tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Świętopełk I (Pommeri)

Świętopełk I (ka "Swantopolk I"; u 1080 – enne 1148), mõnikord "Świętopełk Nakłost" (poola: "Świętopełk Nakielski"), et eristada teda teistest sama nimega valitsejatest, oli üks esimesi teadaolevaid Pommeri hertsogeid; aastatel 1109/13–1121 valitses ta Pomereelia üle.
Tavaliselt arvatakse, et ta oli Świętobór I (Swantibor) poeg, kuigi teised ajaloolased teevad temast Świętobóri (samuti kolmanda Pommeri hertsogi, Dumari) venna ja Siemomysł I poja.
Teda mainitakse Gallus Anonymuse kroonikas. 16. sajandi Pommeri kroonik Thomas Kantzow väidab samuti, et Świętopełk oli üks Świętobóri noorematest poegadest, kes valitses Taga-Pommerit pärast isa kukutamist. Preisi ajaloolane Ludwig Giesebrecht, kes andis hertsogi sünni ja surma ligikaudse aja, pidas teda Pomereelia dünastia algatajaks ja väitis, et Świętopełk ja tema isa Świętobór olid Piastide dünastia sugulased abielu kaudu. Ka teised ajaloolased on esitanud hüpoteesi, et Świętopełk ja Świętobór olid seotud, vere või abielu kaudu, Poola Piastide dünastiaga, või et nad teenisid neid vojevoodidena Gdańskis (Danzig). Siiski vaidlustab Edward Rymar teesi, et Świętopełk oli Swantibori poeg, tuginedes asjaolule, et Gallus Anonymus oleks seda fakti kindlasti maininud, kuid kroonik kirjeldas Świętopełki pigem "teatava pomoraanina", kellele Poola valitseja andis kontrolli Poola maade üle.
Koos oma isaga aeti ta kõige tõenäolisemalt 1106. aasta paiku konkurentide poolt Pommerist välja. Pärast seda, kui Bolesław III Krzywousty alistas Nakło lahingus Pommeri hertsogid (kelle väe suurus oli Gallus Anonymuse sõnul 30 000), andis ta Świętopełkile Nakło ja teised gardid (slaavi asulad) Noteći jõe ääres lääniks.
Pärast seda, kui Świętopełk üritas 1112. aastal teostada välispoliitikat ilma Poola valitseja nõusolekuta, tungis Krzywousty tema maadele. Pärast Nakło kolmekuulist piiramist (Galluse sõnul 29. septembrist 25. detsembrini) sundis ta Świętopełki alistuma. Świętopełk pidi maksma andamit Poola hertsogile ja andma oma poja (nimi teadmata) pantvangiks. 1113. aastal mässas Świętopełk taas Poola võimu vastu ja Bolesław tungis taas kallale, võttes Wyszogródi ja Nakło.
Tema hilisemast elust on vähe teada. 1119. aastal alistas Krzywousty kaks nimetut Pommeri hertsogit, võttes ühe vangi ja pagendades teise. On võimalik, et üks neist oli Świętopełk.
Jan Długoszi ja Kantzowi hilisemate kroonikate järgi suri 1121. aastal hertsog "Odrzanski" ('Odra') nimega Świętopełk. Mõned ajaloolased on seda tõlgendanud samaks Świętopełkiks, Świętobóri pojaks. Teised leiavad aga, et "Odrzanski" Świętopełk on olnud teine inimene, kessinite ("Kicyni") hertsog, kelle maadele tungis 1121. aastal sakside vürst Lothar von Supplinburg.
Świętopełkil oli mitu poega, kellest üks oli Bolesław Krzywousty õukonnas pantvangis. On võimalik, et see nimetu poeg oli Samboriidide dünastia asutaja Sobiesław I isa.
Wartislaw I

Wartislaw I ("Warcisław I") (u 1091 – 9. august 1135) oli esimene ajalooline Pommeri hertsogkonna valitseja ja Greifide dünastia asutaja.
Enamik teavet tema kohta pärineb Otto von Bambergi elu käsitlevatest kirjutistest. Ta oli slaavi päritolu, sündinud tõenäoliselt 12. sajandi vahetuse paiku. Nooruses oli ta arvatavasti "krüptokristlane" (pärast ristimist sakside juures vangis olles), sest ta soovis varjata oma uut religiooni veel paganlike alamate eest. 1109. aastal võitis Wartislawi Nakło lahingus Poola hertsog Bolesław III Krzywousty, kelle vasalliks ta millalgi 1120. ja 1123. aasta vahel sai. Ta nõustus maksma andamit Bolesławile, samuti ristima Pommerit. Sel eesmärgil toetas ta koos Bolesławiga Otto von Bamberg edukat Pommeri ristimist. 1124. aastal oli tema residentsiks Kamień Pomorski (Kammin).
Viimati mainib teda kroonikates selgesõnaliselt Saxo Grammaticus, kes kirjeldab Poola-Taani ühisekspeditsiooni Wartislawi vastu aastatel 1129/1130, mis oli suunatud Wolini ja Uznami saartele. Taani kuningas Niels olevat ta vangi võtnud, kuid vabastanud hiljem pärast "Obodriidide kuninga" Knud Lavardi sekkumist.
Otto kroonikate autor ei anna Wartislawi naise nime, ainult et ta oli kristlane. Otto sundis Wartislawi ka tema endised 24 naist ja konkubiini enne oma abiellumist koju saatma. Pommeri kroonik Thomas Kantzow, kes kirjutas peaaegu 400 aastat hiljem, väidab, et Wartislaw abiellus Saksimaa Heilaga. Naine olla surnud 1128. aastal ja järgmisel aastal abiellus hertsog Taani Nielsi või Knud Lavardi tütre Idaga (Kanztow muutis selles osas oma kroonikat järgmistes väljaannetes). Mõlema oletatava naise nimed ja päritolu on aga hilisemad ajaloolased kahtluse alla seadnud. Edward Rymar väidab, et kui Wartislaw oleks tõesti olnud abielus Saksa vürstitütrega, oleksid sellised allikad nagu Otto elu seda fakti kindlasti maininud. Rymar oletab hoopis, et Wartislawi naine oli tõenäoliselt ruteenide Rjurikovitšitest.
Ta sai kaks poega ja tütre: Bogislaw, Kasimir ja Woizlawa, kes abiellus Mecklenburgi Pribislawiga.
Wartislaw mõrvati millalgi 1134. ja 1148. aasta vahel ja tema asemele tuli tema vend Ratibor I. Wartislawi surmapaika Stolpe lähedal praeguses Vorpommern-Greifswaldi kreisis, kus paganad ta väidetavalt tapsid, tähistab kivi nimega "Wartislawstein", millel on graveeritud kristlik rist tema misjonitööde mälestuseks.
Lutš (laev, 1949)

