tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rukk

Rukk ("Verschiß" või "Ruckung") on tähtajaline (kuni 99 aastaks) või tähtajatu üliõpilasorganisatsiooni liikme või teise organisatsiooni boikoteerimine karistusena suurema süüteo eest. Rukituga ehk rukoonusega ei tohi keegi suhelda, välja arvatud vältimatutel organisatsioonivälistel juhtudel nagu tööalaselt, rahaasjus või perekondlikult. Rukituga läbikäimise eest karistatakse samuti rukkimisega. Rukitud ei tohi ka omavahel suhelda. 
Rukkida võidakse ka eraisikuid ja nende organisatsioone.
Rukkimisega karistatakse ausõna murdmist, valetamist, kelmust, varastamist, valemängimist, salakaebust või sellega ähvardamist, ilma aukohtu vahenduseta duelli pidamist, tegelikuks minemist, aukohtule mitteallumist jne. Rukitu kaotab õiguse satisfaktsioonile.
Ajaloolisi näiteid.
Rebane Aleksander Kesküla kutsus vilistlase Jaan Tõnissoni 1904. aastal pärast enda Eesti Üliõpilaste Seltsist väljaheitmist püstoliduellile, millist kutset viimane vastu ei võtnud. Kesküla kaebuse peale otsustas buršikohus Jaan Tõnissoni rukkida, kuni ta nõustub väljakutse vastu võtma. Seepeale loobus EÜS üldkommaani garanteerimisest.
1924. aastal rukiti korporatsioon Revelia asutajaliige Artur Luik 99 aastaks pärast seda, kui ta oli noorsõdurina deserteerunud, läinud salaja Nõukogude Venemaale, seal arreteeritud ja Eestile välja antud. Rukk lõppes 2023. aastal.
2004. aastal rukiti Korporatsioon Vironia liige Kaspar Palgi 99 aastaks pärast seda, kui ta oli naiseriietes ja ilma saatjata läinud Korporatsioon Indla külalisõhtule.
Kittilä kaevandus

Kittilä kaevandus (tuntud ka kui Suurikuusikko kaevandus) on kullakaevandus Soomes.
See kuulub firmale Agnico-Eagle Limited ning asub 36 kilomeetrit Kittilä linnast põhjas. Kaevanduses hakati kulda kaevandama aastal 2008.
Kittilä kaevanduses on ka pommivarjend. Selle olemasolu nõuab 1917. aastal kehtestatud seadus.
Ajalugu.
1986. aastal avastati Kittilä linna lähedalt kulda. Seejärel saatis Soome geoloogiateenistus piirkonda uurimisrühma. Teemantpuurimisi tehti aastani 1991, mil uurimus lõppes. Avatud karjääri rajamine algas aastal 2007 ning maaki hakati kaevandama 2008. aasta mais.
Kaevetööd.
Maagitsoon Kittilä kaevanduses on hinnanguliselt 4,5 kilomeetrit pikk, 3,3 kilomeetrit lai ja 1,1 kilomeetrit sügav. Puurimistöid teostatakse Sandviki ja Atlas Copco puurseadmetega, maak laaditakse Caterpillar 777 veoautole, kasutades Caterpillar 385 hüdraulilisi ekskavaatoreid. Kaevetööde kestuseks hinnatakse vähemalt 5 aastat.
Maa-aluse kaevanduse arendus algas 2006. aasta oktoobris. Juurdepääsu tunnelid on 8 meetrit laiad, mis võimaldab kasutada kuni 60 tonnise kandevõimega veokeid.
Sakala tänav (Tartu)

Sakala tänav on tänav Tartus Tammelinna linnaosas.
Sakala tänav on lühike, umbes 85 meetri pikkune tänav Väikese kaare tänava ja Ludvig Puusepa tänava vahel.
Tänav sai nime 24. septembril 1923.
Sinilille tänav (Tartu)

Sinilille tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas.
See algab Rukkilille tänavalt ja lõppeb tupikuga.
Tänav sai nime 1991.
Rannakajaka tänav

Rannakajaka tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas.
Rannakajaka tänav algab Aiaääre tänavalt ja lõppeb Ranna puiesteega ristumisel.
Ploomi tänav (Tartu)

Ploomi tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
Ploomi tänav algab Pihlaka tänavalt ja lõppeb Ülenurme tänavaga ristumisel.
Raeremmelga tänav

Raeremmelga tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas.
Raeremmelga tänav lõppeb Hipodroomi tänavaga ristumisel.
Roopa tänav (Tartu)

Roopa tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.
Roopa tänav algab Aardla tänavalt ja lõppeb Kambja valla piiril.
Tänava pikkus on umbes 1,2 km.
Välu tänav

Välu tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.
Välu tänav algab Ristiku tänavalt ja lõppeb Mesika tänavaga ristumisel.
Sarapuu tänav (Tartu)

Sarapuu tänav on tänav Tartus Annelinna linnaosas.
Sarapuu tänav algab Lõhmuse tänavalt ja lõppeb tupiktänavana.
Sepakuru tänav

Sepakuru tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
Sepakuru tänav algab Sepa tänavalt ja lõppeb Leegi tänavaga ristumisel.
Sinika tänav (Tartu)

Sinika tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.
Sinika tänav algab Variku tänavalt ja lõppeb Mesika tänavaga ristumisel.
Sirbi tänav (Tartu)

Sirbi tänav on tänav Tartus.
Sirbi tänav algab Jalaka tänavalt ja lõppeb Tähe tänavaga ristumisel.
Sireli tänav (Tartu)

Sireli tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
Sireli tänav algab Pihlaka tänavalt ja lõppeb Kirsi tänavaga ristumisel.
Raua põik

Raua põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua asumis.
Tänav sai nime 13. novembril 1989.
Ristiku põik

Ristiku põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.
Ristiku põik sai nime 1957. aastal. Tänav on saanud nime Ristiku tänava järgi.
Põldmarja tänav

Põldmarja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis.
Tänav sai nime 11. augustil 1953.
Raba tänav

Raba tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 13. juunil 1958. 23.oktoobrist 1940 Tallinna LV ja 9.detsembrist 1940 ENSV ÜN otsusega endine Kalda tänav nimetati Raba tänavaks.
Ojakääru tänav

Ojakääru tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Ojakääru tänav sai nime 26. novembril 2003. Tänav on saanud nime selle järgi, et kulgeb otsejoones Tiskre ojani, mis teeb siinkandis käänaku.
Paekaare tänav

Paekaare tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Pae asumis.
Tänav sai praeguse nime 18. oktoobril 1991. Enne seda oli tänava nimi 17. aprillist 1978 kuni 26. juunini 1981 Ivan Fedjuninski tänav ja alates 26. juunist 1981 kuni 18. oktoobrini 1991 Kindral Fedjuninski tänav (Nõukogude Liidu armeekindrali ja kangelase Ivan Fedjuninski auks).
Põhjakaare tänav

Põhjakaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu ja Nõmme asumis.
Tänav sai nime 13. juunil 1958.
Suur-Paala tänav

Suur-Paala tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.
Ajalugu.
Tänav sai nime 17. jaanuaril 1923.
1939. aastal nimetati Suur-Paala tänav, Tallinna linnavolikogu poolt Pala tänavaks.
Suve tänav

Suve tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kelmiküla asumis. 
Tänav sai nime 24. mail 1939. Suve tänav ühendas Tehnika tänavat Paldiski maanteega, kuid Paldiski maantee poolne tänavaosa suleti hotelli laiendamisel.
Sõjakooli tänav

