tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Impulsstoiteallikas

Impulsstoiteallikas (inglise keeles SMPS "switched-mode power supply") on elektroonikalülitus, mis muundab sisendpinge (harilikult elektrivõrgu vahelduvpinge) elektritarvitile sobivaks pingeks.
Impulsstoiteallikas hoiab väljundparameetrid püsivana sisendpingete laias vahemikus, kusjuures palju energiasäästlikumalt, kui see on võimalik lineaarse pingestabilisaatoriga. Impulsstoiteallikad võeti kasutusele 1970. aastate lõpul ja need on levinuimad tehnilised lahendused toiteplokkides.
Talitluspõhimõte.
Erinevalt võrgusagedusliku trafoga toitelülitusest, kus võrgu vahelduvpinge transformeeritakse vajaliku tasemeni ja siis alaldatakse, impulsstoitelülituses võrgupinge (Euroopas 230 V, 50 Hz) esmalt alaldatakse ja silutakse pinge pulsatsiooni suure mahtuvusega kondensaatori abil. Tulemusena saadakse võrgupingest mõnevõrra kõrgem alalispinge.
Alalispinge vaheldatakse (hakitakse) transistori(de)l (MOSFET, IGBT, bipolaartransistor) põhineva vaheldi abil impulssideks, mille sagedus on võrgusagedusest palju kõrgem (vähemalt 50 000 impulssi sekundis ehk 50 kHz). Impulsspinge transformeeritakse (madaldatakse) kõrgsagedusliku impulsstrafoga vajaliku väärtuseni, seejärel alaldatakse ja silutakse pulsatsiooni vähendamiseks. Ühtlasi toimub tagasisideahela vahendusel väljundpinge stabiliseerimine, s.t selle pinge hoidmine nimiväärtuse tasemel sõltumata koormusvoolu ja sisendpinge muutumisest suurtes piirides.
Impulsstoitelülituse trafos toimub magnetvälja ülesehitamine suure sagedusega, mistõttu ühe tsükliga on vaja üle kanda palju vähem energiat kui võrgusagedusel. Vastavalt võib siis trafo olla väiksema südamikuga ja selleks saab kasutada väikese ümbermagneetimis- ja pöörisvoolukaoga magnetmaterjali, enamasti ferriiti. Oluline on ka kokkuhoid mähiste vase arvel. Kuna silukondensaatori tarvilik mahtuvus on pöördvõrdeline sagedusega, võib selle mahtuvus olla seega mitu suurusjärku väiksem, võrreldes pulsatsiooni silumisega võrgupingel.
Nii tavalises kui ka impulsstoitelülituses on trafo ülesandeks peale pingetaseme muutmise ka elektriohutuse tagamine. Nimelt eraldab trafo toitelülituse sekundaarpoole (tarviti) galvaaniliselt elektrivõrgust, s.t katkestab nende vooluahelate vahel alalisvooluühenduse.
Impulssmuunduse põhimõttel on võimalik peale vahelduvpinge alalispingeks muundamise ka alalispinget vahelduvpingeks muundada. Näiteks on impulsstoiteallikaga võimalik akupingest saada 230 V vahelduvpinget või teise pingenivooga stabiliseeritud alalispinget.
Eelised ja puudused tavalise võrgutoitelülitusega võrreldes.
Eelised:
Puudused:
Konnektor (keeleteadus)

Konnektoriks ehk konnektiiviks nimetatakse formaalse keele või loomuliku keele loogilisi konstante, mille abil lausetest moodustatakse liitlauseid.
Kõige tuntumad on lauseloogika konnektorid. Need väljendavad kahe- või ühekohalisi tõeväärtuslikke funktsioon, millega lausetest moodustatakse uusi lauseid ning vastavalt propositsioonidest uusi propositsioone.
Loomulikus keeles esinevad lauseloogika konnektoritena näiteks järgmised väljendid:
Lauseloogika formaalses keeles on levinumad konnektorid:
Näiteks lausetest "Mul ei ole sõpru" ja "Sul on hea tuju" saab loomuliku keele lauseloogika konnektorite abil moodustada laused
Kui formaalses keeles vastab lausele "Mul ei ole sõpru" täht P ja lausele "Sul on hea tuju" täht Q, siis saab ülaltoodud laused lauseloogika formaalses keeles kirja panna nii:
Tehete järjekord.
Et vähendada vajadust kasutada sulge, on lauseloogikas kokku lepitud tehete järjekord: konnektor ¬ eelneb konnektorile formula_1, konnektor formula_1 eelneb konnektorile formula_2, konnektor formula_2 eelneb konnektorile → ning konnektor → eelneb konnektorile formula_6. Näiteks "P" formula_2 "Q" formula_1 ¬"R" → "S" tähendab ("P" formula_2 ("Q" formula_1 (¬"R"))) → "S".
Mario González

Mariano González Lugo (sündinud 15. augustil 1969 Pueblas) on Mehhiko endine poksija.
González sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andreas Tewsile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 
González poksis märtsist kuni detsembrini 1998 elukutselisena. Ta pidas kokku 4 kohtumist ning võitis neist 2 (need mõlemad nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad samuti nokaudiga) kohtumist.
DC-konnektor

DC-konnektor (DC inglise keele sõnadest "Direct Current" alalisvool) on pistikühendus kaasaskantavatele ning ka paiksetele elektritarviteile väikepingelise alalisvoolutoite andmiseks ja samuti patareitoitega seadmete aku laadimiseks. Alalisvoolu annab toiteadapter.
 
Kõige levinumad on koaksiaalsed kahepooluselised toitepistikud ja -pesad. DC-konnektorite polaarsus pole standardiseeritud, kuid enamikul pistmikel on pluss sisemisel ja miinus välimisel kontaktil. Polaarsus on harilikult näidatud ka seadme pesa juures. Vale polaarsusega toitepinge võib rikkuda toidetava seadme ja ka toiteadapteri.
DC-pistiku põhimõõtmeteks on koaksiaalsete silindriliste kontaktide kaks läbimõõtu: siseläbimõõt (sisemisel kontaktil) ja välisläbimõõt (välimisel kontaktil). Kõige levinumad on pistikud läbimõõtudega 5,0/2,1 mm, 4,0/1,7 mm, 3,5/1,35 mm ja 2,35/0,7 mm.
Standard IEC 60130-10:1971 määrab kindlaks läbimõõdud 6,3/3,1; 6,0/2,1; 6,0/2,5; 5,5/2,1; 5,5/2,; 3,8/1,4; 3,4/1,3. Leidub ka pistikuid läbimõõtudega 6,5/3,4; 5,5/2,5; 3,0/1,1; 2,4/0,8 jt.
Silindrilise osa pikkus on paljudel pistikutüüpidel 9,5 mm, kuid see pikkus võib olla erisugune ka ühesuguste läbimõõtude korral.
Speakon-konnektor

Speakon-konnektor (Liechtensteini tootjafirma Neutrik kirjakuju: speakON) on pistikühendus, mida kasutatakse peamiselt professionaalsetes audiosüsteemides kõlari ühendamiseks helisagedusvõimendi võimsusvõimendi väljundiga. Ühenduskaabli mõlemas otsas on isaspistik.
Georg Brandes

