tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juri Lotmani stipendium (TLÜ)

 
Lotmani stipendium on Tallinna Ülikooli ja Eesti Semiootikavaramu Sihtasutuse poolt alates 2007. aastast välisuurijatele välja antav uurijastipendium.
Stipendium eeldab stipendiaadi uurimistöö seost Juri Lotmani pärandiga.
Stipendiumi laureaadid.
Stipendiumi laureaatideks on olnud
samuti
Mihhail Trunin, Gabriel Superfin, Sergei Daniel.
Ingoma

Ingoma (ka "ng’oma" või "ngoma") on Rwandas ja Burundis levinud trumm.
Trumm koosneb õõnsast puutüvest ja sellele pingutatud loomanahkadest. Tavaliselt kasutatakse kordia perekonda kuuluva "Cordia africana" tüve. Selle puu ruandakeelne nimetus "umuvugangoma" tähendab 'puit, mis paneb trummi resoneerima'. Trummi ülemine osa on enam-vähem silindriline ja alaosa koonduv.
Trummi valmistamine on aega, oskusi ja vaeva nõudev protsess. Sobiv puu valitakse välja sellise arvestusega, et tüvest saaks neli-viis "ingoma"'t. Tüvi lõigatakse sobiva pikkusega juppideks, millel lastakse koha peal kuivada. Tüvi õõnestatakse, jättes seinapaksuseks 20–23 mm. Välispind poleeritakse. Trummi kõrgus on 40–130 cm ning läbimõõt 50–70 cm ülaosas ja 10–20 cm alaosas. Tänapäeval võidakse trummi valmistamiseks kasutada ka näiteks 200-liitriseid plekktünne. Mõistagi ei ole nende kõla puittrummide omaga võrreldav.
Tüve mõlemad avaused kaetakse seejärel nahaga, jättes karvase poole väljapoole. Nahkade ettevalmistamisel neid kõigepealt leotatakse ning siis kraabitakse liha- ja rasvajäänused maha. Nahad tõmmatakse pingule ja jäetakse päikese kätte kuivama. Naha kinnitamise viis on väga eriline. Ülemine ja alumine trummimembraan seotakse omavahel kitsaste naharibade abil. Suure trummi valmistamiseks võib kuluda umbes 50 meetrit naharibasid.
Tänapäeva "ingoma"-ansamblid koosnevad kaheksast kuni kümnest trummist. "Ingoma"t mängivad ainult mehed pidulike sündmuste puhul või tähtsate külaliste tervituseks. Trummi lüüakse kahe puidust pulgaga, mida nimetatakse "imirishyo"'ks. Et trummi kõla oleks täpselt õige, soojendatakse pille enne mängima hakkamist lõkke ääres või päikese käes.
Trumme on kolme tüüpi, igaühel neist on erinev kõla.
Aleppo koodeks

Aleppo koodeks on 10. sajandil kirjutatud Tanahi käsikiri, mis on tavaliselt võetud tänapäevaste Vana Testamendi väljaannete aluseks.
Koodeks on tõenäoliselt parim näide masoreetide tekstist. Masoreedid olid keskaegsed piibliteksti toimetajad, kes lisasid heebreakeelsele konsonant-tekstile vokaalimärgendid. 
Koodeks oli umbes saja aasta jooksul pärast valmimist Jeruusalemma kogukonna valduses. Esimese ristisõja ajal rüüstati sealne sünagoog ja koodeks viidi Egiptusse. Seda hoiti Kairos. Juudi õpetlased üle maailma käisid Egiptuses Aleppo koodeksit uurimas ja täpse heebreakeelse teksti osas selgust saamas. Arvatakse, et 1375 viidi koodeks Alepposse. 
Koodeks jäi Süüriasse pooleks aastatuhandeks. 1947. aastal põles sünagoog, kus seda hoiti. 1958. aastal, pärast Iisraeli smugeldamist, tutvustati koodeksit Yits'ẖak Ben-Tsvile. Kui koodeks oli Iisraeli jõudnud, avastati, et umbes kolmandik sellest on kadunud.
Aleppo koodeks on küll vanem kui Leningradi koodeks, kuid mingid osad Aleppo koodeksist on kadunud pärast 1947. aastat. Nii on Leningradi koodeks vanim tänapäevani terviklikult säilinud käsikiri.
Aleppo koodeksis on ketuvimi järjekord selline: Saamueli, Kuningate ja Ajaraamatud, Psalmid, Iiobi raamat, Õpetussõnad, Ruti raamat, Ülemlaul, Koguja, Jeremia, Estri, Taanieli, Esra ja Nehemja raamat.
Walter Cowan

Sir Walter Henry Cowan (1. baronet, KCB, DSO &amp; Barm MVO) (11. juuni 1871 – 14. veebruar 1956) oli Briti Kuningliku Mereväe admiral, kes osales I maailmasõjas, Vabadussõjas ja II maailmasõjas. Hiljem oli ta üks vanemaid tegevteenistuses olevaid Briti sõjamehi.
Admiral Cowan Eesti vabadussõjas.
12. detsembril 1918 jõudis Tallinna reidile Briti mereväe eskaader, mis koosnes viiest kergeristlejast, ühest hävitajast, ühest transpordilaevast, mitmest miinitraalerist ja torpeedopaadist. Noorele Eesti Vabariigile oli see suureks abiks ja tunnustuseks. 
21. detsembril läks Briti eskaader oma esimesele operatsioonile Soome lahes, et tulistada vastase positsioone Kunda, Aseri ja Purtse kandis. 23. detsembril tegi Eesti merevägi oma esimese lahingretke koos Briti eskaadriga, et teha Kundasse dessant. Selles osalesid laev "Lembit", vahilaev "Laine", hüdrograafialaev "Lood". Operatsiooni juhtis Eesti Merejõudude juhataja Johan Pitka. Suurbritannia laevastik toetas dessanti merelt. 26. detsembril arestisid Briti laevad Tallinna lahel Nõukogude miiniristlejad "Spartak" (Eesti Merejõududes nimetati ümber "Vambola") ja "Avtroil" ("Lennuk"), ja andis need üle Eesti Merejõududele. Briti eskaader võttis osa koos Eesti Merejõududega Kroonlinna ründamisest ja Krasnaja Gorka operatsioonist.
Detsembri lõpul lahkus admiral Edwyn Alexander-Sinclair oma laevadega Tallinnast. Kuna Briti valitsus pidas oluliseks oma laevastiku kohalolu Läänemerel, määrati uueks eskaadri ülemaks kontradmiral Walter Cowan, kelle käsutusse anti kaks kergeristlejat ja viis hävitajat. Tema lipulaevaks sai ristleja "HMS Caledon". 28. veebruaril 1919 jõudsid Liepājasse Briti laev "HMS Phaeton" koos kahe ristlejaga. Seal kohtuti ka Eesti Merejõudude juhataja Johan Pitkaga, kes oli "Lennuk"iga tulnud Ventspilsi pommitama. Admiral Cowan naasis Läänemerele taas aprillis.
Mais toetas Cowan oma laevadega Eesti operatsiooni Koporje lahes. Mai lõpus saabus tema laevadele täiendus peal- ja allveelaevade näol. Miinitraalerid puhastasid laevateed miinidest ja allveelaevad jäid vahiteenistusse. Kõige selle tõttu jäi Punalaevastiku tegevus üsna nõrgaks ja harvaks.
Britid viisid oma laevastiku baasi Kroonlinna ligidusse Koivisto lahte, samuti kasutati baasidena Tallinna ja Helsingi sadamaid. Briti laevastiku aktiivne tegevus Soome lahes kestis detsembrini, sest siis hakkas meri jäätuma ja alused tuli mujale viia. 28. detsembril 1919 lahkus Cowan oma laevastikuga Tallinnast ja Soome lahele jäid veel vaid mõned laevad.
Tänu Briti eskaadrile takistati tõhusalt Punalaevastiku tegutsemist Läänemerel. Vabadussõja ajal tegutses merel kokku 274 Briti laeva koos üle 250 eesti alusega. Osutatud teenete eest sai 128 Briti kodanikku Vabadusristi. 
Väga oluliseks abiks oli Eestile ka Briti laevadega toodud relva-, toidu- ja kütuseabi.
Briti laevastik kaotas otseselt Vabadussõja operatsioonides ühe kergeristleja, kaks hävitajat, ühe allveelaeva, kaks traalerit ja kaheksa torpeedopaati.
Mälestuse jäädvustamine.
Üks Eesti Mereväe Suurbritanniast ostetud Sandown-klassi miinijahtija kannab nime "Admiral Cowan".
Boriss Jegorov