Sõjakooli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.
Tänav sai nime 19. veebruaril 1999.
Tänaval asub muuhulgas Tere Tennisekeskus.
Selise tänav

Selise tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Selise tänav sai nime 21. juunil 2004. Tänav on saanud nime kalastusevahendi selise järgi ('selis' – võrgulina ääristav nöör).
Seedri tänav

 
Seedri tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Seedri tänav sai praeguse nime 13. novembril 1925. Enne seda oli tänava nimi Turgenevi tänav.
Seemne tänav

Seemne tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Tänav sai nime 14. mail 1946.
Rohula tänav

Rohula tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 13. novembril 1925.
Torni tänav

Torni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Tänav sai nime 27. oktoobril 1922.
Tungla tänav

Tungla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis.
Tänav sai nime 13. juunil 1958.
Tuulenurga tänav

Tuulenurga tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Ajalugu.
Tänav sai nime 25. augustil 2010. Tuulenurga tänav on saanud nime endise Windecki suvemaja (Windecki suvemõis ehk Scheeli suvemõis) järgi. Enne seda oli Tuulenurga tänav Kose tee osa.
Tuuleveski tänav

Tuuleveski tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe ja Veskimetsa asumis.
Tänav algab Paldiski maanteelt Looga bussipeatuse juurest ning suundub algul edelasse, hiljem pöördub kagusse. Edelasuunalisel lõigul algavad tänavalt kagusuunalised Veskimetsa ja Pärituule tänavad. Tänava pöörangu järel suundub sellesse Tuuliku tee. Edasi ristuvad Tuuleveski tänavaga Külma, Pakase, Härmatise, Räitsaka, Lobjaka ja Rahe tänavad nig seejärel lõppeb see Halla tänaval.
Tuuleveski tänav piirneb osaliselt läänes Tallinna Loomaaiaga.
Tuuleveski tänav sai nime 26. septembril 1958. Tänav on saanud nime Haabersti mõisa tuuleveski järgi.
Töökoja tänav

Töökoja tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
See on tupiktänav ja algab Veerenni tänavalt.
Tänav sai nime 30. oktoobril 2002. Töökoja nime kasuks otsustati, kuna see sõna seostuvat juba pikka aega sealse paigaga.
Veetorni tänav

Veetorni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis.
Tänav algab Tuvi tänavalt ning lõppeb Toom-Kuninga tänaval. Veetorni tänav on ida-läänesuunaline ning umbes 160 m pikk.
Veetorni tänava aadressi kannab vaid üks hoone Veetorni 4, 1903. aastal valminud elamu, mis on tunnistatud kultuurimälestiseks. Tänava põhjaküljel asub Eesti Rahvusraamatukogu esiplaanil purskkaevu ja amfiteatriga, lõunaküljel aga Tuvi park.
Tänav sai praeguse nime 24. mail 1939 lähedalasuva Tõnismäe veetorni järgi. Tänava varaseim nimi oli alates 1878. aastast "Friedheimstraße". 1907. aastal sai tänav nimeks Alendre tänav (saksa keeles "Alenderstraße", vene keeles "Алендерская улица"). Alates 1938. aastast oli tänava nimi Alendri tänav. 1939. aastal sooviti tänava nime vahetada Alandi tänavaks.
Vesikaare tänav

Vesikaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla ja Kivimäe asumis.
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Viimsi põik

Viimsi põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav sai nime 1950.
Väike-Paala tänav

Väike-Paala tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.
Ajalugu.
Tänav sai nime 17. jaanuaril 1923.
1939. aastal nimetati Väike-Paala tänav, Tallinna linnavolikogu poolt Navesti tänavaks.
Väike-Sõjamäe tänav

Väike-Sõjamäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste ja Sõjamäe asumis.
Tänav sai nime 1923, enne seda kandsid Suur-, Kesk- ning Väike-Sõjamäe tänavad Lasnamäel Weimarshofi tänavate nime (saksa k. "Grosse, Mittel ja Kleine Weymarshofstrasse", vene к. "Большая, Средняя ja Малая Веймарсгофская улица").
Võidu põik

Võidu põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis.
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Võidujooksu tänav

Võidujooksu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Kurepõllu, Sikupilli ja Pae asumis.
Tänav algab Narva maanteelt, seejärel ristub Valge tänavaga, ületab Hundikuristiku oja, ristub Liikuri tänavaga, ületab Võidujooksu sillaga Laagna tee, ristub Paekaare tänavaga ning lõppeb Pae tänaval. Tänava pikkus on umbes 1,4 km.
Tänav sai nime 1923.
Võidujooksu 8A asub Lasnamäe FC Ajaxi koduväljak Ajaxi staadion.
Mahasanghika

Mahasanghika (sanskrti keeles "Mahāsāṃghika") oli varajase budismi koolkond, mis lahknes sthaviravaadast teisel suurkogul, umbes 100 aastat peale Buddha parinirvaanat. 
Mahasanghika õpetuses väärib äramärkimist "lokottaravāda" ehk "ülemaise" Buddha õpetus, mis tõstab Buddha kõrgemale tavapärasest inimlikust olendist. Mõneti sarnaneb see kontseptsioon mahajaana arusaamaga. Budismi ajaloos pakubki mahasanghika koolkond huvi eelkõige seetõttu, et selles nähakse lähteid mahajaana budismi tekkeks ja arenemiseks. Samuti leidub selle koolkonna tekstide hulgas mitmeid paali kaanonist välja jäänud tekste, tekstiosi või nende varasemaid redaktsioone, enamasti hiinakeelsetes tõlgetes.
Sthaviravaada

Sthaviravaada (sanskriti keeles "sthavira nikāya", 'vanemate õpetus') oli varajase budismi koolkond, mis lahknes mahasanghikast teisel suurkogul, umbes 100 aastat peale Buddha parinirvaanat. 
Sthaviravaada koolkond jagunes hiljem mitmeteks harukoolkondadeks (sarvastivaada, pudgalavaada) ning koolkondade rühmaks üldnimetusega "vibhajyavāda" (paali keeles "vibhajjavāda"), millest omakorda said alguse veel paljud koolkonnad ("mahīśāsaka", "dharmaguptaka", "kāśyapīya" jt), sealhulgas "tāmraparnīya", mis hiljem sai tuntuks kui theravaada. 
Sthaviravaada ainsaks tänapäevani säilinud harukoolkonnaks ning ühtlasi ainsaks säilinud mitte-mahajaana koolkonnaks ongi theravaada, mida iseloomustab keskendumine teoreetilisele analüüsile ning üldine konservatiivsus.
Pudgalavaada

Pudgalavaada (sanskriti keeles "pudgalavāda", paali keeles "puggalavāda"; ka "vātsīputrīja", "sammitīja") oli varajase budismi koolkond, mis tekkis 3. sajandil e.m.a sthaviravaada koolkonnast ja mis püsis kuni 9. või 10. sajandini. Koolkonna kõige iseloomulikumaks vaateks on õpetus pudgala ehk "isiksuse" olemasolust, milles teiste koolkondade esindajad nägid vastuolu Buddha isetuse ("anātman"'i) kontseptsiooniga. Pudgalavaada koolkonna järgi on "isiksus" lõplikult reaalne substraat, mis teeb võimalikuks ümbersündide, mälu ning teo ja teovilja seaduse (karma) toimimise.
Sarvastivaada

