tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bloemfontein

Bloemfontein on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Free State'i provintsi ja Mangaungi linnaringkonna halduskeskus. Asub Highveldi lõunaservas 1400 m kõrgusel merepinnast. 
Bloemfontein on Lõuna-Aafrika üks kolmest pealinnast, nn juriidiline pealinn, Bloemfonteinis asub Lõuna-Aafrika Vabariigi ülemkohus. Linnas asuvad ka 16 000 üliõpilasega Free State'i Ülikool ja Free State Stadium, kus peeti 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kohtumisi. Linnas on ka botaanikaaed ja loomaaed.
Linn asutati ametlikult 1850. aastal ja sai nime sinna 1840. aastal rajatud farmi järgi. Bloemfontein tähendab hollandi keeles 'lilleallikas'. Linna sotho- ja pedikeelne nimi Mangaung tähendab 'gepardite koht'. Linn on tuntud ka rooside linnana, sest seal peetakse roosifestivali.
1854–1902 oli Bloemfontein Oranje Vabariigi pealinn ja seejärel Oranje koloonia halduskeskus. 1890. aastast on linnal raudteeühendus Kaplinnaga.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bloemfonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 56,11%, valgeid 29,79%, värvilisi 12,81%, India või Aasia päritolu inimesi 0,82% ja teisi 0,47%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 42,53% inimesi, sotho keelt 33,36%, inglise keelt 7,47%, koosa keelt 7,10%, tsvana keelt 5,87% ja suulu keelt 1,09%.
Bloemfonteinis on sündinud J. R. R. Tolkien.
Linnas on Bloemfonteini lennujaam, mida 2006/2007 majandusaastal läbis üle 350 000 lennureisija.
Bloemfonteinis asub Free State'i Ülikool.
Intonatsioon

Intonatsioon on mitmetähenduslik sõna, vt
Pariisi moodsa kunsti muuseum

Pariisi moodsa kunsti muuseum (prantsuse Musée d'Art moderne de la Ville de Paris) on moodsa kunsti muuseum Pariisis. Muuseum asub Tokyo palee idapoolses osas aadressil 11 avenue du Président Wilson, 75016.
Muuseumis eksponeeritakse umbes 8000 20. sajandi kunstiteost. Esindatud on Henri Matisse, Georges Braque, Pablo Picasso, Fernand Léger, Amedeo Modigliani, Francis Picabia, Robert Delaunay, César Baldaccini, Yves Klein, Christian Boltanski jpt.
Muuseum avati 1961. aastal.
20. mail 2010 varastati muuseumist viis maali. Varaste saagiks langes Amedeo Modigliani "Naine lehvikuga" (1920), Pablo Picasso "Tuvi roheliste hernestega" (1912), Henri Matisse'i "Pastoraal" (1906), Fernand Légeri "Natüürmort küünlajalgadega" (1922) ja "Georges Braque'i "Oliivipuu l’Estaque’i lähedal".
Karmen Pedaru

Karmen Pedaru (sündinud 10. mail 1990 Kehras) on eesti modell.
Johann Christoph Schwartz

Johann Christoph Schwartz (27. august 1869 Tartu – 4. jaanuar 1942 Opalenitza (praegu Opalenica), Reichsgau Wartheland) oli Eesti vaimulik.
Ta lõpetas Birkenruh' maagümnaasiumi (asus Cēsise lähedal Berzaines) ja õppis aastatel 1891–1896 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Põlva ja Kanepi koguduses. Ordineeriti 10. novembril 1899 õpetajaametisse.
Töötas aastatel 1899–1903 Põlva koguduse abiõpetajana ja 1903–1932 õpetajana ning 1903–1932 Võru praostina. 1932. aastal jäi emerituuri.
1939. aastal põgenes Saksamaale.
Isiklikku.
Tema isa Johann Georg Schwartz noorem ja vanaisa Johann Georg Schwartz olid samuti Põlva koguduse õpetajad. Tema väimees Carl Helmut Intelmann oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Tema õe Helene abikaasa Karl Ferdinand Baer oli Ruhja koguduse õpetaja.
Silver Laas

Silver Laas (sündinud 22. oktoobril 1985) on eesti laulja. Ta laulab ansamblis Traffic. 
Haridus.
Silver Laas hakkas kolmeaastaselt õppima viiulimängu ning laulis Ave Kumpase laulustuudios, kust jõudis ETV lastekoori. Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis viiulit (1992–2004) ning Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis rütmimuusikat ja džässlaulu. 2013. aastal lõpetas ta džässlaulu alal ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (bakalaureuseõppes).
Töö ja looming.
2006. aasta sügisel asutas ta koos Stig Rästaga ansambli Traffic. Ansambli koosseis on aastate jooksul muutunud, kuid Silver Laas on ka 2025. aasta seisuga sama ansambli liider ja solist. Tema hittide hulka selles ansamblis kuuluvad näiteks laulud "Kallis, ära küsi", "Kesköödisko" ja "Für Elise".
Koroonapandeemia ajal, kui kontserttegevus oli koroonapiirangute tõttu paratamatult soikunud, käis Silver Laas koos bändikaaslase Joonas Mattias Sarapuuga 2021. aasta veebruarist maini Ida-Tallinna Keskhaigla koroonaosakonnas sanitarina tööl.
Alates 2022. aastast töötab ta ka Elisa Eestis tarkvaraarendajana.
2025. aasta sügishooajal osaleb ta TV3 meelelahutussaates "Su nägu kõlab tuttavalt". 
Isiklikku.
Tema ema on viiuldaja Anu Laas ja isa on tšellist Mart Laas.
Ta on 2006. aastast abielus Anni Laasiga. Neil on 2007. aastal sündinud tütar Lola Mari ja 2020. aastal sündinud poeg Priidik.
Üleliiduline Põllumajandusteaduste Akadeemia

Üleliiduline Lenini-nimeline Põllumajandusteaduste Akadeemia (vene "Всесоюзная академия сельскохозяйственных наук имени В. И. Ленина", vene lühend "ВАСХНИЛ") oli Nõukogude Liidus kõrgeim teadusasutus põllumajandusteaduse alal. 
See asutati aastal 1929, ta tegevus lõppes aastal 1992.
Selle esimene president (1929–1935) oli Nikolai Vavilov. Aastail 1938–1956 ja 1961–1962 oli akadeemia presidendiks Trofim Lõssenko.
Nikolai Vavilov

Nikolai Ivanovitš Vavilov (Николай Иванович Вавилов, 25. november 1887 Moskva – 26. jaanuar 1943 Saratov) oli vene botaanik ja geneetik, kultuurtaimede levikutsentrite uurija.
Nikolai Vavilovi süüasi.
Nikolai Vavilov arreteeriti fabritseeritud süüdistuste alusel 1940. aastal ning tema vastu algatati süüasi nr 1500. 1941. aasta süüdimõistva otsusega (§§ 58-1a, 58-7, 58-9, 58-11 alusel) mõisteti ta mahalaskmisele, hiljem asendati see 20-aastase vangistusega. Vavilov rehabiliteeriti postuumselt 1955. aastal.
Isiklikku.
Tema vend Sergei Vavilov oli füüsik.
Samblikusäälik

