tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daugai vald

Daugai vald (leedu keeles "Daugų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 147 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3230 inimest. Valla keskus on Daugai linn, kus aastal 2011 oli 1170 elanikku, 2018. aastal aga 993 elanikku. Vallamaja asub aadressil Sofijos Smetonienės g. 3, vallavanem on Irma Kašėtienė.
Alovė vald

Alovė vald (leedu keeles "Alovės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 142 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2980 inimest. Valla keskus on Alovė küla. Vallamaja asub aadressil Jaunimo g. 1, vallavanem on Irma Stenionienė.
Lisaks küladele asub vallas veel Kutiškėse huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud. Valla rahvaarv kasvab; aastal 2001 oli seal 2503 elanikku.
Agda Artna-Cohen

Agda Artna-Cohen (kuni 1936 Agda Bergmann; kuni 10. märts 1967 Agda Artna; 19. oktoober 1930 Tartu – 22. november 2014 Alexandria, Virginia osariik, Ameerika Ühendriigid) oli eesti päritolu Kanada ja Ameerika Ühendriikide füüsik.
Ta õppis Tartu Õpetajate Seminari algkoolis. 
Pere põgenes 1944. aastal Rootsi. Ta lõpetas 1949. aastal Göteborgis keskkooli.
Pere läks 1949. aastal edasi Kanadasse. Ta töötas algul Hamiltonis sanatooriumis, siis lõpetas 1953. aastal Ontario provintsis keskkooli ja astus McMasteri Ülikooli, mille lõpetas 1957. aastal B.Sc kraadiga.
Ta kaitses 1961. aastal samas doktorikraadi tuumafüüsikas väitekirjaga "The Decay of Neutron-Activated Erbium Isotopes". Ta oli esimesi naisi Kanadas, kes sai tuumafüüsika alal doktorikraadi.
Ta töötas edaspidi kuni pensionile minekuni mitmel pool Ameerika Ühendriikides, sealhulgas mereväe uurimisasutustes Washingtonis.
Isiklikku.
Tema isa oli sõjaväelane ja laskesportlane Eduard Artna ning vend oli Kanada laskesportlane Tõnu Artna.
Rakvere Spordiselts Kalev

Rakvere Spordiselts Kalev on Rakveres tegutsev spordiselts. 
Selts asutati 23. juunil 1920. Selts tegutses aastani 1940 ja 1942-1944. Pärast Eesti taasiseseisvumist selts taasasutati.
Selts on Lääne-Virumaa Spordiliidu ja MTÜ Eesti Spordiselts Kalev liige.
Nemunaitise vald

Nemunaitise vald (leedu keeles "Nemunaičio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 42 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1248 inimest. Valla keskus on Nemunaitise alev, kus aastal 2011 oli 153 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 44. Vallavanem on Rimantas Avižienis.
Eesti Lauatenniseliit

Eesti Lauatenniseliit (lühend ELTL) on Eesti lauatennise alaliit. 
Eesti Lauatenniseliit asutati 1. märtsil 1927 ja lõpetas sõja tõttu tegevuse 1940. aastal. 
Eesti Lauatenniseliit taasasutati 24. novembril 1990.
Eesti Veeremängude Liit

Eesti Veeremängude Liit (lühend EVML; varasema nimega "Eesti Keegliliit") on Eesti veeremängude alaliit. 
EVML asutati 19. märtsil 1931 nimega "Eesti Veeremängu Liit". EVML tegutses aastani 1940. EVML taasasutati 28. novembril 1991.
1991–2004 kandis liit nime "Eesti Keegliliit".
Raitininkai vald

Raitininkai vald (leedu keeles "Raitininkų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 103 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 919 inimest. Valla keskus on Makniūnai küla. Vallamaja asub aadressil Mokyklos g. 28, vallavanem on Arūnas Laukaitis.
Lisaks küladele asub vallas veel Balynaitė huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud.
Alytuse vald

Alytuse vald (leedu keeles "Alytaus seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 113 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 4505 inimest. Enne aastat 2009 oli valla keskuseks Alytuse linn, praegune valla keskus on Miklusėnai küla. Vallamaja asub aadressil Pergalės g. 39, vallavanem on Kęstutis Tumynas.
Lisaks küladele asub vallas veel Padaglė huutor, kus aastal 2011 oli viis elanikku. Valla rahvaarv kasvab; aastal 2001 oli vallas 4483 elanikku.
Krokialaukise vald

Krokialaukise vald (leedu keeles "Krokialaukio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 89 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2148 inimest. Valla keskus on Krokialaukise alev, kus aastal 2011 oli 218 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 1. Vallavanem on Rimas Jarmala.
Eugène Ney

Krahv Eugène Ney (1808 Pariis – 25. oktoober 1845 Pariis) oli Prantsusmaa diplomaat.
Ta oli marssal Michel Ney kolmas poeg, teenis atašeena Prantsusmaa saatkonnas Kreekas, sekretärina Rio de Janeiro saatkonnas (1838) ja Torino suursaatkonnas (1841), viimaks esindajana Brasiilias (27. novembrist 1843), haigestus kollapalavikku, naasis Prantsusmaale, kus suri.
Kirjutanud Savoia ordude ajaloo (1843) ja reisikirju.
Auleegioni rüütel (30. aprill 1838).
Miroslavase vald

Miroslavase vald (leedu keeles "Miroslavo seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 135 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3235 inimest. Valla keskuseks on Miroslavase küla. Vallamaja asub aadressil Dainavos g. 7, vallavanem on Vytautas Sinkevičius.
Hampton Roadsi lahing

Hampton Roadsi lahing toimus 8. ja 9. märtsil 1862 Ameerika Ühendriikide kodusõja ajal.
8. märtsil uputas Konföderatsiooni soomuslaev Virginia Chesapeake'i lahte blokeerivad Uniooni fregatid Congress ja Cumberland. Naasnud järgmisel päeval, kohtus ta Uniooni vastvalminud soomuslaeva Monitoriga. Järgnenud kolmetunnises võitluses polnud kumbki soomuslaev võimeline teisele elulisi vigastusi tekitama.
Simnase vald

Simnase vald (leedu keeles "Simno seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 131 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3880 inimest. Valla keskus on Simnase linn, kus aastal 2011 oli 1514 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 26, vallavanem on Vladas Čeponis.
West Randi ringkond

West Randi ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsis asuv 2. järgu haldusüksus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli West Randi ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,19%, valgeid 16,69%, värvilisi 2,50%, India või Aasia päritolu inimesi 1,15% ja teisi 0,47%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 27,33%, afrikaani keelt 16,93%, koosa keelt 14,92%, sotho keelt 10,80%, suulu keelt 9,04%, inglise keelt 6,65%, tsonga keelt 5,22% ja pedi keelt 3,07%.
Rebecca Peterson

Rebecca Peterson (sündinud 6. augustil 1995 Stockholmis) on eesti päritolu Rootsi tennisist.
Tema parim WTA edetabeli koht oli 43. (21. oktoobril 2019).
Fotomeetriline paradoks