Boriss Fjodorovitš Jegorov (vene keeles "Борис Фёдорович Егоров"; 29. mai 1926 Balašov, Saratovi oblast – 3. oktoober 2020 Peterburi) oli Eestis töötanud vene kirjandusteadlane.
Ta oli aastail 1954–1960 Tartu Riiklikus Ülikoolis vene kirjanduse kateedri juhataja, tema alluvuses töötas Juri Lotman.
Leningradi koodeks

Leningradi koodeks (ka "Codex Leningradensis") on vanim täielikult säilinud heebreakeelse Vana Testamendi käsikiri, mis kasutab masoreetide teksti. See on kolofooni järgi dateeritud 1008. (või äärmisel juhul 1009.) aastasse.
Kirjeldus.
Käsikirjas on 491 lehte. Lisaks piibli tekstile on käsikirja lõpuosa lehekülgedel akrostihhone, grammatika õppeharjutusi, õnnistussõnu ja märkusi käsikirja müümise kohta. Koodeksis on kokku 16 vaiplehekülje tüüpi illumineeritud lehekülge, millel tekst on korraldatud ornamendiks ja ümbritsetud mitmes värvis maalitud kaunistusega.
Aleppo koodeks, mille toel Leningradi koodeks on valminud, on küll vanem, kuid mingid osad sellest on kadunud pärast 1947. aastat. Nii on Leningradi koodeks vanim tänapäevani säilinud käsikiri.
Tänapäeval on Leningradi koodeks olulisim allikas, mille abil on loodud "Biblia Hebraica" (1937) ja "Biblia Hebraica Stuttgartensia" (1977). 
Kolofooni järgi on Leningradi koodeks ümber kirjutatud Kairos. Masoreedi tekstile ebatüüpiliselt on sama mees kirjutanud nii konsonandid, vokaalid kui masoreedi märkmed. 
Ajaloost.
Koodeks jõudis 1838. aastal Odessasse, hiljem viidi see Venemaale. 1863. aastast hoitakse seda Peterburis Venemaa Rahvusraamatukogus.
Keskmine tihedus

Keskmine tihedus on keha tihedus, mis iseloomustab mitteühtlase tiheduse jaotusega kehi. See arvutatakse keha massi jagamisel keha ruumalaga.
Näiteks kuigi laeva mõne osa tihedus on vee omast suurem, siis laeva väiksema keskmise tiheduse tõttu vee tiheduse suhtes laev ujub.
Kolmikpunkt

Kolmikpunkt on ühekomponendilise aine jaoks kindel punkt rõhu–temperatuuri diagrammil. Sellele punktile vastab temperatuuri ja rõhu väärtuste paar, mille puhul aine kolm faasi (tavaliselt agregaatolekut) on omavahel termodünaamilises tasakaalus. Nende faaside vahel võib toimuda kolm faasisiiret: tahke↔vedel, vedel↔gaasiline, tahke↔gaasiline. Kolmikpunktis lõikuvad kõigi kolme faasipaari tasakaalukõverad.
Näiteks vee kolmikpunkt on temperatuuril 273,16 K (0,01 °C) ja rõhul 611,657 (± 0,010) Pa (umbes 0,006 baari). Vee keemistemperatuur on normaaltingimustel 100 °C, kuid rõhu vähendamisel see langeb, nii et vaakumi lähedal ühtib keemispunkt jää sulamispunktiga. Kolmikpunktis on jääst, veest ja aurust koosnev termodünaamiline süsteem tasakaalus. Kolmikpunktile vastavast rõhust madalamal muutub jää otse auruks ja vastupidi, vedel faas puudub.
Tahkeid faase võib vastavalt kristallimodifikatsioonidele olla rohkem kui üks, seetõttu võib ühel ainel olla erinevaid kolmikpunkte, kus on näiteks tasakaalus kaks tahket faasi ja üks vedel faas või kaks tahket faasi ja üks gaasiline faas.
Faasidiagramm

Faasidiagramm ehk olekudiagramm on diagramm, kus enamasti temperatuuri ja rõhu teljestikus kujutatakse termodünaamilise süsteemi tasakaalulist olekut.
Faasidiagramm rõhu "p" ja temperatuuri "T" teljetikus võimaldab küllalt hästi selgitada ühekomponendilise aine (näiteks vee) kolme faasi muutumise protsessi. Diagrammi kõverad eraldavad eri agregaatolekuid. Etteantud tingimustel on erinevad faasid termodünaamilises tasakaalus. Matemaatiliselt kirjeldab faasisiiret Clapeyroni-Clausiuse võrrand.
Aurustumistemperatuuri kõver (faasipiiril vedel/gaasiline) asetseb kolmikpunkt ja kriitilise punkti vahel, sublimatsioonikõver (faasipiiril tahke/gaasiline) asetseb nullpunkti ja kolmikpunkti vahel ja sulamistemperatuuri kõver (faasipiiril tahke/vedel) algab kolmikpunktist. 
Kõveratel on üks vabadusaste (rõhk või temperatuur), kolmikpunktil ja kriitilisel punktil vabadusaste puudub (Gibsoni reegel). Täielikku olekudiagrammi saab esitada ainult kõverate kahe vabadusastme korral. Rõhu "p", ruumala "V" ja temperatuuri "T" teljestikus kujutab nende parameetrite vahelist sõltuvust ruumiline pind.
Faasidiagrammi abil on näiteks võimalik määrata faasisiirde alg- ja lõpptemeratuuri ning termodünaamilises tasakaalus olevate faaside keemilist koostist. Faasidiagramme rakendatakse eriti metallurgias ja keemiatööstuses füüsikalis-keemiliste protsessid analüüsimisel.
Vaata ka.
Termodünaamika
Välislingid.
http://opiobjektid.tptlive.ee/Materjaliopetus/sulami_olekudiagramm.html Materjaliõpetus elektrikele. Sulami olekudiagramm
Seisundidiagramm

Seisundidiagramm ehk olekudiagramm on infotehnoloogias kasutatav diagramm, mis kirjeldab süsteemis toimuvate sündmustega põhjustatud objekti seisundi muutmist.
5. armee

5. armee on olnud mitme riigi väeüksuse nimetus:
Kälimees

Kälimees on naise õemees.
Nimetus tuleneb sellest, et naise õde nimetatakse käliks.
Lille'i piiramine

Lille'i linna on eri sõdades piiratud mitu korda:
Jaunciems

Jaunciems (liivi keeles "Ūžkilā") on küla ("ciems") Kuramaal Lätis. Küla asub Ventspilsi piirkonnas Tārgale vallas. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale.
Aastal 2019 oli külas 4 elanikku, aastal 2025 oli elanikke 5.
Laineperiood

Laineperiood on aeg, mis kulub kahe järjestikuse laineharja möödumiseks mingist punktist. Seega laineperiood näitab aega, mille jooksul laine levib edasi lainepikkuse võrra.
Voldemar Puss