Georg Morris Cohen Brandes (4. veebruar 1842 Kopenhaagen – 19. veebruar 1927 Kopenhaagen) oli taani kirjandusteadlane ja kriitik, kes romantismivastasena ning realismi ja naturalismi pooldajana saavutas rahvusvahelise mõju.
Kopenhaageni ülikoolis peetud loengusarja põhjal valmis tema suurteos "Hovedstrømninger i det nittende Aarhundredes Litteratur" ("Üheksateistkümnenda sajandi kirjanduse peavoolud", 6 köidet, 1872–90).
Brandese uurimused Kierkegaardist, Ludvig Holbergist, Shakespeare'ist, Goethest, Voltaire'ist rajasid teed võrdlev-ajaloolisele kirjandusteadusele.
Brandest on nimetatud Ibseni ja Nietzsche, piiratud ulatuses ka Dostojevski avastajaks. 
Brandes ja Eesti.
Georg Brandes on tugevasti mõjutanud rühmituse Noor-Eesti esteetilisi vaateid. Friedebert Tuglas on talle oma töödes sageli viidanud. Gustav Suits oli Brandesega isiklikult tuttav ja kirjavahetuses. Suitsu kui kirjandusteadlase kujunemisel oli Brandesel kõige otsustavam osa. Brandes mõjutas oluliselt ka Aino Kalda kirjanduslike vaadete kujunemist.
Kirjanduse vooluloolises periodiseerimises on Brandesest võtnud eeskuju Mihkel Kampmaa.
F-konnektor

F-konnektor on pistikühendus, mida kasutatakse televisiooni (sh kaabel- ja satelliittelevisiooni) tehnikas signaali edastamisel koaksiaalkaabliga, mille lainetakistus on 75 Ω.
Pistik kruvitakse otse kaablivarjele (mis on eelnevalt kaablikestale tagasi pööratud) ja kaabli traatjuht (Ø 1 mm) moodustab pistiku keskkontakti. Kuna puuduvad vahepealsed ühendusdetailid, siis on üleminekusumbumus väga väike ja kontakt usaldusväärne. Ilmastikukindlal F-pistikul on spetsiaalne tihendusrõngas ("O-ring"). Kasutatakse ka F-pistikuid, mis kinnitatakse kaabli otsa keermesliite asemel eritangidega pressimise teel.
Pistiku nimiläbimõõduks on vastava kaabli välisläbimõõt ‒ vahemikus 4,0 kuni 10,3 mm. Levinuim läbimõõt on 6,8 mm. Osa tootjaid tähistavad läbimõõtu pistiku rihveldatud osa ümbritsevate siledate rõngastega, näiteks:
Pesapoolse keerme läbimõõt on kõigil pistikuil 3/8 tolli (9,525 mm).
Elektrivõrgu-pistikupesa

Elektrivõrgu-pistikupesa ehk vooluvõrgu-pistikupesa on ette nähtud kohamuutliku elektritarviti ühendamiseks elektrivõrku.
"Schuko"-pesad ja -pistikud.
Eestis, nagu ka enamikus Euroopa riikides kasutatakse eluruumides Saksamaal väljatöötatud F-tüüpi ehk "schuko"-pistikupesi. "Schuko" on lühendvorm saksa sõnast "Schutzkontakt" (kaitsekontakt) ja osutab sellele, et pistikupesal ja pistikul on lisaks kahele ümarale faasi- ja neutraalkontaktile kaks lamedat vetruvat kaitsemaanduskontakti. Pistikut pessa panemisel kontakteeruvad kõigepealt kaitsekontaktid, st elektritarviti metallkere ühendub kaitsemaandusega; ühtlasi väldib pesa süvend sõrmede kokkupuute pistiku pingestatud harudega.
"Schuko"-pesad on ette nähtud kasutamiseks elektrivõrgus 230 V, 50 Hz. Nimivool on 16 A, millele vastab võimsus 3680 W. Niisugust koormust talub pistikühendus siiski vaid lühiajaliselt; kestvalt lubatav koormus on 10 A (2300 W). "Schuko"-pistiku harude (tikkude) läbimõõt on 4,8 mm ja harude vahekaugus 19 mm.
Schuko-pessa sobib ka nn europistik (tüüp C), millel kaitsekontaktid puuduvad ja mis on mõeldud väikese voolutarbega (kuni 2,5 A) tarvitite elektrivõrku ühendamiseks. Nende pistikute harud on elektriohutuse pärast ainult 9 mm pikkuselt isolatsioonist vabad.
"Schuko" on mittepolaarne (sümmeetriline) pistikühendus, st "schuko"-pistiku nagu ka europistiku saab panna pessa kahes asendis. Seega võib faasipinge (230 V) rakenduda toidetatavale seadmele pistiku ükskõik kumma haru kaudu. Näiteks kui nõuetekohaselt paigaldatud laelambipesas on faasipinge alati pesa põhjakontaktil, siis laualambi pesas võib see rakenduda ka keermeosale.
Muid pesatüüpe.
Maailma eri piirkondades on kasutusel üle kümne pistikupesade ja pistikute süsteemi, 
mida tähistatakse tähtedega A‒N (tähistussüsteem pärineb USA majandusministeeriumilt 2002. a).
* Ühilduv kaitsemaanduskontaktita pistikuga.
Moodulpistikühendus

Moodulpistikühendus ("module" tähendab ladina keeles mõõtu, seega ka kindla suurusega üksikosa) võeti kõigepealt (aastal 1975) kasutusele telefonitehnikas, et muuta telefonivõrgu ühendusseadised kompaktsemaks. Tolleaegset pistikusüsteemi 4P4C (RJ9, RJ22) asendavad tänapäeval telefonitehnikas moodulpistik 6P6C ja kaabelandmesidevõrgus 8P8C.
Moodulpistiku tüübitähises märgib esimene number võimalike kontaktikohtade ehk positsioonide arvu (P "position") ja teine number nende positsioonide arvu, mis on tegelikult kontaktiga varustatud (C "contact"). Kasutatakse 6 ja 8 positsiooniga pistikuid (ja vastavaid pesi), mis suuruselt erinevad.
Moodulpistikut nimetatakse sageli tema kaabeldust (kaablisoonte paigutust) määrava RJ-numbriga, näiteks moodulpistik RJ-14. Moodulpistiku 8P8C kohta kasutatakse enamasti nimetust RJ45 (mis aga standardi kohaselt on ette nähtud ainult ühele andmeliinile ‒ 8P2C).)
Alonzo Babers

Alonzo C. Babers (sündinud 31. oktoobril 1961) on USA kergejõustiklane (400 m jooksja).
Cajun'i keel

"Cajun"'i keel (inglise keeles "Cajun French" ['keidžn] või "Louisiana Regional French", prantsuse keeles "français cadien" või "français cajun"), on prantsuse keele vorm, mida kõneldakse USA-s, Louisiana osariigis, eelkõige selle lõuna- ja edelaosas.
Varem on Louisianas kõneldud ka teisi Louisiana prantsuse keele murdeid, näiteks koloniaalprantsuse keelt, kuid nüüdseks on need sulandunud "cajun"'i murrakutesse. Siiski püsib märgatav kogukond Louisiana kreoole (valget, afroameerika ja indiaani päritolu), kes kõnelevad Louisiana kreoolkeelt. Seda keelt kõneldakse muuhulgas Avoyellesi, Iberia, Pointe Coupée, St. Martini, St. Landry, St. Mary, St. Tammany, Terrebonne'i, Plaqueminesi ja teistes kihelkondades, mis jäävad Orleansi kihelkonnast lõunasse.
"Cajun"'i keel erineb Louisiana kreoolkeelest. See pärineb peaaegu täielikult Acadia prantsuse keelest, mida kõneldi Prantsusmaa koloonias Acadias (see asus tänapäeva Kanada Atlandi-äärseis provintsides ja USA Maine'i osariigis) 18. sajandi keskel, mil Briti võimud sealsed prantslased kolooniast välja saatsid. Hulk olulist kultuurilist sõnavara on lisandunud siiski ka hispaania, saksa, portugali ja haiiti kreoolkeelest.
* A beginner's introduction: What is Cajun French?
* Le français cadien par thèmes: Cajun French by Themes
* Faux amis: How to Speak French in Louisiana Without Getting in Trouble
* Glossaire Français Cadien-Français Européen: Cajun-Standard French Glossary
* L'interrogatif en français cadien: Forming questions in Cajun French
* Les pronoms personnels cadiens: Cajun personal pronouns
* Les pronoms sujets et le système verbal: The Basics of Verb Conjugation
* Les animaux dans la métaphore populaire: Cajun animal metaphors
* Un glossaire cadien-anglais: Cajun French to English glossary
Laborimeditsiin