Samblikusäälik ("Setophaga americana") on linnuliik sääliklaste sugukonnast. Pesitsusajal elab ta Põhja-Ameerika idaosas Lõuna-Kanadast Floridani. Talvitab Lõuna-Floridas, Kesk-Ameerika põhjaosas, Lääne-Indias ja enamikul Väikestel Antillidel. Lääne-Euroopas on ta väga haruldane eksikülaline. Samblikusääliku pikkus on 11 cm, tal on peamiselt hall ülapool, seljal on rohekas laik ja kummalgi tiival kaks valget vööti. Kurgualune ja rind on kollane, kõht on valge. Hundsulestikus isaslinnul on sinakas ja ruske vööt pugualal ja selge valge katkeline silmarõngas. Emaslind on tuhmim ja puguvöötideta. Samblikusääliku pesitsusaegne elupaik on habesambliku või tillandsia ("Tillandsia") kasvuga metsamaastik. Ta teeb pesa puu otsa habesambliku või tillandsia puhmasse ja muneb 3-7 muna. Toiduks on putukad ja ämblikud.
Speedest

Speedest on Eestis toimuv autode ja mootorrataste rahvusvaheline kiirendusvõistlus. Esimene sellenimeline võistlus toimus 1999. aastal Haapsalus Kiltsi lennuväljal.
Leeksäälik

Leeksäälik ("Oreothlypis gutturalis") on sääliklaste sugukonda kuuluv lind. 
Levila.
Leeksäälik on levinud Costa Rica ja Panama lääneosa mägimetsades 1850–3000 meetri kõrgusel. Kariibi mere poolsetel mäenõlvadel võib teda vihmaperioodil septembrist novembrini leiduda madalamale kuni 1400 meetrini. Leeksäälik on enamasti paikne. 
Välimus.
Vanalinnu pikkus on 12 cm, tema ülapool on kilthall; seljal on must kolmnurkne laik, valjasriba ja silma ümbrus on mustad; kurgualusest kuni kõhuni oranžpunane, mis vastandub valge kuni hallika kõhuga.
Sugupooled on peaaegu samased, isaslinnul on silma ümbruses musta ulatuslikumalt. 
Noorlinnu ülapool on pruunim ja alapool tuhmim, nõrk silmatriip ja tiivavöödid kollakad. Häälitsus on terav "tšit".
Pesitsemine ja toit.
Leeksäälik rajab sügava tassikujulise pesa puu otsa või nõlvakule. Pesa varjavad ülalt epifüüdid või samblad. Märtsi ja maikuu vahel on kurnas kaks valget muna. 
Toiduks on tõugud, putukad ja ämblikud, mida oma terava nokaga nopib lehestikust. Vahel sööb ka võõrikute ("Loranthaceae") ja muid marju.
Carl Helmut Intelmann

Carl Helmut Intelmann (6. märts 1904 Iisaku – 1990 Münden, Hesseni liidumaa) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1913–1922 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1922–1926. Aastatel 1926–1927 täiendas ennast Göttingeni Ülikoolis. Prooviaastal oli ta Põlva koguduses Johann Christoph Schwartzi ja Jõhvi koguduses Jaak Variku juures. Ordineeriti 19. veebruaril 1928 Tallinna Toomkirikus õpetajaametisse.
Oli 1928–1929 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1929–1939 oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. 1940–1945 oli ta Opalenica koguduse (Nowotomyski maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas) õpetaja, kuid samal ajal tuli teenida Wehrmachtis sõjaväevaimulikuna. Sõja lõpus elas ta ka üle lühikese sõjavangipõlve, kuid vabanedes siirdus pere läände. Aastatel 1947–1957 töötas ta Heringhauseni (Waldeck-Frankenbergi maakonnas Hesseni liidumaal) koguduse õpetaja. 1957–1969 oli ta Mündeni (Waldeck-Frankenbergi maakonnas Hesseni liidumaal) koguduse õpetaja. Aastal 1969 läks ta emerituuri.
Isiklikku.
Tema isa Carl Albert Intelmann oli Iisaku koguduse õpetaja. Varalahkunud vend Reinhold Carl Intelmann oli Narva, Simuna ja Iisaku koguduste adjunktõpetaja. Kahe õe abikaasa Bruno Hörschelmann oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja. Äi Johann Christoph Schwartz oli Põlva koguduse õpetaja.
Rudolf Nilsen

Rudolf William Nilsen (18. veebruar 1901 Kristiania – 29. aprill 1929 Pariis) oli norra luuletaja.
1919. aastast oli ta Norra Sotsiaaldemokraatliku Noorsooliidu liige. 1923 astus ta Norra Kommunistliku partei liikmeks.
Elu viis viimast aastat oli ta abielus näitleja Ella Signe Quist Kristofferseniga, hilisema nimega Ella Hval.
Rudolf Nilsen suri 28-aastaselt tuberkuloosi.
Looming.
Nilsenit peetakse tähtsaimaks norra töölisluuletajaks. Tema luuletused kajastavad klassivõitlust. Ta kirjutas ka apoliitilisi luuletusi. Osa neist on romantilised, teised kirjeldavad Oslot ja selle inimesi. 1970. aastatel kasvas huvi tema loomingu vastu ja mõned tema luuletustest on viisistatud.
Tüvesäälik

Tüvesäälik ("Mniotilta varia") on linnuliik sääliklaste sugukonnast.
Levila.
Liik pesitseb Põhja-Ameerika idaosas Lõuna-Kanadast kuni Floridani. Talvitab Floridas, Kesk-Ameerikas ja Lääne-Indias kuni Peruuni. Satub väga harva Euroopasse, kus teda kohatakse enamasti Iirimaal ja Suurbritannias. 
Välimus.
Pikkus 13 cm. Hundsulestikus isaslinnul on tugev must-valge triibustus. Tiival on kaks valget vööti. Emaslinnul ja noorlinnul on sarnane sulestik, kuid isaslinnu omast tuhmim ja vähesema triibustusega. 
Elupaik ja pesitsemine.
Tüvesäälik pesitseb laialehistes või segametsades, eelistab märjemaid piirkondi. Kausikujulise pesa teeb maapinnale, kurnas on 4–5 muna.
Toitumine.
Toiduks on putukad ja ämblikud, mida ta hangib ronides mööda tüvesid ja oksi üles-alla nagu puukoristaja. Laul on kõrgetooniline vidistus.
Elin Pelin (linn)

Elin Pelin on linn Bulgaaria lääneosas Sofia piirkonnas, Elin Pelini valla keskus. 
Linn asub umbes 24 km Sofiast kagus. Asula varasem nimi oli Novoseltsi (Novoselci). 1950 sai praeguse nime kirjanik Elin Pelini järgi ja 1960 sai linnaõigused.
Plaksumais

Plaksumais ehk popkorn ehk paukmais ehk paismais on erilist sorti maisist ("Zea mays var. everta") valmistatav toiduaine. 
Maisiteradel on kõva kinnine kest ja tihe tärkliserohke sisu. Kuumutamisel tõuseb kesta sees rõhk, mis paneb selle plahvatama. Sisu paisub pehmeks ja õhuliseks.
Plaksumaisi saab kodus valmistada kaanega potis lahtistest teradest, lisades soovi järgi õli ja maitseaineid, näiteks suhkrut, soola või pipart, või tööstuslikult ette valmistatud kinnises pakendis teradest mikrolaineahjus. Poest saab osta ka valmis ja maitsestatud plaksumaisi.
Plaksumaisimasin leiutati 19. sajandi lõpus.
Plaksumaisi müüakse paljudes kinodes suupisteks filmivaatamise kõrvale.
Tijuana

Tijuana on linn Mehhikos Baja California osariigis, Tijuana valla halduskeskus. See on osariigi suurim linn.
Tijuana on Mehhiko kõige läänepoolsem linn. Ta asub Ameerika Ühendriikide piiri ääres ning moodustab koos vahetult teisel pool piiri paikneva San Diegoga umbes viie miljoni elanikuga kaksiklinna.
Tijuana asutati 1889. aastal.
Linna läbib Tijuana jõgi.
Tijuanas asuvad paljude ettevõtete, eelkõige elektroonikatööstuse ettevõtete koostetehased. Oluline elatusallikas on turism. Tijuana piiripunkti läbib umbes 300 000 inimest päevas.
Soufrière Hills

