tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vassili Jegorov

Vassili Mihhailovitš Jegorov (vene keeles Василий Михайлович Егоров; sündinud 16. septembril 1993 Megino-Kangalassõ ulussis Sahhas) on jakuudi poksija.
Ta saavutas 2015. aasta poksi maailmameistrivõistlustel helveskaalus (kuni 49 kg) hõbemedali ning tuli kahel korral Euroopa meistriks (2015, 2017). 
2016. aastal lülitati ta Venemaa olümpiakoondisse olümpiamängudel Rio de Janeiros, kuid tema esinemine ebaõnnestus – ta ei pääsenud veerandfinaali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Hamburgis pääses Jegorov veerandfinaali, kuid edasi ei pääsenud, sest kaotus Kasahstani esindajale sulges tee poolfinaali.
Haridustee.
Ta lõpetas 2016. aastal Tšuraptša Riikliku Kehakultuuri ja Spordi Instituudi bakalaureuseõppe punase diplomiga. Ta õppis päevases õppes, kuid individuaalgraafiku alusel. Paralleelselt õpingutega Tšuraptšas asus ta 2014. aastal omandama teist kõrgharidust kaugõppes Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli õigusteaduskonnas.
Zermatt

Zermatt on linn Šveitsis Valais' kantoni saksakeelses osas.
Linnas elas 2015. aastal 5800 inimest.
Linn on Alpides üks olulisi suusa- ja mäeturismi keskusi, sealsamas asub Matterhorni mägi.
Linn on tuntud rohelise transpordi linnana: üldiselt (eranditega) on linnake autovaba, linnalähiliikluses on soositud rong ning teenindussõidukitena on seal kasutusel vaiksed ja kompaktsed elektrisõidukid.
One More Light

"One More Light" on Ameerika Ühendriikide rokkansambli Linkin Parki seitsmes stuudioalbum, mida lindistati septembrist 2015 kuni veebruarini 2017.
"One More Light" ilmus 19. mail 2017 ning on viimane album laulja Chester Benningtoniga.
Suorun Omolloon

Dmitri Kononovitš Sivtsev, kirjanduslik pseudonüüm Suorun Omolloon, (jakuudi keeles Дмитрий Кононович Сивцев; Суорун Омоллоон; 14. september (vkj 1. september) 1906 Tatta uluss, Jakuudi oblast – 25. juuni 2005 Jakutsk) oli jakuudi kirjanik (proosa- ja näitekirjanik), libretist ning kultuuritegelane, Jakuudi rahvakirjanik, Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta oli mitme muuseumi loomise idee algataid (sealhulgas Tatta rajoonis 1977. aastal rajatud Jakuutia esimene vabaõhumuuseum Tšerkehhi ajaloo-etnograafiamuuseum ja 1987. aastal Leena paremal kaldal 70 km Jakutskist allavoolu rajatud Leena ajaloo-arhitektuuri muuseum-kaitseala). 1990. aastatel aitas ta kaasa kirikute taastamisele Jakuutia territooriumil.
Päritolu, haridustee ja kirjandustegevus.
Suorun Omolloon oli pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1928. aastal Jakutski pedagoogilise tehnikumi. Kirjandustegevusega alustas ta 1926. aastal. Loomeperioodi esimeses pooles kirjutas ta peamiselt jutustusi, osa neist satiirilise varjundiga. Hiljem on ta kirjutanud Jakuudi Muusika- ja Draamateatrile rohkesti näitetükke. Ta on kirjutanud ka lastele ja avaldanud koduloolise sisuga publitsistikat.
Kaja (Narva ajaleht)

Kaja : "Politikaline, majandusline ja kirjandusline ajaleht", ilmus Narvas alates 3. juunist 1906 kuni 29. jaanuarini 1911 sagedusega 2 korda nädalas (kolmapäeviti ja laupäeviti).
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Tõnu Martin Franzdorf. Toimetus asus Narvas T. M. Franzdorfi raamatupoe kõrval.
Ajalehte trükiti Narvas, algul Tõnu Martin Franzdorfi ja hiljem Ф.Ф. Гнивковский trükikojas. Ajalehe hind oli 2 kopikat.
Täiendavalt ilmusid lisad:
Tupekoi

Tupekoi ("Coleophora") on tupekoilaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi.
See on paljude liikidega perekond.
Pisikoi

Pisikoi ("Bucculatrix") on pisikoilaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi.
See on paljude liikidega perekond.
Eesti liigid.
Eestis elab 17 selle perekonna liiki.
Uudiste nalja-osa

Uudiste nalja-osa oli huumoriajakiri, mis ilmus 1904–1905 Tartus ajalehe Uudised lisana. 
Väljaandja oli Peeter Speek, vastutavad toimetajad Peeter Speek ja Richard Aavakivi.
Ajakirjale tegi kaastööd Eduard Vilde ja karikatuurid joonistas Toomas Rudolf Gutmann.
Tiraaž oli 1904. aastal 8000 ja 1905. aastal 10 000 eksemplari.
Sabine Leutheusser-Schnarrenberger

Sabine Leutheusser-Schnarrenberger (sünninimi Sabine Leutheusser; sündinud 26. juulil 1951 Mindenis) on Saksamaa poliitik, ta kuulub Vaba Demokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastatel 1992–1996 ja 2009–2013 Saksamaa justiitsminister.
Ta sündis aastal 1951 Mindenis Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Mindenis lõpetas ta ka gümnaasiumi. Seejärel õppis ta õigusteadust Göttingeni ja Bielefeldi ülikoolides.
Aastatel 1979–1990 töötas ta Saksamaa Patendiameti Müncheni osakonnas.
Aastal 1978 astus ta Vaba Demokraatliku Partei ridadesse, aastast 1991 on ta Vaba Demokraatliku Partei föderaalnõukogu liige. 12. detsembril 1990 valiti ta Bundestagi liikmeks. 18. maist 1992 kuni 17. jaanuarini 1996 oli ta esimest korda Saksamaa justiitsminister. 28. oktoobrist 2009 kuni 17. detsembrini 2013 oli ta teist korda Saksamaa justiitsminister.
Balti Raamat

Balti Raamat OÜ oli Eesti kirjastus, mis tegutses 2000–2011. Kirjastust juhtis Igor Kaasik.
Platon Oiunski

 
Platon Aleksejevitš Sleptsov, kirjanduslik pseudonüüm Oiunski; jakuudi keeles Платон Алексеевич Слепцов; Былатыан Ойуунускай; vene keeles Платон Алексееви Слепцов; Платон Ойунский; 11. november (vkj 30. oktoober) 1893 Jakuudi oblast – 31. oktoober 1939 Jakutsk) on jakuudi kirjanik, riigitegelane ja filoloog, jakuudi nüüdiskirjanduse rajaja.
Koos Maksim Ammossovi ja Issidor Barahhoviga andis ta olulise panuse Jakuudi ANSV moodustamisel.
Ta oli aastatel 1922–1923 Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees ning 1928–1931 vabariigi hariduse ja tervishoiu rahvakomissar. Tema initsiatiivil loodi 1935. aastal Jakuudi keele ja kultuuri teadusuurimisinstituut. Ta sai selle instituudi esimeseks direktoriks. 1935. aastal kaitses ta Moskvas lingvistikakandidaadi kraadi.
1938. aastal Oiunski represseeriti. Rehabiliteeriti 1955. aastal.
Päritolu, haridustee ja kirjandustegevus.
Ta on pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1917. aastal Jakuudi õpetajate seminari. Aastatel 1917–1918 õppis taTomski õpetajate instituudis. Kirjandustegevust alustas ta 1917. aastal (avaldati esimene luuletus). Tema jutustused ja näidendid on läinud Jakuudi kirjanduse kullafondi. Ta kogus ja valmistas ette avaldamiseks jakuudi eeposed. Ta on tõlkinud jakuudi keelde vene ja maailma klassikat.
1934. aastal valiti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema auks antakse väljaSahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelist riiklikku preemiat.
Gorodenka oja