Voldemar Puss (1886 Järve küla, Kohtla vald, Virumaa – 21. november 1932) oli eesti päritolu nõukogude sõjaväelane ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu.
Voldemar Puss oli Eesti Vabadussõjas Nõukogude Venemaa Punaarmee poolel Eesti iseseisvuse vastu sõdinud Eesti kütivägede 1. Eesti Kütidiviisi koosseisus 6. Eesti kommunistliku kütipolgu ja 1. Tallinna Eesti kommunistliku kütipolgu polgukomandör. V. Puss astus VK(b)P liikmeks 1918. aastal.
Pärast Eesti Vabadussõda osales Punaarmee koosseisus Vene kodusõjas, oli 7. Ukraina polgu ja 7. kütipolgu komandör ja osales lahingutes Lõuna-Venemaal Aleksandr Koltšaki, Peter von Wrangelli ja Nestor Mahno vägede vastu.
1924. aastal suunati ta illegaalsele tööle Eestisse, kus osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamisel ning oli ühe rünnakrühma (II pataljoni) komandör. ("Vaata 1. detsembri riigipöördekatse"), kuni 1925. aastani juhtis ta põrandaalust parteitööd Eestis, hiljem teenis sõjaväelasena Punaarmee sõjaväeluures NSV Liidus Leningradis.
Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine

Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine (TSK) on teooria teadus- ja tehnoloogiauuringute valdkonnas. Selle pooldajate (sotsiaalkonstruktivistide) arvates ei määra tehnoloogia inimeste käitumist, vaid pigem mõjutab inimeste käitumine tehnoloogia arengut. Samuti ei saa tehnoloogia kasutamisviise mõista, kui ei võeta arvesse sotsiaalset konteksti, milles tehnoloogia asetseb. Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine on vastand tehnoloogilisele determinismile ning mõnikord nimetatakse seda tehnoloogiliseks konstruktivismiks.
TSK alla kuuluvad aktorvõrgu teooria (teaduse ja tehnika sotsioloogia haru) ning sotsiotehniliste süsteemide ajaloo uurimine, millega on tegelenud ajaloolane Thomas P. Hughes. TSK toetajate hulka kuuluvad Wiebe Bijker ja Trevor Pinch.
TSK kohaselt tuleks tehnoloogia kasutuselevõtu või hülgamise põhjuseid vaadata lähtuvalt sotsiaalsetest aspektidest. Ei ole piisav öelda, et tehnoloogia on "parim", vaid tuleks vaadata, mida "parim" tähendab ja kes seda otsustavad. Eriti tuleks vaadata, kes määravad eduks vajalikud tehnilised kriteeriumid ja miks need sellised on.
TSK on nii teooria kui ka metoodika. See kirjeldab tehnoloogiate edu või ebaedu analüüsimisel tehtavaid samme ja kasutatavaid põhimõtted.
Sümmeetria.
Sümmeetria põhimõte tähendab TSKs, et nii edukate kui ka mitteedukate teaduslike mudelite, teooriate või eksperimentide hindamisel peaksid põhjendused olema sarnased. Uskumuste vaatlemisel tuleks olla neutraalne ning mitte anda hinnangut, kas need uskumused on tõesed või väärad. Kõiki argumente tuleb kohelda võrdselt. Sümmeetria eesmärk on vältida olukorda, kus ajaloolane üritab põhjendada tehnoloogiate edu "objektiivse tõe" või "ilmselge tehnoloogilise paremuse" kaudu, kuid selgitab tehnoloogiate läbikukkumist pigem sotsioloogiliste põhjuste (näiteks poliitilise mõju või majanduslike põhjuste) kaudu.
Tõlgendamise paindlikkus.
Mõiste "tõlgendamise paindlikkus" tähendab, et igal tehnoloogial on eri gruppides erinevad tähendused ja tõlgendused. Bijker ja Pinch näitasid, kuidas õhkkumm jalgrattal tähendas ühtede inimeste jaoks mugavamat liiklemisvõimalust, kuid teised nägid, et õhkkummiga sõita on aeglasem ning et kumm ise ei näe hea välja. Erinevate tõlgenduste tõttu on võimalik näha erinevaid probleeme. Kui olulised on esteetilisus, mugavus ja kiirus ning kuidas saavutada parim tasakaal nende vahel?
Sotsiaalsed grupid.
Põhilised kindla tehnoloogiaga seotud grupid on selle tootjad ja kasutajad. Tihti saab välja tuua erinevad alamgrupid, eristades näiteks kasutajate puhul sotsiaalseid ja majanduslikke võimalusi. Samuti võivad eraldi grupid olla näiteks ajakirjanikud ja poliitikud, kellel on tehnoloogia kohta oma tõlgendus.
Audru ringrada

Audru ringrada (Porsche Ring) on ringrada Pärnumaal Pärnu linnas Papsaare külas. Ringraja ala hõlmab 76 hektarit. Ringraja tänapäevasel kujul välja ehitamiseks andis õigusliku aluse 2009.a Audru Vallavolikogu kehtestatud detailplaneering.
Detailplaneeringuga nähti ette alal varem tegutsenud ringraja pikendamine. 2008. aastal oli ringraja pikkus 2114,4 meetrit. AS Pöyry Entec poolt (koostajad: Janne Tekku ja Kaur Lass) koostöös Tarmo Sulgeriga (OÜ Stratum, ringraja kuju paika pannud liiklusinsener, kes ise on ka tegelenud ringrajasõiduga ja on mitmekordne Eesti meister) koostatud detailplaneeringus nähti ette uue raja pikkuseks 3200,4 m. Uus rada kavandati nii, et see võimaldab rada kasutada grade 4 rajana, kus saavad sõita F3 standardi võistluste jaoks sobivad autod ja kereautod.
Uus rada kulgeks täies mahus vana rada mööda ja sellele kavandati lisaks juurde ehitada umbes 1000 m pikkune lisalõik (läänepoolne aas, millel asub stardirada). Samuti andis detailplaneering võimaluse kavandada ringrajaga osaliselt haakuv rallikrossirada (mis asub vana ringraja põhjaosas asuva ringi keskel) ja väikesed vaheteed, mis võimaldavad ringrada kasutada väiksemate osade kaupa.
Detailplaneeringu faasis oli ringraja arendaja Erki Sport Racing OÜ. Detailplaneeringu kehtestamise järel ringraja haldaja leidmiseks korraldatud hanke võitis tehnikaspordiklubi MTÜ A2 Racing. 2011 aastal korraldas A2 Racing Audru ringraja rekonstrueerimishanke, mille võitis ligi 3,5 miljoni eurose pakkumisega Lemminkäinen Eesti OÜ. Ringrada ehitati välja EAS toel. EAS otsustas toetada Audru ringraja ehitust üle 3,19 miljoni euroga (50 miljoni krooniga), kusjuures omafinantseeringu määraks fikseeriti 27,5 protsenti ehk umbes 1,4 miljonit eurot. Uus ringrada avati võistlusteks 2012 aasta sügisel. Esimene täisvõistlushooaeg leidis aset 2013 aastal. 8. märtsil 2013 sõlmiti leping auto24.ee, Audruringi ja AS Sanoma Baltics vahel ning aastani 2023 kannab ringrada nime auto24ring. 27. aprillil 2013 avati renoveeritud Audru ringrada. Audru ringrada kandis auto24ring nime 2020. aastani ja 9. augustil 2021 sõlmiti 5-aastane nimisponsori leping Porschega ning Audruringi uueks nimeks sai Porsche Ring.
Audru ringraja andmed (märts 2013 seisuga):
Heikki Talving

Heikki Talving (16. november 1950 – 19. märts 2012) oli eesti ajakirjanik. 
Ta lõpetas 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala.
Töötas alates 1979. aastast ajakirjanikuna Eesti Raadios, Õhtulehes, Rahva Hääles, Eesti Sõnumites, Sõnumilehes ja Postimehes. 2001. aastal alustas Heikki Talving tööd uudisteagentuuris BNS ning oli seal aastail 2003–2009 sisetoimetuse juhataja.
Naruto Saksa Maja