Laborimeditsiin on interdistsiplinaarne eriala, mille keskmes on laboratoorsed uuringud ja analüüsid ning laboratoorne diagnostika. 
Laboratoorsete analüüside (uuringute, testide, proovide jm) tulemusi interpreteeritakse normidest lähtuvalt ning need kas kinnitavad või lükkavad ümber patsiendile pakutud diagnoosi ehk seisundi ehk nakatumise, geenidega seotu ning organismi heaolu või haigusega seotu jms. 
Laborimeditsiini erialaga on tihedalt seotud
Statistiliste meetodite kasutamine laborimeditsiinis.
Tänapäevane laborimeditsiin tegeleb haiguslike seisundite diagnoosimise, testimise, ennetamise ja raviga, tuginedes kaasaegsetele teaduslikele statistilistele meetoditele ja rahvatervise eesmärkidele. 
Laborites, mis on loodud suuremate teadusasutuste ja haiglate juurde, on vastavalt kehtestatud seadustele koostatud laboratoorsete testide läbiviimise kord: testid, proovid, nõud, säilitustingimused ja transport ning tasaarveldus Eesti Haigekassa kaudu. Laboritel on erinevaid teste, testimisseadmeid jms..
Võsa Küttide Liit

Võsa Küttide Liit (lühend VKL) oli fiktiivne eesti metsavendade organisatsioon.
Ainus allikas liidu olemasolust on 1962. aastal Sulev Raudsepa poolt Põltsamaal endistes KGB ruumides leitud käsikiri, mis oli köidetud Jossif Stalini teoste kaante vahele. See sisaldab organisatsiooni lühiajaloo ja põhimõtted, relvastuse, varustuse ja koosseisu tabelid, auastmed, vormikirjeldused ja sõjakooli lõpumärgi joonise aastaarvuga 1955.
Võsa Küttide Liit olevat olnud salajane relvastatud organisatsioon, mis tekkis 1942. aastal Turus Vaba Eesti Võitlusrinde nime all ("Faktiliseks tekkimiseks võib lugeda 25 okt. s. a. kui saadeti välja esimene grupp Eesti Ohvitsere realiseerima seda suurt rahvuslikku plaanikohast üritust oma kodumaale "mida rõhumas raudristi kand". See üritus oleks viinud Hjalmar Mäe taolised reeturid kalade roaks ning toonud Toompeale mehed kes sarnast häbitegu oma isamaale poleks kunagi lasknud sündida nagu see sündis 1939–1940ndatel, kui Eesti riik sõna otseses mõttes müüdi maha"), ja suundus pärast Nõukogude aktiivset pealetungi idarindel 1940 [!] "vaenlase nr 1 – kommunismi vastu, millisena ta eksisteerib praeguseni". 1945. aastal organiseeritud ""võsa-vennad" komandöride" poolt "progressiivsetest metsavendadest" koosnev uus vastupanuliikumine Võsa Küttide Liidu nime all.
"VKL on salajane relvastatud organisatsioon. Ülesanded: Liikmete kogumine, neile mitmekülgse sõjalise kasvatuse andmine, Isamaaliste ning rahvuslikkude tunnete süvendamine äärmise piirini oma liikmeskonnas ning liikmete tutvusringkonnas. Igasugune ning igakülgne diversioon ning kahjustamine ükskõik mis valitseva võõra riigi valitsuse ja selle käsilaste vastu Org. põhiseaduse piirides."
VKL auastmed olid noorem kursant, noorem allohvitser, veebel, ohvitseri asetäitja, nooremleitnant, vanemleitnant, kapten, major, kolonel ja kindral.
VKL-il oli vormiriietus, mille tähtsaima osa moodustab alumine vöörihm, mille pandlal oli Eesti Vabariigi riigivapi kujutis, metallplaatidel väeosa embleem, auastme ja ametikoha tunnused. Vormi juurde kuulub kiiver, millel on vapikujuline rahvusvärvides embleem.
"Komplekteeritud varustuste" hulka kuulusid "Kollektiivne põhi-Lahinguvarustus", "Salga relvastus tulirelvade osas", "Puhtisiklik varustus väljaspool varustuse kotti", "Isikl. ja kollekt. liikumisvahendid", "Ühendatud komplektid (Kollekt.)" jne.
Riietuse komplektide hulka kuulusid "kartuli toomise komplekt", "jalutamise komplekt", "küla peal käimise komplekt" jne.
Mart Laari arvates "võib olla tegemist mõne "üksiku hundi" poolt peetud kavandiga suurejoonelise võitlusorganisatsiooni väljaarendamiseks või julgeolekuorganite poolt ettevalmistatud müstifikatsiooniga".
Ene Vainiku hinnangul on tekstid venepärase kantseliitliku sõnakasutuse ja lauseehitusega, ohtrate ebaloomulike lühenditega, "Kollektiivse Põhi-lahinguvarustuse" tabelis leiduvad esemete joonistused näeb tõenäoliselt ette "üleliiduline metsavendade näidispäevik".
Viktor Andrejev

Viktor Andrejev (sündinud 21. novembril 1948 Valgas) on Eesti poliitik ja tehnikateadlane.
Ta sündis Valgas eesti-vene segaperekonnas, tema isa Aleksander Andrejev oli autojuht ja ema Maria Andrejeva (neiuna Näkk) oli kokk. Ta on lõpetanud 1966. aastal Valga 2. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeinsenerina. 1981. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja.
Viktor Andrejev töötas aastatel 1971–1974 koondises Eesti Põlevkivi, aastatel 1974–1990 Aleksandr Skotšinski nimelise Mäendusinstituudi Eesti filiaalis, seejuures aastatel 1987–1989 asedirektorina.
Aastatel 1992–1995 oli Viktor Andrejev Tallinna aselinnapea. 
Aastatel 1992–1997 oli ta Eesti-Vene Ettevõtjate Koja president.
Aastatel 1995–2003 oli ta rahvusvähemuste probleemide ümarlaua liige Vabariigi Presidendi juures. 
Aastatel 2003–2004 oli ta Eesti keskkonnaministri nõunik. 
Aastatel 2005–2019 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa kolledži direktor. 
Poliitiline tegevus.
Eesti Vabariigi Ülemkogu.
Aastatel 1990–1992 oli Viktor Andrejev Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja juhataja asetäitja. Ülemnõukogus olles kuulus ta saadikurühma Virumaa, kuid pärast augustiputši (kui saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik Fraktsioon otsustasid laiali minna) kuulus ta (27. augustil 1991 moodustatud) saadikurühma Kodanikuleppimus. Aastatel 1991–1992 kuulus ta ka Põhiseaduse Assambleesse. 
Riigikogu.
Aastatel 1995–1999 oli Viktor Andrejev VIII Riigikogu liige. Ta kandideeris valimisliidu Meie Kodu On Eestimaa esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6 (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3362 häält.
Aastatel 1999–2003 oli Viktor Andrejev IX Riigikogu liige. Ta kandideeris Eestimaa Ühendatud Rahvapartei esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6 (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3710 häält.
2003. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Viktor Andrejev Eestimaa Ühendatud Rahvapartei nimekirjas, sai valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaal) 746 häält ega osutunud valituks.
Kohaliku omavalitsuse volikogude valimised.
Viktor Andrejev osales 2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kohtla-Järvel valimisliidu Restart Kohtla-Järve nimekirjas ja osutus 250 häälega valituks.
Barham (laev 1914)