Gorodenka oja on oja Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Oja pikkus on 19,4 km ja valgla suurus 119,8 km². Oja suubub vasakult Narva jõkke.
Oja kallastel asuvad Gorodenka ülemine paljand ja Gorodenka kärestiku paljand.
Lõbus Külaline

Lõbus Külaline ": nalja- ja jutuleht noorele ja vanale" oli huumoriajakiri, mis ilmus 1931–1932 aastatel Haapsalus sagedusega kord kuus. Väljaandja oli Paul Tamverk, vastutav ja tegevtoimetaja Jakob Arnold Feldmann.
Jakuudi ANSV

Jakuudi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühinimi Jakuudi ANSV; ka Sahha ANSV; jakuudi keeles Саха автономнай сэбиэскэй социалистическэй республиката; vene keeles Якутская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne vabariik Vene SFNV ja Vene NFSV koosseisus.
Jakuudi ANSV moodustati Jakuudi kubermangust ja eksisteeris aastatel 1922–1990 põlistel Jakuutia aladel. Haldusjaotuse järgi koosnes vabariik 32 rajoonist, 10 linnast ja 59 alevist.
Nõukogude võimu ajal teostati Jakuudi ANSV-s põllumajanduse kollektiviseerimine, sotsialistlik industrialiseerimine ja kultuurirevolutsioon.
Jakuudi ANSV loomisel andsid olulise panuse Maksim Ammossov, Platon Oiunski ja Issidor Barahhov. 
Deklaratsioon Jakuutia riiklikust suveräänsusest.
27. septembril 1990 võttis Jakuudi ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Jakuudi-Sahha Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (Jakuudi-Sahha NSV) Vene NFSV koosseisus. Vabariigi nime muutuse kinnitas 24. mail 1991 Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress.
Viktor von Weizsäcker

Viktor von Weizsäcker (21. aprill 1886, Stuttgart – 9. jaanuar 1957, Heidelberg) oli saksa bioloog ja arstiteadlane.
Ta oli üks psühhosomaatilise meditsiini rajajaid.
Tema geštaldiringi kontseptsioon arendab Jakob von Uexkülli funktsiooniringi mudelit.
Psühhosomaatiline meditsiin

Psühhosomaatiline meditsiin on valdkond meditsiinis, mis tegeleb psüühiliste faktorite (sealhulgas kõne) mõjuga füsioloogilistele protsessidele.
Psühhosomaatilise meditsiini arendamisel on suuri teeneid Viktor von Weizsäckeril ja Thure von Uexküllil. Psühhosomaatilise meditsiini teooria toetub muuhulgas semiootikale (sh biosemiootikale) ja Jakob von Uexkülli mudeleile.
Psühhosomaatika termini võttis kasutusele Johann Heinroth aastal 1818.
Öko-psühhosomaatika lisab psühhosomaatikale looduskeskkonna toime.
Mart-Ivo Eller

Mart-Ivo Eller (24. juuli 1936 Tartu – 18. november 2003 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane ja pedagoog.
Elukäik.
Ta lõpetas 1955. aastal Tartu 1. Keskkooli ja astus samal aastal Tartu Riiklikusse Ülikooli. Selle lõpetas ta 1960. aastal diplomitööga "Nõukogude Eesti ajaloolis-revolutsiooniline maal", mida juhendas professor Voldemar Vaga. Aastail 1960–1963 oli Eller Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirant ja kaitses 1965. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Nõukogude Eesti monumentaal- ja dekoratiivskulptuur aastail 1940–1963". 
Mart-Ivo Eller töötas aastail 1963–1971 ja aastast 1988 Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi kunstiajaloo sektoris ning aastail 1990–1992 oli ta selle juhataja. 1971.–1988. aastal töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiajaloo õppejõuna, aastast 1977 dotsendina. Tema esimesteks õpilasteks on peetud eesti kunstiajaloolasi Sirje Helmet ja Eha Komissarovi.
Ta oli alates 1967. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige, aastal 1972–1988 kunstiteadlaste sektsiooni esimees ja aastast 1994 Rahvusvahelise Kunstikriitikute Ühenduse (AICA) liige.
Uurimisvaldkonnad.
Mart Eller uuris peamiselt 20. sajandi eesti skulptuuri. Ta on kirjutanud ülevaate "Monumente ja dekoratiivskulptuure" (Tallinn, 1978). Eesti 1920.–1940. aastate kunstielu, kunstiteaduse arengut ja selle metodoloogiat on Eller käsitlenud artikleis "Kunstiajaloo uurimine" (kogumikus "Leninlik etapp eesti ajalooteaduses", Tallinn, 1970), "Professor Voldemar Vaga, kunstiajaloolane ja pedagoog" (ajakirjas Töid kunstiteaduse ja -kriitika alalt, 3., Tallinn, 1980), "Tartu Ülikooli osast eesti kunstiteaduses 1920–30-ndail aastail" (ajakirjas Kunstiteadus. Kunstikriitika 5 ja 6, Tallinn, 1983 ja 1986) ja "Kunstiajaloolased Tartu ülikoolis aastail 1940–1989" (ajakirjas Kunstiteaduslikke Uurimusi, 7., Tallinn, 1994). 
1968–1971 juhtis Mart-Ivo Eller Eesti Televisioonis kunstisaadet "Spekter" ning 1984. aastal tegi ta saate kunstiteadlasest Voldemar Vagast.
1977. aastal nimetati Eller Eesti NSV teeneline kunstitegelaseks ning 1978. aastal tunnustati teda "Eesti kunsti ajaloo" (ilmus 1970–1977) autorkonnas Kristjan Raua preemiaga.
Isiklikku.
Tema isa oli skulptor Aleksander Eller. Mart Eller oli helilooja Heino Elleri vennapoeg ja kunstiajaloolase Ene Lambi abikaasa.
Aleksei Kulakovski

Aleksei Jelissejevitš Kulakovski (jakuudi keeles Алексей Елисеевич Кулаковский; kirjanduslik pseudonüüm jakuudi keeles Өксөкүлээх Өлөксөй ja vene keeles Ексекулээх Елексей; 16. märts (vkj 4. märts) 1877 Jakuudi oblast – 6. juuni 1926 Moskva) oli jakuudi kirjanik, jakuudi kirjanduse rajajaid.
Ta lõpetas 1897. aastal reaalkooli Jakutskis. Ta reisis palju mööda Jakuutiat, uuris loodust, tegeles etnograafia ja ökonoomikaga. Kirjandustegevusega alustas ta 1897. aastal vene keeles. 1900. aastal kirjutas ta jakuudikeelse luuleteose "Байанай алгыһа". Ta kirjutas rohkesti Tsaari-Venemaad kritiseerivaid kirjutisi, kuid need avaldati alles 1920. aasta esimesel poolel. Tema kirjanduslikuks peateoseks loetakse 1910. aastal avaldatud poeemi "Ойуун түүлэ" ('Šamaani unenägu').
Vastuseis ladina tähestikule.
1917. aastal esitas Semjon Novgorodov enda loodud IPA-le tugineva jakuudi tähestiku, mis 1921. aastal ametlikuks tunnistati ja kooliprogrammi kaasati. Sellisele lahendusele seisis vastu grupp jakuudi kultuuritegelasi Aleksei Kulakovskiga eesotsas, kes kaitses kirillitsa baasil loodud jakuudi kirja.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema auks asutati 1992. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kulakovski-nimeline riiklik preemia.
Rööpmelaius

