tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pandooraviirus

Pandooraviirus ("Pandoravirus") on väga suurte viiruste perekond, mille genoomid on palju suuremad kui teistel teadaolevatel viirustel. Nagu ka teised väga suured viirused "Mimivirus" ja "Megavirus", nakatab pandooraviirus amööbe, kuid selle genoom, mis sisaldab 1,9–2,5 miljonit DNA aluspaari, on ligikaudu kaks korda suurem kui "Megavirus"'el, samuti erineb pandooraviirus neist nii välimuse kui genoomistruktuuri poolest.
2014. aastal leiti Siberis mõõtmetelt veel suurem viirus "Pithovirus sibericum", millel on küll aga vähem geene.
Klassifikatsioon.
Pandooraviiruste perekonda kuulub kaks viiruste liiki: 
Avastamine.
Pandooraviirused avastas Aix-Marseille Ülikooli teadlaste meeskond, mida juhtisid Jean-Michel Claverie ja Chantal Abergel. Teade sellest ilmus ajakirjas "Science" 2013. aasta juulis. 
Umbes 1,1 miljoni aluspaariga "Mimivirus" avastati juba 1992. aastal, kuid see klassifitseeriti viiruseks alles 2003. aastal. 2011. aastal avastatud "Megavirus"'e genoomis on umbes 1,3 miljonit aluspaari. 
Nende megaviiruste avastamise järel hakati otsima ka teisi suuri amööbe nakatavaid viirusi. Nii leitigi kaks uut liiki: "Pandoravirus salinus" Tšiili ranniku lähedalt mereveest (genoomis üle 2,5 miljoni aluspaari) ja "Pandoravirus dulcis" mageveetiigist Melbourne'i lähedal Austraalias (1,9 miljonit aluspaari).
Viirustele pandi nimi Pandora müüdi järgi, kuna avastajate arvates võivad need olla bioloogia jaoks nagu Pandora laegas, muutes meie teadmisi elu alustest täielikult.
Kirjeldus.
Pandooraviiruste läbimõõt on umbkaudu 1 mikron. Need on tindiplekisarnase kujuga, mis sarnaneb mõnedele bakteritele. Neist suurema, "Pandoravirus salinus"'e genoomi kuulub väidetavalt 2556 geeni, millest vaid 6% sarnanevad äratuntavalt teistest organismidest tuntutega. Kuna ülejäänud geene on seni avastatud liikidest nii erinevad, oletavad avastajad, et see viirus võib olla fülogeneetilise puu senitundmatu haru. Teised eksperdid peavad seda oletust siiski ennatlikuks.
Sulhan Gvelesiani

Sulhan Gvelesiani (gruusia keeles სულხან გველესიანი; sündinud 27. detsembril 1970 Thbilisis) on gruusia ooperisolist.
Sophron

Sophron (vanakreeka keeles Σώφρων, "floruit" 430 eKr) oli Itaaliast Sürakuusast pärit vanakreeka miimikirjanik.
Elukäik.
Sophroni elukäigu kohta on andmeid vähe, need võtab kokku 10. sajandist pärineb Bütsantsi entsüklopeedia "Suda" (σ 893): ta oli Agathoklese ja Damnasyllise poeg ning Xerxes I-e ja Euripidese kaasaegne, ta kirjutas proosavormis ning dooria dialektis meeste- ja naistemiime, mida olevat lugenud ka Platon. Kuna Xerxes I suri juba 464. aastal eKr ning Euripides elas 485–406 eKr, siis on kolme mehe kaasaegsus üsna tinglik, mistõttu on pakutud, et Xerxese asemel tuleks "Suda" tekstis lugeda Artaxerxes (Xerxese poeg, kes suri 424 eKr). 
Miimid.
Sophroni miimid on kirjutatud rütmilises proosas, mistõttu teda on vahel nimetatud ka luuletajaks. Erinevalt Herondasest on Sophroni miimides tegelasteks alati kas ainult mehed või ainult naised.
Miimidest on säilinud ainult katkendid, neist pikim on 49-st kohati väga kahjustatud reast koosnev papüürusefragment, mis pärineb 1. sajandist ja mis on avaldatud väljaande "Papiri della Società Italiana" 11. köites (1935; PSI 1214). Ülejäänud katkendeist on vaid üks pikem kui üks rida ning enamik on sellest lühemad; neid on tsiteerinud teisted antiikautorid, kelle eesmärgiks on olnud mõne kreeka keele dialekti- või sõnavaranüansi valgustamine.
Säilinud pealkirjad viitavad sellele, et miimide sisuks oli kodune või ühiskondlik elu nagu ka näiteks Herondasel. 
Naistemiimid.
Naistemiimide hulka kuuluvad:
Custeri maakond (Montana)

Custeri maakond ("Custer County") on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 46°27' N, 105°58' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Miles City.
Maakonna pindala on 9824 km², millest 26 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 699. Aastal 2000 oli elanike arv 11 696.
Ajalugu.
Custeri maakond moodustati 1882. aastal. Maakond on saanud nime George Armstrong Custeri järgi.
Lancasteri maakond (Nebraska)

Lancasteri maakond ("Lancaster County") on maakond USA-s Nebraska osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°78' N, 96°69' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Lincoln.
Maakonna pindala on 2194 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 285 407. Aastal 2000 oli elanike arv 250 291.
Ajalugu.
Lancasteri maakond moodustati 1859. aastal. Maakond on saanud nime George Armstrong Custeri järgi.
Douglase maakond (Nebraska)

Douglase maakond ("Douglas County") on maakond USA-s Nebraska osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°30' N, 96°15' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Omaha.
Maakonna pindala on 2194 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 285 407. Aastal 2000 oli elanike arv 250 291.
Ajalugu.
Douglase maakond moodustati 23. novembril 1854. aastal. Maakond on saanud nime USA senaatori Stephen A. Douglase järgi.
Lancasteri maakond

Lancasteri maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Rahvusvaheline aatomiaeg

Rahvusvaheline aatomiaeg, lühend TAI (prantsuse k sõnadest "Temps Atomique International"), on aatomiaja skaala, mille puhul aja mõõtmine põhineb elektromagnetvõnkumistel, mida kiirgavad aatomid siirdumisel ühest energiaseisundist teise.
Aatomiaja ühikuna defineeris Rahvusvaheline Vihtide ja Mõõtude Büroo (Bureau international des poids et mesures) 1967. aastal aatomisekundi, mis on ka SI ajaühik. Aatomisekund on tseesium-133 põhiseisundi kahe ülipeenstruktuurilise energianivoo vahelisele siirdele vastava kiirguse 9 192 631 770-kordne periood.
Rahvusvahelise aatomiaja täpsuseks saadakse 270 aatomkella keskmisena 2 × 10‒12.
Efemeriidiaeg

Efemeriidiaeg on ühtlaselt kulgev aeg, mille alusel koostatakse efemeriidid ehk astronoomilised kalendrid. 
Efemeriidiaja ühiku ‒ efemeriidisekundi ‒ pikkus on 1/31556925,9747 troopilisest aastast 1900.
Efemeriidiaja mõistet hakati rakendama 1960. a, pärast Maa pöörlemise ebakorrapärasuste avastamist. Alates 1972. aastast asendab efemeriidiaega rahvusvaheline aatomiaeg.
Clarki maakond (Nevada)

