tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tanner Pearson

Tanner Pearson (sündinud 10. augustil 1992 Kitcheneris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens ründajana vasakäärel.
Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Barrie Colts.
2012. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Los Angeles Kingsi poolt 30. valikuna. Samal aastal asus ta mängima Kingsi noorteklubis Manchester Monarchs American Hockey League'is. NHL-is tegi Pearson Kingsi meeskonnas debüüdi 18. mail 2013 väljalangemismängus San Jose Sharksi vastu. Järgmisel hooajal võitis ta klubiga Stanley karika.
2018. aasta novembris liitus Pearson Pittsburgh Penguinsiga, kuid juba 2019. aasta veebruaris siirdus ta Vancouver Canucksi. Hooaeg 2019/20 on NHL-is olnud seni tema resultatiivseim (21+24).
2023. aasta septembris kaubeldi Pearson koos tulevase "draft"i valikuga väravavahi Casey DeSmithi vastu Canucksist Montreal Canadiensi.
2012. aastal võitis Pearson Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Brandon Sutter

Brandon Sutter (sündinud 14. veebruaril 1989 Huntingtonis New Yorgi osariigis) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks keskründajana.
Aastatel 2005–2008 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels.
2007. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Carolina Hurricanesi poolt 11. valikuna. Hooaja 2007–08 lõpus debüteeris ta Hurricanesi noorteklubis Albany River Rats American Hockey League'is. Järgmisel hooajal debüteeris Sutter NHL-is. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. oktoobril 2008 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu.
Aastatel 2012–2015 mängis ta kolm hooaega Pittsburgh Penguinsis. 2015. aasta juulis siirdus ta Canucksi.
2008. aastal tuli Sutter Kanda kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Tema isa Brent Sutter on jäähokitreener ja endine mängija.
Christopher Tanev

Christopher Tanev (sündinud 20. detsembril 1989 East Yorkis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Dallas Stars.
Aastatel 2006–2009 mängis ta Ontario Provincial Junior Hockey League'is. Hooajal 2009–10 mängis ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudi jäähokimeeskonnas.
2010. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Hooaja 2010–11 alguses mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Manitoba Moose. NHL-is tegi ta debüüdi 18. jaanuaril 2011 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 mängis ta NHL-i kõrval AHL-i klubis Chicago Wolves. NHL-is lõi Tanev esimese värava 4. veebruaril 2013, oma kolmandal hooajal NHL-is, mängus Edmonton Oilersi vastu. NHL-is on tema kõige resultatiivsemad hooajad olnud 2014–15 ja 2019–20 (mõlemal hooajal 2+18). Hooaja 2014–15 lõpus valiti Tanev Canucksi hooaja parimaks kaitsemängijaks, pälvides Babe Pratt Trophy.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Calgary Flamesiga.
2024. aasta veebruaris kaubeldi Tanev suurema tehingu käigus Flamesist Dallas Starsi.
2016. aastal tuli Tanev Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. 
Tema noorem vend Brandon Tanev on samuti jäähokimängija.
J. T. Miller

Jonathan Tanner Miller (sündinud 14. märtsil 1993 East Palestine'is Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks ründajana. Ta võib mängida nii keskründajana kui ka vasaku ääreründajana.
Aastatel 2009–2011 mängis ta United States Hockey League'is. Hooajal 2011–12 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers.
2011. aastal valiti ta NHL-i "draft"is New York Rangersi poolt 15. valikuna. Hooaja 2011–12 lõpus debüteeris ta Rangersi noorteklubis Connecticut Whale American Hockey League'is. NHL-is debüteeris ta Rangersi meeskonnas hooajal 2012–13. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 7. veebruaril 2013 mängus New York Islandersi vastu.
2018. aasta veebruaris siirdus Miller Tampa Bay Lightningi. Canucksiga liitus ta 2019. aasta juunis. Kuigi koroonapandeemia tõttu jäi 2019–20 põhihooaeg lühemaks, oli see ülekaalukalt Milleri edukaim NHL-is (27 väravat, 45 väravasöötu).
2011. aastal tuli Miller Ameerika Ühendriikide kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2013. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Jake Virtanen

Jacob Virtanen (tuntud kui Jake Virtanen; sündinud 17. augustil 1996 New Westminsteris Briti Columbia provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva Spartak ründajana paremäärel.
Aastatel 2011–2015 mängis ta Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen.
2014. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i "draft"is kuuenda valikuna. American Hockey League'i hooaja 2014–15 väljalangemismängudes debüteeris ta Canucksi noorteklubis Utica Comets. NHL-is tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2015 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Sama aasta novembris lõi ta mängus Philadelphia Flyersi vastu oma esimese värava NHL-is. Tema edukaim hooaeg NHL-is oli 2019–20, mil ta lõi 18 väravat ja andis 18 väravasöötu.
2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Moskva Spartakiga.
2013. aastal tuli Virtanen Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2015. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Ta on isa poolt Soome päritolu.
2021. aasta mais sai Virtanen vägistamissüüdistuse.
Jacob Blake'i tulistamine

Jacob Blake on afroameeriklane, kes sai 2020. aasta 23. augustil raskelt vigastada, kui politseinik Rusten Sheskey tulistas teda selja tagant seitse korda. 
Intsident toimus Wisconsini osariigis Kenosha linnas. Politsei oli kohale kutsutud peretüli lahendama. Enne tulistamist oli politsei Blake'i peal tulutult taserit kasutanud. Tulistamine järgnes sellele, kui Blake astus vahistamisele vastu, läks oma maasturi juurde, avas juhipoolse ukse ning kummardus autosse. Tulistamise ajal istusid Blake'i kolm poega auto tagaistmel. Pealtnägijad filmisid toimunut. 
29-aastane Blake jäi tulistamise tagajärjel altpoolt vööd halvatuks. Vigastada sai tema käsi, samuti said kahjustada neer, maks ja selgroog. Eemaldada tuli suurem osa tema peensoolest ja jämesoolest. 
Tulistamisele järgnesid meeleavaldused mitmes USA suurlinnas, sh New Yorgis, Minneapolises, Los Angeleses ja Atlantas. Kenoshas esines rüüstamist ja süütamist ning kokkupõrkeid politseiga, 24. augustil kuulutati seal välja eriolukord. 25. augustil protestid ja süütamised Kenoshas jätkusid, tänavatel patrullisid rahvuskaartlased ning relvastatud tsiviilisikud. 25. augustil tappis 17-aastane Kyle Rittenhouse Kenoshas kaks meeleavaldajat ja vigastas raskelt veel ühte meeleavaldajat. 
Mitmed profispordi võistkonnad otsustasid protesti märgiks boikoteerida kavas olnud võistlusi. Edasi lükati kõik 26. augustil toimuma pidanud NBA mängud.
Brian Elliott