Soufrière Hills on tegev kihtvulkaan Montserrati saarel Kariibi meres.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on .
Vulkaani kõrgus on 915 meetrit. Ta võtab enda alla suurema osa saare lõunaosast. Ta on peamiselt andesiitne vulkaan. 
Soufrière Hills oli mitusada aastat uinunud olekus. Ajaloolisel ajal on registreeritud purse 17. sajandil, ka 19. sajandi lõpus ning 20. sajandi keskel täheldati mingil määral seismilist aktiivsust, kuid 1995. aastal ärkas vulkaan uuesti ning on vaheaegadega pursanud siiani.
18. juulil 1995 toimus purse, mille tagajärjel kattis plahvatuslikult mööda nõlva liikuv lõõmpilv suurema osa saare lõunaosast mitme meetri paksuse püroklastilise materjali kihiga. Inimesed evakueeriti, pealinn Plymouth saare edelaosas hävis praktiliselt täielikult. Umbes kaks kolmandikku varem saarel elanud inimestest lahkus ega pöördunud ka hiljem tagasi. Hävis ka saare lennuväli.
25. juunil 1997 toimunud purske tagajärjel hukkus 19 inimest.
1995. aasta purskest on tehtud dokumentaalfilm sarjas "Seconds from Disaster".
Lena Meyer-Landrut

Lena Johanna Therese Meyer-Landrut (sündinud 23. mail 1991 Hannoveris) on eesti päritolu saksa laulja.
Ta esindas Saksamaad 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ja võitis võistluse lauluga "Satellite", mis sai 29. mail peetud finaalis 246 punkti. Samuti esindas ta Saksamaad 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Taken by a Stranger" ja saavutas 10. koha.
Ta on baltisaksa päritolu Saksa diplomaadi Andreas Meyer-Landruti lapselaps.
Andreas Meyer-Landrut

Bruno Andreas Meyer-Landrut (sündinud 31. mail 1929 Tallinnas) on endine Saksamaa diplomaat. 
Ta oli Saksamaa Liitvabariigi suursaadik Nõukogude Liidus 1980–1983 ja 1987–1989. Ta on töötanud ka Brüsselis, Tōkyōs ja Brazzaville'is. 1984–1986 oli ta asevälisminister ja 1989–1994 töötas liidupresidendi Richard von Weizsäckeri kantseleiülemana.
Laulja Lena Meyer-Landrut on tema lapselaps.
Tsässon

Tsässon on õigeusu külakabel Setumaal.
Tsässonate loetelu.
Tsässonad Võru maakonnas:
Neist on Mikitamäe vana tsässon teadaolevalt vanim puitehitis Mandri-Eestis – valminud 1694. aastal. Saartel on vanim säilinud puuehitis Ruhnu vana kirik (1643–1644).
Raouli saar

Raouli saar on Uus-Meremaale kuuluv vulkaaniline saar Vaikses ookeanis, põhjapoolseim ja suurim Kermadeci saartest. Asub 900 km Tongast edelas ning 1100 km Uus-Meremaa põhiosast kirdes. 
Raouli saar kujutab endast samanimelise vulkaani maapealset osa. Selle kõrgeim tipp on Moumoukai mäetipp (516 m). Vulkaanipursked on saarel toimunud 2200 aastat tagasi ning 19. ja 20. sajandil.
Raouli saare ümber on palju laide ja kaljusid.
Saar on asustamata.
Avarua

Avarua on Cooki saarte pealinn ja samanimelise ringkonna keskus. Asub Rarotonga saare põhjarannikul.
2006. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv 5445.
Asulast 3 km lääne pool asub Rarotonga rahvusvaheline lennujaam.
Katteloor

Katteloor on polüpropüleenkiududest taimede kaitsekate.
See on väga kerge kangas, mille ruutmeeter kaalub reeglina vaid 10–20 grammi. Toodetakse ka paksemaid ja raskemaid loore.
Katteloor laotatakse vahetult kasvavate taimede peale ja ta ei vaja mingeid kandekonstruktsioone. Äärtest kinnitatakse peamiselt kivide või mullaga, aga ka liivakottide, vett täis voolikute, armatuuraualattide või muu sarnasega, olenevalt olukorrast. Õigesti paigaldatud kerget katteloori kannavad ka kõige nõrgemad taimed raskusteta enda peal.
Katteloori kasutatakse peamiselt:
Novgorodi rajoon

Novgorodi rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblastis.
Rajoonis on 4 linna-asundust ("городское поселение") ja 18 külaasundust ("сельское поселение"). Halduskeskus on Veliki Novgorodis, mis rajooni ei kuulu.
Linna-asundused: Pankovka, Proletari, Tjosovo-Netõlski, Tjosovski.
Vallad: Borki, Božonka, Bronnitsa, Gosttsõ, Grigorovo, Jermolino, Lesnaja, Novaja Melnitsa, Novoselitsõ, Podberezje, Rakomo (Staroje Rakomo), Savino, Selo-Gora, Sergovo, Syrkovo, Trubitšino, Tšetšulino ja Volotovo.
Suuremad asulad on Pankovka ja Proletari.
Melon

Melon ("Cucumis melo") on kõrvitsaliste sugukonda kurgi perekonda kuuluv taimeliik.
Klassifikatsioon.
Varem on melonit klassifitseeritud kõrvitsaliste sugukonnas omaette taimeperekonnana, nüüd on see aga eraldi taimeliik. Melon liigitatakse järgmisteks alamliikideks (Pitrat et al. 2000):
Melon on soojanõudlik taim.
Eestis on meloni kasvatamine võimalik katmikalal – kasvuhoones või avamaal katteloori all.
Veneküla (Lohusuu)

Veneküla ehk Vene-Lohusuu (vene keeles "Логовесь") oli küla Peipsi järve looderannikul Avijõe suudmes.
Küla rajasid vene kalurid 18. sajandil. 1975. aastal liideti Veneküla Lohusuu alevikuga.
Veneküla territooriumile jääb Lohusuu Issanda Ristimise kirik.
Phan Thị Kim Phúc

Phan Thị Kim Phúc (sündinud 1963 Vietnamis Tây Ninhi provintsis Trảng Bàngis) on vietnami päritolu Kanada aktivist. 
Ta sai 8. juunil 1972 Lõuna-Vietnami lennukilt heidetud napalmist raskeid põletushaavu. Nick Úti foto, mis kujutab teda pärast seda alasti põgenemas, on üks tuntumaid fotosid Vietnami sõjast. 
1994. aastal nimetati ta UNESCO hea tahte saadikuks.
Nick Út

Nick Ut (ka Nick Út; õieti Huỳnh Công Út; sündinud 29. märtsil 1951 Long Anis) on vietnami päritolu USA fotograaf. 
Ta tegi 8. juunil 1972 sõjareporterina Vietnamis Trảng Bàngi külas foto, mis kujutab Lõuna-Vietnami lennukilt eksikombel heidetud napalmipommist põletushaavu saanud lapsi põgenemas. Pildi keskmes on alasti tüdruk Phan Thị Kim Phúc. See on üks tuntumaid Vietnami sõjast tehtud fotosid. See vallandas maailma üldsuse nõudmise Vietnami sõda lõpetada. Foto valiti 1972. aastal aasta pressifotoks ning pälvis 1973. aastal Pulitzeri preemia.
Lagedi (Lohusuu)

Lagedi on endine küla Peipsi järve looderannikul Lagedi oja suudmes.
1965. aastal rajati külla Tartu Spordiveteranide Klubi puhkekodu (praegu Tartu Spordiveteranide Koondise Lagedi puhkebaas).
1977. aastal liideti küla Lohusuu alevikuga.
Özlem Sara Cekic