Rööpmelaius on rööbastee rööpapeade sisekülgede vaheline kaugus.
Mulli saarel ajavahemikus 1983–2010 turistide sõidutamiseks kasutatud 2 km pikkuse raudtee rööpmelaius oli 260 mm, Krasnojaski HEJ rööbastee rööpmelaius on 9000 mm.
Leinasääsklased

Leinasääsklased ("Sciaridae") on sugukond sääselisi.
Nad on enamasti tumedate tiibadega.
Eestis elab neid umbes 70 liiki.
Sciara

Sciara on perekond leinasääsklaste ("Sciaridae") sugukonnast.
Tšuraptša Riiklik Kehakultuuri ja Spordi Instituut

Tšuraptša Riiklik Kehakultuuri ja Spordi Instituut (vene keeles Чурапчинский государственный институт физической культуры и спорта) on instituut Sahha Vabariigi Tšuraptša ulussi halduskeskuses Tšuraptšas.
Tšuraptša spordiinstituut on ainus instituut Venemaal, mis ei asu linnas, vaid maapiirkonnas.
Instituut asutati 1999. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi seadluse alusel. 2007. aastal sai instituut föderaalse kõrgkooli staatuse. Samal aastal oli instituudis 47 õppejõudu, 300 üliõpilast päevases ja 250 üliõpilast kaugõppes. 2009. aastal lõpetas päevases õppevormis 50 ja kaugõppes 51 üliõpilast. Kokku on instituudi loomise algusest (1999–2009) bakalaureuseõppe lõpetanud 589 õppurit. 2016. aastal oli lõpetajaid 95.
Instituudi rektor on 2003. aastast pedagoogikakandidaat Innokenti Gotovtsev.
Venemaa teeneline meistersportlane

Venemaa teeneline meistersportlane (vene keeles Заслуженный мастер спорта России) on aunimetus spordi valdkonnas Venemaal. Asutatud 1992. aastal. Aunimetusega kaasneb rinnamärk.
Aunimetuse andmise üldised kriteeriumid: Venemaa kodakondsusega sportlane on saanud medalikoha olümpiamängudel (sealhulgas mees- või naiskonna koosseisus), esikoha Euroopa või maailmameistrivõistlustel või võitnud maailma karikavõistlused. Erandkorras võidakse aunimetus anda sportlasele, kellel eelpool toodud kriteeriumid on täitmata, kuid kellel on teeneid Venemaa spordi ees rahvusvahelisel areenil.
Nõukogude Liidus anti välja NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetust.
Heino Pehk

Heino Pehk (25. detsember 1940 Maaritsa - 14. jaanuar 2025 Võru) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
1959. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli akordioni erialal, 1964. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal.
Ta töötas Võru Laste Muusikakooli õpetajana. Ta on olnud Võru meeskoori ja Võru õpetajate segakoori Cantus peadirigent.
Isiklikku.
Dirigent Erki Pehk on tema poeg.
Võrumaa vapimärk

Võrumaa vapimärk on Võru maakonna kõrgeim autasu.
Võrumaa vapimärk antakse isikule Võru maakonnale osutatud eriti oluliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Vapimärk antakse üldjuhul elutöö eest. Autasustamise otsustab ja autasu annavad kätte Võrumaa Arenduskeskuse juhid.
Balti triennaal

Balti triennaal (inglise keeles "Baltic Triennial"; nimetatud ka Vilniuse maalitriennaal, Vilniuse (tarbe)kunstitriennaal) on Leedus Vilniuses toimuv kunstifestival (triennaal), kus tutvustatakse eeskätt nüüdisaegset Põhja-Euroopa kunsti, viimastel aastatel sisaldab ka filmikunstiprogramme. Aastast 1990 korraldab triennaali Vilniuse Kaasaegse Kunsti Keskus.
Esimene triennaal toimus 1979.
Pisikoilased

Pisikoilased ("Bucculatricidae") on putukate sugukond liblikaliste seltsist.
Eesti liblikatest kuulub sellesse sugukonda üks perekond – pisikoi ("Bucculatrix") 17 liigiga.
Nauding (ajakiri 1936)

Nauding": Huvitavaid jutte, pilget ja nalja" oli huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1936–1937 Tallinnas. Väljaandja ja koostaja oli Harald C. Pitsahl.&lt;br&gt;Esimese numbri esikaanel oli Gori karikatuur, sisuks jutukesed. Teises numbris oli karikatuur asendatud fotodega. Esimene ajakirja number oli kaheksaleheküljeline ja teine number juba 16 leheküljeline. Ajakirjad trükiti Tallinnas Adele Nõmpere trükikojas. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt. Kokku ilmus kaks numbrit.
Tupekoilased

Tupekoilased ("Coleophoridae") on putukate sugukond liblikaliste seltsist.
Eestis on esindatud selle sugukonna kolm perekonda.
Maimu Plees

Maimu Plees (4. märts 1920 Pärnu – 3. jaanuar 1990 Tallinn) oli eesti kujunduskunstnik.
1949. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi ruumikujundajana. Aastatel 1967–1983 töötas ta Tallinna Kombinaadi Ars peakunstnikuna.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Võrumaa teenetemärk

Võrumaa teenetemärk on Võru maakonna autasu.
Võrumaa teenetemärk antakse isikule Võru maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistva saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annavad kätte Võrumaa Arenduskeskuse juhid. Varem tegeles sellega Võru maavanem.
Tšuraptša

Tšuraptša (jakuudi keeles Чурапчы; vene keeles Чурапча) on küla Venemaa kirdeosas Sahha Vabariigis, Tšuraptša ulussi halduskeskus, ühtlasi Tšuraptša naslegi halduskeskus.
Tšuraptša asub Jakuutia keskosas Tšuraptša järve kaldal, järve suubuva Kuohara jõe lammil, 9 künkal ja mitmel alassil. Tšuraptša jääb vabariigi pealinn Jakutskist linnulennult 141 km ida suunas, maanteed pidi on vahemaa 177 km. 
Tšuraptša asula tekkimine on seotud 800 versta pikkuse Jakutski-Ohhotski trakti loomisega 18. sajandi esimeses veerandis. Tšuraptša asutusajaks loetakse aastat 1725. 
Küla elanike arv oli 1970. aastal 4457, 1989. aastal 6232, 2010. aastal 8769 ning 2017. aastal 10 134.
Kliima.
Tšuraptšas on järsult mandriline kliima pika külma talve ja lühida palava suvega. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga –41 °C, kõige soojem kuu on juuli keskmise õhutemperatuuriga 19 °C. Õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –68,5 °C (üks külmemaid päevi oli 1951. aasta jaanuaris, kui temperatuur langes -63,6 °C-ni). 
Haridus.
Tšuraptšas on mitu kooli: Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendikoolide võrku kuuluv Makarovi-nimeline Tšuraptša Ulussigümnaasium, Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool, Tšuraptša 1. Keskkool, Pavlovi-nimeline Tšuraptša Keskkool ja Tšuraptša ulussi laste-noortespordikool. Kesk-eriharidust pakub Tšuraptša Kolledž ning kõrgharidust Tšuraptša Riiklik Kehakultuuri ja Spordi Instituut. Viimane on ainuke instituut Venemaal, mis ei asu linnas, vaid maapiirkonnas.
Majandus.
Tšuraptša põhiline majandustegevus on loomakasvatus. Külas on liha-piimakombinaat, asfalditehas, kergetööstuse ettevõtted ja muud ettevõtted.
Tuntud isikuid.
Tšuraptšas on sündinud vabariigi pea Jegor Borissov, töötanud arstina Prokopi Sokolnikov ja sporditreenerina Dmitri Korkin.
Herta Däubler-Gmelin