Naruto Saksa Maja (jaapani 鳴門市ドイツ館, "なるとしドイツかん") on Jaapanis Shikoku saarel Naruto linnas asuv muuseum, mis on pühendatud läheduses asunud Bandō sõjavangilaagrile ja seal hoitud saksa sõjavangidele.
Tiit Remm

Tiit Remm (sündinud 6. jaanuaril 1981) on eesti semiootik.
Ta on Tartu Ülikooli semiootikaosakonna teadur. 2024. aastal valiti ta semiootika osakonna juhatajaks.
Isiklikku.
Tema isa on Kalle Remm ja ema on Mare Remm. Tema onu on professor Maido Remm ja vanaisa professor Hans Remm.
Tema õde on kunstnik Jane Remm.
Remo Gramigna

Remo Gramigna (sündinud 25. veebruaril 1981) on itaalia semiootik.
Ta on Tartu Ülikooli semiootika osakonna doktorant.
Laevade tuled

Laevade tuled ehk navigatsioonituled on laevadel (jt alustel) kasutatavad rahvusvaheliselt kokkulepitud kindlate omadustega kohustuslikud valgusallikad, mis iseloomustavad aluse olekut, tegevust, käiku. 
Tuled ja nende kasutamine on sätestatud COLREG-is 1972, C Osa TULED JA MÄRGID, Reeglid 20 kuni 31.
Laevatuledelt on eeskuju võetud ka tuledega märgistamisel lennunduses.
Psühromeeter

Psühromeeter on mõõteriist õhu suhtelise niiskuse mõõtmiseks kuiva ja märja termomeetri näitude vahe järgi; lihtsaim hügromeeter.
Rahetera

Rahetera ehk kalasioon on launäärme ummistusest tekkinud healoomuline kühm silmalaul.
Frege loengud

"Gottlob Frege loengud teoreetilises filosoofias" on akadeemiline loengusari Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudis.
Selles sarjas esinevad kord aastas kutsutud loengutega silmapaistvad filosoofid. Loengusarja nimiõpetlane on filosoof ja loogik Gottlob Frege.
Loengusarja lõi 2007. aastal Daniel Cohnitz.
Meediakajastus.
Tavaks on saanud avaldada ajakirjas Akadeemia tõlge Frege lektori mõnest loengutega temaatiliselt seotud artiklist ning meedias loengupidajaga intervjuu. See ei ole Frege loengute institutsiooni ametlik osa.
Termolüüs

Termolüüs ehk termiline lagundamine on protsess, milles aine kõrge temperatuuri toimel laguneb kaheks või enamaks aineks. See on ainete termiline destruktsioon, mille puhul suuremad või keerulisema struktuuriga molekulid lagunevad lihtsamateks väiksema molekulkaaluga ühenditeks.
Termolüüsireaktsioonid toimuvad kuumutamisel, sest keemiliste sidemete katkemine nõuab tavaliselt energiat, s.t. on endotermilised. Termolüüsi kasutatakse näiteks vinüülkloriidi saamiseks 1,2-dikloroetaani kuumutamisel 500 °C rõhul 15-30 atm:
ClCH2CH2Cl → CH2=CHCl + HCl
Termilised lagunemisreaktsioonid omavad olulist tähtsust keemiatööstuse väga olulistes valdkondades: gaasiliste ning vedelate kütuste tootmine, metallurgia ja ehitusmaterjalide tootmine. Metallide tootmisel maakidest on enamasti põhiprotsess metallioksiidide lagundamine kõrgel temperatuuril (pürometallurgia).
Ehitusmaterjalide vallas on oluline kustutamata lubja tootmine lubjakivi kuumutamisel šaht- või pöördahjudes:
CaCO3 → CaO + CO2
Fossiilkütustes (vähemal määral muude tahkekütustes ja -jäätmetes) sisalduva orgaanilise aine termolüüs ehk lagundamine kõrgel temperatuuril gaasilisteks või vedelateks kütusteks viiakse läbi ilma õhuhapniku juurdepääsuta; seejuures saadakse väiksema molekulkaaluga erinevate orgaaniliste ühendite segu. Kasutatavad tehnoloogilised meetodid (termokeemiline muundamine) on:
Märkus. Vahel samastatakse mõiste "termolüüs" mõistega "pürolüüs".
Artur Keller

Artur Keller (11. juuni 1898 Helme vald, Viljandimaa – 19. september 1974 Stockholm) oli Eesti riigiametnik.
Ta oli 1920. aastal Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vabakuulaja, õppis 1921–1924 (lõpetas) kaubandusosakonnas ja 1926 õigusteaduskonnas. Korporatsioon Rotalia vilistlane.
Artur Keller osales Vabadussõjas, aastail 1925–1926 oli ta ajalehe Võru Teataja toimetaja Võrus, 1926–1932 Kaubandus-Tööstuskoja kaubanduse eriteadlane, hiljem Majandusministeeriumi kaubandusosakonna direktor, alates 1932. aastast rahandusosakonna direktor, majandusministri abi. Raadionõukogu liige. Riigi Teraviljamonopoli juhataja. Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liidu esimees.
1944. aastal põgenes Artur Keller Rootsi, oli ametnik Rotebro pärmivabrikus.
Isiklikku.
1927. aastal abiellus Artur Keller Elo Kanarikuga, tütar Juta-Erika.
Leo Karupää

Leo Karupää (kuni 1935. aastani Leonid Vulff; 22. aprill 1911 Vana-Otepää vald, Tartumaa – 18. august 1995 Stockholm) oli eesti agronoom ja poliitik.
Ta õppis aastail 1931–1936 ja 1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia vilistlane.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli Rahvusliku Koostöö Keskuse ja Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. 
Urn Leo Karupää põrmuga on maetud Otepää uuele kalmistule.
Isiklikku.
Tema isa oli Gustav Wulff-Õis. Tütar Mari-Ann Karupää on olnud Bonnieri meediagrupi ettevõtte Ahlen&amp;Akerlund ajakirjanik ja tegelenud Rootsis vanurite hooldusõpetusega. Pärast Eesti taasiseseisvumist kolis ta tagasi Eestisse ja asus juhtima Gustav Wulff-Õie Muuseumi.
Krakkimine

Krakkimine on nafta või naftafraktsioonide destruktiivne töötlemine kõrgel temperatuuril kergete fraktsioonide saagise suurendamiseks või kvaliteedi parandamiseks. 
Krakkimisel lõhustuvad peamiselt suured süsivesinike molekulid väiksemateks, millega võib lagunemisreaktsioonide kõrval kaasneda suuremal või vähemal määral ka teisi keemilisi protsesse. 
Termilise krakkimise (termolüüsi) puhul kulgeb protsess kõrge temperatuuri toimel.
Katalüütilisel krakkimisel lõhustumisreaktsioone kiirendavad katalüsaatorid (alumosilikaadid, alumiiniumkloriid jt). Krakkimisel vesiniku või veeauru juuresolekul muutub produktide keemilise koostis märkimisväärselt.
Natura parendo vincitur

Natura parendo vincitur on ladinakeelne väljend ja põhimõte, mille võttis kasutusele Francis Bacon.
See tähendab "loodus alistatakse talle alludes". Mõeldud on seejuures ühtlasi loodusprotsesside jäljendamist.
Teises variandis: "non, nisi parendo, vincitur". Samuti: "natura non nisi parendo vincitur". Tõlgendus: loodust ei saa valitseda, austamata ta seadusi. Pärineb Baconi teosest "Cogitata et visa" (1607).
Vedelikusammas

Vedelikusammas on vedelikust mõtteliselt või ka reaalselt eraldatud risttahukas või silinder, mille üks põhjatasand asub vedeliku pinnal ja teine vaadeldaval sügavusel vedelikus.
Vedelikusamba kõrgust mõõdetakse vertikaalsihis.
Rõhku, mida vedelikusammas avaldab aluspinnale, nimetatakse vedelikusamba rõhuks.
Vedelikusamba rõhk