Brian Elliott (sündinud 9. aprillil 1985 Newmarketis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Tampa Bay Lightning.
Aastatel 2003–2007 mängis ta Wisconsini ülikooli jäähokimeeskonnas.
2003. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i "draft"is 291. valikuna. NHL-is debüteeris ta Senatorsi meeskonnas hooajal 2007–08. NHL-is on Elliott mänginud veel hooajal 2010–11 Colorado Avalanche'i, aastatel 2011–2016 St. Louis Bluesi, hooajal 2016–17 Calgary Flamesi, Philadelphia Flyersi (2017–2021) ja alates 2021. aastast Lightningi ridades.
Hooajal 2011–12 pälvis ta Bluesis mängides William M. Jennings Trophy (auhind väravavahile, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid). Hooaegadel 2011–12 ja 2015–16 on Elliott olnud NHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht.
Aastatel 2012 ja 2015 on ta valitud NHL-i tähtede mängule.
Mielagėnai vald

Mielagėnai vald (leedu keeles "Mielagėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ignalina rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 115 km². 2011. aasta seisuga elas seal 901 inimest. Valla keskus on Mielagėnai alev, kus 2011. aastal oli 236 elanikku. Vallamaja asub aadressil Mokyklos g. 7. Vallavanem on Adas Trakymas.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Tverečiuse vald

Tverečiuse vald (leedu keeles "Tverečiaus seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ignalina rajooni territooriumil. Vald piirneb põhjas Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 79 km². 2011. aasta seisuga elas seal 537 inimest. Valla keskus on Tverečiuse alev, kus 2011. aastal oli 231 elanikku. Vallamaja asub aadressil Česlovo Kudabos g. 27. Vallavanem on Aivaras Lozda.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.
Didžiasalise vald

Didžiasalise vald (leedu keeles "Didžiasalio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ignalina rajooni territooriumil. Vald piirneb põhjas, idas ja kagus Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 82 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 659 inimest. Valla keskus on Didžiasalise küla. Vallamaja asub aadressil Salos g. 23. Vallavanem on Antanas Pauliukėnas.
Jahtämbliklased

Jahtämbliklased ("Sparassidae") on ämblikuliste sugukond. 
Maailmas on neid üle tuhande liigi, enamik neist elab troopikas. 
Nii Eestis kui Euroopas on neid vaid üks liik – "Micrommata virescens".
Fondation Louis-Vuitton

Fondation Louis-Vuitton, mis sai alguse 2006. aastal, on kunstimuuseum ja kultuurikeskus, mida toetab kontsern LVMH ja selle tütarettevõtted. Seda juhitakse juriidiliselt eraldiseisva mittetulundusliku üksusena osana LVMH kunsti ja kultuuri edendamisest.
Kunstimuuseum avati 2014. aasta oktoobris. Hoone projekteeris arhitekt Frank Gehry ja see asub Pariisi 16. linnaosas paiknevas Boulogne'i metsas kõrvuti lõbustuspargi Jardin d'Acclimatationiga. 2017. aastal külastas Fondation Louis-Vuittoni üle 1 400 000 inimese.
Magnitogorski Metallurg

Magnitogorski Metallurg on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Magnitogorskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Harlamovi divisjonis.
Klubi on asutatud 1955. aastal.
Klubi koduväljak asub Arena Metallurgil.
Alates 2019. aastast on klubi peatreener olnud Ilja Vorobjev.
Praegune koosseis.
"Seisuga 28. august 2020"
Kunluni Red Star

Kunluni Red Star on Hiina jäähokiklubi, mis tegutseb Pekingis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Tšernõšovi divisjonis.
Klubi mängib KHL-is alates hooajast 2016–17. KHL-i väljalangemismängudele on jõutud vaid esimesel hooajal, mil Idakonverentsi veerandfinaalis kaotati Magnitogorski Metallurgile mängudega 1:4.
Koroonapandeemia tõttu baseerub Red Star hooajal 2020–21 Moskva oblastis Mõtištšis, kus asub selle koduväljak Mytishchi Arenal.
Alates 2020. aastast on klubi peatreener Aleksei Kovalev.
Praegune koosseis.
"Seisuga 31. august 2020"
Eesti erakonnaeelistuste küsitlused enne 2023. aasta valimisi

Siinsetes loeteludes on kokku võetud arvamusküsitluste tulemused 2019. ja 2023. aasta Riigikogu valimiste vahelisel ajal.
Erakondlikud eelistused.
Diagramm näitab arvamusküsitluste igakuist keskmist tulemust. Kuu keskmise toetuse arvutamisel on kolme küsitlusfirma (Norstat, Kantar Emor, Turu-uuringute AS) küsitlustele antud võrdne kaal. Kuu keskmine = (Norstati küsitlus(t)e keskmine + Kantar Emori keskmine + Turu-uuringute keskmine) / 3.
Arv tabelis näitab, mitu protsenti erakondliku eelistusega vastajatest valiks just seda parteid. Suurima toetusega partei tulemus on esitatud värvilisel taustal. Valimiskünnist (vähemalt 5%) ületavate parteide tulemus on paksus kirjas. Küsitlusfirmadest Turu-uuringute AS küsitleb inimesi nii veebis kui näost näkku intervjuudes (kuni 2019. a augustini ainult näost näkku), Kantar Emor ca 2/3 veebis ja 1/3 telefoni teel (kuni 2021. aasta lõpuni ainult veebis), Norstat peamiselt telefoni teel, osaliselt ka veebis, RAIT Faktum &amp; Ariko veebis.
Eelistused haridusrühmades.
Joonistel näidatud igakuised tulemused on alates 2022. aastast Norstati ja Kantar Emori küsitluste keskmised (kuni 2021. aasta lõpuni Norstati ja Turu-uuringute AS-i küsitluste keskmised).
Eelistused rahvusrühmades.
Joonistel näidatud igakuised tulemused on alates 2022. aastast Norstati ja Kantar Emori küsitluste keskmised (kuni 2021. aasta lõpuni Norstati ja Turu-uuringute AS-i küsitluste keskmised).
Eelistused sugude kaupa.
Joonistel näidatud igakuised tulemused on alates 2022. aastast Norstati ja Kantar Emori küsitluste keskmised (kuni 2021. aasta lõpuni Norstati ja Turu-uuringute AS-i küsitluste keskmised).
Eelistused vanuserühmades.
Joonistel näidatud igakuised tulemused on alates 2022. aastast Norstati ja Kantar Emori küsitluste keskmised (kuni 2021. aasta lõpuni Norstati ja Turu-uuringute AS-i küsitluste keskmised). Noorim küsitletav vanuserühm on Norstatil ja Kantar Emoril 18–24-aastased, Turu-uuringute AS-il 15–24-aastased. Vanim küsitletav vanuserühm on Norstatil ja Turu-uuringute AS-il üle 75-aastased, Kantar Emoril 75–84-aastased.
Erakondlikud välistused.
Arv tabelis näitab, mitu protsenti vastajatest seda parteid kindlasti ei valiks. Kõige sagedamini nimetatud erakonna tulemus on paksus kirjas.
Eelistatud peaminister.
Arv tabelis näitab, mitu protsenti vastajatest eelistas näha peaministrina vastavat isikut. Kõige eelistatum variant on paksus kirjas.
Eelistatud valitsuskoalitsioon.
Arv tabelis näitab, mitu protsenti vastajatest eelistas seda koalitsiooni. Kõige eelistatum variant on paksus kirjas.
Maersk Alabama kaaperdamine