Clarki maakond ("Clark County") on maakond USA-s Nevada osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on 36°20' N, 115°02' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Las Vegas.
Maakonna pindala on 20 956 km², millest 466 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 951 269. Aastal 2000 oli elanikke 1 375 765.
Clarki maakonnas elab neljandik Nevada elanikest.
Clarki maakond on oluline turismi sihtpunkt.
Ajalugu.
Suurem osa Clarki maakonnast kuulus endise Pah-Ute'i maakonna koosseisu. Clarki maakond moodustati 5. veebruaril 1908 Lincolni maakonna osast. Maakond on saanud nime USA senaatori William A. Clarki järgi.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Clarki maakonnas oli 1 375 765 inimest, 512 253 leibkonda ja 339 623 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 67 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 559 799 (keskmine tihedus 27/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 21,96%. 
512 253 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,65 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,17 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 34 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 103,50 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 102,80 meest.
2000. aasta andmetel oli leibkonna aastasissetuleku mediaan 53 536 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 59 485 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 243 dollarit, naistel 27 077 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 21 785 dollarit. 
10,80% elanikkonnast ja 7,90% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 14,10% alla 18-aastasi ja 7,30% üle 65-aastasi.
Kaitsealad.
Clarki maakonnas asub 20 ametlikku ürgloodusala ("wilderness area").
Tindimurru rauasulatuskoht

Tindimurru rauasulatuskoht on muistne rauasulatuskoht Jõgeva maakonnas Pataste külas.
Rauasulatuskoht avastati 1985. aastal, kui ala uuris Jüri Peetsi arheoloogiarühm. Tindimurru rauasulatuskoht on Eesti üks vanimaid, ja on tehtud kindlaks, et seda kasutati ajavahemikul 1. sajand eKr – 2. sajand pKr.
Mormoonid

Mormoonid on Ameerika teise suure ärkamise ("American Second Great Awakening", 1800–1870) ajal Joseph Smithi rajatud usundi, mormoonlusega seotud usuline ja kultuuriline rühm. Enamik mormoone kuulub Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikusse ("edaspidi": VAP-i kirik), vähem on teiste iseseisvate kirikute liikmeid. On ka palju iseseisvaid või mittepraktiseerivaid mormoone. 
Mormoonide kultuurilise mõju kese on Utah' osariigis. Põhja-Ameerikas on rohkem mormoone kui ühelgi teisel mandril, ehkki enamik mormoone elab väljaspool Ameerika Ühendriike.
Mormoonid on arendanud välja tugeva ühismeeletunde, mille põhijooned tulenevad nende õpetusest ja ajaloost. Nad pühendavad palju aega ja vahendeid teenimisele oma kirikus ning paljud noored mormoonid langetavad valiku teenida täisaeg äsjapöördunu misjonil. Mormoonide tervise-eeskirjad keelavad alkohoolsete jookide, tubaka, kohvi, tee ja muude sõltuvust tekitavate ainete kasutamise. Nad kalduvad olema väga perekesksed ning neil on tugev side põlvkondade vahel ja kaugemate sugulastega. Mormoonide range karskuskoodeks keelab abielueelsed seksuaalsuhted ja nõuab kindlat truudust abielu kestel.
Mõnikord seostatakse mormoone polügaamiaga (mitmikabieluga), mis oli eristavaks tunnusjooneks paljudele varastele mormoonidele; 1890. aastal ütles aga VAP-i kirik sellest lahti ning järgmise 15 aastaga see lakkas. Tänapäeval praktiseerivad polügaamiat üksnes VAP-i kirikust lahku löönud mormooni fundamentalistid.
Enamik mormoone teadvustab end kristlastena, ehkki mõni nende tõekspidamine läheb kristluse peavoolust lahku. Mormoonid usuvad piiblisse ja pühakirja teistesse tekstidesse, nagu Mormoni Raamat. Neil on ainulaadne vaade kosmoloogiale ja nad usuvad, et kõik inimesed on Jumala hinge lapsed. Mormoonid usuvad, et Jumala juurde naasmiseks tuleb järgida Jeesus Kristuse eeskuju ja võtta vastu tema lunastus kindlate usuliste kommete, nagu ristimise kaudu. Nad usuvad, et volitus sooritada eelnimetatud usulisi kombeid taastati Joseph Smithi kaudu ning et nende kirikut juhivad elavad prohvetid ja apostlid. Mormoonide usu keskmeks on uskumus, et jumal räägib oma lastega ja vastab nende palvetele.
Ajalugu.
Tänapäev.
VAP-i kiriku liikmete arv hakkas kiiresti kasvama pärast II maailmasõda ja kahekordistus iga 15–20 aasta järel. 1996. aastaks elas väljaspool USA-d rohkem mormoone kui USA-s. Kõige rohkem on USA-s mormoone Utah' osariigis, kus 68% osariigi rahvastikust on mormoonid. 2012. aasta seisuga oli maailmas umbes 14,8 miljonit mormooni, kellest umbes 57% elas väljaspool USA-d, 2018. aasta seisuga oli mormoone 16 118 169.
Tsütokroomid

Tsütokroomid (kreeka keeles "cytos" 'rakk' ja "chroma" 'värv') on enamiku päristuumsete organismide ning paljude prokarüootide endoplasmaatilises retiikulumis ja raku mitokondri sisemembraanides olevad kromoproteiinide hulka kuuluvad heemvalkude kompleksid, mis osalevad rakkude hingamisahelas (ühes elektronide transpordiahelas), toimivad rakusiseste biokatalüsaatoritena, moodustavad kollaseid koepigmente ning redokssüsteeme. Lühendina kasutatakse ka terminit CYT.
Klassid.
Tsütokroomid jaotatakse prosteetilise rühma omaduste ja neeldumismaksimumide alusel järgmistesse klassidesse: 
Alaklassid.
Üksikuid tsütokroomirühmade liikmeid tähistatakse klassile lisatavate alaindeksitega, näiteks tsütokroom "b"562 ("Escherichia coli"). 
Ensüümid.
Mitmed tsütokroomid toimivad ka ensüümidena, nagu
Spionaaž (album)