Herta Däubler-Gmelin (sünninimi Hertha Gmelin; sündinud 12. augustil 1943 Bratislavas) on Saksamaa jurist, õigusteadlane ja poliitik, ta kuulus Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastatel 1998–2002 Saksamaa justiitsminister.
Ta sündis aastal 1943 Bratislavas. Ta õppis ajalugu, majandust, õigusteadust ja politoloogiat Tübingeni ülikoolis ja Berliini Vabas Ülikoolis.
Aastast 1974 töötas ta juristina.
Ta kuulus aastast 1965 Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse, aastal 1972 valiti ta Bundestagi liikmeks.
Ta oli 27. oktoobrist 1998 kuni 22. oktoobrini 2002 Saksamaa justiitsminister.
Naljalisa

Naljalisa ": "Wirulase" hinnata kaasanne" oli huumoriajakiri, mis ilmus Rakveres 1911. veebruarist maini Virulase lisana.
Väljaandjad olid Peeter Grünfeldt ja Jaan Muni, vastutavaks toimetaja oli Peeter Grünfeldt. Ajakiri ilmus kord kuus. 
Ajakirja trükiti Tallinnas Märt Antje trükikojas.
Pilkenali (1907)

Pilkenali ": "Sõnumete" ja "Maa" hinnata kaasanne" oli huumoriajakiri, mis ilmus 1907. aasta aprillis Tallinnas. Ajakiri ilmus ajalehtede Sõnumed ja Maa lisana.&lt;br&gt;Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Eduard Virgo. Ajakirja trükiti Tallinnas Mihkel Schiffer trükikojas. Ajakiri ilmus kord kuus..
Sõnumed (ajaleht 1906)

Sõnumed oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus aastatel 1906–1907 Tallinnas sagedusega kuus korda nädalas.
Ajalehte trükiti Tallinnas Mihkel Schifferi trükikojas.
Väljaandjad ja toimetajad
Lisad ja eriväljaanded
Kui ajaleht Sõnumed suleti, hakkas see 1907. aastast ilmuma nimega Tulevik.
Püüa päeva

"Püüa päeva" (originaalpealkirjaga "Seize the Day") on USA kirjaniku Saul Bellow' neljas romaan. Romaan ilmus 1956. aastal ja selle kirjastas Viking Press. James Woodi ja veel mõne tunnustatud kirjanduskriitiku arvates on see romaan 20. sajandi üks suurimaid kirjandusteoseid.
Romaan ilmus eesti keeles 1968 Loomingu Raamatukogus nr 11/12. Romaani tõlkis Enn Soosaar. 2007 ilmus romaani teine eestikeelne trükk sarjas "Eesti Päevalehe raamat".
Romaan räägib 40. aastates näitlejast Wilhelm Adlerist (alias Tommy Wilhelm), kelle näitlejakarjäär on ebaõnnestunud. Wilhelmil on probleemid ka oma lahus elava abikaasaga, kes keeldub ametlikust lahutusest.
Frederik J. J. Buytendijk

Frederik Jacobus Johannes Buytendijk (29. aprill 1887 Breda – 21. oktoober 1974 Nimwegen) oli hollandi bioloog.
Acta Biotheoretica

Acta Biotheoretica on teoreetilise bioloogia alane teadusajakiri.
See on asutatud aastal 1935, olles seega maailma esimene otseselt teoreetilist bioloogiat käsitlev ajakiri.
Ajakirja on algusest peale välja andnud Leideni Ülikooli teoreetilise bioloogia instituut.
Jakuudi oblast

Jakuudi oblast (vene keeles Якутская область) oli haldusüksus Venemaa keisririigis ja Vene SFNV-s.
Oblast eksisteeris aastatel 1783–1920 põlistel Jakuutia aladel. Oblasti halduskeskus oli Jakutsk.
1638. aastal moodustati Jakuudi maakond. 1731. aastal eraldusid Jakuudi maakonnast Kamtšatka ja Ohhoota krai. 1775. aastal kujundati Jakuudi maakond ümber Jakuudi provintsiks, 1783. aastal muudeti provints "Jakuudi oblastiks" Irkutski kubermangu koosseisus.
1852. aastal sai Jakuutia kubermanguõigustega iseseisva oblasti staatuse. Oblast koosnes viiest ringkonnast.
1920. aasta aprillis muudeti Jakuudi oblast Irkutski kubermangu erirajooniks, sama aasta septembris iseseisvaks Jakuudi kubermanguks.
Haldusjaotus.
Oblast koosnes maakondadest. Linnu oli oblastis viis: Jakutsk, Oljokminsk, Viljuisk, Verhojansk ja Srednekolõmsk.
Läänemaa teenetemärk

Läänemaa teenetemärk on Lääne maakonna teenetemärk.
Teenetemärgiga autasustatakse isikuid Lääne maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Lääne maavanem.
Valgamaa vapimärk

Valgamaa vapimärk on maakonna kõrgeim autasu, mis antakse elutöö eest neile, kes oma töö ja tegevusega on kaasa aidanud maakonna arengule.
Kuni 2017. aastani andis Valgamaa kõrgeimat autasu – Valgamaa vapimärki ja Valgamaa teenetemärki – välja Valga maavanem koostöös Valgamaa Omavalitsuste Liiduga. Alates 2018. aastast jätkab maakonnas seda traditsiooni Valgamaa Omavalitsuste Liit.
Breitspurbahn

Breitspurbahn () oli Hitleri-aegsel Saksamaal kavandatud 3000 mm rööpmelaiusega laiarööpmeline raudteevõrgustik, mille kahekorruselised vagunid pidanuks toimetama reisijad Suur-Saksamaa ja naabermaade suurematesse keskustesse.
Veerem.
Kavas oli ehitada 8-teljelised, 42 meetri pikkused, 6 meetri laiused ja 7 meetri kõrgused kahekorruselised vagunid. Rongis pidanuks olema restoran, kino, bassein, juuksurisalong ja saun. Umbes 500 meetri pikkune rong pidanuks mahutama 2000–2400 reisijat ja liikuma kiirusel kuni 200 kilomeetrit tunnis.
Kavandatud marsruudid.
Varasemate plaanide kohaselt pidanuks teede lõpp-punktid olema India ja Vladivostok, 1943. aastaks piirdusid kavad Euroopa linnadega. Suur-Saksamaa tulevaste viljaaitadena peeti eriti oluliseks Ukrainat ja Volga-äärset piirkonda.
Valgamaa teenetemärk

Valgamaa teenetemärk on teenetemärk, millega tunnustatakse isikuid, kes on oma töö ja tegevusega panustanud Valgamaa arengusse või kes on silma paistnud märkimisväärse, maakonna jaoks olulise teo või saavutusega.
Kuni 2017. aastani andis Valgamaa kõrgeimat autasu – Valgamaa vapimärki ning Valgamaa teenetemärki – välja Valga maavanem koostöös Valgamaa Omavalitsuste Liiduga. Alates 2018. aastast jätkab maakonnas seda traditsiooni Valgamaa Omavalitsuste Liit.
Prokopi Sokolnikov

