tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Diskreetimine

Diskreetimine on digitaalses signaalitöötluses pidevsignaali asendamine selle järjestikuste hetkväärtustega. Diskreetimise mõiste on pärit matemaatikast, kus see tähendab pidevate funktsioonide ja muutujate asendamist nende järjestikuste üksikväärtustega. 
Digitaaltehnikas on diskreetimine (ingl "sampling") esimene samm analoogsignaalist digitaalsignaali saamisel. Analoogsignaali ajalise diskreetimise tulemusena saadakse signaali hetkväärtuste – diskreetide – jada.
Et ajalisel diskreetimisel signaali sagedusspekter ei moonutuks, peab signaalipingest mõõtenäitude võtmise (lugemite tegemise) sagedus ehk diskreetimissagedus formula_1 olema enam kui kaks korda suurem kõrgeimast signaalisagedusest formula_2:
formula_3.
Kui analoogsignaalist võtta mõõtenäite harvemini, siis ei ole diskreetide järjendist enam võimalik moonutusvaba signaali saada. 
See tingimus põhineb Nyquisti-Shannoni teoreemil ja kehtib eeldusel, et analoogsignaali spektris puuduvad täielikult piirsagedusest formula_2 kõrgemad sageduskomponendid. Seepärast lastakse analoogsignaal eelnevalt läbi madalpääsfiltri.
Sageust, mis on poole väiksem diskreetimissagedusest, nimetatakse Nyquisti sageduseks.
Moonutused.
Analoogsignaali diskreetimisega võib kaasneda mitut liiki moonutusi.
Kui tõsta diskreetimissagedus piisaval määral üle kahekordse Nyquisti sageduse, saab audiosignaali diskreetimismoonutusi peaaegu täielikult kõrvaldada ja analoog-digitaalmuundamisel osutuvad määravaks diskreetide kvantimisega kaasnevad mittelineaarsed moonutused.
Edasiseks töötlemiseks muudetakse signaali üksikväärtuste järjend pidevaks trepikujuliseks diskreetsignaaliks. Seda tehakse enamasti diskreedihoidelülitusega (ingl "sample and hold"), mis salvestab igas mõõtepunktis diskreedi signaalipinge ja hoiab seda väärtust püsivana kuni järgmise mõõtepunktini. Signaali taset hoiab hoidelülituses kondensaatorisse mõõtehetkel salvestuv laeng.
Signaali analoog-digitaalmuundamise protsessis järgneb ajapõhisele diskreetimisele väärtuspõhine kvantimine.
Anu (eesnimi)

Anu on Eestis levinud naisenimi. Pole siiski kindel, kas see on puhteestilist päritolu või mugandus kristliku traditsiooni nimest "Anna". Igatahes aitasid "Anna" ja selle tuletised "Anu" levikule kindlasti kaasa.
Varem kirjutati "Anu" ka kujul "Ano".
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 9. mai 2012 seisuga 3269 Anu-nimelist inimest.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anu 3229 naisel. Anu on populaarsuselt 36. naisenimi.
Anu on keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus on 48). Kõige populaarsem on eesnimi Anu vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,54.
Kõige populaarsem on eesnimi Anu Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,53.
Maaleht

Maaleht on Eestis ilmuv eestikeelne nädalaleht, Ajaleht ilmub neljapäeviti. EKP Keskkomitee ajalehe Maaleht esimene number ilmus 1. oktoobril 1987. Ajalehte annab välja AS Ekspress Meedia.
Töötajad.
Ajakirjanikud.
Tuntud ajakirjanikest on Maalehe juures tegutsenud näiteks Jüri Aarma, Alo Lõhmus, Silja Lättemäe, Merike Pitk, Mati Soomre, Ivar Soopan, Argo Ideon, Margus Mikomägi, Sulev Oll, Bianca Mikovitš, Maire Aunaste ja Rein Sikk.
Kirjastajad.
Alates 1. oktoobrist 2009 on ajalehe Maaleht väljaandja AS Eesti Ajalehed, varem andis lehte välja AS Maaleht, mis liideti Eesti Ekspressi Kirjastusega, moodustades AS-i Eesti Ajalehed.
Alates 2007. aastast on Maalehe suuromanik Ekspress Grupp. Seni kuulus suurim osalus Jüri Ehasalule, väikeaktsionärid olid Andres Anton ja Agu Veetamm, kes oli ühtlasi lehe vastutav väljaandja ja kirjastustegevuse juht. Ostutehingu järel sai juhatuse esimeheks Kadi Lambot.
Tiraaž.
2007. aasta suvel oli Maaleht Eesti suuruselt teine nädalaleht tiraažiga ligi 50 000 eksemplari. 2008. aasta suvel oli Maalehe tiraaž 42 800, millega oli suurim nädalaleht Eestis (Eesti Ekspressi tiraaž oli siis 40 200). Paiguti ületas Eesti Ekspressi trükiarv veel Maalehe oma , kuid erinevalt teistest väljaannetest suutis Maaleht järgnevate aastatel jooksul oma tellijaskonda kasvatada. 2014. aasta lõpus oli Maalehe trükiarv 43 000, mis tegi sellest nädalalehtede seas turuliidri (järgmisel kohal asuva Eesti Ekspressi tükiarv oli 29 800). Maalehe digi- ja paberlehe püsitellijate arv oli 2015. aastal ligikaudu 38 000.
Eriti menukad on olnud mõned lehe erinumbrid. Näiteks 2015. aasta algul Igor Mangi horoskoopi sisaldanud ajalehenumbrit trükiti 94 000 eksemplari.
Väljaanded.
Maalehe lisad on Targu talita ja tele-raadioleht TeRa. 
Korra kuus ilmub vahelehena Metsaleht. 
Ilmuvad ajakirjad Maamajandus ja Maakodu. 
Väljaande juures tegutseb kirjastus Maalehe Raamat. 
Veebiväljaanded on Maaleht.ee ja Aialeht.ee
Enki

Enki oli sumeri tarkuse, viljakuse ja käsitöö jumal. Alates Vana-Babüloonia ajastust sulandub ta kokku semiidi päritolu vete- ja maagiajumala Ea-ga (hääldus: hajja. Enki nime tähendus on teadmata ja tema täielik nimekuju on Enki(g/k). Ea nimi on suure tõenäosusega tuletatud semiidi tüvest hyy (elav), mis võib osutada voolavatele vetele.
Enki oli Enlili vend või poeg, maa-aluste vete ja sügavuste isand. Ta oli tark ja kaval jumal, kes vedas oma vastaseid osavalt ninapidi. Inimestele oli ta õpetanud niisutuspõllundust, linnaehitust, usutalitusi ja kirjatarkust. Ea tundis kõige paremini maagiat ja ennustuskunsti ja jagas neid tarkusi inimestele. Üldse kandis Ea inimsoo eest rohkem hoolt kui teised jumalad, vahel koguni aidates inimestel teisi jumalaid kavalusega üle trumbata, nagu juhtus veeuputuse loos.
Ištar

Ištar (sumeri Inanna) oli taevakuninganna. Ta oli sugulise armastuse ja viljakuse kehastaja. Ištar armastas mitut inimkangelastki ega häbenenud neilt otsesõnu vastuarmastust nõuda. Seejuures oli ta sõjakas ja kättemaksuhimuline – tema armastuse hülgajat võis tabada hukatus. 
Ištari paljude lemmikute hulgast oli kõige tähtsam viljakusejumal, noor ja ilus karjus Tammuz. Kuid Ištar pettus Tammuzis. Sel ajal kui jumalanna allmaailmas ajutiselt vangistuses viibis ja Tammuz oleks pidanud teda leinama, veetis ta aga aega hoopis pidutsedes. Kättemaksuks otsustas Ištar kergemeelse noormehe enda asemel allmaailma saata. Kuid Tammuz ka ei põgenenud, tal polnud jumalanna kohutavate käsilaste eest pääsu ja ta viidi surmariiki. Siiski lubati tal igal aastal kuus kuud maa peal päikesevalguses veeta. Rahvarohketel pidustustel tähistati kevaditi Ištari ja Tammuzi püha abielu, suvesüdames aga kõlas naiste vali leinahala kauni noore jumala ennatliku surma pärast.
Dumuzi

