tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mart Soobik

Mart Soobik (sündinud 1. oktoobril 1962 Tallinnas) on eesti kasvatusteadlane ja õpetaja.
Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 2. Keskkooli, 1985 Tallinna Pedagoogilise Instituudi üldtehniliste distsipliinide ja tööõpetuse erialal, 1996 Tallinna Pedagoogikaülikoolis (TPÜ) kaugõppemagistrantuuri kasvatusteaduste erialal väitekirjaga “Pedagoogilise praktika täiustamine poiste tööõpetuse õpetajate koolitamisel Tallinna Pedagoogikaülikoolis”, 1999 Tallinna Keeltekooli soome keele erialal, sai 2015 Tallinna Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Innovative Trends in Technology Education. Teachers' and Students' Assessments of Technology Education in Estonian Basic Schools" ("Innovaatilised trendid tehnoloogiaõpetuses. Eesti põhikooli õpetajate ja õpilaste hinnangud tehnoloogiaõpetusele"), oli 2000–2005 ja 2011–2015 TPÜ ning 2001–2011 Turu Ülikooli doktorant, täiendas end Soomes, Rootsis, Taanis ja Norras.
Soobik oli aastatel 1985–1997 Tallinna Pääsküla Keskkooli tööõpetuse õpetaja, 1992–2006 TPÜ tööõpetuse didaktika lektor, ühtlasi 1998–2002 tööõpetuse didaktika lektoraadi ning 2002–2003 töö- ja tehnoloogiaõpetuse didaktika lektoraadi juhataja, 1998 Tallinna Inglise Kolledži tööõpetuse õpetaja, alates 2004. aastast Tallinna 21. Kooli ning 2006–2008 Viimsi Keskkooli töö- ja tehnoloogiaõpetuse õpetaja, 2016–2024 Tartu Ülikooli (TÜ) õppejõud ja 2024. aastast Viljandi kultuuriakadeemia tehnoloogiaõpetuse didaktika lektor.
Soobiku uurimisvaldkond on töö- ja tehnoloogiaõpetus üldhariduskoolis. Ta oli Eesti Tööõpetajate Seltsi asutajaliige (1994), esimees (1996–2000) ja liige (2000–2017), Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse tööõpetuse ainenõukogu esimees (1997–2010) ning atesteerimiskomisjoni töö- ja tehnoloogiaõpetuse ekspert (2000–2013), TÜ õppekava arenduskeskuse tehnoloogia valdkonna töörühma liige (2004–2006), Eesti Tehnoloogiakasvatuse Liidu asutaja ja juhatuse esimees (2004–), ajalehe Tehnoloogiakasvatus toimetaja (2004–), Eesti Õpetajate Ühenduste Koostöökoja juhatuse esimees (2011–2012). Ta on koostanud ja retsenseerinud õpikuid jm õppevahendeid õpetajatele, korraldanud nende täienduskoolitust ja õppereise, üliõpilaste vahetust Turu Üikooliga, avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni.
Racibórzi maakond

Racibórzi maakond (poola keeles "powiat raciborski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna halduskeskus on Racibórzi linn. Racibórzi maakond piirneb edelas Tšehhiga.
Racibórzi maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kolm linna: Krzanowice, Kuźnia Raciborska ja Racibórz.
Racibórzi maakonnas on kaheksa valda:
Juhan Sõerd

Juhan Sõerd (17. märts 1929 Tallinn – 26. jaanuar 1994 Tallinn) oli eesti psühholoog.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo- ja keeleteaduskonna loogika ja psühholoogia osakonna, sai 1972 psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga “Signaalsüsteemide suhte tüpoloogiliste iseärasuste mõjust teadmiste omandamisele V–VIII klassis”.
Sõerd oli aastatel 1953–1959 Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituudi psühholoogilise ja pedagoogilise kabineti juhataja, 1959–1991 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi (PTUI) teadur ja 1967. aastast pedagoogilise psühholoogia labori juhataja, 1991–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedaoogikauuringute instituudi laborijuhataja, 1992–1994 Riigikaitse Akadeemia hingeteaduste õppetooli juhataja, õpetas lapse- ja üldpsühholoogiat.
Sõerdi uurimisvaldkonnad olid pedagoogika ja lapsepsühholoogia, psühhodiagnostika, kutsesuunitlus, kooli psühholoogia teenistus. Ta oli esimesi, kes hakkas propageerima ja kasutama psühhodiagnostilisi teste, rajas 1967 PTUI-s Eestis esimese pedagoogilise psühholoogia labori, kus juhendas psühhodiagnostiliste testide väljatöötamist ja standardiseerimist, uuris ka võimetestide kasutamist kutsesuunitluses ja kooli psühholoogia teenistuses, osales psühholoogia ja pedagoogika terminoloogia loomisel, levitas aktiivselt psühholoogiaalaseid teadmisi, avaldas arvukalt aimetrükiseid (raamat "Psühholoogia kõigile", Tallinn, 1992). Ta oli Tallinna Kultuuriülikooli psühholoogia osakonna asutaja ja selle kauaaegne juhataja, Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi psühhodiagnostika sektori juhataja, Psühholoogide Seltsi juhatuse liige. Ta avaldas umbes 100 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema tütar oli ehtekunstnik ja õppejõud Kadri Mälk.
Washingtoni metroo

Washingtoni metroo (inglise keeles sageli lühendatult Metro ja ametlikult Metrorail) on metroo, mis teenindab Ameerika Ühendriikide Washingtoni suurlinnapiirkonda. Metrood haldab Washington Metropolitan Area Transit Authority (WMATA), mis opereerib ka Metrobusi teenust Metro nime all. 1976. aastal avatud metroo koosneb tänapäeval kuuest liinist, millel on 98 jaama.
Metroo teenindab Washingtoni, aga ka mitut piirkonda Marylandi ja Virginia osariigis. Marylandis teenindab metroo Montgomery ja Prints George'i maakondi; Virginias Arlingtoni, Fairfaxi ja Loudouni maakondi ning Alexandria linna. Metroo viimane laiendus, milleks oli ühe liini muutmine ja uue jaama ehitamine, mis teenindab Potomac Yardi, avati 19. mail 2023. Metroo asub tihedama asustusega piirkondades sügaval maa all, samas kui enamik äärelinna raudteest on maapinnal või kõrgemal. 
2023. aastal oli süsteemil 136 303 200 sõitjat ning 2024. aasta teise kvartali seisuga oli sel 576 300 sõitjat nädalas, mis teeb sellest New Yorgi järel reisijate arvu poolest USA suuruselt teise metroo. 2008. aasta juunis püstitas Washingtoni metroo kasutusarvu rekordi kui kuu aja jooksul sõitis sellega 19 729 641 reisijat ehk 798 456 reisijat päevas. Piletihinnad sõltuvad läbitud vahemaast, kellaajast ja reisija kasutatava kaardi tüübist.
Baltoro Muztagh