Sarvastivaada koolkond (sanskriti keeles "sarvāstivāda "‘kõik-on-olemas-õpetus’) oli 3. sajandist e.m.a kuni 7. sajandini mõjukaim budismi koolkond Indias ja Sise-Aasias, eriti Gandhāras. 
Koolkonna keskse õpetuse kohaselt on dharmad ehk seadmused olemas kogu aeg ega ole taandatavad millelegi muule. 
Sarvastivaada koolkond töötas välja kuuest ületavast toimingust koosneva virgumistee skeemi, mis sai hiljem oluliseks mahajaanas. Samuti lõid nad kuulsa eluratta kujundi, mis sai hiljem tuntuks Tiibeti budismis.
Sarvastivaada põhitekstideks on koguteos «Suur jaotusteraamat» (sanskriti keeles "mahāvibhāṣā"), mis arvatakse olevat koostatud neljandal budismi suurkogul Gandhāras umbes 100. aastal, ja Vasubandhu "Abhidharmakośa".
Oulanka rahvuspark

Oulanka rahvuspark on rahvuspark Soomes. See asub Põhja-Pohjanmaa ja Lapimaa maakonnas ning pargi pindala on 270 ruutkilomeetrit. Rahvuspark loodi aastal 1956 ning seda laiendati aastatel 1982 ja 1989. Idas piirneb park Paanajärvi rahvuspargiga Venemaal. 
Oulanka rahvuspark asub põhjapolaarjoone lähedal. Alal leidub rikkalikult taime- ja loomaliike, nende seas on ka ohustatud liike.
Claude Gensac

Claude Gensac (tegelikult Claude Jeanne Malca Gensac; 1. märts 1927 – 27. detsember 2016 Pariis) oli prantsuse komöödianäitlejanna. 
Ta sai tuntuks Louis de Funèsi partnerina "Sandarmi"-sarja filmides.
Ta on lõpetanud Pariisi konservatooriumi näitekunstiosakonna.
Alates 1952. aastast oli ta Pariisi teatrites näitleja.
1960.–1970. aastatel mängis ta kümnes filmis Louis de Funèsi kehastatud sandarmi Ludovic Chruchot' abikaasat.
Hiljem esines ta tohutu menuga teleseriaalides, mängides koomilisi vanemate daamide rolle.
HIFK Fotboll

HIFK Fotboll (ka rootsi keeles "Helsingfors IFK"; soome keeles "Helsingin IFK", HIFK) on Soome spordiklubi HIFK jalgpalliosakond, mis tegutseb Helsingis. Klubi mängib Soome kõrgliigas Veikkausliiga.
Ajalugu.
Idrottsföreningen Kamraterna i Helsingfors on asutatud 15. oktoobril 1897 Helsingi Svenska Reallyceumi 15-aastase üliõpilase poolt. Algusaastatel olid klubi spordialadeks kergejõustik, jalgpall ja jääpall. Jalgpalliosakond loodi 1907, samal aastal asutati ka Soome Jalgpalliliit. Esimese jalgpallimängu pidas HIFK Kaisaniemi väljakul 17. mail 1908, kus nad kaotasid 1:2 Unitasele.
Klubi algusaegadel lõpetas HIFK Mestaruussarja (mängiti karikaformaadis) teisel kohal viiel korral: 1909, 1912, 1928 ja 1929. Ka 1912. aasta Stockholmi olümpiamängudel koosnes Soome jalgpallikoondis HIFK mängijatest.
HIFK võitis oma esimese Soome meistri tiitli (Mestaruussarja) aastal 1930. Seda saavutust kordasid nad veel kolmel korral: 1931, 1933 ja 1937 selle suurepärase kümnendi jooksul. HIFK võitis Mestaruussarja veel ka 1947, 1959 ja 1961. HIFK on Soome meistriks tulnud kokku seitse korda.
HIFK oli üks edukamaid klubisid Soomes kuni 1970. aastateni, kui meeskond langes Mestaruussarjast välja. Alates 1972 mängis meeskond Soome jalgpalli madalamates liigades, kui 1980–1983 ja 2003–2005 mängiti isegi Nelonenis (neljas liiga), ning kõrgeimasse liigasse tõusti alles 43 aastat hiljem.
Alates 1930 on HIFK mänginud kokku 29 hooaega Mestaruussarjas (kõrgliiga), 18 hooaega liiga teisel ning 18 hooaega kolmandal tasandil. Nende viimaste kümnendite parimad aastad olid 1999–2002, kui klubi osales Ykkönenis (esiliiga).
Siiski, 2002. aasta hooaja lõpus oli klubi sunnitud Ykkönenist loobuma, ning 2013. aasta hooajast võeti oma teise klubi koht Nelonenis (neljas liiga). Viimasel ajal on HIFK teinud korraliku arengu ja tõusid 2011. aastaks Ykköneni tagasi, kust nad 2012. aasta hooaja järel tagasi Kakkoneni langesid. Tagasi Kakkonenis palkas HIFK peatreeneriks Jani Honkavaara, kes oli ka peatreeneri ajal mil HIFK Ykköneni tõusis. Alates tema teisest juhendamise ajast mängisid nad veel kolmandat korda Ykkönenis selle millenniumi jooksul, pärast PS Kemi Kingsi alistamist üleminekumängudel.
HIFK võitis 2014. aastal Ykköneni ning teenis sellega ka tõusu Soome kõrgeimasse jalgpalliliigasse, Veikkausliigasse. Pärast tõusu kindlustamist teatas HIFK, et oma 2015. aasta kodumängudeks hakatakse kasutama Sonera staadionit, mis on nende kohaliku rivaali Helsingi JK koduväljak. 2014. aasta detsembris alustas HIFK ühisrahastamise kampaaniat läbi Invesdori. HIFK eesmärgiks oli koguda 250 000 – 500 000 eurot, müües klubi aktsiaid, mis maksid 189,70 eurot tükk. Klubi presidendi René Östermani sõnul vajas HIFK rahastamist tulevase Veikkausliiga hooaja jaoks ja ühisrahastamine andis klubile toetajatele võimaluse saada oma osa klubist. Kampaania lõppes edukalt 2015. aasta jaanuaris ning HIFK kogus 786 investorilt 335 495 eurot.
 Võitja (7): 1930, 1931, 1933, 1937, 1947, 1959, 1961
 2. koht (7): 1909, 1912, 1928, 1929, 1934, 1935, 1971
 3. koht (4): 1932, 1936, 1958, 1970
 2. koht (2): 1959
Imogoliit

Imogoliit on suhteliselt haruldane silikaatne savimineraalide hulka kuuluv mineraal. 
Imogoliidi idealiseeritud keemiline valem on Al2SiO3(OH)4. 
Tüüpiliselt leidub imogoliiti moonde läbi teinud vulkaanilisest tuhast niisketes tingimustes tekkinud pinnases. Mineraal esineb mikroskoopiliste torukestena, mille läbimõõt on 20 ongströmit. See esineb tavaliselt koos kvartsi, allofaani, vermikuliidi, gibbsiidi, kristobaliidi ja limoniidiga. 
Mineraali kirjeldati esmakordselt aastal 1962 Kumamoto prefektuuris Uemuras. See on nimetuse saanud jaapanikeelse sõna "imogo" järgi, mis tähistab kollakaspruuni vulkaanilisest tuhast tekkinud pinnast. Algselt ei lülitatud mineraali ametlikku klassifikatsiooni, kuid aastal 1970 Tokyos toimunud nomenklatuurikomitee istungil lisati mineraal savimineraalide hulka. Selle tüüplokatsioon asub Uemuras, kus mineraali esmakordselt kirjeldati. Mineraali mikroskoopiliste mõõtmete tõttu on sellel vähe leiukohti (USA-s, Jaapanis ja Hiinas), kuid arvatakse, et seda võib sarnaste tingimuste korral mujalgi esineda.
Allofaan

