tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Darla

Darla (sündinud 17. aprillil 2004 Tierpark Berlinis) on Tallinna loomaaia emane amuuri leopard. 
Tallinnas elab ta 2005. aasta sügisest. Tema paariline, isaleopard Freddi on sündinud 13. juulil 1995 Tallinna loomaaias. 
Paari esimesed kolm kutsikat sündisid 15. mail 2008. Kutsikatele pandi nimeks Edgar, Toomas ja Kaia. Edgar elab alates 15. detsembrist 2009 USA-s Pennsylvania osariigis Erie loomaaias ja Kaia alates 16. novembrist 2009 Inglismaal Marwellis. Leopard Toomas elab alates 25. märtsist 2010 Helsingi Korkeasaari loomaaias. 
5. aprillil 2010 sündis Darlal kaks kutsikat, kes said nimeks Hanka ja Hasan. Hasan ja Hanka olid esimesed amuuri leopardid maailmas, kelle sünnile sai kaasa elada otse Internetis. Hanka elab alates 25. oktoobrist 2011 Praha loomaaias.
14. aprillil 2011 sündinud pojale pandi nimeks Baruto. Tema uueks elupaigaks saab La Torbiera eraloomaaed Itaalias.
Ööl vastu 13. aprilli 2012 sündis Darlal kolm emast kutsikat. Nad said nimeks Akra, Freya ja Vlada. Akra elab Moskva loomaaias, Vlada elab Bellewaerde loomaaias ja Freya Yorkshire Wildife Parkis Suurbritannias.
Darla ja Freddy viies pesakond sündis 3. aprillil 2014. Kutsikad said nimeks Dora, Muusi ja Freddo.
Anthony Madigan

Anthony Morgan Madigan (4. veebruar 1930 Sydney – 29. oktoober 2017) oli Austraalia poksija ja ragbimängija.
Madigan sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Cassius Clayle (USA). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Stig Sjölinile (Rootsi) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Romualdas Murauskasele (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Boniteet

Boniteet (ladina "bonitās" 'headus') ehk kasvukohaheadus ehk kõlviku väärtus on mulla (mulla boniteet), maa (maa boniteet) või metsa (metsa boniteet) suhteline väärtus.
Boniteet omistatakse objektile mingi väärtuse kvantitatiivse hindamise (boniteerimise) käigus. Et võrrelda boniteedi järgi näiteks metsi, moodustatakse boniteediklassid.
Duplikatsioon

Duplikatsioon on mutatsioon, mille korral osa geneetilisest materjalist (geen, kromosoom või mõni nende osa) kahekordistub.
Sergius (Ivannikov)

Sergius (vene keeles Сергий; kodanikunimega Sergei Ivanovitš Ivannikov, vene keeles Сергей Иванович Иванников; sündinud 29. augustil 1957) on Vene Õigeusu Kiriku vaimulik (piiskop). 2015. aasta maist on ta Vene Õigeusu Kiriku Altai metropoolia pea tiitliga Barnauli ja Altai metropoliit. Aastatel 1986–2003 teenis ta vaimulikuna (preestrina) Vene Õigeusu Kiriku Eesti piiskopkonnas. 
Ta sündis 29. augustil 1957 Troitskoje asulas Nikolski rajoonis Orjoli oblastis. Ta lõpetas aastal 1972 Troitskoje asulas 8-klassilise kooli, aastal 1972 Livnõ 2. Keskkooli. Aastatel 1975–1977 teenis ta Nõukogude armees. Pärast armeeteenistust töötas autojuhina ja kohalikus õigeusukirikus kojamehena. 
Aastal 1979 astus ta Moskva Vaimulikku Seminari, aastal 1982 Moskva Vaimulikku Akadeemiasse, mille lõpetas aastal 1986. 21. novembril 1985 pühitseti ta diakoniks, 23. veebruaril 1986 preestriks. 
Pärast akadeemia lõpetamist suunas metropoliit Aleksius (Rüdiger) ta 1986. aasta suvel preestriks Vene Õigeusu Kiriku Eesti piiskopkonda. 1. veebruarist 1987 kuni maini 1992 teenis ta preestrina Kuremäe kloostris. Seejärel määrati ta Narva Issanda Ülestõusmise Peakiriku koguduse preestriks, seal olles juhatas ta laste pühapäevakooli; ühtlasi hooldas ta Vasknarva ja Jaama Püha Nikolause kogudust. 30. aprillil 1995 ülendati ta ülempreestriks. 1. juunil 2000 määrati ta Tallinna Aleksander Nevski stavropigiaalse koguduse esipreestriks. 16. juuli 2002 sai ta eriliste teenete eest Eesti kodakondsuse. 1. juunil 2003 määrati ta Tallinna Jumalaema Kõikide Kurbade Rõõmu Ikooni koguduse esipreestriks, kus ta teenis 1. novembrini 2003. 
1. novembrist 2003 määrati ta Moskva Patriarhaadi Välissidemete osakonna töötajaks. 5. jaanuaril 2004 pühitseti ta mungaks nimega "Sergius". 25. märtsil 2004 määrati ta Vene Jeruusalemma Misjoni liikmeks.
Daniel Carleton Gajdusek

Daniel Carleton Gajdusek (; 9. september 1923 New Yorgi osariik – 12. detsember 2008 Tromsø) oli ameerika arst ja viroloog.
Ta oli üks prioonide avastajaid ja nendega seotud haiguste uurijaid. Ta näitas, et kuru nakkuslik levik Uus-Guineal on olnud seotud kannibalismiga.
1996. aastal mõisteti süüdi pedofiilias ja kandis aasta vanglakaristust. Pärast vanglast vabanemist 1998. aastal elas peamiselt Amsterdamis, Pariisis ja Norras.
Eesti.
Daniel Gajdusek käis 2000. aasta detsembris Eestis ja esines mõne loenguga Tartus.
2016. aastal ilmus eesti keelde tõlgitult Hanya Yanagihara raamat "Inimesed puude võras", mis on osaliselt inspireeritud Gajduseki tööst ja elust (temal põhinev tegelaskuju romaanis on Abraham Norton Perina) ning temast kui pedofiilist.
Tunnustus.
Daniel Carleton Gajdusek pälvis 1976. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
1978. aastal valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Viroloog

Viroloog on teadlane või arst, kes tegeleb viiruste uurimise ehk viroloogiaga.
Eesti tuntuim viroloog on Tartu Ülikooli rakendusviroloogia professor Andres Merits. Eesti päritolu oli ka ameerika viroloog ja rakubioloog Igor Tamm (1922–1995).
Grahame Cheney

Grahame Francis Cheney (sündinud 27. aprillil 1969 Lithgow's Uus-Lõuna-Walesis Austraalias) on Austraalia endine poksija.
Cheney sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Vjatšeslav Janovskile (NSV Liit).
Cheney poksis aprillist 1991 kuni märtsini 1996 elukutselisena. Ta pidas kokku 20 kohtumist, millest võitis 17 (neist 11 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate Austraalia meister ning erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide maailmameister.
Gunta Virkava

Gunta Virkava (sündinud 28. jaanuaril1951) on läti näitleja. Ta lõpetas 1975. aastal Läti Riikliku Konservatooriumi Teatriteaduskonna ja töötas samast aastast alates kuni 2016. aasta detsembri lõpuni näitlejana Läti Rahvusteatris.
Alates 1967. aastast on ta mänginud paljudes filmides. Sealhulgas on ta mänginud peaosa Tallinnfilmi 1971. aastal valminud mängufilmis "Don Juan Tallinnas".
Zootehnika