Fotomeetriline paradoks ehk Olbersi paradoks ehk tumeda öötaeva paradoks on astrofüüsika ja füüsikalise kosmoloogia valda kuuluv paradoks, mis seisneb vastuolus ühelt poolt lõputu ja igavese staatilise universumi ning teiselt poolt öötaeva tumeduse vahel: kui universum on igas suunas lõputult täis tähtede valgust, miks pole siis öine taevas hele? Tänapäeva füüsikas on staatilise universumi mudelist valdavalt loobutud ning öötaeva tumedust peetakse üheks argumendiks dünaamilise universumimudeli poolt, nagu seda kirjeldab näiteks Suure Paugu teooria.
Ehkki paradoks kannab tänapäeval Saksa astronoomi Heinrich Wilhelm Matthias Olbersi (1758–1840) nime, käsitleti seda kosmoloogilises kirjanduses juba varem. Teadaolevalt esimesena osutas paradoksile Aleksandria munk Kosmos Indikopleustes teoses "Topographia Christiana". Uusajal kirjeldasid fotomeetrilist paradoksi esimeste seas 16. sajandi inglise astronoom Thomas Digges ja 1610. aastal Johannes Kepler, hiljem ka Edmond Halley, Jean-Philippe de Chéseaux ning 1826. aastal Olbers. Esimese füüsikaliselt rahuldava lahenduse esitas 1901. aastal lord Kelvin, kuid selle mõningaid aspekte puudutas juba Edgar Allan Poe essee "Eureka" (1848).
Enn Ehala (karikaturist)

Enn Ehala (sündinud 3. mail 1936 Pärnumaal) on eesti karikaturist ja Eestimaa Ühendatud Vasakpartei poliitik.
Ta on lõpetanud kõrgema sõjakooli ja aastal 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna.
Töötanud Eesti NSV riigi- ja parteiorganites:
Eesti vabariigis ajalehetoimetustes.
On valitud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei juhatusse ja volikogusse ning 2004–2013 oli Euroopa Vasakpartei (Party of the European Left) täitevjuhatuse liige.
Viljeleb põhiliselt satiiri, poliitilist karikatuuri ja šarži. Esinenud karikatuurinäitustel ja festivalidel, samuti konkursialbumites ja kogumikes üle maailma. Mitmed tema tööd on püsiekspositsioonidel Lõuna-Korea, Seouli, ja Gabrovo muuseumides.
Karikaturisti töid on eksponeeritud Gabrovo ja Teherani biennaalil, Põhja-Makedoonias, Rumeenias, ta on osa võtnud Venemaa lahtistest meistrivõistlustest karikatuuris, osalenud Brüsselis toimuval võistlusel. Tema karikatuure on avaldatud peamiselt ajalehtedes Kesknädal (Pärnu), Meie Maa ja Oma Saar aastatel 1993–2006 ja 2009–2013. Tema karikatuure on avaldatud ka ajakirjas The New Yorker.
Diplomitega on auhinnatud karikaturisti Daejeoni ja Sejongi rahvusvahelistel konkurssidel aastatel 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2017, Süürias 2008, Venemaa Smileanapa festivalil 2012, Gruusia illustratsioonide, karikatuuride ja kalligraafianäitusel 2016, Serbia Banja Luka Nosorogi rahvusvahelisel šarživõistlusel 2018, Horvaatia satiirilise graafika rahvusvahelisel festivalil 2018, Rumeenia rahvusvahelisel huumorifestivalil 2018 jm.
Ta on olnud Haifa (Iisrael) rahvusvahelise karikatuurivõistluse žürii liige 2013. aastal. 
Üldse on osalenud rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel Iraanis, Türgis, Belgias, Itaalias, Hiina RVs, Venemaal, Portugalis, Hispaanias, Rumeenias, Argentinas, Brasiilias, Peruus, Jaapanis, Nigeerias, Egiptuses, Norras, Kanadas, Iisraelis jm.
Kuulub mitmesse maailma karikaturistide ühendusse, näiteks World Cartoonist Group, Federation of Cartoonists Organisation (FECO), World Cartoonists United Artists jt. Karikaturist on kantud ka maailma karikatuurientsüklopeediasse.
Enn Ehala ka maalib. Õli-, pastell- ja akrüültehnikas maalid on leidnud tee Austraaliasse, USAsse, Suurbritanniasse, Soome, Rootsi jm.
Füüsikaline kosmoloogia

Füüsikaline kosmoloogia on kosmoloogia haru, mis tegeleb kosmoloogiliste mudelite uurimisega. Kosmoloogia kui teadus sai alguse Koperniku printsiibist, mille järgi taevakehad järgivad Maa omadega identseid füüsikaseadusi ning Newtoni mehaanikast, mis võimaldas kõigepealt neid füüsikaseadusi mõista.
Füüsikaline kosmoloogia, nagu seda praegu mõistetakse, sai alguse 1915. aastal Albert Einsteini üldrelatiivsusteooria väljatöötamisest, millele järgnesid suured vaatlusavastused 1920. aastatel: esiteks avastas Edwin Hubble, et universum sisaldab tohutul hulgal väliseid galaktikaid väljaspool Linnuteed; seejärel näitas Vesto Slipheri ja teiste töö, et universum paisub. Need edusammud võimaldasid spekuleerida universumi päritolu üle ja võimaldasid kehtestada Georges Lemaître'i Suure Paugu teooria juhtiva kosmoloogilise mudelina. 
Vaatlusliku kosmoloogia dramaatilised edusammud alates 1990. aastatest, sealhulgas kosmiline mikrolaine-taustkiirgus, kauged supernoovad ja galaktikate punanihke uuringud, on viinud kosmoloogia standardmudeli väljatöötamiseni. See mudel eeldab, et universum sisaldab suures koguses tumeainet ja tumeenergiat, mille olemust praegu hästi ei mõisteta, kuid mudel annab üksikasjalikke ennustusi, mis on suurepäraselt kooskõlas paljude erinevate vaatlustega.
Kosmoloogia tugineb suuresti teoreetilise ja rakendusfüüsika paljude erinevate uurimisvaldkondade töödele. Kosmoloogiaga seotud valdkonnad on osakestefüüsika katsed ja teooria, teoreetiline ja vaatluslik astrofüüsika, üldrelatiivsusteooria, kvantmehaanika ja plasmafüüsika.
Armstrong-Siddeley Lynx

Armstrong Siddeley Lynx oli seitsmesilindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1920. aastal. 
Aastatel 1920–1939 toodeti kokku üle 6000 Lynxi mootori. Itaalias tootis Alfa Romeo aastatel 1930–1934 sama mootorit nimega Alfa Romeo Lynx (450 eksemplari) ja Piaggio nime Piaggio P.II all.
1920, 150 hj
1920, 184 hj
1924, 200 hj
1929, 180 hj
1930, 188 hj
1929, 208/225 hj.
1929, G - "geared" ehk reduktorülekandega 
1929, 188 hj, MOD - "modified" ehk remonditud ja modifitseeritud Lynx IV
1928, 200 hp, S - "supercharged" ehk ülelaadimisega
1930, suurema silindrimahuga, nimetati alul Lynx V, siis Lynx Major ja lõpuks Cheetah. 
200 hj Itaalias Alfa Romeo tehases ehitatud versioon.
 Itaalias Piaggio tehases toodetud versioon.
Kratt (ansambel)