Prokopi Nesterovitš Sokolnikov (vene keeles Прокопий Нестерович Сокольников; 1. juuli 1865 Jakuudi oblast – 10. detsember 1917) oli esimesi jakuudi rahvusest arste ja tervishoiutegelane. 
Ta töötas 1899. aastast kuni elu lõpuni maa-arstina Sahhas Tšuraptšas. Töö kõrvalt tõlkis ta hulk anatoomia- ja meditsiinitermineid jakuudi keelde. Etnograaf ja lingvist Eduard Pekarski kasutas Sokolnikovi tõlketööd oma jakuudi keele sõnaraamatu koostamisel (avaldati ositi aastatel 1907–1930).
Päritolu ja haridustee.
Ta oli pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1881. aastal neljaklassilise rahvakooli Tšuraptšas, seejärel õppis ta progümnaasiumis Jakutskis (5 aastat) ja vaimulikus seminaris. 1892. aastal astus ta Tomski ülikooli arstiteaduskonda. Hiljem jätkas ta meditsiiniõpinguid Moskva ülikoolis. 1898. aastal sai ta arstidiplomi.
Tutvus Lev Tolstoiga.
1899. aastal tutvus Sokolnikov Lev Tolstoiga ja viimase palvel osales ta kahe kuu jooksul saatjana "duhoboride" väljarändel Jakuutiasse. 1899. aastal avaldas Irkutski ajaleht Vostotšnoje obozrenije seitsmes ajalehenumbris Sokolnikovi reisimärkmed. Aastatel 1899–1901 oli ta Tolstoiga kirjavahetuses. 1902. aastal külastas ta Tolstoid Jasnaja Poljanas.
Seize the Day

"Seize the Day" on mitme teose pealkiri:
Vallatu Magasin

Vallatu Magasin oli ajaviite- ja huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1936–1940 Tartus 6 korda aastas kirjastuselt Maret. Sisaldas erootilisi fotosid. Vastutaja ja tegevtoimetaja oli R. Puusepp.
Toimetus asus Tartus aadressil Ülikooli 25. Väljaannet trükiti trükikodades Postimees 1936–1937 ja Maret 1938–1940. Ajakirja 1940. aasta viimane nr. 5 (19) ilmus pealkirjaga "Nimetu : endine Vallatu Magasin". 
Kaastöölised: 1937 aasta nr 2 esikaane illustreeris Enn Roos, tekste kirjutas Ilmar Sikemäe "(ps. Endel Kuljus)."
3 (Szczecini trammiliin)

3. trammiliin on Szczecini trammiliin, mis teenindab reisijaid liinil Las Arkoński – Pomorzany. Liin avati 1905. aastal marsruudil Nemitzer Friedhof – Hauptbahnhof.
Aleksandr Šeps

Aleksandr Šeps (vene keeles Александр Олегович Шепс; sündinud 26. novembril 1986 Kuibõševis) on Venemaa selgeltnägija.
Ülevenemaalise tuntuse tõi talle 2013. aastal osalemine TNT populaarses telesaates "Selgeltnägijate tuleproov", kus ta võitis 14. hooaja võistluse. Tõsist konkurentsi pakkus talle teiseks tulnud Eesti päritolu selgeltnägija Marilyn Kerro.
Haridus ja töökäik.
Šeps õppis Samara Riikliku Kultuuri- ja Kunstiakadeemia teatrikunstiteaduskonnas näitekunsti erialal. Akadeemia jäi tal lõpetamata. Ta on töötanud kodulinnas õhtujuhina, pidude korraldajana, modellina, teatrinäitlejana, Samara televisioonis tõsielusarjade saatejuhina ja Samara ööklubides diskorina (kasutas pseudonüümi DJ Alex Energy). Ta on tegutsenud ettevõtjana – olnud meelelahutusvaldkonnas mitme väikefirma juht.
Ta on tegelenud professionaalsel tasemel fotograafiaga. Üheksa aastaga valminud ulmeromaan "Izbrannõje nebom" ("Избранные небом", 'Taeva poolt väljavalitud') avaldati 2014. aastal.
Isiklikku.
Šeps elab Moskvas. Tal on olnud suhe Marilyn Kerroga.
Uesugi Kenshin

Uesugi Kenshin (上杉 謙信, 18. veebruar 1530 – 19. aprill 1578), sünninimega Nagao Kagetora, oli Sengoku ajastul Echingo provintsi valitsenud jaapani daimjo. Teda peetakse üheks Sengoku ajastu mõjuvõimsamaks daimjoks.
Kenshin oli üks oma ajastu tähelepanuväärsemaid väejuhte, omades suuri sõjandusteadmisi ja -kogemusi. Tähelepanuväärsed on ka tema pikaajaline rivaliteet Takeda Shingeniga, ta edukad sõjakäigud "Kantō Kanreina" ("kanrei" oli kõrge feodaalametnik, sisuliselt valitseva šoguni asetäitja) korra taastamiseks Kantō regioonis, ja tema sügav usk jaapani sõjajumal Bishamontenisse. Kenshini märkimisväärsete sõjaliste saavutuste ja teadmiste tõttu pidasid paljud teda ennast Bishamonteni avataaraks, kutsudes seetõttu Kenshinit sõjajumalaks.
Nimi.
Kenshini sünninimi oli Nagao Kagetora (長尾景虎).. "Kantō Kanrei" tiitli vastuvõtmiseks muutis ta oma nime Uesugi klanni kaudu päritud Uesugi Masatoraks (上杉政虎). Hiljem muutis ta oma nime ümber Uesugi Terutoraks (上杉輝虎), et austada 13. šogunit Ashikaga Yoshiterut, ja viimaks Uesugi Kenshiniks (上杉謙信) pärast saamist zen-budistiks, kogudes kuulsust oma pühendumusega sõjajumal Bishamontenile.
Kenshinit nimetati ka tihti ta sõjandusalaste oskuste tõttu "Echigo draakoniks". Tema rivaali Takeda Shingenit kutsuti "Kai tiigriks". Hiina mütoloogia (nii Kenshin kui Shingen olid huvitatud Hiina kultuurist, eriti Sunzi teostest) kujutatakse tiigrit ja draakonit mõnikord igaveste vaenlastena, kes pidevalt omavahel võitlevad, kuid kellest kumbki ei suuda teise üle otsustavat võitu saavutada. Kenshin ja Shingen pidasid samuti neli otsustava tulemuseta lahingut Kawanakajimas.
Elulugu.
Ta sündis 1530. aastal Kirde-Jaapanis Echigo provintsis (tänapäeva Niigata prefektuur) Nagao Tamekage, kõrge Muromachi šogunaadi teenistuses oleva ametniku kolmanda või neljanda pojana.
Märkused.
 Nagao klann põlvnes Uesugi klannist.
Miyamoto Musashi