Dumuzi (semiidi Tammuz) oli sumeri viljakusejumal, noor ja ilus karjus.
Dumuzi oli taevakuninganna Ištari paljude lemmikute hulgast kõige tähtsam. Kuid Ištar pettus Dumuzis. Sel ajal kui jumalanna allmaailmas ajutiselt vangistuses viibis ja Dumuzi oleks pidanud teda leinama, veetis viimane aega hoopis pidutsedes. Kättemaksuks otsustar Ištar kergemeelse noormehe enda asemele allmaailma saata. Kuidas Dumuzi ka ei põgenenud, polnud tal jumalanna kohutavate käsilaste eest pääsu ja ta viidi surmariiki. Siiski lubati tal igal aastal kuus kuud maa peal päikesevalguses veeta. 
Jumal Dumuzi oli Mesopotaamias väga armastatud. Temas nähti kevadel nooruslikus ilus tärkava ja südasuvel kuuma põua tõttu enneaegselt närbuva looduse kehastust. Rahvarohketel pidustustel tähistati kevaditi Ištari ja Dumuzi püha abielu, suvesüdames aga kõlas naiste vali leinahala kauni noore jumala ennatliku surma pärast.
Vanakreeka mütoloogias on Dumuziga palju ühiseid jooni Adonisel.
Zwolle

Zwolle on linn ja vald Hollandis, Overijsseli provintsi keskus.
Ta asub Amsterdamist 85 km kirdes Overijsseli kanali ääres.
Zwolle pindala on 119,28 km², elanike arv 117 663 (31. detsember 2008) ja rahvastiku tihedus 1022 in/km².
Rooma riigi ajal elasid Zwolle kandis saali frangid.
Tänapäevase linna asutasid 800. aasta paiku friisi kaupmehed ja Karl Suure väed. Nimi Zwolle tuleb sõnast "Suolle" ('küngas'). See viitab kõrgemale kohale maastikus linna ümbritseva nelja jõe IJsseli, Vechti, Aa ja Zwarte Wateri vahel. See kõrgendik oli ainus ala nende jõgede vahel, mida sagedased üleujutused vee alla ei matnud.
31. augustil 1230 andis Utrechti piiskop Zwollele linna õigused. 1294 sai Zwolle Hansa Liidu liikmeks ja 1361 ühines Hansa Liidu sõjaga Taani kuninga Valdemar IV vastu. Selle sõja lõpetas 1370 Stralsundi rahu ja Zwolle sai endale kauplemisõigusi Sknes.
1324. aasta juulis ja 1361. aasta oktoobris põletasid kohalikud aadlikud Zwolle maha. 1324. aasta tulekahju järel oli linnas üksnes 9 tervet hoonet.
15. sajandil oli Zwolle kuldaeg. Ajavahemikul 1402–1450 linna kogutoodang kuuekordistus.
Zwolle lähedal elas kloostris ja suri 1471. aastal Thomas a Kempis. Ühtlasi olid Zwolle ja Deventer 14. sajandil tekkinud askeetliku ühiseluvendade liikumise keskused. Ühiseluvennad elasid koos, aga nad ei olnud mungad, nad ei andnud vandeid, ei küsinud ega saanud almuseid, elasid põllumajandusest ja pidasid väga tähtsaks haridust, asutades hulgaliselt koole ja raamatukogusid.
Dokumendid mainivad kiriku olemasolu asulas. See oli pühitsetud pühale Miikaelile ja seda kutsuti "Grote" või "Sint Michalskerk" (suur või püha Miikaeli kirik). 15. sajandi alguses see renoveeriti ja ta eksisteerib tänapäevani. Kiriku kantsel pärineb umbes 1620. ja orel 1721. aastast.
Raudtee jõudis linna 6. juunil 1864. Tänapäeval on linnal raudteeühendus seitsmel suunal: kagusse Enschedesse, lõunasse Arnhemisse ja Nijmegenisse, edelasse Amersfoorti, läände Kampenisse, loodesse Leeuwardenisse, põhja Groningeni ja kirdesse Emmenisse.
1911. aasta seisuga olid linnas suur jõesadam, kalaturg, Hollandi suuruselt teine karjaturg pärast Rotterdami, puuvilla- ja rauatööstus, samuti paadiehitus-, värvimis-, pleegitus-, parkimis-, nööritegemis- ja soolatootmistöökojad.
Teise maailmasõja lõpus vabastas Kanada kapral Leo Major üksinda Zwolle linna sakslaste okupatsioonist.
Linnas toodetakse muu hulgas piimatooteid, metallitooteid, keemiatooteid ja rõivaid. Seal on suur trükikoda.
Zwolle elanikke nimetatakse kõnekeeles sininäppudeks ("Blauwvingers"). Legend räägib, et linnavalitsus oli ükskord nii suures rahahädas, et otsustas kirikukella maha müüa. Ostjaks oli naaberlinn Kampen. Zwolle küsis kellade eest kõrget hinda ja Kampen nõustus tingimusel, et nad saavad ise valida, millises rahas maksavad. Maksid kaheksapennistes müntides. Zwolle neid eriti ei usaldanud ja linnavalitsus luges kontrolliks kogu raha uuesti üle, kuni nende sõrmed olid sinised.
Šamaš

Šamaš oli babüloonia päikesejumal. Ta oli jumalate kohtumõistja ning kaitses inimlikke seadusi. Tema ettekirjutusel olevat sündinud ka Hammurapi seadustekogu.
Samastatakse sumeri Utuga ja Süüria kultuse Elagabaliga.
Utu (jumal)

Utu oli sumeri päikesejumal. Teda samastati babüloonia Šamašiga.
Ta oli kuujumala Nanna ja jumalanna Ningali poeg. Utu vend oli tormijumal Iškur ja õed kaksikud Inanna ja Ereškigal.
Marduk

Marduk oli Babüloni kaitsejumal, kes tõusis panteoni tippu, kui kuningas Hammurapi allutas Babüloni valitsejana endale kogu Mesopotaamia. 
Enne seda oli Marduk tähtsusetu jumal. Peagi hakkas ta Enlilit jumalate kuninga kohalt kõrvale tõrjuma. Isegi mõni müüt kohendati niimoodi ümber, et senise Enlili asemel osales neis nüüd Marduk.
Ühe etümoloogia kohaselt oli Marduki nime algne kuju "Amar-Utu", mis tähendab päikesejumala (Utu) vasikat.
Assüürias vastas Mardukile sealne riigijumal Aššur.
Zutphen

Zutphen on Hollandi linn, mis asub Gelderlandi provintsis IJsseli jõe paremal kaldal, Berkeli jõe suubumiskohal, umbes 30 km Arnhemist kirdes. 
Zutpheni vallaga liideti 1. jaanuarist 2005 Warnsveldi vald. Praeguse valla pindala on 42,84 km² ja elanike arv 46 709 (1. jaanuar 2007).
Linna on korduvalt piiratud, vallutatud ja rüüstatud. 1586. aastal leidis aset Zutpheni lahing, milles langes Philip Sidney. 
Linnast on pärit 15. sajandi maalikunstnik meister Francke.
Zutphen on Tartu sõpruslinn.
Klassikaline jaapani keel

Klassikaline jaapani keel (jaapani keeles 中古日本語 ("chūko nihongo")) on Heiani ajastu (794–1185) jaapani keel. 
See oli jaapani keele staadium vanajaapani keele ja keskjaapani keele vahel. 
Sel ajal tekkisid silptähestikud hiragana ja katakana, nii et kirjutamine muutus lihtsamaks. Kirjandus lõi õitsele. Klassikalises jaapani keeles on kirjutatud "Genji monogatari", "Taketori monogatari" ja "Ise monogatari".
Ilok