Allofaan on amorfne füllosilikaatne savi koostises olev mineraloid. Allofaani idealiseeritud keemiline valem on Al2O3·(SiO2)1,3-2·(2,5-3)H2O. Tihti sisaldab allofaan ka vaske, sagedased lisandid on veel titaan, raud, magneesium, kaltsium ja kaalium. Enamasti puudub allofaanil kristallstruktuur ja seega kuulub see mineraloidide hulka, ent selle koostises leidub vahel ka savimineraalidele omaseid kristalseid elemente; vahel sarnaneb allofaan struktuurilt ka kaoliniidiga. Allofaanile on iseloomulikud tema spetsiifiline infrapunaspekter ja röntgenikiirguse difraktsioon.
Tüüpiliselt tekib allofaani moonde käigus vulkaanilise klaasi ja päevakivide reageerimisel kuuma veega. Ka tekib allofaani vulkaanilisest tuhast. Kuna allofaan on suhteliselt püsiv, leidub seda ka settekivimite koosseisus, näiteks merglis. Allofaan võib moonduda halluasiidiks ja gibbsiidiks. Allofaaniga kaasnevad mineraalid on kvarts, imogoliit, vermikuliit, gibbsiit, kristobaliit, limoniit ja krüsokolla.
Mineraali kirjeldasid esimestena 1816. aastal Tüüringis Gräfenthalis J. F. L. Hausmann ja F. Stromeyer. . See on ka allofaani tüüplokaliteet. Allofaan on nimetuse saanud kreeka keelest, kus "allos" tähendab teist ja "phanos" välimust; põhjuseks oli see, et leeklambiga kuumutamisel aine välimus muutus. Teise versiooni kohaselt tuleb nimetuse teine pool sõnast "phainestai" ehk läiget koguv. Aine on üsna levinud, selle Eestile lähimad esinemiskohad asuvad Koola poolsaarel, Samara oblastis ja Poolas Zabrze kaevandustes ning Nowy Sączi ümbruskonnas; arvatakse, et seda võib esineda ka Rootsis Värmlandis. Suure rauasisaldusega allofaani esineb ka Moskva ja Podolski ümbruskonnas.
Sautraantika

Sautraantika (sanskriti keeles "Sautrāntika" või "Sutravadin", paali keeles "Suttavāda") oli varajase budismi koolkond, mis tekkis vastureaktsioonina kommenteerivale ja abhidharmale keskendunud õpetussuunale. Koolkonna nimi (tõlkes "suutraga lõpetades") annab tunnistust sellest, et abhidharmat pühakirja osana ei tunnistata ning seega koosneb sautraantika pühakiri vaid "Vinaya Piṭaka"'st ja "Sutta Piṭaka"'st. 
Arvatakse, et sautraantika koolkond pärines Mahasanghikast lahkunud Sthaviravaada koolkonnast, millest omakorda lahknes väga mõjukas Sarvastivaada koolkond.
Žlibinai

Žlibinai on küla Leedus Plungė rajoonis, Žlibinai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Žlibinai asub Sausdravase jõe kaldal.
Žlibinai kandis XVII sajandil nime "Ryvėnai". Mykolas Šiukšta püstitas sinna aastal 1773 esimese kiriku. Praegune kirik valmis aastal 1897. Aastal 1929 sai asulast kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1960 kirik suleti ja hoone ise võeti kasutusele kohaliku kooli spordisaalina, samuti kasutas kohalik sovhoos seda laona. Kirik avati taas aastal 1991.
Stalgėnai

Stalgėnai on küla Leedus Plungė rajoonis, Stalgėnai valla halduskeskus. 
Stalgėnai asub Minija, Sausdravase ja Lukna jõe kallastel. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. 
Külas asub XIII sajandini kasutusel olnud linnamägi. Küla ise tekkis XX sajandi alguses, mil Stalgase küla maaomanikud otsustasid sinna kiriku püstitada. Kirik valmis 1918. aastal. 1921. aastal sai kiriku juurde kujunenud asulast kohaliku kihelkonna keskus.
Surnud 2017

"Sellel leheküljel loetletakse 2017. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Šateikiai

Šateikiai on küla Leedus Plungė rajoonis, Šateikiai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Šateikiai asub Blendžiava jõe kaldal. Vaatamisväärsusteks on sealne mõisakompleks, park ja aastal 1875 valminud kirik.
Küla on esimest korda mainitud aastal 1594. XVII sajandil rajati sinna mõis, mille omanikeks on olnud nii Platerid kui ka Sapiehad. Aastal 1700 ehitati külla kabel, aastal 1776 aga esimene kirik, mis kuulus Plateliai kihelkonda. Praegune kirikuhoone valmis aastal 1875. Aastal 1909 laulatati sealses kirikus Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. Aastal 1926 sai asulast kohaliku kihelkonna keskus.
Parroti mäetipp

Parroti mäetipp, ka J. F. Parrot ja J. F. Parroti mäetipp, on mägi Kesk-Pamiiris Võssokaja Stena ahelikus. Mäetipp on nimetatud Tartu ülikooli rektori Jean Jacques Friedrich Wilhelm Parroti järgi, kes oli üks varasemaid alpiniste.
Asukoht ja kõrgus.
Halduslikult asub mägi Mägi-Badahšanis Tadžikistanis.
Parroti mäetipp asub Jazgulomi aheliku haruahelikus Võssokaja Stena. Mäe kõrgus on 6230 m (alpinismikirjanduses on levinud 6277 m).
Alpinism.
1982. aastal korraldati Eesti Pamiiri ekspeditsioon Kesk-Pamiiri Võssokaja Stena ahelikku, et tõusta kahe grupiga samaaegselt kahele seni nimeta olnud ja kellegi poolt käimata mäetipule. Esmavallutatud mäetipud nimetati Tartu Ülikool 350 ja "J. F. Parrot".
Alpinistide grupp, kes tõusis augusti alguses (1.08.–4.08.) Parroti mäetipule, oli koosseisus Alfred Lõhmus (grupi juht), Helme Suuk, Ivo Goldi, Alar Sikka, Toomas Täht ja Ivo Parmas. Tippu jõudmise aeg: 3. august 1982 kella 12 paiku.
Teist korda plaaniti Parroti tippu tõusta 2012. aastal, kuid toimus uus ekspeditsioon mäetipule Tartu Ülikool 350, kuid grupi ohutuse, raskete lumeolude ning ebasoodsa ilmaennustuse tõttu sellest plaanist loobuti.
Marsruut, mis klassifitseeritakse raskuskategooriasse 3B ("küllaltki raskeks"), kulgeb mööda kirdeharja, Tanõmasi II liustiku poolt. Keskmine nõlvakalle on 30 kraadi.
Grumbliai

Grumbliai on küla Leedus Plungė rajoonis, Paukštakiai valla halduskeskus. Külas on Alsėdžiai põhikooli osakond ja raamatukogu. Nõukogude ajal oli Grumbliai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Varkaliai

Varkaliai on küla Leedus Plungė rajoonis, Nausodise valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu.
Babrungas

Babrungas on küla Leedus Plungė rajoonis, Babrungase valla halduskeskus. Küla asub Plungė põhjaservas ja on praktiliselt selle eeslinn. Babrungas asub ka Babrungase jõe kaldal.
Tampere Ilves (jalgpall)

Tampere Ilves (soome keeles "Tampereen Ilves") on Soome jalgpalliklubi ja samanimelise spordiühingu jalgpalli osakond, mis tegutseb Tamperes. Klubi mängib Soome kõrgliigas Veikkausliiga.
 Võitja (1): 1983
 2. koht (2): 1985, 2024
 3. koht (2): 1984, 2017
 Võitja (4): 1979, 1990, 2019, 2023
 2. koht (1): 1977
Arnold Pomerants