Baltoro Muztagh (urdu keeles بلتورو موز تاغ, hiina keeles 巴爾托洛慕士塔格山, "pinyin"'is "Bā'ěrtuōluò Mùshìtǎgé Shān") on mäeahelik Karakoramis, maksimaalse kõrgusega 8611 m. 
Mäeahelik jääb Baltoro liustikust põhja ja ida poole. Territoriaalselt jääb ta Pakistani (Gilgit-Baltistan) ja Hiina (Xinjiang) aladele.
Mäahelikus on neli üle 8000 meetri kõrgust mäge:
Mahalangur Himal

Mahalangur Himal (nepali keeles महालङ्गूर हिमाल) on mäeahelik Himaalajas, maailma kõrgeim ahelik, maksimaalse kõrgusega 8848 m. 
Mäeahelik jääb Nepali ja Hiina piirile, hõlmates Nepalis Solukhumbu ringkonna ja Sańkhuvāsabhā ringkonna ning Hiinas Tiibeti Tingri maakonna territooriume.
Mäeahelikus on neli üle 8000 meetri kõrgust mäge:
Rahvuspargid.
Mahalangur Himali Nepali poolsel küljel on kaks rahvusparki: UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sagarmāthā rahvuspark läänes ja selle idapoolne laiendus Makalu Baruni rahvuspark. Mäeaheliku põhjaküljel asub Qomolangma riiklik looduskaitseala.
Rein Talvik

Rein Talvik (18. november 1928 Narva – 14. juuni 1988 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja õpetaja.
Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia, metallilõikepinkide ja -instrumentide erialal, 1965. aastal Moskva Keemiamasinaehituse Instituudis aspirantuuri, sai 1967. aastal samas tehnikakandidaadi kraadi, väitekiri käsitles jõudude uurimist masinvormides suuremõõtmeliste klaasplastist toodete valmistamisel.
Talvik oli aastatel 1953–1960 Tallinna Polütehnikumi masinaehituse eriainete õpetaja, 1960–1962 Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi plastmasside labori vaneminsener ja vanemteadur, 1965–1968 Projekteerimis-Tehnoloogilise ja Teadusliku Uurimise Instituudi plastmasside labori grupijuht ja osakonnajuhataja, 1969 TPI masinaehitustehnoloogia kateedri vanemõpetaja, 1969–1988 dotsent, ühtlasi 1974–1975 kaugõppeteaduskonna prodekaan ja 1975–1988 dekaan. Ta õpetas masinaehitustehnoloogiat ja metallilõikepinke.
Talviku uurimisvaldkonnad olid optimaalsed tehnoloogilised protsessid mehaanilisel töötlemisel, protsesside projekteerimise metoodika automaatsetele projekteerimissüsteemidele, tehnoloogiliste rakiste valik ja täpsus. Ta avaldas 10 teaduspublikatsiooni.
Olev Tauts

Olev Tauts (28. veebruar 1941 Tallinn – 31. märts 2020) oli eesti majandusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 2. Keskkooli, 1968 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) toiduainete tehnoloogia erialal, 1974 samas aspirantuuri, sai 1978 Moskva Liha- ja Piimatehnoloogia Instituudis tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga „Разработка методики анализа и изучение содержания N–нитрозаминов и их предшественников в мясных и рыбных товарах”.
Tauts oli aastatel 1969–1971 ja 1974–1976 TPI toiduainete labori vaneminsener, 1976–1992 labori juhataja, 1992. aastast TTÜ toiduainete instituudi assistent. Tema uurimisvaldkonnad olid toiduainete tehnoloogia, analüütika ja seadusandlus. Ta avaldas ligi 100 teaduspublikatsiooni.
Jüri Tedrema

Jüri Tedrema (21. veebruar 1929 Raasiku vald, Harjumaa – 1. august 1995 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.
Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Eesti Põllumajandusakadeemia (EPA) veterinaariateaduskonna, 1956 samas aspirantuuri, sai 1958 veterinaariakandidaadi kraadi väitekirjaga „Aknapilukaudse ventilatsiooniga sigalate mikrokliima ja selle reguleerimine”.
Tedrema oli aastatel 1956–1957 EPA füsioloogia ja loomatervishoiu kateedri vanemlaborant, 1957–1961 assistent, 1961–1963 vanemõpetaja, 1963–1976 dotsent, 1976–1994 patoloogilise anatoomia, parasitoloogia ja loomatervishoiu kateedri dotsent, 1994–1995 EPMÜ teraapia instituudi dotsent. Tema uurimisvaldkond oli loomapidamishoonete, peamiselt sigalate mikrokliima ja söötade kvaliteet, sigalate ventilatsioonisüsteemide täiustamine ja mikrokliima optimeerimine. Ta avaldas 36 teaduspublikatsiooni.
2022. aasta maleolümpia

44. maleolümpia (inglise keeles "44th Chess Olympiad") oli 2022. aastal Indias Chennais FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 
Maleolümpia toimus 28. juulist – 10. augustini 2022 Chennais. Lahtises ("open"-) kategoorias osales 188 võistkonda ja naiste kategoorias 162 naiskonda (korraldajariiki Indiat esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 
Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Laurent Freyd (Prantsusmaa). Turniiridirektor oli Bharat Singh Chauhan (India).
Eesti esinemine maleolümpial.
Eesti võistkond ("open"-koondis) sai 56. koha, naiskond 26. koha. 
"Open"-koondises mängisid Kalle Kiik, Kirill Chukavin, Aleksandr Volodin, Andrei Šiškov ja Meelis Kanep ning naiste koondises Mai Narva, Margareth Olde, Anastassia Sinitsina, Triin Narva ja Sofia Blohhin. Nii "open"-koondise kui ka naiskonna kapten oli suurmeister Kaido Külaots.
Eesti meestest oli resultatiivseim neljandal laual mänginud Meelis Kanep (3,5 punkti 5-st), naistest teisel-kolmandal laual mänginud Anastassia Sinitsina, kes kogus 7 punkti 10-st. Esimesel laual mänginud Mai Narva sai 5 punkti 9-st, seejuures võitis kohtumises Armeeniaga rahvusvahelist suurmeistrit Elina Danijeljani.
FIDE kongress.
Olümpia ajal toimus ka FIDE 93. kongress, kus valiti ka FIDE president uueks ametiajaks (2022–2026).
2024. aasta maleolümpia

45. maleolümpia (inglise keeles "45th Chess Olympiad") oli 2024. aastal Budapestis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 
Maleolümpia toimus 10.–23. septembril 2024 Budapestis. Lahtises kategoorias ("open"-) osales 197 võistkonda, naiste kategoorias 183 naiskonda (korraldajariiki Ungarit esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 
Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ivan Syrovy (Slovakkia). Turniiridirektor oli Robert Kapas (Ungari).
Eesti esinemine maleolümpial.
Eesti võistkond ("open"-koondis) sai 51. koha, naiskond 33. koha. 
"Open"-koondises mängisid Kaido Külaots, Aleksandr Volodin, Tarvo Seeman, Meelis Kanep ja Andrei Timošin ning naiste koondises Mai Narva, Margareth Olde, Sofia Blohhin, Triin Narva ja Grete Olde. "Open"-koondise kapten oli Villu Otsmann ja naiskonna kapten oli suurmeister Jaan Ehlvest. Eesti malekoondiste suurtoetaja oli Trigon Capital, kelle juht valiti 2023. aastal Eesti Maleliidu presidendiks.
FIDE kongress.
Olümpia ajal toimus ka FIDE 95. kongress, kus FIDE peaassamblee kinnitas Venemaa ja Valgevene mängijatele kehtestatud osalemiskeelu.
Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān

Šeik Sulţān bin Khalīfah Shakhbūţ Āl Nahayān (سلطان بن خليفة بن شخبوط آل نهيان; sündinud 1982) on Araabia Ühendemiraatide maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012) 
Ta on 2006. aastast Aasia Maleföderatsiooni president. Hiljaaegu valiti Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān selle föderatsiooni presidendi viiendaks ametiajaks järjest. Teisi kandidaate valimistel üles ei seatud. Ühtlasi on ta FIDE Aasia kontinendipresident ja FIDE nõukogu liige.
Aprillis 2024 autasustas Venemaa president Vladimir Putin šeik Sulţān bin Khalīfah bin Shakhbūţ Āl Nahayāni Sõpruse ordeniga panuse eest male populariseerimisel. Aasta varem oli Aasia Maleföderatsiooni (ACF) assamblee ratifitseerinud Venemaa Maleföderatsiooni ülemineku Euroopa Maleliidust ACF-i.
Rybniki maakond

Rybniki maakond (poola keeles "powiat rybnicki") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Rybniki linnas, mis maakonna koosseisu ei kuulu.
Rybniki maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas ainus linn on Czerwionka-Leszczyny.
Rybniki maakonnas on viis valda:
Tarnowskie Góry maakond

Tarnowskie Góry maakond (poola keeles "powiat tarnogórski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Tarnowskie Góry linn.
Tarnowskie Góry maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas on neli linna: Kalety, Miasteczko Śląskie, Radzionków ja Tarnowskie Góry.
Tarnowskie Góry maakonnas on viis valda:
Austin J. Tobin Plaza

Austin J. Tobin Plaza oli avalik väljak, mis asus Maailma Kaubanduskeskuse territooriumil alates 1966. aastast kuni selle hävimiseni 11. septembri rünnakute ajal 2001. aastal. Väljaku pindala oli 2,2 hektarit.
Väljak avati algse Maailma Kaubanduskeskuse osana 4. aprillil 1973 ja nimetati 1982. aastal ümber Austin Tobini järgi. Seal asusid mitmed skulptuurid, sealhulgas The Sphere ja Ideogram. Väljak sai 1993. aastal Maailma Kaubanduskeskuse pommiplahvatuses kannatada ja see hävis kaheksa aastat hiljem 11. septembri rünnakutes.
Wodzisław Śląski maakond

Wodzisław Śląski maakond (poola keeles "powiat wodzisławski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Wodzisław Śląski linn. Wodzisław Śląski maakond piirneb lõunas Tšehhiga.
Wodzisław Śląski maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas on neli linna: Pszów, Radlin, Rydułtowy ja Wodzisław Śląski.
Wodzisław Śląski maakonnas on viis valda:
Tubersent

Tubersent on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tubersent asub 8 km Montreuil-sur-Merist kirdes tee D145 ääres.
Ajalugu.
Esmakordselt mainitud 9. sajandil kui "Thorbodessem" (või "Thornbodeshem" 877. aastal), hiljem (1097) kutsuti paika "Turbodessem".
Widehem

Widehem on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Widehem asub 19 km Montreuil-sur-Merist põhja pool tee D148E5 ääres, 5 km rannikust.
Ajalugu.
877. aastal üles tähendatud kui "Wodingahem", piirkonna germaani pealiku järgi, kes oli Karl Suure vastu.
Huviväärsusi.
Uusgooti stiilis St. Wulmeri kirik, pärineb 16. sajandist.
Widehem on 1999. aastal avatud 6-turbiinilise tuulepargi teedrajav koht.
Ambricourt

Ambricourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vald on Georges Bernanose 1936. aasta romaani "Journal d'un curé de campagne" tegevuspaik.
Ambricourt asub u. 24 km Montreuil-sur-Merist idas, tee D71 E4 ääres.
Zawiercie maakond

Zawiercie maakond (poola keeles "powiat zawierciański") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna idaosas. Maakonna halduskeskus on Zawiercie linn.
Zawiercie maakond moodustati 1. jaanuaril 1927. Zawiercie maakond kaotati 1975. aastal, kuid see taastati 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas on seitse linna: Łazy, Ogrodzieniec, Pilica, Poręba, Szczekociny, Zawiercie ja Włodowice.
Zawiercie maakonnas on kaheksa valda:
Kotluban

Kotluban (vene keeles Котлубань) on alevik Venemaal Volgogradi oblastis Gorodištše rajoonis.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 2103 inimest. Asula pindala on 114 km², kõrgus merepinnast 70 m.
Ajalugu.
Kotluban asutati 1929. aastal.
Venemaa sissetung Ukrainasse.
2024. aasta 29. septembril teatasid Ukraina relvajõud rünnaku sooritamisest asula lähedal asuvale moonalaole.
Provintsiaal

Provintsiaal on vaimuliku ordu teatava territoriaalse üksuse (kirikuprovintsi) ülem.
Avondance

Avondance on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Avondance asub u. 24 km Montreuil-sur-Merist idas, tee D154 ääres, sealt algab väike Planquette'i jõgi.
Canlers

Canlers on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Canlers asub u. 27 km Montreuil-sur-Merist idas tee D154 ääres.
Antanas A. Jonynas

Antanas A. Jonynas (sündinud 26. novembril 1953 Vilniuses) on leedu kirjanik ja tõlkija. Ta on kirjaniku ja ajakirjaniku Antanas Jonynase poeg.
Ta lõpetas 1976. aastal Vilniuse Ülikooli leedu keele ja kirjanduse alal. Aastail 1976–1993 töötas ta toimetajana kirjastuses Vagos, aastail 1993–1995 telekanalis Baltijos TV. Alates 1995. aastast on vabakutseline.
Ta debüteeris 1977. aastal luulekoguga "Metai kaip strazdas".
Jonynas on tõlkinud luulet saksa, ukraina, läti, valgevene, horvaadi ja vene keelest.
Jonynas on Leedu Kirjanike Liidu liige ning oli aastail 2011–2018 selle esimees.
Simón Bolívari mäetipp

Pico Simón Bolívar on mägi Colombias Sierra Nevada de Santa Marta mäeahelikus, üks kahest Colombia kõrgemast mäetipust. See on nimetatud Simón Bolívari järgi, kes oli Hispaania vastu peetud Ameerika vabadusvõitluse üks juhte.
Pico Simón Bolívari ja sellest 680 m kaugusele jääva Pico Cristóbal Coloni kõrgus on 5730 m.
1939. aastal tõusid esimestena mäe tippu W. Wood, A. Bakerwell ja E. Praolini.
Cristóbal Colóni mäetipp