Lutš (tehasenimedega ka "Lutsh" ja "Lutz", vene keeles "Луч", tõlkes '(valgus)kiir') oli pärast Teist maailmasõda Soomes sõjakahjutasukuunarina ehitatud 3-mastiline puust purjelaev.
Ajalugu.
Lutš ehitati 1949. aastal Soomes Raumas Filip Walter Hollmingi laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit, Lutš oli selle tehase 20. laev (kogu sarja laevadest oli ta 50. laev).
Laev anti NSV Liidule üle 9. detsembril 1949. Ta oli arvel Eesti Merelaevanduses ja teenis Läänemerel kaubalaevana.
Ta kanti 1959. aastal maha ja vrakk jäeti Pirita jõe suudmesse rajatavate muulide täiteks.
Välislingid.
Arvatavasti Viljo Anslan, 1952. aasta. Eesti Meremuuseumi fotokogu:
Keno (jalgpallur)

Marcos da Silva França (tuntud enam kui lihtsalt Keno; sündinud 10. septembril 1989 Salvadoris) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Fluminense.
Ta alustas klubikarjääri Sergipe osariigi klubis América Futebol Clube. 2013. aastal mängis ta Bahia osariigi meistrivõistlustel Botafogo Sport Clubis ja Brasiilia tugevuselt kolmanda liiga klubis Águia de Marabá. 2014. aastal mängis Keno Brasiilia esiliigas Paraná ja Santa Cruzi ridades.
2014. aasta detsembris liitus ta Mehhiko kõrgliigaklubiga Cruz Azul. 2015. aasta juunis naasis Keno Brasiiliasse, sõlmides lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Ponte Preta.
2015. aasta detsembris liitus ta taas Santa Cruziga. 2016. aasta hooaeg oli Keno jaks läbimurdehooaeg, kui ta lõi Santa Cruzi särgis Brasiilia kõrgliigas kümme väravat. 2017. aasta jaanuaris siirdus ta Brasiilia suurklubisse Palmeiras. 2017. aasta hooajal lõi Keno Brasiilia kõrgliigas seitse väravat ja saavutas klubiga Brasiilia kõrgliigas teise koha.
2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Egiptuse kõrgliigaklubiga Pyramids. Ta lõi hooajal 2018–19 Egiptuse kõrgliigas kaheksa väravat. Pyramidsiga saavutas ta Egiptuse kõrgliigas kolmanda koha. 2019. aasta juulis suundus ta Pyramidsist laenule Araabia Ühendemiraatide klubisse Al Jazira.
2020. aasta juunis sõlmis Keno kolmeaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Atlético Mineiro. 2020. aasta septembris tegi ta Brasiilia kõrgliiga kahes mängus järjest, vastavalt Atlético Goianiense ja Grêmio vastu kübratriki. 26. septembril lõi ta mängus Grêmio vastu Atlético Mineiro ajaloo 2000. värava Brasiilia kõrgliigas. 2021. aastal tuli ta Atlético Mineiroga Brasiilia meistriks.
2022. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Fluminensega, võimalusega lepingut aasta võrra pikendada.
Bogislaw I (Pommeri)

Bogislaw I (u 1130 – 18. märts 1187), Pommeri dünastia liige, oli Pommeri hertsog 1156. aastast kuni oma surmani. 1181. aastal sai ta keiser Friedrich I Barbarossalt lääniks "Slavinia hertsogkonna".
Elu.
Bogislaw ja tema noorem vend Kasimir olid Pommeri hertsogi, Greifide dünastia esiisa Wartislaw I pojad, tõenäoliselt teisest abielust Taani printsessi Idaga. Olles isa vägivaldse surma ajal alaealised, pidid mõlemad esialgu loovutama valitsemise onu Ratiborile. Pärast hertsog Ratibori surma 1156. aastal valitsesid tema vennapojad Bogislaw ja Kasimir Pommeri hertsogkonda koos.
1164. aastal asusid vennad liitu obodriidide vürsti Pribislawiga ja toetasid tema mässu Saksimaa hertsogi Heinrich Lõvi vastu. Nad said Vercheni lahingus lüüa, kuid säilitasid oma hertsogkonna Heinrichi läänina. Ustavate vasallidena osalesid Bogislaw ja tema vend 1168. aastal liitlasest Taani kuninga Valdemar I juhitud ranide vürstkonna alistamises Rügeni saarel. Kui ei Heinrich ega Pommeri hertsogid Valdemarilt mingit preemiat ei saanud, järgnes pikk konflikt, mille käigus Taani väed korduvalt Greifide valdusi rüüstasid. Rahu tehti 1177. aastal, mille võitis Taani kuningale suure andami maksmine.
Kui Kasimir 1180. aastal tapeti, arvatavasti Demminis Brandenburgi Askania markkrahvi Otto I pealetungivate vägede vastu võideldes, asus Bogislaw Pommeri hertsogkonda üksi valitsema. Järgmisel aastal andis keiser Barbarossa, kes oli oma mässava Welfi rivaali Heinrich Lõvi kukutanud, Bogislawile lääniks Slavinia ("Slawia") hertsogkonna. Hertsogkonna territoorium, samuti Bogislawi staatus Saksa-Rooma riigi vürstina jäi ebakindlaks.
Konfliktid Taaniga jätkusid, kui 1184. aastal tegi Bogislaw keisri nimel kampaania Taani Rügeni vürstkonna vastu. Kuid see ebaõnnestus, kui Pommeri laevastik Greifswaldi lahes uputati. Pärast mitut vasturünnakut pidi Bogislaw 1185. aastal alistuma ja oma hertsogkonna Taani kuningas Knud VI-lt lääniks võtma.
Hertsog Bogislaw suri 1187. aastal ja maeti Grobe kloostrisse. Tema järglasteks said tema pojad Bogislaw II (u 1177 – 1220) ja Kasimir II. 1238. aastal kirjutas paavst Gregorius IX Bogislawi kohta "duce Cassubie" (Gerard Labuda, 2006).
Abielud ja lapsed.
Tema esimene naine oli Walburgis (suri 1177), Taani kuninga Valdemar I ja Sofia Minskist tütar. Tema teine naine oli Anastazja, Suur-Poola hertsogi Mieszko III Stary ja Eudoksja Kiievist tütar. Kokku sai ta 5 last.
Taani Walburgisega:
Suur-Poola Anastazjaga:
Ülle Lillak

Ülle Lillak (2. juuli 1960 – 6. august 2003) oli eesti fotoajaloolane, fotograaf ja publitsist.
Lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna. Uuris Eesti fotograafia ajalugu enne 1940. aastat. Aastatel 2000–2002 koostas nimekatest Eesti fotograafidest seeria artikleid kultuurilehele Sirp. Tegi ka kaastööd Eesti entsüklopeediale (Eesti fotograafide kohta).
Aju-Dag (laev)