Barham oli Briti lahingulaev Queen Elizabethi klassist. See uppus 25. novembril 1941.
Barham põrkas 13. detsembril 1939 kokku Inglise hävitajaga Duchess. Viimane uppus ja hukkus 129 inimest.
Saksa allveelaev U-331 torpedeeris Barhami 25. novembril 1941. Lahingulaev läks ümber ning neli minutit hiljem plahvatas ja uppus. Hukkus 859 inimest. Barham oli üks kahest Briti lahingulaevast, mille uputasid Saksamaa allveelaevad teises maailmasõjas. Plahvatuse põhjus pole teada.
Rakendusbioloogia

Rakendusbioloogia (inglise keeles "applied biology") on bioloogia põhiharude tõestatud seaduspärasuste ja teooriate praktilises elus kasutamise võimaluste ja lahenduste uurimise ning teostamisega tegelev teadusharu.
Rakendusbioloogia on eriti paljutõotav põllumajanduses ja kalanduses, kus bioloogiliste vastastik- ja koostoimemehhanismide toimimist ära kasutades või toimimist tootmisele soodsas suunas mõjutades saab kas paremat saaki või näiteks vähendada kasutatavate taimekaitsevahendite hulka. Kuid laialdast kasutust leiab rakendusbioloogia ka keskkonnakaitse valdkonnas, kus spetsiaalsetele bakteritele ja mikroorganismide omadusi ära kasutades saadakse reostuse likvideerimisel, reoveepuhastites või prügimajanduse keskkonnasäästlikumaks muutmisel palju ära teha. Rakendusbioloogia abil saab mitmekesistada ja muuta efektiivsemaks toiduainete tootmist, seda inimesele kasulikumaks muutes või kasvõi hoopis tekstiilitööstuses kasutatud uute materjalide väljatöötamisel.
Teiseks suurimaks kasutusvaldkonnaks on meditsiin ja üheks enim tuntumaks rakendusbioloogia meditsiini hõlmavaks haruks on biotehnoloogia, mille abil sünteesitakse erinevate elusorganismide poolt inimkehale vajalikke või ravis kasutatavaid aineid. Näiteks suhkurtõve raviks kasutatavad nn humaan- ehk inimkeha insuliinidega identsed insuliinid on toodetud muundatud bakterite poolt. Rakendusbioloogia "meditsiiniharu" hõlmab väga paljusid bioloogia rakenduslike harude inimesega seotud uurimisvaldkondi, näiteks mikrobioloogia (sh parasitoloogia, viroloogia jne), farmakoloogia ja geneetika (sealhulgas proteoomika) kuni bioeetikani välja.
Rein Mägar

Rein Mägar (sündinud 29. detsembril 1943 Laiusel Altvälja külas) on eesti kunstnik, akvarellist. 
Mägar on sündinud küll 29. detsembril 1943, ent ema soovil pandi ametlikuks sünnikuupäevaks kirja 2. jaanuar 1944 ja nii sai poeg aastakäigu võrra nooremaks. 
Pärast Laiuse 7-klassilise kooli lõpetamist õppis ta Tartu Kunstikoolis aastail 1957–1963 ja astus 1963. aastal Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti. Järgnes sõjaväekohustus (1963–1966) ja uuesti ERKI (1966–1968). Seejärel õppis üliõpilaste vahetuse korras Graafika ja Raamatukunsti Kõrgemas Koolis Leipzigis 1968–1971. 
Töötanud aastail 1972–1992 kirjastustes Valgus, Eesti Raamat ja Bit, aastail 1992–1996 Eesti Erastamisagentuuris ja 1997–2000 OÜ-s Maves.
Kunstilise toimetaja töö kõrvalt kirjastustes on kujundanud plakateid ja raamatuid. 
1972. aastast on ta osa esinenud näitustel, Kunstnike Liidu liige 1977. aastast. 
Akvarellmaali hakkas viljelema 1990. aastate teisel poolel, Eesti Akvarellistide Ühenduse liige 1998. aastast. Järgnes pidev osavõtt kodumaistest ja rahvusvahelistest akvarellinäitustest, lisaks 3–4 isikunäitust aastas.
Loomingu valdavaks teemaks on maastikud ja meremotiivid, viimastel aastatel on lisandunud figuurid ja portreed.
Abdul Turay

Abdul Hamid Turay (sündinud 18. veebruaril 1967 Chelmsfordis Essexis) on Eestis tegutsev vabakutseline Briti ajakirjanik.
Ta on õppinud ajalugu Põhja-Londoni ülikoolis, New Yorgi Osariigi Ülikoolis Cortlandis ja Tampere ülikoolis.
Turay on töötanud reporterina Hongkongis, Taiwanil ja Inglismaal, muuhulgas teeninud Inglismaa valitsust.
Ta on olnud ajalehe The Baltic Times peatoimetaja.
Poliitiline tegevus Eestis.
Turay kandideeris 2013. aasta kohalikel valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Tallinnas ning kogus 516 häält (1.98% häältest). Teda üritas värvata oma valimisnimekirja ka Isamaa ja Res Publica Liit.
17. jaanuaril 2017 teatas ta, et on esitanud Keskerakonda astumise avalduse.
Alfonso Zamora

Alfonso Zamora Quiroz (sündinud 9. veebruaril 1954 Méxicos) on Mehhiko endine poksija.
Zamora sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Orlando Martínezele (Kuuba).
Zamora poksis aprillist 1973 kuni septembrini 1980 elukutselisena. Ta osales kokku 38 kohtumisel ning võitis neist 33 (neist 32 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 4 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud elukutseliste WBA poksiorganisatsiooni maailmameister märtsist 1975 kuni novembrini 1977.
Harry Pajundi

Harry Pajundi (sündinud 12. jaanuaril 1956 Paides) on Eesti poliitik. Ta oli aastatel 2010–2012 ja 2016–2017 Saue linnapea, alates 2017. aastast on ta Saue Vallavolikogu esimees. 
Pajundi on lõpetanud aastal 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse eriala. Harry Pajundi on Saue Lionsi Clubi liige ning Saue Ettevõtete Liidu juhatuse esimees. Enne linnapea ametisse valimist töötas Pajundi juhatajana Saue EPT-s ja Halttertek Service OYs. Pajundi kuulub Eesti Reformierakonda ja on olnud mitmel korral valitud volikogu liikmeks. 
Asus Saue linnapeana tööle 1. detsembril 2010. 27. märtsil 2012 umbusaldas Saue linna volikogu Pajundit ning uueks linnapeaks sai Henn Põlluaas. Umbusaldajate arvates ei tulnud Reformierakonna juhitav Saue linnavalitsus toime Saue linna ja linnavalitsuse juhtimise ning töö korraldamisega. Pajundi on olnud seotud ka Reformierakonna rahastamisskandaaliga. 17. märtsil 2016 umbusaldati linnapea Tõnu Urvat, 18. märtsist 2016 sai Saue linnapeaks uuesti Harry Pajundi.
Harry Pajundi valiti Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus tekkinud Saue valla esimeseks volikogu esimeheks 26. oktoobril 2017. aastal.
Merle Ilus