Özlem Sara Cekic (sündinud 7. mail 1976 Ankaras) on kurdi päritolu Taani poliitik ja meditsiiniõde. Ta kuulub Sotsialistlikku Rahvaparteisse ja oli 2007–2015 Folketingi liige. Enne seda töötas ta Rigshospitaletis.
Taani immigreerus ta kümneaastaselt.
Milan Stanković

Milan Stanković (serbia keeles Милан Станковић; sündinud 9. septembril 1987 Belgradis Jugoslaavias) on serbia laulja. 
Ta esindas Serbiat 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Oslos lauluga "Ovo je Balkan" ("See on Balkan") ja saavutas finaalis 72 punktiga 13. koha.
Toomas Sildam

Toomas Sildam (sündinud 5. novembril 1961) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik.
Töökäik.
Tema kutselise ajakirjaniku tee algas 1981. aastal ajalehes Noorte Hääl. Hiljem töötas ta muudes väljaannetes, sealhulgas üle kümne aasta ajalehes Postimees. Enne Nõukogude vägede väljaviimist Afganistanist 1989. aastal oli Sildam seal Nõukogude-Afganistani sõja Noorte Hääle sõjakorrespondent. 
Aastatel 2006–2016 oli Sildam president Toomas Hendrik Ilvese avalike suhete nõunik, seejärel töötas Riigikogu Kantseleis Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nõunikuna. 
Oktoobrist 2017 töötas ta Eesti Rahvusringhäälingu uudistetoimetuses. 
Ajavahemikul mai 2018–september 2021 juhtis Sildam koos Anvar Samostiga Vikerraadio igapühapäevast populaarset vestlussaadet, mis kandis nime "Samost ja Sildam".
11. oktoobrist 2021 oli Toomas Sildam president Alar Karise sisenõunik. 2025. aasta veebruaris sisenõuniku koht koondati. 
2025. aasta mais alustas Sildam tööd Siseministeeriumi nõunikuna.
Langenu

Langenu on Eestis Tartus tegutsev "black metal"'i bänd, mis tegutseb alates 2004. aastast. Bänd ise on oma muusikastiili nimetanud psühhedeelseks "black metal"'iks.
Langenu otsene eelkäija oli ansambel Anathomia, mis tegutses aastail 2001–2003. Sel ajal kasutas bänd oma muusika kirjeldamiseks stiilinimetust "organ metal". 2004. aastal muudeti nimi Langenu vastu ning esimeses püsivas koosseisus anti ka mõned kontserdid. 2009. aastal andis bänd välja neljaloolise demoplaadi "Silmitu ilmutis". Plaadi nimilugu ilmus ka 2010. aasta ekstreem-"metal"'i kogumikul "Lumi" (väljaandjaks Eesti väikeplaadifirma Trash Can Dance).
2016. aastal andis Langenu oma jõududega välja esimese täispika albumi "Need, kes näevad imesid", millel on kokku kaheksa lugu. Loole "1000 akent" on tehtud muusikavideo, samuti on ametlikult ilmunud kontsertvideosalvestis loost "Kiirgav ja särav". Lugu "Sina, raamat" kõlab Eesti "black metal"'it tutvustavas dokumentaalfilmis "Tallinn Under The Horns - A Journey To The "Other" Estonia" (Saksamaa, 2017). 2020. aasta detsembris ilmus Tartu "metal"-ansamblite ühisalbum "Tarbathian Fortress" (väljaandja Warhorn Records), mis sisaldab Langenu lugu "Langetõbi". 2022. aasta sügisel ilmus Langenult EP "Setooniq" (väljaandja Warhorn Records), mille kõik neli lugu kõlavad seto keeles. Bändist on juttu ka Tartu "metal"ist kõnelevas dokumentaalfilmis "Tartu Under The Horns" (Saksamaa, 2022).
Ansambli lüürika keskendub peamiselt inimese vaimsele tervisele, võitlusele ja sisekonfliktidele. Peamine sõnade autor on trummar Koljat, sõnu on kirjutanud ka kitarrist 1695. Langenu on esimesi "metal"-bände, kes on oma loomingus kasutanud setukeelseid laulusõnu. Ansambel on esinenud ka heategevuskontsertidel, näiteks 2019. aastal sõjaveteranidele annetuste kogumiseks mõeldud üritusel "Anname au".
Langenu kuulub mitmeid Tartu "black metal"'i bände koondavasse loomingulisse rühmitusse Pergerus. Bändi muusikud on tegevad ka teistes Tartu kollektiivides (Form, Ulguränd, Swarn jt).
Arvo Sirendi

Arvo Sirendi (sündinud 4. aprillil 1939 Siuge külas Kuimetsa vallas Harjumaal) on eesti põllumajandusteadlane ja poliitik.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1963 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. Tal on põllumajandusdoktori kraad. 
Ta on töötanud Sakus Eesti Maaviljeluse Instituudis vanemteadurina ja oli 1988–1990 selle direktor. 
Ta oli Maaliidu liige ja esimees selle parteina tekkimisest 1991. aastal kuni liitumiseni Rahvaliiduga 2000. aastal. 2010. aastal juhtis ta pärast Karel Rüütli loobumist ajutiselt uuesti Rahvaliitu. Septembris teatas ta Rahvaliidust väljaastumisest.
Ta oli Põhiseaduse Assamblee, VII Riigikogu, VIII Riigikogu ja IX Riigikogu liige. 
Tsitaat.
"Põllumajanduse ajalugu on inimkonna pärisajalugu või kõige olulisem osa sellest. See on inimliku loova töö ajalugu, mis selgelt eristub sellest ebainimlikust ajaloost, mis kirjutab ajaloo sisuks peaasjalikult brutaalsed sõjad, purustused ja vägivalla. Põllumajanduse ajalugu on inimese ellujäämise, mitte tema tapmise ajalugu. See on põhiliselt see osa ajaloolisest ajast, mil sõja purustused taastati, loodi uus tasakaal ning inimkonna häbiks ka reservid ja valmisolek uuteks sõdadeks. Põllumajanduse ajalugu on inimkonna ajalugu Maal, kus seda ei oldud küll algselt valmis vastu võtma ning ära elatama miljardeid asukaid, ent kus olid lähte-eeldused nii selleks kui ka teiseks siiski olemas".
Nancy Cartwright