Pico Cristóbal Colón on mägi Colombias Sierra Nevada de Santa Marta mäeahelikus, üks kahest Colombia kõrgemast mäetipust. See on nimetatud Christoph Kolumbuse järgi.
Nii Pico Cristóbal Colóni kui ka sellest 680 m kaugusele jääva Pico Simón Bolívari kõrgus on 5730 m.
Changtse

Changtse (tiibeti keeles བྱང་རྩེ, hiina keeles 章子峰) on mägi Tiibetis Himaalajas Mahalangur Himali mäeahelikus. Jääb Džomolungmast vahetult umbes viis kilomeetrit põhja ja on ühendatud viimasega Põhjasadula kaudu.
Changtse kõrgus on 7543 m.
Mägironimine.
1924. aastal ronisid George Mallory ja Andrew Irvine Changtse idaharjale. 1952. aastal Edmund Hillary ja George Lowe jõudsid šerpade toel umbes 6600 m kõrgusele. 
Esimese õnnestunud tõusu Changtse tippu tegi mitteametlikult 3. oktoobril 1982 Johan Taks Hollandi Everesti ekspeditsioonist, kes ronis ametlikult Everesti põhjaküljele, kuid ilma loata Changtsele. Esimese ametliku loaga tõusid Changtse tippu 11 päeva hiljem, 14. oktoobril Saksa ekspeditsiooni viis liiget Udo Zehetleitneri juhtimisel.
Pavel Vorobjov

Pavel Vorobjov (sündinud 1981) on Eesti maletaja.
Ta tuli 2011. aastal Eesti malemeistriks.
2012. aastal İstanbulis kuulus ta Eesti koondisse 40. maleolümpial, kus ta mängis esimesel laual (+4, =3, -2).
Domodedovo kalmistu

Domodedovo kalmistu (vene keeles Домодедовское кладбище) on kalmistu Venemaal Moskva oblastis Domodedovo linnaringkonnas Istomihha külas.
Domodedovo kalmistu pindala on 127 hektarit.
Domodedovo kalmistu on asutatud 1987. aastal. Kalmistul on kaks kirikut. 2009. aastal avati kalmistusisene autobussiliin.
Mati Tombak

Mati Tombak (sündinud 25. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti matemaatik ja arvutiteadlane.
Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna 2. Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikuna, sai 1981 Leningradi Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi väitekirjaga „Об использовании метода предшествования в синтатическом анализе” ("Eelnevusmeetodist süntaksi analüüsis"), täiendas end 1980 Leningradis, 1995 Rootsis, 1996 Taanis, 1997 Soomes. 
Tombak töötas aastatel 1967–1975 Tallinna Polütehnilise Instituudi arvutuskeskuses, oli 1975–1978 TRÜ arvutuskeskuse vanemteadur, 1978–1979 TRÜ matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1979–1984 programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1984–1997 dotsent, 1997–2007 teoreetilise informaatika professor, 2007. aastast emeriitprofessor ja 2007–2016 TTÜ informaatika aluste vanemteadur. Tema uurimisvaldkonnad on infosüsteemid, formaalsed keeled, transfeerimismeetodid ja Boole'i funktsioonid. Ta on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni.
Aleksei Tümanok

Aleksei Tümanok (22. oktoober 1928 Tallinn – 25. august 2000 Tallinn) oli eesti mehaanikateadlane, leidur ja õpetaja.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1947 Tallinna 2. Keskkooli, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna, 1957 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) aspirantuuri ja sai 1966 füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga „О неустановившемся волновом процессе деформации цилиндрической оболочки под действием движущегося осесимметрчного нормального давления”.
Tümanok oli aastatel 1950–1952 Tartu 2. Töölisnoorte Keskkooli õpetaja, 1952–1954 Vändra Keskkooli matemaatikaõpetaja, 1954–1957 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja, 1957–1959 TPI teoreetilise mehaanika kateedri assistent, 1959–1966 vanemõpetaja, 1966–1977 dotsent, 1977–1988 matemaatika kateedri vanemõpetaja ja dotsent, 1988–1992 kulumis- ja dispergeerimise teaduslabori juhtteadur, 1992–2000 materjalitehnika instituudi vanemteadur.
Tümanoki uurimisvaldkonnad olid õhukeseseinaliste koorikute dünaamika, jahvatamise teooria ja praktika, segamise ja mikrosegamise teooria ja praktika, desintegraatorite ehitus. Ta lõi materjalide löökjahvatamise ja jahvatusseadmete konstruktsiooni teoreetilised alused, sõnastas modifitseeritud jaotusseaduse jahvatussaaduste modelleerimiseks ja võtted jahvatussaaduste granulomeetria ja morfoloogia kirjeldamiseks, konstrueeris ja ehitas laborija tööstusdesintegraatoreid, metalsete materjalide eelpeenestusseadmeid, ülipeenjahvatusdesintegraatoreid, desintegraatorid Eestile ja Hispaaniale põllumajandusjäätmete jahvatamiseks, selektiiv-separatsioon-jahvatusdesintegraatori magneesiumijäätmete töötlemiseks ja desintegraatori Jakuutia teemantide töötlemiseks. Tümanok proovis ja katsetas oma kaastöötajatega sadakonda ainet (sh looduslikud ja tehisteemandid, jäätmekõvasulamid, vase- ja alumiiniumlaastud, puidujäätmed, Eesti dolokivi ja turvas, Jordaania põlevkivi, teraviljad, maitseained), loodud desintegraatorite põhjal on välja arendatud roostevaba terase laastu teraspulbriks ja hapra malmlaastu jahvatamise tehnoloogia, kõvasulami eelpeenendamise ja desintegraatorjahvatamise tehnoloogia ning meetodid pulbrite klassifitseerimiseks. Ta avaldas üle 60 teaduspublikatsiooni ja oli üle 20 patendi autor.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli matemaatikaõpetaja Õie Tümanok, nende poeg oli munitsipaalpoliitik Jüri Tümanok.
Forever

"Forever" on ansambli Papa Roach singel, mis ilmus 2007. aasta jaanuaris. See on teine singel albumilt "The Paramour Sessions". Singel saavutas Modern Rock Tracks edetabelis teise koha ja püsis seal üheksa nädalat. Lugu saavutas ka Billboard Hot 100 edetabelis 55. koha.
Leo Türn

Leo Türn (25. detsember 1932 Tallinn – 29. oktoober 2024) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga, 1957 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia alal, 1965 TPI-s aspirantuuri, sai 1978 Leningradi Lensoveti-nimelises Tehnoloogiainstituudis keemiakandidaadi kraadi väitekirjaga „Физико-химические аспекты легирования поликристаллического фоточувствительного селенида кадмия”.
Türn oli aastatel 1956–1957 TPI polümeeride sünteesi labori laborant, 1957–1958 vanemlaborant, 1958–1959 nooremteadur, 1959–1962 vaneminsener, 1962–1965 aspirant, 1965–1967 assistent, 1967–1977 vanemõpetaja, 1977–1981 füüsikalise keemia kateedri vanemteadur, 1981–1983 assistent, 1983–1985 vanemõpetaja, 1985–1997 graafika kateedri dotsent, 1997–2013 insenerigraafika keskuse lektor ja dotsent, 2013–2016 insenerigraafika lektoraadi dotsent. Tema uurimisvaldkonnad olid protsessitehnoloogia ja materjaliteadus (tahke keha keemia). Ta avaldas umbes 100 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema isa oli maletaja, kabetaja ja sporditegelane Johannes Türn, abikaasa keraamik Elvi Türn, nende tütar on keraamik Anne Türn.
Hollywood Whore