"Spionaaž" on ansambli Agent M 2007. aastal ilmunud album.
Enn Kunila

Enn Kunila (sündinud 19. märtsil 1950 Tallinnas) on eesti ettevõtja ja kunstikollektsionäär. 
Ta lõpetas Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis metallide lõiketöötluse eriala.
Ta on Eesti ühe suurima erakapitalil põhineva, enam kui 4700 inimesele tööd andva tööstus-, kaubandus- ja kinnisvarainvesteeringute grupi NG Investeeringud üks juhte ja suuromanikke.
Ta on olnud aastaid Eesti Toiduainetööstuse Liidu volikogu esimees ja Eesti Kultuurkapitali nõukogu liige ning on mitme ettevõtlusega seotud ühiskondliku organisatsiooni juhtorgani liige.
Kunstikollektsionääri ja metseenina on ta olnud aastaid väljapaistev Eesti kunstielu edendaja.
Ta on MTÜ Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Selts juhatuse esimees alates seltsi loomisest 2007. aastal. Lisaks on ta Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Seltsile olulist majanduslikku tuge pakkuvate patroonide kogu asutaja. Ta on ka SA Eesti Kunstimuuseum nõukogu liige alates selle loomisest 2016. aastal.
Ettevõtlus.
Enn Kunila on ühtlasi kõigi NG Investeeringute kontserni kuuluvate ettevõtete nõukogu liige.
Kunstikollektsionäär.
Enn Kunila on Eesti ühe silmapaistvama erakogu looja ja omanik. Tema kunstikogu hõlmab eesti klassikalise maalikunsti olulisi autoreid, olles nii autorite kui ka tööde taseme poolest vabalt võrreldav sama perioodi käsitlevate Eesti kunstimuuseumide püsiekspositsioonidega.
Tema kunstikogu on eksponeeritud mitmel olulisel näitusel. Näiteks 2010. aastal Tallinna Kunstihoones, kus ligi 13 000 külastajaga näitus "Kölerist Subbini" lõi Kunstihoone kõigi aegade publikurekordi, ja sama aasta sügisel Helsingi Taidehallis näitusel "Viron värit", mis oli põhjalikem Eesti klassikalise maalikunsti ülevaatenäitus välismaal. 2015. aastal toimus Roomas Vittoriano muuseumikompleksis Enn Kunila kunstikollektsiooni näitus "I colori del Nord" ("Põhjala värvid").
Enn Kunila leiab, et konkreetne maal võib kuuluda küll talle, kuid kunstiväärtus selles kuulub meie kultuuri juurde ja kohustab teda oma kogust näitusi korraldama ning raamatuid välja andma.
Kunila kollektsioonis on esindatud Johann Köler, Amandus Adamson, Paul Raud, Ants Laikmaa, Konrad Mägi, Nikolai Triik, August Jansen, Roman Nyman, Johannes Greenberg, Paul Burman, Ado Vabbe, Aleksander Vardi, Adamson-Eric, Johannes Võerahansu, Richard Uutmaa, Eerik Haamer, Lepo Mikko, Endel Kõks, Elmar Kits, Evald Okas, Henn Roode, Olev Subbi, Tiit Pääsuke ja paljud teised kunstnikud. Kokku on koguss enam kui 60 kunstniku teoseid. Enn Kunila peamine nõuandja kunsti alal on olnud tema hea sõber maalikunstnik Olev Subbi.
Publikatsioonid.
Enn Kunila näitustega kaasnenud kunstiraamatud ja -albumid:
Kunila on andnud välja veel järgmised kunsti- ja elulooraamatud:
Torpeedokaater

Torpeedokaater on väike kiirekäiguline sõjalaev (sõjandusotstarbeline kaater või kiirkaater), mille põhirelvastuse moodustavad pealveelaevade hävitamiseks mõeldud torpeedod. 
Torpeedokaatrid on tänapäevaks enamasti kasutusest maha võetud seoses rakettrelvastuse ja raketikaatrite arenguga.
Esimesed kiired ja efektiivsed torpeedokaatrid võeti kasutusele esimese maailmasõja ajal ning neid kasutati kuni teise maailmasõja lõpuni. Viimased seeriatorpeedokaatrid valmistati Nõukogude Liidus 1970. aastatel.
Veikko Lehto

Veikko Lehto (sündinud 27. veebruaril 1969) on eesti klahvpillimängija ja muusikaõpetaja.
Ta on olnud Kuressaare Lions-klubi president.
George Sadowsky

George Sadowsky (sündinud 30. septembril 1936 Novotšerkasskis) on ameerika arvutiteadlane, kes on tuntud tänu tegevusele Interneti edendamisel kogu maailmas, eelkõige arengumaades.
Jüri Leiten

Jüri Leiten (sündinud 19. märtsil 1965 Kiviõlis ) on eesti kultuurikorraldaja, trompetist ja dirigent. 
Aastal 1998 asutas ta Estonian Dream Big Bandi, kus tegutses trompetisti ja dirigendina. Lisaks on Leiten teinud koostööd Tallinna Kammerorkestri, Hortus Musicuse Akadeemilise Orkestriga ning Leedu ja Läti kammerorkestritega. Aastast 1991 mängis Leiten trompetit ansamblis Modern Fox. 
Jüri Leiten oli aastatel 1994–2000 Võsu muusikapäevade korraldaja ja 2005–2010 Birgitta festivali üks peakorraldajaid. Ta on kuulunud ka Eesti Muusikanõukogu juhatusse (2003–2010) ja osalenud Leigo järvemuusika festivali korraldavas toimkonnas. 
Aastatel 2010–2018 oli Jüri Leiten Eesti Kontserdi direktor. Alates 2019. aasta veebruarist kuni 2022. aasta veebruarini oli ta Eesti Kontserdi Peterburi Jaani kiriku kontserdisaali juht. 
Aastast 2020 on Leiten Sihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond tegevjuht.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Lea Leiten.
Jun Murai

Jun Murai (jaapani keeles 村井 純 "Murai Jun"; sündinud 29. märtsil 1955 Jaapanis Tokios) on jaapani arvutiteadlane, tuntud ka kui "Jaapani Interneti isa".
Maria Ulfsak-Šeripova

Maria Ulfsak-Šeripova (sündinud 1981 Tallinnas) on filmiajakirjanik ja -kriitik. 
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal ning saanud magistrikraadi filmi- ja teleuuringute erialal Warwicki Ülikoolis Inglismaal. 
Töö filmiajakirjanikuna.
Maria Ulfsak-Šeripova töötab Eesti Filmi Instituudis. Ta on varem töötanud Eesti Ekspressi filmitoimetajana ning väljaande Estonian Film toimetaja ja kaasautorina. Ta on olnud filmi- ja kaastootmisturu Industy@Tallinn &amp; Baltic Event programmide koostaja, osalenud Eesti Kultuurkapitali ja Eesti Filmi Instituudi eksperdikomisjonides, PÖFFi programmikomisjonides ning rahvusvahelise filmifestivali FIPRESCI žüriis. Ta on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu liige. 
2012. aastal toimunud British Film Institute'i kõigi aegade olulisimate filmide hääletusel hääletas ta muuhulgas järgmiste filmide poolt: "Maria Brauni abielu", "Kodanik Kane", "Tagaaken", "Andrei Rubljov", "Tokyo lugu", "Antikristus", "Torino hobune" ja "Pulp Fiction".
Isiklikku.
Maria Ulfsak-Šeripova on Lembit Ulfsaki tütar, Juhan Ulfsaki poolõde, tema õde on tekstiilikunstnik Johanna Ulfsak.
Ta on abielus helilooja Sten Šeripoviga, 2013. aasta seisuga oli neil kaks last.
Margit Tõnson

Margit Tõnson (sündinud 1978 Jõgeval) on eesti kultuuriajakirjanik. 
Tema artikleid, sealhulgas teatri- ja filmikriitikat, on ilmunud peamiselt Eesti Ekspressis, kus on töötanud toimetajana.
Tõnson on õppinud Tallinna Ülikoolis filmiteadust ja Eesti Humanitaarinstituutis kultuuriuuringuid. Oli aastatel 2005–2007 üks PÖFF-i programmi koostajatest.
Tema lemmikfilmide hulka kuuluvad näiteks "Laineid murdes", "Hirm närib hinge seest", "Peegel", "Persona" ja "Mulholland Drive".
Peitleid

Peitleid on maapõuest, veekogust, hoonest või mujalt leitud muistsed esemed, mis minevikus võisid sinna olla peidetud või ka lihtsalt olla säilinud oma tavalises kohas. Hinnalisi materjale, näiteks väärismetalle sisaldavat peitleidu nimetatakse aardeleiuks.
Maidla aardeleid

Maidla aardeleid (ka Maidla hõbeaare) on aardeleid, mis 1974. aastal leiti Märjamaa vallast Maidla liivakarjäärist. See on Eesti üks suuremaid aardeleide. 
Aardeleid sisaldas 1,8 kg hõbedast esemeid: 2 hõbedakangi, 2 hõbekaelavõru, helmeid, naast ja 1092 münti.
Kardla aardeleid