Arnold Pomerants Johannese poeg (4. veebruar 1916 Läänemaa, Käina vald, Kaasiku küla – 1942 Tšebarkul, Tšeljabinski oblast) oli Eesti karikaturist.
1939. aastast õppis Tartu Ülikooli Õigusteaduskonnas. Teenis Vene sõjaväes 1940–1942, langes Tšebarkulis 1942. aastal.
Aidar

Aidar (ukraina keeles Айдар) on jõgi Ida-Ukrainas Luhanski oblastis. Jõe lähe on Venemaal Belgorodi oblastis. Voolab valdavalt põhjast lõunasse.
Aidar on 264 km pikk.
Suuremad asulad jõe ääres on Novopskov, Starobilsk ja Novoaidar.
Daugėdai

Daugėdai on küla Leedus Rietavase omavalitsuses, Daugėdai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja ja raamatukogu, seal tegutseb Rietavase gümnaasiumi osakond. Daugėdai asub Minija jõe kaldal.
Küla mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1586. XVII sajandil rajati sinna kalmistu. Aastal 2008 ehitati külla kabel.
Medingėnai

Medingėnai (ka Medingėnai I) on küla (endine alev) Leedus Rietavase omavalitsuses, Medingėnai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Medingėnai asub Minija jõe kaldal. Vaatamisväärsuseks on 1902. aastal valminud katoliku kirik.
1877. aastal sündis külas Leedu kirjanik Šatrijos Ragana.
Ajalugu.
Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Medingėnaid on kirjalikes allikates esimest korda mainitud 1253. aastal Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus. Kui piirkond läks Leedu valdusse, siis rajati sinna mõis, mis kuulus algselt Kęsgailadele, seejärel aga Gorskistele.
1671. aastal ehitati alevisse esimene kirik. Algselt kuulus asula Žarėnai kihelkonda. Uus kirikuhoone valmis 1902. aastal. 1913. aastal sai külast kohaliku kihelkonna keskus. Nõukogude ajal oli Medingėnai kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Nicoleta Alexandru

Nicoleta Alexandru (esinejanimi Nicola; sündinud 5. novembril 1968 Bukarestis) on Rumeenia laulja.
Ta esindas Rumeeniat 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Riias lauluga "Don't Break My Heart". Finaalkontserdil sai ta 73 punktiga 10. koha.
Déspina Olympíou

Déspina Olympíou (kreeka keeles Δέσποινα Ολυμπίου; sündinud 17. oktoobril 1975 Limassolis) on Küprose laulja.
Ta esindas Küprost 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "An me thimasai". Oma poolfinaalis sai ta 11 punktiga 15. koha ega pääsenud finaali.
Tijana Dapčević

Tijana Dapčević (makedoonia "Тијана Дапчевиќ"; sündinud 3. veebruaril 1976 Skopjes) on makedoonia laulja.
Ta esindas Makedooniat 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis lauluga "To the Sky". Oma poolfinaalis sai ta 33 punktiga 13. koha ega pääsenud finaali.
Ka tema noorem õde Tamara Todevska on esindanud Makedooniat Eurovisiooni lauluvõistlusel (2008, 2019).
Maja Tatić

Maja Tatić (sündinud 30. oktoobril 1970 Belgradis) on Bosnia laulja.
Ta esindas Bosniat ja Hertsegoviinat 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tallinnas lauluga "Na jastuku za dvoje". Finaalkontserdil jäi ta 33 punktiga jagama 13. kohta.
Landshuti pärilussõda

Landshuti pärilussõda lõppes kokkuleppega Baieri-Müncheni ("Bayern-München") ja Baieri-Landshuti ("Bayern-Landshut") hertsogkondade vahel. Kokkulepe puudutas pärimisõigust, kui üks kahest hertsogist peaks ilma meessoost pärijata surema. Mõlemad hertsogkonnad olid Wittelsbachide harude omanduses ja kokkulepe sätestas, et kui üks haru peaks meesliinis hääbuma, siis teine saab mõlemad hertsogkonnad. See leping eiras keisririigi seadust, mis sätestas, et Saksa-Rooma keiser pärib, kui liin hääbub.
Baieri-Landshuti hertsog Georg ja tema naine Hedwig Jagiellonica ei saanud meessoost pärijaid, nii nimetas Georg oma tütre Elisabethi pärijaks. Kokkuleppe tõttu ei nõustunud Müncheni liini hertsog Albrecht sellega, mis viis aastal 1503 sõjani. Selle kaheaastase sõja käigus põletati Landshuti ümbruses palju külasid, nagu Ergolding, maha.
Sõda lõppes aastal 1505 Elisabethi ja tema abikaasa, Reini pfaltskrahvi Ruprechti surmaga ja keiser Maximilian I vahekohtu otsusega 30. juulil 1505 Kölni Riigipäeval. Kaks Georgi lapselast Ottheinrich ja Philipp said Pfalz-Neuburgi ("Junge Pfalz"), killustatud piirkonna Doonau ülemjooksust üle Frangimaa Oberpfalzi põhjaosani. Neuburg an der Donau valiti uue riigi pealinnaks. Kuna kaks pärijat olid veel alaealised, valitses regendina Reini pfaltskrahv Friedrich II. Ülejäänud territoorium läks Wittelsbachide Müncheni liinile. 
Keiser võttis vahendustasuna endale territooriumi ümber Kufsteini; Vaba riigilinn Nürnberg omandas tähtsaid territooriume linnast idas, sealhulgas Lauf, Hersbruck ja Altdorf. Pfaltskrahvina kulutas Ottheinrich suuri rahasummasid palee ehitamiseks Neuburg an der Donausse. Läbi pärimise sai temast hiljem Pfalzi kuurvürst, kus tema lisand "Ottheinrichsbau" Heidelbergi lossile tegi temast ühe kõige tähtsama ehitaja saksa renessansis.
Huayan

Huayan (hiina keeles 華嚴; jaapani keeles "kegon") on hiina budismi filosoofiline koolkond, mis kujunes 7.–8. sajanditel. Koolkonna nimi pärineb "Vanikusuutra" (sanskriti keeles "Avataṃsaka-sūtra") hiinakeelsest pealkirjast (華嚴經, "Huayan jing")
"Huayan"i esimeseks patriarhiks peetakse Dushuni (557–640), kuid koolkonna tegelik rajaja oli kolmas patriarh Fazang (643–712), kes pani sellele aluse oma "Vanikusuutra" tõlke ja kommentaaridega. Patriarhide järjestusse kuuluvad veel teine patriarh Zhiyan (602–668), neljas Chengguan (738–820 või 838) ning viies ja viimane patriarh Zongmi (780–841). 
9. saj lõpus koolkond hääbus, kuigi õpetajaliinid on kestnud tänapäevani.
"Huayan"i filosoofia rõhutab kõikide nähtuste vastastikust seostatust ja läbipõimumist (hiina keeles "wu ai"). Laialdaselt kasutatakse selleks olemuse (hiina keeles "li") ja nähtumuse ehk sündmuse (hiina keeles "shi") mõistete dialektikat.
"Huayan"’i neljas ja viies esiõpetaja ehk patriarh (kellest viimane oli ühtlasi ka "chan"’i koolkonna õpetaja) rõhutasid peale "Vanikusuutra" ka teisi tekste nagu „Mahajaana usu tärkamine“, „Vimalakīrti suutra“, „Teemantsuutra“ ja „Nirvaanasuutra“ ning lisasid "huayan"’i õpetusse palju "tiantai"’st ja "chan"’ist laenatut. Nagu "tiantai" ja "chan", jõuab ka huayan äkilise virgumise meetodi tunnistamiseni.
Nagu „Lootossuutra“, nii rõhutab ka Vanikusuutra kõikides olendites peituvat budaloomust, kuid filosoofilisemas plaanis on tegu „Lootossuutrast“ oluliselt keerukama teosega. Suutra üks kandvaid ideid peitub tõdemuses, et kõiksus moodustab ühe täielikult lõimunud terviku, mille kõik osad on orgaaniliselt teineteisega seotud. 
Fazang näitlikustas seda Buddha kuju ja kümne peegli abil. Ta paigutas tõrvikuga valgustatud Buddha kuju ümber, alla ja kohale üksteise poole suunatud peeglid, nii, et peeglites ei peegeldunud mitte ainult Buddha kuju, vaid ka peegeldused teistest peeglitest, samuti peegelduste peegeldused ja peegelduste peegelduste peegeldused ning nõnda lõputult edasi.
Željko Joksimović