Aju-Dag oli Eesti NSV uurimislaev. 
Ajalugu.
Laev ehitati 1961. aastal Alupka-tüüpi reisilaevana Varnas Bulgaarias. Nime sai laev Krimmis pioneerilaagri Artek naabruses asuva Aju-Dagi mäe järgi. Alul sõitis see Mustal ja Aasovi merel reisi- ja kaubalaevana. 
1976. aastal müüdi laev Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudile, kus seda hakati Ain Aitsami juhtimisel kasutama mereuuringuteks. Aastatel 1977–1978 ehitati laev Le Havre’is ja Kielis lõplikult ümber uurimislaevaks. Aastatel 1976–1984 sooritas Aju-Dag kokku 41 ekspeditsiooni Läänemere füüsikaliste, keemiliste ja bioloogiliste protsesside uurimiseks. 
Aastal 1984 asendati Aju-Dag moodsama uurimislaevaga Arnold Veimer (hilisem Livonia, Trossö).
Kirjeldus.
Pikkus 63,5 m, laius 9,3 m, süvis 3,4 m, mahutavus 1002 brt. Üks ta sõsarlaevadest oli Vanemuine.
Matt Targett

Matthew Robert Targett (sündinud 18. septembril 1995 Eastleigh's) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United.
Ta alustas klubikarjääri Southamptonis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2003. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 26. augustil 2014 liigakarikamängus Millwalli vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 27. septembril mängus Queens Park Rangersi vastu. Hooajal 2017–18 mängis ta Southamptonist laenul Inglismaa esiliiga klubis Fulham. 27. aprillil 2019 lõi Targett mängus Bournemouthi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
2019. aasta juulis liitus ta äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Aston Villaga. 2022. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule Newcastle Unitedi.
2013. aastal mängis Targett Šotimaa kuni 19-aastaste koondises. Hiljem on ta kuulunud Inglismaa noortekoondistesse.
Enno (eesnimi)

Enno on eesti mehenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Enno 956 mehel. Enno oli populaarsuselt 169. mehenimi. Enno oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 67). Kõige populaarsem oli eesnimi Enno vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 28,16.
Nicholas Latifi

Nicholas Daniel Latifi (sündinud 29. juunil 1995 Montréalis) on kanada vormelisõitja.
Latifi tegi Vormel 1 sarja debüüdi 2020. aasta hooajal Williamsi meeskonnas, kus ta meeskonnakaaslaseks on George Russell.
R2-D2

R2-D2 on droid "Star Warsi" ulmemaailmas.
Astromehaanikdroid R2-D2 tegutseb koos protokollidroidi C-3POga.
Valāti

Valāti (vanasti ka Lipaiķu ciems) on küla ("mazciems") Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel Rīva jõe kaldal. Asula jääb valla keskusest Turlavast 2,1, piirkonna keskusest Kuldīgast 21 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusele.
Krievciems (Turlava vald)

Krievciems on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 75 meetri kõrgusel. Asula jääb valla keskusest Turlavast 5, piirkonna keskusest Kuldīgast 25 ja Riiast 174 kilomeetri kaugusele.
Külast põhjas asub Aizsaule kalmistu.
Grantiņi

Grantiņi (vanasti ka Turlava või Torlova) on küla ("mazciems") Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 80 meetri kõrgusel. Asula jääb valla keskusest Turlavast 4,5, piirkonna keskusest Kuldīgast 25 ja Riiast 177 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Turlava mõisa ("Turlau") keskuse juurde. Nõukogude perioodil ehitati see välja kui kolhoosi "Sarkanā zvaigzne" keskasula, hiljem oli seal kolhoosi "Dzintars" keskasula.
Kazlēnciems

Kazlēnciems on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 90 meetri kõrgusel. Asula jääb valla keskusest Turlavast 7, piirkonna keskusest Kuldīgast 27 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusele.
Emil Djuse

Emil Djuse (sündinud 27. oktoobril 1993 Östersundis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Rapperswil-Jona Lakers.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Östersunds IK. Hooajal 2012–13 mängis ta Rootsi esiliiga klubis Södertälje SK. 2013. aastal liitus ta Rootsi kõrgliiga klubiga Frölunda HC, kuid hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Rootsi esiliigas Malmö Redhawksi ja Mora IK ridades. Hooaja 2014–15 alguses mängis ta taas Frölundas. Sama hooaja keskel liitus samuti Rootsi kõrgliigasse kuuluva Modo Hockeyga. Aastatel 2016–2019 mängis Djuse kolm hooaega Rootsi kõrgliigas Skellefteå AIK-i ridades. Hooaja 2017–18 jõudis ta Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Växjö Lakersile.
2019. aasta aprillis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Dallas Stars. NHL-is ta hooajal 2019–20 mänguaega ei saanud, kuid mängis American Hockey League'i klubides Texas Stars ja Springfield Thunderbirds.
2020. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Moskva Spartak.
2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Rapperswil-Jona Lakers.
2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Djuse Rootsi kuni 20-aastaste koondisega hõbemedali.
Sergei Toltšinski

Sergei Aleksandrovitš Toltšinski (vene keeles Сергей Александрович Толчинский; sündinud 3. veebruaril 1995 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Omski Avangard ründajana vasakäärel.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds.
2013. aasta augustis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Aastatel 2015–2016 mängis American Hockey League'i klubis Charlotte Checkers. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mängis ta Hurricanesi meeskonnas NHL-is kokku neljas mängus, saades kirja kaks resultatiivset söötu.
2018. aastal liitus ta KHL-i klubiga Moskva CSKA. 2019. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika.
2020. aasta mais sõlmis Toltšinski kaheaastase lepingu Omski Avangardiga. 2021. aastal võitis ta Avangardiga Gagarini karika. Finaalseerias alistati mängudega 4:2 tema eelmine koduklubi CSKA. Finaalseeria viimases kuuendas mängus võitis Avangard CSKA-d tema väravast tulemusega 1:0. Toltšinski valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Väljalangemismängudes oli ta CSKA mängija Konstantin Okulovi kõrval resultatiivseim mängija.
2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Toltšinski Venemaa kuni 20-aastaste koondisega hõbemedali.
Ķikuri

Ķikuri on küla ("vidējciems") Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla edelaosas merepinnast 50 meetri kõrgusel 21,6 ha suuruse Ķikuri järve kaldal. Asula jääb valla keskusest Turlavast 9, piirkonna keskusest Kuldīgast 28 ja Riiast 184 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Ķikuri karjamõisa ("Kikur") keskuse ja Ķikuri kõrtsi juurde. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi keskasula. Külas on raamatukogu.
Külas kasvav pärn ümbermõõduga 3.99 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas 194 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 158, aastal 2020 aga 150.
Klostere

Klostere on küla ("mazciems") Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 60 meetri kõrgusel. Asula jääb valla keskusest Turlavast 12,5, piirkonna keskusest Kuldīgast 32 ja Riiast 183 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Aizpute frantsisklaste kloostri maadele endise Klostere vallamaja ja Jāmaiķi luteri kiriku juurde. Jāmaiķi kirik on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis.
Külas kasvav pärn ümbermõõduga 4,67 meetrit ja tamm ümbermõõduga 4,03 meetrit on looduskaitse all.
Maras

Maras on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 50 meetri kõrgusel Mara oja kaldal. Asula jääb valla keskusest Turlavast 16,5, piirkonna keskusest Kuldīgast 36 ja Riiast 188 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Mara mõisa ("Marren") keskuse juurde.
Valdo Kallion