Kardla aardeleid on aardeleid, mis 1911. aastal leiti Tartust loodes asuva Kardla küla põllult. Aardeleid sisaldas keskmisest rauaajast ehk 6. sajandist pärinevaid, peamiselt hõbeehteid.
Tehumardi peitleid

Tehumardi peitleid on peitleid Saaremaalt. 
Peitleid on ainulaadne, sest sisaldab nooremast pronksiajast (umbes 8. sajand eKr) pärinevaid pronksesemeid. Arvatakse, et need esemed on pärit Skandinaaviast, kust need toodi siia pronksivalajatele tooraineks.
Piilsi peitleid

Piilsi peitleid on peitleid, mis 1930. aastal leiti Piilsi jõe suudme lähedalt.
Peitleid sisaldas 5. sajandist pärinevaid pronks- ja raudesemeid.
Thomas Gordon

Thomas Gordon (11. märts 1918 – 26. august 2002) oli USA psühholoog. 
Ta propageeris aktiivset kuulamist, mina-sõnumeid ja III meetodit konfliktide lahendamiseks. Tema lähenemist suhtlemisele nimetatakse Gordoni meetodiks.
Thomas Gordon (täpsustus)

Thomas Gordon on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Projekt 1234

Projekt 1234 tüüpi korvett, täiendnimega Ovod (vene keeles "Овод") ehk väike raketilaev (vene keeles Малый ракетный корабль; NATO klassifikatsiooniga Nanuchka) on Nõukogude Liidus valmistatud ja seni Vene mereväe relvastuses olev sõjalaev. Klassifitseeritav, kui korvett, kuid relvastatud ka rakettidega pealveelaevade vastaseks võitluseks.
Ajalugu.
Valmimisel oli tegemist seni tugevaima relvastusega korvettidega maailma mastaabis. Tunda on andnud negatiivsena kõrge raskuskese, mis põhjustab suurt kõikumist külglaines. Ehitamine lõpetati 1992. Täna on Vene mereväe kasutuses veel kuni 14 seda tüüpi alust, millest 4 paiknevad ka Läänemerel Balti laevastiku koosseisus. 
Raketilaevad on osalenud erinevates relvakonfliktides. Muuhulgas uputas või vigastas üks neist väidetavalt Venemaa-Gruusia sõja käigus 10. augustil 2008 Mustal merel toimunud vastasseisus Gruusia sõjalaeva.
13. aastatuhat eKr

13. aastatuhat eKr ehk kolmeteistkümnes aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 13000 eKr ja lõppes 31. detsembril 12001 eKr.
Riigiküla asulakohad

Riigiküla asulakohad on muistsed asulakohad, mis asuvad Ida-Virumaal Narva–Narva-Jõesuu maanteest läänes Tõrvajõe lähedal.
Piirkonnast on leitud mitu asulakohta. Aastatel 1951–1953 avastas Niina Gurina töörühm kolm asulakohta. 1990. aastatel uuris ala Aivar Kriiska töörühm ja avastas mitu uut asulakohta.
Kate Grenville

Kate Grenville (sündinud 14. oktoobril 1950 Sydneys) on Austraalia kirjanik.
Tema teostest on eesti keelde tõlgitud "Salajane jõgi" (originaalis "The Secret River", ilmunud aastal 2005), ilmunud aastal 2009 kirjastuse Eesti Raamat väljaandel, tõlkinud Indra Feldman. Teine raamat "Sarah Thornhilli lugu" (originaalis "Sarah Thornhill", ilmunud aastal 2011) on eelmise järg ning on ilmunud sarjas "Nüüdisromaan" aastal 2013 Maia Planhofi tõlkes.
Raatvere asulakoht

Raatvere asulakoht on asulakoht Tartumaal Peipsiääre vallas Raatvere külas. Vanimate leidude vanus ulatub 1. aastatuhande lõppu.
Asulakohast kagus paikneb maa-alune kalmistu (Kalmemägi), mille piiresse jääb ka rauasulatuskoht.
Valma asulakoht

Valma asulakoht on muistne asulakoht Võrtsjärve läänerannikul.
Valma lõunaservas Võrtsjärve eenduval Saba nurgal on neoliitikumi asulakoht 3. aastatuhandest eKr. Arheoloogilised kaevamised toimusid 1950 ja 1953–1955 Lembit Jaanitsa juhendamisel. Leidudest suurim oli haud, milles oli protolaponoidset tüüpi mehe ja naise luustik. Mehe luustiku järgi rekonstrueeris Mihhail Gerassimov "Valma mehe" büsti.
Olustvere asulakoht

Olustvere asulakoht on muistne asulakoht, mis asub Olustvere mõisa pargi idaservas.
Asulakohta uuriti aastatel 1978–1985 Ain Lavi, Valter Langi jt eestvõttel. Asulakoha kultuurkihi vanimad leiud olid 1. aastatuhande keskpaigast.
1978. aastal kaevati aednikumaja lähistelt välja kaks Olustvere aardeleidu, millest esimene sisaldas hõbemünte 9.–11. sajandist ja teine ligi 7000 hõbemünti 14. sajandist.
Aado Lintrop

Aado Lintrop (sündinud 9. juunil 1956) on eesti folklorist, usundiuurija ja kirjanik.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli kaugõppes eesti ja soome-ugri filoloogia erialal 1995. aastal. Samal aastal sai ta ka magistrikraadi eesti ja võrdleva rahvaluule erialal. Doktorikraadi sai ta Tartu Ülikoolis 2000. aastal eesti ja võrdleva rahvaluule erialal.
Lintrop laulab Tartu setu meestelaulukooris Liinatśuraq.
Teoseid.
Valik teaduslikke publikatsioone
Luuleraamatud
Esseed ja reisikirjad
Tõlkeraamatud
Naakamäe asulakoht

Naakamäe asulakoht on neoliitikumiaegne asulakoht, mis asub Saaremaal Hirmuste külas.
Asulakohta uuris 1958–1959 ja 1961–1962 Lembit Jaanitsa arheoloogiarühm. Kaevamiste käigus saadi umbes 1600 leidu.
Huaqingi tiik

Huaqingi tiik ("Huaqing chi", "Huáqīng chí", traditsioonilises kirjas 華清池, lihtsustatud kirjas 华清池) ehk Huaqingi kuumaveeallikad on kuumaveeallikate kompleks Hiinas Shaanxi provintsis umbes 25 km kaugusel Tangi dünastia läänepealinnast Chang'anist (praegu Xi'an) leebe kliimaga ja maalilise maastikuga paigas Qin Mountains Qinlingi kolme tähtsama mäe hulka kuuluva Li mäe põhjajalamil. 
Tiigi laskis rajada 723 Tangi dünastia keiser Xuanzong Huaqingi palee (華清宮) osana, kasutades geotermaalenergiat. 
Koht on kuulus Xuanzongi ja Yang Guifei armuloo tegevuspaigana. Seal leidis aset ka 1936. aasta Xi'ani intsident: endine sõjapealik Zhang Xueliang röövis Chiang Kai-sheki ning sundis teda osalema Teises Ühisrindes Hiina Kommunistliku Parteiga Jaapani vastu.
Huaqingi tiik on praegu tähtis vaatamisväärsus.
Ajalugu.
Sellesse kohta on paleesid ehitanud teiste seas keiser Youwang Zhou dünastiast ja Qin Shi Huangdi Qini dünastiast ning sealset paleed on laiendanud Wu Han Hani dünastiast. Tangi dünastia keisrite Taizongi ja Xuanzongi ajal ehitati palee ümber ja nimetati Huaqingi paleeks. An Lushani mässu tõttu sai koht kõvasti kannatada.
Kohta mainitakse Bai Juyi luuleteoses "Chang hen ge": 
Ühel külmal kevadpäeval laskis ta talle osaks saada aul supelda temaga Huaqingi tiigis, 
legendi järgi on see tiik, mida kasutasid Yang Guifei ja keiser.
Kuumaveeallikate veed olid mahedad ja uhtusid naise kahvatut valget nahka. 
Palee ümmardajad aitasid tal tiigist välja tulla, sest ta oli nii habras ja jõuetu.
See oli siis, kui keiser hakkas teda soosima.
Vello Marken