Miyamoto Musashi (宮本 武蔵, u 1584 – 13. juuni 1645), tuntud ka kui Shinmen Takezō, Miyamoto Bennosuke ja Niten Dōraku, oli legendaarne Jaapani mõõgavõitleja ja "rōnin". 
Musashi võitis kordagi kaotamata kokku 60 kahevõitlust, püstitades sellega ületamatuks jäänud rekordi. Lähimale jõudis 33 võiduga Muromachi ajastu mõõgavõitleja Itō Ittōsai. 
Ta pani aluse niten ichi-ryūks (二天一流) kutsutavale mõõgavõitlustehnikale, milles võitleja kasutab korraga kahte (s.t pikka ja lühikest) mõõka. Oma elu lõpuaastatel kirjutas ta võitluskunstide taktikast ja filosoofiast rääkiva raamatu "Go Rin no Sho" (五輪の書; Viie ratta raamat), mis on populaarne tänapäevalgi.
Elukäik.
Musashi noorpõlve kohta on teada võrdlemisi vähe. Ta ise väidab "Go Rin no Shos", et sündis Harima provintsis (tuntud ka kui Banshū). Tema õpilaste poolt koostatud "Niten Ki" (varaseim Musashi biograafia) toetab samuti Musashi enda väidet, märkides: "(Ta) sündis 12. Tenshōl (1584), ahviaastal, Banshūs".
"Go Rin no Sho" järgi oli Musashi täisnimi ja tiitel Shinmen Musashi-no-Kami Fujiwara no Harunobu (新免武蔵守藤原玄信). 
Musashi isa oli mõõgavõitleja, ken- ja jittejutsu võitlusstiilide meister, Shindem Munisai. Musashi alustas mõõgavõitluse ja samuraitraditsioonide õppimist isa käe all juba lapsepõlves. Musashi vanaisa Hirata Shōgen oli Mimasaka provintsi Yoshino piirkonna valitseja Shinmen Iga no Kami vasall.
Õpetused.
Musashi loos kahte mõõka kasutava "kenjutsu"-tehnika, mida nimetatakse niten Ichi-ryūks (二天一流). Musashi ise kutsus tehnikat "niten ichiks" (二天一, "kaks taevast ühena") või "nitō ichiks" (二刀一, "kaks mõõka ühena"). Tehnika seisneb selles, et võitleja kasutab korraga kahte mõõka, millest üks on pikk ja teine lühike (tavaliselt katana ja wakizashi).
Mõnede ajaloolaste arvates oli tehnika inspireeritud jaapani taiko trummide mängimiseks kasutatavast tehnikast. Teiste arvates jäljendas Musashi oma isa võitlustehnikat, mis kasutas korraga katanat ja jittet.
Viljandimaa vapimärk

Viljandimaa vapimärk on Viljandi maakonna teenetemärk.
Viljandimaa vapimärgiga autasustatakse isikuid Viljandi maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Viljandi maavanem.
Jakuudi kubermang

Jakuudi kubermang (vene keeles Якутская губерния) oli lühikest aega Vene SFNV koosseisus eksisteerinud haldusüksus.
Kubermang eksisteeris aastatel 1920–1922 põlistel Jakuutia aladel. Kubermangu halduskeskus oli Jakutsk. 
1920. aasta aprillis muudeti Jakuudi oblast Irkutski kubermangu erirajooniks, sama aasta septembris iseseisvaks Jakuudi kubermanguks. 1922. aastal moodustati Jakuudi kubermangu territooriumil Jakuudi ANSV.
Harjumaa teenetemärk

Harjumaa teenetemärk on Harju maakonna teenetemärk.
Harjumaa teenetemärgiga autasustatakse isikuid Harju maakonnale osutatud teenete ja saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Harju maavanem.
Jakuudi-Sahha NSV

Jakuudi-Sahha Nõukogude Sotsialistlik Vabariik, lühinimi Jakuudi-Sahha NSV, (vene keeles Якутская-Саха Советская Социалистическая Республика) oli lühikest aega Vene NFSV koosseisus eksisteerinud vabariik.
Vabariik moodustati Jakuudi ANSV-st ja eksisteeris aastatel 1990–1991 (1990. aasta septembrist 1991. detsembrini). Vabariigi pealinn oli Jakutsk. 
12. juunil 1990 võttis Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress vastu deklaratsiooni vabariigi riiklikust suveräänsusest, millega Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress deklareeris Vene NFSV territooriumil oma seaduste ülimuslikkust Nõukogude Liidu seaduste ees ning autonoomsete vabariikide õiguste laiendamise vajadust. Ajavahemikus augustist oktoobrini kuulutasid enamik Venemaa autonoomseid vabariike endid nõukogude sotsialistlikeks vabariikideks Vene NFSV koosseisus, teiste seas ka Jakuutia, kus 27. septembril 1990 võttis Jakuudi ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Jakuudi-Sahha Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks Vene NFSV koosseisus (vabariigi nime muutuse kinnitas 24. mail 1991 Vene NFSV rahvasaadikute kongress).
1990. aasta detsembris asus Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu esimehe ametikohale Kliment Ivanov. Ta jäi Sahha valitsusjuhiks kuni 1992. aasta veebruani.
26. veebruaril 1991 kirjutas ülemnõukogu esimees Mihhail Nikolajev alla seadusele Jakuudi-Sahha NSV riiklikust staatusest, mis jäi kehtima kuni Sahha (Jakuutia) Vabariigi Põhiseaduse vastuvõtmiseni 1992. aasta aprillis. 
1991. aasta juunis seati sisse Vene NFSV presidendi ametikoht. Enne aasta lõppu viidi presidendivalimised läbi veel 7 vabariigis, sealhulgas 20. detsembril Jakuutias. Valimised võitis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu esimees Mihhail Nikolajev, Asepresidendiks valiti Vjatšeslav Štõrov.
27. detsembril 1991 võttis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu vastu määruse vabariigi ümbernimetamiseks Sahha (Jakuutia) Vabariigiks. Vastava paranduse Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni viis sisse VF rahvasaadikute kongress 21. aprillil 1992.
Jakuudi-Sahha NSV lühikeseks jäänud eksistentsi ajal sündinutest hiljem laiema tuntuse saanud jakuute on mitmekordne maailmameister kabes Matrena Nogovitsõna.
Ida-Viru maakonna teenetemärk

Ida-Viru maakonna teenetemärk on Ida-Viru maakonna teenetemärk.
Ida-Viru maakonna teenetemärgiga autasustatakse isikuid Ida-Viru maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustas ja autasu andis kätte kuni 2017. aastani Ida-Viru maavanem, alates 2018. aastast annab teenetemärki välja Ida-Virumaa Omavalitsuste Liit.
JPMorgan Chase Tower

JPMorgan Chase Tower on 75-korruseline pilvelõhkuja Houstonis, mis valmis 1982. aastal. Selle kõrgus on 305,4 meetrit. Hoone on Houstoni ja Texase kõrgeim ehitis, maailma kõrgeim viieküljeline ehitis, USA kõrguselt 18nes ning maailmas 107s.
Hoone aadress on 600 Travis Street.
Hoonet ehitati aastatel 1978-1982, algse nimega Texas Commerce Tower. Kuni U.S. Bank Toweri avamiseni 1989. aastal oli see USA kõrgeim Chicagost lääne pool asuv hoone, ning ka riigi kõrgeim hoone väljaspool New Yorki ja Chicagot.
Kuigi hoone nimetati JPMorgan Chase panga järgi, omab pank tornis vaid ühte kontorit esimesel korrusel. Hoone omanikuks on Prime Asset Management.
Hoone 60. korrusel oli tasuta vaatluspunkt, mis oli avatud hoone tavapärastel tööaegadel (tööpäeviti 8:00-17:00), kuid see suleti juunis 2016.
13. septembril 2008 hävisid paljud hoone aknad, kui Houstonit ründas orkaan Ike.
The Hunting Party

"The Hunting Party" on Linkin Parki kuues stuudioalbum, mis ilmus 13. juunil 2014.
Pürenee rööpmelaius

Pürenee rööpmelaius ehk ibeeria rööpmelaius on Hispaania ja Portugali raudteedel kasutatav 1668 mm suurune rööpmelaius. Samas näiteks kiirraudteed on Hispaanias standardlaiusega.
Ligilähedane 1676 mm rööpmelaius.
Indias, Pakistanis, Argentinas ja Tšiilis on kasutusel 1676 mm rööpmelaius, mis on ibeeria rööpmelaiusest vaid 8 mm võrra laiem. Seetõttu on Tšiili ja Argentina raudteedel lubatud kasutada Hispaania ja Portugali veeremit.
Edzard Schmidt-Jortzig