"Hollywood Whore" on ansambli Papa Roach singel, mis ilmus 2008. aasta oktoobris. See on esimene singel albumilt "Metamorphosis".
Scars

"Scars" on ansambli Papa Roach singel, mis ilmus 2004. aasta novembris. See on teine singel albumilt Getting Away with Murder. Singel saavutas Billboard Hot 100 edetabelis 15. koha.
Raul Uuesoo

Raul Uuesoo (2. september 1924 Tallinn – 9. juuni 1992 Tallinn) oli eesti energeetikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1941 Tallinna 2. Keskkooli, 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna, 1959 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudis (EI) aspirantuuri ja sai 1959 tehnikakandidaadi kraadi.
Uuesoo oli aastatel 1949–1956 EI nooremteadur, 1959–1960 vanemteadur, 1960–1977 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi sektorijuhataja, 1977–1992 vanemteadur. Tema uurimisvaldkonnad olid peeneteraliste põlevkivide põletamine keevkihis ja vastava menetluse väljatöötamine, põlevkivi kvaliteedi languse mõju nende energeetilise kasutamise efektiivsusele ja tahkete kütuste mineraalosa keemilised muutused nende põlemisel keevkihis sõltuvalt põlemisprotsessist. Ta avaldas üle 80 teaduspublikatsiooni.
Allan Sumbak

Allan Sumbak (9. oktoober 1928 Keila vald, Harju maakond – 10. mai 2019 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja insener.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga, 1954 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna ehitusinsenerina, 1957 samas aspirantuuri, sai 1961 tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga “Eelpingestatud silindriliste raudbetoonkoorikute arvutamine ja modelleerimine”.
Sumbak oli aastatel 1954–1955 Teadusliku Restaureerimise Töökoja konstruktor, 1957–1962 TPI ehituskonstruktsioonide kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1962–1992 dotsent, 1992–2007 ehitiste projekteerimise instituudi raudbetoonkonstruktsioonide õppetooli dotsent, 2007. aastast emeriitdotsent. Ta õpetas ehitiste katsetamist, modelleerimist, ehituskonstruktsioonide teadusliku uurimise meetodeid.
Sumbaki uurimisvaldkonnad olid pingebetoonkoorikute teooria ja arvutusmeetodid. Ta oli pingebetoonkoorikute katsetamise pioneer, töötas välja meetodid pingebetoonist silindriliste ja pöördkoorikute arvutamiseks, konstrueeris komparaatorid deformatsioonide pikaajaliseks mõõtmiseks, osales mitmete unikaalsete ehitiste ja konstruktsioonide (Tallinna ja Vilniuse laululava akustilised ekraanid, Tallinna Linnahall, Viru hotell, Vanemuise teater, Tallinnas Rävala pst administratiivhoone saali hüperboolne paraboloidkate, Tartu Ülikooli raamatukogu kandekonstruktsioonid, sillad, raudbetoonkoorikud jm) arvutamisel, modelleerimisel, rajamisel ja katsetamisel. Ta oli Eesti Ehitusinseneride Liidu ning selle Projekteerijate ja Ehituskonsultantide Ühingu liige, avaldas 26 teaduspublikatsiooni.
Herbert Valdsaar

Herbert Valdsaar (6. detsember 1925 Tallinn – 3. veebruar 2017 Naples, Florida) oli eesti päritolu USA keemik.
Elulugu.
Ta lõpetas 1943. aastal Tallinna 2. Keskkooli, oli Eesti Kodukaitse ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Saksa lennuväe õhuvaatleja Sinimägedes ja Kuramaal, sõja lõppedes Uklei vangilaagris, põgenes aastal 1944 Saksamaale (viibis Lübecki ja Blombergi põgenikelaagrites).
Ta õppis Balti Ülikoolis Hamburgis, lõpetas aastal 1950 Aacheni Tehnikaülikooli.
Siirdus 1950. aastal USA-sse, sai 1952 Maine'i Ülikoolis keemiamagistri kraadi väitekirjaga “The solubility of cellulose in fluorinated axis” ja 1956 Florida Ülikoolis filosoofiadoktorikraadi keemia erialal väitekirjaga “Studies on fluoroapatite reactions”.
Valdsaar oli aastatel 1956–1971 keemiakontserni DuPont de Nemours &amp; Company Inc. uurimiskeskuse (Wilmington, USA) uurimiskeemik ja 1971–1991 vanemkeemik, 1991–1993 vanemteadur, 1993. aastast pensionil. Tema uurimisvaldkond oli anorgaaniline keemia. Ta avaldas töid pigmentide, sünteetiliste abrasiivmaterjalide, kõrge puhtusastmega titaani, silikooni jms saamise, termoelektriliste materjalide, ladustatavate tööstusjäätmete raskmetallidest puhastamise kohta, artikleid ka Balti riikide, sh Eesti kohta. Tema nimel on 7 anorgaanilise keemia patenti.
Valdsaar oli Balti Uurimuste Edendamise Ühingu ja Eesti Teadusliku Ühingu Ameerikas juhatuse liige, ajakirja Vaba Eesti Põhja-Ameerika toetusgrupi asjaajaja ja toimetuse liige ning American Chemical Society ja American Ceramic Society liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli laulja Ellen Valdsaar, nende tütar on flötist Leelo Valdsaar-Basham.
Imre Vallikivi

Imre Vallikivi (sündinud 4. aprillil 1973 Tallinnas) on eesti keemik.
Ta lõpetas 1991. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1996. aastal Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) matemaatika-loodusteaduskonna keemiatehnoloogia insenerina, sai 1998 TTÜ-s magistrikraadi loodusteaduste alal väitekirjaga “Asendatud karboksüülhapete estrite lipaaskatalüütiline hüdrolüüs” ja 2004 filosoofiadoktori kraadi samal alal väitekirjaga “Lipase-catalysed reactions of prostaglandins” ("Prostaglandiinide lipaas-katalüütilised reaktsioonid").
Vallikivi oli aastatel 1993–1996 TTÜ keemiainstituudi (KI) laborant, 1996 ja 1997 tehnoloogiainsener, 1997–2005 KI bioorgaanilise keemia õppetooli teadur, 2005–2012 Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi vanemteadur, 2009–2021 TBD-Biodiscovery keemik, 2010–2011 Tartu Biotehnoloogia Pargi projektijuht, on 2021. aastast Terviseameti kemikaaliohutuse osakonna peaspetsialist; 1996–1997, 1998, 2000, 2001 töötas Kuninglikus Tehnoloogiainstituudis laborandi ja teadurina. Tema uurimisvaldkonnad on bioorgaaniline süntees, ensüümkatalüüs, ensüümkatalüütiliste reaktsioonide molekulaarne modelleerimine ja kasutamine bioaktiivsete ainete ning nende vaheühendite sünteesil ja modifitseerimisel. Ta on avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni.
Legendaarne (singel)