Vello Marken (20. august 1936 – 7. juuli 2021) oli eesti laulja ja kitarrist. 
Ta on laulnud Eesti Raadio Meeskvartetis.
Kalju Terasmaa

Kalju Terasmaa (19. oktoober 1934 Tallinn – 28. november 2021) oli eesti laulja, löökpillimängija ja muusikapedagoog.
Õpingud.
Kalju Terasmaa lõpetas Vasalemma Põhikooli ja Tallinna 20. Keskkooli. Lisaks õppis ta Tallinna Muusikakoolis, mille lõpetas löökpillide (1954) ja koorijuhtimise (1957) erialal. 
Instrumentalist ja pedagoog.
Juba õpingute ajal asus ta tööle Eesti Raadio sümfooniaorkestris (ERSO-s). Ta oli virtuoosne vibrafonisolist, kes mängis löökpille ka toonases Tallinna Kammerorkestris (1962–1977). Lisaks mängis Terasmaa ansamblis Metronoom, Uno Naissoo ansamblis Swing Club, Eesti Raadio Estraadiorkestris, Eesti Televisiooni ja Emil Laansoo ansamblis ning veel paljudes muusikakollektiivides. 
Pedagoogina töötas Terasmaa aastatel 1960–1966 Tallinna Muusikakoolis. 1970. aastate alguses pani ta aluse löökpilliõpetusele Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, kus aastail 1972–1999 õppis tema käe all suur osa Eesti parimatest löökpillimängijatest.
Kalju Terasmaa tegutses 2005. aastani ERSO löökpillirühma kontsertmeistrina, olles ERSO ajaloo kõige pikema staažiga kontsertmeister. Ta esines umbes 2000 kontserdil mainekate Eesti ja välisdirigentide käe all.
Esinemine lauljana.
Mitmekülgne Kalju Terasmaa sai laiemalt tuntuks 1960. aastate alguses tegutsenud Eesti Raadio meeskvarteti koosseisus. Kalju Terasmaa, Eri Klasi, Uno Loobi ja Arved Haugi esinemised tele- ja raadiosaadetes olid väga oodatud. Nende repertuaari kuulusid näiteks sellised laulud nagu "Rohelised niidud", "Imeilus suvepäev", "Romantika", "Tihemetsa Tiina", "Sepa jutustus", "Viljandi serenaad" jne.
1960. aastatel töötas Terasmaa palju Eesti Raadio stuudios, kus tegi mitmekordse pealelaulu ja -mänguga lindistusi, mis kõlasid sageli raadios. Nende esituste põhjal sai ta raadiokuulajate hinnangul 1965. aasta populaarseimaks vokalistiks.
Eesti Televisiooni omaaegse populaarse muusikasaate "Horoskoop" üheks vaatajate lemmiklauluks sai Kalju Terasmaa ja Helgi Sallo esitatud duett "Sulle kõik nüüd ütlen". Selles saatesarjas laulis ta tuntuks ka laulud "Suudluse ma saan", "Õnnesoovid", "Mul metsas väike maja" jt.
Pehme tämbriga Terasmaa õnnestunud lauluvalik tegi populaarseks laulud "Vihmapiisk langeb", "Champs-Elysees", "Käime koos", "See mees", "Aeg, miks kiirelt läed" jne. Menukad olid ka Kalju Terasmaa duetid Anu Antoni ("Kosmos-Maa"), Marju Kuudi ("Kaks unist inimest"), Tiiu Variku ("Ootamatud sõnad"), Els Himma ("Lahkumislaul", "Igaühe jaoks on kuskil keegi") ja Heidy Tammega ("Hällilaul"). Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis on rikkalik valik Kalju Terasmaa osalusel tehtud salvestisi ja portreesaateid.
Isiklikku.
Tema abikaasa Taimi Terasmaa (sündinud Sihver, 1936–1993) oli muusikaõpetaja. 
Tema tütar on löökpillimängija Terje Leibur (Terasmaa), kelle abikaasa on viiuldaja Arvo Leibur. 
Džässlaulja Marianne Leibur (sündinud 1995) ja trummar Henrik Leibur on Kalju Terasmaa lapselapsed.
Riigiküla

Riigiküla on paikkond Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Kudruküla ja Tõrvajõe küla territooriumil.
Riigikülast on leitud muistsed asulakohad (Riigiküla asulakohad).
Lincolni maakond (Nevada)

Lincolni maakond ("Lincoln County") on maakond USA-s Nevada osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°64' N, 114°88' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Pioche.
Maakonna pindala on 27 550 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5345. Aastal 2000 oli elanikke 4165.
Ajalugu.
Lincolni maakond moodustati 1866. aastal, kui Nevada piirid laienesid ida ja lõuna poole. Maakond on saanud nime 16. Ameerika Ühendriikide presidendi Abraham Lincolni järgi. Algselt oli maakonna nimi Nevada senaatori William M. Stewarti järgi Stewarti maakond. 1866 oli maakonna esimene halduskeskus Crystal Springs, 1867 sai selleks Hiko ja 1871 Pioche.
Algselt paiknes Lincolni maakonnas ka Las Vegas, kuid pärast 1. juulil 1908 moodustatud Clarki maakonda eraldati osa, sealhulgas Las Vegas, Lincolni maakonna territooriumist.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Lincolni maakonnas elas 4165 inimest, 1540 leibkonda ja 1010 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli alla 1 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 2178 (keskmine tihedus 0/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 5,31%. 
1540 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,48 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,15 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 39 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 107,90 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 108,20 meest.
2000. aasta andmetel oli leibkonna aastasissetuleku mediaan 31 979 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 45 588 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 40 048 dollarit, naistel 23 751 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 326 dollarit. 
16,50% elanikkonnast ja 11,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 19,60% alla 18-aastasi ja 17,40% üle 65-aastasi.
Kaitsealad.
Lincolni maakonnas asub 16 ametlikku ürgloodusala ("wilderness area").
Xaa-Arg-dipeptidaas

Xaa-Arg-dipeptidaas ehk X-Arg-dipeptidaas ehk aminoatsüül-lüsiin-dipeptidaas ehk N2-(4-amino-butürüül)-L-lüsiin-hüdrolaas ehk EC 3.4.13.4 on üks dipeptiidide hüdrolüüsi (peptiidsideme lõhkumist) katalüüsiv ensüüm. See kuulub dipeptidaaside hulka. 
See ensüüm on imetajatel laialt levinud.
Minerali maakond (Nevada)