Željko Joksimović (serbia keeles Жељко Јоксимовић; sündinud 20. aprillil 1972 Belgradis) on Serbia laulja.
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbia ja Montenegrot lauluga "Lane moje". Finaalis sai ta 263 punktiga teise koha.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta koos Jovana Jankovićiga õhtujuht.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbiat lauluga "Nije ljubav stvar". Finaalis sai ta 214 punktiga kolmanda koha.
Rambo Amadeus

Rambo Amadeus (serbia keeles Rambo Amadeus / Рамбо Амадеус, kodanikunimi Antonije Pušić; sündinud 14. juunil 1963 Kotoris) on Montenegro laulja.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Montenegrot lauluga "Euro Neuro". Ta sai oma poolfinaalis 20 punktiga 15. koha ega pääsenud finaali.
Paulius Jakutavičius

Paulius Jakutavičius (sündinud 1978) on leedu alpinist.
Tema koos Dovilė Garlaitėga 2008. aastal sooritatud tõus Han-Tengrile põhjaküljelt Solomatovi marsruuti mööda (Vene süsteemi järgi raskuskategooria 5A–5B) hinnati Baltikumi meistrivõistlustel mägironimises kõrgalpinismi kategoorias esikoha vääriliseks.
Jakutavičius lõpetas 1997. aastal Kaunase Tehnoloogiaülikooli gümnaasiumi. Ta tegutseb ka fotograafina.
Dovilė Garlaitė

Dovilė Garlaitė (sündinud 1982) on leedu alpinist.
Ta on esimene Leedu naisalpinist, kes on tõusnud Ismoili Somoni mäetippu.
Tema koos Paulius Jakutavičiusega 2008. aastal sooritatud tõus Han-Tengrile põhjaküljelt Solomatovi marsruuti mööda (Vene süsteemi järgi raskuskategooria 5A–5B) hinnati Baltikumi meistrivõistlustel mägironimises kõrgalpinismi kategoorias esikoha vääriliseks.
Šerkšnėnai

Šerkšnėnai (žemaidi "Šerkšnienā") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis, Šerkšnėnai valla halduskeskus. 
Külas on postkontor, algkool ja raamatukogu, samuti asub seal kaks kalmistut. Šerkšnėnai asub Šerkšnė jõe kaldal, küla juures asub jõel väike Šerkšnėnai hüdroelektrijaam. Küla maadele jääb Šerkšnėnai lennuväli.
Asula nimi tuleneb Šerkšnė jõest.
Ajalugu.
Šerkšnėnaid on esmamainitud 1558. aastal ja seejärel 1568. aastal ("Szerksnany"). 1596. aastal läks küla Žemaitija piiskopkonna kapiitlikooli valdusse.
XIX sajandi alguses oli külas Šerkšnėnai mõis. Külas oli ka vesiveski. 1920. aastal avati külas algkool, mis 2009. aastast on Tirksliai keskkooli osakond.
Nõukogude perioodil oli küla Šerkšnė kolhoosi keskasulaks. 1947. aastal asutati sinna klubi-lugemistuba, millest 1956. aastal kasvas välja kohalik raamatukogu. 1957. aastal valmis kultuurimaja.
1984. aastal rajas Mažeikiai aviatsiooniklubi Šerkšnėnaisse lennuvälja. 1997. aastal rajati külla hüdroelektrijaam võimsusega 64 kW.
PS Kemi Kings

PS Kemi Kings (ka "PS Kemi") on Soome jalgpalliklubi, mis tegutseb Kemis. Klubi mängib 2017. aastal Veikkausliigas.
Klubi on varem kandnud nime "PS Kemi Kings", millest tuleneb ka nende hüüdnimi "Kingit".
Ajalugu.
Klubi loodi 21. augustil 1999 Kemin Palloseura, Kemin Pallotoveriti ja Visan Pallo ühinemisel.
 Võitja (1): 2015
 Võitja (4): 2003, 2007, 2013, 2014
 2. koht (1): 2006, 
 3. koht (2): 2005, 2012
 Võitja (1): 2015
1. järgu major

1. järgu major ehk premier-major oli mitme riigi sõjaväeline auaste. 
Venemaa keisririik.
Venemaal kehtestati 1. järgu majori (vene keeles "премьер-майор") auaste 1716. (teistel andmetel juba 1711.) aastal, mil majori auaste jagati kaheks. See oli kõrgem 2. järgu majorist ja madalam alampolkovnikust. Teenistusastmete tabelis oli see aastatel 1731−1797 VIII klassi, kaardiväes aga aastatel 1748−1797 VI klassi auaste.
1. järgu major oli polgukomandöri ehk polkovniku abi ja polgu tähtsuselt kolmas ohvitser. Tema vastutas väeosa rividrilli ja inspekteerimise eest. Ühtlasi oli ta polgu 1. pataljoni tegelik komandör (pataljoni šeff oli polkovnik). Kui polkovnik või tema asetäitja alampolkovnik ei saanud polku juhtida, võis neid kohuseid täita 1. järgu major.
Majori auastme kaheks jagamine kaotati keiser Paul I ajal 1797. aastal ja kõik 1. ja 2. järgu majorid said majori auastme.
2. järgu major

2. järgu major ehk sekund-major oli mitme riigi sõjaväeline auaste. 
Venemaa keisririik.
Venemaal kehtestati 2. järgu majori (vene keeles "секунд-майор") auaste 1716. (teistel andmetel juba 1711.) aastal, mil majori auaste jagati kaheks. See oli kõrgem kaptenist ja madalam 1. järgu majorist. Teenistusastmete tabelis oli see aastatel 1731−1797 VIII klassi, kaardiväes aga aastatel 1748−1797 VI klassi auaste.
2. järgu major oli polgukomandöri asetäitja alampolkovniku abi ja polgu tähtsuselt neljas ohvitser. Tema valvas rividrilli ja vahiteenistuse üle. Ühtlasi oli ta polgu 2. pataljoni tegelik komandör (pataljoni šeff oli alampolkovnik).
Majori auastme kaheks jagamine kaotati keiser Paul I ajal 1797. aastal ja kõik 1. ja 2. järgu majorid said majori auastme.
Viešvėnai I