Vedelikusamba rõhk on võrdeline vedelikusamba kõrgusega. Kuna vedelikus antakse rõhk edasi igas suunas ühteviisi, siis rõhub vedelik (näiteks vesi) nii anuma seintele kui ka vees olevale kehale. Mistahes kujuga anuma põhja kohale (või vedelikus asetseva keha kohale) võib paigutada mõtteliselt toru. Selles torus olevat vett võib vaadelda vedelikusambana. Vedelikusammas rõhub raskusjõu tõttu anuma põhja pinnale. Kui vedelikusamba poolt avaldatav raskusjõud formula_1 jagada toru ristlõike pindalaga formula_2, siis saame vedeliku poolt avaldatava rõhu 
formula_3.
Jõud formula_1 on võrdne veesamba massi formula_5 ja raskuskiirenduse formula_6 korrutisega formula_7, kusjuures mass formula_5 põhja pinna formula_1 ühiku (m2) kohta on võrdne veesamba kõrguse formula_10 ja vee tiheduse formula_11 korrutisega formula_12. Siit järeldub, et vedeliku rõhku anuma põhja pinnaühikule väljendab valem
formula_13
kus
formula_14 on veesamba rõhk (paskalites, 1 Pa = 1 N/m2);
formula_10 on veesamba kõrgus (meetrites);
formula_16 on vedeliku tihedus (vee tihedus formula_16 ≈ 1.000 kg/m3);
formula_6 on raskuskiirendus (formula_6 ≈ 9,81 m/s2).
Ehk sõnades: vedeliku rõhk anuma põhjale võrdub vedelikusamba kõrguse "h", vedeliku tiheduse "ρ" ja vaba langemise kiirenduse "g" korrutisega. 
Veesamba rõhule liitub õhurõhk formula_20 veesamba kohal.
Puidu tänav

Puidu tänav on mitmes Eesti asulas:
Wallace Chafe

Wallace Chafe (3. september 1927 Cambridge – 3. veebruar 2019) oli ameerika keeleteadlane.
Wallace Chafe'i abikaasa on tuntud ameerika põliskeelte spetsialist ja tüpoloog Marianne Mithun.
Leo Vool

Leo Vool (aastani 1937 Leo Vohl; 31. detsember 1909 Tartu – november 1976) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1930 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1931–1934 põllumajandusteaduskonnas ja aastatel 1934–1939 usuteaduskonnas. Ta oli EÜS Ühendus vilistlane. Ordineeriti 6. oktoobril 1940 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1943–1946 Hanila ja Karuse Margareeta koguduse õpetaja, aastatel 1945–1946 hooldas ta ka Lihula ja Varbla Püha Urbanuse kogudust. 1948. aastal loobus ta ametist.
Leo Vool suri aastal 1976 ja on maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule.
Nikolai Kokla

Nikolai Kokla (18. detsember 1912 Tallinn – 2. juuni 1983 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1933 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1933–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Korporatsiooni Fraternitas Tartuensise vilistlane. Ta pühitseti 12. jaanuaril 1936 diakoniks ja 26. jaanuaril 1936 preestriks.
Ta oli aastatel 1929–1936 Tartu Püha Georgi (Jüri) koguduse koorijuht. Aastatel 1936–1940 oli ta Laatre Püha Vaimu koguduse preester, aastal 1942 Tallinna Aleksander Nevski koguduse preester, aastatel 1946–1983 oli ta Tallinna Issanda Muutmise koguduse preester, 1952. aastal pühitseti ülempreestriks Tallinna Issanda Muutmise katedraalkirikus Tallinna ja Eesti piiskop Romani (Tang) poolt ning teenis Tallinna Issanda Muutmise koguduse ülempreestrina 2. juunini 1983 ja ülempreestrina Lelle Püha Kolmainu koguduses aastast 1969 kuni 6. aprillini 1970.
Isiklikku.
Tema isa Konstantin Kokla oli samuti õigeusu vaimulik. Nikolai Kokla tütar Kiira oli laulja Estonia teatris; tema esimene abikaasa oli helilooja Kustas Kikerpuu, aastal 1984 abiellus ta estofiil Veli Klamiga. Teine tütar Maria on laulja Estonia teatris; tema abikaasa Rostislav Gurjev on samuti laulja Estonia teatris. Tütrepoeg Paul Kikerpuu on basskitarrist. Tema tädipoeg Juhan Kokla oli ajakirjanik.
Ants Tael

Ants Tael (19. juuli 1936 Tallinn – 23. juuli 2025 Tallinn) oli eesti tantsija ja tantsuõpetaja.
Haridus.
Ants Tael oli Tallinna 17. Keskkooli vilistlane. Pärast seda õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis.
Tegevus tantsuõpetajana.
1956–1960 juhendas Tael rahvatantsurühmi Tallinnas.
1959. aastal võitis ta koos abikaasa Mallega esimese Baltikumi turniiri individuaalvõistluse Ziemelplasmas, treener Arseni Poolgas. Samal sügisel jätkas tantsimist elukutselisena ning hakkas koos abikaasa Mallega peotantsukursusi korraldama.
1963–1992 oli ta treener ja juhendaja tantsuklubis Hõbe-Must (J. Kreuksi nim. Noorsoo Kultuuripalee tantsuklubi Hõbe-Must).
28. novembril 1991 alustas tööd Taela tantsukool.
Panus võistlustantsu arengusse.
Tael on olnud Tallinna, koolinoorte ja Eesti meistrivõistluste, Sakala, Rapla ja Tallinna tantsuturniiride initsiaator, teda hinnatakse rahvusvahelise kategooria kohtunikuna. 
Tael on teinud tantsusaateid ja -saatelõike Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios. Ta oli mitu hooaega telesaate "Tantsud tähtedega" žüriis.
Tallinna 17. Keskkool

Tallinna 17. Keskkooli nime on kandnud kaks Tallinnas asunud üldhariduskooli:
Kristi Tammik

Kristi Tammik (sünninimi Kristi Kärmas; 8. juunil 1941 – 18. mai 2025) oli eesti laulja ja eesti ajakirjanik Saksamaal. 
Elukäik.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning õppis hiljem kaugõppes ühe aasta eesti keelt ja kirjandust Tartu ülikoolis.
Ta on olnud Inturisti giid, Tallinna teeninduskombinaadi Junor juuksur, varieteelaulja, raadio-ajakirjanik ja moelooja. 
Kristi Tammik tegeles nooruses peotantsuga ning oli abielus oma tantsupartneri Peep Kerdiga, kooselust kellega sündis tal poeg. Ta andis sisse lahutuse pärast seda kui tutvus Raivo Tammikuga. 
1968. aastal abiellus ta džässmuusiku, pianisti ja helilooja Raivo Tammikuga. Paari ühine looming (Raivo muusika, Kristi sõnad) salvestati kassetile, kuna plaadistamine oli väga komplitseeritud. 
Raivo Tammik oli viibinud välisriikides üle 20 korra (tema võimalik seos julgeolekuga on tänaseni jäänud ebamääraseks). Tammikud taotlesid mitmeid kordi ühist väljasõiduluba Saksamaa Liitvabariiki, kuna seal elas Kristi Tammiku ema (lahkus Eestist Teise maailmasõja lõpus), kuid alati tuli KGB poolt äraütlemine. Mõnda aega põgenemisplaani pidanud Tammikud said 1975. aasta märtsis tänu tuttava abile lõpuks viisa. Lääne-Saksamaale jõudes nad enam tagasi ei tulnud, olles esimene eesti abielupaar, kellel õnnestus Nõukogude Liidust nö "ära hüpata". Eesti NSV-s kuulutasid võimud paari otsekohe persona non grataks ja kodumaa reeturiks. Saksamaal läksid Kristi ja Raivo Tammik peagi lahku abielupaarina, kuid mitte muusikutena. 
Kristi Tammikule pakuti tööd saksa šlaagrite lauljana, mis aga ei olnud sobiv. Seejärel töötas ta 20 aastat Vabadusraadio – Raadio Vaba Euroopa eesti saadete toimetuses. Tammiku autorisaade seal oli "Vikerkava". 
2011. aasta noortelaulupeol esitati Kristi ja Raivo Tammiku loodud "Öölaulu". 
2012. aastal ilmus Kristi Tammiku mälestusteraamat "Piirilkõndja tee. Nõukogude Eestist Vabasse Euroopasse" Varraku kirjastamisel.
Anna Porutško