"Legendaarne" on Toe Tagi esimene singel albumilt Legendaarne. Singel ilmus 2004. aasta juunis.
Kallaste kalmistu

Kallaste vana kalmistu on kalmistu, mis asub Kallaste linnas.
Kalmistu asub Võidu tänava alguses, Kallaste aleviku lõunapoolses osas, Peipsi järve kõrgel kaldal.
Kalmistu on rajatud tõenäoliselt 18. sajandil. Kalmistul on matuste seas palju vanausuliste ja apostliku-õigeusu kujundusega hauaplatse.
Kallaste uus kalmistu

Kallaste uus kalmistu on kalmistu, mis asub Kallaste linnas.
Kalmistu asub Võidu tänava alguses, Kallaste lõunapoolses osas.
Kalmistu on rajatud XX sajandil.
Lõhnav nabaseen

Lõhnav nabaseen ("Xeromphalina cauticinalis") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Waterford

Waterford (iiri keeles Port Láirge) on linn Iirimaa kaguosas, Waterfordi krahvkonnas, kuuludes Munsteri provintsi. Linn asub Waterfordi lahe ääres. See on Iirimaa vanim linn, mis on asutatud 914. aastal. Waterford on rahvaarvult Iirimaa viies ja Iiri saare üheksas linn. 
Waterford rajati algselt viikingite asulana ning säilinud on mitmeid keskaegseid kaitseehitisi, sealhulgas 12. sajandist pärinev Reginaldi torn. Linna deviis on "Urbs Intacta Manet Waterfordia" ("Waterford jääb vallutamatuks linnaks"), mis viitab linna edukale kaitsmisele 15. sajandil toiminud piiramise vastu.
Waterford on tuntud ka oma klaasitööstuse poolest, eriti maailmakuulsa Waterford Crystali klaasitehase poolest, kus valmistati kunstklaasi alates 1783. aastast kuni 2009. aastani, mil tehas läks pankrotti. 2010. aastal avati uus Waterford Crystali külastuskeskus ning uute omanikega tootmine jätkus.
Pico Bolívar

Pico Bolívar on mägi Venezuelas Andides Sierra Nevada de Mérida mäeahelikus, Venezuela kõrgeim mäetipp. See on nimetatud Simón Bolívari järgi, kes oli Hispaania vastu peetud Ameerika vabadusvõitluse üks juhte. Territoriaalselt asub mägi Mérida osariigis. 
Pico Bolívari kõrgus on 4978 m. Selle silmapaistva Andide tipu kõrgust on ajaloo jooksul erinevatel aegadel hinnatud ja arvutatud. 1912. aastal näitas üks mõõtmine 5002 meetrit. 1928. aastal tuli veel üks arvutus 5007 meetrit, mis oli pikka aega ametlik kõrgus. 2002. aastal tehti uued GPS-mõõtmised andsid kõrguseks 4978,4 ±0,4 meetrit. Need õigemad leiud avaldati 2005. aastal.
1935. aastal tõusid esimestena mäe tippu Enrique Bourgoin, H. Márquez Molina ja Domingo Peña.
Štšerbinka kalmistu

Štšerbinka kalmistu (vene keeles Щербинское кладбище) on kalmistu Moskva oblastis Podolski linnaringkonnas Strelkovskoje külaasunduses. Kalmistu on saanud nime lähedalasuva Štšerbinka linna järgi.
Štšerbinka kalmistu pindala on 90 hektarit.
Štšerbinka kalmistu on asutatud 1982. aastal. Kalmistu jaguneb kaheks eraldi osaks: Lõuna-Štšerbinka ja Kesk-Štšerbinka. Kalmistul on ka budistide ja kurdide sektorid.
Topograafiline isolatsioon

Topograafiline isolatsioon (inglise keeles "topographic isolation", saksa keeles "Dominanz") on mäe, mäetipu või künka minimaalne kaugus võrdse kõrgusega punktini. Viimane võib olla silmapaistmatu punkt platool või muul geomorfoloogilisel pinnavormil, kuid enamasti on see punkt lähedal asuva kõrgema mäe nõlval. Kuna topograafilist isolatsiooni võib olla raske kindlaks teha, on praktikas levinud ligikaudseks lahenduseks võtta kaugus lähima kõrgema naabertipuni ("Nearest higher neighbour"; NHN).
Näiteid:
Suur Munamägi.
Veebisaidi "peakbagger.com" andmeil on Suure Munamäe (317 m) topograafiline isolatsioon 170 km, sest lähim kõrgem naabertipp asub Pihkva oblastis (Lipnitskaja, 339 m).
Grigori Gurov

Grigori Aleksandrovitš Gurov (vene keeles "Григорий Александрович Гуров", sündis 31. oktoobril 1985 Stavropolis) on Venemaa noorsoopoliitika juhtfiguure, 2022-2024 ülevenemaalise võimutruu noorteorganisatsiooni "Esimeste liikumine" esimees. 14. septembrist 2024 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja.
Elulugu.
2002. aastal lõpetas Stavropolis keskkooli ja 2006. aastal Põhja-Kaukaasia Humanitaar-Tehnilise Instituudi majandusteaduskonna Stavropolis. 
2006-2007 Stavropoli linna noorsooameti esimees. 2007-2008 "Tramplini noorsoo-initsiatiivikeskuse" spetsialist noorsootöö alal. Märtsist 2020 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja asetätija. Augustist 2021 kuni detsembrini 2022 Venemaa teaduse ja kõrghariduse ministri asetäitja (kureeris noorsoopoliitikat). 
13. detsembril 2022 nimetas Venemaa president Vladimir Putin ta loodava "Venemaa laste ja noorte liikumise “Esimeste liikumine”" juhatuse esimeheks. 14. septembrist 2024 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja.
Artur Orlov