Viešvėnai I (ka lihtsalt Viešvėnai) on küla (endine alev) Leedus Telšiai rajoonis, Viešvėnai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu.
Ajalugu.
Arheoloogilistel andmetel oli küla ümbruskond asustatud juba kiviajal. Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Viešvėnaid mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1253 Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus ("Wieswe", "Versevene"). XV sajandil läks asula Leedu valdusse. Aastal 1567 sai Viešvėnaist alev. Aastal 1758 ehitati sinna esimene kirik.
Aastal 1831 osalesid sealsed elanikud Novembriülestõusus. Asula kohta olid tsaariajal vene keeles kasutusel nimekujud Вѣшвяны ja Вешвяны. Aastal 1852 ehitati vana kiriku asemele uus. Aastal 1908 sealne kihelkond likvideeriti, ent see taastati taas aastal 1924. Nõukogude ajal oli Viešvėnai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2007 püstitati külla kaks metallist risti, mälestamaks Nõukogude võimude poolt toime pandud Rainiai massimõrva ohvreid.
Knez

Knez (Knez / Кнез; kodanikunimi Nenad Knežević; sündinud 5. detsembril 1967 Cetinjes) on Montenegro laulja.
Ta esindas Montenegrot 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Finaalkontserdil sai ta 44 punktiga 13. koha.
2000. aasta Soome presidendivalimised

2000. aasta Soome presidendivalimistel valiti Soome president aastateks 2000–2006. 
Valimiste esimene voor toimus 16. jaanuaril 2000. Kuna ükski kandidaat ei saanud üle 50 protsendi häältest, toimus 6. veebruaril 2012 kahe enim hääli saanud kandidaadi – Tarja Haloneni ja Esko Aho – osalusel teine voor. Valimised võitis Tarja Halonen.
Valimiskandidaate oli kokku 7.
Upyna (Telšiai)

Upyna on küla Leedus Telšiai rajoonis, Upyna valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Upyna asub Upyna jõe kaldal. Vaatamisväärsusteks on aastal 1807 valminud kirik ja selle kellatorn. Aastast 1924 on Upyna kohaliku kihelkonna keskuseks.
Eva Sršen

Eva Sršen (sündinud 1951 Ljubljanas) on Sloveenia laulja.
Ta esindas Jugoslaaviat 1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Pridi, dala ti bom cvet". Finaalkontserdil sai ta nelja punktiga 11. koha.
Tereza Kesovija

Tereza Ana Kesovija (sündinud 3. oktoobril 1938 Dubrovnikis) on Horvaatia laulja.
Ta esindas Monacot 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Bien plus fort". Finaalkontserdil jäi ta 0 punktiga viimasele 17. kohale.
1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Jugoslaaviat lauluga "Muzika i ti ning tuli 87 punktiga 9. kohale.
Aleksander Rudolf Laane

Aleksander Rudolf Laane (13. märts 1910 Triigi mõis, Avanduse vald, Virumaa – 13. jaanuar 1973 Põikva küla, Paide rajoon) oli eesti tõstja ja metsavend.
Elukäik.
Aleksander Laane õppis Avinurme koolis. Tõstmist hakkas harrastama Esna spordiseltsis Kalju. Eestit esindas ta juba 1935. aastal võistlustel Lätis ja 1937. aastal Rootsis. Tuli aastatel 1934–1944 tõstmise keskkaalus viis korda Eesti meistriks.
Tulemuste poolest võinuks ta osaleda 1936. aasta Berliini olümpiamängudel, kuid seal jäi käimata rahanappuse tõttu. Ta oli esimene Eesti meister Järvamaal. Eesti Vabariigi lõpul 1940 oli ta Eesti kõigi aegade edetabelis oma kaalus kolmandal kohal. Isiklik rekord kolmevõistluses 325 kg (1937).
Enne Teist maailmasõda töötas politseis. Sõja ajal oli rindel politseipataljonis. Osales 1941–1944 Omakaitse tegevuses, varjas end 1945–1949 metsavennana. 1949. aastal ta arreteeriti, oli Karagandõ oblastis vangilaagris, vabanes 1958. aastal. Eestisse naasnud, elas ja töötas ta Põikva külas Järvamaal, seejuures mitu aastat ilma elamisloata. Tegutses ka tõstespordi kohtunikuna.
Isiklikku.
Tema tütrepoeg René Laane on jõutõstja, treener ja endine Eesti kaitseväelane.
Mälestuse jäädvustamine.
31. mail 2014 toimusid Albus esimesed Aleksander Rudolf Laane I mälestusvõistlused. Iga-aastasi võistlusi korraldab tõstja ja tõstesporditreener Ahti Uppin.
Ledina Çelo

Ledina Çelo (sündinud 9. veebruaril 1977 Tiranas) on Albaania laulja ja modell.
Ta esindas Albaaniat 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Tomorrow I Go". Finaalkontserdil tuli ta 53 punktiga 16. kohale.
Émile Waldteufel

Charles Émile Lévy Waldteufel (9. detsember 1837 Strasbourg – 12. aprill 1915 Pariis) oli Prantsusmaa helilooja. 
Ta sai tuntuks paljude valsside autorina. Neist tuntuim on 1882. aastal kirjutatud "Uisutajad" ("Les Patineurs").
Waldteufel sündis Strasbourgis musikaalses juudi peres. Aastatel 1853–1857 õppis ta Pariisi Konservatooriumis klaverit. Ta sai Napoleon III õukonnapianistiks. 1874 esines ta kontserdil, kus kuulajate seas oli Walesi prints, hilisem kuningas Edward VII, kes oli tema esinemisest vaimustuses ning lubas tema muusikat Suurbritannias tutvustada. Tema muusikat mängiti Buckinghami palees ja see sai tuntuks kogu maailmas.
Ta on maetud Pariisi Père-Lachaise'i kalmistule.
Juliana Pasha

Juliana Pasha (sündinud 20. mail 1980 Tiranas) on Albaania laulja.
Ta esindas Albaaniat 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "It's All About You. Finaalkontserdil saavutas ta 62 punktiga 16. koha.
Frederik Ndoci

Frederik Ndoci (sündinud 9. veebruaril 1960 Shkodëris) on Albaania laulja ja laulukirjutaja.
Ta esindas lauluga "Hear My Plea" Albaaniat duetis koos Aida Ndociga 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis, kus nad said poolfinaalis 17. koha ja edasi finaali ei pääsenud.
Soome Akadeemia

Soome Akadeemia on riiklik teadusuuringute rahastusasutus Soomes. Asutuse peakontor asub Helsingis. 
Aastas haldab akadeemia üle 260 miljoni euro Soome teadusuuringute raha. 
Akadeemia on küll ainult rahastus-, mitte õppeasutus, aga sellele vaatamata kannavad selle liikmed tiitlit "professor".
Aastatel 2012–2022 oli asutuse president Heikki Mannila (sündinud 4. jaanuaril 1960). Aastast 2022 on akadeemia president Paula Eerola (sündinud 10. jaanuaril 1962).
Ryškėnai

Ryškėnai on küla Leedus Telšiai rajoonis, Ryškėnai valla halduskeskus. Küla asub Telšiai serval. Ryškėnais on kabel, põhikool ja raamatukogu.
Degaičiai

Degaičiai on küla Leedus Telšiai rajoonis, Degaičiai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Degaičiais asub Telšiai lennuväli.
Aastani 1940 asus küla kohal Degaičiai mõis, millest on säilinud park. Nõukogude ajal rajati sinna kohaliku kolhoosi keskasula, samuti asus külas Anulėnai linnukasvatussovhoos. Aastal 1994 rajati kultuurimaja juurde kabel, aastal 1912 valmis aga sealne kirik.
Õnnemaa suutrad