Kratt on 2003. aastal asutatud eesti rahvamuusikat viljelev ansambel, kelle muusika sobib hästi simmanitele, pulma, tantsupidudele. 
Mitmele Krati loole on tehtud rahvatantsuseadeid ning neid on esitatud nii Raplamaa tantsupeol 2018 kui ka üliõpilaste tantsupeol Gaudeamus 2018.
Makniūnai

Makniūnai on küla Leedus Alytuse rajoonis, Raitininkai valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu.
Leedu vabadussõja ajal toimusid küla all mitmed kokkupõrked Leedu partisanide ja Poola vägede vahel. Aastal 1926 asutati külla algkool. Nõukogude perioodil oli Makniūnai kohaliku kolhoosi keskasula.
Pärnu Spordiselts Kalev

Pärnu Spordiselts Kalev on Pärnus tegutsev spordiselts. 
Selts asutati 18. veebruaril 1937. Selts tegutses aastani 1940. Selts taasasutati 1. jaanuaril 1991.
Ketasfriis

Ketasfriis või ketasliist (saksa keeles "Scheibenfries", prantsuse keeles "besants", inglise keeles "bezantée moulding") on ehisliist, mille ornamendi moodustavad korrapärases reas asuvad lamedad kettad ("bizantius aureus" – bütsantsi kuldmünt). Ketasliist on iseloomulik kaunistuselement Prantsusmaa romaani arhitektuuris 12. sajandil, kaunistades friise, arhivolte, sambatalumeid ja pilastrite kannelüüre.
Miklusėnai

Miklusėnai on küla Leedus Alytuse rajoonis, Alytuse valla halduskeskus. Küla on Alytuse eeslinn. Seal on algkool ja raamatukogu.
Kirjalikes allikates on küla esmamainitud 1744. aastal. 
Nõukogude perioodil asus seal Luksnėnai aiandussovhoosi osakonnakeskus. 
Küla hakkas kasvama pärast Leedu taasiseseisvumist (1989. aastal oli seal 477 elanikku, 2008. aastal 1021 elanikku) ja kujunes 2009. aastal Alytuse valla halduskeskuseks. 2010. aastal rajati sinna veevärk ja kanalisatsioon.
Balti vabakaubanduspiirkond

Balti vabakaubanduspiirkond (inglise keeles "The Baltic Free Trade Area", lühendatult BAFTA) oli vabakaubandusleping Eesti, Läti ja Leedu vahel, mis eksisteeris aastatel 1994–2004. 
See loodi, et aidata riikidel valmistuda liitumiseks Euroopa Liiduga. Seega BAFTA loodi pigem Euroopa Liidu initsiatiivil kui Balti riikide omavahelise kaubanduse soovist: nad olid rohkem huvitatud pääsust Euroopa turule.
BAFTA leping sõlmiti 13. septembril 1993 ja see jõustus 1. aprillil 1994. 1. jaanuaril 1997 laiendati lepingut põllumajandussaadustega kauplemiseks. 1. mail 2004 liitusid kõik kolm riiki Euroopa Liiduga ning BAFTA lakkas olemast. 
BAFTA oli osa üldisest koostööst kolme riigi vahel, mille eeskujuks oli Põhjamaade koostöö. Juhid said kokku regulaarselt ning lisaks vabakaubanduspiirkonnale moodustasid nad ka ühtse viisaruumi ning alustasid sõjalist koostööd Venemaa läheduse tõttu.
Daugava Kotkad

Daugava Kotkad (läti keeles "Daugavas Vanagi") on Läti veteraniorganinisatsioon, mille asutasid Läti leegionis võidelnud sõjaväelased 28. detsembril 1945.
1946–1969 juhtis organisatsiooni endine SSi ohvitser Vilis Janums. 
Kuni Läti taasiseseisvumiseni tegutses organisatsioon Rootsis ehk oli eksiilorganisatsioon.
Organisatsioon on kutsunud ellu Läti leegionäride päeva.
Balti Instituut (1970–1996)

Balti Instituut oli 1970–1996 Rootsis tegutsenud uurimisinstituut. Instituut loodi eesmärgiga edendada teadus- ja kultuurialast koostööd Baltimaade teadlaste ja kultuuritöötajate vahel. Suure osa instituudi liikmetest moodustasid eksiilis elavad eestlased. 
Instituudi silmapaistvamate tegelaste seas olid Bruno Kalniņš ja Arvo Horm.
Instituut andis välja ajakirja Zari.
Krokialaukis

Krokialaukis on alev Leedus Alytuse rajoonis, Krokialaukise valla halduskeskus. Alev asub Peršėkė jõe kaldal; jõel on alevi juures 1978. aastal rajatud 0,75 km² suurune Krokialaukise paisjärv
Krokialaukises on keskkool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Kooli juures tegutseb etnograafiamuuseum, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1872 valminud katoliku kirik.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud XVI sajandil, sama sajandi teisel poolel rajati sinna ka Krokialaukise mõis. Seal tegeleti hobuste tõuaretusega ja kasvatati Leedu sõjaväe tarbeks ratsahobuseid. Aastal 1755 ehitati sinna esimene kirik, neli aastat hiljem sai Krokialaukisest kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1819 hakkas seal tegutsema kihelkonnakool.
Kahe maailmasõja vahel kandis asula nime Kriokialaukis. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid 31 Krokialaukise elanikku. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1978 rajati asula juurde paisjärv.
Küüntelaastust kübar

Küüntelaastust kübar, ka Küüntest kübar, on müütiline võlujõuga kübar eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Seda on mainitud eepose neljateistkümnendas loos (Allmaailma vaatlus. Esimene võitlus Sarvikuga. Lahkumine.).
Kalevipoeg jõudis allilma ning põrgupiigad tutvustasid talle Sarviku valdusi ja elu-olu. Vanem piiga mainis, et kui Sarvik saabub, kukub koopauks kinni ja enam välja ei saa. Tuleb võtta küüntelaastust kübar ning soovida kojusaamist. Kalevite poeg hirmu ei tundnud ja arvas, et kaevab vajadusel uue käigu allilmast välja. 
Sarvik saabus maa müdisedes, nägi Kalevipoega, kes seisis kübar käes ning paistis tavalise mehena. Nüüd ei ole sellel siit enam pääsmist päevapaiste alla, arvas Sarvik. Kalevipoeg kutsus ta lagedale jõudu katsuma ja pani kaabu põue. Mehed katsusid jõudu, kuid võitjat ei selgunud. Üürikesel hingetõmbe hetkel pani Kalevite poeg kübara pähe ja soovis suuremaks kasvamist:
Kalevipoeg kasvamaie,
Suurusella sirgumaie,
Paksusella paisumaie,
Tõusis tugevamaks tammeks,
Kasvas kuuse kõrguseksi.
Kalevipoeg sasis Sarviku kinni, tõstis kümne sülla kõrgusele ning heitis Sarviku liivasõmerasse. Sarvik kahanes järsku küünrakaupa, kuni sulas rabasoosse. Vägilane võttis turjale kullakotid ja põrgupiigad ning jõudis võlukaabu jõul otse allmaailma koopa suusse. Koopas olnud leel söed veel miilasid ning mees viskas soovikaabu sütele. Noored piigad hakkasid nutma:
Teist ei enam ilmas tehta,
Paremat põrgus ei punuta:
Surma läind nüüd soovimised,
Ilmaaegu kõik igatsus!"
Kalevipoeg aga andis teada, et viib piigad hoopis kosjateele, kus poiste silmad põlevad nende palgepuna peale.
Enn Lehepuu