Artur Valerjevitš Orlov ("Артур Валерьевич Орлов," sündinud 16. märtsil 1989 Kizneris, Udmurdi ANSV) on Vene sõjaväelane, major, tankipataljoni ülem. Osaleja Venemaa invasioonis Ukrainasse. Venemaa Föderatsiooni kangelane (2022). 14. septembril 2024 nimetas Venemaa president Vladimir Putin ta ülevenemaalise võimutruu noorsooliikumise "Esimeste liikumine" juhatuse esimeheks.
Elulugu.
Sündis Kizneri külas tööliste peres. 2010. aastal lõpetas Kaasani kõrgema tankikooli. 2010-2015 oli Tšeljabinski oblastis paiknenud tankiüksuse rühmaülem. Osales 2014-2015 välitreeningu võistlusel “Tankibiatlon”, saavutas Kesksõjaväeringkonna tankimeeskondade seas esikoha ja ülevenemaalisel etapil kolmanda koha. 
2016. aastal osales Vene armee koosseisus lahingutegevuses Süürias. 29. septembril 2016 nimetati 1. tankipolgu ülema asetäitjaks, 2017. aastal nimetati tankipolgu ülemaks. 2022. aastast osales tankipataljoni ülemana Venemaa kallaletungis Ukrainale. 2022. aastal osales lahingutegevuses Popasna linna juures Luhanski oblastis ja sai Venemaa Föderatsiooni kangelaseks. 2023. aastal omandas Vene Föderatsiooni Relvajõudude Sõjaväeakadeemia juures magistrikraadi sõjaväeüksuste juhtimise alal. 
2023. aastal sai temast Vene Föderatsiooni Relvajõudude Ühendakadeemia maaväe sõjalise haridus- ja teaduskeskuse väejuhtimise ja staabiteenistuse 3. osakonna õpetaja ning 2024. aastal juhtis ta keskuse teadusosakonda. 
Osales Putini 1. märtsist 2024 käivitatud "uue Venemaa eliidi loomise" programmis "Kangelaste aeg" («"Время героев"»). 14. septembril 2024 nimetas Putin ta ülevenemaalise võimutruu noorsooliikumise "Esimeste liikumine" juhatuse esimeheks.
Sagarmāthā rahvuspark

 Sagarmāthā rahvuspark on Nepali rahvuspark, mis asub Himaalajas Mahalangur Himalis. Territoriaalselt jääb ta Koshī provintsi Solukhumbu ringkonda.
Sagarmāthā rahvuspark asutati 19. juulil 1976. Alates 1979. aastast kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Rahvuspark on mäestiku ala. Kõrgused varieeruvad 2845 meetrist kuni 8848 meetrini (Džomolungma).
Põhjas piirneb rahvuspark Tiibetis asuva Qomolangma riikliku looduskaitsealaga. Idas külgneb see Makalu Baruni rahvuspargiga ja lõunas ulatub Dudh Kosi jõeni.
Tydali vald

 Tydal on vald Norras Trøndelagi maakonnas.
Valla halduskeskus on Ås. Vallas on veel Østby, Titrani, Gressli, Auneti ja Stugudaleni küla.
Kuni 2017. aasta lõpuni kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda.
Trøndelagi maakond

Trøndelagi maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Moodustati 1. jaanuaril 2018 Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast.
Maakonna suurim linn on Trondheim, kuid maakonna halduskeskus on Steinkjer (elanikke umbes 13 000).
Maakond on Norra üks viljakamaid põllumajanduspiirkondi.
Trøndelagi maakonnas on 38 valda.
Coupelle-Neuve

Coupelle-Neuve on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Coupelle-Neuve asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist idas tee D104 ääres.
Pissuaar

Pissuaar on sanitaartehnikaseade, kuhu urineeritakse seistes; eeskätt on see mõeldud meestele. Sarnaselt tualettpottidega on pissuaarid ühendatud kanalisatsiooniga ja on loputusega. Valdavalt kasutatakse pissuaare avalikes tualettides.
Coupelle-Vieille

Coupelle-Vieille on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Coupelle-Vieille asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist kirdes tee D343 ääres.
Transport.
"Chemin de fer d'Anvin à Calais" avas 1881. aastal Coupelle-Vielle's raudteejaama. Alates 1891. aastast teenindas jaama ka "Chemins de fer d'Aire à Fruges et de Rimeux-Gournay à Berck". Raudteed suleti 1955. aastal.
Joseph Beyrle

Joseph R. Beyrle (hüüdnimega "Jumpin' Joe"; 25. august 1923 – 12. detsember 2004) on ainus teadaolev USA sõdur, kes on osalenud teise maailmasõja lahingutes nii USA armee kui ka Nõukogude Punaarmee koosseisus.
Ta osales 506. langevarjujalaväerügemendi liikmena Albany missioonil, 101. õhudessantdiviisi dessantoperatsioonidel 5.–6. juunil 1944. Ta langes sakslaste kätte vangi ning saadeti sõjavangina itta. Pärast mitmeid ebaõnnestunud katseid põgenes Beyrle 1945. aasta jaanuaris Saksa vangilaagrist Stalag III-C ja liitus Nõukogude tankipataljoniga, mis oli Aleksandra Samusenko juhtimise all. Haavatuna ta evakueeriti ja lõpuks suundus ta 1945. aasta aprillis Ameerika Ühendriikidesse.
Beyrle suri 2004. aastal ja maeti Arlingtoni riiklikule kalmistule. Tema poeg John Beyrle sai hiljem Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Venemaal.
Crépy (Pas-de-Calais)

Crépy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Crépy asub u. 32 km Montreuil-sur-Merist idas tee D71 ääres. Metsast lõuna pool asuvat lubjakiviküngast haldab looduse talveaed. Küla paljud hekid on loonud ökoloogilise võrgustiku, mis on eluslooduse jaoks hädavajalik. Nende hekkide ja rohumaade säilitamine on eluliselt tähtis. Piirkonnas pesitsevad mõned haruldased liigid.
Ajalugu.
1944. aastal asus seal Saksa V1 raketi stardiplatvorm.
Daniel (Lepisk)

Daniel (kodanikunimega Margo Lepisk; sündinud 23. juulil 1971 Kohtla-Järvel) on Eesti õigeusu kiriku vaimulik; alates 4. veebruarist 2024 Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskop, tiitliga Tartu piiskop. 
Elukäik.
Ta sündis aastal 1971 Kohtla-Järvel. Ta lõpetas aastal 1989 Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja aastal 1993 Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika erialal.
Aastal 1991 ristiti ta Kuremäe kloostris. Aastatel 1993–1996 õppis ta Moskva Vaimulikus Seminaris, seejärel asus ta õppima Moskva Vaimulikku Akadeemiasse, mille lõpetas aastal 2000, kaitstes kandidaadiväitekirja Uue Testamendi kateedris teemal "Uue Testamendi eksegees Moskva metropoliidi Filareti (Drozdovi) töödes".
10. detsembril 2000 pühitseti ta metropoliit Korneliuse poolt diakoniks ja määrati teenima Narva Issanda Ülestõusmise peakirikusse. 20. mail 2001 pühitseti ta metropoliit Korneliuse poolt preestriks ja määrati teenima eesnikuna Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kirikusse.
Aastal 2015 valiti ta sinodi liikmeks, uuesti valiti ta sinodi liikmeks aastal 2022.
20. juunist 2017 kuni 21. jaanuarini 2021 töötas ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi sekretärina. 16. augustil 2018 määrati ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Jevgeni korraldusega Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna nõukogu liikmeks.
21. jaanuaril 2021 määrati ta Tartu Püha Jüri kiriku eesnikuks, samaaegselt jätkas ta teenimist eesnikuna Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kirikus. Seoses uude teenistuskohta üleviimisega vabastati ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi sekretäri, Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna pressisekretäri ja Tallinna piiskopkonna nõukogu liikme ametikohalt. 1. veebruaril 2022 vabastati ta Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kiriku eesniku ametikohalt, jättes ta teenima Tartu Püha Jüri kiriku eesnikuna.
29. jaanuaril 2024 valiti ta Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Sinodi otsusega Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks.
3. veebruaril 2024 kiitis Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod kaugvormingus heaks ülempreester Daniil Lepiski valimise Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks tema mungaks astumise ja arhimandriidi auastmesse tõstmisel.
4. veebruaril 2024 pühitseti ta Tallinnas Aleksander Nevski katedraalis Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks. Ordinatsiooni viisid läbi: Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Jevgeni, Vilniuse ja Leedu metropoliit Innokenti (Vassiljev), Narva ja Peipsiveere piiskop Lazar (Gurkin), Maardu piiskop Sergi (Telihh) ja Trakai piiskop Ambrosius (Fedukovitš).
Märtsis 2025 esines ta Genfis ÜRO Inimõiguste Nõukogu istungil pöördumisega, milles ta süüdistas Eestit rahvusvahelise õiguse rikkumises ning hoiatas genotsiidiohu eest Eestis.
Natsionaalsotsialismi sintide ja romide ohvrite mälestusmärk