Ilok on linn Horvaatia idaosas, Vukovari-Srijemi maakonnas. Asub Doonau paremal kaldal künkal. See on Horvaatia idapoolseim linn.
Linnas on frantsiskaani klooster.
Zuwārah

Zuwārah (eesti keeles on kasutatud nimekuju "Zuara"; berberi "Tamurt n Wat Willul") on sadamalinn Liibüa loodeosas Tripolist 105 km lääne pool umbes 60 km kaugusel Tuneesia piirist, An-Nuqāt al-Khamsi omavalitsuse halduskeskus. 
Rahvastik.
Elanike arv oli 2006. aastal 184 200, 2007. aasta andmetel 180 300. 
Elanikud on peamiselt berberid, kes on usutunnistuselt ibadiidid ja kõnelevad ühte zenati keeltest.
Majandus.
Linnal on kunstlik sadam, mis teenindab mootorkalalaevu. 
Linna ümbruses kasvatatakse teravilja, datleid ja halfa-stepirohtu. Viimasest saadakse halfakiudu, millest tehakse nööri, jalanõusid ja paberit. 
Ajalugu.
Linna on esmamainitud ühes katalaani meresõiduõpikus 1375. aastal "Punta dar Zoyara" nime all. Linna on maininud ka Leo Africanus. 
Itaalia võimu ajal (1912–1943) oli linn Itaalia eelpost. Linna ühendas Tripoliga raudtee. 
1973. aastal kuulutas Mu‘ammar al-Qadhdhāfī seal välja Liibüa kultuurirevolutsiooni.
Valmiera rajoon

Valmiera rajoon oli 1. juulini 2009. aastani 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga.
Rajoonis oli 3 linna (Valmiera, Mazsalaca, Rūjiena) ja 20 valda.
Haldusreform.
2009. aasta haldusreformi käigus jaotati Limbaži rajoon järgmiste haldusüksuste vahel:
An-Nuqāţ al-Khamsi omavalitsus

An-Nuqāţ al-Khamsi omavalitsus [annuk'aat alh'ams] on Liibüa 1. järgu haldusüksus (omavalitsus). See asub riigi loodenurgas Tripolitaanias.
Omavalitsuse halduskeskus on Zuwārah.
Sama nime kandis ka varasem 1. järgu haldusüksus (kubernerkond), mis hõlmas suurema territooriumi.
Rein Oja

Rein Oja (sündinud 26. veebruaril 1956 Tallinnas) on eesti teatrijuht, näitleja, lavastaja ja lavavõitluse õpetaja. 
Ta on alates 2006. aastast Eesti Draamateatri juht. 10. aprillil 2024 valis SA Eesti Draamateater nõukogu konkursi tulemusena Rein Oja uueks 3-aastaseks ametiajaks Draamateatri teatrijuhiks. Tema uus ametiaeg algab 2024. aasta septembris. 
Rein Oja lõpetas 1978. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (VIII lend).
Isiklikku.
Näitleja Tõnu Oja on tema vend. Tema abikaasa on Reet Oja, kelle isa oli Rein Ristlaan. 
Välislingid.
Koigi mõis

Koigi mõis (saksa keeles "Koik") oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval kuuluvad kunagise Koigi mõisa alad Järva valda Järva maakonnas.
Ajalugu.
1564. aastani oli Koigi Mäo mõisa küla. 1616. aastal andis Rootsi kuningriigi valitsus Koigi maad Jürgen Krüdener von Rosenbeckile, kes rajas ka Koigi mõisa. Pärast tema surma läks valdus Rootsi riigile tagasi. 1636. aastal läänistati maad Rootsi kindralile Lennart Torstensonile, kes müüs Mäo ja Koigi 1669. aastal Hans von Fersenile. Alates 1726. aastast oli mõis Adam von Stackelbergi valduses. 
1758. aastal eraldas Adam Friedrich von Stackelberg oma väimehele Johann Adam von Grünewaldtile osa Mäo mõisale kuulunud maa-alasid, millest moodustus Koigi mõis. Johann Adam von Grünewaldt hakkas 18. sajandi lõpul mõisakompleksi rajama. 1771 valmis mõisa peahoone. Pärast tema surma 1792. aastal päris mõisa tema poeg Johann Georg von Grünewaldt, kelle valitsemise ajal toimus suur mõisahäärberi ümberehitus. 1817–1823 kuulus mõis Johann Georgi lesele Anna Christinele ning pärast seda nende pojale Otto Magnus von Grünewaldtile. 
1836–1846 tegutses Grünewaldtide mõisas kodukool, kus õppisid mitmed tolleaegsete nimekate isikute lapsed. 1890–1901 kuulus mõis Johann Georg Ernst von Grünewaldtile ning aastast 1902 kuni riigistamiseni aastal 1919 kuulus mõis Otto Johann Werner von Grünewaldtile. 
Mõisakompleks.
Varaklassitsistlikus stiilis ühekorruseline peahoone valmis 1771. aastal. Hoonet kaunistavad kaarjad külgrisaliitide frontoonid ja keskel asub sammastele toetuv portikus. Hoonel on säilinud ka klassitsistlikud välisuksed. 
Pärast võõrandamist asus mõisahoonesse kool, mis tegutseb seal praegugi. Kooli tarbeks oma mõisa peahoonele lisatud mahukas juurdeehitis.
Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid, millest paljud on küll ümber ehitatud või varemetes. Silmapaistvaim on neist uusgooti stiilis astmikviiluga meierei 19. sajandi lõpust.
Dainis Kūla

Dainis Kūla (sündinud 28. aprillil 1959 Tukumsis) on Läti endine odaviskaja, olümpiavõitja. 
Ta võitis 1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas tulemusega 91.20. 1983. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta pronksmedali.
Zubova Poljana

Zubova Poljana on alev Venemaal Mordva Vabariigis, Zubova Poljana rajooni halduskeskus. 
Alev asub Partsa jõe ääres 201 km Saranskist läänes. 
Asulat on esmamainitud 1679. aastal. 
Sihtnumber on 431110, suunakood 83458.
Nõkodõm Zubrõtskõi

Nõkodõm Zubrõtskõi (ukraina keeles: Никодим Зубрицький; 1688–1724) oli ukraina graafik ja joonistaja. 
Ta tegi puu- ja metallgravüüre raamatuillustratsioonideks. Ta töötas Lvivi, Kiievi, Tšernigivi ja Potšajevi trükikodadele. 
Temalt telliti puuklišeed Siinai mäe Katariina kloostri suurtele maastikumaalidele, mis olid mõeldud palveränduritele.
Enrico Zuccalli

Enrico Zuccalli (õieti "Johann Heinrich Zuccalli"; umbes 1642 Roveredo (Graubündeni kanton) – 8. märts 1724 München) oli Šveitsi päritolu arhitekt ja ehitusmeister, Müncheni kõrgbarokkarhitektuuri peamine esindaja (Müncheni itaaliapärase baroki juhtiv esindaja Giovanni Antonio Viscardi kõrval). 
Elulugu.
Väljaõppe sai ta Kaspar Zuccallilt. 
Aastal 1669 läks ta Münchenisse, kus ta sai 1673 Agostino Barelli järeltulijana Baieri õueehitusmeistriks. Ta võttis üle Barelli ehitused ning viis lõpule Theatinerkirche ja Nymphenburgi lossi. 
Aastal 1677 edutati ülemehitusmeistriks ning 1689 sai ta õuekammernõunikuks. 
Aastatel 1684–1688 projekteeris ja ehitas Zuccalli Lustheimi lossikese Schleißheimi lossi pargis. 
Aastal 1695 läks ta Liège'i ning seejärel Bonni, kuhu ta pidi Baieri kuurvürsti Joseph Clemensi ülesandel ehitama residentsilossi. Aastal 1697 pandi lossile nurgakivi, kuid ehituse viis lõpule alles Robert de Cotte pärast 1715. aastat. See tohutu hoone on üks Euroopa barokkarhitektuuri monumentaalseid teoseid. 
Aastal 1706 vabastas Austria administratsioon Baieris Zuccalli kõikidest ametitest. Ta elas kuni 1714. aastani Ettali kloostris. Alates 1710. aastat juhatas ta kloostri ümberehitamist. 
Zuccalli ehitisi mõjutas itaalia kõrgbarokk. Selles stiilis tegi ta 1696 esimesed kavandid kuurvürsti suveresidentsile Schleißheimis (Schleißheimi loss). Ehitus algas ametlikult 1701 ning kestis algul 1704. aastani; lõpule viis selle Joseph Effner 1719–1727. 
Enrico Zuccallilt pärineb ka Porcia palee Münchenis (1693).
Friedrich Wilhelm von Patkul

