajatest koosnevatest esinduskogudest, nimetati seda suurt Cortest ka "Cortes-Gerais".
Absoluutse monarhia kehtestamise järel Cortest enam pärast 1689. aastat kokku ei kutsutud. Uuesti moodustati Cortes 1821. aastal pärast liberaalset revolutsiooni, kuid siis enam mitte seisuste esinduse, vaid demokraatlikel alustel moodustatud parlamendina. Vasturevolutsiooni perioodil 1820. aastatel kutsuti mõnel korral veel kokku ka traditsiooniline, seisuste esindajatest koosnev Cortes.
Pärast vabariigi väljakuulutamist 1910. aastal enam parlamenti Corteseks ei nimetatud.
Pütsepä rändrahn

Pütsepä rändrahn (ka "Suurkivi, Pütsepa rahn, Jeremi rahn, Viidrik Mokra kivi") on kaitsealune rändrahn Võru maakonnas Võru vallas Heinasoo külas. See on Võru maakonna suurim rändrahn.
Kivi pikkus on 6,6 m, laius 4,6 m, kõrgus 4,0 m ja ümbermõõt 18,6 m.
Cortes

Cortes on hispaania- ja portugalikeelne sõna, mis võib tähendada järgmist:
Samuti on Cortes mitme asula ja geograafilise objekti nimi:
Lagakivi

Lagakivi (ka: Laagri rändrahn, Sassikivi) on migmatiidist hiidrahn Võru maakonnas Võru vallas Illi külas. On ainus hiidrahn Võru maakonnas. 
Kivi pikkus on 10,5 m, laius 8,0 m, kõrgus 1,5 m ja ümbermõõt 29,5 m.
Rahn on lapik, madal, ümarovaalse põhiplaaniga, kuid suure ümbermõõduga. Lame lagi on keskelt nõgus ja sinna koguneb vesi. Rahn meenutab silekaljut, on laiguti sammaldunud.
Nimetus antud kunagise Laagri vahtkonna järgi.
Rahn on alates 1962. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Pältre lühterkuusk

Pältre lühterkuusk oli kaitsealune kuusk Võru maakonnas Rõuge vallas. 
Kuusk kasvas Pältre-Viitka tee ääres, Pältre külast 1,5 km Vastseliina poole, teelt 60 meetrit eemal metsas. Puu meenutas hiiglaslikku lühtrit küünalde jaoks, sellest ka lühterkuuse nimi. Pältre kuusk oli Eesti lühterkuuskedest vägevaim, 11 ladvaga puu. Puu hargnes 1,5 m kõrgusel 9-haruliseks, kõrgemal hargnes veelgi. Eesti kaunima lühterkuuse kõrgus oli 25 m, ümbermõõt 0,8 m kõrguselt 3,4 m ja võra läbimõõt 19-20 meetrit.
Selle puu alt olla ka raha leitud. Räägitakse, et vanasti jäänud kiviraidurid kuuse alla ööbima. Üks meestest aga oli hommikuks surnud. Kuna too oli rikas pärijateta poissmees, matsid teised kiviraidurid tema varanduse kuuse juure alla.
Eesti Looduse Infosüsteemi andmetel on puu murdunud (seisuga 09.01.2017)
Go-Lab

Go-Lab oli 2012.–2016. aastani kestnud Euroopa Liidu finantseeritud projekt, kus loodi koolis loodusteaduste õppimiseks ülemaailmsed internetipõhised uurimusliku õppe laborid. Projektis oli 20 osalist üle Euroopa, sh Tartu Ülikool. Projekti praegune edasiarendus on Next-Lab.