Maersk Alabama kaaperdamine oli sündmusteahel, mis sai alguse 8. aprillil 2009, kui neli piraati kaaperdasid India ookeanil, 240 meremiili (440 km) kaugusel Somaalia rannikulinnast Eylist kirdes kaubalaeva MV Maersk Alabama. Vastasseis lõppes 12. aprillil Ameerika Ühendriikide mereväe päästeoperatsiooniga.
Tegu oli 19. sajandi algusest saadik esimese eduka USA lipu all seilava laeva kaaperdamisega. Eelmine taoline sündmus toimus tõenäoliselt teise berberi sõja ajal aastal 1815 või hiljemalt aastal 1822. Maersk Alabama oli 2009. aasta aprilli teise nädala kuues alus, mis piraatide saagiks langes. Eelmiste laevade eest olid piraadid saanud miljoneid dollareid lunaraha.
Kaaperdamise ajal kuulus Maersk Alabama Taani ettevõttele Maersk Line. Hiljem ostis aluse ettevõte Element Shipmanagement SA ning see nimetati MV Tygraks. Aastal 2020 oli laev endiselt kasutuses.
Juhtumi rääkis lahti laeva toonane kapten Richard Phillips 2010. aasta raamatus "A Captain's Duty" ("kapteni kohustus", kaasautor ajakirjanik Stephan Talty). Aastal 2013 tehti raamatu põhjal sündmustest film "Captain Phillips" (peaosas Tom Hanks).
Joonas Joost

Joonas Joost (sündinud 5. oktoobril 1983) on eesti ärijuht.
Aastatel 2005–2007 töötas ta Tallinki finantsosakonna analüütikuna, seejärel ühe aasta samas asutuses ettevõtte investorsuhete juhina. 2008–2009 töötas Joonas Joost AS-is Evli Securities analüütikuna ning 2010–2012 Evli Bank Plc konsultandina. Aastatel 2010–2011 töötas ta samaaegselt ka AS Eesti Loto turva- ja kvaliteedijuhina ning aastatel 2013–2017 LHV Panga vanemanalüütikuna. 
2017. aastal sai temast Tallink Grupi juhatuse nõunik ja alates 2019 veebruarist täiendavalt juhatuse nõunik ja investorsuhete juht. Alates 7. septembrist 2020 on ta Tallink Grupi finantsdirektor.
ORF 2

ORF 2 on Austria rahvusringhäälingu Österreichischer Rundfunk telekanal.
Laulunumbrialus

Laulunumbrialus ehk laulunumbrite tahvel on kiriku seinale või piilarile kinnitatud tahvel, millele enne jumalateenistuse algust käsitsi kirjutatakse või seatakse nende kirikulaulude numbrid, mida selle jumalateenistuse jooksul lauldakse.
Tahvel aitab kirikulisel, kes tahab kaasa laulda, laulu lauluraamatust numbri järgi üles leida. Laulunumbrite tahvli puudumisel võivad laulude numbrid olla kirja pandud paberilehtedele, mis jagatakse kirikulistele enne teenistuse algust.
Margus Ots

Margus Ots (sündinud 8. septembril 1970 Tartus) on eesti ornitoloog. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli loomaökoloogina (1997). 
Töötanud Eestimaa Looduse Fondis, Tartu Ülikooli SA juhatajana, Tartus Ülikooli administratsioonidirektorina, Haridus- ja Teadusministeeriumis programmijuhi ja nõunikuna, Eesti Maaülikooli rektori nõuniku ja SA Joosep Tootsi Fondi juhatajana. Olnud Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu ning loodusmuuseumi ja botaanikaaia asedirektor.
Aastatel 2000–2003 ja 2012–2017 oli ta Eesti Ornitoloogiaühingu nõukogu esimees, 2018–2020 ühingu juhataja. Ta on Eesti linnuharulduste komisjoni esimees ning valge-toonekure seireprojekti koordinaator. Asutanud linnuklubi MTÜ Estbirding ja linnu(teadus)uudiste portaali MTÜ Linnuvaatleja (mõlema juhataja). Tartu Ülikooli loodusmuuseumi zooloogiliste kogude ornitoloogia peaspetsialist. Linnustiku ekspert ja linnuhariduse populariseerija.
Aleksandr Radulov

Aleksandr Valerievitš Radulov (vene keeles Александр Валерьевич Радулов; sündinud 5. juulil 1986 Nižni Tagilis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Dallas Stars ründajana paremäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Hooajal 2003–04 debüteeris Radulov Moskva Dinamo meeskonnas Venemaa kõrgliigas. Aastatel 2004–2006 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Quebec Remparts. Hooajal 2005–06 oli ta liiga resultatiivseim mängija (61+91), pälvides Jean Béliveau Trophy. Lisaks võitis ta samal hooajal liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Michel Brière Memorial Trophy ja valiti Canadian Hockey League'i aasta mängijaks.
2004. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Nashville Predatorsi poolt 15. valikuna. Predatorsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2006–07.
2008. aastal liitus ta KHL-i klubiga Ufa Salavat Julajev, kus ta mängis kokku neli hooaega, lüües kõigil hooaegadel KHL-i põhihooajal vähemalt 20 väravat. 2011. aastal võitis ta Ufaga Gagarini karika. Hooaja 2011–12 lõpus mängis ta taas Predatorsis.
Aastatel 2012–2016 mängis Radulov KHL-is Moskva CSKA ridades.
Aastatel 2009–2016 valiti Radulov kaheksal aastal järjest KHL-i tähtede mängule. Hooaegadel 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2014–15 ja 2015–16 valiti ta KHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2010–11, 2011–12 ja 2014–15 oli ta KHL-i põhihooaja resultatiivseim mängija. Hooaegadel 2009–10, 2010–11, 2011–12 ja 2014–15 valiti ta KHL-i põhihooaja väärtuslikumaks mängijaks.
2016. aastal naasis ta NHL-i, liitudes Montreal Canadiensiga. 2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Starsiga.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus on Radulov tulnud 2008. ja 2009. aastal maailmameistriks. 2009. aasta maailmameistrivõistluste finaalis Kanada vastu lõi Radulov Venemaa võiduvärava.
Tema vend Igor Radulov on samuti jäähokimängija.
Gheorghe Davidescu