Valdo Kallion (27. märts 1923 Järvakandi – 7. aprill 1997) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane ning eesti ehitusinsener.
Ta sündis 1923. aastal Järvakandis koolijuhataja perekonnas, Järvakandis lõpetas ta ka 1935. aastal algkooli. Pöördelisel 1941. aastal lõpetas ta Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Õpilasena oli ta spordipoiss ja kuulus kooli korvpallivõistkonda. Samuti mängis ta GAG-i orkestris saksofoni. Pärast gümnaasiumi lõpetamist asus õppima Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonda.
1. aprillil 1943 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Esialgu oli ta väljaõppel Heidelageris, kuid suunati 3. juunist 1943 Bad Tölzi sõjakooli, mille lõpetas suurtükiväeleitnandina. 25. märtsil 1944 saabus ta tagasi Tallinna, järgnes teenistus Jägala suurtükiväelaagris. Sama aasta mais saadeti ta Narva rindele 20. eesti diviisi III suurtükiväegruppi, kus osales esialgu 7. patarei tulejuhina, hiljem patareiülemana lahingutes Narva, Sinimägede, Krivasoo ja Avinurme juures. Valdo Kallioni sulest on ilmunud mälestused Avinurme lahingust. http://www.militaar.net/phpBB2/viewtopic.php?t=3660
Pärast Avinurme lahingut langes ta 22. septembril 1944 Ambla piirkonnas sõjavangi. Esialgu viibis ta Kohtla-Järve, Jägala ja Maardu vangilaagris. Juulis 1945 määras kohalik sõjatribunal talle 10+5 aastat vangistust ja asumist. Seejärel oli ta metsatöödel Burepolomi ja Uhta laagrites, kus jäi vaevu ellu.
Vangistusest vabanes ta 1954. aastal. Esialgu asus ta tööle Vasalemma paemurdudesse markšeidrina. Olude leevenemisel asus ta kaugõppe teel õppima Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonda, mille lõpetas 1962. aastal "cum laude" tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Seejärel töötas ta Eesti Dolomiidis ja Eesti Maaehitusprojektis. 
Valdo Kallion ehitas endale kodu Sakku ja elas seal kuni surmani. Valdo oli väga muusikalembene, laulis Nõukogude ajal Teaduste Akadeemia Meeskooris ja Saku segakooris Tuljak, kus aitas kaasa ka kontsertide ja koori reiside korraldamistel.
Pärast Eesti Vabariigi taastamist moodustas ta Saku Vabadusvõitlejate Ühingu ja oli aastatel 1993–1997 selle esimees. Sellest ühendusest kasvas hiljem välja Eesti Kodumaakaitsjate Harju Ühendus.
Jeep

Jeep on USA päritolu automark, mis on alates 2021. aastast Stellantise osakond. 1987. aastast on Jeepi kaubamärk kuulunud Chryslerile, kes ostis Jeepi kaubamärgi American Motors Corporationi (AMC) käest. Jeep toodab maastureid ja linnamaastureid ning tootevalikus on ka üks pikap. 
Aastatel 2014–2021 oli Jeep ettevõtte FCA US LLC osa ning selle omanik oli Itaalia-Ameerika kontsern Fiat Chrysler Automobiles.
Johnny Nash

John Lester Nash (19. august 1940 Houston – 6. oktoober 2020 Houston) oli Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja, peamiselt reggae ja popmuusika alal.
Enim tuntust kogus ta 1972. aasta hitt "I Can See Clearly Now". Ta oli üks esimesi ilma Jamaica juurteta artiste, kes salvestas reggae-muusikat Kingstonis.
Marcelo Martins Moreno

Marcelo Martins Moreno (sündinud 18. juunil 1987 Santa Cruz de la Sierras) on Boliivia endine jalgpallur, kes mängis ründajana Paraguay kõrgliiga klubis Cerro Porteño ja Boliivia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Esporte Clube Vitória. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2007. aastal Cruzeiro ridades.
2008. aasta mais sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliiga klubiga Donetski Šahtar. 2009. aastal võitis ta klubiga UEFA karika ja tuli hooajal 2010–11 Ukraina meistriks. Hooajal 2009–10 mängis ta Šahtarist laenul Saksamaa kõrgliiga klubis Bremeni Werder ja Inglismaa kõrgliiga klubis Wigan Athletic.
2012. aastal naasis Moreno Brasiiliasse, liitudes Brasiilia kõrgliiga klubiga Grêmio. 2010. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 12 väravat. 2013. aastal mängis ta Brasiilia kõrgliigas Flamengo ja 2014. aastal taas Cruzeiro ridades. 2014. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 15 väravat. Samal hooajal tuli ta Cruzeiroga Brasiilia meistriks.
Aastatel 2015–2019 mängis Moreno Hiinas. Aastatel 2015–2016 mängis ta Changchun Yatais, 2017–2018 Wuhan Zallis ja 2019. aastal Shijiazhuang Ever Brightis.
2020. aasta veebruaris liitus Moreno kolmandat korda Cruzeiroga.
2022. aasta veebruaris siirdus ta Cerro Porteñosse.
Boliivia jalgpallikoondises debüteeris Moreno 2007. aastal. Sama aasta 20. novembril lõi ta MM-i valikmängus Venezuela vastu oma koondisekarjääri kaks esimest väravat. Ta on kuulunud Boliivia koondisse 2011., 2015., 2019. ja 2021. aasta Copa Américal. Ta on koondises löönud kokku 30 väravat, millega on ta Boliivia läbi aegade suurim väravakütt.
Tema isa on brasiillane ja ema boliivlane.
Renan Bressan

Renan Bardini Bressan (sündinud 3. novembril 1988 Tubarãos) on Brasiilia päritolu Valgevene jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia esiliiga klubis CRB.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Clube Atlético Tubarão.
2007. aastal liitus ta Valgevene kõrgliiga klubiga FK Homiel. Aastatel 2010–2012 mängis ta Valgevene kõrgliigas 2010–2012 Borissovi BATE särgis. Kõigil kolmel hooajal tuli Bressan Borissovi BATE-ga Valgevene meistriks. 2010. ja 2011. aasta hooajal oli Bressan Valgevene kõrgliiga suurim väravakütt (vastavalt 15 ja 13 väravat). 2012. aastal valiti ta Valgevene aasta jalgpalluriks.
Klubikarjääri jooksul on ta hiljem mänginud Venemaa klubis Vladikavkazi Spartakis (2013), Kasahstani kõrgliiga klubis FK Astana (2014), Portugali kõrgliiga klubides Rio Ave (2014–2016) ja Chaves (2017–2019), Küprose kõrgliiga klubis APOEL (2016–2017) ning Brasiilia esiliigas Cuiabá (2019) ja Paraná ridades (2020–2021). CRB-s mängib ta alates 2021. aastast.
Valgevene kõrgliigas mängides sai Bressan Valgevene kodakondsuse. 29. veebruaril 2012 debüteeris ta sõprusmängus Moldova vastu Valgevene jalgpallikoondises. Valgevene koondises mängis Bressan aastatel 2012–2018 kokku 28 mängus ja lõi kolm väravat. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Valgevene olümpiameeskonda. Olümpiaturniiri teises alagrupimängus lõi ta värava Brasiilia meeskonna vastu.
Jaguar