Enn Lehepuu (10. mai 1917 – 24. oktoober 1981) oli Eesti NSV riigitegelane.
Aastatel 1959–1967 oli ta Harju Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI ja VIII koosseisu saadik ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Tööjõuressursside Kasutamise Komitee esimees.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Miroslavas

Miroslavas on küla (endine alev) Leedus Alytuse rajoonis, Miroslavase valla halduskeskus. Külas on keskkool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1847 valminud katoliku kirik ja Olakalnise hiiemägi seal asuva kabeliga.
Ajalugu.
Asula tekkis XVII sajandi lõpus. Algselt kandis see nime Slabada ja kuulus Bendriai mõisale. 1710. aastal sai Slabadast alev. Sealsed elanikud olid ametlikult vabad, kuid neil oli mõisa ees teokohustus. 1719. aastal ehitati sinna esimene kirik ja asula sai kohaliku kihelkonna keskuseks. 1744. aastal ehitati vana kiriku asemele uus; samal aastal sai alev mõisa omanike Mirosławskite järgi tänapäevase nime.
1781. aastal rajasid mariaanid alevisse oma kloostri, mille juures 1781. aastast tegutses ka kool. 1847. aastal ehitasid nad ka vana kiriku asemele uue. Jaanuariülestõusu järel sealne klooster suleti. Tsaariaja lõpuaastatel oli Miroslavasest saanud küla.
8. augustil 1941 küüditasid Saksa okupatsiooniväed sealsed juudid Alytusesse. Ka Nõukogude võimud küüditaid 29 Miroslavase elanikku. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil sai Miroslavasest kohaliku kolhoosi keskasula.
Kuulfriis

Kuulfriis (saksa keeles "Kugelfries", prantsuse keeles "bouton" 'nööp', inglise keeles "pellet moulding") on ehisliist, mille ornamendi moodustavad lamedal lindil või süvarihva sees korrapäraste vahedega paiknevad kuulikesed. Kuulid võivad olla rihvaga võrreldes suured või väikesed, paikneda kas katkematus reas või korrapäraste vahedega. Mõnikord on kuulid kaunistatud kiirjate püstvagudega, või tähekujulise süvendiga, tekitades õienuputaolise motiivi (inglise keeles "ball-flower ornament", prantsuse keeles "boutons trifoliés").
Kaunistusliist on olemas juba rooma ehitiste dekooris, näiteks sammaste baasidel. Esineb romaani arhitektuuris ja varagooti arhitektuuris üle kogu Lääne-Euroopa portaalide ja aknaavade palestikel ja arhivoltidel, sammaste kapiteelidel ja talumitel. Õienuputaoline "ball-flower" on olemas nii Inglismaa (vanim näide Salisbury katedraali lääneküljel) kui Prantsusmaa gooti arhitektuuris. Alates renessansist kohtab peenikest pärlirida kahe liistu vahel kaunistuselemendina, kõrvuti antiikkunstist pärit pärlvöödiga, arhitektuuris ja tarbekunstis.
Sõnavara.
1927. aastal välja antud "Kunstiajaloo oskussõnastik" annab selle ehisliistutüübi jaoks termini "kerafriis".
Sisu

Sisu on soomlastele kontseptsioon ja kultuuriline konstrukt, mida saaks kirjeldada kui kombinatsiooni stoilise otsustavuse, kindlameelse eesmärgipärasuse, südikuse, vapruse ja vastupidavuse vahel. Soomlased ise peavad seda rahvusliku iseloomu väljenduseks. See on seesmiselt kramplik südikus, mida tavaliselt esitatakse olukordades, kus edu saavutamine on vastuoluline. Seda võib väljenduda soomlaste resoluutses tegevuses teadvustatud ebaõnne(stumise) vastu. See on võrreldav nii-öelda külma närvi säilitamisega, allaandmatusega, mis juhindub stressi karmist taltsutamisest, et saavutada pikaajalist eesmärki.
Vaata: kangekaelsus.
Johannes Uik

Johannes Uik (kuni 10. maini 1935 Kichlefeldt; 23. november 1901 Tallinn – 24. juuni 1981 Järvakandi) oli Eesti sportlane, jalgpallur.
Kuldkelluke

Kuldkelluke on müütiline võlujõuga ese eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Seda on mainitud rahvuseepose seitsmeteistkümnendas loos (Sõjaratsu sõit. Assamalla lahing. Juhtumised põrgukatla juures. Murueide tütarde tants.).
Kalevipoeg ning tema sõbrad Alevipoeg, Sulevipoeg ja Olevipoeg nägid peale Assamalla lahingut koopa juures vanamoori leent keetmas. Mehed tundsid nälja näpistust, tahtsid enda osa lisada ja leent edasi keeta. Vanamoor oli nõus, aga hoiatas, et mehed olgu valvel, muidu võib võõras varas väärt leeme ära rüübata ja siis tuleb tühja kõhtu kannatada. Mehed pidasid une kõrvalt ühekaupa valvekorda, kuid iga kord ilmus härjapõlvlase poeg, kuldakelluke kaelas, ronis kavalusega katla servale keedust katsuma ning tegi katla tühjaks. Meestel tuli nüüd uued kapsad patta kanda. Viimasena valvas keedupada Kalevipoeg. Härjapõlvlasel ei õnnestunud aga teda üle kavaldada, sest Kalevipoeg nõudis leeme maitsmise ajaks kuldkellukest pandiks. Puiklemise peale härjapõlvlane nõustus.
Kalevite kange poega,
Kui oli saanud kellukese,
Sirutelles oma sõrme
Krõpsti! väikse kulmu peale,
Laksas lopsu otsaette.
Vajus väike vennikene
Mürinaga murupinda,
Vanamoor ärkas, märkas kellukest vägimehe käes ning kargas samasse kohta, kuhu härjapõlvlane oli kadunud. 
Kellukest kasutatakse rahvuseepose kaheksateistkümnendas loos (Teine teekond allmaailma, Lahing põrgulistega, Kahevõitlus Sarvikuga.).
Järgmisel hommikul Kalevipoeg tõusis, jättis seltsilised unerüppe ja läks vaatama kohta, kuhu härjapõlvlane kadus. Kaarna antud õpetuse järgi tundis mees ära põrgusse pääsu paiga. Ta lõi parema jala kannaga vastu maad ja varjatud väravad avanesid koopasse. 
Tihe suits ei lubanud edasi minna. Tark kaaren soovitas kuuseladvast - kõlista kellukest. 
Kottpimeduse tõttu ei saanud edasi astuda. Hiir hüüdis pimedusest - kõlista kellukest.
Hõbekarrast võrgud ei võimaldanud edasi sammuda. Kärnkonn krooksus - kõlista kellukest.
Ei olnud bõimalik ületada sillata jõge. Vähk kõntsast kõneles - kõlista kellukest. 
Siis katab silmi ja kõrvu suur kihulaste parv. Sirts sõnab mättalt - kõlista kellukest.
Kalevipoeg taipab sõlmida võlukellukese väikese näpu külge, enne kui astub raudsillal vastamisi Sarvik-taadi sulaste ja põrgupoegadega.
Siisap sundis servitie
Raudatera tantsimaie,
Mõõgakese mängimaie!
Hakkas vaenlast virutama,
Kiusajaida kolkimaie,
Vihamehi vemmeldama,
Põrgupoegi pillutama. 
Jõudnud Sarviku eeskambrisse nägi vägimees põrgu vanaeite põrgukangast kudumas. Eit mõrkas kuldkellukest ja hakkas meelitama:
Kingi mulle kellukene!
Köidaksin ta kassi kaela
Hirmutuseks hiiredelle,
Naljatuseks nirkidelle." 
Kalevipoeg jätkas Sarviku otsimist. Tolle üles leidnud, pakkus vastasele aumeeste võitlust:
Et meil õigus ühetasa,
Kangus kaaluks ühevõrra,
Tahan mõõga pista tuppe,
Võtta käesta kellukese."
Eduard Jõepere