Gheorghe Davidescu (18. märts 1892 Brassó, Ungari Kuningriik – 1959 Rumeenia) oli Rumeenia poliitik ja diplomaat, esimene Eestis resideeriv Rumeenia saadik.
Ta lõpetas Budapestis asuva Budapesti Ülikooli õigusteaduse erialal.
Ta töötas mitmel ametikohal Rumeenia välisministeeriumis ning diplomaadina aastatel 1921–1925 Budapestis ja 1927–1933 Varssavis.
Ta oli alates 2. detsembrist 1935 kuni veebruarini 1939 esimene Rumeenia saadik Eestis, kes resideeris Tallinnas. Pärast tema lahkumist (ta määrati Rumeenia välisministeeriumi osakonnajuhatajaks) kattis Eestit edasi Helsingis asuv saatkond.
Alates oktoobrist 1939 oli ta uuesti diplomaatilises teenistuses, sedakorda Rumeenia saadikuna NSV Liidus. Ta võttis 26. juunil 1940 vastu Molotovi-Ribbentropi paktist tuleneva NSV Liidu ultimaatumi ja korraldas Rumeenia-poolseid toiminguid Bessaraabia ja Põhja-Bukoviina annekteerimisel. Augustis 1940 kutsuti ta tagasi Rumeeniasse.
Ta oli 11. oktoobrist 1940 kuni 1. oktoobrini 1944 Rumeenia välisministri abi. Pärast kommunistide võimuletulekut oli ta veel lühikest aega välisministeeriumi teenistuses, kuid vallandati novembris 1946.
Ta vahistati pärast seda ja saadeti vanglasse, kus ta suri 1959. aastal.
Anton Hudobin

Anton Valerievitš Hudobin (vene keeles Антон Валерьевич Худобин; sündinud 7. mail 1986 Ust-Kamenogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Dallas Stars.
2007. aastal tuli ta Magnitogorski Metallurgis mängides Venemaa meistriks.
2004. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Minnesota Wildi poolt 204. valikuna. Wildi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2009–10. NHL-is on ta mänginud veel Boston Bruinsi, Carolina Hurricanesi, Anaheim Ducksi ja alates 2018. aastast Starsi ridades.
NHL-i kõrval on ta mänginud veel American Hockey League'i klubides Houston Aeros, Providence Bruins, Charlotte Checkers ja San Diego Gulls. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Moskva oblasti Atlant.
2015. aastal tuli Hudobin Venemaa jäähokikoondisega maailmameistriks, kuid ta ei pääsenud turniiril väljakule üheski mängus.
Ben Bishop

Benjamin Manning Bishop III (sündinud 21. novembril 1986 Denveris Colorados) on Ameerika Ühendriikide endine jäähokimängija (väravavaht).
Aastatel 2005–2008 mängis ta Maine'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2005. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i "draft"is poolt 85. valikuna. Bluesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2008–09. NHL-is mängis ta veel Ottawa Senatorsi, Tampa Bay Lightningi, Los Angeles Kingsi ja Dallas Starsi ridades.
Põlvevigastuse tõttu lõpetas ta sportlaskarjääri 2021. aasta detsembris.
2016. aastal valiti Bishop NHL-i tähtede mängule. Hooaegadel 2015–16 ja 2018–19 valiti Bishop valitud "NHL Second All-Star Team"i. Hooajal 2018–19 oli ta liigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93,4%).
Bishop on 201 cm pikk, millega on tema ja Mikko Koskinen kõige pikemad NHL-is mänginud väravavahid.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Bishop Ameerika Ühendriikide jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Johannes Tralla

Johannes Tralla (sündinud 3. juunil 1985) on eesti ajakirjanik.
Johannes Tralla on õppinud Jakob Westholmi Gümnaasiumis ja Tartu Ülikoolis semiootikat ja kulturoloogiat.
Ajakirjandustööd alustas ta TV3 uudistes, kust liikus edasi Eesti Rahvusringhäälingusse. Ta oli saatejuht Vikerraadios ja reporter "Aktuaalses kaameras", kuni temast sai rahvusringhäälingu korrespondent Brüsselis (2012–2018). Pärast Eestisse naasmist töötab ta "Aktuaalse kaamera" toimetaja-saatejuhina ning juhib vestlussaadet "Esimene stuudio".
Isiklikku.
Ta oli aastatel 2011–2020 abielus baleriini ja koreograafi Oksana Trallaga. Neil on poeg ja tütar. Aastatel 2012–2018 elas ja töötas perekond Brüsselis.
Viljandi linnamüür

Viljandi linnamüür oli põhiliselt 14. sajandil ehitatud ja 16. sajandil täiendatud Viljandi linnakindlustus. 
Müüri väikesi osi on tänapäevalmaa peal eksponeeritud (Arkaadia aias ja Viljandi raekoja taga; Kauba tänava alguses on osa Riia väravast). Vallikraave (osaliselt täitunud) on säilinud oluliselt rohkem.
Ajaloost.
Oletatavasti rajati linnamüür juba 14. sajandil, kuid esimest korda on seda mainitud 1553. aastal. Liivi sõjas ja Poola-Rootsi sõjas 17. sajandi algul sai linnamüür tugevasti kannatada. Müürist säilinu lammutati 18. sajandil ehitusmaterjaliks.
Kirjeldus.
Ringmüüriga ümbritsetud pindala oli Viljandis 14,8 hektarit, sealhulgas ordulinnuse alal 4,6 ha ja linna alal 10,2 ha.
Müür oli umbes 1,2 km pikkune ja ümbritses Viljandi linna kolmest küljest. Lõunakülge kaitses vallikraaviga eraldatud ordulinnus.
Linna lääneküljel algas müür linnuse loodenurgast, kulges Tasuja ja Pika tänava vahel, Tallinna tänavast ida pool, Tartu ja Väike-Turu tänava vahel itta, ümbritsedes kaarjalt linna põhjaküljest.
Idaküljes kulges müür Lutsu ja Oru tänava vahel ning liitus kagunurgas uuesti ordulinnuse müüriga.
Müür oli kuni 2 meetri paksune, laotud maakividest, mis välispinnal paiknesid rõhtsate kihtidena. Müüri saviga laotud taldmik ulatus 1—2 kivirea sügavuselt pinnasesse. Müüri kõrguse ja kaitsekäigu kuju kohta puuduvad andmed.
Väravad ja eeskaitseehitised.
Müüri lääneküljel Kauba tänava joonel oli Riia värav ehk Storke värav. Värava ees oli algselt ligi meetripaksuste seintega eeskaitseehitis, kuid arvatavasti 16. sajandil rajati uus nelinurkse põhiplaaniga "zwinger", jalamil umbes 3 m paksuste seintega, mille lõunaküljel oli eesvärav ja vähemalt põhjaküljel laskekambrid.
Loodenurgas oli neljatahuline torn. Põhjaküljel oli poolümar torn (plaanil nr 10) ja Lossi tänava joonel Tartu värav. Selle ees oli piklik "zwinger" eesväravaga otsseinas.
Idaküljel paiknes kolmveerandümar Moskva torn, Pika tänava ümbruses värav pääsuks järve äärde ja väike poolümar torn.
Väravad ise olid tornideta.
Uuringuid.
1997. aastal tehtud arheoloogilistel uuringutel Rubiini kinohoone (Lossi tänav 21) taga leiti, et linnamüüri põhjapoolne osa on säilinud 1980. aastatel rekonstrueeritud linnamüüri lõigust ida pool maa sees kuni kinohooneni. Leiti ka linnamüüri väikese poolümartorni müürid (plaanil nr 10). Linnamüüri siseküljel oli säilinud keskaegne ja 16. sajandi lõpu kultuurkiht. Siseküljel oli müüri kõrval kulgenud kivisillutisega tänav (Müürivahe tänav).
1998. aastal tehti väiksemaid uuringuid Lossi 22 hoovis, ka nende tööde käigus tuli päevavalgele keskaegse linnamüüri vundament.
2008. aastal seoses Arkaadia aia kujundamisega kaevati välja säilinud linnamüüri lõik endise kinohoone taga. Linnamüüri säilinud osa paksus oli ülaservast mõõdetuna 2,25 m, säilinud osa suurim kõrgus koos vundamendiga oli 1,8 m.
Jamie Oleksiak