Anna Porutško (Анна Поручко, sündinud 24. oktoobril 1983) on slaavi filoloog Eestis.
Ta on õppinud Tallinnas Pae Gümnaasiumis ja Tartu Ülikoolis slaavi filoloogiat.
Pae Gümnaasium

Pae Gümnaasium on gümnaasium Tallinnas Lasnamäel.
Kool avati kui Tallinna 25. Keskkool 1956. aastal esimese koolina Lasnamäel. Alates 1998. aastast on see Pae Gümnaasium. Kool on vene õppekeelega.
Levon Džulfalakjan

Levon Džulfalakjan (sündinud 5. aprillil 1964 Gjumris) on Armeenias sündinud endine Nõukogude Liidu maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel 1988. aastal kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses.
1999. aastast Armeenia maadluskoondise treener.
Tema poeg on maadleja Arsen Dzhulfalakjan.
Nõukogude Liidu meistrivõistlused.
1984. aasta – 3. koht;
1985. aasta – 2. koht;
Fraktaalantenn

Fraktaalantenn on antenn, mis kasutab fraktaalset, s.o enesesarnasusel üles ehitatud struktuuri, et antenn toimiks tõhusalt küllalt laias sagedusalas.
Niisugune antenn on väga sobiv nutitelefonidele, sest siin on koos kasutusel mitu raadiosidetehnikat ‒ GSM, WLAN, GPS, Bluetooth. Et neid signaale edastatakse eri sagedusribades, läheks vaja mitut antenni, mis aga kaasaskantavasse seadmesse ei mahuks. Enesesarnastest osadest struktuur tagab iga lainepikkuse jaoks piisava võimendusega antenniosa ühesainsas antennis.
Uppumine

Uppumine on keha (nt inimese, laeva) põhjavajumine vedelikus või gaasis. Inimese puhul tähendab uppumine hukkumist vees (uppumissurm). 
Kehade uppumise tingimuseks on, et kehale vedeliku poolt mõjuv üleslükkejõud oleks väiksem raskusjõust.
Hüdrostaatiline paradoks

Hüdrostaatiline paradoks seisneb selles, et vedeliku rõhk anuma põhjale ei sõltu põhja pindalast ega vedeliku massist anumas, vaid vedelikusamba kõrgusest ja vedeliku tihedusest.
Alfred Ter-Mkrttšhjan

Alfred Ter-Mkrttšhjan (sündinud 19. märtsil 1971) on armeenia päritolu Saksamaa maadleja.
Ter-Mkrttšhjan on võistelnud NSV Liidu, SRÜ ja Saksamaa maadluskoondises.
1996. aasta olümpiamängudel Atlantas sai ta Kreeka-Rooma maadluses 9. koha.
2000. aasta olümpiamängudel Sydneys sai ta Kreeka-Rooma maadluses 5. koha.
Teet Järvi

Teet Järvi (22. aprill 1958 – 18. juuni 2025) oli eesti tšellist. 
Teet Järvi on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli Laine Leichteri ja Tallinna Konservatooriumi Peeter Paemurru tšelloõpilasena. Ta on täiendanud end Moskvas Natalja Šahhovskaja, Mihhail Homitseri ja Ivan Monighetti juures. 
1974. aastal võitis Teet Järvi esikoha rahvusvahelisel noorte tšellistide konkursil Tšehhoslovakkias; ta on võitnud ka ENSV vabariikliku (1981) ja Balti liiduvabariikide vahelise (1976) konkursi. 
Aastail 1982–1990 töötas Teet Järvi Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri tšellorühma kontsertmeistrina. Ta on korduvalt esinenud solistina orkestrite ees, mänginud Tallinna Keelpillikvarteti ja Baltic Trio koosseisus paljudes Euroopa maades ja Ameerikas ning andnud soolokontserte endise Nõukogude Liidu linnades ja välismaal. 
Alates 1993. aastast töötas Teet Järvi Soomes, kus ta mängis ja FINEST-i keelpillikvartetis ning töötas tšellopedagoogina Lahti muusikakõrgkoolis.
Isiklikku.
Tema isa oli Järvide dünastia alusepanija ja dirigent Vallo Järvi, onu on dirigent Neeme Järvi, abikaasa on pianist Mari Järvi, 
Teet Järvil on viis muusikust last:
Lapsed moodustavad ühtlasi ka instrumentaalansambli Järvi Instrumentalists.
Suguvõsa.
&lt;/table&gt;
Bioloogiline vanus

Bioloogiline vanus ehk metaboolne vanus on inimkeha puhul tema vanus ainevahetuse ehk metabolismi järgi.
Photopoint

Photopoint on foto- ja digikaupade jaemüügi kaupluste kett, veebipood ning mitme veebitoote haldaja (fotomeened.ee, fotokursus.ee, snap.ee).
Photopoint on kaubamärk, mis kuulub Nordic Digital ASile.
Photopointil on 5 esinduskauplust Tallinna ja Tartu kaubanduskeskustes. Peakontor koos logistikakeskusega paikneb Tartumaal Tõrvandis.
Kokku on Photopointis üle saja töötaja, kellest pooled on klienditeenindajad poodides ja ülejäänud töötavad kontoris.
Ajalugu.
Photopoint on asutatud 1992. aastal. Siis kandis selle omanikfirma nime Gaurus AS, hiljem vahetati nimi Nordic Digital AS-iks. Veebipood töötab 2002. aastast.
Praegusele punastes toonides sisekujundusele mindi üle 2004. aastal.
Viimastel aastatel on kasvanud veebimüük, mis toetab ka poodide tööd. Samas on suletud Jõgeva (2008), Rakvere (2010), Narva (2011), Tartu Kaubamaja (2015) ja Eedeni Kaubanduskeskuse jaekauplused.
Kauplused.
Tallinnas:
Tartus:
Photopointi veebikaubamaja.
2014. aasta augustis sai Photopointi veebikaubamaja uue välimuse ja sisu.
2016. aastal valiti Photopointi veebikauplus Eesti e-kaubanduse Liidu ja kaubandus.ee poolt Eesti kõige kasutajasõbralikumaks veebikaubamajaks.
Piraadipartei (Eesti)