Friedrich Wilhelm von Patkul (1604–1666) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane.
Friedrich Wilhelm von Patkul astus üsna noorelt sõjaväkke ning võttis Rootsi armee koosseisus osa Kolmekümneaastasest sõjast.
1643. aastal loodi Liivimaa maanõunike kolleegium, rüütelkonna kõrgeim täidesaatev ja nõuandev organ. 4. juulil 1643 välja antud kuningliku resolutsiooni järgi tuli Liivimaa kolmest kreisist määrata igaühest kaks maanõunikku - üks rootslane ja üks sakslane. Võnnu kreisist määrati Liivimaa maanõunikuks Otto von Mengden, Tartu kreisist Fabian von Plater ning Pärnu kreisist Friedrich Wilhelm von Patkul.
1655. aastal puhkenud Poola-Rootsi sõja ajal asusid Poola-Leedu väed rüüstama Põhja-Lätit. Patkul läks koos perega Valmiera kindlusse varjule. Ohvitserina oleks pidanud ta siirduma Riiga oma rügemendi juurde, kuid olude sunnil jäi ta kaitsma Valmiera linnust. Üsna pea kindlus alistus ja selle kaitsjad pidid andma poolakatele truudusvande. Järgmisel aastal vahistati rittmeister Patkul Rootsi võimude poolt süüdistatuna riigireetmises. Meest hoiti algul Riia ja hiljem Stockholmi vanglates. Karl XI troonile pääsedes anti Patkulile armu ja kõik tema valdused taastati.
Perekond.
Friedrich Wilhelm von Patkul abiellus 1632. aastal Gertrud von Zoegega, kellega sai kolm tütart.
1647. aastal abiellus Patkul Gertrud von Holstferiga, abielust sündis kaheksa last, kellest täiskasvanuks sai vaid kaks:
Gertrud von Holstferi on iseloomustatud kui keevalise iseloomuga naist, kes ei osanud täisealisena isegi oma nime kirjutada, kuid ratsutas osavalt ning oskas tulirelvadega ümber käia. Kui Friedrich Wilhelm von Patkul 1666. aastal suri, panditi perekonna Kiegali mõis rittmeister Tiesenhausenile. Gertrud von Holstfer ei olnud sellega rahul ning ratsutas mõõga ja püstolitega relvastatult ning ühes saatjaskonnaga Tiesenhauseni akende alla ja nõudis, et too välja ilmuks. Järgmisel päeval ähvardas ta kirikus Tiesenhausenit ja lubas teda püstolist tulistada. Samuti lasi ta Kiegali tiikidest kogu kalavaru välja püüda ja valmimata odra Tiesenhauseni põldudelt maha niita.
Samuti oli Gertrud von Holstfer vaenujalal Rubene kihelkonna pastoriga, kes oli teda jutluses noominud. Leskproua ratsutas seejärel nelja teenri saatel kirikumõisa ja peksis kirikuõpetajat piitsaga.
Johann Reinhold von Patkul on meenutanud, et kodus oli ema sõim ja vandumine tavapärane ning isegi oma kahele pojale soovis ta võllast ja piinaratast.
Patkul

Patkul ("Patkull", "Pattkul", "Pattkull") on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Selle perekonna esindajana on esmamainitud 1385. aastal Liivimaa ordu vasalli Andreas Patkullet. 15. sajandi alguses elas Riia toomhärra ja hilisem Rooma paavsti Martinus V kammerteener Andreas Patkul (1397–1429). 1441. aastal esmamainitud Eywalt Patkulist pärinesid kõik hilisemad Patkulite suguvõsa harud.
1635. aastal sai Jürgen Patkulli ja Gertrud von Zwiefelni (Zweiffeln) poeg, kolonelleitnant Georg (Jöran) Patkull Rootsi aadlitiitli ja immatrikuleeriti Rootsi Rüütelkonda aadlisuguvõsana nr 237.. Sellest harust pärineb ka 1716. aastal Rootsi vabahärratiitli saanud haru.
Perekonnale kuulus hulk mõisu Eesti ja Läti territooriumil, nende hulgas Liivimaal Patküla ("Owerlack"), Vaidava, Jaunkalpene ("Jaunkalpen"), Ķieģeļi ("Kegel"), Lakstene ("Hohenheide"), Podzēni ("Podsem"), Patkule ("Gilsen"), Pociemsi ("Posendorf"), Rozbeķi ("Rosenbeck"), Kūdums ("Kudum"), "Rosenblatt", "Karlen", Vecate ("Alt-Ottenhof") ja Eestimaal Ääsmäe ("Essemäggi"), Eivere ("Eyefer"), Rägavere ("Raggafer"), Tohisoo ("Tois"), Ämari ("Habbinem"), Põriki ("Porrik"), Nehatu ("Nehhat"), Illuste ("Illust") ja Paatsalu ("Patzal") mõisad.
No Angels

No Angels oli Saksamaa popansambel. Bänd on tuntud saatest "Popstars" ja oli esimene grupp, kes selle sarja Saksamaal võitis.
No Angels esindas Saksamaad 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Belgradis lauluga "Disappear". Finaalkontserdil sai laul 14 punktiga 23. koha.
Drenteln

Drenteln (vene keeles "Дрентельн") oli baltisaksa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsa päritolu on teadmata. Esimest korda on neid mainitud 1551. aastal, mil Tallinnas elas linnakodanik ja kaupmees Christian Drenteln (suri pärast 1551). Tema järeltulijad olid kaupmehed ja kuulusid sagedasti linna raadi. 1691. aasta 13. juulil (vkj) sai leitnant Heinrich Johann von Drenteln (u 1659–1704) Rootsi kuningalt Karl XI aadlitiitli; tema järeltulijad introdutseeriti 1726. aastal Rootsi rüütelkonda. Suguvõsa pealiin jätkus tema poja major Franz Heinrich von Drentelniga (1687−1735). 1747. aastal võeti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Franz Heinrichi pojapojad Reinhold Johann von Drenteln (1773–1836) ja Johann Magnus von Drenteln (1774−1828) rajasid suguvõsa kaks Venemaa liini. 1862. aastal kanti suguvõsa Rjazani kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Magnus von Drenteln võeti 1809. aasta 22. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Franz Heinrichi nooremast vennast major Andreas Ewald von Drentelnist (1688−1746) sai alguse suguvõsa Liivimaa haru, mis kustus meesliinis XVIII sajandi lõpul.
Simple Plan

Simple Plan on Montréalis tegutsev Kanada pop-punkansambel, mis loodi 1999. aastal.
Bänd on Eestis esinenud 28. oktoobril 2008 ja 30. mail 2016, mõlemal korral Tallinnas.
Buxhoeveden