Edzard Schmidt-Jortzig (sündinud 8. oktoobril 1941 Berliinis) on Saksamaa jurist, õigusteadlane ja poliitik, ta kuulub Vaba Demokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastatel 1996–1998 Saksamaa justiitsminister.
Ta sündis aastal 1941 Berliinis, kuid lõpetas aastal 1961 gümnaasiumi Lüneburgis Alam-Saksimaa liidumaal. Seejärel õppis ta õigusteadust Bonni ülikoolis, Lausanne'i Ülikoolis ja Kieli ülikoolis.
Aastal 1982 astus ta Vabasse Demokraatlikku Parteisse. Ta valiti aastal 1994 Bundestagi liikmeks. 17. jaanuarist 1996 kuni 26. oktoobrini 1998 oli ta Saksamaa justiitsminister.
Isiklikku.
Ta on 1968. aastast abielus ja tal on neli last.
Meetriline rööpmelaius

Meetriline rööpmelaius on 1000 mm suurune rööpmelaius.
Nüüdisajal (2010. aastad) on 1000 mm rööpmelaiusega raudteede kogupikkus maailmas umbes 95 000 kilomeetrit.
Raplamaa kuldne vapimärk

Raplamaa kuldne vapimärk on Rapla maakonna teenetemärk.
Raplamaa kuldse vapimärgiga autasustatakse isikuid Rapla maakonnale arengule oluliselt kaasa aidanud pikaajalise silmapaistva tegevuse ja isikliku eeskuju tunnustamiseks, samuti Rapla maakonnale au ja tuntust toonud saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Rapla maavanem.
Raplamaa hõbedane vapimärk

Raplamaa hõbedane vapimärk on Rapla maakonna teenetemärk.
Raplamaa hõbedase vapimärgiga autasustatakse isikuid Rapla maakonnale arengule oluliselt kaasa aidanud pikaajalise silmapaistva tegevuse ja isikliku eeskuju tunnustamiseks, samuti Rapla maakonnale au ja tuntust toonud saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Rapla maavanem.
Saare maakonna vapimärk

Saare maakonna vapimärk on Saare maakonna teenetemärk.
Saare maakonna vapimärgiga autasustatakse isikuid Saare maakonnale osutatud eriliste teenete eest ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks, samuti Saare maakonnale au ja tuntust toonud saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Saare maavanem.
Vjatšeslav Štõrov

Vjatšeslav Anatoljevitš Štõrov (vene keeles Вячеслав Анатольевич Штыров; sündinud 23. mail 1953 Handõgas Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa riigitegelane, Põhjatähe ordeni kavaler, Irkutski rahvusliku tehnikaülikooli auprofessor, Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli auprofessor.
Ta oli aastatel 2002–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president ja 2010–2014 Venemaa Föderatsiooninõukogu aseesimees.
Päritolu ja haridustee.
Štõrov on pärit Kesk-Jakuutiast, isa oli vene rahvusest mereväeohvitser (hilisem kontradmiral), kes teenis allveelaevadel Kamtšatkal, ema oli geoloog, kes on töötanud Jakuutias, Kolõmal, Sihhote-Alini mäestikus ja Kamtšatkal.
Štõrov lõpetas 1975. aastal Vladivostokis Kaug-Ida polütehnilise instituudi ehitusinsenerina ja suunati tööle NSV Liidu energeetika ja elektrifitseerimise ministeeriumi ehitusorganisatsiooni Jakuutias.
Töökäik.
Aastatel 1988–1991 oli ta NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirant. Ta on kaitsnud majandusteaduste kandidaadi väitekirja teemal "Sotsiaalmajanduslike protsesside juhtimisprobleemid".
Ta oli aastatel 1991–1994 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident, ühtlasi 1992–1994 vabariigi valitsuse esimees.
Štõrov oli aastatel 1995–2002 teemanditöötlusettevõtete grupi ALROSA president.
2002. aastal kandideeris ta Sahha Vabariigi presidendivalimistel ja võitis teises voorus kogudes 52 % valijate häältest. 2007. aastal astus ta Ühtse Venemaa liikmeks. 2010. aastal andis Venemaa Föderatsiooni president Dmitri Medvedev välja seadluse Štõrovi presidendivolituste ennetähtaegsest lõppemisest. Vabariigi presidendi ajutiseks kohusetäitjaks määrati Jegor Borissov.
2010. aastast töötab Štõrov Moskvas Venemaa parlamendis juhtival ametikohal.
Saare maakonna teenetemärk

Saare maakonna teenetemärk on Saare maakonna autasu.
Saare maakonna teenetemärgiga autasustatakse isikuid Saare maakonnale osutatud teenete eest või saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Saare maavanem. Kuni 2015. aastani anti välja Saare maavalitsuse teeneteplaati.
Järvamaa vapimärk

Järvamaa vapimärk on Järva maakonna teenetemärk.
Järvamaa vapimärgiga autasustatakse isikuid Järva maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Aastatel 1998–2017 otsustas vapimärgiga autasustamise ja andis autasu kätte Järva maavanem. Aastatel 2018–2022 andis Järvamaa vapimärke välja Järvamaa Omavalitsuste Liit, 2023. aastast teeb seda Sihtasutus Järvamaa.
Tristan Tzara

Tristan Tzara (sündinud Samuel või Samy Rosenstock; 16. aprill 1896 Moinești – 25. detsember 1963 Pariis) oli Rumeenia juudi päritolu prantsuse kirjanik, üks dadaismi rajajaid. Nooruses oli ta sümbolist ning asutas 1912. aastal koos Ion Vinea ja Marcel Jancoga Bukarestis ajakirja Simbolul. 
Esimese maailmasõja ajal emigreerus ta Šveitsi, kus asus elama Zürichisse. Ta andis etendusi Cabaret Voltaire'is ja Zunfthaus zur Waagis ning kirjutas mitmeid manifeste, et anda dadaismile ühtne ideoloogiline suund. Tema esimene dadaistlik tekst oli "La Première Aventure céleste de Monsieur Antipyrine" (1916). Ta andis välja ajakirja Dada. 
1919. aastal kolis ta Pariisi. Tzara osales Pariisi dadaistide tegevuses koos André Bretoni, Philippe Soupault', Louis Aragoni ja paljude teistega. 1921. aastal läks ta dadaistidega tülli, mis viis rühmituse lagunemiseni ja mõni kuu hiljem sürrealistliku liikumise tekkimiseni. 1929. aastal liitus ta ka ise sürrealistidega.
Tzara astus 1937. aastal Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse, võitles Hispaania kodusõjas ja osales hiljem Prantsuse vastupanuliikumises. 1956. aastal astus ta kommunistlikust parteist välja protestina Nõukogude vägede sissetungile Ungarisse.
Isiklikku.
1924. aastal tutvus Tzara Rootsi kunstniku ja kirjaniku Greta Knutsoniga. 1925. aastal nad abiellusid Stockholmis ja 1927. aastal sündis neil poeg. Abielu lahutati 1942. aastal.
Metroo rööpmelaius

Allmaaraudteedel on valdavalt kasutusel standardne rööpmelaius (1435 mm), mis on ülekaalus Euroopas, Põhja-Ameerikas, Lääne-Aasias, Põhja-Aafrikas ja Hiinas. 
Eestile lähimas, Helsingi metroos on kasutusel 1524 mm rööpmelaius. Peterburi metroo rongid sõidavad 1520 mm vahekaugusega rööbastel.
Batõrhan Šökenov