Minerali maakond ("Mineral County") on maakond USA-s Nevada osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°54' N, 118°43' W.
Maakonna halduskeskus on Hawthorne.
Maakonna pindala on 9876 km², millest 148 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4722. Aastal 2000 oli elanikke 5071.
Ajalugu.
Minerali maakond moodustati 1911. aastal Esmeralda maakonna osast. Maakond on saanud nime mineraalide järgi, mida maakonnas rohkesti leidub.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Minerali maakonnas 5071 inimest, 2197 leibkonda ja 1379 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli alla 1 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 2866 (keskmine tihedus 0/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 8,44%. 
2197 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,26 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,78 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 43 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 101,60 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 98,30 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan 32 891 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 39 477 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 31 929 dollarit, naistel 25 262 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 16 952 dollarit. 
15,20% elanikkonnast ja 11,00% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 17,70% alla 18-aastasi ja 10,70% üle 65-aastasi.
Emil Hácha

Emil Dominik Josef Hácha (12. juuli 1872 Trhové Sviny – 27. juuni 1945 Praha) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane, poliitik ja jurist. Ta oli 1938–1939 Tšehhoslovakkia president ning 1939–1945 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president.
Emil Hácha lõpetas Praha Karli ülikooli õigusteaduse erialal 1896. aastal. Seejärel töötas ta Prahas Böömi Kuningriigi Maakomitees. Esimese maailmasõja puhkemise järel sai temast Viinis Tsisleitaania Kõrgema Administratiivkohtu kohtunik. 1918 asus ta tööle Tšehhoslovakkia Kõrgemasse Administratiivkohtusse, olles 1925–1938 selle president.
Kui president Edvard Beneš pärast Müncheni kokkuleppe sõlmimist ametist tagasi astus, valiti Emil Hácha 30. novembril 1938 Tšehhoslovakkia kolmandaks presidendiks.
14. märtsil 1939 kutsus Adolf Hitler Hácha Berliini nõupidamisele. Hitler laskis Háchat tunde oodata. Lõpuks 15. märtsi öösel kohtus Hitler Háchaga.
Hitler andis seejärel Tšehhi presidendile kaks valikut: teha koostööd Saksamaaga, mille puhul "Saksamaa vägede sisenemine toimub talutaval viisil" ja "võimaldatakse Tšehhoslovakkiale tema omaenda elu, autonoomia ja teatud riiklik vabadus..." või seista silmitsi olukorraga, kus "vastupanu murtakse relva jõuga, kasutades kõiki vahendeid". Niimoodi survestati Hácha alla kirjutama Tšehhoslovakkia iseseisvuse kaotamise aktile. 15. märtsil 1939 okupeerisid Saksa väed Tšehhi. 16. märtsil kuulutati välja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraat.
Emil Hácha jäi oma ametikohale edasi ning temast sai Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president. Konstantin von Neurath määrati Böömi- ja Määrimaa riigiprotektoriks. Kui 1941. aasta septembri lõpus määrati aseriigiprotektoriks Reinhard Heydrich, siis kaotas Hácha igasuguse reaalse võimu. 
Praha hõivamise järel Punaarmee poolt arreteeriti Hácha 13. mail 1945. Ta suri vangla haiglas ebaselgetel asjaoludel.
Esteetika ja Vabade Kunstide Sõltumatu Akadeemia

Esteetika ja Vabade Kunstide Sõltumatu Akadeemia (vene keeles Независимaя академия эстетики и свободных искусств) on Venemaa üks paljudest akadeemiatest, mis tekkisid 1990. aastatel pärast Nõukogude Liidu lagunemist.
Sõltumatu akadeemia asutati 1993. aastal Moskvas. Akadeemia peab oma strateegiliseks eesmärgiks edendada Venemaa intellektuaalse ja kultuurilise potentsiaali arengut. 
Struktuur ja liikmeskond.
Akadeemial oli 2013. aastal 31 liiget, neist kuus liiget olid välismaalt: Aserbaidžaanist, Eestist (Leonid Stolovitš), Itaaliast, Jaapanist, Serbiast ja Usbekistanist. 
Liikmete seas oli ka 1950. aastail Tartu Riikliku Ülikoolis vene kirjanduse kateedri juhatajana töötanud Boriss Jegorov.
Liikmeskond on jaotatud kahte osakonda:
Arved Haug

Arved-Valentin Haug (5. november 1922 Viimsi vald – 18. oktoober 1995 Kuressaare) oli eesti helilooja ja laulja. 
Muusikutee.
Arved Haug õppis 1947.–1952. aastal Tallinna Muusikakoolis klarnetit ja laulu. 1963. aastal lõpetas Eesti NSV Heliloojate Liidu noorteseminari. 
Haug oli II maailmasõja ajal eesti laskurkorpuse ansamblijuht. Mängis koos mitme tuntud muusikuga (R. Valgre, L. Verlin, E. Laansoo jt). Aastast 1945 mängis ta mitmes orkestris saksofoni, kontrabassi ja löökriistu. Samuti laulis ta bassi Eesti Raadio segakooris. Ta mängis saksofoni, kontrabassi, löökpille, klaverit, akordionit, kitarri. Aastatel 1961–1986 töötas HaugENSV Riikliku Filharmoonia estraadiosakonna toimetajana, ta oli ansambli Laine, orkestri Vana Toomas ja ansambli Erfia juht. 1960.–1964. aastal laulis ta Eesti Raadio Meeskvartetis koos Uno Loobi, Kalju Terasmaa ja Eri Klasiga.
Arved Haug kirjutas muusikat estraadietendustele ja lõi üle 400 laulu. Neist paljud on olnud populaarsed pikka aega, näiteks “Hõissa, pulmad!”, “Sepa jutustus”, “Kui kõnnib mannekeen”, “Rannapiiga”, “Selle laulu mina ise luuletasin”, “Mere muusika”, “Saadan oma varju”, “Rahu hällilaul”, “Kodu”, “Ööbiku valss”, “Sel õnnepäeval”, “Lõbus korstnapühkija”, “Lõpp poissmeheelule!”, “Laev lahkub hommikul” jt.
Arved Haug on mänginud telemängufilmis "Näitleja Joller" (muusik) ja mängufilmis "Juhuslik kohtumine" (Hinno). Ta osales Eesti Televisiooni esimeses täispikas muusikafilmis "Helisev päev" (1960). Arved Haugi 85. sünniaastapäevaks valmis muusikaline dokumentaalfilm "Armuigatsus".
Tunnustus.
1985. aastal sai Haug Eesti NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse.
Isiklikku.
Arved Haugi vanemad olid Mihkel Eduard Haug ja Magda Auguste Haug. Tal oli kaks venda ja õde. 
Tema esimene abikaasa oli Ella Haug (sündinud Niinepuu, 1921–2013) ning nende tütred on Reet Linna ja Eve Haug. 
Teine abikaasa oli Juta Haug (sündinud 1926, sünninimi Metsatalu, oli Tallinna Moemaja tippmannekeen ja tantsuorkestri Mickeys solist). 
Haugi kolmas abikaasa oli Anne-Reet Margiste. 
Arved Haug maeti 26. oktoobril 1995 Metsakalmistule.
Toonika (ansambel)

Toonika oli Eesti popansambel, mis tegutses Tallinnas 1960. ja 1970. aastatel. Ansambel alustas avalikke esinemisi märtsis 1965 ja lõpetas tegevuse augustis 1972.
Tavaliselt neljaliikmelisena esinenud ansambli tuumiku moodustasid Koit Kaaristu (laul, basskitarr), Olavi Suurtee (kitarr, laul) ja Jaan Kivisild (kitarr, basskitarr, laul), kuid ansamblis musitseerisid eri aegadel ka Priit Meier (trummid), Tõnu Saidermaa (trummid), Jaak Raude (klahvpillid), Jaan Abner (saksofon), Avo Seder (kitarr, laul), Enn Laidre (trummid, flööt, laul, helirežissöör), Ülle Reino (laul), Tõnu Tormis (flööt), Toomas Paults (basskitarr), Paap Kõlar (trummid) jt.
Mängiti algul Tallinnas Ehitajate Majas ja hiljem Tuletõrjemajas. Ehkki lauldi kas inglise või eesti keeles, moodustas suure osa ansambli austajatest venekeelne publik.
Radar (ansambel)

