tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eriolümpia Eesti Ühendus

Eriolümpia Eesti Ühendus on alates 2010. aastast Eestis eriolümpia tegevusi juhtiv ja koordineeriv ühendus.
Eesmärgiks on aidata kaasa Eesti intellekti- ja liitpuuetega inimeste kehakultuuri- ja sporditegevuse edendamisele ja arendamisele. Alates 2012. aastast korraldatakse koostöös Eesti Politsei- ja Piirivalveametiga Eriolümpia Tõrvikujooksu. Tegevuseks on aastaringne spordivõistluste korraldamine intellektipuudega inimestele.
Sportlased.
Eriolümpia Eesti ühendusse kuulub 1800 sportlast. Eriolümpia sportlaste hulka kuuluvad lapsed, noored ja täiskasvanud Eesti lasteaedadest, koolidest, hoolekandeasutustest ja päevakeskustest.
EO Eesti Ühendus soovib tulevikus luua spordiklubide juurde treeninggruppe intellektipuudega sportlastele.
Spordialad.
Spordialad (liikumistegevused), millega EO Eesti Ühenduses tegeletakse: kergejõustik, ilu- ja sportvõimlemine, ujumine, murdmaasuusatamine, "bowling", "bocce", jalgpall, korvpall, sulgpall, rahvastepall, matkamine, saalihoki, lauatennis, liikumisaktiivsus, judo, avaveeujumine ja triatlon.
Võimalused.
Eriolümpia sportlaste hulka kuuluvad lapsed, noored ja täiskasvanud Eesti lasteaedadest, koolidest, hoolekandeasutustest ja päevakeskustest. Läbi Eriolümpia avastavad nad endas uusi võimeid, nende maailm on avatud uutele kogemustele ja võimalustele. Eduelamus lisab enesekindlust ja nad tunnevad rõõmu vähimagi õnnestumise üle. Eriolümpia on sportlaste jaoks leidnud koha nende südames ja hinges.
Tuleviku suund.
Viimastel aastatel on eriolümpia organisatsioon hüppeliselt arenenud, kuid teiste riikidega võrreldes on arenguruumi palju. Tahame hakata looma spordiklubide juurde treeninggruppe intellektipuudega sportlastele. Seni puudub intellektipuudega spordihuvilistel regulaarne treenimisvõimalus, mistõttu sport võibki õpilasel, pärast kooli lõpetamist, sinnapaika jääda. Paljudes riikides toimib selline klubisüsteem, kus kaasatakse sportlasi varakult, ka meil ollakse tasapisi sinnapoole teel. Et tervislikku liikumist suurendada, mõeldakse ka järelkasvule, selleks on loodud väikesportlaste programm intellektipuudega lasteaiaealistele lastele, et neil maast madalast tekiks liikumis- ja spordiharjumus.
Vanne.
"Las ma võidan ja kui ma ka ei võida, olen ma andnud endast parima."
Töökoha ergonoomika

Töökoha ergonoomika on inimese tervise ja ohutuse nimel välja töötatud nõuetele vastava töökoha kujundamine.
Töökohale esitatavad nõuded tulenevad „Töötervishoiu ja tööohutusese seaduse“ §4 lõike 45 alusel kehtestatud „Töökohale esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded“ määrusega.
Hoone.
Ergonoomilise töökoha saab kujundada alles siis, kui hoones paiknevad tööruumid on küllaldase kõrguse ja pindalaga. Töötaja ei sea ohtu oma tervist ja tal on piisavalt ruumi töö tegemiseks. Sisenemiseks ja väljumiseks mõeldud uksed ja väravad peavad olema valmistatud nii, et tagaksid turvalise kasutuse lähtuvalt otstarbest. Uste avamine ja sulgemine ei tohi olla takistatud ning töötajat ohustada. Tööruumi aknaid peab saama ohutult avada ja sulgeda. Päiksepoolseid aknaid peab saama varjutada, et kaitsta töötajat soojuskiirguse ja otsese päikesevalguse eest. Põrandad peavad olema kindlalt paigaldatud ega tohi olla ohtliku kallakuga ega libedad. Liikumisteed peavad olema jalakäiatele ja sõidukitele ohutud. Trepid ei tohi olla libedad ning neil peavad olema allakukkumist takistavad piirded.
Tööruum.
Tööruum peab olema küllaldase õhuvahetusega ning ventilatsiooniseadmed ei tohi ümbritsevat müra suurendada. Töökohad peavad olema piisava valgustusega, mis vastab standardile EVS-EN 12464-1:2003 «Valgus ja valgustus. Töökohavalgustus». Riietusruumid peavad olema küllaldaselt ruumikad. Niiskete riiete kuivatamiseks peab olema piisavalt suur ja hästi ventileeritav kuivatuskoht. Töötajal peab olema võimalus kasutada sooja ja külma vett. Tualettruumid peavad paiknema töökohtade läheduses. Töö laadist tulenevalt peab olema ka puhkeruum, mis on vajalik töötajate tervise ja ohutuse tagamiseks.
Töövahendid.
Töötajad kasutavad ergonoomilisi töövahendeid ja töövõtteid, mis tagavad pikaajalise eduka soorituse ning ei koorma liigselt luustikku ega lihaseid.
Rakettahi

Rakettahi (inglise "rocket mass heater") on ahi, mis kütab ruumis oleva õhu kiirelt soojaks ja salvestab ka suure osa soojusenergiast oma suurde massi. 
Tööpõhimõte, ehitus.
Rakettahi kasutab insuleeritud J-tüüpi küttepõletamise süsteemi, mis tagab näiteks puidu täieliku põlemise. Kuna J-tüüpi küttekolde peal on omakorda metallist tünn, siis see tagab seal teistkordse jääkide põlemise. Edasi liigub õhk läbi torude korstnasse, torud on ümbritsetud soojust salvestava massiga (savi, maakivid jms). 
Võtmesõna antud ahju kasutamisel on keskkonnasäästlikkus. Seda kahes mõttes: põletusel saadakse küttest maksimaalne väärtus (kulub vähem kütet, puitu ja korstnast läheb välja vähem mürke) ja kütte teekond on reeglina pikem (soojus salvestatakse suurde massi (lesosse) ning korstnast läheb välja palju vähem sooja. Ahju ehituse olulisim osa on mõõtude vastavus ning põletuseks võetava õhu reguleerimine. Temperatuurid tõusevad tünnis põlemisel ekstreemsetele kõrgustele ning tänu sellele saadakse materjalist maksimaalne kütteväärtus kätte, korstnast väljub puhtam ja jahedam õhk. Uuringud on kinnitanud rakettahju kriitiliste mõõtmete olulisust, alates sellest, et kõik ahju mõõtmed peavad olema õiges suhtes ning välja arvutatud vastavalt põlemistoru ja tunnelite läbimõõdule/pindalale. Menghini jt (2007) kinnitab oma uuringutes nende mõõtmete olulisust, lisades geomeetriliste mõõtude olulisusele õhu reguleerimise vajaduse maksimaalse efektiivsuse saavutamiseks. Samas uuringus rõhutatakse ka taastuvate materjalide (n: puit, biomass) maksimaalset kasutamist kütteks, mis tagab positiivse mõju keskkonnale (vähem CO2, happevihmasid ja ka metsade säilitamist/targemat majandamist). Lisaks saab rakettahju ehitamiseks taaskasutada materjale (kivid, vanad šamott tellised, tünn, õhutorud ja massiks veel maakive vms) ning põhimassina kasutatakse saviliiva segu (mis piirkonniti oma hoovis kättesaadav). 
Ajalugu.
Rakettahju idee tuleneb rakettpliidist, mis arendati Aprovecho Instituudis 1982 dr. Larry Winiarsky poolt (rocketheater.com). Pärast seda on hakatud tema ideed edasi arendama, lisades salvestamiseks massi. Esmaselt arendas ideed edasi Ianto Evans ettevõttest Cobb Cottage Co. Olulise panuse andsid ka Ernie ja Erica Wisner, arendades ideed laiaulatuslikumaks. Pärast seda on muutunud seda tüüpi ahjude ehitamine populaarsemaks just looduslähedaste, isemajandavate, permakultuuri arendajate ja teise inimeste seas (rocketheater.com). Viimasel aastakümnel on rakettahju populaarsus olnud tõusutrendis. Sama on märgata ka Eestis. Kasvanud on selle valdkonna koolitajate arv ning huvi seda tüüpi ahjude vastu. Järjest enam leiab rakettahju kohta ka eestikeelset kirjandust (saviehitus.ee, juured.ee).
Funktsionaalne keeleoskus

Funktsionaalseks keeleoskus on võime kasutada keelt kõnes ja kirjas, nii et inimene saaks edukalt toime tulla õppimisel, tööl ja suhtlemisel.
Selleks on vaja juba funktsionaalse keeleoskuse arendamist alustada peres ning jätkata lasteaias ja koolis. Funktsionaalse keeleoskuse arendamise hulka kuulub: kirjutamisoskuse, kõnelemisoskuse, diskussioonioskuse ja lugemisoskuse arendamine. Keeleoskuse arendamist tuleb lõimida erinevate teemadega ja ainetega, mis võimaldab omandada rohkem teadmisi ja seostada varem õpitud teadmistega.
Tänapäeva koolilaste/noorukite funktsionaalne keelepädevus on langenud. Näiteks on vähenenud raamatute lugemine, mis ei arenda mitte ainult lugemisoskust vaid ka õigekirjaoskust. Nutiseadmete massiline kasutamine suhtlemisel kahjustab keele õigekirjasoskust. "Õpilastele tuleb anda võimalus pidevalt ja mitmekülgselt suhelda, lugeda ja kirjutada, arendada oma loomevõimet, mis tekitab huvi nüansirikka ja tõhusa suhtluse, mitut liiki ja laadi tekstide ning keele vastu".
Funktsionaalse keeleoskuse arendamiseks tuleks arendada lastes:
Bioloogiliste andmete visualiseerimine

Bioloogiliste andmete visualiseerimine on bioinformaatika haru, mis on seotud arvutigraafika, teadusliku visualiseerimise ja informatsiooni visualiseerimise kasutamisega erinevates bioloogia harudes. See hõlmab genoomide, järjestuste joonduste, fülogeneeside, makro- ja mikromolekulaarsete struktuuride, süsteemibioloogia, mikroskoopia ning magnetresonantsuuringute andmete visualiseerimist. Bioloogiliste andmete visualiseerimiseks kasutatavate tööriistade hulka kuuluvad nii lihtsad iseseisvad programmid kui ka keerukad integreeritud süsteemid.
Nüüdisaeg ja tulevik.
Tänapäeval toimub bioloogiliste andmete mahu ja mitmekesisuse kiire kasv, mis esitab neid andmeid tarbivatele teadlastele üha suuremaid väljakutseid. Nende andmetega tutvumisel ja nende mõistmisel on peamiseks sammuks visualiseerimine. Seega on loogiline, et koos andmemahtude kasvuga käib kaasas ka vastavate visualiseerimissüsteemide arvu kasv.
Kasvav trend on kolmemõõtmeliste struktuurides piiride eristumise visualiseerimine aatomi lahutusvõimega, samuti suuremate komplekside visualiseerimine krüoelektronmikroskoopiaga ning valkude ja komplekside asukohtade visualiseerimine rakkudes ja kudedes.
Teine kuulsust koguv suund on ajaperioodi peale kogutavate andmete kättesaadavuse ja tähtsuse suurenemine süsteemibioloogiast, elektronmikroskoopiast ning rakkude ja kudede kujutamisest. See-eest on trajektooride visualiseerimine juba pikemat aega molekulaarse dünaamika silmapaistvaks osaks.
Tüüpiline protsess hõlmab esialgsete toorandmete töötlemist sellisele kujule, et nende visuaalsel esitamisel eristuksid inimsilmale mõistetavad komponendid mõnes suuremas tervikus.
Lõpuks, kuna andmekogud suurenevad mahult, keerukuselt ja omavaheliselt seotuselt, paranevad sellega koos ka vastavate süsteemide kasutatavus, andmete integratsioon ja standardiseerimine.
Suurandmete analüüs.
Tänapäeva andmete kogumise tehnikatega saadavad tulemused on mahult sedavõrd suured, et neid on keeruline tavaliste algoritmide abil analüüsida. Seetõttu on hakanud levima analüüsimisel suurandmete analüüsi võtted. Need võtted tulevad kasuks, kuna lisaks mahule, on tihtipeale ka andmete komplekssus suur. Samuti aitavad suurandmete analüüsivõtted olukordades, kus teadlased ei tea täpselt, mida andmetest otsida, rakendades selleks avastavaid meetodeid.
Visualiseerimissüsteemide nimekiri.
Bioloogiliste andmete visualiseerimiseks on olemas suur hulk takvarasüsteeme. Allnimetatud lingid viitavad selliste süsteemide nimekirjadele, mis on rühmitatud rakenduspiirkondade kaupa.
Euroopa Kohtu kohtujurist

Euroopa Kohtu kohtujuristid (inglise keeles "Advocates General") on 11 kohtuametnikku, kes tegutsevad Euroopa Kohtus 28 kohtuniku kõrval.
Nagu Euroopa Kohtu kohtunikud, määratakse ka kohtujuristid ametisse liikmesriikide valitsuste kokkuleppel kuueaastaseks ametiajaks, mida võidakse pikendada. Kohtujuristid assisteerivad menetluse käigus kohtunikke, kuid ei osale otsuste langetamisel, nii nagu nad ei hääleta ka kohtupresidendi valimisel.
Iga kohtuasja menetleb üks kohtunik (ettekandja-kohtunik) ja kohtujurist. Avalikul istungil küsitlevad kohtujuristid osapooli koos kohtunikega. Kui kohtu üldkoosolekul peetakse vajalikuks kohtujuristi ettepanekut, esitab kohtujurist selle mõne nädala jooksul pärast istungit. Kohtujuristide ülesanne on esitada kohtuasjade kohta sõltumatud ja erapooletud arvamused. Erinevalt kohtuotsustest on kohtujuristide ettepanekud ühe autori töö ning selle tulemusena üldiselt kergemini loetavad ja üksikasjalikumad. Ettepanekud ei ole kohtule siduvad, kuid enamasti neid siiski järgitakse.
2016. aastal tehtud uuringu järgi langetas Euroopa Kohus 67% juhtudest otsuse, mis langes ühte kohtujuristi ettepanekuga.
Mitmed Euroopa Kohtu kohtunikud on varem töötanud samas kohtujuristina. Erinevalt Euroopa Kohtust Üldkohtus kohtujuriste ei ole.
Martinair

Martinair, legaalselt "Martinair Holland N.V." on Hollandi kargolennufirma, Air France-KLMi tütarettevõte.
Martinairi kodulennujaam on Amsterdami Schipholi lennujaam. 
Martinairi asutas 24. mail 1958 Martin Schröder Alates 2011. aastast opereerib Martinair ainult kargolende 20 sihtkohta.
Iraqi Airways

Iraqi Airways on Iraagi rahvuslik lennufirma, mille omanikuks on Iraagi valitsus. Lennufirma asutati 1945. aastal ja selle peakorter asub Iraagis Bagdadis. Lennufirmal on 32 lennukit ja lennuettevõtte opereerib 38 sihtkohta. 
Lennufirma on Lähis-Ida vanim lennufirma. Lennufirma suurim kodulennujaam on Baghdadi rahvusvaheline lennujaam.
Level (lennufirma)

Level on Hispaania odavlennufirma, International Airlines Groupi (IAG) tütarettevõte. 
Lende opereeritakse Iberia nime all, kuni saadakse sertifikaat. 
Leveli kodulennujaamaks on Barcelona El Prati lennujaam Hispaanias. Lennufirma teiseks kodulennujaamaks on 2. juulist 2018 Pariisi Orly lennujaam.
HOP!

HOP! on Prantsusmaa regionaallennufirma, mille emaettevõte on Air France. HOP! opereerib regionaalseid lende Air France'i eest. 
HOP!-i lennukipark koosneb 80 lennukist ja HOP! opereerib 50 sihtkohta Euroopas.
Saluputk

Saluputk (ka "Putkelaid") on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Paatsalu küla alal Paatsalu lahes asuv 2 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1 kilomeeter.
Saare koordinaadid on . Saar asub 400 meetrit Küti oja suudmest läänes. Saarel kasvab rohttaimestikku ja võsa.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Dicke Lippen

"Dicke Lippen" on Saksamaa suhtlusmeediategelase Katja Krasavice teine singel, mis anti välja 6. aprill 2018.
Paslepa viik

Paslepa viik (ka Paslepa laht) on laht Lääne maakonnas Noarootsi vallas. 
Lahe koordinaadid on .
Pusku viik

Pusku viik on Topu lahe osa Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Pusku küla ääres.
Veskiviik

Veskiviik on laht Lääne maakonnas Haapsalu ääres. Lahe ääres asub Veskiviigi sadam.
Lahe koordinaadid on .
Mari Pärtelpoeg

Mari Pärtelpoeg (sündinud 24. aprillil 1956 Tallinnas) on eesti metalli- ja ehtekunstnik.
Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1979. aastal ERKI.
Aastatel 1979–1980 töötas ta Eesti Vabaõhumuuseumis restaureerimiskunstnikuna ja 1983–1990 ERKI metallehistöökateedris õppejõuna. Aastast 1990 on vabakutseline kunstnik. 
Eesti Kunstnike Liidu (EKL) liige aastast 1990. Kunstnik on üks ON-grupi asutajatest. 
Paljud suved on veetnud Ruhnul, kus on endise Ida-Steffensi talu omanik.
Looming ja näitused.
Osalenud näitustel aastast 1978. Võtnud osa nt Jabloneci ehtenäitusest, Erfurdi tarbekunstikvadriennaalist, tarbekunstinäitusest Karlsruhes, Baltimaade ja Taani tarbekunsti näitustest. Isikunäitusi on korraldanud Tallinna kunstisalongis 1986. aastal koos Anu Paaliga ja 2006. aastal üksi ning A-Galeriis 2009. aastal. 2017. aastal avas koos Katrin Veegeniga näituse "Garten". Näitus oli aasta varem toimunud samanimelise näituse edasiarendus. Loob peamiselt geomeetriliste kujunditega ehteid. Osa inspiratsioonist saab mere ääres jalutamisest.
Isiklikku.
Tema ema oli sisearhitekt Leila Pärtelpoeg, isa suusataja, treener ja sporditegelane Ilmar Pärtelpoeg ning õde on sisearhitekt Kadri Tarbe.
Mulgi heinamaa

Mulgi heinamaa on luht ja puisniit Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Sandra külas Lemmjõe kallastel. Heinamaa jääb Soomaa rahvuspargi piiresse.
Slovaki keskmäestik

Slovaki keskmäestik (slovaki keeles "Slovenské stredohorie") on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest. Mäestiku kõrgeim tipp on Poľana (1457,8 m). Tähtsaim asula on Banská Bystrica. 
Žiar nad Hronom on tähtis tööstuskeskus; selle ümbruskond on üks Slovakkia saastatumaid piirkondi, mistõttu sealt tuli 1969. aastal inimesi evakueerima hakata.
Maastikurajoonid.
Slovaki keskmäestiku territoorium jaguneb omakorda mitmeks väiksemaks mäestikuks. Mäestikus eristatakse järgmisi maastikurajoone:
Asend.
Slovaki keskmäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Geoloogia.
Mäestik koosneb valdavalt neogeeni vulkaanide jäänustest ja nende purskematerjalist. Neist kõrgeim oli miotseenis tegutsenud Štiavnica kihtvulkaan – hinnanguliselt ulatus selle tipp 4000 meetrit üle merepinna. Veel asusid vulkaanid Poľana ja Javorie kohal. Valdavalt vulkaanilistest kivimitest koosnevad veel Krupinská planina, Kremnica mäestik ja Vtáčnik. Viimases asuvad vulkaaniliste kivimite all vanemad liivakivi ja kaevandatava kivisöe kihid.
Halliku kihistu

Halliku kihistu (inglise keeles "Halliku Formation") on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1967. Kihistu stratotüüp on Kaagvere 1. puurauk, kus kihistu on kõige paksem (41.2 m). Kihistu on saanud nime Halliku küla järgi.
Kihistut eristatakse Kesk-Eesti aladel, kus selle all lamab kas Moe või Jonstorpi kihistu ja temal lasub Adila kihistu.
Kihistu moodustab hall, alumises osas ka lillakas või punaste laikudega lubjarikas mergel. Litoloogiliselt sarnasest Jonstorpi kihistust eristavad seda argilliiti sisaldava lubjakivi vahekihid, mis põhja suunas paksemaks muutuvad, ning okasnahksete jäänused.
Erra kihistik

Erra kihistik (inglise "Erra Member") on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe Kõrgekalda kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1966.
Kihistik on nime saanud Erra aleviku järgi. Kihistiku stratotüüp on Kiviõli kraav, kus paljandub 40 cm ulatuses õhukesekihilist savikat lubjakivi. Aastal 1963 paljandus seal paas poole sügavamalt, toona oli selle seintest võimalik leida ka kukersiiti.
Kihistik on Kõrgekalda kihistu ülemine kihistik, see lamab Pärtlioru kihistikul. Kihistik sisaldab kukersiiti ja võrreldes Pärtlioru kihistikuga vähem savi.
Koljala kihistik

Koljala kihistik (inglise "Koljala Member") on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe Kõrgekalda kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978.
Kihistiku stratotüüp on Uhaku jõe säng. Kihistik on nime saanud Koljala küla järgi.
Kihistik on Kõrgekalda kihistu alumine kihistik ja sellel lasub Pärtlioru kihistik. Kihistik eristub teistest kihistu kihistikest, kuna ei sisalda kukersiiti, selle lubjakivis on õhukesed mergli kelmed.
Lasnamäe paemurrus kuulusid Koljala kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):
Pärtlioru kihistik

Pärtlioru kihistik (inglise "Pärtlioru Member") on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe Kõrgekalda kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978.
Kihistiku stratotüüp on Purtse jõe kallas Püssil Pärtliorus, ka kihistik ise on selle oru järgi nimetatud. Kaldas paljandub ligi 150 meetri ulatuses Pärtlioru kihistiku paas, kus kukersiiti sisaldavas lubjakivis on savist koosnevaid vahekihte. 
Kihistik on Kõrgekalda kihistu keskmine kihistik, see lamab Koljala kihistikul ja sellel lasub Erra kihistik. Kihistik sisaldab teistest kihistu kihistikest rohkem savi.
Lasnamäe paemurrus nimetati kõige ülemist Pärtlioru kihistikku kuuluvat kihti Nutu kihiks.
Karinu kihistik

Karinu kihistik (inglise "Karinu Member") on siluri ajastu Juuru lademe Tamsalu kihistu ülemine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Elsa Amalie Rosenstein aastal 1940.
Kihistiku stratotüüp on Karinu karjäär. Kihistik on kõige paksem Pärna külas Sõru 400 puuraugus (5 m). Kihistik on nime saanud Karinu küla järgi.
Kihistik koosneb teralistest lubjakividest.
Davor Božinović

Davor Božinović (sündinud 27. detsembril 1961 Pulas) on Horvaatia poliitik ja diplomaat.
Ta on õppinud Zagrebi Ülikoolis poliitikateadusi ning saanud seal bakalaureuse-, magistri- ja doktorikraadi.
Aastatel 2002–2004 oli ta Horvaatia saadik Serbias ja Montenegros. 2004–2005 oli ta Horvaatia presidendi kantseleiülem. 2005–2008 oli ta Horvaatia esinduse juht NATO juures. 2008. aasta septembris määrati ta Euroopa integratsiooni riigisekretäriks ja 2009. aasta juulis poliitikaküsimuste riigisekretäriks.
29. detsembrist 2010 kuni 23. detsembrini 2011 oli Davor Božinović Horvaatia kaitseminister.
2011. aasta detsembris sai ta Horvaatia parlamendi liikmeks. Alates 2012. aasta märtsist oli vaatleja Euroopa Parlamendis. Alates 2016. aasta oktoobrist oli ta Horvaatia peaministri kantseleiülem.
Alates 7. juunist 2017 on Davor Božinović Horvaatia siseminister. Lisaks on ta alates 19. juulist 2019 Horvaatia asepeaminister.
Maasi kihid

Maasi kihid (inglise keeles "Maasi Beds") on siluri ajastu Jaagarahu lademe Muhu kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Ago Aaloe 1958. aastal.
Kihistiku stratotüüp on Maasi puurauk, kus selle kivimid esinevad 0,5–4,6 meetril, ja Maasi murd. Kihid on nimetatud Maasi linnuse järgi. Suures osas koosneb nende kihtide kivimitest ka Abula pank.
Kihid koosnevad lubjakivist ja dolokivist. Mõnes allikas loetakse Maasi kihid Jaagarahu kihistusse kuuluvaks.
Vilsandi kihid

Vilsandi kihid (inglise keeles "Vilsandi Beds") on siluri ajastu Jaagarahu lademe Jaagarahu kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Hendrik Bekker aastal 1925.
Kihistiku stratotüüp on Vilsandi saar, mille järgi kihid ka nime on saanud. Lisastratotüübiks on Jaagarahu puurauk, kus kihid esinevad 0.3..13.1 meetril.
Kihid koosnevad lubjakivist ja dolokivist. Kihtides erineb arvukalt bioherme.
Äigu kihid

Äigu kihid (inglise keeles "Äigu Beds") on siluri ajastu Kaugatuma lademe Kaugatuma kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.
Kihistiku stratotüüp on Äigu murd. Lisastratotüübiks on Kaugatomal asuv GI puurauk, milles kihid esinevad 0.6..37.2 meetril..
Kihid koosnevad kahest tsüklilisest osast. Alumise osa moodustab lubjakivi vahekihtidega mergel. Kohati on see põimjaskihilise struktuuriga ja sisaldab aleuriitset materjali. Ka ülemises osas vaheldub mergel lubjakiviga, ainult et seal on lubjakivi sisaldus suurem. Mõlema tsükli ülemise osa moodustab paksem krinoidlubjakivi lasund.
Koorküla kihistik

Koorküla kihistik (inglise "Koorküla Member") on devoni ajastu Burtnieki lademe Burtnieki kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Artur Verte aastal 1955.
Kihistik on kõige paksem Tsiistre 327 puuraugus (35,8 m).
Napa kihistik

Napa kihistik (inglise "Napa Member") on ordoviitsiumi ajastu Darriwili lademe kihistik. Kihistikku hakkas esimesena eristama Karl Orviku 1958. aastal. Kihistik on saanud nime Napa vesiveski järgi. 
Kihistiku stratotüüp on Purtse jõe säng (Napa paljand).
Kihistik koosneb hallist suure savisisaldusega lubjakivist, milles sisaldub arvukalt pruunikaid suure rauasisaldusega ooide.
Päite kihistik

Päite kihistik (inglise "Päite Member") on ordoviitsiumi ladestu Toila kihistu Billingeni lademesse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Orviku aastal 1958.
Kihistiku stratotüüp on Päite panga juures asuv kivimurd ja see on nime saanud Päite küla järgi. Kihistik on kõige paksem Äiamaa puuraugus (0,55 m).
Kihistik on Toila kihistu alumine kihistik, sellel lasub Saka kihistik. Selle ülemise piiri moodustab katkestuspind, millele on selle iseloomuliku struktuuri järgi antud nimi Püstakkiht. Kihistiku moodustab glaukoniiti sisaldav kirju lubjakivi, mis on Eesti aluspõhja vanim lubjakivi.. Kihistiku lääneosas, Osmussaarel ja Väike-Pakril, on lubjakivi liivane ja asendub kihistiku alumises osas suure lubjasisaldusega liivakiviga.
Voka kihistik

Voka kihistik (inglise keeles "Voka Member") on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe Sillaoru kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Karl Orviku aastal 1958.
Kihistiku stratotüüp on Voka pank, nime on see saanud Voka küla järgi. Kihistikku eristatakse veel Äiamaa puuraugus, kus selle paksus on 25 cm.
Voka kihistik on Sillaoru kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pada kihistik. Kihistik koosneb suure savisisaldusega lubjakivist. Kihistikus esineb arvukalt suure rauasisaldusega ooide, mis on kujunenud glaukoniidi terakeste ümber.
Mugul-mungalill

Mugul-mungalill ("Tropaeolum tuberosum"), tuntud ka kui mashua (muid nimesid vaata altpoolt), on õistaime liik mungalille perekonnast, mida kasvatatakse Andide piirkonnas, eriti Peruus ja Boliivias, vähemal määral ka Ecuadoris ja Boyacá departemangus Colombias, söödavate mugulate pärast, mida süüakse keedetud või röstitud köögiviljana. See on lisatoiduse allikas, eriti indiaani rahvastele. Mugul-mungalill on mitmeaastane rohtne vääntaim, mis kasvab 2–4 m kõrguseks. Ta on suguluses Eestiski aedades ilutaime ja köögiviljana kasvatatava mungalillega, ja ka teda kasvatatakse mingil määral ilutaimena oma eredavärviliste torujate õite pärast.
Muud nimetused.
Seda taime tuntakse Peruus ja Ecuadoris kui mashua. Muid nimetusi:
Kasvatamine.
Taim kasvab jõudsalt ka kehvadel muldadel ja suudab hästi umbrohtudega konkureerida. Ta on hästi kohanenud mäestiku elatispõllundusega ja annab suuri saake, 3000 m kõrgusel on saagiks saadud 30 tonni hektarilt, kuid teaduskatsete käigus on saavutatud isegi 70 tonni hektarilt. Ebatavaliselt suur vastupidavus putukkahjuritele, nematoodidele ja bakteritele arvatakse tulenevat suurest isotiotsüanaatide sisaldusest. Kuigi mugul-mungalill on täielikult kodustatud, suudab see jõudsa kasvu ja visaduse tõttu vastu pidada ka metsikus taimestikus. Colombias istutatakse seda kaasliigina, et peletada kahjureid kartulipõldudelt.
Kasutamine toiduks.
Mugul on toorelt teravamaitseline, kuid see omadus kaob kuumtöötlusel. Toiduks tarvitatavates mugulates on kuni 75% täiskasvanud taime kuivkaalust (teraviljal on söödava osa osakaal taime kuivkaalus tavaliselt umbes 40%). Kuni 75% taime kuivainest jõuab mugulatesse.
Mugul-mungalille populaarsust võib piirata selle tugev maitse ja tema maine anafrodisiaakumina. Sellele vaatamata peetakse saagikoristuse ajal ehitatud traditsioonilises välisaviahjus röstitud mugul-mungalille mugulaid delikatessiks. Tooreid mugulaid võib ka peeneks hakkida ja lisada salatitesse, et anda vürtsikat maitset ja krõmpsuvat tekstuuri.
Ilutaimena kasvatamine.
Oma põlises kasvualas kultiveeritakse mugul-mungalille peamiselt söödavate mugulate pärast, kuid parasvöötmes on tal ka iluaianduslik väärtus, oma roomava kasvu ja silmatorkavate kahevärviliste torujate õite pärast, mis ilmuvad suvel ja sügisel. Tupplehed on oranžikaspunased ning kroonlehed erekollased. Miinuskraadidega piirkondades vajab talvel mõningast katmist. Sort "T. tuberosum" var. "lineamaculatum" 'Ken Aslet' on saanud Inglise Kuningliku Aiandusseltsi Aiandusteenete auhinna.
Raviomadused.
Mugul-mungalillel arvatakse olevat anafrodisiaakumi (sugutungi vähendav) toime. Hispaania kroonik Cobo on kirja pannud, et inkade valitsejad lasid oma sõjameestele sööta mugul-mungalille, "et nad unustaksid oma naised". Mugul-mungalille mugulatega toidetud isaste rottide uuringud on näidanud 45% testosteroonitaseme langust
isotiotsüanaatide sisalduse tõttu.
Kiviõli kihistik

Kiviõli kihistik (inglise "Kiviõli Member") on ordoviitsiumi ladestu Kukruse lademe Viivikonna kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1959. Kihistik on nimetatud Kiviõli linna järgi.
Kihistiku stratotüüp on Küttejõu karjäär. Kihistik on kõige paksem Kerguta 565 puuraugus (3.6 m). Osa kihistiku kivimeid moodustab Eesti põlevkivimaardla..
Kihistik on Viivikonna kihistu alumine kihistik, sellel lasub Maidla kihistik. See koosneb põhiliselt kukersiidist, milles on roosad pae vahekihid.
Tagavere kihid

Tagavere kihid (inglise keeles "Tagavere Beds") on siluri ajastu Jaagarahu lademe Muhu kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1960.
Kihtide stratotüüp on Tagavere paemurd. Kihid on nime saanud Tagavere küla järgi.
Osades allikates loetakse Tagavere kihid Jaagarahu kihistusse kuuluvaiks.
Tagavere kihid koosnevad lubjakivist ja dolomiidist. Tegemist on laguunset päritolu kivimitega.
Tarvastu kihistik

Tarvastu kihistik (inglise "Tarvastu Member") on devoni ajastu Aruküla lademe Aruküla kihistu kihistik. Kihistik on kõige paksem Ikla puuraugus (54.9 m).
Elami keel

Elami keel (vanemas eestikeelses kirjanduses ka eelami keel) on väljasurnud keel, mida kõnelesid ligikaudu 2800 kuni 550 eKr tänapäevases Edela-Iraanis elanud elamlased. Elami keelt kirjutati kiilkirjas, nagu ka teisi Vana-Mesopotaamia vanimaid kirjakeeli sumeri ja askadi keelt.
Viimased kirjutised elami keeles pärinevad ligikaudu Ahhemeniidide Pärsia vallutamise ajast Kyros Suure poolt. Valdavalt arvatakse, et elami keel on isolaatkeel, mil pole teadaolevaid sugulaskeeli. Sugulaskeelte puudumine on üks põhjustest, mis muudab elami keele tõlkimise raskeks. Keeleteadlased Igor Djakonov ja David McAlpin on oletanud siiski sugulust elami ja draviidi keelte vahel, paigutades need ühisesse elami-draviidi keelkonda.
Kiri.
Elami kiilkiri kohandati akkadi-sumeri kiilkirjast ja oli kasutusel ligikaudu 2500 kuni 331 eKr. Elami kiilkiri oli suuremalt jaolt silpkiri, kus tarvitati umbes 130 märki, ning vaid väheseid akkadi logogramme, ehkki ajapikku logogrammide arv kasvas.
Kokku on elamikeelseid kiilkirjatekste säilinud ligikaudu 20 000 savitahvlil ja fragmendil. Suurem osa neist pärineb Ahhemeniidide ajast ning sisaldab peamiselt majandusmärkmeid.
Samast piirkonnast pärineb veel kaks kirja, mis on tänini dešifreerimata, kuid olid tõenäoliselt kasutusel just elami keele tarbeks.
Keeletüpoloogia.
Elami keel on aglutineeriv keel, mille grammatikat iseloomustas keerukas noomeniklasside süsteem. Elusolendeid tähistavatel nimisõnadel olid eraldi markerid esimese, teise ja kolmanda isiku jaoks, mis on loomulikes keeltes üsna haruldane.
2018. aasta autoralli maailmameistrivõistlused

2018. aasta autoralli maailmameistrivõistlused olid autoralli maailmameistrivõistluste 46. hooaeg. Maailmameistrivõistlused koosnesid 13 etapist, mis said alguse Monte Carlo ralliga jaanuaris ning lõppesid novembris Austraalia ralliga.
Tiitlikaitsjad olid Sébastien Ogier ja Julien Ingrassia ning meeskondlikult M-Sport.
Lisaks kõige kõrgemale võistlusklassile peeti eraldi punktiarvestust ka WRC2, WRC3 ja Juunior WRC klassis.
Oma meistritiitleid kaitsesid Sébastien Ogier ja Julien Ingrassia, meeskondlikult võitis Toyota Gazoo Racing WRT.
MM-sarja üldjärjestus.
Punkte jagatakse järgneva süsteemi alusel iga ralli lõpus kümnele parimale
Sõitjad ja kaardilugejad saavad lisapunkte iga ralli "Power Stage" kiiruskatselt. Tootjate arvestuses saavad rallilt punkte koguda igast meeskonnast maksimaalselt 2 parimat kohta saanud rallipaari.
Juunior WRC.
Lisapunkt iga kiiruskatse võidu eest. Türgi ralli lõppjärjestuse punktid korrutati kahega.
59 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 59 sõidab Balti jaama ja Pikakari ranna vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 20-50 minuti tagant
Marsruut Pikakari (Paljassaare) suunal: Toompuiestee, Tehnika tänav, Ristiku tänav, Erika tänav, Tööstuse tänav, Paljassaare tee.
Marsruut Balti jaama suunal: Paljassaare tee, Tööstuse tänav, Erika tänav, Ristiku tänav, Paldiski maantee, Toompuiestee, Rannamäe tee.
57 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 57 sõidab Raudalu ja Kalevi bussipeatuse vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 25-50 minuti tagant, nädalavahetustel toimib liin iga 45 minuti tagant.
Marsruut Kalevi suunal: Viljandi maantee, Valdeku tänav, Männiku tee, Pärnu maantee.
Marsruut Raudalu suunal: Pärnu maantee, Männiku tee, Valdeku tänav, Viljandi maantee.
47 (Tallinna bussiliin)

Tallinna ja Rae valla bussiliin 47 On Lennujaama ja Peetri aleviku vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevil. Bussiliin Avati Piloot projekti raames Kuni selle aasta lõpuni
Marsruut Peetri aleviku suunal: Lennujaama tee,Keevise tänav,Suur Sõjamäe tänav, Tartu mnt, Mõigu tee, Küti tee, Vana-Tartu-Maantee, Peetri tee, Pargi tänav
Marsruut Lennujaama suunal:Pargi Tänav, Küti tee, Mõigu tee, Tartu Maantee,Suur Sõjamäe tänav, Keevise tänav, Lennujaama tee
Bussiliini varasem variant liideti liiniga 54 21. oktoobril 2024
46 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 46 sõidab Väike-Õismäe ja Seli asumi vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevil. Bussiliin on ekspressliin. Väljumised 8-14 minuti tagant.
Marsruut Seli suunal: Õismäe tee, Paldiski maantee, Endla tänav, Kaarli puiestee, Estonia puiestee, Gonsiori tänav, Laagna tee, Raadiku tänav ja Ümera tänav
Marsruut Väike-Õismäe suunal: Ümera tänav, Raadiku tänav, Laagna tee, Gonsiori tänav, Estonia puiestee, Kaarli puiestee, Luise tänav, Endla tänav, Paldiski maantee, Õismäe tee
45 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 45 sõidab Ülemiste (Kaubajaama bussipeatuse) ja Väike-Õismäe vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub ainult tööpäevadel. Väljumised 20-30 minuti tagant.
Marsruut Kaubajaama (Ülemiste) suunal: Õismäe tee, A.H. Tammsaare tee, Ehitajate tee, Pärnu maantee, Järvevana tee, Suur-Sõjamäe tänav, Ääsi tänav.
Marsruut Väike-Õismäe suunal: Ääsi Tänav, Valukoja tänav, Lõõtsa tänav, Suur-Sõjamäe tänav, Järvevana tee, Pärnu maantee, Turu plats, Ehitajate tee, Õismäe tee.
Laske elada

"Laske elada" on kollektiivne pöördumine, mille esitas Kaur Kender 15. oktoobril 2015 Riigikogule uimastipoliitika muutmiseks.
Kollektiivse pöördumise toetuseks anti 1131 allkirja.
Taotlus.
Kollektiivne pöördumine sisaldas viit taotlust:
Arutelu õiguskomisjonis.
Pöördumist arutati Riigikogu õiguskomisjonis 9. veebruaril 2016, mille kohta koostati protokoll nr 41.
Õiguskomisjoni vastuskiri.
Riigikogu õiguskomisjon vastas kollektiivsele pöördumisele 11. mail 2016 kirjaga nr 1-6/16-60/1, lõpetades avalduse menetlemise.
Muusikaline objekt

Muusikaline objekt on muusikas tunnetatud entiteet.
Muusikalise objekti määratlemiseks on Patricia Carpenter (1967: 62) sõnastanud kolm tingimust:
Muusikalist objekti on määratletud ka kitsamalt kui muusikainstrumenti, muusikateost (Lydia Goehr 2007: 81) või helilooja jaoks sobivat heliobjekti (Pierre Schaeffer).
Jonalaukis

 
Jonalaukis on küla Leedus Jonava rajoonis Rukla vallas. Küla asub Nerise ja Šventoji jõe ühinemispaigas.
Külas on postkontor.
Jonalaukis on kujunenud lähedalasuva Jonava linna tööstusrajooniks, kuhu on koondunud mitmed tööstusettevõtted, millest suurim on Achema keemiakombinaat.
Achema

Achema on Leedus Jonava rajooni Rukla vallas Jonalaukise külas asuv Achemos grupė kontsernile kuuluv tehas. Tehas on Baltimaade suurim väetisetootja. 2011. aastal oli seal 1700 töötajat, 2014. aastal oli neid 1450 ja 2016. aastal 1150.
Vabriku toodangu moodustavad tänapäeval lämmastikväetised ja seguväetised, lämmastikhape, ammoniaak, formaliin, alumiiniumsulfaafi vesilahus, metanool, süsihape, karbamiidformaldehüüdi tõrvad, kile, vesiemulsioonvärvid, oksüdeerijad. Aastal 2015 oli ettevõtte kasum 73,4 miljonit eurot; sellest maksti dividendideks 30 miljonit eurot, 23 miljonit eurot suunati investeeringuteks.
Ajalugu.
Tehas rajati aastal 1962 riikliku ettevõttena, mis kandis nime „Azotas“. See tegeles algselt lämmastikväetiste tootmisega, aastal 1965 hakati seal valmistama sünteetilist ammoniaaki, aastal 1968 metanooli, aastal 1971 karbamiidi, aastal 1972 lämmastikhapet, aastal 1973 ammooniumnitraati ja muid keemiasaadusi.
Aastal 1977 tootis tehas 258 000 tonni lämmastikväetisi ja 48 000 tonni fosforväetisi.
20. märtsil 1989 toimus tehases maailma suurim ammoniaagileke (7500 tonni), millega kaasnes veel tulekahju nitrofosfaati tootvas hoones ja väetiseladudes. Õnnekombel hukkus katastroofis vaid 7 inimest; 29 inimest sai jäädavaid tervisekahjustusi. Kėdainiai suunas liikunud mürgipilv kattis 50 kilomeetrit pika ja 7 kilomeetrit laia maa-ala, selle teelt evakueeritud inimesed majutati ajutiselt Vepriaisse, veel 5000 ohustatud tsoonis elavat inimest Jonavast ja Jonava rajoonist evakueeriti Kaunasesse.
Tehas erastati aastal 1994; toona sai see ka tänapäevase nime Achema. Aastal 1999 hakati seal tootma alumiiniumsulfaadi vesilahust.
Aastal 2011 avati tehase juures koostootmisjaam võimsusega 47 MW. Sellest 21 MW kulub tehase enda tarbeks.
Ettevõtte juhid.
Direktorid
Peadirektorid
Vesiku kihid

Vesiku kihid (inglise keeles "Vesiku Beds") on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970.
Kihistiku stratotüüp on Vesiku oja lähedal olev puurauk, kus kihid esinevad 0.0..5.9 meetril. Lisastratotüübiks on Kipi puurauk, kus kihid esinevad 42.2..53.6 meetril. Kihid on nime saanud Vesiku oja järgi.
Vesiku kihid algavad teralise või ooliite sisaldava lubjakiviga või nende dolomiidistunud analoogidega. Kihid lõppevad savika mustrilise dolomiidiga. Vesiku kihtide all lamavad Kuusnõmme kihid, nendel lasuvad aga Soeginina kihid.
Lubomír Metnar

Lubomír Metnar (sündinud 6. oktoobril 1967 Olomoucis) on Tšehhi poliitik ja endine politseinik.
Ta töötas politseis 1988. aasta märtsist kuni 2011. aasta juulini. 1993. aastal lõpetas ta Tšehhi Vabariigi Siseministeeriumi Kõrgema Politseikooli ja 1998. aastal Ostrava Ülikooli majanduse erialal. 2011. aasta augustist kuni 2013. aasta juunini ja 2014. aasta augustist kuni 2017. aasta detsembrini töötas ta eraturvafirma direktorina. Juulist 2013 kuni oktoobrini 2014 oli ta Tšehhi siseministri asetäitja.
Alates 13. detsembrist 2017 kuni 27. juunini 2018 oli Lubomír Metnar Tšehhi siseminister. Alates 27. juunist 2018 kuni 17. detsembrini 2021 oli ta Tšehhi kaitseminister.
Kohtla kaevandus

Kohtla kaevandus oli põlevkivikaevandus Viru maakonnas Kohtla-Nõmmel. Kohtla kaevandus rajati 1937. aastal New Consolidated Gold Fields Ltd. õlivabrikute juurde.
Kohtla kaevandus oli omalaadne selle poolest, et seal toimus üheaegselt nii allmaa- kui ka pealmaakaevandamine. Kaevandus eksisteeris 1937–2001. 
Ajalugu.
Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis Eesti valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi.
1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. 
Kohtla kaevandus suleti 1. aprillil 2001. aastal. Eesti Põlevkivi nõukogu otsuse järgi lõppesid kaevetööd 1. aprillist Kohtla ja 2002. aasta algusest Ahtme kaevanduses. Kohtla kaevanduse sulgemine oli tingitud nõudluse vähenemisest põlevkivi järele ning vajadusest muuta kontserni tootmistegevust efektiivsemaks. Kohtla oli viimane vanal kombainilaava tehnoloogial tegutsenud kaevandus.
Mahajäetud Kohtla kaevandus kohandati Kohtla kaevanduspark-muuseumiks, mis nimetati hiljem Eesti Kaevandusmuuseumiks.
Kolleri karjäär

Kolleri karjäär (ka Kolleri kruusakarjäär) on tehisjärv ja karjäär Põlva maakonnas Kanepi vallas Saverna külas. Veekogu pindala 9,5 ha.
Kurtna settebassein

Kurtna settebassein on tehisjärv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Veekogu pindala 2,7 ha².
Šiauliai piiskopkond

Šiauliai piiskopkond (leedu keeles "Šiaulių vyskupija", ladina keeles "Dioecesis Saulensis") on katoliku kiriku diötsees, mis allub Kaunase peapiiskopkonnale. Piiskonda jäävad Jonava, Kelmė, Radviliškise rajoon, Pakruojise ja Šiauliai rajoonid ning Šiauliai linn.
Piiskopi residents on Šiauliais ja katedraaliks on Šiauliai Peeter-Pauli katedraal. Diötsesaanpiiskop on 1997. aastast Eugenijus Bartulis.
Šiauliai piiskopkond asetseb Leedus riigi põhjaosas. Ta piirneb idas Panevėžysi piiskopkonnaga, läänes Telšiai piiskopkonnaga ja lõunas Kaunase peapiiskopile otseselt alluvate aladega.
Piiskopkonna pindala on 7 696 km². Seisuga 2004 oli piiskopkonnas 269 861 katoliiklast, kes moodustasid piiskopkonna elanikest 79,7%. Piiskopkonna territooriumil on 69 kogudust.
Šiauliai piiskopkond asutati 28. mail 1997 paavst Johannes Paulus II poolt. Esimeseks piiskopiks sai Eugenijus Bartulis, kes aasta 2018 seisuga on jätkuvalt selles ametis olnud.
Piiskopkonnas tegutseb kaks katoliku kooli (mõlemad Šiauliais); selle hallata on ka Ristimägi, mis on ühtlasi sealne peamine palverännakute sihtpaik.
Piiskopkond jaguneb viieks dekanaadiks. Joniškise dekanaadile alluvad kogudused Gasčiūnais, Joniškises, Juodeikiais, Kriukais, Rudiškiais, Skaistgirysis, Žukančiais ja kaks kihelkonnakirikut Žagarės. Kelmė dekanaadile alluvad kogudused Karklėnais, Kelmės, Kiaunoriais, Kolainiais, Kražiais, Lioliais, Maironiais, Pakražantises, Pašilės, Stulgiais, Šaukėnais, Tytuvėnais, Užventises, Vaiguvas, Vidsodises ja Žalpiais. Pakruojise dekanaadile alluvad kogudused Klovainiais, Lauksodises, Linkuvas, Lygumais, Pakruojises, Pamūšises, Pašvitinysis, Rozalimases, Stačiūnais ja Žeimelises. Radviliškise dekanaadile alluvad kogudused Baisogalas, Dambavas, Dapšioniais, Grinkiškises, Kurais (tänapäeval osa Šniūraičiaist), Palonais, Pašušvysis, Pociūnėliais, Polekėlės, Radviliškises, Sidabravases, Šaukotases, Šeduvas, Šiaulėnais ja Vadaktais. Šiauliai dekanaadile alluvad kogudused Aukštelkės, Bazilionais, Gruzdžiais, Juozapavas, Kairiais, Kuršėnais, Kurtuvėnais, Kužiais, Meškuičiais, Micaičiais, Pakapės, Raudėnais, Šakynas, Šiupyliais, Varputėnais, Žarėnais ja katedraal, Rėkyva kirik ning veel kolm kihelkonnakirikut Šiauliais.
Burõn

Burõn (ukraina keeles Буринь, vene keeles Бурынь) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Burõni rajooni keskus. Burõn asub Sumõst umbes 77 km lääneloodes.
Linna läbib Vorožba–Bahmatši raudteeliin.
Asulat on kirjalikes allikates esmamainitud 1392. aastal. Linnaõigused sai 31. juulil 1964.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Burõni elanikest ukrainlasi 94,68%, venelasi 4,17%, valgevenelasi 0,40%, mustlasi 0,28% ja armeenlasi 0,09%.
Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend

Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend loetleb aastatel 1940–1990 Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumit juhtinud isikud. 
Sageli on neid käsitletud Läti NSV riigipeadena, kuid see määratlus ei ole päris täpne, sest konstitutsiooni kohaselt oli liiduvabariikides kollektiivseks riigipeaks Ülemnõukogu Presiidium tervikuna. Samas teostasid tegelikku võimu kohaliku kommunistliku partei keskkomitee I sekretärid.
Läti NSV eksisteeris 21. juulist 5. augustini 1940 "de iure" iseseisva riigina, alates 5. augustist 1940 liiduvabariigina Nõukogude Liidu koosseisus. Läti NSV likvideeriti 4. mail 1990 Läti Vabariigi väljakuulutamisega, mis iseseisvus 21. augustil 1991.
1. juulist 1941 13. oktoobrini 1944 oli Läti territoorium okupeeritud Saksa vägede poolt ja Läti NSV juhtkond viibis eksiilis Venemaa territooriumil.
Apuolė