 
Batõrhan Kamalulõ Šökenov, lauljanimi Batõr, (kasahhi keeles Батырхан Камалұлы Шөкенов; vene keeles Батырхан Камалович Шукенов; 18. mai 1962 Kõzõlorda, Kasahhi NSV – 28. aprill 2015 Moskva) oli kasahhi ja Venemaa muusik, UNICEF-i hea tahte saadik.
Ta oli estraadilaulja, saksofonist, helilooja ja luuletaja. Ta oli Kasahstani-Venemaa popmuusikaansambli A'Studio loojaid ja solist aastatel 1987–2000. Pärast ansamblist lahkumist 2000. aastal pühendus ta soolokarjäärile. Viljeles maailmamuusikat. Tema esimene sooloalbum "Otan ana" ("Отан ана", 'Kodumaa') ilmus 2002. aastal kasahhi keeles, viimane album 2013. aastal "Duša" ("Душа", 'Hing') oli venekeelne. 
Šökenov oli 2007. aastast Kasahstani presidendi Nursultan Nazarbajevi kultuurinõunik.
Haridustee.
Šökenov õppis aastatel 1979–1981Krupskaja-nimelises Leningradi Riiklikus Kultuuriinstituudis saksofoni eriala. 1981. aastal jätkas ta õpinguidAlmatõ riiklikus konservatooriumis, kus õppis sama eriala. Konservatooriumi lõpetas ta 1985. aastal.
Osalemine Venemaa telesaadetes.
Šökenov on osa võtnud mitmest Venemaa meelelahutus- ja muusikatelesarjast, sealhulgas 2013. aastal telekanal Rossija-1 saatest "Živoi zvuk" ("Живой звук") (võitis saate) ja 2015. aastal saates "Odin v odin!" ("Один в один!"), mis põhines Hispaania produktsioonifirma saateformaadil (Eestis tuntud versioon "Su nägu kõlab tuttavalt"). Saatesarja finaalsaade toimus mai algul, kuid Šökenovi osaluseta, sest ta oli 28. aprillil ootamatult surnud infarkti tagajärjel. Ta maeti Almatõs. Saatesarja finaalis tunnistati ta postuumselt saate kaasvõitjaks.
Isiklikku.
Tema poeg Maksut (sündinud 2002. aastal) huvitub tänapäeva muusikast, mängib klaverit ja elab ema Jekaterina Šeljakovaga USA-s.
Meelis Luht

Meelis Luht (sündinud 20. juunil 1970 Viljandis) on Eesti tippjuht ja "executive coach" (ICF).
Ta on lõpetanud Ülenurme gümnaasiumi, õppinud Tartu ülikoolis füüsikat ning lõpetanud 1995. aastal Tartu ülikooli turunduse ja kaubanduse erialal (MBA), majandusõpingute ajal oli ta ka vahetusüliõpilane Hamburgi Ülikoolis Saksamaal. 
Luht on töötanud ajalehes Postimees majandusajakirjanikuna, aastatel 1995–1997 oli Bigbanki grupi juhtkonna liige. Alates 1997. aastast töötas Eesti Meedia (täna Postimees Grupp ja Baltic Classifieds Group) grupis ning olnud alates 2000. aastast selle meediagrupi juhatuse liige täites finants- ja multimeedia direktori ülesandeid. Lisaks on ta kuulunud paljude meediaorganisatsioonide nõukokku Eestis, Lätis ja Leedus. Ta osales Eesti Meedia väljaostuprotsessis (MBO) ning tema juhtimisel pandi suuresti kokku Baltic Classifieds Group, mis on täna noteeritud Londoni börsil.
Alates 21. augustist 2017 kuni 3. märtsini 2019 oli Luht Tartu Ülikooli kantsler. Oma ametiajal tegeles ta muuhulgas ülikooli raamatukogu remondi lõpetamise, Ujula tänava õppe- ja spordihoone ehituse ning Delta keskuse rajamise alustamisega.
Luht asus 2022. aasta oktoobris tööle Tartu Linnavalitsuse rahandusosakonna juhatajana.
Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool

Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool (vene keeles Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа-интернат им. Коркина) on üldhariduslik õppeasutus
Sahha Vabariigi Tšuraptša ulussi halduskeskuses Tšuraptšas.
Kool seab oma eesmärgiks Sahha spordikoondiste järelkasvu ettevalmistamise. Kool loeb oma asutusaastaks 1957. Kooli direktor on Nikolai Guljajev.
Ajalugu.
1957. aastal loodi Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu otsusega Tšuraptša kooli baasil internaatkool. Pärast seda kui vene keele õpetaja ja ühiskondlikus korras vabamaadluse treener Dmitri Korkin oli 5 aastat seal tulemusrikkalt juhtinud vabamaadluse sektsiooni, tekkis kooli juhtkonnal idee luua laste-noortespordikool. Luba saadi ja 1966. aastast tegutseski Tšuraptšas selline kool. Algselt avati seal kaks sektsiooni: vabamaadlus (vanemtreener Dmitri Korkin) ja lauatennis. 1968. aastast hakati treenima ka teistel spordialadel. 1991. aastal sai kool vabariikliku spordiinternaatkooli staatuse ja kool nimetati Dmitri Korkini auks Korkini-nimeliseks Tšuraptša Vabariiklikuks Spordiinternaatkooliks. 
Kooli kasvandike seas on olnud tulevasi olümpiavõitjaid, maailmameistrivõistluste medalivõitjaid, Euroopa, NSV Liidu ja Venemaa meistreid.
Bosnia rööpmelaius

Bosnia rööpmelaius, kaugus rööbaste sisekülgede vahel, on 760 mm.
Endises Austria-Ungari riigis oli see kitsarööpmelise raudtee rööpmelaiuse norm. Nimetust kasutatakse ka sama rööpmelaiusega liinide kohta väljaspool Bosniat, näiteks Austrias.
Eigla

Eigla oli küla Läänemaal Ridala kihelkonnas. Tänapäeval jääb küla territoorium Rohuküla alale. Küla lähedal asus Eigla paemurd.
Roman Dmitrijev

Roman Mihhailovitš Dmitrijev (jakuudi keeles Роман Михайлович Дмитриев; 7. märts 1949 Žiganski rajoon, Jakuudi ANSV – 11. veebruar 2010 Moskva) oli jakuudi maadleja ja treener, olümpiavõitja, Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta võitis vabamaadluses helveskaalus 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali ja 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis hõbemedali. Ta on maailmameister (1973), Euroopa meister (1969) ja kuuekordne NSV Liidu meister.
Aastatel 2008–2013 oli Dmitrijev Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) liige.
Haridus- ja töökäik.
Roman Dmitrijev oli Tšuraptša Spordiinternaatkooli kasvandik, tema treener oli Dmitri Korkin. Ta lõpetas 1978. aastal Moskva riikliku kehakultuuri keskinstituudi. Ta on töötanud Jakuudi ANSV maadluskoondise ja Venemaa Föderatsiooni noorte maadluskoondise vanemtreenerina. Pärast treenerikarjääri töötas ta spordiametnikuna, sealhulgas 2002. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi spordiministri esimese asetäitjana.
Ta on maetud Jakutskis.
Trammitee rööpmelaius

Trammitee rööpmelaius on trammitee rööpapeade sisekülgede vaheline kaugus.
21. sajandi teisel aastakümnel kasutusel olevaist trammiliinidest oli väikseim rööpmelaius, 800 mm, Šveitsis reisijateveoks kasutataval Euroopa kõrgeimal (2210 m üle merepinna) Riffelalpi trammiliinil; Ameerikas sõidavad New Orleansi trammid 1588 mm rööpmelaiusega teedel.
21. sajandi teisel aastakümnel oli maailma suurima, 250 km kogupikkusega Melbourne'i trammitee rööpmelaius 1435 mm.
Tallinna trammiteede rööpmelaius on 1067 mm. Helsingi trammiliikluses on kasutusel 1000 mm rööpmelaius.