 
Jaguar on Briti päritolu luksus- ja sportautode mark, mille peakorter asub Inglismaal Whitleys.
Varem tegeles autode tootmisega Jaguar Cars, aga 2013. aasta algusest Jaguar Land Rover, mis lisaks toodab ka Land Roveri maastikuautosid.
Jaguari eellugu ulatub 1922. aastasse, kui asutati mootorrataste külgkorve valmistav Swallow Sidecar Company. S. S. Cars Limited omanduses olles otsustati äri laiendada ning asuda autosid tootma koostöös Standard Motor Co'ga ning esialgu oli Jaguar mudeli nimi. 1945. aastal, kuna tähepaar SS oli teise maailmasõja järel omandanud negatiivse tähenduse, nimetati S. S. Cars ümber ning uueks nimeks sai Jaguar Cars. 
Ford Motor Company ostis 2000. aastal koos Jaguariga ka Land Roveri. 2008. aastal müüdi mõlemad ettevõtted Tata Motorsile, kes lõi ühisettevõtte Jaguar Land Rover.
2018. aasta märtsis tutvustati Jaguari esimest elektriautot I-Pace, mis oli esimene täiselektriline linnamaastur Euroopa luksusauto tootjalt. 2019. aastal pälvis I-Pace Euroopa Aasta Auto auhinna.
Tommi Kivistö

Tommi Petteri Kivistö (sündinud 7. juunil 1991 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät.
Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Jokerit. Hooajal 2008–09 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels. Seejärel naasis Kivistö Jokeritesse, tehes hooajal 2009–10 debüüdi Soome kõrgliigas.
2009. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i "draft"is 208. valikuna. Hooajal 2012–13 mängis ta taas Põhja-Ameerikas, ECHL-i klubis Florida Everblades ja American Hockey League'i klubis Charlotte Checkers.
Aastatel 2013–2015 mängis Kivistö Soome kõrgliigas Ilvese ridades.
2015. aastal liitus ta KHL-i klubiga Jekaterinburgi Avtomobilist. 2017. aastal naasis Kivistö taas Jokeritesse ning mängis seal kokku viis hooaega.
2022. aasta veebruarist kuni hooaja lõpuni mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions. Alates hooajast 2022/23 mängib ta Kärpätes.
2014. ja 2016. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Kivistö Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks kuulus ta Soome koondisse 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Viktor Lööv

Viktor Lööv (sündinud 16. novembril 1992 Södertäljes) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Biel.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Södertälje SK, mille põhikoosseisus mängis ta aastatel 2011–2013 Rootsi esiliigas. Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Modo.
2012. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i "draft"is 209. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima 2014. aastal. Aastatel 2014–2018 mängis ta American Hockey League'i klubides Toronto Marlies, Albany Devils, Binghamton Devils ja Iowa Wild. NHL-is sai ta Maple Leafsi meeskonnas väljakule vaid hooajal 2015–16 neljas mängus, saades kirja kaks resultatiivset söötu.
Aastatel 2018–2021 mängis Lööv KHL-i klubis Jokerit. 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Biel.
Alex Grant

Alex Grant (sündinud 20. jaanuaril 1989 Antigonishis Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Jokerit.
Aastatel 2005–2009 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Saint John Sea Dogs ja Shawinigan Cataractes.
2007. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Pittsburgh Penguinsi poolt 118. valikuna. NHL-is debüteeris Grant Anaheim Ducksi särgis 30. novembril 2013 mängus San Jose Sharksi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta lõi värava ka oma teises mängus, kuid pärast seda ei saanud NHL-is Ducksi meeskonnas enam kordagi väljakule. NHL-is mängis Grant uuesti hooajal 2015–16 Arizona Coyotesi meeskonnas, pääsedes väljakule viies põhihooaja mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsus punkti.
Aastatel 2009–2017 mängis Grant põhiliselt American Hockey League'is (AHL). Ta mängis sel perioodil kokku kuues AHL-i klubis: Wilkes-Barre/Scranton Penguins, Norfolk Admirals, Binghamton Senators, Springfield Falcons, Providence Bruins ja Iowa Wild.
2018. aastal siirdus Grant Euroopasse ja liitus Jokeritega. Debüüthooajal lõi ta KHL-is 13 väravat ja andis 23 väravasöötu. Samal hooajal valiti ta KHL-i tähtede mängule.
John Norman

John Norman (sündinud 6. jaanuaril 1991 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Jokerit.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Djurgårdens IF, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. 2013. aastal liitus ta Soome kõrgliiga klubiga Oulun Kärpät, kuid naasis hooaja keskel Rootsi kõrgliigasse, liitudes Skellefteå AIK-iga. 2014. aastal tuli ta Skellefteåga Rootsi meistriks. Kahel järgmisel hooajal võitis ta klubiga Rootsi meistrivõistlustel hõbemedali.
Hooajal 2016–17 mängis Norman KHL-is Nižni Novgorodi Torpedo ridades. 2017. aasta augustis liitus ta Jokeritega. Hooaeg 2018–19 on olnud individuaalselt Normani seni edukaim KHL-is (20 väravat, 11 väravasöötu).
Norman on kuulunud Rootsi jäähokikoondisse 2016. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Shoemaker–Levy 9

Shoemaker–Levy 9 (ametlik tähistus D/1993 F2) oli komeet, mis purunes 1992. aasta juulis ja põrkas 1994. aasta juulis kokku Jupiteriga.
Shoemaker–Levy 9 kokkupõrge Jupiteriga oli esimene kord kui astronoomid said vaadelda Päikesesüsteemi objektide kokkupõrget. Kokkupõrget kajastati laialdaselt meedias. Astronoomid said kokkupõrke vaatlemisel uut infot Jupiteri kohta ja tõstis esile selle võimalikku rolli Päikesesüsteemis liikuvate taevakehade arvu vähendamisel.
Komeedi avastasid 1993. aastal astronoomid Carolyn ja Eugene Shoemaker ning David Levy. Shoemaker–Levy 9 avastati Palomari observatooriumis asuva 46 cm Schmidti teleskoobiga. Komeet oli ilmselt 20–30 aastat enne avastamist sattunud Jupiteri gravitatsiooni mõjualasse ning tiirles ümber planeedi. See oli esimene komeet, mida märgati tiirlemas ümber planeedi. 
Astronoomid arvutasid välja, et Shoemaker–Levy 9 oli juulis 1992 ületanud Jupiteri Roche'i piiri ning purunenud mitmeks osaks. Komeedi tükid põrkusid Jupiteriga kiirusel 60 km/s ajavahemikus 16.–22. juuli 1994. Kokkupõrgetest tekkinud armid olid vaadeldavad mitu kuud.
Arvydas Novikovas