Eduard Jõepere (surnud 16. detsembril 1941 Kirovis) oli Eesti sportlane, jalgpallur (ründaja).
Ta mängis Eesti koondises ühe mängu 1921. aastal Soome vastu.
Kääviniidistik

Kääviniidistik ehk kääv koosneb niitjatest valkudest, mis etendavad olulist osa raku jagunemises. See on bipolaarne struktuur, mis koosneb mikrotuubulitest ja nendega seotud valkudest. Kääviniidid tekivad mitoosi profaasis ning võtavad osa kromosoomide (täpsemalt kromatiidide) jaotamises tütarrakkude vahel.
Ülesanne.
Kääviniitide ülesanne on tütarkromatiidid raku vastaspooltele tõmmata, et geneetiline informatsioon saaks uuele rakule pooldumisel edasi kanduda. Raku pooldumisel liiguvad kaks algselt tuuma läheduses olevat tsentrosoomi raku vastaspooltele. Kahe tsentrosoomi ja nendevaheliste tsentromeeride vahele tekivad kääviniidid, mis mitoosi anafaasis tõmbavad tütarkromatiidid vastaspooltele. Mitoosi lõppfaasis ehk telofaasis kaovad kääviniidid, tütarkromatiidid on raku vastaspooltele tõmmatud ning rakk saab lõplikult poolduda.
Historitsism (muusika)

Historitsism on muusikastiil, mida iseloomustab eelmiste ajastute muusikale omase materjali, struktuuri, stiili, kompositsioonimeetodi või esteetika teadlik, eesmärgipärane ja tihti mütologiseeritud kasutamine uues muusikas. Historitsismiga võib käia kaasas ka teooria, et uue muusika või esituspraktika olemuse põhiline määraja on muusika ajalugu. Kuigi ajaloo traditsioonide ülistamist on esinenud ka varem, räägitakse historitsismist muusikas eelkõige 19. ja 20. sajandi kontekstis. 
Historitsismi alguseks peetakse Johann Sebastian Bachi loomingu laialdast taasavastamist, mis sai suurema hoo sisse "Matthäuse passiooni" esitusega Felix Mendelssohn-Bartholdy juhatusel 1829. aastal pärast umbes saja-aastast pausi. Sellest peale omandavad varasemate perioodide teatud heliloojad ja nende looming tihti mütoloogilise klassika staatuse, näiteks: 
Kuigi 19. sajandil ollakse varasemast muusikast palju rohkem informeeritud kui eelmistel sajanditel, on 19. sajandi muusikalisele historitsismile omane, et varasemat muusikat ei esitatud eriti allikatruult. Väga levinud oli vanade meistrite muusika "parandamine": ümberorkestreerimine, esituskoosseisude suurendamine ning esitamine liialdatud dünaamika ja tempodega.
Ka muusika kompositsiooniõpetuses õpetati jätkuvalt vanu kompositsioonimeetodeid, kuid tihti tehti seda reflekteerimata, tuimalt käsitööoskusi treenides. Selline tegevus viis elutu konservatiivse akademismini: ei loodud enam elavat muusikat, vaid eklektiliselt ja mehaaniliselt erinevaid muusikastiile ühendavaid mineviku muusika koopiaid.
Laisaba-padulind

Laisaba-padulind ("Schoenicola brevirostris") on ritsiklindlaste sugukonda ja padulinnu perekonda kuuluv linnuliik, kes elutseb põhiliselt Sahara-taguses Aafrikas.
Laisaba-padulinnud on tavaliselt 16–17 cm pikad ja kaaluvad 14–17 g.
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis.
Alamliigid.
Laisaba-padulinnul on kaks alamliiki:
Rahvusromantism (muusika)

Rahvusromantism on muusikastiil, millel on lisaks romantismi üldistele tunnustele ka konkreetsele rahvusele omased tunnused. Sellisteks tunnusteks võivad olla näiteks rahvamuusikast pärineva meloodia või konkreetse rahvusega seotud mütoloogia kasutamine. 
Mõnel maal sündis rahvusromantism osana rahvuslikust vabadusvõitlusest või kultuurilisest ärkamisest. Tihti oli tegu rahvustega, kes olid olnud mõne teise rahvuse poliitilise, majandusliku või kultuurilise ülemvõimu all.
Mõnel maal tekkis rahvusromantism koos romantismiga juba 1800. aastate alguses ning mõnel maal alles sada aastat hiljem, 1900. aastatel. 
Rahvusromantismi teeneks võib pidada rahvamuusika teaduslikku uurimist. 
Lihtsustatult võib öelda, et kui romantikule piisas kunstist tunnete jaoks, siis rahvusromantik üritas pigem mõjutada inimeste seisukohti. 
Rahvusromantismi ajalugu.
18. sajandi muusikas olid rahvuslikud elemendid veel universaalse barokk- või klassitsistliku muusikastiili osad. 
19. sajandil seoses rahvusliku eneseteadvuse tõusuga muutus rahvuslike elementide kasutamine eraldi eesmärgiks. Leiti, et rahvuslikud elemendid tagavad muusika autentsuse ja individuaalsuse ning aitavad tuua muusikas esile konkreetse rahvuse karakteri. 
Teatud muusikateoseid hakati pidama rahvuslikeks, kuna neis oli kasutatud rahvuslikku süžeed, rahvamuusikat või muid rahvuslikke elemente. 
Esimeseks saksa rahvuslikuks ooperiks peetakse Carl Maria von Weberi ooperit "Nõidkütt" ("Der Freischütz", 1821). Rahvuslikeks heliloojateks hakati pidama ka näiteks poola päritolu Frederic Chopini ja ungari päritolu Ferenc Liszti.
Rahvusromantismi esindajad.
Rahvusromantismi tuntumad esindajad olid
Simnase järv

Simnase järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnase linna läheduses ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurte järvedega Dovinė vesikonda.
Järve kaldad on läänes ja lõunas soised, mujal kõrged. Kalda ääres on lai madal tsoon, kus kasvab ohtralt veetaimestikku. Kirderannikul kaevandatakse savi.
Giluitis

Giluitis ehk Giluičiai järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnase linna läheduses ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurte järvedega Dovinė vesikonda. Teine suurem asula järve kallastel on Giluičiai küla.
Järve kaldajoone pikkus on 8,9 km. Vee läbipaistvus on 2,5–3 meetrit. 
Kaladest elavad järves haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, rääbis, luts, nurg, karpkala, roosärg, viidikas, kiisk, vähemal määral ka siig ja peled. Lindudest pesitsevad järvel kühmnokk-luik ja rabahani.
Obelija