Mittetulundusühing Piraadipartei on Eestis tegutsev poliitiline organisatsioon, mille põhikirjaline eesmärk on piraadiliikumise vaimus erakonna moodustamine. Piraadipartei poliitilist tegevust määratlevad ametlike dokumentidena põhimõtted ja põhiväärtused.
Piraadipartei aktivistid osalesid 2013. aasta kohalikel valimistel Tartu valimisliidu Vabakund ridades, mis sai kolm kohta Tartu linnavolikogus.
Eesti Piraadipartei on rahvusvahelise piraadiparteide liidu Pirate Parties International liige ja Euroopa Piraadipartei asutajaliige.
Ajalugu.
MTÜ Piraadipartei asutati 2009. aasta juunis Rootsi Piraadipartei eeskujul, erakonna staatust sel veel ei ole. Kuigi mõni kuu pärast MTÜ loomist avaldati oma põhiseisukohad ja kutsuti inimesi liituma, siis kuni 2012. aasta alguseni ei tõustud tegelikult millegagi avalikkuse huviorbiiti ja 2011. aasta domeenireformiga kadus mõneks ajaks ka Piraadipartei koduleht. Siiski kogus MTÜ endale jälgijaid Twitteri ja Facebooki kontodel, kus postitati temaatilisi uudiseid.
6. veebruaril 2012 avaldas Piraadipartei oma seisukohad ACTA kohta ja 18. märtsil 2012 korraldati Tallinna Ülikoolis aruteluüritus, mille eesmärgiks oli tutvustada Eestis "piraadipoliitikat". Üritusel esinesid kõnedega Rootsi Piraadipartei asutaja Rick Falkvinge ja MTÜ liige ning üks ürituse korraldajatest Märt Põder, kõnedele järgnesid arutelud töögruppides.
2013. aasta kevadest on Piraadipartei rahvusvahelise piraadiparteide liidu liige. 2014. aasta kevadel asutas Eesti Piraadipartei koos 16 Euroopa piraadiparteiga Euroopa Piraadipartei.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel oli Piraadipartei kandidaat Silver Meikar, kes kandideeris Euroopa piraadiliikumise ühise programmiga. Meikar sai valimistel 6018 häält ega osutunud valituks.
2016. aastal on Piraadipartei tugevdanud koostööd Soome Piraadiparteiga.
2016. aasta Eesti presidendivalimistel toetas Piraadipartei presidendikandidaadina Kaur Kenderit.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideerisid Piraadipartei liikmetest Raul Kübarsepp ja Märt Põder roheliste nimekirjas, kelle programmi viimaseks peatükiks oli lisatud piraatide koostatud IT-programmi osa "Eesti kui infoühiskond".
Evangeelne Töörühm

Evangeelne Töörühm (sks "Evangelischer Arbeitskreis", EAK) on Kristliku-Demokraatliku Liidu ja Kristliku-Sotsiaalse Liidu juurde kuuluv ühendus. EAK on evangeelsete liikmete esindus, mille eesmärgiks on dialoog evangeelsete kirikutega Saksamaal.
Eesmärgid.
Saksamaa Kristliku-Demokraatliku Liidu (CDU) ja Kristliku-Sotsiaalse Liidu (CSU) liikmete seas on küllaltki suur hulk katoliiklasi. Saksamaa Liitvabariigi algusaastatel oli usutunnistuslikel erinevustel veel tähtis roll. EAK-l oli sellest tulenevalt eelkõige kolm eesmärki: ühelt poolt soovisid CDU ja CSU evangeelsed poliitikud oma usklikke valijaid mõjutada ja erakonna võiduvõimalusi parandada. Nii loodeti CDU ja CSU konfessioonidevaheline koostöövõime avalikkuse ees paremini nähtavale tuua. Teisalt püüti CDU ja CSU konfessioonidevahelisi proportsioone säilitada. Organisatsiooni roll oli ka toetada protestante ülekaalukalt katoliiklikus keskkonnas. Täna näeb EAK oma ülesannet selles, et olla koostööpartneriks Saksamaa evangeelsetele kirikutele ja pakkuda foorumit kirikuga seotud protestantlikele valijatele.
Ajalugu.
EAK loodi 1952. aastal. Konkreetne põhjus oli Konrad Adenaueri ja Gustav Heinemanni vaheline tüli taasrelvastuse küsimuses. Heinemann oli siseministri kohalt tagasi astunud ning pakkus CDU-le Ülesaksamaalise Rahvapartei (GVP) loomisega tõsist konkurentsi. Ta oli samaaegselt Saksamaa Evangeelse Kiriku (EKD) nõukogu esimees ja seega üks juhtivaid evangeelse kiriku esindajaid Saksamaal. See fakt ei meeldinud protestantlikele CDU poliitikutele. GVP põrumine 1953. aasta Liidupäeva valimistel oli CDU-le ja CSU-le Evangeelse Töörühma (EAK) uue võimaluse märgiks. Seoses aina suureneva ilmalikustumisega alates 1960. aastate lõpust toimusid muudatused ka EAK-s. Alates 2004. aastast autasustab EAK Hermann-Ehlersi medaliga neid inimesi poliitika ja kiriku ringkonnast, kellel on eriteeneid Jumala ja inimeste ees.
Gaasistamine

Gaasistamine ehk gaasistus on tahke- või vedelkütuse orgaanilise osa võimalikult täielik muutmine põlevgaasiks (gaaskütuseks). See protsess teostatakse kõrgel temperatuuril vaba või seotud hapniku (õhk, veeaur jt) piiratud osalusel. 
Erinevalt kütuste töötlemisest ilma õhu juurdepääsuta (utmine, pürolüüs, krakkimine) muutub gaasistamise käigus gaasiks (CO, H2, CO2, osaliselt tekib ka õli) peaaegu kogu kütuses sisalduv põlevaine.
Gaasistamine toimub harilikult gaasigeneraatoris temperatuuril kuni 1000 °C või enamgi ja saadavat gaasi nimetatakse generaatorigaasiks. Tehnoloogia järgi eristatakse: tsükliline gaasistamine, gaasistamine keevkihis, gaasistamine rõhu all ja allmaagaasistamine.
Näiteks kerogeenpõlevkivi orgaanilise osa võimalikult täielik gaasistamine toimus Kohtla-Järvel, tippaeg 1970. aastatel. Puidu pürolüüsil saadakse puugaas, mida II maailmasõja ajal kasutati küllalt palju mootorikütusena. 
Gaasistamise etapid.
Kütuse gaasistamise protsess koosneb tinglikult järgmistest etappidest:
Poogen (portaal)

Poogen (ka Poogen.ee) on Eesti kirjandusportaal, kus peamiselt amatööridest autorid avaldavad oma loomingut. 
Portaal pakub nii võimalust kirjandusteoseid avaldada kui ka neid hinnata ja tekstide üle diskuteerida. 2011. aastast ilmub Poognas ka e-ajakiri Kratt.
Nime "Poogen" on tõlgendatud akronüümina sõnadest Pole Oluline Olla Geenius, Et Näha. Portaali algataja ja eestvedaja on Madis Mätlik.
Poogna eelkäijaks võib pidada 2000. aastal Heiki Vilepi loodud kirjandusportaali KLOAAK.
Ștefan Rusu

Ștefan Rusu (sündinud 2. veebruaril 1956) on endine Rumeenia maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel kuld-,hõbe- ja pronksmedali.
Ta on tulnud Kreeka-Rooma maadluses Rumeenia meistriks kaksteist korda.
Ta on treener maadlusklubis CSM Bucovina Rădăuți, kus treenib ka tema poeg Cristian Rusu.
KLOAAK

KLOAAK (Kirjanduslik Loominguline Opositsioon ehk Avaldamispuuetega Autorite Klubi) oli Eesti kirjandusportaal, mis tegutses aastatel 2000–2007.
Portaali rajas 2000. aasta detsembris lastekirjanik Heiki Vilep, et anda alustavatele kirjanikele võimalus teoseid avaldada ning nende üle mõtteid vahetada. 2004. aastaks oli portaalil tuhatkond kasutajat, kes olid avaldanud ligi 8000 teost.
2007. aastaks oli portaal tegevuse lõpetanud. Praeguseks on selle leheküljed leitavad peamiselt Internet Archive'ist, suur osa autoritest on liikunud portaali Poogen.
Johan Haabma