Arvydas Novikovas (sündinud 18. detsembril 1990 Vilniuses) on Leedu jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana kõrgliiga klubis FK Riteriai ja Leedu jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Leedu klubis FC Vilnius.
2008. aastal liitus ta Šotimaa kõrgliiga klubiga Heart of Midlothiani. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta laenul teises Šotimaa kõrgliiga klubis St Johnstone.
2013. aasta juunis liitus ta Saksamaa esiliiga klubiga FC Erzgebirge Aue. 2015. aasta juulis siirdus ta samuti Saksamaa esiliigas mängivasse VfL Bochumi.
Aastatel 2017–2019 mängis ta Poola kõrgliigas Jagiellonia Białystok ja seejärel ühe hooaja Varssavi Legias.
2020. aastal liitus ta Türgi kõrgliigasse tõusnud Erzurumsporiga.
Leedu jalgpallikoondises tegi Novikovas debüüdi 25. mail 2010 mängus Ukraina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. mail 2014 Balti turniiril Soome vastu.
2018. aastal valiti Novikovas Leedu aasta jalgpalluriks.
Tšernihivi Püha Katariina kirik

Katariina kirik (ukraina keeles Катерининська церква) on kirik Tšernihivis Ukrainas, Ukraina Õigeusu Kiriku Tšernihivi piiskopkonna katedraalkirik. Kirik asub Tšernihivi vanalinnas ja on linna üks peamistest arhitektuurilistest maamärkidest.
Kirjeldus.
Kirik on põhiplaanilt kaheksanurkadest koosneva risti kujuline, viie kupliga, ehitatud tellistest ja krohvitud. Püramiidja silueti moodustavad kõrgema keskkupli ümber koondunud väiksemad kuplid; kaheksanurkadest koosnev põhiplaan on iseloomulik ka Ukraina puukirikutele. Püramiidja silueti tõttu näeb kirik välja õrn, elegantne ja pidulik. Fassaadi kaunistavad pilastrid, profileeritud raamistused, karniisid ja kolmnurkfrontoonid, skulptuurne dekoor puudub. Piilariteta siseruum koosneb viiest kaheksanurksest kambrist, iga kohal tambuuriga kuppel. Tüüpiliselt ukrainapärased pirnja kujuga kuplid on kullatud.
Ajaloost.
Ukraina barokkstiilis kirik ehitati 17.–18. sajandi vahetusel Tšernigivi kasakarügemendi üles näidatud vapruse auks 1696. aasta tormijooksul türklaste Azovi kindlusele. 1715. aastal pühitseti kirik pühale Katariinale. Kirik on säilinud peaaegu ehitusaegsel kujul. 1837. aastal lisati läänefassaadile narteks, ja 1908. aastal püstitati kellatorn. Mõlemad on kiriku hilisema restaureerimise käigus eemaldatud. Teise maailmasõja ajal põlesid maha kiriku katused ja tornikuplid. Ehitis ennistati kahel perioodil: 1947-1955 ja 1975-1980.
20. sajandi lõpul tegutses kirikus rahvakunsti muuseum. 2006. aastal tagastati hoone Kiievi patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikule. Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik vaidlustas üleandmise ja nõudis kirikut endale; pärast kiriku üleandmist püstitasid Moskva Patriarhaadi Ukraina õigeusu kiriku esindajad Ukrainas hoone seinte äärde oma presenttelgi ehk välikiriku. Pärast 2014. aasta Ukraina revolutsiooni võtsid kiriku esindajad telgi 21. veebruaril 2014 Tšernihivi kogukonna survel maha.
2022. aasta kevadel sai kirik Vene-Ukraina sõjas raketirünnakus kannatada.
Välislingid.
Catherine's Church. - Discover Ukraine
Tšernihivi Borõssi ja Glibi peakirik

Borõssi ja Hlibi peakirik (ukraina keeles Собор Бориса й Гліба, Borõssohlibskõi sobor) on 11.–12. sajandist pärinev, esimestele Kiievi-Vene pühakutele Borõssile ja Hlibile pühitsetud kirik Tšernihivis.
Ajaloost.
Kirik ehitati aastail 1120–1123 või 1170. aastatel teiste allikate järgi Tšernihivi vürsti Davõd Svjatoslavovõtši (valitses 1097–1123) käsul vürstide perekonna kirikuks ja matusepaigaks. Pärast Batu-khaani juhitud mongolite rüüsteretke 1239. aastal taastati kirik 13. sajandi teisel poolel. Ka 1611. aastal sai ehitis viga Tšernihivi vallutamise ajal Poola-Leedu vägede poolt. Alates 1628. aastast oli kirik kasutusel dominiiklaste ordu kloostrikirikuna, 1649. aastal läks see uuesti õigeusklikele. Kirikule tehti ümberehitusi 1659., 1790., 1805. ja 1857. aastatel. 1672. aastal ehitati kellatorn ja 18. sajandi algul sai kirik viis kuplit. Teises maailmasõjas tekkinud kahjustused parandati aastail 1948–1955.
Arhitektuur.
Borõssi ja Hlibi kirik on kompaktne valgeks krohvitud tellisehitis ida-lääne suunalise ristülikukujulise põhiplaaniga. Kiriku ruumiplaan on tüüpiline bütsantsi-vanavene ristkuppelkirik, kuus piilarit jaotavad ehitise siseruumi kolmeks lööviks ja ruumi idaküljest eenduvad kolm poolümarat apsiidi. Läänes asetseb kirikuruumi ees kitsas narteks. Ristkuppelkirikule tüüpiliselt ümbritsevad kuplit perpendikulaarselt silindervõlvid, mille kuju kordavad põhja-, lõuna- ja läänepoolsetel välisseintel poolümarad "zakomara"'d. Nelitist kroonib ümarate liseenidega liigendatud tambuuril asetsev poolkerakujuline kuppel, mille läbimõõt ühtib tambuuri kõrgusega. 
Kiriku fassaadi liigendavad liseenid ja nendesse integreeritud poolsambad. Poolsammaste kapiteelidel on reljeefset taim- ja põimornamenti, mille vahel on paarikaupa vastamisi kujutatud loomi ja mütoloogilisi olendeid. Ümarkaarsed aknad on kitsad, neid ümbritseb kaheastmeline profileering, fassaadi ja tambuuri ülaosa kaunistavad kaarfriisid.
Interjöör ja sisustus.
Lääneseina sisse on ehitatud trepid koorirõdule. Interjöör on olnud kaunistatud heledates värvides freskodega, põrand on olnud keraamilistest plaatidest ja mosaiigist. Kaevamistel on leitud jälgi galeriist, kahe detailse töötlusega kivikapiteeli fragmente ja portaali nurgakivi, mida kaunistab romaani vormides skulptuur koer-linnu kujulisest paganlikust jumalast Simarhlost. Kirikus säilitatakse 17. sajandi ikonostaasi hõbedaga kaunistatud uksi.
Kamil Grosicki

Kamil Paweł Grosicki (sündinud 8. juunil 1988 Szczecinis) on Poola jalgpallur, kes mängib ääreründajana Poola kõrgliigaklubis Szczecini Pogoń ja Poola jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Szczecini Pogoń, mille koosseisus debüteeris ta Poola kõrgliigas hooajal 2005–06. 2007. aastal liitus ta Poola kõrgliiga klubiga Varssavi Legia. Hooaja 2007–08 teises pooles mängis ta laenul Šveitsi kõrgliigaklubis FC Sion. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Poola klubis Jagiellonia Białystok, kellega ta sõlmis 2009. aastal püsiva lepingu.
Aastatel 2011–2014 mängis Grosicki Türgi kõrgliigaklubis Sivasspor ja aastatel 2014–2017 Prantsusmaa kõrgliiga klubis Rennesi Stade. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Hull City.
2020. aasta jaanuaris liitus Grosicki Inglismaa klubiga West Bromwich Albion.
2021. aastal naasis ta Szczecini Pogońi.
Poola jalgpallikoondises debüteeris Grosicki 2. veebruaril 2008 sõprusmängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimesed kaks väravat lõi ta 7. septembril 2014 EM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Margot Frank

Margot Betti Frank (16. veebruar 1926 – veebruar või märts 1945) oli Anne Franki õde. 
Nad olid pärit Frankfurdist, kuid hiljem kolisid Amsterdami. Margot Frank suri 1945. aastal Saksa koonduslaagris.
Brian Jones

Brian Jones (sünninimega Lewis Brian Hopkins Jones; 28. veebruar 1942 – 3. juuli 1969) oli inglise muusik ja helilooja. Ta sündis ja veetis lapsepõlve Cheltenhamis Inglismaal.
Ta oli 1962. aastal ansambli The Rolling Stones üks asutajaliikmeid. Ta oli ansambli algusaastatel ansambli eestvedaja. Ta mängis ansamblis paljusid instrumente, alates kitarrist ja rütmikitarrist ning sitarist kuni mitut liiki klahvpillide ja puhkpillideni. Pärast seda, kui Mick Jagger ja Keith Richards hakkasid ansamblis koos laule looma, vähenes Jonesi tähtsus ansamblis. Jonesi oskused avalduvad eeskätt albumil "Aftermath" (1966). 
Mõju vähenemise tõttu ansamblis muutus Jones depressiivseks ja temast sai uimastisõltlane. 1969. aastal paar nädalat enne oma surma vallandati ta ansamblist ning tema koha võttis üle Mick Taylor. 1969. aasta 3. juulil leiti Jones oma kodus Hartfieldis ujumisbasseinist surnuna. Jones suri 27-aastaselt, mistõttu saab ka teda pidada 27 klubi liikmeks.
The Rolling Stonesi kõrvalt tegi Jones koostööd ka teiste artistidega, näiteks ansambliga The Beatles (ta oli laulus "Yellow Submarine" taustalaulja ja heliefektide looja ning laulus "You Know My Name (Look Up the Number)" altsaksofonist) ja Jimi Hendrixiga (laulus "All Along the Watchtower" löökpillimängija).
1989. aastal võeti Jones The Rolling Stonesi liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Louise Glück

Louise Elisabeth Glück (22. aprill 1943 New York – 13. oktoober 2023) oli Ameerika Ühendriikide luuletaja ja professor.
Elulugu.
Louise Glück sündis 1943. aastal New Yorgis ärimehe Daniel Glücki (1905–1985) ja koduperenaise Beatrice Glücki (neiuna Grosby, 1909–2011) perekonnas. Tal oli noorem õde Teresa Glück (1945–2018) ja vanem õde Susana (1941), kes oli surnud enne tema sündi. Glücki ema oli Vene juudi päritolu, tema isapoolsed vanavanemad aga Ungari juudid, kes olid emigreerunud Ameerika Ühendriikidesse veel enne isa sündi. 
Teismeeas diagnoositi Glückik anoreksia diagnoosi. 1961. aastal lõpetas ta Hewlettis George W. Hewletti keskkooli, kuid terviseprobleemide tõttu ei saanud ta kõrgkooli astuda ja sai kuni 1968. aastani psühhoanalüütilist ravi, käies selle kõrvalt Sarah Lawrence'i kolledži ja (1963–1965) Columbia ülikooli luuleseminaridel, kus tema õppejõud olid Léonie Adams ja Stanley Kunitz.
Rolls-Royce

Rolls-Royce Motor Cars Limited on Briti luksusautosid tootev ettevõte, mille omanik on Saksamaa autoettevõte BMW AG. Ettevõte asutati 1998. aastal pärast seda, kui BMW ostis õigused kasutaja Rolls-Royce'i nime ja logo Rolls Royce plc-lt ning Volkswagen AG käest õiguse kasutada kuulsat "Spirit of Ecstasy" kapotiornamenti ning Rolls-Royce'ile iseloomuliku kujuga iluvõret.
2019. aasta seisuga toodetavad mudelid on Ghost, Wraith, Dawn, Phantom ja esimene Rolls-Royce'i linnamaastur Cullinan.
Samliku kool

Samliku kool oli kool Pärnu maakonnas Vändra vallas Samliku külas. See tegutses aastatel 1868–1998.
Ajalugu.
Samliku vallakool asutati 1868. aastal ja samal aastal ehitati ka koolimaja, mis õnnistati 27. oktoobril 1868. Maa ja ehitusmaterjali kinkis Uue-Vändra mõisnik kindralmajor Friedrich von Ditmar. Samliku koolimaja asus Pärnu jõe ääres, mõni kilomeeter Kurgjalt ülesvoolu. Juba koolimaja õnnistamisel rõhutati eriliselt selle kaunist asukohta, nõnda ei saanud sündmusel viibinud ajalehe Eesti Postimees kirjasaatja jätta hüüatamata: "Ja missuke illus koht! Kõrgel jõe kaldal, silleda aasa ärel, kauni kasiku serval!" Vanas Samliku koolimajas toimus õppetöö 1934. aasta kevadeni, siis hoone lammutati ja kõlblik materjal kasutati ära uue koolimaja ehitamisel.
Uue-Vändra vald planeeris Samliku uut koolimaja alates 1928. aastast, mil hakati eraldama raha hoone ehituskapitali. Töid alustati 3. mail ja hoone pühitseti 30. septembril 1934. Osa töid siiski jätkus: katusekorruse internaat ja õpetaja korter ehitati välja 1935. aastal, seinad vooderdati 1936. aastal. Maja loeti täiesti valmis olevaks 1937. aastal, kui said tehtud ka krohvimis- ja värvimistööd, sindelkatus oli Rootsi punaseks värvitud juba hoone õnnistamise ajaks. Samliku kool töötas kuni 1998. aastani, mil see suleti õpilaste vähesuse tõttu. Praegu on hoone kasutusel matkamajana, kus korraldatakse kanuuretki Pärnu jõel.
Nimemuutused.
Samliku kool on olnud:
Praegune tegevus.
Praegu on koolimaja koduks pereettevõttele. Majast mööduval Pärnu jõel korraldatakse veematku kanuude ja kanuuparvedega ning ümberkaudsetes metsades-soodes jalgsimatku. Maja juures on telkimisvõimalus ja saun.
2017. aasta augustis toimus Samliku koolimaja õuel "ambient"-festival Kukemuru Ambient. Festivalil astusid publiku ette muusikud Eestist, Saksamaalt, Poolast, Ameerikast, Soomest, Suurbritanniast ja Venemaalt.
2019. aasta kevadel ilmus helialbum "Samliku", mille salvestasid Samliku koolimaja endisaegsetes klassiruumides kolm muusikut kolmest paigast: Paul Godwin Põhja-Ameerikast, Miguel Noya Venezuelast ja Robert Jürjendal Eestist.
Alexander Sørloth