Buxhoeveden (alamsaksapäraselt "Bekeshovede"; ka "Buxhövden" ja "Buxhöwden)" on Vestfaalist Bremeni peapiiskopkonnast pärit põlisaadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Ameerika Ühendriikides, Argentinas, Austraalias, Belgias, Hispaanias, Soomes, Prantsusmaal, Rootsis, Saksamaal ja Taanis.
Buxhoevedenid kuuluvad Liivimaa vanimate ja auväärseimate aadlisuguvõsade hulka. Liivimaale tulid nad Saksamaalt, kus nende esivanemad olid teeninud Bremeni peapiiskopi ministeriaalidena. Suguvõsa sai nime Bremeni peapiiskopkonnas asuva Bexhövede küla järgi.
Tuntuim suguvõsa liige oli katoliku kiriku Riia piiskop Albert von Buxhövden. Tema vend Hermann von Buxhövdenist sai esimene Tartu piiskop ja teine vend Theoderich de Ropa pani aluse von der Roppi aadlisuguvõsale. Nende onupojast Johannes de Bekeshovedest põlvnesid kõik hilisemad Liivimaa Buxhoevedenid.
Buxhoevedenid immatrikuleeriti 1741. aastal Saaremaa rüütelkonda, 1745. aastal Eestimaa rüütelkonda ja 1747. aastal Liivimaa rüütelkonda, 1861. aastal tõsteti Venemaal paruniseisusse, 1795. aastal Preisimaal ja 1797. aastal tõsteti Venemaal krahviseisusse.
Suguvõsa liikmeid.
Buxhoevedenite sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Emajõe-Suursoo maastikukaitseala

Emajõe-Suursoo maastikukaitseala oli kaitseala Tartu maakonnas Luunja, Meeksi, Mäksa, Vara ja Võnnu valla aladel.
Emajõe-Suursoo on Eesti suurim deltasoostik ja selle pindala on umbes 1000 km². Soostiku kaitseks moodustati 1981. aastal kaitseala.
Maastikukaitseala keskus (ühtlasi Emajõe-Suursoo looduskeskus) asus Tartust umbes 24 km kaugusel Emajõe vasakul kaldal (geograafilised koordinaadid 58°22'55" N, 27°6'20" E) Kavastu külas. 
2006. aasta 1. jaanuarist oli Emajõe-Suursoo maastikukaitseala Riikliku Looduskaitsekeskuse Jõgeva-Tartu regiooni koosseisus.
Endise kaitseala piirides asub kolm suurt ja viis väiksemat järve: Leegu järv, Kalli järv, Soitsejärv, Võngjärv ning Lääniste Ahijärv. 
Sügisel 2010 peeti Emajõe-Suursoos maailma esimesed jõhvikakorjamise maailmameistrivõistlused.
10. jaanuarist 2014 Emajõe-Suursoo maastikukaitseala likvideeriti, sellest ning ümbritsevatest kaitsealadest moodustati Peipsiveere looduskaitseala.
Modibo Sidibé

Modibo Sidibé (sündinud 4. novembril 1952) on Mali poliitik.
28. septembrist 2007 kuni 3. aprillini 2011 oli ta Mali peaminister.
Pärast diktaator Moussa Traoré kukutamist 1991. aasta märtsis sai Modibo Sidibé üleminekuvalitsuse kaitseministri tehniliseks nõustajaks. Seejärel oli ta kaitseminister ja sisemise turvalisuse minister. Pärast Alpha Oumar Konaré valimist presidendiks sai Sidibést tervishoiuminister kuni 1992. aasta juuni lõpuni. Septembrist 1997 juunini 2002 oli ta Mali välisminister. Pärast Amadou Toumani Touré saamist presidendiks sai Sidibé presidendi peasekretäriks ja oli selles ametis kuni peaministriks saamiseni.
Modibo Sidibé oli ühtlasi ka Mali politsei kindral-inspektor.
Emajõe-Suursoo

Emajõe-Suursoo (ka: "Emajõe soostik") on soostik Tartu maakonnas. Soo pindala on 13 000 ha. Soostiku kaitseks on moodustatud Emajõe-Suursoo maastikukaitseala. 
Soostikust 85% on madalsoo, kus turbakihi paksus on kuni 5,8 m.
Emajõe-Suursoo on tekkinud Emajõe delta ümbrusse, mis on Eesti suurim delta. Seal leidub puutumatut loodust ja palju metsloomi.
Emajõe-Suursoo on Eesti suurim soostik.
Alpha Oumar Konaré

Alpha Oumar Konaré (sündinud 2. veebruaril 1946 Kayesis) on Mali poliitik, esimene vabadel valimistel valitud Mali president. Ta oli selles ametis aastatel 1992–2002.
Alpha Oumar Konaré oli liikumise "Alliance pour la démocratie au Mali" (ADEMA) kaasasutaja.
Alates 2003. aastast on ta olnud Aafrika Liidu komisjoni esimees.
Septembris 2021 hospitaliseeriti Alpha Oumar Konaré kiiresti Marokos Rabati Cheikh Zaidi haiglas.
Ivan Rabtšinski

Ivan Vassiljevitš Rabtšinski (vene keeles Иван Васильевич Рабчинский; 24. jaanuar 1879 Kazatino, Vinnõtsja oblast – 30. jaanuar 1950 Moskva) oli revolutsionäär ja Nõukogude riigitegelane. 
Tegeles poliitilise tegevusega Ukrainas ja Peterburis alates 1895. aastast. 1905. aasta revolutsiooni ajal oli Peterburi nõukogu liige.
Lõpetas 1915. aastal Peterburi polütehnilise instituudi. 
Tegevus Eestis.
Töötas 1916/1917 Tallinnas elektriinsenerina. Veebruarirevolutsiooni ajal 1917. aastal oli VSDTP Tallinna komitee juht ja ka Tallinna Rahvamiilitsa Komitee sekretär.
Oktoobrirevolutsiooni ajal asutati 4. (22. ukj) novembril 1917 ülestõusu juhtimiseks Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee, mille esimees oli Rabtšinski ja aseesimees Viktor Kingissepp. 
Tegevus NSV Liidus.
Aastail 1917–1918 oli ta Vene SFNV Posti ja Telegraafi Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja, Rahvuste Rahvakomissariaadis eesti asjade rahvakomissar; Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige. 
1918. aasta juunist töötas I. Rabtšinski Ülevenemaalise Kõrgema Rahvamajandusnõukogu Mäeosakonna kolleegiumi liikmena ja 1919. aasta jaanuarist Kõrgema Rahvamajandusnõukogu Mäeosakonna esimehe asetäitjana.
1919. aasta veebruarist oli ta Eesti Töörahva Kommuuni esindaja Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures.
Aastatel 1920–1931 oli ta NSV Liidus Gostehizdati direktor ja vastutav toimetaja.
Everton FC

Everton Football Club on Liverpoolis 1878. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mis mängib Premier League'is. See on üks Inglismaa edukamaid meeskondi, üheksakordne Inglismaa meister. Everton on mänginud pidevalt riigi kõrgemas jalgpalliliigas, välja arvatud neli hooaega.
Everton oli 1888. aastal Football League'i üks asutajaliikmeid. Klubi kodustaadion on alates 1892. aastast olnud Goodison Park.
Praegune meeskond.
"Seisuga 25. september 2022"
Kuznetsk

Kuznetsk (vene "Кузнецк") on linn Venemaal Penza oblastis. Asub Trujovi jõe ääres, 120 km Penzast ida pool. 
Linn on elektrotehnika- ja kergetööstuse keskus.
2007. aastal elas linnas 88 900 inimest ja 2009. aastal 87 700 inimest.
Ants (täpsustus)

Ants on eesti mehenimi. 
Seda nime on kandnud või kannavad:
Ants on kartulisort.
Ants on slängis amfetamiin.
Kräkk