Obelija on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Meteliai regionaalpargis ja erinevalt teistest selle piirkonna suurtest järvedest kuulub Peršėkė vesikonda. Järve kallastel asuvad Obelija, Seimeniškiai, Mockonysi, Obelninkai, Obelninkėliai ja Obelytė küla.
Järve kaldajoone pikkus on 11,1 km. Vee läbipaistvus on 1,7–2,2 meetrit. Kaldavöönd on lai, kohati liivane, kohati aga kruusane. Läänes on selle laius 100 meetrit, idas 10–20 meetrit. Kaldavööndis kasvavad pilliroog ja kaislad. Järve idakallas on kõrge, läänekallas madal ja soostunud. Soostunud on ka järve metsane lõunakallas.
Kaladest elavad järves angerjas, haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, ogalik, nurg, rünt, roosärg, viidikas ja kiisk. Aastail 1952 ja 1957 lasti sinna ka sasaani.
Järv on nime saanud õunapuude (leedu "obelis") järgi.
Žuvintas

Žuvintas on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnasest kaheksa kilomeetrit põhja pool ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurtest järvedega Dovinė vesikonda. Järve kaldad on soostunud; aastal 1948 loodi järve ja selle ümbruse soode kaitseks Žuvintase biosfäärikaitseala.
Järve kaldajoone pikkus on 16,5 km. Selle lõunaosas on kaks saart, mille kogupindala on 0,09 km². Enamik järvest on madalaveeline, sügavam on vaid selle kaguosa. Selle põhja katab lubjarikas sapropeel, mis on enamasti 2,3 meetri, kohati aga 3,7 meetri paksune.
Peaaegu kogu järve pinda katab veetaimestik, seal kasvab 138 liiki veetaimi. Veetaimestikust moodustuvad seal vahel ajutised ujuvad saared. Valdavad on pilliroog, penikeeled, hundinuiad, vesiroosid ja vesikupud.
Kaladest leidub järves haugi, särge, kokre, latikat, ahvenat, nurgu ja roosärge. Järve ümbritsevad roostikud on tähtis rändlindude peatuspaik.
Järv on saanud nime kalade (leedu "žuvis") järgi.
Kieseritzky

Kieseritzky oli baltisaksa aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa päritolu on ebaselge. Vanim dokumenteeritud suguvõsa esindaja on Volmari linnakodanik (rootsi keeles "borgare") Jürgen Kieseritzky (surnud 1690).
1864 aadeldati esimene selle suguvõsa esindaja.
Klingsporn

Klingsporn (rootsipäraselt Klingspor) oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa esindajaid on Saksamaal mainitud alates 13. sajandist.
Hiljem on suguvõsa esindajaid olnud Rootsis, Kuramaal ja Preisimaal.
Didžiulis

Didžiulis ehk Daugai järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Daugai linna lähistel merepinnast 130,5 m kõrgusel.
Järve kaldajoone pikkus on 42 km. See koosneb kahest suuremast veemassiivist. Neist edelapoolsema pikkus on 6,5 km, laius aga 1,5 km. Kirdepoolsema osa pikkus on 6,7 km, laius aga 0,5 km. Neid ühendab omavahel 2 kilomeetri pikkune ja 300 meetri laiune veeriba. Järves on kümme saart.
Järv on tekkinud ruhiorgudesse, asudes nelja ruhioru liitumiskohas. Sügavaim osa on edelaossa, mis on valdavalt 30–40 meetrit sügav. Selle põhja- ja idarannik on kõrged, ulatudes 20–30 meetrit järve kohale, mujal on rannad tasased.
Veetaimestikus valdavad pilliroog, penikeeled ja hundinuiad, mille kasvuala ulatub kuni seitsme meetri sügavusele. Kaladest elavad järves haug, särg, koger, latikas, viidikas, angerjas, ahven, siig, säga, karpkala, peipsi tint, rääbis ja linask.
Armstrong Siddeley Mongoose

Armstrong Siddeley Mongoose on 5-silindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1926. aastal. 
Arendus ja tootmine.
Mongoose on 5-silindriline suhteliselt väikese töömahuga ja kerge õhkjahutusega tähtmootor, mis loodi kerglennukite jõuallikaks. Mootoril on kaks Zenith 65M magneetot. Kokkuhoiu mõttes kasutati varasema Armstrong Siddeley Jaguar mootoriga samas mõõdus silindreid. Ebatavaline on mootori alumise silindri vertikaalne asend: tavaliselt seda välditakse, et allapoole valguv õli ei rikuks süüteküünalt. 
Mootori edasiarenduseks oli 10-silindriline topelt-tähtmootor Armstrong Siddeley Serval.
1926, 135 hj.
1930, 155 hj.
1929.
1929, tsiviilversioon.
1929, konstruktsioonilt IIIA sarnane sõjaväeversioon.
Güntersberg

Güntersberg (Rootsis ja Liivimaal ka Güntersberch) oli baltisaksa aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teateid hiljemalt 1278 Pommerist.
1626 mainitakse esimest korda suguvõsa esindajat (Christoffer von Güntersbergh) Liivimaalt. Talle läänistati Rõngu kihelkonna Uderna mõis.
Tudengimaja

Tallinna Tudengimaja on Tallinnas aadressil Raekoja plats 16 tegutsev asutus, mis majutab mitmesuguseid üliõpilasorganisatsioone.
Tudengimajas tegutsevad või on tegutsenud Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud, ESN Tallinn, üliõpilaskorporatsioonid Sororitas Estoniae, Revelia, Fraternitas Tartuensis, Sakala jt. Maja kogupindala on umbes 530 m2.
Tudengimaja rajamise algatas Eesti Üliõpilaskondade Liit 2005. aastal. Keskajal Tallinna linnakantseleid ja veinikeldrit ning Nõukogude aja lõpul Eesti Reklaamfilmi majutanud hoone andis Tallinna linnavalitsus MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua kasutusse 13. juunil 2007. Maja võeti ehitismälestisena arvele 15. aprillil 1997.
Välisturistide arv Eestis