Merle Ilus (neiupõlvenimega Merle Ambre; sündinud 29. veebruaril 1952 Tartus) on muusikapedagoog ja koorijuht.
Haridus ja töö.
Ta on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 1976. aastal asus tööle Tallinna I Keskkooli, hilisema nimega Gustav Adolfi Gümnaasiumi muusikaõpetajana ja on Gustav Adolfi Gümnaasiumi segakoori dirigent. Varem on ta juhatanud ka Gustav Adolfi Gümnaasiumi lastekoori ja poistekoori.
Poplauljakarjäär.
Merle Ambre alustas poplauljakarjääri juba keskkooliõpilasena 1960. aastate teisel poolel, kui oli Tartu Kultuurihoone tantsuorkestri ja sellest välja kasvanud popansambli Kontrastid solist. Ta on esinenud laulusolistina ka mitme muu instrumentaalansambli ja orkestri saatel, näiteks Eesti Raadio Estraadiorkestri ja Tõnis Kõrvitsa ansambliga. 1969. aastal esines ta solistina Eesti Televisiooni menukas noortesaates "Kanal 13".,
Merle Ambre on öelnud, et tema muusikalist maitset kujundas palju toonane ansambli Harvlek juht ja džässientuasiast Rein Marvet, kes huvituma pani teda džässist ja bossanoovast.
Ta on esinenud ka taustaluljana ja kirjutanud laulusõnu. Ta oli Kirovi nimelise kalurikolhoosi ansambli Meri üks solistidest 1970. aastate lõpul ja 1980. aastate alguses.
Salvestisi.
1968. aastal salvestas Eesti Raadio oma fonoteegi jaoks laule Merle Ambre esituses, neist on tänapäevani säilinud vaid kolm salvestist. Ta on laulnud esimesena eesti keeles tuntuks laulu "Tants kestab veel" (helilooja Sonny Bono, originaalis "The Beat Goes On", eestikeelsete sõnade autor Heldur Karmo). Esitanud veel laule "Mõtte nukker viis" (heliloojad Fabian Andre ja Wilbur Schwandt, originaalis "Dream A Little Dream of Me", eestikeelsete sõnade autor Heigo Mirka, Eesti Raadio 1968. aasta salvestis) ja "Kellele kuulub kuu" (helilooja Valter Ojakäär, sõnade autor Aleksander Suuman).
Merle Ilusa muusikalisel juhendamisel on sündinud 2013. aastal duubel-CD "Vinüülist MP3ni" – muusikat Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilastelt ja kooli sõpradelt 2012/2013. õppeaastal ja veel mitu sama kooli muusikakollektiivide salvestist.
Isiklikku.
Tema tütred on Maarja-Liis Ilus ja Ingrid-Helena Ilus.
Kullamaa käsikiri

Kullamaa käsikiri (ka Kullamaa katekismus) on teadaolevalt vanim suhteliselt pikemat eestikeelset teksti (ligi 150 sõna) sisaldav allikas.
Käsikiri sisaldab kaks palvet ("Pater noster" ja "Ave Maria") ja usutunnistuse ("Credo"). Katoliku kiriku preesterkonnas liikvele pandud usuõpetuslikkude elementide eestindamise ja liikvelepaneku taga võib aimata Saare-Läänemaa piiskoppide
Orgese ja Kieveli sinodialgatusi.
Käsikirja tekst on Kullamaa vakuraamatus ja selle on kirjutanud umbes 1524–1532 Kullamaa Püha Johannese koguduse katoliku vaimulikud Johannes Lelow ja arvatavasti tema järglane Konderth Gulerth.
Kullamaa käsikirja avastas 1923. aastal Paul Johansen. Originaali säilitatakse Tallinna Linnaarhiivis.
Saue Muusikakool

Saue Muusikakool on muusikakool Harju maakonnas Saue linnas aadressil Nurmesalu tänav 9. 
Saue Muusikakool on asutatud 1996. aastal. Aadressil Nurmesalu tänav 9 tegutseb kool alates 2014. aasta jaanuarist. 
Kooli pikim traditsioon on 1998. aastast korraldatavad loomingu ja improvisatsiooni päevad ning alates 2003. aastast toimuv rahvusvaheline noorte rütmimuusika festival "Visioon". Alates 2002. aastast toimub koostöös MTÜ Harjumaa Noorte Puhkpilliorkestriga ning Saue linna kultuuritoetuste programmi, Eesti Interpreetide Liidu ja Kultuurkapitali toel kontserdisari "Saue kontserdisügis". 
17. novembril 2005 avati Phare CBC 2002 Town Twins programmi toel Saue Muusikakooli Džässistuudio, kus on tänapäevane salvestustehnika, avar prooviruum ja hea akustikaga löökpilliklass. 
Igal aastal toimuvad sõpruskontserdid Saku Muusikakooliga. Lisaks teeb muusikakool koostööd ka Saue linna sõprusomavalitsustega ning mitme kooliga välisriikidest. 
2000. aastast osaleb kool Harjumaa orkestrite tegevuses ja on üks MTÜ Harjumaa Noorte Puhkpilliorkestri asutajatest. Saue Muusikakoolis toimuvad igal aastal maakonna orkestrite õppepäevad ja kontserdid, kus osalevad õpilased ja õpetajad 14 Harjumaa omavalitsusest. Laulupeoaastatel toimub Harjumaa puhkpillipäev.
John Stanley

Charles John Stanley (17. jaanuar 1712 – 19. mai 1786) oli inglise organist ja helilooja.
Elu.
John Stanley sündis 17. jaanuaril 1712 Londonis. Seitsme-aastaselt hakkas õppima muusikat Maurice Greene'i juures, kes oli Londoni Saint Pauli katedraali helilooja ja organist. Üheksa-aastaselt hakkas Stanley mängima orelit All Hallows Bread Streetis, kus pärast tollase organisti surma 23. septembril 1723 sai 11-aastane John Stanley oma esimese organistikoha, mille eest talle maksti 20 naela aastas. 14-aastaselt sai ta organisti koha Püha Andrease kirikus (St. Andrews Holborn). 17-aastaselt sai John Stanley kõige nooremana muusika bakalaureuse kraadi Oxfordi Ülikoolis. 1734. aastast kuni oma surmani 1786. aastal oli Stanley organist Templi kirikus (Temple Church). Tema briljantset oreli- ja klavessiinimängu märkasid paljud muusikud. 
1738. aastal abiellus John Stanley Sarah Arlondiga, kes oli Ida-India Kompanii kapteni Edward Arlondi tütar. Edward Arlond andis John Stanleyle 7000 naela aastas. Naise õde Ann Arlond kirjutas John Stanley noodid üles, kuna John oli pime, ehkki tal oli suurepärane mälu.
John Stanley suri 19. mail 1786. aastal 74 aasta vanuses oma kodus Hatton Gardenis.
Looming.
John Stanley tuntud teosed. Ooper "Teraminta", dramaatiline kantaat "The Choice of Hercules", 12 kantaati John Hawkinsi tekstidele, oratooriumid "Jephta", "The Fall of Egypt", "Zimri", 3 kogumiku "voluntary"sid op. 5, 6, 7 (1748, 1752, 1754). Oma suured vokaalteosed, nagu ooperi, kantaadid ning oratooriumid, kirjutas John Stanley nii piibli kui ka antiigi süžeedele.
Löök (muusika)

Löök (inglise keeles "beat", saksa keeles "Schlag") on muusikas ajaüksus helikestuste või helivältuste rühmitamiseks. Lööki kirjeldatakse helikestuse või helivältuse abil.
Partituuris võivad löögid olla organiseeritud taktidena.
Taktimõõt esitatakse hariliku murruna, milles murru lugeja tähistab löökide arvu taktis ja nimetaja tähistab löögi vältust. 
Metronoom näitab löökide arvu minutis ehk tempot.
Löök võib olla rõhuline või mitterõhuline. Rõhuliste ja rõhutute löökide suhet nimetatakse meetrumiks.
Kirderanniku murded