Nancy Campbell Cartwright (sündinud 25. oktoobril 1957) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on tuntud eelkõige dublaažinäitlejana Bart Simpsoni osas telesarjast "Simpsonid". 
"Simpsonite" sarjas dubleerib ta veel teisigi tegelasi, sealhulgas Nelson Muntz, Ralph Wiggum, Todd Flanders ja Kearney.
Ta sündis USA Ohio osariigis Daytonis Frank ja Miriam Cartwrighti kuuest lapsest neljandana. Ta avastas oma häälte imiteerimise ande juba lapsena ja võitis koolis mitmesuguseid kõnevõistlusi.
Alates 1978. aastast elab ta Hollywoodis. Oma 1988. aasta sünnipäeval tutvus ta koomiksikirjanik Warren Murphyga (1933–2015) ja nad abiellusid 2 kuud hiljem. Neil sündis kaks last: Lucy ja Jack. 2002 abielu lahutati.
Tema esimene palgaline dublaažitöö oli Gloria-nimelise tegelase dubleerimine multifilmisarjas "Richie Rich".
13. märtsil 1987 tuli Cartwright "The Tracey Ullman Show" varieteeprogrammi konkurssile, kus otsiti laste häälnäitlejaid Simpsonite lühisketšide jaoks. Ta kavatses algselt kandideerida Lisa rollile, kuid kui ta käsikirja lugedes avastas, et Lisa oli suhteliselt igav keskmine laps, tekkis tal suurem huvi hoopis Barti rolli vastu, keda ta kirjeldas kui "kavalat, halbade hinnetega, kooli vihkavat, lugupidamatut [ja] tarka" ("devious, underachieving, school-hating, irreverent, [and] clever"). Sketšide looja Matt Groening lasi tal Barti rolli proovida ja jäi rahule, palgates ta kohapeal. Ka üks Barti tuntud fraasidest - "Eat my shorts" - pärineb Cartwrighti enda keskkoolipäevilt, kui ta õppis Daytoni äärelinnas Ketteringis Fairmont Westi keskkoolis. Ta oli kooli marsiorkestri liige, kord hüüdsid orkestri liikmed tavapärase "Fairmont West! Fairmont West!" asemel "Eat my shorts!". Ta arvas, et see kõlas väga Barti moodi ja improviseeris selle kohapeal.
Ta on esitatud kaks korda USA parima seriaalinäitleja auhinna Emmy kandidaadiks, mõlemal korral dublaažinäitleja kategoorias Bart Simpsoni rolli eest, aga 25-aastase vahega: 1992. aastal 3. hooaja 18. osa "Separate Vocations" eest ja 2017. aastal 28. hooaja 20. osa "Looking for Mr. Goodbart" eest. Ta pälvis neist esimese.
Maggie Simpson

Margaret Lenny Simpson, hüüdnimega Maggie, on tegelane teleseriaalis "Simpsonid". 
Ta on perekonna pesamuna, kes on saainud nime telesarja looja Matt Groeningu noorema õe Margaret Groeningu järgi. 
Tema vanem õde on Lisa ja vanem vend Bart, ema Marge ja isa Homer. Vanaema nimi on Mona ja vanaisa nimi Abraham. Tädid on Patty ja Selma Bouvier.
Maggie sündis, kui Lisa oli kuuene ja Bart kaheksane.
Maggie on kiindunud oma punasesse lutti ning nutab või saab vihaseks, kui see temalt ära võetakse.
Nancy Cartwright (filosoof)

Nancy Cartwright (sündinud 24. jaanuaril 1944 Pennsylvanias) on ameerika teadusfilosoof.
Tunnustus.
Nancy Cartwright valiti 2004. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Tartu Peetri kirik

Tartu Peetri kirik on luteri kirik Tartus Emajõe ürgoru nõlval aadressil Narva maantee 104.
Kirikus tegutseb EELK Tartu Peetri kogudus.
Uusgooti stiilis kirik valmis aastatel 1882–1884 arhitekt Viktor Schröteri projekti järgi. Kirik pühitseti sisse septembris 1884. Lõplikult valmis kirik 1903. aastal, kui valmisid kiriku läänetorn ja tornikiivrid (arhitekt Georg Hellat). Kiriku ehitamine maksis 110 000 rubla, raha koguti suures osas annetustest.
Kiriku interjöör on samuti valdavalt uusgooti stiilis. Sisustuses on tähelepanuväärsed altarisein (1900, Gustav Beermann), altarimaal "Kutsuv Kristus" (1897, Johann Köler) ja 22 registriga orel (1891, Wilhelm Müllverstedt).
2007. aastal hakkas kogudus ette valmistama kiriku torni remontimist, milleks hakati korjama annetusi. 2010. aasta lõpus lubas Tartu ettevõtja Tiit Veeber toetada torni taastamist ja katuse väljavahetamist vähemalt 5 miljoni krooni (u 320 000 euro) ulatuses ning ehitust alustati 2011. aastal. Kiriku renoveerimine jõudis lõpule 2013. aasta kevadel, tööde kogumaksumus oli üle 10 miljoni krooni.
İzniki järv

İzniki järv (türgi "İznik Gölü") on järv Türgi loodeosas Bursa provintsis.
Järve pindala on 298 km² ja see asub 85 m kõrgusel merepinnast. Järve laius on põhjast lõunasse 11 km ja idast läände 32 km. İzniki järv on suuruselt Türgi viies järv.
Suurim sügavus on 65 m.
Järve idakaldal asub İzniki linn.
Ernst Gottlieb Jaesche

Ernst Gottlob Jaesche (30. september 1867 Peterburi – 21. august 1945 Berliin) oli Eesti vaimulik ja imearst.
Ernst Gottlob Jaesche sündis Peterburis sõjaväearsti pojana. Elas Peterburis ja Moskvas. Õppis 1888–1895 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, külastades vabakuulajana ka arstiteaduse loenguid. Oli prooviaastal Põlva koguduses. Ordineeriti vaimulikuks 5. septembril 1899.
Oli 1901–1904 Pärnu praostkonna vikaarõpetaja. 1905. aastal võttis välivaimulikuna osa Vene-Jaapani sõjast. Aastatel 1906–1909 tegutses Varbla ja Hanila koguduste õpetajana. 1909–1932 oli ta Häädemeeste, Treimani ja Tahkuranna koguduse õpetaja. 1932. aasta läks ta emerituuri ja asus elama Tartusse.
Ühe versiooni järgi avastas Jaesche endal imeravitseja võimed Vene-Jaapani sõjas. Häädemeestel oli sisuliselt tema põhitegevuseks inimeste ravitsemine. Ta oli oma ülieduka tegevusega kohalikel arstidel pinnuks silmas. Ravitsemise eest Ernst Jaesche põhimõtteliselt raha ega kingitusi vastu ei võtnud. Ning kuna kogudus oli väike ja piirkond vaene, ei jõudnud kogudus talle palka korralikult välja maksta. Konsistooriumi arhiivis leiduvas Ernst Jaesche isiklikus toimikus on mitu tema pöördumist ühekordse toetuse saamiseks.
Ernst Gottlob Jaesche siirdus 1939. aastal Saksamaale. 1939. aasta sügisest kuni 1945. aasta suveni elas ta koos oma õetütre perega Poola alal Warthegaus. Ernst Jaesche suri 21. augustil 1945 Berliinis.
Isiklikku.
Tema isa Emanuel Jaesche (1821–1907) oli sõjaväearst, onu Georg Emanuel Jaesche (1815–1876) oli arst paljudes kohtades Vene Impeeriumis. Vanaisa Gottlob Benjamin Jäsche (1762–1842) oli Tartu Ülikooli filosoofiaprofessor.
Beyşehiri järv

Beyşehiri järv (türgi "Beyşehir Gölü") on järv Türgis Tauruse lääneosas Isparta ja Konya provintsis.
Järve pindala on 650 km² ja see asub 1123 m kõrgusel merepinnast. Veetaseme kõrgus ja pindala sõltuvad aastaajast ja sademetest. Järve laius on põhjast lõunasse 45 km ja idast läände 20 km. Beyşehiri järv on suuruselt Türgi kolmas järv ja suurim mageveejärv.
Suurim sügavus on 10 m. Järves on palju saari, suuremad neist on İğdeli, Akburun, Kızkulesi, Mada, Yılanlı ja Külbent. Mõnel saarel on säilinud Bütsantsi-aegsete kloostrite varemed. Läheduses on mitmed üle 2000 m kõrgused mäetipud. Järve toidab 27 jõge ja oja.
Beyşehiri järv on kalarikas. Järvel pesitseb ka mitmeid linnuliike, teiste seas käharpelikan, kääbuskormoran, hüüp ja koldhaigur. Järv ja selle ümbrus moodustavad rahvuspargi.
Järve vett kasutatakse põldude niisutamiseks.
Järve kagukaldal asub Beyşehiri linn. Idakalda lähedal asub hetiitide allikatempel Eflatun Pınar.
Robert Schuman

Robert Schuman (29. juuni 1886 – 4. september 1963) oli Prantsuse riigitegelane.
9. mail 1950 pani Robert Schuman aluse Euroopa Liidule, esitades solidaarsusel põhineva Euroopa ühendamise idee. Schumani deklaratsioon nägi ette teise maailmasõja järgse Euroopa ühinemist.
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsus

Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsus (vene keeles "IV (Разведывательное) управление Штаба РККА") oli 1924. aastal NSV Liidu relvajõudude reorganiseerimise tulemusena moodustatud sõjaväeluure keskasutus, mis tegutses aastatel 1924–1934.
1924. aastal toimus Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabis järjekordne reorganiseerimine, mille käigus osakondade nimetuste asemel hakati kasutama numbrilisi tähitusi – Luurevalitsus nimetati ümber 28. märtsil 1924. aastal NSV Liidu Revolutsioonilise Sõjanõukogu käskkirjaga nr 446/96 Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuseks. 
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuse organisatsiooni ülesehitus aastatel 1924–1934:
Valitsuse ülem:
1926. aasta lõpul loodi NSV Liidu sõjaväeatašeede ja sõjamereväeatašeede aparaadid 12 riigis: Soome, Rootsi, Balti riigid (ühine sõjaväeatašee esindus Lätis, Leedus ja Eestis), Poola, Saksamaa, Itaalia, Suurbritannia, Türgi, Iraan, Afganistan, Hiina, Jaapan. 
1929. aastal IV valitsuse töötajate poolt varjunimede all avaldatud avalikus brošüüris loetlesid IV valitsuse informatsiooni ja analüüsiosakonna töötajad nelja gruppi liigitatud välisriigid, kes ohustavad NSV Liidu julgeolekut: 
1930. aasta märtsis, loodi IV Valitsuse koosseisus veel:
2. Tootmisteenistus ("производственная"), 3. Haldusteenistus, 4. Finantsteenistus, pärast mida koosnes IV valitsus:
1931. aastal moodustati IV Valitsuse koosseisus 5. dešifreerimisosakond ja 5. raadioluureteenistus, pärast mida koosnes IV Valitsus:
1933. aasta veebruaris moodustati IV Valitsuse juurde endise tööstusteenistuse asemele – Laboratoorium ("Отдельная лаборатория") ülem S.Laimberg, A.Filimonov (1934, veebruar -)
Sõjaväeluure allasutused:
Pärast 1926. aasta septembris toimunud TTPA Staabi valitsuste ümbernimetamist ning numbriliste järjekorratähist tarvituselevõttu, nimetati ka sõjaväeringkondade luureosakonnad ümber sõjaväeringkonna staabi 7. osakondadeks, aga 1930. aastal veebruarist nimetati luureosakonnad ümber sõjaväeringkonna staabi 4. osakondadeks.
1934. aasta novembris reorganiseeriti NSV Liidu Kaitse rahvakomissariaadi käskkirjaga nr 967 alates 22. novembrist 1934 Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsus ("Разведывательное управление РККА"), mis kuulus Kaitse Rahvakomissariaadi koosseisu 5. valitsusena.
Machu Picchu

Machu Picchu [m'atšu p'iktšu] (ketšua keeles Machu Pikchu [ˈmɑtʃu ˈpixtʃu], 'vana mägi' või 'vana tipp' tuntud ka inkade kadunud linnana) on hästi säilinud inkade kindlustatud asula Peruus, mis arvatavasti ehitati valitseja Pachacuteci juhtimisel 15. sajandil.
Machu Picchus on säilinud enam kui 200 hoonet, see on inka kultuuri tuntuim mälestis ja oluline sümbol. Machu Picchu on 2430 meetri kõrgusel troopilise mägimetsade keskel Urubamba oru kohal. Lähedal voolab Urubamba jõgi.
Machu Picchu kuulub alates 1983. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. 2003. aastal külastas paika 400 000 inimest, mis oli UNESCO arvates liiga palju. Külastajate voo ohjeldamatu kasv ja nende mõju võib tingida Machu Picchu kandmise ohustatud objektide nimekirja.
Ajalugu.
Machu Picchu ehitus algas umbes aastal 1440. Seni pole teada, kes on Machu Picchu ehitanud, arvatakse et ehituse algataja oli inkade valitseja Pachacutec. Machu Picchus ja selle ümbruses elas enam kui 1200 inimest, teiste seas preestrid.
Linnas elati kuni 1532. aastani, kui inkade impeeriumi vallutasid Hispaania konkistadoorid. Machu Picchu mahajätmise põhjus pole täpselt teada. 
Esimene teadaolev Macchu Picchu välismaalasest külastaja oli 1911. aastal ameerika arheoloog Hiram Bingham III, kes võttis sealt kaasa hulga esemeid. Peruu valitsus on pidanud Yale'i Ülikooliga läbirääkimisi, et saada tagasi ligi 40 000 Machu Picchust pärit irdmuistist.
Vööttigu

Vööttigu ("Cepaea") on tigude perekond vööttigulaste sugukonnast.
Liigid.
Neist Eestis elavad "C. hortensis" ja "C. nemoralis".
Võsa-vööttigu

Võsa-vööttigu ("Cepaea hortensis") on vöötteo perekonda kuuluv tigu.
Võsa-vööttigu esineb suuremas osas Eestist.
Eristustunnused.
Täiskasvanud võsa-vöötteo koda on valge huulega (salu-vöötteol on kojahuul pruun).
Salu-vööttigu

Salu-vööttigu ("Cepaea nemoralis") on vöötteo perekonda kuuluv tigu.
Salu-vööttigu esineb Eestis, kuid on harvem kui võsa-vööttigu. Salu-vöötteo elupaigad on enam kultuurmaastikes, eriti parkides. Ta on arvukas Hiiumaal, Harjumaal (eriti Tallinnas ja selle ümbruses), ka Tartus ja Pärnus.
Eristustunnused.
Täiskasvanud salu-vöötteo koda on pruuni huulega (võsa-vöötteol on kojahuul hele).
Kiritigu