Õnnemaa suutrad ehk Puhta Maa suutrad (sanskriti keeles "Sukhāvatīvyūha-sūtra"; tiibeti keeles "bde ba can gyi bkod pa’i mdo") on mahajaana budismi pühakirjad, mis on eriti olulised õnnemaa ehk puhta maa koolkondades. Nendes kirjeldatakse Sukhāvatīt ehk Õnnemaad ning seal sündimise tingimusi ja võimalusi.
Indias või Sise-Aasias umbes 2. või 3. saj algupäraselt sanskriti keeles loodud suutrast on mitmeid versioone.
Suutrad kirjeldavad Amitābha puhastatud budavälja ehk puhast maad. Bodhisattva Dharmākara annab 46 tõotust, millega ta lubab rajada puhta maa, kus olendid saaksid erakordselt hõlpsasti Buddha õpetust järgida. Bodhisattva Dharmākara täidab oma tõotused, temast saab buda Amitābha ning tema puhas maa kannab nime Sukhāvatī ehk "Õnnemaa".
Olendid saavad Sukhāvatī'sse ümber sündida ennast buda Amitābha'le pühendades, Amitābha nime korrates ning Sukhāvatī'd kujustades.
Õnnemaa suutrad on eriti populaarsed Hiina ja Jaapani puhta maa koolkondades, kuid Amitābha kultus on levinud ka mujal. Amitābhat mainib juba mahajaana tuntuim teoreetik Nāgārdžuna, keda Hiinas peetakse ühtlasi ka puhta maa koolkonna esimeseks esiõpetajaks.
"Sukhāvatīvyūha-sūtra "lühem versioon on ilmunud eesti keeles pealkirja all «Õnneliku maa suutra» Maret Kargi tõlkes (1975).
Jankai

Jankai on küla Leedus Kazlų Rūda omavalitsuses, Jankai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu.
Jankaid mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1701. Algselt kandis see nime "Slabotka", aga aastast 1830 kandis see nime "Janki". Nõukogude ajal oli Jankai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
500 eKr

Aasta 500 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Lahden kisapuisto

Lahden kisapuisto on jalgpallistaadion, mis asub Soomes Lahtis. FC Lahti kasutab staadioni oma Soome kõrgliiga (Veikkausliiga") kodumängudeks. Staadion mahutab 3187 pealtvaatajat. 
Ajalugu.
Lahden Kisapuisto jalgpallistaadion ehitati 1952. aasta suveolümpiamängude tarvis ning see võõrustas kahte olümpia eelmängu ja ühte põhimängu. Esimesed olid Poola-Prantsusmaa vaheline kohtumine 15. juulil ja Luksemburgi-Suurbritannia vaheline kohtumine 16. juulil ning põhiturniiri mäng oli Türgi-Curaçao 21. juulil.
1967. aastal püstitati staadionil publikurekord, kui kohalikku liigamängu oli jälgimas 8144 pealtvaatajat.
29. oktoobril 2003 põles osa tribüünist maha, kui suitsetavad teismelised tüdrukud panid tribüüni kogemata põlema.
Plutiškės

Plutiškės on küla Leedus Kazlų Rūda omavalitsuses, Plutiškėse valla halduskeskus. Külas on postkontor, keskkool ja raamatukogu.
Aastal 1791 rajati külla kabel. Algselt allus see Prienai kihelkonnale. Aastal 1839 ehitati sinna kabeli asemele kirik. Aastast 1915 on küla kohaliku kihelkonna keskuseks.
Wiklöf Holding Arena

Wiklöf Holding Arena (endise nimega Idrottsparken) on mitmeotstarbeline staadion, mis asub Soomes Ahvenamaa pealinnas Maarianhaminas. 
IFK Mariehamn kasutab staadioni oma Soome kõrgliiga (Veikkausliiga) kodumängudeks.
APN

APN (akronüüm venekeelsest fraasist Агентство печати «Новости» ('pressiagentuur Novosti')) oli Nõukogude Liidu uudisteagentuur, mis moodustati 1961 Nõukogude Infobüroo (Sovinformbjuro) baasil. APN oli Nõukogude ajal juhtivaid uudiseid ja ajakirjandust vahendav agentuur. 
APNi peaülesanne oli välispoliitiline propaganda, mis pidi Nõukogude Liidu vabariikidest, Nõukogude inimestest ja Nõukogude eluolust looma välisriikides positiivse kuvandi. APNil olid välisesindused rohkem kui 120 riigis. APN andis välja 60 ajalehte ja ajakirja 45 keeles. 
27. juulil 1990 moodustati APN baasil informatsiooniagentuur Novosti (vene Информационное агентство «Новости», lühend ИАН (IAN)). Septembris 1991 korraldati IAN ümber Venemaa riiklikuks uudisteagentuuriks ehk RIA Novostiks.
Antanavas

Antanavas (poola keeles "Antonowo") on küla Leedus Kazlų Rūda omavalitsuses, Antanavase valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Antanavas asub Pilvė jõe kaldal. Külas tegutseb piiritusevabrik, seal ammutatakse mineraalvett. Vaatamisväärsusteks on mõisa park ja XVIII sajandil ehitatud puidust kabel.
Antanavase mõis rajati XVIII sajandil, samast ajast pärinevad ka piiritusevabrik ja kabel. Algselt kuulus küla Jan Antoni Chrapowickile. Tema teise nime järgi on küla ka nime saanud. Küla elanikud osalesid Jaanuariülestõusus. 1923. aastal tükeldati suurem osa mõisa maadest talukruntideks. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Antanavas nii kohaliku kolhoosi kui ka sovhoosi keskasula.
Adler

Adler on linnaline asula Venemaal Krasnodari krais Sotši linna Adleri rajoonis. Adleris elab 100 000 inimest. Asula jääb Musta mere äärde ja Mzõmta jõe suudmesse.
Tänapäeval on Adler populaarne kuurortlinn, seal korraldatakse ka rahvusvahelisi üritusi. 2014. aasta taliolümpiamängude ajal oli Adler üks võistluste toimumiskohti. Adleris asub Põhja-Kaukaasia raudtee suurim raudteejaam, millest sai Abhaasia ja Gruusia konflikti tõttu rööbastee lõppjaam.
Ajalugu.
Adlerit on allikates esimest korda mainitud 1641. Venelased ehitasid 1837. aastal sinna Püha Vaimu ("Святого Духа") kindluse. Enne seda oli seal Lieši linn, kus elas abhaaside sadzi rahvarühm. Genova vabariik asutas seal 12. sajandil Layso tehase. Tol ajal kuulus see maa sadzi soost printsessile Aredbale. Türklased nimetasid seda kohta "Artlar"iks või "Arti"ks. Venelased tuletasid sellest valesti hääldades "Adler"i, mis pärineb saksa keeles kulli tähendavast sõnast "Adler". Teise teooria sõnul tuleneb nimi prikklaeva nimest "Adler". Adleri linn asutati 1869.
Topograafia.
Adleris asub kruusane ja kitsas rand, mida läbib raudtee.
Adleris on Kolmainsuse ja Püha Vaimu Vene Õigeusu kirik ning Armeenia Saint Sarkise toomkirik.
Veel asub linnas Adleri rajooni ajaloomuuseum ja "Южные культуры" park.
Wayde van Niekerk

Wayde van Niekerk (sündinud 15. juulil 1992 Kaplinnas) on Lõuna-Aafrika kergejõustiklane. Ta on 400 meetri jooksu maailmarekordi omanik.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis Niekerk kuldmedali ajaga 43,48.
2016. aasta olümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta kulla Kirani Jamesi ees maailmarekordiga 43,03.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta 400 meetri jooksus esikoha 43,98-ga. Lisaks võitis ta 200 meetri jooksus 20,11-ga hõbemedali.
Ta kandis 2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial Lõuna-Aafrika Vabariigi lippu.