Alexander Sørloth (sündinud 5. detsembril 1995 Trondheimis) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja Norra jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Rosenborg, mille koosseis debüteeris ta Norra kõrgliigas 2014. aastal. 2015. aastal mängis ta Rosenborgist laenul Bodø/Glimtis, mille särgis lõi Norra kõrgliigas 2015. aasta hooajal 13 väravat.
2016. aasta alguses liitus ta Hollandi kõrgliigaklubiga FC Groningen. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Taani kõrgliigaklubiga Midtjylland. Hooaja 2017–18 esimese 19 mänguga lõi ta Taani kõrgliigas kümme väravat.
2018. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 9 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Crystal Palace. 16 mänguga ei suutnud ta Inglismaa kõrgliigas ühtegi väravat lüüa. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis Sørloth laenul Belgia kõrgliigaklubis Gent, lüües neli väravat. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor. Ta lõi sel hooajal Türgi kõrgliigas 24 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt sel hooajal. Ta saavutas Trabzonsporiga sel hooajal Türgi kõrgliigas teise koha. 2020. aasta juulis võitis ta Trabzonsporiga Türgi karikafinaalis Alanyaspori tulemusega 2:0 ja Sørloth lõi selles mängus Trabzonspori teise värava.
2020. aasta septembris sõlmis Sørloth lepingu Saksamaa kõrgliigaklubis RB Leipzig. 2021. aasta augustis suundus ta laenule Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad, kus mängis kaks hooaega. 2022/23 tegi Sørloth Hispaania kõrgliigas silmapaistva hooaja, kui lõi 12 väravat. Sørloth valiti Hispaania kõrgliiga 2023. aasta jaanuari kuu parimaks mängijaks.
2023. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal. Hooajal 2023/24 oli Sørloth Hispaania kõrgliiga paremuselt teine väravalööja (23 väravat). Hooaja eelviimases mängus 19. mail 2024 lõi ta Madridi Reali vastu neli väravat.
2024. aasta augustis siirdus ta umbes 32 miljoni euro eest Madridi Atléticoga, kellega ta sõlmis nelja-aastase lepingu.
Koondisekarjäär.
Norra jalgpallikoondises tegi Sørloth debüüdi 2016. aastal. Sama aasta 1. juunil lõi ta sõprusmängus Islandi vastu oma esimese koondisevärava.
Isiklikku.
Tema isa Gøran Sørloth oli samuti jalgpallur ja kuulus aastatel 1985–1994 ka Norra koondisse.
Roche'i piir

Roche'i piir on taevamehaanikas vahemaa, millest vähema korral taevakeha, mida hoiab koos ainult keha enda gravitatsioonijõud, laguneb teise taevakeha loodejõudude tõttu, mis ületavad esimese keha gravitatsioonilise enesetõmbejõu. Väiksema taevakeha purunemisel võib tekkida rõngassüsteem või kukuvad väiksemast taevakehast järgi jäänud materjal suurema taevakeha pinnale.
Roche'i piir on nimetatud Prantsuse astronoomi Édouard Roche'i auks, kes seda 1848. aastal esimesena kirjeldas.
Margit Lõhmus

Margit Lõhmus (sündinud 5. aprillil 1985 Tartus) on eesti kunstnik ja kirjanik.
Ta lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna bakalaureusekraadiga maalikunsti erialal. Aastal 2011 lõpetas ta magistrikraadiga Eesti Kunstiakadeemia kunsti erialal, spetsialiseerudes maalikunstile.
Philippe Loys de Chéseaux

Jean-Philippe Loys de Cheseaux (4. mai 1718 – 30. november 1751) oli Šveitsi astronoom.
1746. aastal esitas ta Prantsuse Teaduste Akadeemiale nimekirja udukogudest, millest kaheksa oli ta ise avastanud. Nimekiri avaldati alles 1892. aastal. De Chéseaux oli üks esimesi astronoome, kes sõnastas paradoksi, mis hiljem sai tuntuks Olbersi paradoksina.
Oskar Matvere

Oskar Matvere (26. oktoober 1903 Sänna, Rõuge vald, Võrumaa – märtsi algus 1945 Baierimaa) oli Eesti agronoom ja haridustegelane. 
Omandas keskhariduse Võru Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumis ja õppis aastatel 1924–1932 Tartu Ülikoolis agronoomiat. 
Töötas Jäneda Põllutöökeskkoolis õpetajana.
Isiklikku.
Abikaasa Aive Matvere. Poeg Toomas Matvere.
Endla Oja-Tamm

Endla Valve Oja-Tamm (neiuna Endla Unt, 1. abielust Endla Oja, 2. abielust Endla Tamm; 22. detsember 1914 Kambja, Tartumaa – 21. märts 2005 Tartu) oli eesti õpetaja.
Ta lõpetas Tartu Õpetajate Seminari ja õppis aastatel 1937–1939 Tartu Ülikoolis majandust (ei lõpetanud). Töötas Elva Keskkoolis ja Tartu Ülikoolis.
Robin Koch

Robin Koch (sündinud 17. juulil 1996 Kaiserslauternis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Frankfurdi Eintracht (laenul Inglismaa kõrgliiga klubist Leeds United) ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Eintracht Trieris. 2015. aastal liitus ta Saksamaa esiliiga klubiga 1. FC Kaiserslautern. Saksamaa esiliigas debüteeris ta hooajal 2016–17.
2017. aasta augustis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga SC Freiburg. 13. jaanuaril 2018 lõi ta mängus Eintracht Frankfurti vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.
2020. aasta augustis sõlmis Koch nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga. Üleminekusumma oli umbes 13 miljonit naelsterlingit.
Suvel 2023 siirdus ta laenulepingu alusel Frankfurdi Eintrachti.
2019. aastal võitis Koch Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2019 sõprusmängus Argentina vastu.
Tema isa Harry Koch on endine jalgpallur.
Patrik Lundh

Patrik Andreas Mikael Lundh (sündinud 12. juunil 1988 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Linköping HC.
Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07 Djurgårdens IF-i meeskonnas. Järgmistel hooaegadel mängis ta Rootsi esiliigas Malmo Redhawksi ja Bofors IK-i koosseisus.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Rootsi kõrgliigas Färjestad BK ridades. 2011. aastal tuli ta Färjestadiga Rootsi meistriks. Aastatel 2014–2016 mängis ta Växjö Lakersis, kellega tuli 2015. aastal Rootsi meistriks. Seejärel liitus ta taas Djurgårdensiga, kus mängis kaks hooaega.
Hooajal 2018–2019 mängis Lundh KHL-i klubis Kunluni Red Star. Seejärel naasis ta Rootsi kõrgliigasse, liitudes Linköpingiga.
2008. aastal võitis Lundh Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.