Natsionaalsotsialismi ohvrite memoriaal sintidele ja romidele () on memoriaal Saksamaal Berliinis. Monument on pühendatud Porajmoses mõrvatud 220 000–500 000 inimese mälestusele – Euroopa sintide ja romide rahvaste natslikule genotsiidile. Selle autor Dani Karavan ja Saksamaa kantsler Angela Merkel avas selle ametlikult 24. oktoobril 2012 president Joachim Gaucki juuresolekul.
Oktoober 2024

Oktoober 2024, kroonika.
2024. aasta oktoober algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Surfamine 2024. aasta suveolümpiamängudel

Surfamine 2024. aasta suveolümpiamängudel toimus 27. juulist 5. augustini 2024 Teahupoʻos, Tahitil, Prantsuse Polüneesias, purustades kõige kaugema rekordi, kus korraldati korraldajalinnast medalivõistlus. Surfamises võistles kokku 48 surfarit (24 meeste ja naiste võistlustel mõlemas), mis suurendas sportlase suurust kaheksa võrra rohkem kui 2021. aastal Tokyos.
Võistluspaik.
Surfivõistlus toimus Tahitil Teahupo'os, Prantsuse Polüneesia Prantsusmaa meretagusel territooriumil Vaikse ookeani lõunaosas. Surfivõistlus otsustati korraldada Mandri-Euroopa asemel Teahupo'os, kuna saarel on kuulsad lained, mis sobivad surfivõistlusteks. Tahiti asub Pariisist 15 000 km kaugusel, püstitades uue rekordi korraldajalinnast medalivõistluse toimumise osas – rekord, mis püstitati viimati 1956. aastal, kui 1956. aasta suveolümpiamängudel Austraalias Melbourne'is pidi toimuma Rootsis Stockholmis, sest Austraalias olid välismaalt saabuvate loomade suhtes ranged karantiinireeglid.
Surfivõistlustel osalejad olid ainsad, kes ei ööbinud L'Île-Saint-Denis'i olümpiakülas, vaid jäid Tahiti külje all ankrusse esimese ujuva olümpiakülana reisi-kaubalaeval Aranui 5. Surfivõistlus oli ka ainus võistlus, kus polnud pealtvaatajaid.
Võistluste ajakava.
29. juulil muutus ilm meeste 3. vooru lõpupoole ohtlikuks, mistõttu naiste kolmas voor oli edasi lükatud. Järgmisel kahel päeval olid lained võistlemiseks liiga karmid, mistõttu naiste viimane voor ja kõik finaalid lükati edasi. Surfamine jätkus 1. augustil. Võistlus katkestati taas 3. ja 4. augustil ning poolfinaalid ja finaalid peeti 5. augustil.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 5. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 24
&lt;br&gt;Riike: 16
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Carissa Moore, USA 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Vaskfaasan

Vaskfasaan ("Syrmaticus soemmerringii," tuntud ka kui Soemmerringi faasan või yamadori |ヤマドリ|) on endeemne linnuliik Jaapani saarestikus. Liigi ladinakeelne nimi tuleneb Saksa teadlase Samuel Thomas von Sömmerringi nimest. 
Vaskfaasani populatsioon on kahanenud alates 1970. aastatest, peamiselt üleküttimise, elupaikade hävimise ja kiskluse tõttu. 
Välimus.
Vaskfaasan on suur vasekarva lind. Tal on kollakas nokk, pruunid silmad ja punane silmade ümbrus. Emaslinnu ülapool on hallikaspruun ja alapool tumepruun. Emaslindude kehapikkus on 51–54 cm ning nad kaaluvad 745–1000 g. Isaslindude kehapikkus on 87,5–136 cm ning nad kaaluvad 943–1348 g. Erinevalt emaslinnust on isaslinnu jalgadel väikesed kannused. 
Elupaik.
Vaskfaasanid elavad valdavalt laialehistes metsades, aga neid leidub okaspuude (jaapani krüptomeeria, küpress) istandustes. Vaskfaasanitele meeldib raiejärgsetel niitudel päikese- ja tolmuvanne võtta.
Käitumine.
Vaskfaasanid häälitsevad harva, ent ohu puhul varieeruvad häälitsused madalast "Kuk-kuk" helist kõrgematoonilise "Kyuk-kyuk" kõlani. Paaritumisperioodil vehivad isaslinnud konkurentide tõrjumiseks tiibadega ja tekitavad heli, mis meenutab "trummeldamist". 
Paljunemine.
Pesitsemiseks kaabivad vaskfaasanid suurema puu juurde või metsaäärsele rohumaale 20–30 cm sügavuse lohu. Pesa vooderdatakse lehtede ja kuivanud rohuga. Vaskfaasani kurna suurus on tavaliselt 7–10 muna. Üks helebeež muna kaalub 31,9 g.
Vaskfaasanid on monogaamsed linnud. Haudumisperioodil valvab isane hauduvat emaslindu kuni munade koorumiseni. Haudumisperioodi kestus on 24 päeva. Poegade eest hoolitseb emaslind.
Polüneesia rott

Polüneesia rott "(Rattus exulans)" on hiirlaste sugukonda kuuluv rott.
Ta on rändroti ja koduroti järel arvukuselt kolmas rotiliik maailmas ning on laialt levinud Vaikse ookeani ja Kagu-Aasia piirkonnas.
Eluviis ja toitumine.
Polüneesia rott, nagu enamik närilisi, on öise eluviisiga. Ta on vilunud ronija ning elab metsas puu otsas, rohumaal või võsas. 
"Rattus exulans" on omnivoor: ta sööb seemneid, puuvilju, lehti, puukoort, putukaid, vihmausse, ämblikke, sisalikke, linnumune, koorunud linnupoegi jms. On täheldatud, et polüneesia rotid viivad toidusaagi enne söömist turvalisse paika. See instinkt kaitseb neid teiste rottide ja kiskjate eest.