Kräkk (inglise keeles "crack") on argikeelne nimetus kokaiinvesinikkloriidist ja naatriumvesinikkarbonaadist valmistatava kokaiinipreparaadi kohta; kräkk on kokaiiniderivaat, mida võidakse tarbida ja enamasti tarbitaksegi narkootikumina. 
Kokaiini toorpulber segatakse vee või soodalahusega, segu keedetakse ning pärast keetmist külmutatakse kiiresti. Põhja settinud tahke aine kuivatatakse ja saadakse kokaiinipreparaat.
Seda suitsetatakse sigaretina (segatuna tubakaga) või väikese kräkipiibuga ning see mõjub mõne sekundiga (mõnedel andmetel 8–10 sekundiga). 
Kräkk töötati välja 1985. aastal. Kräkki peetakse odavaks ja arvatakse, et see on põhjustanud laialdase uimastiprobleemi. 
Kräkk on erakordselt tugev sõltuvustekitaja.
Dmitri

Dmitri on slaavi päritolu mehenimi. See on kreeka Demetriuse variant.
Nime erikujud on näiteks Dmitry, Dimitri.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Dmitri 6226 mehel. Dmitri on Eestis populaarsuselt 9. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Dmitri vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 95,54 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 99,61. Dmitri oli keskmiselt 35 aasta vanune (mediaanvanus on 35).
Rapla Laulustuudio

 
Rapla Laulustuudio on Rapla Kultuurikeskuses töötav stuudio, mille juhataja ja ainus juhendaja on Thea Paluoja.
Rapla Laulustuudios laulavad lapsed ja noored alates kuuendast eluaastast kuni gümnaasiumi lõpuni (kuid alati on ka erandeid). Rapla Laulustuudiost on välja kasvanud ka palju edukaid vokaalansambleid; pole olnud peaaegu ühtegi konkurssi, kus mõni Thea Paluoja juhendatud vokaalansambel poleks saanud auhinnalist kohta.
Ajalugu.
Stuudiovormi hakkas Thea Paluoja kasutama juba 1990. aastal. Ent stuudio nimetus võeti kasutusele aastal 1992, kui lastega "lageda taeva alla" jäänud Thea Paluojale ulatasid abikäe Toivo Kurmet ja Erik Virgepuu ning loodi Maghira Laulustuudio. Tol ajal oli stuudiovorm Raplas suhteliselt tundmatu nähtus. Eksisteeris vaid Maghira Kunstistuudio Krista Urveti eestvedamisel.
Mõne aasta pärast sai stuudio juba kultuurikeskuse katuse alla ja nimetati ümber Rapla Laulustuudioks. Aastate jooksul on Rapla Laulustuudios laulnud üle 1000 lapse ja noore. Esinemisi võib iga aasta kohta arvestada sadakond. 
Viimastel aastatel on stuudio tegutsenud lava all asuvas endises pilliruumis, mis sai 2007. aasta suvel täielikult renoveeritud.
Rapla Laulustuudio vilistlasi võib kohata nii roki- kui ka näitelavadel, Muusikaakadeemias, nii arstide seas kui ka ajakirjanduses.
Everton

 
Everton on Liverpooli linnaosa. 
See paikneb linnakeskusest vahetult põhjas. Everton sai Liverpooli osaks 1835. aastal.
2001. aastal elas linnaosas 7398 inimest.
Zuénoula

Zuénoula (guro keeles "Zuénoufla") on linn ja departemang (2. järgu haldusüksus) Elevandiluurannikul Bandama Rouge'i jõe ääres 250 km kaugusel pealinnast Yamoussoukrost. Geograafilised koordinaadid on 7°26' N, 6°03' W. 
Linnas on punane muld. 
Elanike arv on umbes 75 000. 
Põhilised etnilised rühmad on põliselanikud gurod ("Gouro") ning sisserännanud djulad. Linnas elab ka kuid sisserändajaid riigi teistest piirkondadest ja mujalt Lääne-Aafrikast.
Kõneldakse põhiliselt prantsuse, guro ja malinke keelt. 
Linnas toodetakse suhkrut.
Välislingid.
&lt;small&gt;"Kasutatud on inglise ja prantsuse vikipeedia artiklit seisuga 2. oktoober 2007.
Zug

Zug on linn ja vald Šveitsi keskosas Schweizer Mittellandis Zugi järve kirdeserval Zugerbergi jalamil ja alumistel läänenõlvadel 23 km Zürichist lõunas, Zugi kantoni pealinn. 
Linna pindala on 33,8 km² (üle 10 km² sellest on järve ala) ja elanike arv 24 665 (31. detsember 2006). 
Linn on põhiliselt saksakeelne ja katoliiklik.
Thomas DiLorenzo

Thomas James DiLorenzo (sündinud 8. augustil 1954) on Ameerika Ühendriikide majandusteadlane.
Ta kuulub Austria koolkonda.
Grady McWhiney

Grady McWhiney (15. juuli 1928 Shreveport – 18. aprill 2006 Abilene) oli Ameerika Ühendriikide ajaloolane, kelle uurimisvaldkonnad olid USA lõunaosariigid ja Ameerika Ühendriikide kodusõda.
Ta õppis Centenary College’is, Louisiana Riiklikus Ülikoolis ja Columbia Ülikoolis, kus kaitses doktoriväitekirja. 
McWhiney õpetas mitmes Ameerika ülikoolis, sealhulgas Louisiana Riiklikus Ülikoolis, Texase Kristlikus Ülikoolis ja California Ülikoolis Berkeleys.
McWhiney on tuntud oma "keldi teooria" poolest, mille kohaselt Ameerika lõunaosariikide kultuur pärines peamiselt keldi päritolu sisserändajatelt. Selle teooria esitas ta teostes "Attack and Die" ja "Cracker Culture". Tema vaated tekitasid teadusringkondades vastakaid arvamusi.
1996. aastal asutas ta Grady McWhiney uurimisfondi, mis tegeleb 19. sajandi Ameerika ajaloo populariseerimisega.
Konföderatsiooni Muuseum

Konföderatsiooni Muuseum on muuseum Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis Richmondis, mis on Ameerika Riikide Konföderatsiooni endine pealinn. Muuseum avati 22. veebruaril 1896 Konföderatsiooni Valge Maja krundil.
Lõuna Aurist

Lõuna Aurist (inglise keeles "Southern Cross of Honor") oli Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaline autasu. See asutati 12. oktoobril 1862.
Ameerika Riikide Konföderatsiooni dollar

Ameerika Riikide Konföderatsiooni dollar oli Ameerika Riikide Konföderatsiooni rahaühik.
Aastail 1861–1865 lasti käibele paberrahasid nimiväärtuses 0,1–1000 dollarit. Näidised valmistati 1-sendisest ja ½-dollarilisest mündist, kuid metalli puudusel konföderatsiooni münte käibele ei lastud. Käibeloleku aja jooksul elas Ameerika Riikide Konföderatsiooni dollar üle hävitava inflatsiooni, muutudes kodusõja lõpul praktiliselt väärtusetuks.
Pärast kodusõja lõppu keeldus Ameerika Ühendriikide valitsus Ameerika Riikide Konföderatsiooni raha välja lunastamast.
Välislingid.
Zugi kanton

Zugi kanton on üks Šveitsi 26 kantonist. Ta asub Šveitsi keskosas.
Zugi kantoni pindala on 239 km². Zugi kanton on pindalalt väikseim täiskanton ja temast on pindalalt väiksemad ainult kaks kantonit.
Elanike arv on 106 530 (2006). Rahvastiku tihedus on 443 in/km² (viies koht Šveitsi kantonite seas).
Zugi kanton jaguneb vahetult 11 vallaks: Baar, Cham, Hünenberg, Menzingen, Neuheim, Oberägeri, Risch, Steinhausen, Unterägeri, Walchwil, Zug.
Zugi kanton on Šveitsis üks jõukamaid.
Saab 340