Kirderanniku murded (ka: kirderanniku murderühm, kirderannikumurre; varem ka: "põhjaeesti rannamurre") on üks kolmest eesti murderühmast (teised kaks on lõunaeesti murderühm ja põhjaeesti murderühm). 
Kirderannikumurre on kitsal Põhja-Eesti rannikuribal Jõelähtme kihelkonnast Narva-Jõesuuni (Virumaal laiemal alal koguni Peipsi järve ja Soome lahe vahel) kõneldud põhjaeesti murderühm, mida on ühendatud ka vadja ja soome murretega (T-R. Viitso, P. Ariste). 
Kirderannikumurde esitamine ühe alana pärineb Arnold Kase 1956. aasta murdeliigendusest. Tänapäeval eristatakse sel alal rannamurret (ka: põhjaeesti rannamurre) ja Alutaguse murret (ka: kirdemurre).
Kirderanniku murretest on eesti kirjakeelde üle võetud na-tunnusega olev kääne.
Eesti tuntumaid kirderanniku murrete uurijaid on Mari Must.
Ameerika Ühendriikide Roheline Partei

Roheline Partei (inglise "Green Party of the United States") on 2001. aastal asutatud Ameerika Ühendriikide roheline erakond.
2010. aastal oli erakonnal 246 145 liikme.
Eristusdiagnoos

Eristusdiagnoos ehk diferentsiaaldiagnoos (ingl "differential diagnosis") on meditsiiniteaduses kasutatav haiguslike seisundite, klassifikaatorite ja laboratoorsete analüüside täpsustamise ja tõlgendamise protsess. Kogutud andmete ja analüüsitulemuste alusel püütakse panna diagnoos. Eristusdiagnoosimine seisneb diagnoosi valimises kahe ja/või enama sümptomitelt sarnase haigusliku seisundi seast.
Meedias.
Teleseriaalis "Dr House" näidatakse doktor House'i tiimi töö kaudu kliinilise meditsiini eristusdiagnoosi protseduuri karikatuurset vormi.
Madis Noppel

Madis Noppel (sündinud 11. aprillil 1951 Tartus) on eesti geofüüsik.
Elulugu.
Noppel on teenistuja poeg.
Lõpetas 1970. Tartu 1. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, 1984 TRÜ aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1990, Geofüüsika Peaobservatoorium, Leningrad), väitekiri "Теория и методика определения аппаратной матрицы электрического анализатора аэрозолей". Oli 1975–2003 TRÜ/TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori nooremteadur, teadur, vanemteadur, 2003–2007 Tartu Ülikooli keskkonnafüüsika instituudi vanemteadur, 2007– Tartu Ülikooli Füüsikainstituudi bio- ja keskkonnafüüsika osakonna vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: õhuelektrinähtused ja aerosoolifüüsika, nukleatsiooni teooria. Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Joe Gans

Joe Gans (sünninimi Joseph Gant; 25. november 1874 – 10. august 1910) oli USA profipoksija.
Joe Gans oli esimene neeger, kellest sai poksi maailmameister. Ta oli aastatel 1902–1908 maailmameister kergekaalus.
Gansi tiitlikaitsmine 3. septembril 1906 Nevadas on poksiajaloo kõige kauem kestnud tiitlimatš, mis kestis 42 raundi. Gans võitis siis Oscar Nelsoni.
Vasektoomia

Vasektoomia (ladina keeles "vasectomia") on seemnejuhade eemaldus kirurgilise protseduuri käigus, ka steriliseerimislõikus, mille tulemusel isasloom (sh mees) steriliseeritakse või tehakse suguvõimetuks.
Semjon Budjonnõi

Semjon Budjonnõi (vene keeles Семён Михайлович Будённый; 25. aprill 1883 – 26. oktoober 1973) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Semjon Budjonnõi oli kommunistliku partei liige 1919. aastast, Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige 1922. aastast ning NLKP Keskkomitee liige 1939. aastast, NSV Liidu Ülemnõukogu liige 1.–8. koosseisu ajal.
Rodion Malinovski

Rodion Jakovlevitš Malinovski (vene Родион Яковлевич Малиновский, ukraina Родіон Якович Малиновський; 23. november 1898 Odessa – 31. märts 1967 Moskva) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Rodion Malinovski oli kommunistliku partei liige alates 1926. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1956. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–7. koosseisu ajal.
Fjodor Tolbuhhin

Fjodor Tolbuhhin (vene keeles Фёдор Иванович Толбухин; 16. juuni 1894 Androniki küla Jaroslavli kubermang – 17. oktoober 1949 Moskva) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Fjodor Tolbuhhin oli kommunistliku partei liige alates 1938. aastast ja NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2. koosseisu ajal.
Kirill Meretskov

Kirill Meretskov (vene keeles Кирилл Афанасьевич Мерецков; 7. juuni 1897 – 30. detsember 1968) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Kirill Meretskov oli kommunistliku partei liige alates 1917. aastast, NLKP Keskkomitee liige aastatel 1939–1956 ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 1.–5. koosseisu ajal.
Vassili Sokolovski

Vassili Danilovitš Sokolovski (vene Василий Данилович Соколовский; 21. juuli 1897 – 10. mai 1968) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Vassili Sokolovski oli kommunistliku partei liige alates 1931. aastast, NLKP Keskkomitee liige aastatel 1952–1961 ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–7. koosseisu ajal.
Devil Woman

"Devil Woman" (eestikeelne pealkiri "Saatanlik naine", ka "Ohtlik naine") on Cliff Richardi poolt 1976. aastal tuntuks lauldud laul, mille autorid on Terry Britten ja Christine Holmes. Loo esmalindistaja oli Holmes nime Kristine all. Loost sai Richardi esimene tõeliselt suur hitt USA-s.
Eestikeelsed sõnad kirjutas laulule Heldur Karmo ja Eestis laulis loo tuntuks Jaak Joala koos ansambliga Radar. Hiljem on seda esitanud näiteks Tanel Padar &amp; The Sun, Uku Suviste (seda versiooni kasutatakse sarja "Kättemaksukontor" tunnuslauluna) ja Kambja laulukoor Läte (telesaates "Laululahing").
Christian Reif

Christian Reif (sündinud 24. oktoobril 1984) on Saksamaa kergejõustiklane (kaugushüpe). 
Saavutused.
Euroopa meistrivõistlustel.
2010 Euroopa meister (8.47)
Romain Barras

Romain Barras (sündinud 1. augustil 1980) on Prantsusmaa kergejõustiklane (kümnevõistlus). 
Saavutused.
Euroopa meistrivõistlustel.
2010 Euroopa meister (8453)
Margus Reinsalu

 
Margus Reinsalu (sündinud 20. novembril 1960 Kohtla-Järvel) on Eesti ettevõtja, Maroko aukonsul Eestis ja Eesti Aukonsulite Korpuse juhatuse liige.
Haridus.
Reinsalu on õppinud ehitusinseneriks Tallinna Tehnikakõrgkoolis ja rahvusvahelist ärijuhtimist Tartu Ülikoolis. 
Töö.
1980. aastatel töötas ta ehitusinsenerina, enne kui 1988. aastal asutas oma ehitusettevõtte, mille müüs 1991. aastal. Samal aastal erastas ta riikliku taksoettevõtte AS Tallinna Taksopark.
Ettevõtlus Eestis.
Reinsalu karjäär hõlmab mitmeid ettevõtteid, sealhulgas:
Rahvusvaheline tegevus.
2003. aastal kolis Reinsalu perega Hispaaniasse ning asutas 2005. aastal rahvusvahelise kinnisvarafirma, kus ta oli investor. Ettevõte tegutses peamiselt Marokos ja Brasiilias.
Panus kultuuri ja spordi arendamisse.
Reinsalu on olnud seotud mitme Eesti spordi- ja kultuuriprojektiga, sealhulgas olnud Eesti Autospordiliidu president (2009–2011), tegelenud Eesti laulupidude rahvusvahelise turundamisega (2009) ja osalenud Eesti sõprade rahvusvahelise kokkutuleku ühisalgatuse asutamises (2010) koos president Toomas Hendrik Ilvesega.
Isiklikku.
Reinsalu on abielus ja tal on kolm last.
Eelco Sintnicolaas