Jamieson Oleksiak (sündinud 21. detsembril 1992 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Seattle Kraken.
Aastatel 2008–2010 mängis ta United States Hockey League'is, hooajal 2010–11 Northeastern University jäähokimeeskonnas ning hooajal 2011–12 Ontario Hockey League'i klubides Saginaw Spirit ja Niagara IceDogs.
2011. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i "draft"is 12. valikuna. Starsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2012–13. NHL-i kõrval mängis ta kuni 2015. aastani American Hockey League'i klubis Texas Stars. 2014. aastal võitis ta Texas Starsiga Calder Cupi ja 2013. aastal valiti Oleksiak AHL-i tähtede mängule.
Aastatel 2017–2018 mängis Oleksiak Pittsburgh Penguinsis, seejärel naasis Dallas Starsi.
2021. aasta juulis valis Seattle Kraken Oleksiaki NHL-i "Expansion Draft"is, misjärel sõlmis Oleksiak klubiga viieaastase lepingu.
2012. aastal võitis ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Tema õde Penny Oleksiak on ujuja ja olümpiavõitja.
Corey Perry

Corey Perry (sündinud 14. augustil 1985 Haileyburys Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Edmonton Oilers ründajana paremäärel.
Aastatel 2001–2005 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis London Knights. 2004–05 põhihooajal oli ta OHL-i suurim väravakütt ja resultatiivseim mängija (47 väravat, 83 väravasöötu), võites Eddie Powers Memorial Trophy. Ta võitis samal hooajal Knightsiga Memorial Cupi. Perry pälvis sel hooajal lisaks liiga silmapaistvamale mängijale antava Red Tilson Trophy, resultatiivseimale paremale ääreründajale antava Jim Mahon Memorial Trophy, väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Awardi ja Memorial Cupi kõige väärtuslikumale mängijale antava Stafford Smythe Memorial Trophy.
2003. aastal valis Mighty Ducks of Anaheim ta NHL-i "draft"is 28. valikuna. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2005–06.
Ducksis mängis ta kuni 2019. aastani kokku neliteist hooaega. Neist kaheksal hooajal lõi ta põhihooajal liigas vähemalt 25 väravat. 2007. aastal võitis ta klubiga Stanley karika. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg 2010–11, mil ta lõi liigas 50 väravat ja pälvis liiga suurimale väravakütile antava Maurice "Rocket" Richard Trophy. Samal hooajal pälvis ta lisaks liiga väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy. Hooaegadel 2010–11 ja 2013–14 valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team").
Hooajal 2019–20 mängis Perry Dallas Starsis. Ta jõudis sel hooajal klubiga Stanley karika finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile mängudega 2:4. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Montreal Canadiensiga. Ka hooajal 2020–21 jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaali, kus tuli taas võtta vastu kaotus Lightningilt.
2021. aasta juulis siirdus Perry Lightningi, sõlmides klubiga kaheaastase lepingu. 2022. aasta Stanley karika väljalangemismängudes sai Perry teiseks mängijaks pärast Marián Hossat, kes on jõudnud Stanley karika finaali kolmel aastal järjest kolme erineva meeskonnaga, ja esimeseks, kes on Stanley karika finaalmängudes löönud värava nelja erineva meeskonna koosseisus. Kuna Lightning kaotas 2022. aasta finaali Colorado Avalanche'ile, sai Perry NHL-i ajaloos esimeseks, kes on kaotanud Stanley karika finaalis kolmel aastal järjest kolme erineva meeskonnaga.
2023. aasta juunis kauples Lightning Perry Chicago Blackhawksi. 2023. aasta novembris lõpetas Blackhawks Perryga lepingu.
2024. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga.
NHL-i tähtede mängule on Perry valitud aastatel 2008, 2011, 2012 ja 2016.
2005. aastal tuli Perry Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2010 ja 2014 on ta Kanada jäähokikoondise koosseisus tulnud olümpiavõitjaks ning 2016. aastal maailmameistriks.
Perry on üks vähestest mängijatest, kes on võitnud Stanley karika, olümpiakulla ja tulnud maailmameistriks.
Jamie Benn

Jamie Randolph Benn (sündinud 18. juulil 1989 Victorias Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Dallas Stars ründajana vasakäärel. Alates 2013. aastast on ta olnud Starsi kapten.
Aastatel 2007–2009 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets. 2009. aastal võitis ta Rocketsiga Memorial Cupi. Ta oli Memorial Cupi resultatiivseim mängija (5+4), pälvides Ed Chynoweth Trophy. Lisaks oli ta WHL-i väljalangemismängude resultatiivseim mängija (13+20).
2007. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Starsi poolt 129. valikuna. Starsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 2009–10. Debüüthooajal lõi ta 22 väravat ja andis 19 väravasöötu. Kuna Dallas Stars sel hooajal Stanley karikaturniiri väljalangemismängudele ei pääsenud, jätkas Benn mängimist Texas Starsi meeskonnas American Hockey League'i väljalangemismängudes. Ta jõudis Texas Starsiga Calder Cupi finaali, kus kaotati Hershey Bearsile. Väljalangemismängudes lõi ta 14 väravat, millega oli suurim väravakütt.
2012. ja 2016. aastal oli Benn valitud NHL-i tähtede mängule. Hooaegadel 2013–14 ja 2015-16 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team") ning hooajal 2014–15 NHL Second All-Star Teami. 2014–15 põhihooajal oli Benn liiga resultatiivseim mängija (35+52), pälvides Art Ross Trophy.
Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburg Freezers.
2009. aastal tuli Benn Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2014. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondisega olümpiavõitjaks.
Tema vanem vend Jordie Benn on samuti jäähokimängija.
Berta Kuusberg