Välisturistide arv Eestis näitab Eesti Statistikaameti esitatavaid aastaseid majutatud välisturistide koondarve riikide kaupa. Statistikaameti andmebaasis on arvud nii välisturistide majutatute kui ka ööbimiste arvu kohta, kuid siin tabelis on ainult majutatud. See tähendab, et pole vahet, kui mitu ööd välisturist Eestis viibides on, kirja läheb ta kui 1 majutatu. Kui välisturist Eestis viibides ei ööbi, siis turistina ta kirja ei lähe, vaid on külastaja. Seega tabelis olevad arvud ei kajasta kruiisituriste ja päevaseid külastajaid.
Märkused tabeli kohta.
Alates 2003. aastast sisaldavad andmed majutusteenust osutavate taastusravikeskuste andmeid.
Kuna 2002. aastal on järgmiste riikide andmed koos:
Belgia, Holland ja Luksemburg;
Hispaania ja Portugal;
Suurbritannia ja Iirimaa;
Tšehhi ja Slovakkia;
Muud Euroopa riigid, Island ja Türgi, siis segaduse vältimise huvides pole nende riikide välisturistide arvud vastavatel aastatel tabelisse kantud. Küll aga on need arvud arvestatud sisse "Välisturistid kokku" tabelis.
Sama põhimõte kehtib ka 2002.-2004. aasta Albaania, Bulgaaria ja Rumeenia kohta, sest need riigid on Statistikaameti andmebaasis arvutatud kokku.
Statistikaameti andmebaasis esineb 2002.-2004. aastal SRÜ riigid, mille hulgas on ka Venemaa andmed. Siin tabelis pole SRÜ riike nendel kolmel aastal eraldi välja toodud, sest järgmistel aastatel SRÜ andmeid Statistikaameti poolt eraldi ei esitata. Venemaa andmed on aga 2002.-2004. aastal eraldi tabelis olemas.
Statistikaameti andmebaasis esitati aastatel 2003 ja 2004 Uus-Meremaa andmeid eraldi, kuid hiljem on need pandud Okeaania alla. Siin tabelis ei ole seda kahte aastat eraldi välja toodud.
Armstrong Siddeley Cheetah

Armstrong Siddeley Cheetah on seitsmesilindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1935. aastal ning mida toodeti kuni 1948. aastani. Tegemist oli varasema Lynxi mootori suurema silindrimahuga arendusega ning esialgu nimetatigi mootorit Lynx Majoriks.
Arendus ja tootmine.
Cheetah' loomisel võeti aluseks ennast juba tõestanud Lynxi mootor, millele paigutati suurema läbimõõduga Armstrong Siddeley Pantheri mootori silindrid. Kolvikäik jäi endiseks. Esialgu toodeti vaid reduktorita mootoreid, hilisemad mootori versioonid said ka eri ülekannetega reduktorid. Samuti kasutati hilisematel mootoritel puhuõhu tekitamiseks tsentrifugaalpuhureid.
Cheetah leidis kasutust peamiselt õppe-treeningulennukite jõuallikana, tuntumad neist Avro Anson ja Airspeed Oxford. Üks Cheetah' mootoritega Avro Anson oli mitmemootoriliste lennukite meeskondade väljaõpetamiseks kasutusel ka Eesti lennuväes. Põhikonstruktsioonilt jäi mootor kogu tootmise jooksul muutmatuks, kuni 1948. aastani valmis üle 37 200 mootori. Mootori töökindlust näitab, et tegemist oli esimese mootoriga, mis sertifitseeriti 1200 tunniks tööks esimese täishoolduseni.
1930, 230 hj (171 kW)
1935, 270 hj (201 kW) 2100 pöördel minutis
1935, 285 hj (212 kW) 2425 pöördel minutis
1935, 307 hj (229 kW) 2425 pöördel minutis
1936, nagu Mk VI aga Mk IX silindritega
1937, 345 hj. (257 kW) 2425 pöördel minutis
1938, 375 hj (280 kW) 2300 pöördel minutis
345 hj (257 kW) 2425 pöördel minutis, reduktoriga Cheetah X
Sama mis Mk X, kohandatud sihtmärgi slepplennukite tarbeks
420 hj (313 kW) 2425 pöördel minutis
1948, 385 hj (287 kW) 2425 pöördel minutis
385 hj (287 kW) 2425 pöördel minutis, karburaator kohandatud vigurlennuks
355 hj (265 kW) 2425 pöördel minutis
345 hj (257 kW) 2,425 pöördel minutis
385 hj (287 kW)
1948, 385 hj (287 kW)
Westonaria

Westonaria on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas Westonaria vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Westonaria elanikest mustanahalisi aafriklasi 65,47%, valgeid 31,90%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,99% ja teisi 0,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 28,81% inimesi, koosa keelt 16,64%, sotho keelt 14,05%, tsvana keelt 13,42%, inglise keelt 7,92%, suulu keelt 6,95%, tsonga keelt 3,94% ja pedi keelt 2,01%.
STS-3

STS-3 oli NASA Space Shuttle'i programmi ja kosmosesüstik Columbia kolmas missioon. See startis 22. märtsil 1982 ja kestis kaheksa päeva. Missiooni eesmärkideks oli Columbia testimine ja mitmed teaduslikud katsed. STS-3 oli ka esimene missioon, kus Space Shuttle'i välispaak polnud värvitud valgeks, ja ainus missioon, mis maandus White Sandsi kosmosesadamas. Süstik maandus White Sandsis, sest Edwardsi õhujõudude baasis, kus süstik esialgse plaani järgi maanduma pidi, oli üleujutus.
Meeskond.
STS-3 meeskonda kuulusid Jack R. Lousma, kellele see oli teine ja viimane lend, ning Gordon Fullerton, kes oli esmalennul. Lousma oli küll varem määratud koos Fred Haisega missioonile STS-2, mis pidi minema Skylabi ja viima selle kõrgemale orbiidile. Süstiku arendamisel tekkisid viivitused ja Skylab sisenes Maa atmosfääri 1979. aastal. Samal aastal lahkus Haise NASA-st ja Lousma määrati STS-3 komandöriks.
Bekkersdal

Bekkersdal on linn ("township") Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas. Bekkersdal asub Westonariast 7 kilomeetrit idas ja Randfonteinist 14 kilomeetrit lõunas.
Bekkersdal asutati 1945. aastal kullakaevandustes töötavate mustanahaliste asulana, linnaõigused sai 1983. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bekkersdali elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,17%, värvilisi 0,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15%, valgeid 0,13% ja teisi 1,11%. Koosa keelt pidas emakeeleks 30,50% inimesi, sotho keelt 19,29%, tsvana keelt 16,02%, tsonga keelt 13,88%, suulu keelt 8,92%, inglise keelt 2,14%, svaasi keelt 1,57%, pedi keelt 1,26% ja afrikaani keelt 0,93%.
Fochville

Fochville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.
Fochville on asutatud 1920. aastal. Linn on saanud nime Prantsusmaa kindrali ja marssali Ferdinand Fochi auks, kes oli Esimeses maailmasõjas Antandi ülemjuhataja.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fochville'i elanikest valgeid 71,74%, mustanahalisi aafriklasi 25,74%, värvilisi 1,23%, India või Aasia päritolu inimesi 0,44% ja teisi 0,85%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 71,26% inimesi, inglise keelt 6,84%, sotho keelt 6,19%, tsvana keelt 5,96%, koosa keelt 4,21% ja suulu keelt 2,18%.
Kromatiid

Kromatiid on geneetiliselt identse informatsiooniga koopia kromosoomist, mis on ühendatud sellesama kromosoomiga tsentromeeri kaudu. 
Enne raku replikatsiooni moodustab kromosoomi üks DNA molekul. Replikatsiooni käigus moodustub ühest DNA molekulist teine identne koopia, mis on omavahel ühenduses. Teisisõnu kahekordistub DNA hulk, aga mitte kromosoomide arv. Hilisemas raku paljunemis staadiumis eralduvad kromatiidid ning neist saavad individuaalsed kromosoomid.
Kromatiidipaarid peaksid normaalsel kujul olema identsed ehk homosügootsed. Mutatsiooni korral ei ole paarid enam identsed (nimetatakse heterosügootseteks) ning sellest tulenevalt võib organismis tekkida erinevaid terviseprobleeme.
Katrin Lust