Eelco Peter Sintnicolaas (sündinud 7. aprillil 1987 Dordrechtis) on Hollandi kergejõustiklane (kümnevõistlus).
Nikolai Bulganin

Nikolai Aleksandrovitš Bulganin (vene Николай Александрович Булганин; 11. juuni 1895 Nižni Novgorod – 24. veebruar 1975 Moskva) oli NSV Liidu riigitegelane, NSV Liidu Relvajõudude minister 1947–1949, NSV Liidu kaitseminister 1953–1955, NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees 1955–1958.
Nikolai Bulganin oli kommunistliku partei liige alates 1917. aastast, NLKP Keskkomitee liige aastatel 1934–1961 ning NLKP KK Presiidiumi (1948–52 Poliitbüroo) liige aastatel 1948–1958.
Nikolai Bulganin on maetud Novodevitšje kalmistule.
Cortewalle linnus

Cortewalle linnus (hollandi keeles "Kasteel Cortewalle") on linnus Belgias Ida-Flandria provintsis Beverenis. 
Veega täidetud vallikraaviga ümbritsetud linnus jääb Antwerpenist mõne kilomeetri kaugusele läände. Sdea on hiljem osaliselt ehitatud ümber lossiks.
Kodima

Kodima (vepsa keeles "Kodumaa") on Karjala Vabariigis Petroskois ilmuv vepsakeelne ajaleht. Osa materjale avaldatakse vene keeles.
Ajaleht ilmub alates 1993. aastast sagedusega üks kord kuus. Ajalehte levitatakse tasuta.
Katrin Freiman

Katrin Freiman (4. märts 1954 – 26. november 2012) oli eesti nahakunstnik ja köiterestauraator.
Ta õppis aastatel 1961–1969 Tallinna 21. Keskkoolis ja aastatel 1969–1972 Tallinna 46. Keskkoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta mitmes asutuses dekoraatorina ja asus aastal 1978 õppima ERKI-sse, mille lõpetas aastal 1984 nahakunstnikuna.
Ta töötas aastatel 1985–2002 Eesti Rahvusraamatukogu säilitus- ja ennistusosakonnas köiterestauraatorina. Aastatel 2002–2012 pidas ta köiterestauraatori ametit Tallinna Linnaarhiivis.
Kaljo Krell

Kaljo Krell (20. mai 1928 – 10. jaanuar 2006) oli eesti ajakirjanik ja parteitöötaja.
1955–1957 töötas Eesti NSV Raadioinformatsiooni Peavalitsuses režissööri abina.
1957–1960 töötas Eesti NSV Raadio ja Televisiooni Komitee toimetajana.
1960–1961 töötas Eesti NSV Raadio ja Televisiooni Komitee korrespondendina.
1963–1966 töötas Eesti NSV Raadio ja Televisiooni Komitee peatoimetajana.
1966–1971 töötas TASS-i korrespondendina Helsingis.
1971–1973 oli EKP KK välissidemete osakonna instruktor.
Kipinä (ajakiri)

Kipinä (soome keeles; 'säde') on Karjalas Petroskois kord kuus ilmuv lasteajakiri.
Ajakirja antakse välja soome, vepsa ja karjala keeles (nii päriskarjala kui ka livviko murdes).
Üksikuid numbreid ilmus juba 1932. aastal, kuid regulaarse kuukirjana hakkas ajakiri ilmuma Jaakko Rugojevi initsiatiivil 1986. aastast.
2019. aastal tunnistati Kipinä Venemaa parimaks rahvuskeelseks kirjandusväljaandeks.
Tulistamine Sandy Hooki algkoolis

14. detsembril 2012 leidis Connecticuti osariigis Newtownis Sandy Hooki algkoolis aset koolitulistamine, milles 20-aastane Adam Lanza tappis 20 last ja 6 täiskasvanut (sealhulgas kooli psühholoogi ja kooli direktori Dawn Hochsprungi). Enne kooli juurde sõitmist oli ta kodus tapnud oma õpetajast ema Nancy Lanza. Politseinike sündmuskohale jõudes tegi Lanza enesetapu, tulistades ennast pähe.
2013. aasta novembris avaldatud raportis leiti, et Lanza tegutses üksinda ja planeeritult, kuid mis olid tema tegude põhjused, jäi selgusetuks.
Roheline tee

Roheline tee on hiina teepõõsa ("Camellia sinensis") lehtedest saadud kuivatatud teepuru ja sellest valmistatud jook. Erinevalt mustast teest ei ole roheline tee kuivatamisel läbinud närvutamise ja oksüdatsiooni protsessi.
Roheline tee on saadaval mitmete sortidena, nii nimetatakse jahvatatud fermenteerimata teelehtedest valmistatud teed "matcha" 'ks. 
Roheline tee sekkub mitmete ravimite metabolismi. 
Tootmine.
Roheline tee saadakse lehti auruga töödeldes. Lehtede roheline värvus säilib ensüümide inaktiveerimise tõttu. 
Toimed ja näidustused.
Kuivatatud teelehti tarvitatakse droogina. Rohelist teed kasutatakse Hiina, India, Jaapani ja Tai traditsioonilises meditsiinis.
Rohelise tee tervistavad omadused: 
L-teaniin (-γ-glutamüületüülamiid ehk "N"5-etüül--glutamiin) on rohelises tees leiduv aminohape. Loomade neurokeemilised uuringud näitavad, et L-teaniin tungib läbi vere-aju barjääri ja suurendab ajus selektiivselt (juttkeha, hüpotalamus, hipokampus) serotoniini, dopamiini ja GABA tasemeid. 
Loomade käitumisuuringud näitavad selle parendavat toimet mälule ja õppimisele.
Oleg Makarov

Oleg Grigorjevitš Makarov (vene keeles Олег Григорьевич Макаров; 6. jaanuar 1933 Udomlja – 28. mai 2003 Moskva) oli NSV Liidu kosmonaut.
Oleg Makarov on kosmoses viibinud 20 päeva, 17 tundi ja 44 minutit.
Oleg Makarov oli kahekordne Nõukogude Liidu kangelane ja Lenini ordeni neljakordne kavaler. Ta sai ka NSV Liidu kosmoselenduri aunimetuse ja Etioopia Sinise Niiluse ordeni.
Oleg Makarov on maetud Ostankino kalmistule.
Meil on aega veel