Radar oli Eesti popmuusika ansambel, mis viljeles ka progerokki ja "jazz fusion"it ning tegutses aastatel 1977–1987. Oli aastatel 1977–1983 Jaak Joala saateansambel. 
Ansambli viimaseks esinemiseks Eestis jäi kontsert Tallinna Linnahallis 11. septembril 1987. Päris viimane kontsert toimus sama aasta oktoobris Budapestis. 
Ansambli direktor oli Raivo Sersant (sündinud 16. detsembril 1952), kes on olnud abielus Ly Rannega ja Ele Kõlariga.
Koosseis.
Ansambli koosseis läbi aastate:
Şirindil Alışanlı

Şirindil Həsən oğlu Alışanlı (ka Alışanov; venepäraselt Шириндил Гасан оглы Алышанов; 28. oktoober 1952 Aserbaidžaani NSV Laçıni rajoon Əhmədli küla – 14. märts 2024) oli aserbaidžaani kirjandusteadlane. 
Ta kaitses 1981. aastal Juri Borevi juhendamisel kandidaaditöö romantismist. Tema doktoritöö teema oli "Aserbaidžaani kirjandusteaduse teoreetilis-metodoloogilised probleemid".
MAZ 5428

MAZ 5428 on Minski autotehases toodetud sadulveok. 
Selle rattavalem oli 4×2. Mudelit toodeti aastatel 1977–1990. Sellega vahetati välja mudel 504V.
Mootor.
Jõuallikana kasutati Jaroslavli mootoritehase kuuesilindrilisi diiselmootoreid Jamz-236 ja kaheksasilindrilisi mootoreid Jamz-238.
Monitor (ansambel)

Monitor on Eesti ansambel, mis asutati 1982 Tallinnas ja tegutses 1980. aastate lõpuni. 
Algkoosseisu kuulusid Alar Kotkas (bass), Rein Salme (trummid), Agu Kotkas (kitarr), Piret Palm (vokaal), Andres Meister (soolokitarr). 
Algul harjutati Tallinna 27. 8-klassilises koolis, kus Agu Kotkas andis muusikatunde. Seejärel tegutseti kuni 1980. aastate lõpuni Tallinnas Pikal tänaval asunud Jaan Kreuksi nimelises Noorsoo Kultuuripalees (Mustpeade maja), kus ansambliga tegi koostööd muusikamänedžer Ari Dubin. Pärast seda tegutseti veel mõnda aega Tallinna vanalinnas toonases Eesti Trükitööstuse kultuuriklubis. 
1983. aastal lindistati pala "Ei näe ma teisi" (Shakin' Stevensi "You Drive Me Crazy" kaver), millest sai ansambli esimene raadiomenuk. Ansambliga liitus saksofonist ja klahvpillimängija Urmas Laht ning trummariks oli Rein Salme asemel Andrus Kerstenbeck, keda 1984. aastast asendas Jüri Mazurtšak. Hiljem hakkas ansambliga koostööd tegema laulja-klahvpillimängija Jaak Jürisson, kelle vahetas Monitori lõpuaastatel välja Ilmar Laisaar. Lauljad olid üksteise järel Piret Palm, Marika Uus, Angela Kaasik jt. 
Ansambli repertuaar koosnes eestistatult Lääne poplugudest, 1980. aastate keskpaigas hakkas ansamblile laule kirjutama Elo Kongo. 
Monitor oli tuntud moodsa ja ladusa helikeele poolest, kasutati palju süntesaatoreid. 
1990. aastate alguses moodustas Alar Kotkas Monitori baasil ansambli 2 Quick Start. 
Ansambli lugu "Sind ainult kaupluses näen" peetakse Eesti esimeseks räppimist sisaldavaks ja helikandjal avaldatud looks.
Koosseis.
Ansambli koosseis:
Tsütokroom b

Tsütokroom b on tsütokroomide rühma valkude kompleks (lühendina kasutatakse CYPB; ka cyt-"b" ehk Cytb).
Tsütokroom "b" varasem nimetus oli tsütokroom "o".
Esinemine organismides.
CYPB esineb enamiku päristuumsete organismide ning paljude prokarüootsete endoplasmaatilise retikuulumis ja raku mitokondri sisemembraanides.
Tsütokroom "b"-d sisaldavad ka leukotsüüdid ja erütrotsüüdid ning paljud teised rakud.
Funktsioonid.
Tsütokroom b rühma liikmed, kelle morfoloogia (potents, struktuur jms) võib pisut erineda, osalevad rakuhingamises (elektrontranspordis) ja redutseerumis-oksüdeerumisprotsessides.
Teaduses.
Fülogeneetika.
Tsütokroom "b"-d kasutatakse organismide põlvnemiskäigu ja evolutsioonibioloogia ning fülogeneetiliste seoste väljaselgitamiseks, aga ka perekondade ja liikide määramiseks (näiteks rästiku fülogenees).
Vitamiin (ansambel)

Vitamiin oli Eesti "pop-rock"'i ansambel, mis tegutses aastatel 1978–1989.
Ansambli esinemisgraafik oli tihe, aastas anti umbes 250, mõnel aastal koguni 270 kontserti. Lisaks esinemistele Eestis viisid kontserdireisid ansambli Taani, Soome, Leetu, Venemaale, Ukrainasse, Valgevenesse, Moldovasse, Saksamaale, Iraaki, Armeeniasse, Gruusiasse, Aserbaidžaani, Kasahstani, Usbekistani, Tadžikistani, Kõrgõzstani. Astuti üles kümnetel rahvusvahelistel ja kohalikel muusikafestivalidel, nende hulgas ka Tartu Muusikapäevadel ja Rock Summeril. 
Vitamiin on salvestanud umbes poolteistsada laulu ja instrumentaalpala, mis kõlavad tosinkonnal vinüülplaadil, helikassetil ja CD-l, mitmes muusikafilmis ja telesaates. 9. veebruaril 1988 anti Tallinna linnahallis 10. sünnipäeva kontsert, kus osalesid ka varasemate koosseisude liikmed. Õhtut juhtis ning "Diktori valssi" esitas Urmas Ott. 
Pärast ansambli laialiminemist 1989. aastal alustas enamik selle liikmeid soolokarjääri või jätkas muusikuteed Vitamiini muusikute baasil loodud ansamblis Monarh. Viimane kontsert Vitamiinina anti 3. juunil 1989 Tallinna Sakala keskuses. 5. detsembril 2024. aastal tuli ansambel Alexela kontserdimajas veelkord üheks õhtuks kokku.
Ansambli tegemisi kajastavad arvukad raadio- ja telesaated ning artiklid ajalehtedes ja ajakirjades, samuti Tiina Jokinen 2024. raamatus "Tähekogu Vitamiin".
Koosseis.
Ansambli liikmeid eri aegadel:
Projekt 1241