Apuolė (žemaidi "Apoulė" või "Apūlė", läti "Apūle" või "Apole") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Külas asuvad Apuolė linnamägi, muinaskalmed ja lohukivi.
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala. Sinna jäävad Apuolė kalmistu ja Urviai kalmistu.
Külas peetakse aastast 2004 muinasfestivali „Apuolė 854“, kus tutvustatakse muistseid ameteid ja peetakse vanaaegsete sõjariistadega lahinguid.
Ajalugu.
Sealne 10 meetri kõrgune linnamägi (mõõtmed 80x80) võeti kasutusele I sajandil. Selle juurde kujunes ka suur muinasasula, mida võis praktiliselt linnaks pidada.
Asulat on esmamainitud Rimberti kroonikas Vita Ansgari ("Apulia"). Ühtlasi on see esimene kord, kus mõnd Leedu asulat kirjalikes allikates on kajastatud. Aastal 854 tõstsid kuralased Rootsi ülemvõimu vastu mässu. Algselt ründasid neid taanlased, lootes mässulised alad oma võimule alistada, ent ülestõusnute vägi suutis nad purustada. Olof I Trätälja kogus kokku suure sõjaväe ja maabus Läänemere idakaldal. Algul vallutas ta Grobiņa, seejärel suundus aga Apuolė ("Apulia") peale, mida kaitsesid 15 000 meest. Lahing linnuse pärast kestis 8 päeva, mille järel kindluse kaitsjad tunnistasid Rootsi kuninga ülemvõimu ja maksid iga kaitsja kohta ühe hõbemündi lunaraha.
Küla kuulus hiljem kuralaste Ceklise muinasmaakonda ja seda mainiti kirjalikult taas aastal 1253 kui mahajäetud paika. XVI sajandil on mainitud samanimelist parunivaldust. Küla ennast mainitakse taas XVII sajandil.
Sealse linnamäe seostas kroonikate Apuliaga esimest korda läti arheoloog Eduards Volters aastal 1887. Esimesed väljakaevamised linnamäel tehti aastail 1928–1932 (Birger Nerman, Eduards Volters). Rootsi arheoloogide Birger Nermani, Karl-Alfred Gustawssoni ja Hans Hanssoni väljakaevamised kinnitavad kroonikate tõepärasust. Hiljem toimusid sealses piirkonnas väljakaevamised veel aastail 1986 (tuvastati 30 cm paksuse kultuurikihiga laialdane ala linnamäe ümbruses) ja 1996 (keskenduti muinasasulale). Arheoloogiliste leidude põhjal oli Apuolė muinasajal üks suuremaid kurši keskusi.
Sealsel linnamäel teeniti Juozas Šliavase andmeil hiljem paganlikul viisil "tõelist jumalat". Ka linnamäe kõrval asuv küngas oli Jonas Remeika teadetel kasutusel hiiemäena. Linnamäest 320 meetrit kagus asub lohukivi.
Siimusti-Olju oosisüsteem

Siimusti-Olju oosisüsteem on oosisüsteem Pandivere kõrgustikul.
Süsteemi kuuluvad Rakke-Edru voor, Kärde voor ja Siimusti oosid.
Jakobi mägi

Jakobi mägi (eesti keeles ka Jakobimägi, Tähtvere mägi, saksa keeles "Techelferscher Berg") on kõrgendik Tartu kesklinnas.
Jakobimäe all asus, kesk- ja varauusaegse Tartu linnamüüri üks suuremaid väravaid Jakobi värav.. 
Jakobi väravast Jakobimäe pool paiknes 17. sajandil ajalooline Jakobi eeslinn, väravast kagu pool seespool Tartu linnamüüri paiknes oletatavasti juba 13. sajandi teisest poolest Püha Jakobi kirik. Jakobi mäel, tänapäeva Jakobi, K. E. von Baeri ja Tähtvere tänava ristmiku piirkonnas ja Tähtvere tänava alguses asus Püha Jakobi kalmistu.
Jakobimäel asub korp! Fraternitas Liviensise konvendihoone. Künka nõlvalt kulgeb kaardudes alla südalinna Tartu Ülikooli peahoone ja Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi vahelt Von Bocki majani samanimeline Jakobi tänav.
EÜS Põhjala asub künka tõusul, kõrgendikul jätkub samanimeline tänav Tartu katoliku kiriku tagant F. R. Kreutzwaldi tänavana, mis Tartu–Tiksoja teena kujuneb Tähtvere külas ümber Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa teeks.
Annelinna suunas avaneb konvendihoone kõrvalt kulgevast tänavast hea vaade üle Tartu kui ka linna siluetile. Kõrgendiku absoluutkõrgus on 65 m üle merepinna, selle jalamil asub endise Jakobi värava kohal Toome pood ning poest üle tee nn Krooksu maja (Jakobi 34).
Munamägi

Munamägi on mitme Eesti kõrgendiku nimi või nime osa:
Pärnu Munamägi

Munamägi on tehislik kõrgendik Pärnu kesklinnas. Ümber mäe on Munamäe park.
Munamäe ajalugu ulatub Pärnu kindlustuste rajamise aega 17. sajandil. Munamägi tekkis 20. sajandi algul endisaegse Mercuriuse bastioni laiali ajamise tulemusena.
Ajalugu.
Munamäe tekkele pani aluse Pärnu uute kindlustuste rajamise alustamine 1670. aastal. Siis hakati linna ümbritsema moodsa vallide süsteemi, bastionide, raveliinide ja laia vallikraaviga. 
Munamäe piirkonda Pärnus kasutati koos Vallikääruga hukkamiskohana ning koha kohta kasutati ka saksakeelset nimetust "Schneckenberg" (teomägi) ja "Schreckenberg" (hirmumägi)
Mustoja mõhnastik

Mustoja mõhnastik on mõhnastik Võru maakonnas Setomaa vallas. See on Kagu-Eesti suurim mõhnastik. Mõhnastik jääb Mustoja maastikukaitsealale.
Melmoth

Melmoth on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis King Cetshwayo ringkonnas, Mthonjaneni valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1888. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Melmothi elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,00%, valgeid 2,64%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,82% ja teisi 0,12%. Suulu keelt pidas emakeeleks 87,46% inimestest, inglise keelt 4,51%, ndebele keelt 2,70%, afrikaani keelt 2,27% ja tsvana keelt 0,85%.
Nongoma

Nongoma on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Zululandi ringkonnas, Nongoma valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1887. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nongoma elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,99%, valgeid 0,93%, värvilisi 0,76%, India või Aasia päritolu inimesi 0,69% ja teisi 0,64%. Suulu keelt pidas emakeeleks 92,71% inimestest, inglise keelt 2,30%, ndebele keelt 1,24%, afrikaani keelt 0,54% ja tsvana keelt 0,50%.
Peltoni turbiin

Pelton- ehk koppturbiin on impulsi tüüpi hüdroturbiin. 
Peltoni turbiini leiutas 1870. aastatel Lester Allan Pelton. Peltoni turbiini ülesandeks on energia eraldamine liikuva vee impulsist. Selliseid turbiine kasutatakse suure veerõhu ja väikeste vooluhulkade korral, näiteks mägijõgedel, kus hüdroelektrijaama veehoidla paikneb tavaliselt kõrgemal kui turbiinihoone. Eelnevatel turbiinidel oli väljavoolav vesi tavaliselt suure kiirusega, mille tagajärjel kaotati turbiinides suurel hulgal dünaamilist energiat. Koppturbiini laba geomeetria kujundati aga nii, et kui turbiini velg liigub poole veejoa kiirusega, siis vesi lahkub väga väikese kiirusega turbiinist, seega on tema disainiga võimalik koguda peaaegu kogu vee impulssenergia. Peltoni turbiin toimib kõige paremini rõhukõrgustel 100–1800 m. Peltoni turbiini võimsus võib ulatuda üle 400 MW.