Berta Kuusberg (neiuna Berta Uusen; 27. jaanuar 1921 – 13. aprill 1998) oli eesti tõlkija ja toimetaja.
Ta on tõlkinud vene keelest eesti keelde. Ta on tõlkinud järgmisi autoreid: Vassili Belovi, Ljubov Voronkovat, Jevgeni Mari, Viktor Goljavkinit, Vitali Gubarevi, Valentin Katajevit ja Lev Kassilit. Lisaks tõlkis ta vene keele vahendusel tšehhi kirjanikku Eduard Petiškat.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kirjanik Paul Kuusberg.
Tomáš Nosek

Tomáš Nosek (sündinud 1. septembril 1992 Pardubices) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New Jersey Devils ründajana vasakäärel.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis HC Dynamo Pardubice, mille koosseisus debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2011–12.
2014. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, sõlmides lepingu NHL-i klubiga Detroit Red Wings. Ta asus mängima American Hockey League'is Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins, kellega võitis 2017. aastal Calder Cupi.
NHL-is tegi ta Red Wingsi meeskonnas debüüdi 26. detsembril 2015 mängus Nashville Predatorsi vastu. 2016. aasta mais pikendas ta Red Wingsiga lepingut kahe aasta võrra. Esimese värava lõi ta NHL-is 28. märtsil 2017 mängus Carolina Hurricanesi vastu.
2017. aasta juunis liitus ta Vegas Golden Knightsiga, kus mängis kokku neli hooaega.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Boston Bruinsiga. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu New Jersey Devilsiga.
William Carrier

William Carrier (sündinud 20. detsembril 1994 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vegas Golden Knights ründajana vasakäärel.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Cape Breton Screaming Eagles ja Drummondville Voltigeurs.
2013. aastal valiti ta NHL-i "draft"is St. Louis Bluesi poolt 57. valikuna. 2014. aasta veebruaris müüdi ta Buffalo Sabresile. Hooajal 2014–15 asus ta mängima Sabresi nooreklubis Rochester Americans American Hockey League'is. NHL-is debüteeris ta Sabresi meeskonnas 5. novembril 2016 mängus Ottawa Senatorsi vastu ja lõi esimese värava sama aasta 19. novembril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu.
2017. aasta juunis liitus ta Golden Knightsiga. 2020. aasta veebruaris pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra.
2012. aastal võitis Carrier Kanada kuni 18-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Robin Lehner

Robin Lehner (sündinud 24. juulil 1991 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Frölunda HC. 2009. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sault Ste. Marie Greyhounds.
2009. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i "draft"is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta Senatorsi meeskonnas hooajal 2010–11. Aastatel 2010–2013 sai ta enam mänguaega Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators American Hockey League'is. 2011. aastal võitis ta Binghamton Senatorsiga Calder Cupi ja valiti Calder Cupi väärtuslikumaks mängijaks.
2015. aastal liitus ta Buffalo Sabresiga, kus mängis kolm hooaega. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis. Samal hooajal jagas ta koos Thomas Greissiga auhinda William M. Jennings Trophy, millega tunnustatakse väravavahti, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid. 2019. aasta juunis pälvis ta lisaks Bill Masterton Memorial Trophy. 2019. aasta juuli siirdus ta Chicago Blackhawksi. 2020. aasta veebruaris müüdi ta Golden Knightsile. Hooajal 2020–21 pälvis ta William M. Jennings Trophy koos meeskonnakaaslase Marc-Andre Fleuryga.
Tal on diagnoositud bipolaarne häire, aktiivsus- ja tähelepanuhäire ning posttraumaatiline stressihäire, samuti on ta kannatanud alkoholi- ja narkootikumide sõltuvuse käes.
Ažvintis

Ažvintis on järv Leedus Ignalina rajoonis. 
Järv asub Salakasest umbkaudu 9 kilomeetrit lõunas ja jääb merepinnast 164,8 meetri kõrgusele. Ažvintis asub jääajal tekkinud lohus. Kaldajoon on looklev. Kaldad on loodes ja lõunas kõrged, mujal madalad, kohati ka soostunud. Lõunas ja läänes on kaldad metsased. Kaldajoone pikkus on 10.87 kilomeetrit. Järves asuvad kaks saarekest pindaladega 0,11 ha ja 0,07 ha.
Järvest voolab välja oja, mis suubub Sugardase järve, mille veed suubuvad omakorda Dysnai järve. Ažvintisesse suubub neli nimetut oja, neist üks algab Ažvintaitise järvest. Küladest jäävad järve kaldale Švedriškės, Ažvinčiai, Margavonė ja Jakėnai. 
Järve nimi tuleneb eesliitest až- ja tüvest *ven(t), mis tähendab painutatut.
Piiprellid

Piiprellid (ka "toruhelmed") on etnograafias värvilised torujad klaaspärlid.
Eesti etnograafias kasutati neid 3–20 mm pikkusi värvilisi torukujulisi klaashelmeid lükituna kaelaehete valmistamiseks, lisaks tikiti piiprelle peakatetele, põlledele, lahttaskutele ja teistele rõivastele.
Piiprellide baasil on tänapäeval välja kujunenud muidki helmetöötehnikaid. Lisaks ehete valmistamisele tikitakse neid rõivastusele ja gobeläänidele, kasutatakse helmeheegelduseks, helmestatud niidiga põimimiseks ja minikujude valmistamiseks, helmestatud põimimistraadiga painutustehnikateks jne. Toruhelmeste tikkimisel kasutatakse helme-tikkimisnõelu, lükkimisel pikki ja peeneid lükkimisnõelu või painduvaid terahelmenõelu.
Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia

Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia on audiovisuaalse kunsti preemia, mida annab välja Eesti Kultuurkapital. Preemia asutati 1995. aastal. Selle eesmärk on tunnustada silmapaistvaid saavutusi Eesti audiovisuaalses kunstis, ergutada filmivaldkonna arengut ning tõsta selle üldist prestiiži ühiskonnas.
Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemiad antakse igal aastal üle Kultuurkapitali pidulikul galaüritusel.
Kaimynai

Kaimynai on küla Leedus Utena rajoonis Užpaliai vallas. Aastal 2001 oli külas 168 elanikku.
Külas on järgi on nimetatud Nabala lademe Kaimynai kihistik.
Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia

Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia on üks Eesti Kultuurkapitali välja antavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest.
Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 1995. aastast.
Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera.
Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia laureaadid.
1995
1996
1999
2001
2003
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016 
2017
2018
2019
2020.
2021
2022
Vidiškės