Zootehnika ehk loomakasvatusteadus uurib koduloomade pidamist, sh optimaalseid pidamistingimusi ja aretamist.
Eestis saab zootehnikat õppida Eesti Maaülikoolis.
Mati Niin

Mati Niin (sündinud 31. augustil 1941 Anija vallas Harjumaal) on Eesti geoloog.
Elulugu.
Mati Niin on töölise poeg.
Ta lõpetas 1959 Kehra Keskkooli, 1965 Tartu Ülikooli geoloogia osakonna ning kaitses 1996. aastal samas geoloogia-mineraloogiamagistri kraadi väitekirjaga "Eesti aluskorra svekofennia granitoidid: klassifikatsioon geoloogilise struktuuri ning mineraalse ja keemilise koostise alusel". Ta on töötanud 1965–71 EGV teemarühmas, 1971–92 Eesti Geoloogiakeskuses süvakaardistamisel, 1992–98 aluskorra geokeemia sektoris, 1998. aastast geokeemia ja keskkonnageoloogia osakonnas.
Teadustöö.
Mati Niin on uurinud mitmel pool Eestis, Suursaarel ja Karjalas aluskorrakivimeid. Ta on avaldanud teadustöid süvakaardistamise, petrograafia, mineraloogia ja maagistumise kohta. Niin on üks Eesti aluspõhja maavarade kaardi (2004) ja Eesti pinnakatte maavarade kaardi (2005) koostajaist.
Ivan Tuhkru

Ivan Tuhkru (ka "Jaan Tuhkru"; 12. märts 1914 Novgorodi kubermang – 10. september 1998 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor). 
Ta lõpetas 1940. aastal sõjakooli ning teenis hirljem soomusväes. Ta teenis aastatel 1945–1946 Nõukogude okupatsiooniväes Ida-Austrias ning saadeti 1946. aastal teenistusse Eesti NSV-sse.
Aastatel 1954–1975 oli ta Eesti NSV sõjakomissar.
Tuhkru suri 10. septembril 1998 Tallinnas ja maeti 16. septembril Tallinna Pärnamäe kalmistule.
Isiklikku.
Tema vend oli koolitegelane ja memuarist Paul Tuhkru.
Antonio da Correggio

Antonio Allegri da Correggio (august 1489 Correggio – 5. märts 1534 Correggio), keda tuntakse tavaliselt Correggio nime all, oli Itaalia renessansi Parma koolkonna väljapaistvaim kunstnik, kellelt pärinevad 16. sajandi ühed kõige jõulisemad ja sensuaalsemad teosed. 
Jõulise kompositsiooni, illusionistliku perspektiivi ja teatraalse rakursi kasutamine Correggio teostes oli 18. sajandi rokokoostiili ettekuulutuseks.
Stig Sjölin

Stig Karl Olof Sjölin (21. detsember 1928 Värnamo, Värnamo vald, Jönköpingi lään – 9. jaanuar 1995 Helsingborg) oli Rootsi poksija.
Sjölin oli kokku seitsmekordne Rootsi meister – keskkaalus (kuni 73 kg) 1949. aastal, I keskkaalus (kuni 71 kg) 1951. aastal ning II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1952–1954 ja 1956–1957. 
Sjölin sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Floyd Pattersonile (USA). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Víctor Zalazarile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Sjölin võitis II keskkaalus (kuni 75 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951). Ta sai keskkaalus (kuni 73 kg) hõbemedali 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile László Pappile (Ungari), pronksmedali 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Dieter Wemhönerile (Lääne-Saksamaa) ning hõbemedali 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Gennadi Šatkovile (NSV Liit).
Correggio

Correggio on väikelinn Itaalias Reggio Emilia provintsis Po orus.
Linna pindala on 77 km² ja linnas on 31. mai 2007 seisuga 23 285 elanikku.
Tartu Ülikooli Sihtasutus

Tartu Ülikooli Sihtasutus on sihtasutus, mis tegeleb Tartu Ülikoolile tehtud annetuste vahendamise ja neist vahenditest stipendiumide väljaandmisega. 
Tartu Ülikooli sihtasutuse ülesandeks on:
Sihtasutus on aastate jooksul kogunud üle 7 miljoni euro annetusi. Sihtasutuse vahendusel on loodud üle 100 erineva fondi ja stipendiumi, mille kaudu toetatakse üliõpilasi ja teadlasi. Kokku on sihtasutus välja maksnud üle 4,9 miljoni euro stipendiumiteks ja toetusteks, aidates enam kui 3000 üliõpilast ja teadlast nende akadeemilisel teekonnal.
Sihtasutuse asutas 7. juulil 1997. aastal Tartu Ülikool, asutamisotsusele kirjutas alla rektor professor Peeter Tulviste. 1. augustil 1997 kanti sihtasutus mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse.
Juhtimine.
President Lennart Meri oli Tartu Ülikooli Sihtasutuse patroon alates selle asutamisest. Sirje Karis on Tartu Ülikooli sihtasutuse patroon alates 14. juunist 2022.
Sihtasutust juhib strateegiliselt 8-liikmeline nõukogu, mille praegune koosseis alustas tööd 7. juunil 2024. aastal ja põhikirja järgi kehtivad nõukogu volitused neli aastat. 
Nõukogu korraldab sihtasutuse juhtimist, võtab vastu strateegilisi otsuseid ning kontrollib sihtasutuse tegevust. Nõukogu nõusolek on vaja kõikide suuremahuliste varade kasutamist ja käsutamist puudutavate tehingute tegemisel.
Juhatajad.
TÜ sihtasutuse juhatajad:
Francesco Bianchi Ferrara

Francesco Bianchi (1447– 8. veebruar 1510), tuntud ka kui Francesco del Bianchi Ferrara või Il Frare, oli Itaalia renessansi maalikunstnik. 
Tema sünnikohana on nimetatud nii Ferrarat kui ka Modenat. 
Tema kaasaegsed hindasid ta töid kõrgelt. Ta oli Cosimo Tura õpilane ja Antonio da Correggio õpetaja. 
Louvre'is on tema teos "Neitsi Maarja ja laps troonil koos kahe pühakuga".
Vene SFNV Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakond

Vene SFNV Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakond oli 1918. aastal Nõukogude Venemaal moodustatud Venemaal asuvate eestlaste tegevuse koordineerimise ja Eesti kohta teabe kogumise asutus.
Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakond organiseeris andmete kogumist Nõukogudemaale evakueerunud eestlaste asupaiga ja arvu kohta, levitas nende hulgas nõukogude kirjandust, korraldas vabatahtlikke vastuvõttu Punaarmee eesti väeosadesse, lähetas kohtadele agitaatoreid, et selgitada eesti talupoegadele nõukogude võimu olemust ja muid aktuaalseid küsimusi.
Eesti osakond tegeles ka teabekogumisega Eesti olukorra kohta Saksa vägede poolt okupeeritud territooriumitel ning selle edastamisega Vene SFNV Välisasjade Rahvakomissariaati ja Vene SFNV Rahvusasjade Rahvakomissariaati.
Vene SFNV Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakonna juhataja/Eesti asjade komissar ("комиссар по эстонским делам Народного комиссариата по делам национальностей РСФСР") oli Hans Pöögelmann.
Gheorghe Berceanu

Gheorghe Berceanu (28. detsember 1949 – 30. august 2022) oli Rumeenia maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel kuld- ja hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses. 
Berceanu oli kaheksakordne Rumeenia meister Kreeka-Rooma maadluses.
Pärast sportlaskarjääri töötas ta treenerina.
Georgi Markov (maadleja)

Georgi Markov (sündinud 5. aprillil 1946) on endine Bulgaaria maadleja.
Ta võitis 1972.aasta olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
Ta on abielus 1971. aasta Bulgaaria naiskonnas rühmvõimlemise maailmameistriks tulnud Asja Kurshevaga.
Pärast sportlaskarjääri on Markov töötanud maadlustreenerina Levski Spartakis.
Nicolae Martinescu

Nicolae Martinescu (24. veebruaril 1940 – 1. aprill 2013) oli Rumeenia maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel 1972. aastal kuldmedali ja 1968. aastal pronksmedali. 1964. aastal olümpiamängudel sai ta neljanda koha, 1976. aastal olümpiamängudel oli tema koht lõpuprotokollis 7.–8.
Ta võitis Rumeenia meistrivõistlustel 15 kuldmedalit.
Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas treenerina.
Formatsioon

Formatsioon on millegi formeerumine (tekkimine) või selle tulemus. Sõna on kasutusel ka terminina.
Rauno Mäkinen

Rauno Leonard Mäkinen (22. jaanuar 1931 – 9. september 2010) oli soome Kreeka-Rooma maadleja.
Rauno Mäkinen tuli olümpiavõitjaks kehakaalus 62 kg 1956. aastal Melbourne'is. 
Ta saavutas 1952. aastal Helsingi olümpiamängudel kuuenda koha ja 1960. aasta Rooma olümpiamängudel 18. koha.
Ta võitis Soome meistrivõistlustel Kreeka-Rooma ja vabamaadluses kokku kuus kuldmedalit.
Fluktuatsioon

Fluktuatsioon ehk fluktueerumine on ajutine korrapäratu keskväärtuse ümber kõikumine, siia-sinna voogamine. Sõna on kasutusel ka terminina.
Lakuun

Lakuun on lünk, tühik; laugas. Sõnal on kasutusel ka terminina.
Dendriit

Dendriit ehk oksisjätke on närvirakukeha jätke (üks või mitu), mis juhib impulsse rakukeha suunas.
Dendriit (täpsustus)

Dendriit on mitmetähenduslik sõna.
Georgi Markov

Georgi Ivanov Markov (bulgaaria keeles "Георги Иванов Марков"; 1. märts 1929 Sofia – 11. september 1978 London) oli Bulgaaria dissident ja kirjanik.
Aastal 1969 põgenes Markov Suurbritanniasse, kus hiljem töötas ajakirjanikuna BBC-s, raadiojaamas Vaba Euroopa ja Deutsche Welles.
Markov tapeti vihmavarjutorkega, mille otsas oli mürgikapsel ritsiiniga.
Inhibitsioon

Inhibitsioon ehk pärssimine ehk inhibeerimine on mingi protsessi vm aeglustamine, peatamine. Seda aeglustajat või peatajat nimetatakse sageli inhibiitoriks. Sõna on kasutusel ka terminina.
Peterburi Eesti Haridusselts

Peterburi Eesti Haridusselts oli 1907. aastal Venemaal Peterburis asutatud Peterburi eesti kogukonna seltsing, mis moodustati Eesti Heategeva Selts ja Peterburi Eesti Kooliühistu liitumisel.
Peterburi Eesti Haridusselts likvideeriti pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni .
Heinrich Neuhaus

Heinrich Neuhaus (25. aprill 1886 Tallinn – 12. märts 1949 Stockholm) oli eesti ärimees.
Ta osales vabatahtlikuna Vabadussõjas, oli alates 1921. aastast Tallinna Laevaühisuse direktor ja juhatuse esimees. Ta oli ka Eesti Laevaomanikkude Ühingu esimees, Eesti Laevaliinide juhatuse liige ja esimees, Laevasõidu ja Merekaubanduse Edendamise Seltsi "Laevandus" abiesimees ja ajakirja "Laevandus" toimetuse liige. Heinrich Neuhaus oli Kaubandus-Tööstuskoja, Riigi Majandusnõukogu ja I Riiginõukogu liige.
Heinrich Neuhaus (pianist)

Heinrich Felix Neuhaus (vene Генрих Густавович Нейгауз; 12. aprill 1888 Jelizavetgrad – 10. oktoober 1964 Moskva) oli saksa päritolu vene pianist ja muusikapedagoog.
Kasaritsa vald (Rõuge kihelkond)

Kasaritsa vald (saksa keeles "Kasseritz") oli vald Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Vallamaja asus Kasaritsa külas.
Vald loodi 1866. aastal kui Vana-Kasaritsa vald (saksa keeles "Alt-Kasseritz").
1890. aastal liideti sellega Vastse-Kasaritsa vald. Pärast seda oli valla pindala 8300 ha. 1922. aasta rahvaloenduse andmeil oli vallas eestikeelseid elanikke 3092 (mehi 1465, naisi 1627), venekeelseid 49 (mehi 29, naisi 20), saksakeelseid 14 (mehi 8, naisi 6), juute 3 (mehi l, naisi 2), muukeelseid 17 (mehi 8, naisi 9), kokku 3175 (mehi 1511, naisi 1664).
Vallas oli 58 küla: Ando, Hando, Hannuste, Harikase, Hinni, Hindo, Hololapi, Holopi, Holsta, Issaku, Jaama, Kaabistu, Kabüna, Kahrumõtsa, Kallaste, Kalli, Kolepi, Kolo, Koloreino, Kose, Kusma, Lalli, Luusi, Lüüsi, Luuste, Meegumäe, Meeliko, Meeldemäe, Mäe, Mõisamae, Müta, Möksi, Mõlgamäe, Oru, Palgi, Palomõtsa, Pangi, Puiga, Raudsepa, Rootsi, Räppo, Räppomõtsa, Sammuka, Sibula, Sika, Soe, Soemõtsa, Sossi, Sossioru, Tinnuste, Toiga, Tootsi, Tulba, Tõrsa, Utra, Vagulasoo, Vadsa ja Võha.
Vallas oli harjatööstus, keemiatööstus "Kosmoliit", nahavabrikud, lubjatööstus, saeveskid ja muid ettevõtteid.
Vald eksisteeris kuni 1939. aastani, kui loodi uutes piirides Kasaritsa vald.
Kasaritsa vallas Räpo külas sündis 1880. aastal laulu "Haanja miis" autor Jaan Räppo.
Tartu Uus Teater

Tartu Uus Teater on teater Tartus, selle juht ja üks rajajaid on muusik ja teatritegelane Ivar Põllu.
Teater asub aadressil Lai tänav 37, Tartu Ülikooli endises võimlahoones botaanikaaia vastas. 
Teatrimaja taga paikneb Genialistide klubi.
Lavastused.
Triloogiad.
Triloogia "Armastus, teater, hullus ja surm", fiktsioon eelmise sajandi Tartu kultuuri- ja teatriajaloost:
Urmas Vadi isikulooline triloogia:
Mart Aasa maagilise kaprealismi triloogia:
Rafael (eesnimi)

Rafael on mehenimi.
Ameerika Ühendriikides on alates 1880. aastast, mil vastavat statistikat pidama hakati, nimi Rafael kuulunud igal aastal (kolme erandiga, kõik 19. sajandil) 1000 populaarseima poisinime hulka. 1924–1933 ja alates 1944 on ta kuulunud 500 kõige populaarsema poisinime hulka. Kõrgeim koht, 195., oli tal 1985. aastal. Igal aastal pärast 1918. aastat on nimi Rafael olnud populaarsem nimest Raphael.
Hermann Mazurkiewitsch

Hermann Mazurkiewitsch (sündinud 12. oktoobril 1925) on Austria endine poksija.
Mazurkiewitsch oli Austria meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1948. aastal.
Mazurkiewitsch osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Mazurkiewitsch sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) pronksmedali 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale William Kelly'le (Iirimaa).
Immobilisatsioon

Immobilisatsioon ehk immobiliseerimine on mitmetähenduslik sõna:
Rolf Storm

Rolf Edvard Storm (5. august 1930 Norrköping – 23. juuli 2000 Norrköping) oli Rootsi poksija.
Storm oli kolmekordne Rootsi meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1950–1952.
Storm osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Antonio Pacenzale (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Storm sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Bjarne Lingåsile (Norra).
Juha

Juha ("ductus") on torujas moodustis, harilikult eritise või nõre mingist elundist väljajuhtimiseks. Erinevalt kanalist on juha (ümberringi) kinnine moodustis, kanal aga ühest seinast avatud.
On olemas näiteks sapijuha, kusejuha, munajuha, seemnejuha, rinnajuha, maksajuha, Mülleri juha, Wolffi juha.
Karin Kask

Karin Kask (aastani 1943 Karin Mullas; 22. september 1919 Tallinn – 12. mai 1998 Valkla) oli eesti teatriteadlane ja kriitik.
Ta õppis aastatel 1927–1933 Tallinna Prantsuse Lütseumis, lõpetas aastal 1938 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastal 1946 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal "cum laude". Aastatel 1948–1950 täiendas ta end Moskvas Teatriinstituudis (GITIS-es) aspirantuuris. Aastal 1961 kaitses Moskvas tööga "Shakespeare Eesti teatris" kunstiteaduste kandidaadi väitekirja ja aastal 1972 tööga "Eesti draamateater" kunstiteaduste doktori väitekirja.
Ta töötas aastatel 1941–1944 ülikooli kõrvalt ajalehe Eesti Sõna toimetuses, 1944–1946 Õhtulehe toimetuses ja 1946–1948 ajalehe Noorte Hääl toimetuses. Aastatel 1947–1949 oli Kirjanike Liidu konsultant ja 1948–1949 Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi õppejõud. Tegi kaastööd Eesti Raadiole.
Aastatel 1950–1954 oli ta represseerituna vangis.
Aastatel 1954–1959 kirjutas ta Eesti NSV Teatriühingule eesti teatri ajaloo alaseid töid, oli 1959–1961 Teatriühingu vanemkonsultant ja 1961–1962 Teatriühingu vastutav sekretär. 1962 loodi tema algatusel Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis teatriuurimiskeskus, kus tatöötas 1962–1967 nooremteadurina ja 1968–1989 vanemteadurina teatriajaloo alal. Peale selle oli ta aastatel 1959–1988 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis lavakunstikateedris teatriajaloo õppejõud ja samaaegselt Tallinna Kultuuriülikooli teatriteaduskonna juhataja.
Karin Kask kirjutas raamatuid eesti sõnateatri arenguloost, näitlejate ja lavastajate elust ja loomingust, tegi teatrisotsioloogilisi uurimusi, avaldas ajakirjanduses arvukalt teatriloolisi ja -kriitilisi artikleid, hooajaülevaateid, käsitles Anton Hansen Tammsaare ja William Shakespeare'i lavatõlgendusi Eesti teatris. Samuti tutvustas ta välisteatreid ja suurte meistrite loomingut, tegi teleretsensioone, teatriloosaateid raadios ning televisioonis, koostas ja kommenteeris mälestusteraamatuid ning osales teatmeteoste koostamisel.
Isiklikku.
Tema ema oli kooliõpetaja, isa Olav Mullas oli sõjaväelane.
Rwanda peaminister

Rwanda peaminister on Rwanda valitsusjuht.
Peaminister juhib Rwanda valitsuskabineti tööd. Peaministri nimetab ametisse ja vabastab ametist president. Peaministri ettepanekul nimetab president ametisse ministrid. Peaminister peab 30 päeva jooksul pärast ametisse nimetamist esitama parlamendile valitsusprogrammi.
Ministriks oleku ajal ei tohi kabineti liige olla parlamendi liige ega tegutseda üheski teises ametis.
Kõigil valitsuse liikmetel on õigus osaleda parlamendi istungitel ning soovi korral sõna võtta. Parlamendi liikmed võivad esitada peaministrile järelepärimisi ning avaldada talle umbusaldust.
Peaminister täidab presidendi ülesandeid viimase välisreisi või haiguse korral.
Koos peaministriga lahkub ametist terve valitsus.
Alates 30. augustist 2017 on Rwanda peaminister parteitu poliitik Edouard Ngirente. Enne teda olid peaministrid sotsiaaldemokraat Anastase Murekezi (24. juuli 2014 – 30. august 2017) ja sõltumatu Pierre Habumuremyi (7. oktoober 2011 – 24. juuli 2014).
Harunemine

Harunemine on taime varre või juure harude tekkimine kasvukuhiku jagunedes (dihhotoomia) või õistaimedel uute kasvukuhikute kujunedes.
Gradatsioon

Gradatsioon on astendus, astmeline tõus või langus; järgustamine.
Nikolai Solovjov

Nikolai Solovjov (vene Николай Николаевич Соловьёв; 12. juuli 1931 – 15. november 2007) oli NSV Liidu maadleja.
Ta võitis 1956. aasta olümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses, kuigi kaotas ühe matši Türgi maadleja Dursan Ali Eğribaşi vastu.
Ta võitis NSV Liidu meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kaks kuldmedalit – 1955. ja 1959. aastal.
Rahvusvahelistel turniiridel sai ta seitsmekümnest matšist vaid ühe kaotuse.
Peale sportlaskarjääri lõppu töötas mõned aastad NSV Liidu koondise treenerina ja oli Peterburi maadlusliidu asepresident.
Konstantin Võrupajev

Konstantin Võrupajev (vene Константин Григорьевич Вырупаев; 10. oktoober 1930 – 31. oktoober 2012) oli NSV Liidu maadleja.
Ta võitis Kreeka-Rooma maadluses 1956. aasta olümpiamängudel kuldmedali alistades finaalis Edvin Vesterby ja 1960. aasta olümpiamängudel pronksmedali.
Ta võitis NSV Liidu meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kolm hõbemedalit aastatel 1955–1957 ja pronksmedali 1954. aastal.
1962. aastal Ivan Poddubnõi mälestusvõistlustel võitis Võrupajev esikoha.
1990. aastast korraldatakse Irkutskis temanimelist maadlusvõistlust.
Hommikumaa targad

Hommikumaa targad, tuntud ka kui "idamaa targad", "kolm maagi" või kolm kuningat, olid Piibli Uue testamendi järgi ida poolt, eeldatavasti Pärsia aladelt saabunud astroloogid, kes tulid Petlemma äsja sündinud Jeesuslast austama. Kolmekuningapäev on 6. jaanuaril ja kirikukalendris on see kuupäev, mil idamaa targad (kuningad) Jeesuslapse leidsid. 
Uus testament ei täpsusta ning ka ühestki teisest allikast ei ole teada, kas tegemist oli kuningatega või kas neid tarku mehi oli kolm või rohkem. Piiblis mainitud kinkide arvu järgi oletatakse, et neid oli kolm. Vaieldav on ka milline tark mida kinkis. Kunstis nimetatakse seda süžeed "kuningate kummardamiseks".
Piiblilegendi järgi hommikumaa targad nägid taevas eredat kaheksaharulist tähte, mis näitas neile teed Petlemma. Nad mõistsid, et messias on sündinud ning tulid "juutide kuningale" austust avaldama. Hommikumaa targad tõid Jeesuslapsele kingituseks kulda, viirukit ja mürri. 
Kuulnud võistleja sünnist püüdis kuningas Herodes Jeesust tappa. Ta lasi tappa kõik juudi soost väiksed poisslapsed Petlemma ümbruses. Joosepit, Maarja abikaasat, aga hoiatati unenäos Herodese plaanidest. Püha perekond põgenes Egiptusse. Herodes palus tarkadel Jeruusalemma tulla, et teada saada sündinud kuninga asupaik ja sündinu surmata. Jumal hoiatas hommikumaa tarku unes, et nad ei läheks Jeruusalemmast läbi. Targad kuuletusid ning läksid koju teist teed pidi. 
Kolme tarka on hiljem mõnikord käsitletud ka kui Jeesuse eluajal tuntud Vana Maailma kolme osa (Euroopa, Aasia ja Aafrika) ehk kolme "rassi" sümboolseid esindajaid. Vana valgenahaline Melchior kingib Kristusele kui lunastajale mürri (Euroopa). Keskmises vanuses kollase nahavärviga Balthasar kingib Kristusele kui jumalale viirukit (Aasia). Noor mustanahaline Caspar kingib Kristusele kui maisele valitsejale kulda (Aafrika).
Paju tänav

Paju tänav on tänav Tartus Annelinna ja Ülejõe linnaosa piiril. 
Tänav algab Turusilla otsa juurest ning lõpeb Jaama tänava, Puiestee tänava ja Jaamamõisa tänava ristmikul.
Tänava pikkus on ligikaudu 650 meetrit.
Freddi

Freddi (13. juuli 1995 Tallinna loomaaed – 12. september 2016 Tallinna loomaaed) oli Tallinna loomaaia isane Amuuri leopard. 
Freddi sündis Tallinna loomaaias, kuid elas 29. septembrist 1998 kuni 5. oktoobrini 2006 USAs California osariigis Rosamondis haruldaste kasside paljundamiskeskuses, kuhu ta saadeti sellepärast, et Tallinna loomaaial ei olnud sel ajal piisavalt häid tingimusi temasuguse looma pidamiseks. 
Freddi isa Shelti sündis vabas looduses, ema Inga Moskva loomaaias. 
Freddil ja tema paarilisel Darlal on Tallinna loomaaias sündinud neli pesakonda. Paari esimesed kolm kutsikat sündisid 15. mail 2008. Kutsikatele pandi nimeks Edgar, Toomas ja Kaia. Edgar elab alates 15. detsembrist 2009 USAs Pennsylvanias Erie loomaaias ja Kaia alates 16. novembrist 2009 Inglismaal Marwellis. Leopardipoiss Toomas elab alates 25. märtsist 2010 Helsingi Korkeasaari loomaaias. 
5. aprillil 2010 sündis Darlal ja Freddil kaks kutsikat, kellele pandi nimeks Hanka ja Hasan. Hasan ja Hanka olid esimesed amuuri leopardid maailmas, kelle sünnile sai Internetis kaasa elada. Hanka elab alates 25. oktoobrist 2011 Praha loomaaias. 
14. aprillil 2011 sündinud pojale pandi nimeks Baruto. Tema saadeti Itaaliasse La Torbiera eraloomaaeda.
Ööl vastu 13. aprilli 2012 sündis Darlal ja Freddil kolm emast kutsikat.
Odra tänav

Odra tänav (varem "Kesva tänav"; "Gerstenstraße") on tänav Tartus Karlovas. Ta ühendab omavahel Saekoja ja Purde tänava otsasid. Tänava pikkus on umbes 80 meetrit.
Iseregulatsioon (bioloogia)

Iseregulatsioon ehk autoregulatsioon on organismi vm biosüsteemi elutegevuse tasakaalu tagamise üks mitteteadvustatud mehhanisme.
Biosüsteemide puhul räägitakse kolmest iseregulatsiooni tüübist:
Regulatsioon

Regulatsioon ehk reguleerimine on millegi korraldamine, kordaseadmine, korrastamine, täpsustamine. Sõna on kasutusel ka terminina.
Odra tänav (täpsustus)

Odra tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Sterilisatsioon

Sterilisatsioon ehk steriliseerimine on mitmetähenduslik sõna.
Apofüüs

Apofüüs (kr "apophysis" 'jätke') on mitmetähenduslik sõna.
Butare

Butare on linn Rwandas Lõunaprovintsis Huye ringkonnas.
Butare oli enne 2006. aasta alguses jõustunud haldusreformi Butare provintsi halduskeskus.
Linna geograafilised koordinaadid on .
2002. aasta rahvaloenduse järgi elas Butares 77 449 inimest. World Gazetteeri arvutuste järgi elab 2012. aastal linnas 115 704 inimest.
Butares on Rwanda riiklik ülikool ja Rwanda rahvusmuuseum ning Butare lennujaam.
Marcus Vipsanius Agrippa

Marcus Vipsanius Agrippa (u 63 eKr Dalmaatsia – 12 eKr Campania) oli Vana-Rooma väejuht ja riigimees.
Agrippa oli vanem vend Lucius Vipsanius Agrippa ja õde Vipsania Polla. Nende suguvõsa ja perekond ei olnud varem Rooma avalikus elus silmapaistvad.
Agrippa oli umbes samaealine Octaviusega, hilisema keisri Augustusega. Nad omandasid koos hariduse ning neist said lähedased sõbrad. Agrippa toetas Octaviust teel võimule ja täitis hiljem tähtsaid riiklikke ülesandeid. 
Ta osales Julius Caesari juhitud sõjakäikudes. Caesar hindas teda kõrgelt ning saatis ta 45. aastal eKr koos Octaviusega Illüüriasse õppima. Nelja kuu pärast jõudis nendeni teade Caesari surmast. Caesar oli Octaviuse nimetanud oma järglaseks.
37 eKr sai ta konsuliks, kuigi oli noorem kui ettenähtud 43 aastat. Ta purustas 36 eKr Sextus Pompeiuse ning juhtis võidukalt 31 eKr Aktioni lahingus laevastikku Marcus Antoniuse ja Kleopatra VII vastu. 
21 eKr abiellus Agrippa Augustuse tütre Juliaga ning sai keisri tegelikuks kaasvalitsejaks, Agrippat peeti tema võimalikuks järglaseks. 
Ta kasutas oma varandust riigi huvides: laskis ehitada Rooma veejuhtme, termid ja Panteoni ning korraldas Rooma riigi mõõtmise, mille põhjal valmistati kaart.
Agrippa suri 51-aastaselt. Augustus korraldas suurejoonelised matused ning lasi sõbra säilmed paigutada omaenda mausoleumi.
Järeltulijad.
Agrippa oli kolm korda abielus.
Caecilia Attica
Claudia Marcella Major
Julia Vanem
Pontus Magnusson

Pontus Magnusson on tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Rasmus, Pontus ja Lontu". Ta on 11-aastane poiss, kes õpib Västanviki kooli viiendas klassis. Pontus on Rasmus Perssoni parim sõber ja ustav kaaslane. Tema arvates teeb Rasmus alati kõige silmapaistvamaid ettepanekuid ning ta on veendunud, et tema ise ei suuda midagi taolist välja nuputada. 
Isa Pontusel ei ole, ta ema teenib elatist kokana, olles parim pidulauakokk terves linnas. Nad elavad Täitapunõmmel, Puusepamäe tänaval majas number 14. Pontus on tagasihoidlikum kui Rasmus, madalama enesehinnanguga. Tal ei ole kõrval nii lähedast ja toetavat perekonda ja näiteks selline väike asi nagu Rasmusega tolle õelt viiekümne ööri laenamine tundub talle tüdruku poolt uskumatu vastutulelikkusena. Kui mõõganeelaja Alfredo Pontust ja Rasmust sulipoisteks nimetab, tunneb Pontus piinlikkust, samas kui Rasmus hakkab enesekindlalt ja avameelselt neid õigustama. Ta on üldse Rasmusest palju rahumeelsem, kommenteerimata taludes seda, et magister Fröberg teda järjekindlalt vend Pontuseks kutsub – kuigi ta pole ei Rasmuse ega magistri vend. 
Tsitaate.
„Pontus kihistas – nii põnevusest kui ka sellepärast, et paistis väga naljakas, kuidas Rasmus seal väänles ja vehkles, püüdes ennast vastu maad lapikuks suruda ja pingul telgiriide alla pugeda. Küllap olid ka kõik selle maiõhtu sääsed määranud endale kohtumise Alfredo telgi taga. Turtsuv Pontus seisis sääseparve keskel ja tegi mis võimalik, et hoida vereimejaid Rasmuse abituist jalgadest eemal. Aga kui siis tuli tema kord, kui Rasmuse määrdunud ketsid olid kadunud telgiriide alla ja ta ise pugema hakkas, polnud enam kedagi sääski eemale tõrjumas ning need andsid kahtlemata oma parima, et teda nahka pista. Kuid Pontus kannatas nurinata ja järgnes Rasmusele, kuhu selle tee ka viiks. Ja nüüd viis tee parajasti Alfredo telki.“
„Pontus naeris rahulolevalt. Tema meelest oli tore ka ise süüa pakkuda, sest nii palju kordi oli ta Rasmuse juures kodus lõunastanud.“
Rasmus Persson

Rasmus Persson on tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Rasmus, Pontus ja Lontu". Ta on 11-aastane poiss, kes õpib Västanviki kooli viiendas klassis. Rasmusel on pruunid sagris juuksed, tedretähnid ja sinised silmad. Rasmuse parim sõber on klassivend Pontus Magnusson. 
Rasmusel on ema Gullan, isa Patrik ja 16-aastane õde Patricia ehk Trips. Veel on tal traatkarvaline taks Lontu, keda ta väga armastab. Üldse hoiab Rasmus oma perekonda väga ning tal on raske vaadata, kuidas keegi kurvastab. Teisalt on Rasmus oma kangekaelsusega tuntud üle kooli. Sealjuures on ta siiski lahtise peaga poiss ja magister Fröberg leidis, et „kui Rasmus Persson ainult kasutab talle looduse poolt kingitud aju, suudab ta täitsa hästi arvutada“. 
Tsitaate.
„Pontust häbenemata kallistas Rasmus ema. Ta armastas oma ränikõva ema piiritult, ja pealegi olid tal nüüd nii saksa keel kui looduslugu selged. See oli oivaline. Ja oivaline tundus talle ka tivolisse minek.“
„Pontus tundis piinlikkust. Talle paistis, et suurem osa inimesi vaatab teda. Kui keegi ütleb, et ta on sulipoiss, siis uskuski ta end sulipoisi olevat ja häbenes seda. Kuid Rasmuse enesekindlusel polnud piire, ta ei pidanud ennast mingil juhul suliks, kuigi teda üheainsa päeva jooksul kaks korda oli selleks nimetatud, esmalt tegi seda tema armastatud matemaatikaõpetaja ja nüüd mõõganeelaja. Mõõganeelaja rääkis küll vigast rootsi keelt, aga tema jutu mõttest oli võimatu valesti aru saada ja just sellega ei tahtnud Rasmus leppida. „See on vale,“ tähendas ta avameelselt. „Me pole üldse mingid sulipoisid.““
„„Tead sa, Rasmus, kui sa oleksid natuke vähem äge ja natuke vähem kangekaelne, võiksin ma sind peaaegu oma lemmikõpilaseks pidada,“ tavatses magister Fröberg öelda. „Miks sa ei võiks olla sama rahulik nagu vend Pontus?““
Vabakorpused

Vabakorpusteks (saksa keeles "Freikorps") nimetati Saksamaa vabatahtlike sõjaväe- või paramilitaarüksusi. Termin võeti kasutusele alates 18. sajandi keskpaigast ja sellega tähistati Saksa aladelt värvatud vabatahtlike armeesid. Kahe maailmasõja vahel kasutati seda termint ka Weimari vabariigi ajal tegutsenud paramilitaarüksuste kohta. 
Weimari vabariik.
Vabakorpused Weimari vabariigis olid rahvuslikud organisatsioonid, mis loodi Saksamaal 1919. aasta jaanuaris võitlemaks riiki ähvardava kommunistliku revolutsiooniga ajal, kui riigil puudus lojaalne sõjavägi. Vabakorpused koosnesid peamiselt rahulolematutest, pettunud ja vihastest esimese ilmasõja Saksa sõjaveteranidest. Paljud neist uskusid, et 1918.-1919. aasta Saksamaa Novembrirevolutsioon reetis nad. Vabakorpused oli opositsioonis Novembrirevolutsiooni tagajärjel sündinud Weimari vabariigiga. Vabariigi väljakuulutajaid nimetasid vabakorpuslased põlglikult "novembri-kriminaalideks".
Freikorps Roßbach.
Freikorps Roßbach oli üks neist korpustest. Gerhard Roßbachi juhtinisel oli ta tegev võitlustes kaotatud Lääne-Preisimaal ja ka Baltikumis (Lätis ja Leedus). Ametlikult saadeti see laiali 1920, kuid ta tegutses illegaalselt edasi ja oli mõnede rahutuste taga kuni Kolmanda Riigini välja. 1921 võttis osa võitlusest Poola üksuste vastu Ülem-Sileesias.
Vabakorpus Eesti Vabadussõjas.
Vabakorpus Rauddiviis sõdis koos Landeswehriga Landeswehri sõjas Eesti vägede vastu ja sai lüüa.
Åke Wärnström

Karl Tore Åke Wärnström (29. detsember 1925 Österåker, Vingåkeri vald – 6. juuni 2018) oli Rootsi poksija.
Wärnström oli kolmekordne Rootsi meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1952–1954. 
Wärnström osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ján Zacharale (Tšehhoslovakkia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Wärnström sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Kosta Lekovićile (Jugoslaavia).
Gert Stråhle

Gert Stråhle (sündinud 25. juulil 1929) on Rootsi endine poksija.
Stråhle oli Rootsi meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1952. aastal. 
Stråhle sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Zygmunt Chychłale (Poola).
Novembrirevolutsioon

Novembrirevolutsioon oli esimese maailmasõja lõpus Saksa keisririigis tekkinud poliitiliselt ajendatud tsiviilkonflikt, mille tulemusena asendati Hohenzollernite monarhia vabariigiga. Revolutsiooniline periood kestis 1918. aasta novembrist 1919. aasta augustini, kui asutati Weimari vabariik.
29. oktoobril 1918 puhkes Saksamaa peamises sõjasadamas Wilhelmshavenis ja 3. novembril Kielis madruste vastuhakk, viimane kasvas mõne päevaga üleriigiliseks novembrirevolutsiooniks. Keiser Wilhelm II lahkus troonilt, Badeni prints Maximilian andis valitsusohjad üle Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimehele Friedrich Ebertile, Saksamaa kuulutati vabariigiks ja 11. novembril kirjutati Compiègne’i metsas alla relvarahule, mis lõpetas esimese maailmasõja.
Huuled

Huuled on inimese suu kaks liikuvat lihaselist eesserva (ülahuul ja alahuul). 
Loomade puhul nimetatakse vastavaid kehaosi mokkadeks.
Degradatsioon

Degradatsioon (ladina keeles "dēgradātiō" 'allakäik') ehk degradeerumine on väärtuse kahanemine või omaduse halvenemine.
Supilinna Tirin

Supilinna Tirin on Tartu Supilinna linnaosa ajaleht.
Ajalehe 10. number ilmus aprillis 2012, nr. 14 aprillis 2016. Ajaleht ilmub alates 2003. aastast üks kord aastas, selle saab iga Supilinna elanik postkasti ning seda on võimalik lugeda ka internetist.
Ajalehe väljaandja on Supilinna Selts, toimetaja Aime Jõgi, alates 2017. aastast Tiia Kõnnussaar.
Ajalugu.
Supilinna Tirina nimi pärineb Toomas Jüriadolt, kes oli ka väljaande teise ja kolmanda numbri peatoimetaja.
Antonietta Di Martino

Antonietta Di Martino (sündinud 1. juunil 1978 Cava de' Tirrenis) on Itaalia kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Aktiivsus

Aktiivsus on toekus, toimekus, agarus. Sõna on kasutusel ka terminina:
Barjäär

Barjäär on tõkestav, eraldav tara; võre, eriti poolsein, madalavõitu vahesein. Millegi tõkkena on sõna kasutatud mitmel erialal terminina või termini komponendina:
Kultiveerimine

Kultiveerimine ehk kultivatsioon on millegi harimine, rajamine, viljelemine; millegi kultuurseks muutmine ehk kultuuristamine.
Maailma kõige enam külastatud kunstimuuseumide loend

Tabelis on loetletud maailma kõige enam külastatud kunstimuuseumid (see tähendab kõiki neid muuseume, milles on pandud välja mistahes vormis kunstiteoseid; mõned muuseumid, nagu Loodusloo muuseum, on jäetud välja). Loend tugineb ajalehe The Art Newspaper koostatud ja 2011. aasta aprillis avaldatud arvudele muuseumide külastatavuse kohta. Suurima külastajate arvuga riik loendis on Ühendkuningriik. Kõige enam loendi esisaja muuseume asub Ameerika Ühendriikides.
Tabelist on jäetud välja mõned suuremad kunstimuuseumid, nagu Keelatud linn Pekingis, mida külastab igal aastal 7 miljonit inimest, Prantsuse Ajaloomuuseum Versailles' lossis, 5 659 606 külastajaga aastas (2009), Vatikani muuseumid Roomas, 5 078 004 külastajaga 2011. aastal ja Rahvuslik Paleemuuseum Taipeis, 4 500 678 külastajaga 2013. aastal.
Võrdluseks võib välja tuua, et Eesti kõige külastatum muuseum on Eesti Kunstimuuseum, mida külastas näiteks 2007. aastal 246 600 inimest. Kuna EKM koosneb mitmest filiaalist, siis nende kaupa on näitajad juba väiksemad. Näiteks Kumu külastati sel perioodil 111 600, Kadrioru Kunstimuuseumi 66 300 ja Niguliste muuseumi 51 600 korda.
Lootuse tänav

Lootuse tänav ("Hoffnungsstraße") on tänav Tartus. Tänav algab Tähe tänavalt ja lõpeb Võru tänaval ning ta pikkus on umbes 350 meetrit.
Lootuse tänavaga ristub Kesk tänav.
Õnne tänav

Õnne tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas. 
Tänav algab Võru tänavalt ja kulgeb üldiselt itta. Õnne tänavaga ristuvad Kesk, Tähe, Linda ja Salme tänav. Tänav lõpeb Kalevi tänaval, kust edasi kulgeb Sõpruse puiestee. Tänava pikkus on 770 meetrit.
Lootuse tänav (täpsustus)

Lootuse tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Kjell Westö

Kjell Anders Westö (sündinud 6. augustil 1961 Helsingis) on soomerootsi kirjanik ja ajakirjanik.
Ta on õppinud Helsingis rootsikeelses Svenska social- och kommunalhögskolanis. Ta on töötanud ajalehtede Hufvudstadsbladet ja Ny Tid toimetajana.
Ta debüteeris aastal 1986 luulekoguga "Tango orange". Esimene proosaraamat "Utslag och andra noveller" ilmus 1989. aastal. Kjell Westöt tuntakse enim tema Helsingi-teemaliste eepiliste romaanide järgi.
2. Viljandi Eesti kommunistlik kütipolk

2. Viljandi Eesti kommunistlik kütipolk (vene "2-й Вильяндиский (Фелинский) эстонский коммунистический стрелковый полк") oli Nõukogude Venemaa Punaarmee koosseisus 1918. aastal moodustatud sõjaväeosa. 
Polgu moodustamine.
2. Viljandi eesti kommunistliku kütipolgu formeerimine algas 1918. aasta oktoobris. 2. Viljandi kommunistlik kütipolk koosnes algul vaid 17 mehest, kaasa arvatud polguülem. Siis kuulutati välja Venemaa eestlaste sundmobilisatsioon, kusjuures tõrkujaid ootas mahalaskmine. 
Polgu 1. pataljon moodustati Jamburgis ja 2. pataljon Petrogradis. 1918. aasta 18. oktoobriks oli polgus vaid 60 meest. Lisa saadi aga 263 meest 1. Tallinna polgust ja 1918. aasta 22. novembriks oli Viljandi polgus juba 730 meest, kuulipildujakomando 9 kuulipildujaga ja ratsaluurekomando. 
Polgukomandör: 
Polgukomissar:
Inokulatsioon

Inokulatsioon (ld "inoculātio" 'silmastamine, pookimine') ehk inokuleerimine on millegi sisestamine, pooge, pookimine.
Tuultolmleja

Tuultolmleja on tuule abil tolmlev taim.
Tuultolmleja õied on enamasti väikesed ja lõhnatud.
Nende õitest ulatuvad välja tolmukad ja emakasuudmed.
Tuulest on nende taimedel õietolmu rohkesti.
Vaat' kes räägib