Johan Haabma (31. märts 1925 Peri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 3. juuli 2009 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi ühiskonnategelane ja politoloog.
1943. aastal põgenes ta Soome ja 1944. aastal Rootsi.
Haridus.
Johan Haabma lõpetas Stockholmi Ülikooli "pol. mag." (1951) ja "fil. lic." (1959) kraadiga. 
Ülikooliõpingute ajal oli ta Stockholmi üliõpilaskonna abiesimees ja aastail 1949–1951 Ülemaailmse Eesti Üliõpilaskonna peasekretär. Alates 1948. aastast oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Elukäik.
1970. aastate algusest kuni 1990. aastani oli ta Uppsala linna majandusdirektor. 
Ta oli Eesti Majandusteadusliku Seltsi, Eesti Laenu-Hoiu Ühisuse ja Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis juhatuse liige. 1956. aastal valiti ta Rootsi Eestlaste Esinduse Esinduskogu liikmeks, aastail 1983–1990 oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. 
Tema ärasaatmistalitus toimus 19. augustil 2009 Stockholmi Metsakalmistul.
Kloaak (täpsustus)

Kloaak on mitmetähenduslik sõna.
Nikolai Balbošin

Nikolai Fjodorovitš Balbošin (vene "Николай Фёдорович Балбошин"; sündinud 8. juunil 1949 Potsdam) on endise Nõukogude Liidu maadleja.
1976. aasta Montréali ja 1980. aasta Moskva olümpiamängude avatseremoonial oli ta NSV Liidu võistkonna lipukandja. Maadlejatest on seda teinud veel Aleksandr Karelin ja Aleksandr Medved. 
Maadluskarjääri jooksul jäi ta tiitlivõistlustel ilma medalita ainult 1980. aasta olümpiamängudel Moskvas, olles seitsmes (võistluse käigus saadud trauma tõttu), ja 1975. aastal MM-il Minskis, kus jäi neljandaks.
2006. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Nõukogude Liidu meistrivõistlused.
1971. aasta – 3. koht
1973. aasta – 1. koht
1975. aasta – 2. koht
1977. aasta – 1. koht
1980. aasta – 1. koht
1983. aasta – 1. koht
1984. aasta – 1. koht
Antanas Budriūnas

Antanas Budriūnas (20. juuni 1902 Pabiržė, Biržai rajoon – 5. detsember 1966 Vilnius) oli leedu helilooja, koorijuht ja õpetaja.
1922–1938 õppis ta Kaunase muusikakoolis ja konservatooriumis laulmist, klaverit, komponeerimist ja koorijuhtimist.
Ta töötas muu hulgas Kaunase konservatooriumis ja Leedu Riiklikus Konservatooriumis Vilniuses õppejõuna. Ta lõi mitmeid koorilaule sega-, nais- ja lastekooridele.
Valeri Rezantsev

Valeri Grigorjevitš Rezantsev (vene "Валерий Григорьевич Резанцев "; sündinud 8. oktoobril 1946 Novomoskovskis) on endise Nõukogude Liidu maadleja.
Ta on kahekordne olümpiavõitja, viiekordne maailmameister, kolmekordne Euroopa meister ja kuuekordne Nõukogude Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses.
Guinnessi rekordite raamatus oli ta 1995. aastani kõige kauem kaotuseta olnud maadleja, siis möödus temast Aleksandr Karelin.
2004. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Lorenzo di Tito Aicardi

Lorenzo di Tito Aicardi oli Eesti aukonsul Baris.
Ta määrati konsuliks ja anti patent 19. juulil 1930, eksekvatuur 18. novembril 1930 ja konsulaat avati 15. detsembril 1930.
Lorenzo di Tito Aicardi oli veel Kreeka aukonsul. Elukutselt oli ta laevaäri kaasomanik. 
9. jaanuaril 1939 anti talle Valgetähe IV klassi teenetemärk.
Arne-Elias Åkerlund

Arne-Elias Åkerlund (17. aprill 1903 – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti aukonsul Loviisas.
Ta oli ärimees ja peale Eesti veel Taani aukonsul. Ta määrati konsuliks ja anti patent 18. jaanuaril 1937, eksekvatuur anti 29. jaanuaril 1937.
Karl Andersen

Karl Ditlef Frederik Andersen (juuli 1885 – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti aupeakonsul Lissabonis.
Ta oli elukutselt ärimees. 31. jaanuaril 1929 määrati ta Eesti aukonsuliks Lissabonis ja anti samal päeval patent. 15. veebruaril 1932 anti talle Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk ja 21. veebruaril 1933 Kotkaristi III klassi teenetemärk.
Aleksandǎr Tomov

Aleksandǎr Tomov Lazarov (bulgaaria "Александър Томов Лазаров"; sündinud 3. aprillil 1949) on endine Bulgaaria maadleja.
Sotsialismimaade boikoti tõttu ei saanud ta 1984. aasta olümpiamängudel võistelda ja nii jäigi tal kuldmedal olümpiamängudel võitmata, kuigi võitis sama aastal Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses.
1979. aastal tunnistati ta Bulgaaria Aasta sportlaseks.
Tema lemmikvõte oli ülerinnaheide, mis raskekaalus polnud eriti tavaline.
2003. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Indrek Põder

Indrek Põder (sündinud 7. juulil 1978) on altkäemaksu võtmises süüdi mõistetud endine Kaitsepolitseiameti juhtivspetsialist. Indrek Põder vahistati 21. detsembril 2011 kahtlustatuna altkäemaksu võtmises. Vahistamise ajal oli ta Kaitsepolitseiameti sisekontrolli töötaja. Samas kriminaalasjas esitati kahtlustus ka Politseiameti sisekontrolli büroo endisele juhile Meelis Tanielile. Vahistatute hulgas oli ka ettevõtja Rene Keivsar, kelle onu oli kaitsepolitsei endine peadirektori asetäitja Fatislav Keivsar.
Umbes kuu enne vahistamist sai ta Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärgi.
Indrek Põderi tabamise peaarhitektiks oli Kaitsepolitseiameti peadirektori asetäitja Aleksander Toots, keda peetakse ka Kaitsepolitseiameti sisuliseks juhiks.
Harju maakohus kinnitas karistuskokkuleppe, millega saatis Indrek Põdra korduva altkäemaksu võtmise eest neljaks aastaks vangi. Lisaks tuleb tal konfiskeerimise asendamiseks maksta riigituludesse altkäemaksuna saadud raha ligi 200 000 eurot.
Peeter Laud

Peeter Laud (sündinud 6. aprillil 1977) on eesti vaimulik muusik ja arvutiteadlane, kes tegeleb programmeerimiskeele teooriate ja krüptoloogiaga.
Ta lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli informaatika erialal ja sai 1998. aastal samas magistrikraadi. 2002. aastal kaitses ta Saarimaa Ülikoolis Saksamaal doktoritöö "Computationally Secure Information Flow" ("Arvutuslikult turvaline infovoog") ja sai inseneriteaduste doktorikraadi. 
Peeter Laud töötab alates 1998. aastast Cybernetica AS-is, kus on olnud teadur, 2002–2008 vanemteadur ja 2008–2021 Infoturbeinstituudi teadusdirektor; aprillist 2021 on ta taas vanemteadur. 
Aastatel 1999–2000 oli ta Saarimaa Ülikooli teaduslik töötaja, 2002–2012 Tartu Ülikooli erakorraline teadur, vanemteadur, dotsent, professor, alates 2019 on Tartu Ülikooli külalisprofessor. 
Tema peamised uurimisvaldkonnad on programmide, protokollide, suurte süsteemide turvalisus ja privaatsus – analüüs ja konstruktsioonid; diferentsiaalprivaatsus ja turvalised ühisarvutused. 
Ta laulab EELK Tartu Maarja koguduse juures tegutsevas vaimuliku muusika ansamblis Stella Caeli.
István Kozma

István Kozma (27. november 1939 – 9. aprill 1970) oli Ungari maadleja.
Tema hüüdnimi oli Pici ('pisike').
1967. aastal tunnistati ta Ungari aasta sportlaseks.
Ta suri 1970. aastal autoõnnetuse tagajärjel.
2007. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Džembe

Džembe (ka djembe või jembe) on löökpill, membranofon.
Seda mängitakse sõrmede ja peopesadega vastu pilli nahast membraani lüües.