Projekt 1241 tüüpi raketikaater täiendnimega Molnija (vene k: "Молния") ja NATO klassifikatsiooniga Tarantul, on Nõukogude Liidus valmistatud ja Vene mereväe relvastuses olev raketikaater. Nimetatakse ka korvetiks.
Arendus ja teenistus.
1241 klass oli mõeldud asendama 205R klassi raketikaatreid, millel oli ilmnenud rida puudujääke. Üks puudujääkidest oli nõrk enesekaitsevõime, mida uutel laevadel püüti parandada. Selleks paigaldati 1241 -dele 76mm kahur, kuid esialgsest OSA-M õhutõrjesüsteemist tuli tänu viimase suurele massile loobuda kerge Strela-3 kasuks.
Vene mereväe koosseisu on tänapäevaks jäänud maksimaalselt 20 1241 klassi kaatrit. Neist 7 on muuhulgas teenistuses Balti laevastikus.
Kultuuri vallast võib mainida komöödiafilmi "Vene kalapüügi eripära" (Aleksandr Rogožkin, STV 1998), milles osa tegevusest toimub antud laevatüübil.
Dennis Farina

Dennis Farina (29. veebruar 1944 Chicago – 22. juuli 2013 Scottsdale, Arizona) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Ta sai Eesti televaatajale tuntuks seriaalis "Seaduse nimel", kus ta mängis Joe Fontanat. Tema tuntuimad filmirollid olid gangster Jimmy Serrano roll komöödias "Midnight Run" ("Öine põgenemine", 1988) ja Ray "Bones" Barboni roll filmis "Get Shorty" ("Tooge jupats", 1995).
Ta sündis Sitsiilia päritolu Iolanda (koduperenaine) ja Joseph Farina (arst) perekonnas. Tal oli kolm venda ja kolm õde.
1967–1985 töötas ta Chicago politseis.
Nikolai Balašov

Nikolai Ivanovitš Balašov [balaš'oov] (Николай Иванович Балашов; 13. juuli 1919 Herson – 25. november 2006 Moskva) oli vene kirjandusteadlane, germaani-romaani kirjanduste spetsialist.
Ta tegeles võrdleva kirjandusteaduse, tekstoloogia ja semiootikaga ning kirjanduse ja ruumiliste kunstide seosega.
Positivus

Positivus on iga-aastane suvine muusika- ja kultuurifestival, mida peetakse juuli kolmandal nädalavahetusel Salatsis Lätis. Festivaliala paikneb Liivi lahe männimetsasel mererannal.
Positivusel esitatakse "indie"-, "pop"-, "folk"- ja elektroonilist muusikat. Festivali korraldab kontserdiagentuur Positivus Music.
Festivalil on kolm pealava: Lattelecomi lava (kuni 2014. aastani Tele2 lava), Nordea lava ja Red Bull Music Academy lava. Peale selle on festivalialal mõned väiksemad lavad: "I Love You" lava parimatele Baltimaade artistidele, Palladiumi lava, kunsti ja looduse lava, kus antakse moderntantsuetendusi, esitatakse akustilist muusikat ja luulet, teatri- ja improvisatsioonivaatemänge, tsirkust ja palju muud. Kinotelgis näidatakse uusi filme maailma filmifestivalidelt. 
Avatud on kunsti- ja käsitööturg. 
Festivalikoht jääb Via Baltica äärde. Olemas on parkla, telkla ja toiduala. 
Arvustused.
Festivali ja selle asukohta on kiitnud nii Positivuse külastajad kui ka esinejad. Briti ajaleht Metro lisas 2012. aastal Positivuse oma parimate suvefestivalide nimekirja, iseloomustades seda kui "pretensioonitut üritust tugeva ja mitmekülgse "line-up"'iga, mis toob kokku umbes 20 000 külastajat". Samal aastal võitis Positivus parima Euroopa festivali auhinna, mida annab välja briti Festival Guide; edestades selliseid populaarseid festivale nagu Roskilde festival, Roch Werchter ja Hispaania Benicassim. 2011. ja 2012. aastal kuulus Positivus Filter Magazine'i viie oodatuima rahvusvahelise suvefestivali nimekirja, 2012. aastal ilmus selles ajakirjas ka festivali arvustus.
Ajalugu.
Esimene Positivuse festival peeti 2007. aastal. Aastate jooksul on festivalil paljude teiste seas esinenud Editors, Hurts, Imagine Dragons, James, King Charles, Manic Street Preachers, Mark Ronson &amp; The Business Int., Moby and Fatboy Slim, Muse, Noah and the Whale, OK Go, Palma Violets, Röyksopp, Scissor Sisters, Sigur Rós, The xx, Travis, läti Gustavo, Instrumenti ja Prāta Vētra, eesti Animal Drama, Bedwetters, Dave Storm, Elephants From Neptune, Ewert and the Two Dragons, Iiris, Outloudz, Frankie Animal, Lepatriinu, Trad.Attack! ja Sibyl Vane.
Lehmja asulakoht

Lehmja asulakoht on kunagine asulakoht, mis praegu asub Eestis Rae vallas Jüri aleviku ning Pildiküla, Patika ja Kurna küla territooriumil, Tallinna–Tartu maantee Jüri teesõlme juures.
Asulakoht avastati aastatel 1985–1992 tehtud teetööde käigus. Pärast avastamist toimusid ulatuslikud arheoloogilised kaevamised: Ain Lavi ja Ardo Niinre eestvõttel uuriti läbi 17 530 m2 ala. Kaevamised näitasid, et ala lõunaosa oli asustatud juba I aastatuhande lõpus eKr.
Kääpa asulakoht

Kääpa asulakoht on kiviaegne asulakoht, mis asub Kääpa külas.
Ala uuriti Lembit Jaanitsa eestvõttel 1959–1962 ja 1974. Kaevamiste käigus leiti Narva kultuurile omaseid luuesemeid, keraamikat jm.
Kõnnu asulakoht

Kõnnu asulakoht on neoliitikumiaegne asulakoht, mis asub Saaremaal Kuressaarest 15 km kirdes.
Asulakohta asustasid hilis- ja varaneoliitikumis hooajaliselt hülgekütid.
Akali asulakoht

Akali asulakoht on muistne asulakoht, mis asub Emajõe suudme piirkonnas Kalli ehk Akali jõe kaldal.
Koht oli asustatud neoliitikumis ja varasel metalliajal (IV–I aastatuhat eKr).
Viimsi vabaõhumuuseum

Viimsi vabaõhumuuseum on Viimsi vallas asuv vabaõhumuuseum. 
Muuseum on SA Rannarahva Muuseumi filiaal ning selle moodustavad 1820. aastatel ehitatud Kingu rannatalu hooned: rehielamu, elumaja, laut ja teised taluhooned.
Muuseum on avatud suvisel perioodil (01.05 – 30.09) iga päev kell 10.00–19.00 ja talvisel perioodil (01.10 – 30.04) K–P kell 11.00–17.00.
Muuseum on suletud 24., 25. ja 26. detsembril.
Ajalugu.
Muuseumi keskosa Kingu rannatalu (rehemaja) ehitati 1820. aastatel. 19. sajandi jooksul ehitati maja juurde laut, ait, elumaja. 20. sajandil lisandusid piirkonda kelder ja Krügeri kalurimaja.
Viimsi vabaõhumuuseum avati 1980. aastal S.M. Kirovi nimelise Näidiskalurikolhoosi Muuseumi vabaõhuosakonnana.
Viimsi vabaõhumuuseum kuulub alates 2009. aastast SA Rannarahva Muuseumi alla koos Rannarahva Muuseumi, Viimsi Taluturu ja Naissaare külastuskeskusega.