"Vaat' kes räägib" ("Look Who's Talking") on 1989. aasta romantiline komöödiafilm. 
Filmi stsenarist ja režissöör oli Amy Heckerling. Peaosades mängisid John Travolta ja Kirstie Alley. 
Filmi eelarve oli 7,5 miljonit ja piletitulu 297 miljonit dollarit.
Filmile tehti kaks järge: "Vaat' kes ka räägib" ("Look Who's Talking Too"; 1990) ja "Vaat' kes nüüd räägib" ("Look Who's Talking Now"; 1993).
Sisukokkuvõte.
Mollie Jensen elab New Yorgis ja töötab arveametnikuna. Tal tekib afäär firma kliendi Albertiga, kes on abielus, kuid lubab oma naisest lahutada. Mollie jääb ühtäkki rasedaks, kuid Albert lubab endiselt oma naisest lahutada ning koos Molliega lapse üles kasvatada. Mõne aja pärast hakkab Mollie aga kahtlustama mehe truudusetust ning olles sõbrannaga poes, näeb Albertit teise naise embuses. Vihane Mollie tunneb, et ta hakkab sünnitama ning kutsub takso. Taksojuht James kihutab haiglasse, kus teda peetakse lapse isaks. Molliel sünnib poeg, kellele ta paneb nimeks Michael ja kutsub teda Mikeyks. James külastab neid mõni päev hiljem kodus, et tagastada Mollie taksosse unustatud kott. Ta kasutab Mollie aadressi, et ta vanaisa võiks viibida lähedases hooldekodus. Mollie nõustub sellega kui James lubab Mikeyt vajadusel hoida.
Järgnevatel kuudel püüab Mollie toime tulla üksikvanema eluga. Ta hakkab käima kohtamas, kuid saab aru, et ükski neist meestest poleks Mikeyle hea isa. James ütleb, et armastab nii Mikeyt kui Molliet, aga Mollie püüab kujutada ette elu Jamesiga ja see ei rahulda teda. Veidi aja pärast on Mollie sunnitud aitama Albertit tema maksudega ning Albert palub oma poega näha. Mollie nõustub, kuid unustab teavitada Jamesi, kes on parasjagu Mikey lapsehoidja. Tekib tüli, kui Albert väidab ennast olevat Mikey isa ja James ei usu seda, sest Mollie väitel sai ta lapse spermadoonori abiga.
Molliele helistatakse hooldekodust ning kaevatakse Jamesi vanaisa halva käitumise pärast. Mollie läheb sinna ning selgitab olukorda. Hooldekodu juhataja lubab vanahärral jääda, sest peab Molliet tema abikaasaks. James on väljas kõnelust pealt kuulnud ning tänab Molliet. Vahepeal on aga Mikey pääsenud üksi rändama. Ta näeb hooldekodu ees taksot ning arvab, et see on Jamesi oma. Ta ronib taksosse sisse, kuid see pukseeritakse minema. Lõpuks seisab Mikey üksi keset liiklust. Mollie ja James leiavad ta ning poiss nimetab Jamesi "issiks". Mollie saab aru, et James on täiuslik nii Mikey kui tema enda jaoks ning nad suudlevad.
Lõputiitrite ajal on näha, et Mikey on kasvanud suuremaks ning ta jalutab koos Jamesiga haiglas, kus Mollie on just toonud ilmale Mikey poolõe Julie.
Bellriva

Bellriva (end "Rhine Emerald", "Bonaventura Emerald", "Italia", ehitatud kui "Holland Emerald") on Hollandi laevakompanii Cruiselines Nijmegen Holding BV jõereisilaev, mis on ehitatud Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis 1971. aastal. Kölnist ettevõte 1AVista Reisen kasutab seda renditud laeva Reinil ja tema lisajõgedel Saksamaal, Hollandis ja Belgias.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 688 Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis Hollandis 29. aprillil 1970. 6. märtsil 1971 lasti laev vette ja ristiti samal päeval. Laev sai nimeks "Holland Emerald". 
Juhtumid.
17. aprillil 2012 sõitis Bellriva udus vastu kolme põiktammi. Reini 347. kilomeetril Elchesheim-Illingeni lähistel. Laev sai kerevigastuse, kolm umbes 10 × 15 cm suurust auku, ja vajus küljele. Reisijad ja meeskonnaliikmed evakueeriti Karlsruhe sadamas. Kaks inimest sai südamerikke.
Delaware'i ülikool

Delaware'i ülikool ("University of Delaware") on Ameerika Ühendriikide Delaware'i osariigi suurim ülikool. 
Ülikooli peamine linnak asub Newarkis ning väiksemad linnakud Doveris, Wilmingtonis, Lewesis ja Georgetownis. Ülikoolis õpib umbes 19 000 üliõpilast.
Ülikooli eelkäijaks olnud kool asutati 1743. aastal. Ülikoolina hakkas see tööle 1833. aastal.
Ülikooli maskotiks on Delaware'i osariigi tunnuslind sinine kana.
Charles Ives

Charles Edward Ives (20. oktoober 1874 Danbury, Connecticut – 19. mai 1954 New York) oli Ameerika Ühendriikide modernistlik helilooja.
Newark (Delaware)

Newark on linn USA Delaware'i osariigi New Castle'i maakonnas.
Newark asub 19 km Wilmingtonist edelas. 2010. aastal elas linnas 31 454 inimest.
Newarkis asub Delaware'i ülikooli peamine linnak.
New Castle'i maakond

New Castle'i maakond on maakond USA-s Delaware'i osariigis.
See on osariigi kolmest maakonnast kõige põhjapoolsem, pindalalt kõige väiksem, aga rahvaarvult kõige suurem. See on ka osariigi maakondadest jõukaim. 2010. aastal oli maakonna rahvaarv 538 479. Maakonna halduskeskus on Wilmington.
Prantsuse revolutsioonikalender

Prantsusmaa revolutsioonikalender ehk Prantsusmaa Vabariigi kalender oli pärast Prantsuse revolutsiooni kasutusele võetud kalender. Uus ajaarvamine, mis oli puhastatud kõigest kristlikust ja rojalistlikust, võeti vastu 1793. aasta oktoobris ning see hakkas kehtima tagasiulatuvalt alates 22. septembrist 1792. Sel päeval kuulutati Prantsusmaa vabariigiks.
Prantsusmaa revolutsioonikalender jagas aasta kaheteistkümneks kuuks, igaühes neis oli 30 päeva. Aasta algas sügis- ja lõppes suvekuudega. Kuudele anti nimetused loodusnähtuste järgi. Aasta lõpus oli veel 5 (liigaastatel 6) päeva, mis kandsid sankülotiidide nime. Revolutsioonikalender kehtis Prantsusmaal 1805. aasta lõpuni.
Revolutsioonikalendrit kasutati ka 1871. aastal Pariisi Kommuuni ajal, kokku 18 päeva.
Nädalapäevad.
Dekaadide päevi nimetati nende järjekorranumbritena: "primidi" (esimene päev), "duodi" (teine päev jne.), "tridi", "quartidi", "quintidi", "sextidi", "septidi", "octidi", "nonidi" ja "décadi". Lisapäevad olid pühad ja pühendatud väärtustele – vastavalt voorustele ja karskusele, andele ja talentidele, tööle ja töökusele, veendumustele ja põhimõtetele, aule ja tänule ning revolutsioonile ja aadetele.
Lisaks oli aasta kõikidele päevadele kinnitatud mingi sümbol (vastukaaluks Gregoriuse kalendri pühakutele). Number 5-ga lõppevad päevad olid tähistatud loomade ja lindudega, 0-ga lõppevad kuupäevad tööriistade või -vahenditega (sh ka veski) ning ülejäänud taimede või mineraalide nimetustega. Enamik taimedest olid seejuures kultuur- või toidutaimed, sageli ka maitsetaimed.