"Meil on aega veel" on ansambli Põhja-Tallinn laul, mis on pääsenud konkursi "Eesti Laul 2013" poolfinaali. See on neljas singel Põhja-Tallinna debüütplaadilt "Per aspera ad astra". Lugu on salvestatud koos Aegviidu lastekooriga Reet Kangeri juhtimisel. Loo on kirjutanud Jaanus Saks, Mark Eric Kammiste ja Alvar-Risto Vürst. Laulu videost suur osa on filmitud Kaarli kirikus. Video kogus YouTube'is kahe nädalaga üle 400 000 vaatamiskorra. Sellises versioonis laul aga ei vasta Eurovisioni lauluvõistluse nõuetele, kuna lugu on pikem kui kolm minutit, esinejaid on lubatust rohkem ja nende seas on tunduvalt nooremaid, kui seda lauluvõistluse reeglid lubavad.
"Terevisioonis" esinedes oli Aegviidu lastekoori asemel neli neiut, sest reglemendis on kirjas, et laval tohib olla kuus inimest.
Eesti Laulu uus versioon on ilma koorita.
Plagiaadikahtlus.
Detsembris 2012 esitati Eesti Laul korraldajatele kaebus, et lugu "Meil on aega veel" on plagiaat Johann Pachelbeli 1680. aastal kirjutatud loost "Kaanon re-mažooris". Delfi Publik palus plagiaadikahtlusele kommentaari Mart Sanderilt, kes ütles 19. detsembril: "Ma ei saa otseselt öelda, et Põhja-Tallinna lugu oleks plagiaat," ja järgmises lauses sellele risti vastukäiva väite "Autoriks ei ole märgitud Johann Pachelbeli, kes selle loo aastal 1680 kirjutas, vaid pala esitletakse kui uut algupärandit. Tegu siiski klassikalise muusika töötlusega, ehk siis esitatakse Pachelbeli "Kaanonit" ja selle peale loetakse luuletust – ehk räpitakse – ja lauldakse". Plagiaadikahtluste tõestamiseks miksis Mart Sander kokku kaheksa "Kaanoni" töötlust, laulis sinna peale sarnase kõlaga sõnadega laulu ja avaldas loo nime all "Ei löö käega me" YouTube'is.
20. detsembril avaldas Eesti Laul korraldustoimkond sõltumatute ekspertide [[Eesti Heliloojate Liit|Eesti Heliloojate Liidu]] esimehe [[Olav Ehala]] ning helilooja ja arranžeerija [[Tauno Aints]]i ekspertarvamused, mille kohaselt ei ole tegemist plagiaadiga. Ehala sõnul meloodia kattuvust ei esine. "Ka harmoonia järgnevuses on vahe sees ning bassipartii on hoopis teistsugune. Selline akordide järgnevus esineb tuhandetes lugudes". Tauno Aints ütles, et sarnasusi on, kuid samuti ka erinevusi. "Näiteks harmoonias, bassi liikumises, meloodia rütmis, instrumentatsioonis ja helistikus". Aintsi hinnangul on sarnasus kõige suurem Pachelbeli "Kaanoni" kolmanda ja neljanda taktiga, aga identne kokkulangevus puudub.
Põhja-Tallinna esindajad keeldusid enne eksperdikomisjoni otsust plagiaadikahtlusi kommenteerimast. Pärast otsuse teatavaks tegemist ütles ansambli eestkõneleja [[Jaanus Saks]]: "Me ei teadnud, et selline video olemas on." ja "See, et Mart oma refrääni peaaegu sama viisiga kõlama pani ja salmid sama tooniga sisse tegi, on puhas "mindfuck" inimestele, kes muusikaga kursis pole.", pakkudes välja omapoolse arvatava põhjenduse: "Võib-olla Mart Sander tahtis lihtsalt oma näitust promoda."
Välislingid.
[[Kategooria:Eesti laulud]]
[[Kategooria:Põhja-Tallinn (ansambel)]]
[[Kategooria:2012. aasta singlid]]
Koningshooikt

Koningshooikt on hollandikeelne asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis Lieri vallas. 
Endine Koningshooikti vald moodustati 1822. aasta 1. jaanuaril. Alates 1977. aastast on Koningshooikt Lieri osavald.
Koningshooiktis asub VanHooli tehas, kus toodetakse busse, trollibusse ja haagiseid.
Lier (Belgia)

Lier on hollandikeelne linn ja vald Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis Mecheleni haldusringkonnas.
Alates 1977. aastast on Lieri halduspiiridesse ühendatud Koningshooikti asula (osavald).
Ringeni loss

Ringeni loss (hollandi "Hof van Ringen" või "Ringenhof") on loss Belgias Antwerpeni provintsis Lieris.
Juta Aasmets

Juta Aasmets (aastani 1967 Juta Schütz; 26. aprill 1940 Tallinn – 12. detsember 1979 Bagdad) oli eesti viiuldaja.
Ta lõpetas aastal 1961 Tallinna Lastemuusikakooli (Harald Aasa klassis) ja aastal 1966 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Herbert Laane ja Harald Aasa klassis). 
Ta töötas aastatel 1960–1961 ja 1965–1979 Estonias, 1961–1964 Tapa Lastemuusikakoolis õpetajana, 1964–1965 Eesti Raadio estraadiorkestris ja aastal 1979 Iraagi rahvuslikus sümfooniaorkestris.
Juta Aasmets hukkus autoõnnetuses 12. detsembril 1979 Bagdadis.
Isiklikku.
Ta oli abielus fagotimängija Ilmar Aasmetsaga. Tema isa Hugo Schütz ja vend Juhan Schütz olid viiuldajad; onutütar Tarsina Alango oli klaverikunstnik ja muusikapedagoog. Tema isa onupoeg oli kirjanik Juhan Sütiste.
Tactus Technology

Tactus Technology on 2007. aastal asutatud Ameerika Ühendriikide ettevõte.
Pärast iPhone'i suurt edu avastas firma juht Craig Ciesla, et talle meeldib puutetundlik ekraan, kuid samas meeldivad talle ka oma BlackBerry mobiiltelefoni nupud.
Üldiselt.
Tactus Technology tegeleb puutetundlike ekraanide edasiarendamisega, võimaldades puutetundlikule ekraanile kuvada füüsilised nupud, nagu need olid enne iPhone'i-aegsetel nutitelefonidel.
Tehnoloogia.
Tehnoloogia Tactus Technology on lihtne ja neid ekraane on väga kerge paigaldada peaaegu igasse puutetundlikku seadmesse.
Ekraan.
Ekraan on tehtud mitmekihilisest polümeerkattest. Selle all on läbipaistev kere, kuhu on puuritud mikroaugud, kust suunatakse läbi vedelik, mis kergitab polümeerkatet ja tekitab ekraanile "nupu".
Mikrokontroller.
Peale ekraanikatte on ka lisatud mikrokontroller, mis suunab vedeliku liikumist ja reageerib survele, kui nuppu on vajutatud.
Nupud.
Nupud on ekraanil stabiilsed ja ei liigu. Kui neid kasutada, ilmuvad ja kaovad need ekraanilt ühe sekundiga.
Tarkvara.
Tarkvaraliselt ei ole Tactus Technology ekraanide kasutamise jaoks vaja eriti midagi teha. Sisseehitatud mikrokontroller suhtleb seadmega ja kuvab nupud ekraanile vastavalt sellele, kuhu seade need ise oma ekraanil kuvab.
Tooted.
Tooted Tactus Technology ekraanidega peaksid ilmuma tootmisse aastal 2013. Seni pole teada ühtegi tootjat, kes oleks avalikult välja öelnud, et hakkab Tactus Technology ekraanidega tooteid tootma.
Nete jõgi

Nete (prantsuse "Nèthe") on jõgi Põhja-Belgias Antwerpeni provintsis.
Jõgi saab alguse Suure Nete ja Väikse Nete jõe ühinemisel. Nete voolab läbi Duffeli valla ning ühineb Rumsti juures Dijle jõega. Jõgede ühinemiskohast saab alguse Rupeli jõgi.
Nikolai Krõlov

Nikolai Ivanovitš Krõlov (vene Николай Иванович Крылов; 29. aprill 1903 – 9. veebruar 1972) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.
Nikolai Krõlov oli kommunistliku partei liige alates 1927. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1961. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–8. koosseisu ajal.