Saab 340 on kahe turbopropellermootoriga lähiliini reisilennuk. Lennuki projekteerisid ühiselt Rootsi firma Saab ja USA firma Fairchild. Saab töötas välja lennuki kere ning Fairchild tiiva ja stabilisaatori. Esmalend toimus 25. jaanuaril 1983. Viimane seda tüüpi lennuk valmis Saabi Linköpingi tehases aastal 1999. 
Lennuk.
Lennuki loojate eesmärgiks oli tuua turule oma aja kohta konkurentsivõimeline regionaalliinilennuk. Pärast Fairchildi tagasitõmbumist ühistööst jätkas Saab üksi tellitud lennukite arendamist ja valmistamist. Lennuki salong mahutab 35 reisijat, lennusaatja ja kaks pilooti.
Konstruktsioon.
Saab 340 on tervenisti metallkonstruktsiooniga, plaanilt sirge vabaltkandva alltiivaga lennuk, mille mittekandvates osades on palju kasutatud komposiitmaterjale.
Saab 340 kaldtüürid ehk eleronid, pöörde- ja kõrgustüür ning propelleri võlliotste voolundajad on valmistatud täielikult komposiidist, kus kiudtäitena on kasutatud peamiselt kevlari. Kõigi tüürpindade kumerjate esiservade komposiidi täiteaineks on klaaskiudtekstiil. 
Lennuki mootorid General Electric CT7 on sama tüüpi, mis 1970. aastate militaarhelikopteritel Sikorsky UH-60, Bell 214ST, võimsusega 1250kW. Ka mootorite õhukogumisavade voolundajad on komposiitmaterjalist.
Saab-340 turbomootorid ajavad ringi 3,2 m läbimõõduga neljalabalisi komposiitpropellereid Dowty Rotol-R320. Klaaskiu baasil komposiidist propellerilabad annavad metall-labadega võrreldes 54 kg kaalusäästu.
Kasutajad.
Oktoobriks 2005 oli tellimusi esitatud kokku 459 lennukile, neist 430 oli üle antud 56 operaatorile 25 riigis. 
Kevadel 2007 liisis lennufirmalt Golden Air kaks pruugitud Saab SF-340A tüüpi lennukit Estonian Air. Neist esimene jõudis Tallinna 30. augustil 2007. Lennukid läksid tütarettevõtte Estonian Air Regional kasutusse. 
2014. aasta septembris sõlmis Airest lepingu viienda SAAB 340 ostuks. Lennuk registrinumbriga ES-LSE, hüüdnimega Echo, asus lendama Ungari ja Rumeenia vahel.
Kasutajaid:
Zug (täpsustus)

Zug on mitme koha nimi:
Zug on perekonnanimi, mille tuntud kandja oli
EV Zug on Šveitsi Zugi linna jäähokimeeskond. 
Zug on tegelane seriaalist TUGS.
Tsüklon

Tsüklon ehk madalrõhuala ehk madalrõhkkond (kreeka "κύκλος" 'ring') on maakera atmosfääri alumises kihis troposfääris, õhurõhu ebaühtlasest jaotusest tekkinud võimas õhumassi pööris, mille keskmes on õhurõhk kõige madalam.
Tsüklonis puhuvad tuuled põhjapoolkeral spiraalselt (keerisena) vastupäeva ja lõunapoolkeral päripäeva. Tuule spiraalne puhumine tuleneb Coriolisi efektist, mis Maa põhjapoolkeral paneb otseliikuvat objekti (tuult) inertsi tõttu säilitama oma algset liikumissuunda ruumis, kuid maakera pöörlemise tõttu jääb liikumise suund geograafilisest sihist paremale. Kuna tsükloni keskmes on õhurõhk kõige madalam, siis on tuule gradientjõud suunaga just madalrõhkkonna keskmesse, kuid tegelikes tingimustes kaldub tuule teekond Coriolisi jõu ja maapinna hõõrdejõu koosmõjul Maa põhjapoolkera parasvöötmes umbes 30° paremale. Tuule suuna järgi on võimalik otsustada kuspool meist asub madalrõhuala. Kui seista seljaga vastu tuult, siis meie 30 kraadi vasakule ette suunatud käe poole jääb madalrõhuala.
Tsükloni teke.
Tsüklonid võivad tekkida erinevates olukordades ja viisil, nende kujunemine ei ole siiski veel täielikult selge.
Kahte erinevate omadustega õhumassi voolamise sirgel eraldusjoonel frondil, tekib mingil põhjusel häiritus. Frondil kujuneb laine, mis soodsas olukorras suureneb. Suurenenud keeriselises laines eristuvad õhumasside sooja sektori soefront ja külma sektori külmfront, mis arenedes järgneval liikumisel liituvad ehk okludeeruvad. Seejärel tekib suletud ringi isobaaride väli, madala õhurõhuga vastupäeva pöörlev ala, mille keskmesse spiraalselt voolanud õhu trajekroorid konvergeeruvad (liituvad). Kokkuvoolav õhk on sunnitud üles kerkima, tekib tõusev õhu liikumine, mille käigus hakkab niiskus adiabaatilise jahenemise tõttu kondenseeruma. Seepärast on tsükloni keskmes iseloomulikult pilvised ja sajused ilmad. 
Tsükloni liikumine.
Tsüklonid ei seisa paigal, vaid liiguvad erinevaid teid pidi. Meile tuleb suurem osa tsükloneist Atlandilt. Sageli liiguvad tsüklonid mitte üksikult, üksteisest pika ajavahemikuga eraldatuina, vaid sarjana, n-ö tsükloniperekonnana. Nende perekondade iga on võrdlemisi lühike, keskmiselt kuni kuus ööpäeva, nii et perekonna esimene tsüklon jõuab juba täituda kui viimane on alles tekkestaadiumis.
Tsükloni aasta keskmine liikumiskiirus on Lääne-Euroopas ligikaudu 30 km/h. Tsükloni liikumiskiirus on muutlik, mõnikord tsüklon peatub ja püsib mitu päeva ühel ning samal kohal. Samuti võivad muutuda tsükloni liikumissuund, kuju ja suurus. Tsükloni liikumine meie aladele toob eelnevaga võrreldes pilvisemat ilma ja sademeid. Soojal poolaastal kaasneb sellega ilma jahenemine, talvisel poolaastal aga soojenemine ja lumesadu.
Baromeeter

Baromeeter ehk õhurõhumõõtur on mõõteriist, millega mõõdetakse õhurõhku.
Helkivad ööpilved

Helkivad ööpilved ehk polaarmesosfääripilved on hõbehallid või valkjad, vahel ka kuldsed pilved, mis on nähtavad 50–70° põhja- ja lõunalaiusel suvel kesköö paiku põhjataevas. Pilved asuvad 75–85 km kõrgusel ja on nähtavad, kui allpool horisonti asuv päike neid valgustab.
Sofia Rotaru

Sofia Rotaru (ukraina keeles "Софiя Михайлiвна Євдокименко-Ротару"; sündinud 7. augustil 1947) on moldaavia päritolu Ukraina estraadilaulja ja näitleja.
Rotaru repertuaaris on üle 400 laulu vene, ukraina, rumeenia, moldaavia, bulgaaria, serbia, poola, saksa, itaalia, hispaania ja inglise keeles.
Rotaru on osalenud mitmes muusikafilmis. 
Teda on hüütud Bukoviina ööbikuks. Ajalehe Postimees vene väljaanne on teda nimetanud popikuningannaks. Ta on kõige kõrgemalt makstud esineja Ukrainas.
2000. aastal valis Ukraina Kõrgeim Akadeemiline Nõukogu Rotaru 20. sajandi parimaks Ukraina estraadilauljatariks.
Ta on valitud Tšernovtsõ linna aukodanikuks. Rotaru elab Jaltas ja Kiievis. 
Tema vanemad rändasid Ukrainasse Moldovast.
Doudou Diène

Doudou Diène (sündinud 1941) on Senegali politoloog ja jurist, kes oli alates augustist 2002 juulini 2008 ÜRO rassilise diskrimineerimise ja ksenofoobia eriraportöör.
Diène on lõpetanud Caeni Ülikooli, tal on doktorikraad Pariisi Ülikoolist avalikus õiguses ja diplom politoloogias Pariisi välispoliitika instituudist.
Ta on töötanud Senegali esindajana UNESCO juures. 1977. aastast töötas UNESCO sekretariaadis.
2007. aasta septembris külastas ta Eestit, äratades tähelepanu ettepanekuga anda vene keelele riigikeele staatus.
Marc Ducret