Vidiškės on küla Leedus Ignalina rajoonis, Vidiškėse valla halduskeskus. 
Külas on gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Sealne katoliku kirik valmis aastal 1906. Külas asub Vidiškėse mõisa hoonetekompleks.
Küla kohta pärinevad esimesed teated XVI sajandist. Nõukogude perioodil oli Vidiškės kohaliku linnukasvatusega tegeleva sovhoosi keskasulaks.
Elanikkond.
Külas on sündinud Leedu laskesuusataja Algimantas Šalna.
Piiprellid (tantsurühm)

Piiprellid on rahvatantsuselts, mis tegutseb alates 1989. aastast Kuressaares. 
2006. aastal moodustati rühma juurde gümnaasiumiõpilastest noorterühm Öieti. 
Seltsi eesmärgiks on arendada Kuressaares rahvatantsu ja seltsielu. Rühma esinemisprogrammi kuuluvad nii folkloorsed kui ka autoritantsud. Pidevalt on programmis üle 20 tantsu, nende hulgas eesti rahvatantsu hümn "Tuljak". Rühma hümn on Helgi Alliku seatud tants "Autojuhtide polka". Rühma juhendaja on Eena Mark.
Tarłów

Tarłów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Opatówi maakonnas, Tarłówi valla halduskeskus. Tarłów asub Opatówist umbes 30 km kirdes ja Ostrowiec Świętokrzyskist ligikaudu 25 km idakirdes.
Tarłów sai linnaõigused 1550. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Pikasabaline konksik

Pikasabaline konksik ("Cercopagis pengoi") ehk sabaloom on liik vesikirbulisi.
Kirjeldus.
Pikasabalise konksiku iseloomulikem tunnus on tema keha pikenenud tagaots, mis võib olla kümme korda pikem kui tema paari millimeetri pikkune keha. Pika keha tõttu võib looma ka palja silmaga näha. Konksikud võivad pikka saba pidi üksteisesse takerduda ja hulkadena kalavõrke ummistada
Pikasabaline konksik on röövtoiduline ja toitub endast väiksematest vees hõljuvatest olenditest. Konksikud söövad sama toitu, mida kalad, näiteks räim. Samuti söövad kalad sabalooma ennast, aga tema keha koosneb suuremas osas peenest pikenenud osast ("sabast"), siis ei ole ta kaladele kuigi toitev suutäis.
Elupaik.
Pikasabaline konksik elab järvedes (nt Suures Järvistus) ja meres. Ta on pärit Kaspia ja Musta mere piirkonnast. Läänemeres on ta võõrliik, kes leiti esimest korda 1992. aastal Pärnu lahest. Praeguseks on loom levinud kogu Eesti rannikumeres.
Pikasabaline konksik levib uutesse elupaikadesse eelkõige laevade ballastveega.
Viljandi linnakirik

Viljandi linnakirik oli 14. sajandil ehitatud ning evangelist Johannesele ja pühale Klaarale pühitsetud kirik, mis paiknes turuväljaku ääres (praegune Johan Laidoneri plats). Liivi sõjas kirik purustati ja 17. sajandil kohandati linnakirikuks frantsisklaste kloostri kirik, praegune Viljandi Jaani kirik, 18. sajandil Viljandi linnakiriku müürid lammutati.
1996. aastal tulid Viljandi sotsiaalameti hoone (Johan Laidoneri plats 5) sissepääsu juurde rajatava kaldtee jaoks vundamendikraavi kaevamisel hoone sisehoovis välja linnakiriku müürid. Leiti ka kalmistule viitavaid luid ja hauaplaatide tükke
Ajaloost.
17. sajandist pärineva Viljandi linnaplaani järgi võib öelda, et kirik oli kolmelööviline, polügonaalse koori ja sellest põhja poole jääva käärkambriga. Kirikutorn oli osaliselt pikihoonesse sisse ehitatud. Kiriku ümber oli kalmistu. Kirik lammutati 1770. aastal, et ehitada selle asemele Viljandi Maakohtu hoone – esimene kiviehitis, mis kerkis Viljandisse pärast Põhjasõda.
Tarmo Õuemaa

Tarmo Õuemaa (13. veebruar 1975 Tallinn – 17. august 2020) oli eesti ajakirjanik ja ajalehe Lääne Elu peatoimetaja. 
Haridus.
Ta lõpetas Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi, kus oli õppinud saksa keele eriklassis. Seejärel õppis ta Eesti Humanitaarinstituudis ja lõpetas 2008. aastal ajakirjanikutöö kõrvalt Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Ta valdas kõiki ajakirjandusžanre, uudistest rohkem paelus teda aga elu kogu oma rikkuses: sündisid värvikad reportaažid ja olemuslood ning omanäolised arvamuslood.
Ta oli Läänemaa jalgpalliklubi asutajaliige ja kuulus kümme aastat klubi juhatusse.
Ta oli aastaid ka Eesti Ulmeühingu liige.
Tunnustus.
2002. aastal võitis ta Eesti Ajalehtede Liidu (EALL) pressipreemia Lääne Elus ilmunud arvamusloo eest, mis kritiseeris Euroopa Liidu rahaga toimuvate koolituste demoraliseerivat mõju.
Tema endise elukoha lähedale Väikse viigi ääres paigaldati nimeline pink. Just selline vaade, nagu avaneb pingil istujale, avanes ka Tarmo Õuemaale tema koduaknast.
Soome-Rootsi prospekt

Soome-Rootsi prospekt oli tänav Narvas, Peetri eeslinna ja Kadastiku linnaosa piiril.
Tänav kandis ka nimesid "Ring-Strasse", "Schwedisch-Finnischer-Prospekt" ja "Soome-Rootsi promenaad".
Radziłów

Radziłów on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Grajewo maakonnas, Radziłówi valla halduskeskus. Radziłów asub Biebrza jõe ääres, Grajewost umbes 26 km lõunas ja Białystokst ligikaudu 60 km loodes.
Radziłów sai linnaõigused 1466. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Otto IV (Schaumburg)

Otto IV (1517 – 21. detsember 1576) oli Saksa aadlimees. Ta oli Schauenburgi ja Holstein-Pinnebergi krahv. Ta oli Jobst I ja selle naise Maria poeg.
Ta võttis omaks Martin Lutheri õpetuse. Kuid austusest oma vanemate vendade Kölni peapiiskop-kuurvürstide Adolf III ja Anton I suhtes hoidus ta avalikust vastasseisust. 1559. aastal alustas ta Schauenburgis ja Holstein-Pinnebergis ametlikult reformatsiooni. Need alad jäid luterlikuks läbi vastureformatsiooni ja tänase päevani.
Abielud ja järglased.
Otto abiellus esiteks Pommeri hertsogi Barnim IX tütre Mariega. Nad said neli poega:
1558. aastal abiellus Otto teist korda, hertsog Ernst I tütre Elisabeth Ursulaga. Nad said kaks tütart ja ühe poja:
Dysnykštis