Harilik kiritigu ("Arianta arbustorum") on vööttigulaste sugukonda kiriteo perekonda kuuluv maismaatigu.
Ta on levinud Euroopa kesk- ja põhjaosas. Esineb ka Eestis pärismaisena (pole võõrliik), eriti sage on ta aedades. Alpides elab ta kuni 2700 m, Bulgaarias 1500 m, Šotimaal 1200 m kõrguseni.
Kiriteo koda on 5½ keermega. Koda on 12–22 mm, enamasti 14–18 mm lai ja 10–25 mm, enamasti 18–22 mm kõrge. Koda on tumepruun, kaetud heledate kollakate tähnidega ja keerme keskel on tume vööt. Koja suue on ümar, suudme serv on tagasi keerdunud, huul on valge, naba on suletud.
Tigu ise on pruun kuni mustjashall.
Tänapäeva kiriteo koda on kumer, pisut poolkerakujuline. Usutakse, et tema eellased, kes elasid pleistotseenis, olid toori- või silindrikujulise kojaga.
Kiritigu elab niisketes lopsaka taimestikuga leht- ja segametsades, parkides, aedades ja surnuaedades.
Siseehituselt on kiritigu tüüpiline tigu. Tema jalg ja pea on väljasopistatavad, enamik siseelunditest mitte. Ta hingab kopsu abil, mis asub koja eesserva lähedal. Tema erituselundiks on südame kõrval asuv neer.
Teo neelus on hõõrel, mille abil tigu toitu peenestab. Selle moodustavad arvukad kitiinist koosnevad hambakesed. Soolestikus lagundab allaneelatud toitu väävelhape ja selle poolest erineb tigu inimesest, kelle magu toodab soolhapet. Sooltoru on U-kujuline ja lõpeb pärakuga, mis asub koja eesserva lähedal.
Kiritigu on kõigesööja, aga eelistab taimetoitu. Talle kõlbavad nii rohelised taimed, seened kui kõdunev taimne ollus. Meeleldi sööb ta mahlaseid vilju, aga ei põlga ka raibet. Ta suudab süüa väga erinevaid taimi, isegi nõgeseid, nii et nõgese kõrvekarvad ei paku kaitset tigude vastu.
Teo vereringe on avatud. Veri on värvitu või sinakas.
Kiritigu on mõlemasooline ehk hermafrodiit. Sellegipoolest astub ta teise teoga sugulisse vahekorda, kus kummagi teo isasosa viljastab teise teo emasosa. Enese viljastamine on samuti võimalik. Muna läbimõõt on 3,2 mm.
Kiritigu saab täiskasvanuks 3 aasta vanuselt ja nende eluiga võib ulatuda 10 aastani.
Kuid täiskasvanuikka jõuab äsjakoorunud tigudest vaevalt kahekümnendik ja pole ime, kui veelgi vähem. Neid söövad linnud, siilid, nirgid ja karihiired ning isegi kärbeste ja jaanimardikate vastsed. Võib kergesti juhtuda, et kevadel esimeste soojade ilmade ajal ronib tigu päevavalgele, aga järgneb külmalaine ja tigu külmub surnuks.
Kiritigu võib levida inimeste abil koos mulla ja taimedega. Uue elupaigaga kohaneb ta tavaliselt kiiresti ja edukalt. Viimastel aastakümnetel on tema levila Eestis märgatavalt laienenud; 20. sajandi esimesel poolel leidus teda ainult saartel ja Põhja-Eestis. Tigu on muutunud levinud aiakahjuriks.
Elu jooksul ei liigu tigu üle 25 meetri, nii et kui kaks tigu elavad teineteisest 50 m kaugusel, siis võib eeldada, et nad ei kohtu iialgi. Tavaliselt liiguvad nad aastas 7–12 m, kõige sagedamini piki vooluveekogu kallast.
Ida-Siberi–Vaikse ookeani naftajuhe

Ida-Siberi–Vaikse ookeani naftajuhe (Нефтепровод "Восточная Сибирь - Тихий океан" (ВСТО)) on ehitatav naftajuhe Venemaa toornafta toimetamiseks Vaikse ookeani äärsetele Aasia riikidele (Jaapan, Hiina, Korea).
Naftajuhtme planeeritud kogupikkus on 4188 kilomeetrit. Naftajuhtme ehitaja ja käitaja on Transneft.
Torujuhtme ehitus algas 2006. aastal.
Jens Böhrnsen

Jens Böhrnsen (sündinud 12. juunil 1949 Bremenis) on Saksamaa poliitik, Bremeni linnapea aastatel 2005–2015.
Aastatel 2009–2010 oli ta Saksamaa parlamendi Bundesrati esimees. 
Pärast Horst Köhleri tagasiastumist oli ta 31. maist kuni 30. juunini 2010 Saksamaa liidupresidendi kohusetäitja.
Aleksander Hinno

Aleksander Hinno (3. aprill 1904 Põlva kihelkond – 24. veebruar 1992 Florida, USA) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas 1926. aastal Tartu poeglaste gümnaasiumi. Õppis aastatel 1927–1931 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aleksander Hinno oli korporatsiooni Ugala vilistlane. Oli prooviaastal Jüri (praost Jakob Aunveri) ja Tartu Ülikooli koguduses (professor Hugo Bernhard Rahamägi juures). Ordineeriti õpetajaametisse 1. mail 1932.
Hinno oli 1932. aastal Hugo Bernhard Rahamägi isiklik adjunkt. Aastatel 1932–1933 oli ta Kaarma koguduse õpetaja ja 1934–1941 Petseri Peetri koguduse õpetaja. Kui Arnold Graf lahkus Saksamaale, sai Hinnost Võru Katariina koguduse õpetaja (Hinno teenis seda kogudust aastatel 1941–1944). Lisaks oli ta aastatel 1940–1944 Võru praostkonna abipraost.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Piiskop Johan Kõpu määratuna oli ta Saksamaal USA ja Prantsuse tsoonides usuelu korraldaja. Ta asutas vaimuliku ajakirja Kirikuleht ning oli selle toimetaja.
1949. aastal saabus Aleksander Hinno Ameerika Ühendriikidesse. Tema tööpõlluks sai EELK New Yorgi Pauluse kogudus, kus ta teenis aastatel 1949–1981. New Yorgile lisandus hiljem ka Schenectady-Albany ja Syracuse'i eestlaste teenimine. Aastatel 1954–1981 on ta ka USA I praostkonna praost ja 1964–1976 EELK Konsistooriumi assessor..
Praostina oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni esimees.
Buraševo

Buraševo (vene keeles "Бурашево") on küla Venemaal Tveri oblastis Kalinini rajoonis, Buraševo valla (külaasunduse) halduskeskus. Asub Tverist 16 km lõunas.
Buraševos asuvad Litvinovi nimeline psühhoneuroloogiahaigla ja sõjaväeosa.
Elanike arv oli 1200 (1992) ja 1783 (2002).
Buraševos suri Konstantin Päts ja oli sinna maetud 1990. aastani.
2004. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus

2004. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus oli teine Laste Eurovisiooni lauluvõistlus. See toimus 20. novembril 2004 Norras Lillehammeris. Lauluvõistluse korraldamisel tekkisid probleemid toimumiskohaga. Esialgu pidi võistlust korraldama Briti ringhääling ITV, kuid hiljem ITV teatas, et finantsprobleemide tõttu kontserti siiski Suurbritannias siiski ei toimu. On arvatud, et üheks otsuse põhjuseks võis olla ka vaadatavuse reiting, mis oli väiksem, kui ITV oli oodanud. Selle järel tegi EBU pakkumise korraldada lauluvõistlus Horvaatia ringhäälingule HRT, kes oli esimese võistluse võitnud. Lauluvõistlus pidi toimuma Zagrebis, kuid HRT teatas, et "unustas" broneerida saaliga hoone, kus lauluvõistlus võiks aset leida. Viis kuud enne lauluvõistlust pakkus Norra ringhääling NRK välja võimaluse korraldada lauluvõistlus Lillehammeris. 
Võistluse võitis Hispaania esindaja María Isabel lauluga "Antes Muerta que Sencilla".
2010. aasta Mehhiko lahe naftareostus

2010. aasta Mehhiko lahe naftareostuse põhjustas BP-le liisitud naftaplatvormil Deepwater Horizon 20. aprillil toimunud plahvatus ja järgnenud tulekahju Mehhiko lahel Macondo nafta- ja gaasileiukohas. Teadlaste andmetel on tegemist ajaloo suurima õnnetusest tingitud naftalekkega merekeskkonda.
Õnnetuse ajal tegutses USA-s Mehhiko rannikul ligi 4000 naftaplatvormi. Deepwater Horizon asus loode-kagusuunalise Mississippi delta pikenduse kaguotsas kõige enam avamere pool. See oli suurem kui jalgpalliväljak: 121 m pikk ja 78 m lai. Plahvatuses hukkus 11 ja sai vigastada 17 inimest. Ta uppus 2 päeva hiljem, 22. aprillil. Torusse, mis ühendas merepinnal olevat ujuvplatvormi merepõhjas oleva naftaleiukohaga, tekkis kolm pragu, millest igaühe kaudu hakkas naftat merre lekkima.
Pragusid püüti kinni toppida kummipallide, golfipallide, kummitükkide ja köiejuppide seguga, mis aga ebaõnnestus. Juba lekkinud naftat püüti nii kokku koguda kui ka ära põletada. Lekkinud naftasse lisati ka naftat lagundavaid mikroobe. Hinnanguliselt saadi kätte 3% ja põletati 5% lekkinud naftast, ülejäänu segunes pikapeale veega.
Augusti alguseks oli teadlaste hinnangul lekkinud ligi viis miljonit barrelit naftat. Umbes 800 000 barrelit sellest oli BP-l õnnestunud kinni püüda.
Anton Budilovitš

Anton Semjonovitš Budilovitš (vene keeles Антон Семёнович Будилович, 5. juuni (vkj. 24. mai) 1846 Grodna kubermang – 25. detsember (vkj. 13. detsember) 1908 Peterburi) oli vene keeleteadlane, ajaloolane ja publitsist, Tartu Ülikooli rektor 1892–1901.
Budilovitš sündis õigeusu vaimuliku pojana. Peres oli 5 poega ja 2 tütart. Vanim poeg Aleksandr Budilovitš oli IV Riigiduuma saadik, noorim poeg Vassili oli metropoliit. 1863. aasta ülestõusu ajal mõistsid ülestõusnud poolakad isa liigse venemeelsuse tõttu surma, kuid seda otsust ei viidud täide.
Budilovitš õppis algul Žyrovičy vaimulikus koolis, seejärel Vilniuse vaimulikus seminaris. Ta tegi Vilniuse ülikooli juures küpsuseksami ja astus Peterburi ülikooli, mille lõpetas 1868 ülikoolikandidaadi kraadiga, kusjuures teda autasustati kuldmedaliga uurimuse eest Mihhail Lomonossovi kirjandusliku tegevuse kohta.
Aastail 1881–92 töötas ta Varssavi ülikoolis vene ja kirikuslaavi keele korralise professorina, ühtlasi oli ta alates 1887 ajaloo-filoloogiateaduskonna dekaan ja alates 1890 rektor.
27. septembril 1892 määrati ta Tartu ülikooli rektoriks. Rektorina oli ta ühtlasi slaavi keelte võrdleva grammatika professor.
Budilovitš oli Vene Geograafiaseltsi liige.. Alates 29. detsembrist 1882 oli ta Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige.
18. mail 1901 nimetati ta Venemaa rahvavalgustusministeeriumi nõukogu liikmeks. 1905 nimetati ta mittevenelaste haridusküsimuste erinõupidamise esimeheks.
Ta hindas väga kõrgelt Aleksandr Potebnja panust ajaloolisesse süntaktikasse, võrreldes seda Darwini panusega evolutsiooniõpetusse.
Okinawa

Okinawa on samanimelise saarestiku suurim saar. Saar kuulub Jaapanile.
Okinawa on suuruselt viies saar Jaapanis, saare pindala on 1201 km². 2009. aasta seisuga elab seal 1 384 762 inimest.
Saare keskus Naha on ühtlasi Okinawa prefektuuri keskus.
Aleksandr Filippov

Aleksandr Nikititš Filippov (14. august/2. august 1853 Kozmodemjansk, Kaasani kubermang – 27. jaanuar 1927 Moskva) oli vene õigusteadlane ja ajaloolane.
Ta oli aastail 1892–1903 Tartu Ülikooli riigiõiguse professor ning aastail 1901–1903 Tartu Ülikooli rektor.
Arthur Robert Hone

Arthur Robert Hone (18. veebruar 1915 London – 9. juuni 1972 Tartu) oli romaani filoloog, kirjandusteadlane, muusikapedagoog. Ta oli rahvuselt inglane, kuid töötas Tartu Riiklikus Ülikooli õppejõuna ning sulandus aastateks Eesti kultuuriellu.
Ta lõpetas 1937. aastal Cambridge'i Ülikooli, kus oli õppinud romaani filoloogiat. Ta oli pärit töölisperekonnast ja astus üliõpilasena Suurbritannia Kommunistliku Partei liikmeks. 
Aastatel 1939–1941 oli ta Tartu Ülikoolis inglise keele ja prantsuse keele õppejõud. Saksa-Nõukogude sõja ajal viibis ta Nõukogude tagalas Tšeljabinskis, kus töötas algul vabrikutöölise, seejärel raamatukoguhoidjana. Pärast sõda õpetas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis prantsuse, hispaania ja itaalia keelt ja kirjandust ning Tartu Muusikakoolis muusika ajalugu. 
Isiklikku.
Tema abikaasad olid Aira Kaal ja Laine Hone.
Laine Hone

Laine Hone (neiupõlves Laine Võsamäe, 21. august 1926 Tallinn – 11. august 2005) oli eesti tõlkija ja filoloog, Tartu Ülikooli inglise keele õppejõud.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Arthur Robert Hone.
Tiit Hennoste

Tiit Hennoste (sündinud 12. augustil 1953) on eesti filoloog, keele- ja kirjandusteadlane, kirjandusõppejõud ja meediaasjatundja.
Elukäik ja töö.
Tiit Hennoste õppis aastatel 1976–1982 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ja oli samas 1982–1985 aspirantuuris. 1985. aasta detsembris asus ta tööle sama ülikooli eesti keele kateedris õpetajana ja oli aastatel 1988–1993 lisaks ka eesti keele labori juhataja. 1991. ja 1992. aasta kevadtrimestritel oli Hennoste külalislektor Amsterdami Ülikoolis. Aastail 1992–1996 töötas ta Helsingi Ülikooli eesti kirjanduse lektorina. Taas Tartu Ülikoolis, oli ta aastail 1996–2004 eesti filoloogia osakonna teadur, seejärel aastatel 2004–2008 Helsingi Ülikooli eesti kirjanduse ja kultuuri lektor. Hiljem on Hennoste olnud Tartu Ülikoolis arvutilingvistika teadur.
Tiit Hennoste on ajakirjade Akadeemia, Keel ja Kirjandus, Oma Keel ja Loomingu Raamatukogu toimetuskolleegiumi liige. Ta on olnud Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali nõukogu liige aastatel 1999–2003, sealjuures nõukogu aseesimees aastatel 2000–2001, esimees 2001.–2003. aastani. Hennoste oli Haridusministeeriumi eesti keele, kirjanduse ja meedia ainenõukogu liige aastail 2001–2004 ja Eesti ajalehtede eetikakomisjoni pressinõukogu aseesimees aastail 2002–2004. Ta on EYS Veljesto liige.
Tiit Hennoste andis 2007. aastal allkirja kaitseministrile adresseeritud professorite avalikule kirjale pronkssõduri teisaldamise asjus.
Vabariiklik Rahvapartei

Vabariiklik Rahvapartei (türgi keeles "Cumhuriyet Halk Partisi (CHP)") vasaktsentristlik kemalistlik Türgi partei, mis asutati 1923. aastal Rahvapartei nime all. 
Partei esimene juht oli Mustafa Kemal Atatürk.
1980. aastal suleti Türgis sõjaväelise riigipöörde järel kõik parteid ja Vabariikliku Partei nime kasutamine keelati. Partei taastati endise nime all 1992. aastal.
Alates 2023. aasta novembrist juhib pidusid Özgür Özel.
2007. aasta parlamendivalimistel osales partei liidus Demokraatliku Vasakparteiga, tulemuseks pettumust valmistanud 20,88% häältest (ja 112 kohta parlamendis). 2011. aasta parlamendivalimistel sai partei 25,95% häältest (ja 135 kohta parlamendis). 2015. aasta parlamendivalimistel sai partei 24,95% (ja 132 kohta parlamendis).