Marc Ducret (sündinud 19. augustil 1957 Pariisis) on prantsuse džässkitarrist ja -helilooja. 
21.–23. oktoobrini 2007 külastas ta Eestit, andes kontserte Kumu auditooriumis, Tartu Athena Keskuses ja Viljandi Kultuurimajas.
Spa vald

Spa on vald Belgias Liège'i provintsis.
Charlotte Lewis

Charlotte Lewis (sündinud 7. august 1967) on inglise näitleja. Tuntuks sai ta filmiga "The Golden Child" ("Kuldne laps", 1986)
Charlotte Lewis (korvpallur)

Charlotte Lewis (10. september 1955 Chicago, Illinois – 17. september 2007 Kansas City, Missouri) oli Ameerika Ühendriikide korvpallur, kes kuulus 1976. aastal olümpiamängudel hõbemedalid võitnud naiskonda.
Pikkus: 188 cm
Sankt Galleni kanton

Sankt Galleni kanton on kanton (1. järgu haldusüksus) Šveitsi kirdeosas.
Suuremad linnad on Sankt Gallen, Rapperswil-Jona, Gossau, Wil, Uzwil, Altstätten ja Buchs.
Kantonis on 77 valda (seisuga 1. jaanuar 2015).
Appenzell Ausserrhodeni kanton

Appenzell Ausserrhoden on kanton Šveitsi kirdeosas. Riigiõiguse seisukohalt on Appenzell Ausserrhoden poolkanton ja saab saata vaid ühe esindaja Kantonite Nõukogusse.
Kantoni valitsus ja parlament asuvad Herisaus, kuid kõrgem kohus Trogenis.
Kantonis on 20 valda (2007).
Koos Appenzell Innerrhodeni kantoniga moodustas kanton vana Appenzelli kantoni, mis 1597. aastal reformatsiooni ajal jagati. Appenzell Ausserrhoden oli ajalooliselt protestantlik kanton, kui Innerrhoden oli katoliiklik.
Kroonuaia sild

Kroonuaia sild on sild Tartus. See ületab Emajõge ning ühendab Kroonuaia ja Sauna tänavat.
Ajalugu.
Kroonuaia tänava otsa kohale paigaldati 1945. aastal puitpontoonsild, mis 1956. aastal asendati raudpontoonsillaga. Tegemist oli autosillaga, millest sõitsid üle ka bussid, samas oli see jõelaevade jaoks piisavalt kõrge. 1970. aastate alul sild lagunes ja selle asemele rajati jalakäijatele mõeldud lahtikäiv pontoonsild. Jalakäijate sild avati jõelaevade läbilaskmiseks ja kevadise jäämineku ajal. Sild lagunes 1989. aastal ja seda enam ei taastatud.
Ehitamine.
Raudbetoonsilda hakati ehitama 1996. aasta alguses. Silla projekteeris Anatoli Petrov Peterburist ja ehitas K-Most.
Sild avati liikluseks 5. detsembril 1996.
Sild on kaherealine ja 89 meetrit pikk. Sild läks linnale maksma 16,2 miljonit krooni.
Haso riik

Haso riik oli riik Aafrikas 17.–19. sajandini. Riigi territoorium asetses piki Senegali jõge praeguse Senegali ja Mali Kayesi piirkonna aladel. Pealinn oli Senegali territooriumil asuv Médine.
Rahvastik koosnes peamiselt fulbedest, malinkedest ja soninkedest. Riigi esimene valitseja Fankamala (kuningas) oli Séga Doua (1681–1725). Peale tema surma algas ta poegade Dibba Samballa ja Demba Maddy vahel kodusõda ning Haso jagunes viieks väiksemaks riigiks, millest võimsaim oli Dembaya, mida valitses Hawa Demba Diallo (1810–1833).
Nagu idas asuv Bambara riik sõltus ka Haso riik suuresti orjakaubandusest. Seda nii riigi siseselt, kuid orjasid müüdi ka eurooplastele. Perekonna staatus ühiskonnas oli seda kõrgem, mida rohkem orje see omas. Orjakaubandus tekitas tihedaid läbikäimisi eurooplastega, peamiselt prantslastega.
1857. aastal ründas Toucouleuri riigi valitseja El Hadj Umar Tall Haso riiki, kuid prantsuse sõjajõudude abiga õnnestus rünnak tagasi lüüa. Riik säilitas küll vormiliselt iseseisvuse, kuid sattus tugevasse sõltuvusse Prantsusmaast. 1880. aastal muudeti vormiliselt iseseisev Haso riik Prantsuse Sudaani osaks.
Zoug

Zoug (ka "Zug", "Sug", "Zoûg") on asula Lääne-Sahara kaguosas Mauritaania piiri lähedal POLISARIO kontrolli all oleval alal. 
Zougi järgi on saanud nime sihktiivalise putuka "Pamphagulus uvarovi" alamliik "Pamphagulus uvarovi zugiata".
Sug

"Sug" ('Tõmme') on norra kirjaniku Cecilie Løveidi lühiromaan. Selle andis välja kirjastus Gyldendal 1979. aastal.
Teos on just nagu punktiirromaan, mis koosneb lühifragmentidest. Pikemad tekstid jutustavad tükikesi ühest loost; paljud lühikesed tekstid on lüürilised ning neid võib pidada proosaluuletusteks või luuletusteks. 
Pärast seda teost keskendus Løveid lüürilise proosa asemel näidenditele. 
Sisu.
Raamatus räägivad vaheldumisi kaks naist, Kjersti ja Monika. Kjersti Gilje on ka raamatu "Alltid skyer over Askøy" peategelane. Tal tekib suhe abielumehega, kes aga ei suuda oma naist maha jätta. Suhe muutub väljakannatamatuks ja puruneb. Kjerstil on kriis ning ta põgeneb mõneks ajaks oma sõbratari Monika juurde. Monika mõtiskleb omaenda suhetest meestega. 
"Sug" võrdleb meeste ja naiste seksuaalsust ning näitab, et mees saab pendeldada kahe naise vahet, kuid naine vajab pikaajalisi siduvaid suhteid ning kannatab mehe käitumise all. Kjersti kasvas üles koos üksikemaga, kelle meremees maha jättis. Meest näidatakse armastuse hulkurina. Ometi ei saa ka naine läbi seksuaalsuseta ning raamatu kolmandas osas püüab Kjersti alustada "meeste seatud tingimustel" uut suhet Matsiga.
Médine

Médine on mitme linna nimi:
Médine on prantsuse räppar.
Médine on Mediina prantsuspärane nimi.
Jäätmejaam

Jäätmejaam (ka: "jäätmekeskus") on spetsiaalselt rajatud ja tehniliselt varustatud jäätmekäitluskoht (detailplaneeringu ja projekti järgi), kuhu on paigutatud taaskasutatavate jäätmete kogumiseks ja esmaseks töötlemiseks kogumiskonteinerid, sh ohtlike jäätmete kogumiskonteiner. 
Jäätmejaamas on ka olmehoone ning toimub kasutuskõlblike ja suurjäätmete (mööbli, kodumasinate, majatarvete, riietusesemete jms) kogumine ja jaotamine. Jäätmejaamas võib kompostida orgaanilisi jäätmeid. 
Võrreldes jäätmepunktiga on jäätmejaama teeninduspiirkond suurem (üks jäätmejaam võib hõlmata omavalitsuse erinevaid piirkondi, tervet omavalitsust, tervet maakonda) ning seal toimub ka jäätmete käitlemine. 
Jäätmejaamas võidakse vastu võtta ka ettevõtetes liigiti kogutuid jäätmeid. Jäätmejaama on võimalik
ehitada laadimis- ja/või sorteerimisjaamana.