Katrin Lust (varem ka Katrin Buchanan ja Katrin Lust-Buchanan; sündinud 27. märtsil 1982) on eesti ajakirjanik ja blogija, Kanal 2 saate "Kuuuurija" juht, Postimehe alamportaali Elu24 peatoimetaja.
Haridus.
Katrin Lust õppis aastatel 1997–2000 Tartu Tamme Gümnaasiumis. 1998–1999 oli ta Tartu Tamme Gümnaasiumi ajalehe Tamme-Press peatoimetaja.
Karjäär.
Ta on töötanud Õhtulehes ja TV3 "Seitsmestes uudistes".
Isiklikku.
Lusti elukaaslane on Oliver Kilk, kellega on kaks tütart.
Leida Sõrmus

Leida Sõrmus (sünninimi Leida Talli; 13. detsember 1915 Vaivara – detsember 2001) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1933. aastal Narva 1. Gümnaasiumi ja 1940. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna arstina. Oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Aastatel 1937–1939 oli ta Tartu Ülikooli farmakoloogia instituudi ja 1939–1940 silmakliiniku ajutine abijõud. Aastatel 1940–1941 töötas Viru-Nigula jaoskonnaarstina. 
Aastatel 1941–1944 oli ta Tallinna I Haigla sisehaiguste osakonna ordinaator, 1944. aasta oktoobrist 1949. aastani sisehaiguste osakonna juhatajana. 1949. aastast töötas Eesti NSV Tervishoiu Ministeeriumi IV Valitsuse Vabariikliku Haigla osakonnajuhatajana ja jaoskonnaarstina.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV ja V koosseisu saadik.
Avro 626

Avro 626 (Briti kuninglikes õhujõududes Avro Prefect) oli Suurbritannia firmas A.V. Roe and Company (Avro) konstrueeritud ühe mootoriga kahekohaline biplaan, mis leidis kasutust peamiselt õppelennukina. 
Arendus ja tootmine.
Avro 626 oli sama firma Avro 621 (Tutor) õppe-treeninglennuki edasiarendus, mida kavatseti pakkuda müügiks väikeriikide õhujõududele. Idee oli, et sama lennukit saaks kasutada lisaks lendurite väljaõppele ka mitmesuguste muude erialade õpetamiseks ja harjutamiseks. Mõlemad lennukid olid kahekohalised, kuid Avro 626 sai taha veel ühe lisakabiini, kuhu pääses tagumisest istmest. Selles kabiinis olid aeronavigatsiooni seadmed, kuulipilduja pöördturell, raadioaparatuuri paigaldamise võimalus. Muus osas oli lennuki konstruktsioon Avro Tutori omaga sarnane: metallraamil riidekattega kere, tiib ühetalaline, samuti riidekattega. Ka jõuallikaks oli sama Armstrong-Siddeley Lynx IVC mootor, vaid Egiptus ja Brasiilia ostsid Cheetah V mootoritega lennukid.
Telik oli kaherattaline, sabakarguga. Mõned hilisemad mudelid said ka sabaratta. Osa lennukeid olid vahetatava telikuga - neid võis kasutada nii ratastelikul kui vesilennukitena - pontoonidel.
Lennukit toodeti peamiselt eksporditellimuste alusel. Kuna rahvusvaheline huvi oli suur, siis ostsid ka briti kuninglikud õhujõud seitse lennukit, mida kasutati navigaatorite väljaõppeks. Briti lennuväe lennukid said nimeks Avro Prefect. Kokku valmis 198 Avro 626 lennukit.
Kasutus Eestis.
Eesti ostis 1932. aastal neli Avro 626 lennukit. Mootori tõttu nimetati neid dokumentides tihti ka kui Avro Lynx. Lennukid toodi kodumaale lennuteel - kasutati juhust, et teha vastuvisiidid Eestit külastanud Prantsusmaa ja Itaalia lennuvägedele.
Eestis said Avro 626 lennukid samal ajal ostetud Hawker Hart luure- ja pommituslennukitega relvastatud üksuste treeninglennukeiks. Kaks lennukit pandi ujukitele ning läksid Üksiku Merelennusalga käsutusse, kaks jäid ratastelikule ning neid kasutas algul Üksiku Lennuväedivisjoni nr 3 IV salk, hiljem Rakveres asunud Üksik Lennunväedivisjon nr 1. 1939. aastal merelennusalk likvideeriti ning siis läks ka selle viimane Avro 626 Rakverre.
Kaks lennukeist purunes lennuõnnetustes, ülejäänud kaks olid kasutuses kuni 1940. aasta suveni.
Sigrid Sepp

Sigrid Sepp (2. juuli 1998 Tallinn) on eesti sportlane, ujuja.
Tema õde, Kätlin Sepp, on samuti ujuja. Tema vanavanaema oli Leida Sevruk.
Kätlin Sepp

Kätlin Sepp (sündinud 8. augustil 1992 Tallinnas) on eesti sportlane, ujuja.
Ta lõpetas aastal 2011 Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja aastal 2015 Louisiana ülikooli.
Tema õde, Sigrid Sepp, on samuti ujuja. Tema vanavanaema oli Leida Sevruk.
Aleksandr Selevko

Aleksandr Selevko (sündinud 23. mail 2001 Jõgeval) on Eesti iluuisutaja, kes võistleb meeste üksiksõidus.
Aleksandr Selevko õppis põhikoolis Tallinna 53. Keskkoolis, seejärel asus õppima Tallinna Mustamäe Humanitaargümnaasiumis, mille lõpetas 2020. aastal. Iluuisutamisega hakkas Selevko tegelema kolmeaastaselt, tema treener on algusest peale olnud Irina Kononova.
Sportlikud tulemused.
Euroopa noorte olümpiafestivalil 2017. aastal tuli ta 6. kohale. Juunioride maailmameistrivõistlustel on ta saanud 19. koha (2016) ja 27. koha (2018). 2020. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Tallinnas sai ta lühikavas 4. koha ja vabakavas 13. koha, mis andis talle kokkuvõttes 9. koha. 
2022. aasta taliolümpiamängudel sai ta meeste üksiksõidus lühikava eest antud 65,29 punktiga 28. koha, võisteldes hoolimata õlavigastusest, mille sai võistluseelsel treeningul kukkudes. Maailmameistrivõistlustel on Selevko saavutanud 27. (2019) ja 16. koha (2021).
2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis Selevko 256,99 punktiga hõbemedali (lühikava 90,05 ja vabakava 166,94 punkti), mis on esimene Eesti iluuisutajate täiskasvanute tiitlivõistluste medal. Tulemus tähistas ka uut isiklikku ja ka Eesti rekordit. Varasemad kohad olid tal Euroopa meistrivõistlustel 17. (2019) ja 16. (2020).
Aleksandr Selevko on kolm korda tulnud Eesti meistriks (2020, 2021, 2022) ning ta on olnud valitud Eesti parimaks meesiluuisutajaks (2016, 2019, 2020 ja 2021).
Isiklikku.
Tema noorem vend Mihhail on samuti iluuisutaja. Vendade vanemad Galina ja Anatoli tulid Ukrainast Eestisse elama 2000. aastate algul.