Dysnykštis on järv Leedus Ignalina rajoonis. 
Järv asub Dysnai järvest lõunas, merepinnast 144,6 meetri kõrgusel. Kaldad on tasased ja liivased, idas ja läänes ka soostunud. Kaldajoone pikkus on 15,46 kilomeetrit. Kaldaid katab võsa, kohati ka metsad. Dysnykštises asuvad 3,47 ha suurune Liepinė saar ja saareke pindalaga 0,22 ha.
Dysnykštis asub jääajal tekkinud lohus. Põhja katavad savi ja sapropeeliga segunenud muda, Liepinė saare ümbruskonnas ka liiv.
Järvest voolab välja Dysna jõgi, sinna suubub Dysnai järvest algav Dysnykščia (Dysna jõe alguse kohalik nimetus). Veel suubub järve 4 nimetut oja. Vee läbipaistvus on suvel 0,5 m, talvel aga 2,4 m. Järve veetaset mõjutab 1959. aastal valminud Padysnise hüdroelektrijaam. Dysnykštise kaldale jäävad küladest Kazlupiškė, Merlieniškė ja Liesniškė.
Kaladest elavad järves haug, särg, koger, latikas, koha, ahven, linask, karpkala, kiisk, luts, säga, viidikas, säinas ja angerjas.
Ernst (Schaumburg)

Ernst (24. september 1569 – 17. jaanuar 1622) oli esimene Schauenburgi ja Holstein-Pinnebergi krahv, kes kasutas 1619. aastast vürstitiitlit. Kuid ta suri 1622. aastal pärijateta. Schauenburg-Pinneberg oli olnud luterlik piirkond ajast, kui tema vanaisa Otto IV oli omaks võtnud Martin Lutheri õpetuse. Pärast Ernsti surma sai katoliiklik krahv Jobst Hermann osa Schauenburgist, kuid suri samuti lastetuna, ja Otto V, kes oli kalvinist, järgnes Ernstile.
Vürst Ernst ehitas endale ja oma perele Stadthageni mausoleumi. Praegu hinnatakse seda hoonet Euroopa tähtsusega kultuurimälestiseks.
11. septembril 1597 abiellus ta Wilhelmsburgi lossis Schmalkaldenis Hedwig von Hessen-Kasseliga. Abielu jäi lastetuks.
Mielagėnai

Mielagėnai (valgevene keeles traditsiooniliselt Мелагены) on alev Leedus Ignalina rajoonis, Mielagėnai valla halduskeskus. Alev asub Ignalinast 20 kilomeetrit kagus merepinnast 135 meetri kõrgusel Kančiogina jõe kaldal. 
Alevis on põhikool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu, seal asub ka kalmistu. Mielagėnai katoliku kirik valmis aastal 1790. Kiriku väravad, piirdemüür ja kellatorn on muinsuskaitse all.
Ajalugu.
Mõisat on esmamainitud 1656. aastal. 1736. aastal kuulus see Liivimaalt pärit karikahoidjate Kublickite perele. 1760. aastal ehitas sealse mõisa omanik Mielagėnaisse kabeli, aastal 1779 moodustati selle juurde aga kihelkond. Stanisław II andis asulale aastal 1768 õiguse turuplatsile, mis tähendas sisuliselt alevi staatust.
1828. aastast on esimesed teated sealse kihelkonnakooli kohta. Alevis elas üks Novembriülestõusu juhte Leedu aladel, Vincentas Bortkevičius. Tsaariajal kasutati alevi kohta venekeelset nimekuju Магеляны. Aastail 1893–1915 toimus koolis õppetöö vene keeles.
XX sajandi algusaastatel, mil asula olid hõivanud Saksa väed, kandis asula nime Melagėnai. Aastail 1920–1939 kuulus Mielagėnai Poola koosseisu, 1921–1939 aastail toimus seal õppetöö poola keeles. Aastail 1939–1940 oli alev Valgevene NSV koosseisus. Juulis 1941 asustasid Saksa okupatsiooniväed sealsed 15 juudi peret Švenčionysi getosse. Nõukogude võimud küüditasid 8 sealset elanikku. Aastal 1944 süütasid Saksa väed alevi põlema.
Nõukogude perioodil oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Jobst Hermann (Schaumburg)

Jobst Hermann (6. oktoober 1593 – 5. november 1635) oli Schaumburgi dünastia liige.
Elu.
Tema vanemad olid Schaumburgi ja Holstein-Pinnebergi krahv Heinrich V Gemeni sugupuu kõrvalliinist ja Limburg-Styrumi krahvi Hermann Georgi tütar Matilda. 1622. aastal sai temast Schaumburgi krahv ja Gemeni isand. Kuigi ta oli katoliiklane, ei teinud ta katset oma territooriumite religioosset konfessiooni muuta.
Kolmekümneaastase sõja ajal oli tal vähe võimalusi sündmusi mõjutada; siiski õnnestus tal oma Gemeni isandkonda keisri- ja Hesseni vägede rängima rõhumise eest kaitsta.
Pärand.
Ta abiellus hertsog Otto II tütre Katharina Sophiaga, kuid abielu oli lastetu, ja kui ta 1635. aastal suri, puhkes Holstein-Schaumburgi ja Limburg-Styrumi perekondade vahel pärimisvaidlus otse keisrile alluva Gemeni isandkonna suhtes. Tema tädi krahvinna Agnes von Limburg-Stirum, kes oli Elteni, Vredeni, Borghorsti ja Freckenhorsti abtiss, võitis vaidluse.
Gerhard II (Holstein-Plön)

Gerhard II (1254 – 28. oktoober 1312) Pime oli Holstein-Plöni krahv aastatel 1290–1312.
Ta oli krahv Gerhard I (Holstein-Itzehoe) ja Mecklenburgi Elisabethi teine poeg.
Pärast isa surma 1290. aastal jaotati krahvkond poegade vahel. Gerhard II sai Holstein-Plöni; tema noorem vend Adolf VI sai Holstein-Pinnebergi ja Heinrich sai Holstein-Rendsburgi.
Abielud ja järglased.
Ta abiellus 12. detsembril 1275 Rootsi kuninga Valdemari tütre Ingeborgiga. Nad said neli last:
1293. aastal abiellus Gerhard kuningas Erik Klippingi lese Agnesega. Nad said poja:
Gerhard IV (Holstein-Plön)

Gerhard IV (u.1277 – 1323) oli Holstein-Plöni krahv 1312. aastast kuni oma surmani.
Elu.
Ta oli Gerhard II ja selle naise Ingeborgi vanim poeg. Ta päris Holstein-Plöni; 7. juunil 1314 müüs ta enamuse oma pärandist oma vennale Johann III-le.
Abielu ja järglased.
Ta abiellus 30. juulil 1313 Schwerini krahvi Nikolaus I tütre Anastasiaga ja nad said järgmised lapsed: