tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Plenäär

Plenäär (prantsuse keelest "en plein air", 'vabas õhus') ehk vabaõhumaal on maalimisviis, mille puhul pilt valmib õues, motiivi vahetus naabruses.
Vabaõhumaali viljelemine sai alguse 19. sajandi keskel Barbizoni koolkonnas. Väga palju harrastasid vabaõhumaali ka impressionistid. Traditsiooniliselt seostuvad tänapäeval selle žanriga eelkõige maaliõppega seotud väljasõidud vabasse loodusesse, aga ka harrastusmaalijate tegevus. Plenääriks nimetatakse ka kutseliste kunstnike ühismaalimist kindlas kohas kindla aja jooksul, mille tulemusena valmib tavaliselt ühisnäitus.
Eesti või väliskunstnikke koondavaid plenääre on Eestis korraldatud Muhu saarel, Mohni saarel Lahemaal, Narvas. Ungari Instituut korraldab alates 2013. aastast balti ja soome-ugri kunstnike ühisplenääre Liivi ranna külades.
Fortnite

Fortnite on videomäng, mis toodi turule 2017. aastal. Mängu on loonud ja seda arendab firma Epic Games. 
Mängul on eraldi tarkvarapaketid, mis erinevad mängumoodide poolest, aga jagavad mängu üldist sisu ja mootorit. Mängu pakettide hulka kuulub "Fortnite: Save the World", mis on kooperatiivne laskmis- ja ellujäämismäng, kus kuni neli mängijat peavad tõrjuma "zombi"-laadseid olendeid ja kaitsma objekte endaloodud kaitserajatistega. "Fortnite Battle Royale" on tasuta mängitav lahingukuninga mäng, kus kuni 100 mängijat võitlevad selle nimel, et olla viimane ellu jääv inimene. "Fortnite Creative" on mängumood, kus mängijatele on antud täielik vabadus maailmade ja võitlusareenide loomiseks. 
Esimesed kaks mängumodifikatsiooni avaldati 2017. aastal varase juurdepääsu märkusega, "Fortnite Creative" avaldati 2018. aastal. 
"Save the World" on saadaval ainult platvormidel Windows, macOS, PlayStation 4 ja Xbox One, kuigi "Battle Royale" ja "Creative" on avaldatud lisaks ka Nintendo Switchi, iOS-i ja Androidi seadmetele. 
Kuigi mõlemad kaks esimest mängu on Epic Gamesi jaoks olnud edukad, saavutas "Fortnite Battle Royale" hiilgava edu, kogudes rohkem kui 125 miljonit mängijat vähem kui aastaga ja teenides sadu miljoneid dollareid kuus.
Mängumoodid.
Fortnite on jagatud kolmeks mängumoodiks, mis kasutavad sama mängumootorit, on sarnase graafika ja mängumehhanismidega.
Kahes esimeses mängurežiimis saavad mängijad kasutada kirkat, et hävitada kaardil olemasolevaid ehitisi ning koguda põhiressursse nagu puit, telliskivi ja metall. Järgnevalt saab mängija kasutada saadud materjale, et ehitada kaitseehitisi nagu seinad, põrandad ja trepid. Neid on võimalik ka edasi arendada, näiteks lisada uksi ja aknaid. Materjalid on oma vastupidavuselt erinevad, kuid materjali saab uuendada tugevama vastu, kui kasutada rohkem samat tüüpi materjali. "Save the Worldi" mängumoodis võimaldab see mängijatel luua kaitserajatisi või lõksudega varustatud tunneleid, kuhu meelitada huskse. "Battle Royale'is" loob see võimaluse mööda kaarti kiirelt liikuda, kaitsta ennast vastase tule eest ja piirata vaenlast edasi liikumast. "Creative'is" julgustatakse mängijaid enda kindlustuste rajamisel võimalikult loovad olema.
"Battle Royale'i" mängus on mitmesuguseid relvi, sama valdkonna relvad on eri värvi ehk eri tugevusega: hall ehk tavaline, roheline ehk ebatavaline, sinine ehk haruldane, lilla ehk eepiline ja oranž ehk legendaarne. Mängust on võimalik saada ja osta ka mängusisest raha – V-Buckse. V-Bucksidega saab mängija osta tegelasi, tantse, seljakotte, kirkasid ja vihmavarje. fortnite season 3 on uusim hooaeg.
Jake Guentzel

Jake Guentzel (sündinud 6. oktoobril 1994 Omahas Nebraska osariigis) on USA jäähokimängija, vasakäär. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.
2013. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Penguinsi poolt 77. valikuna. Aastatel 2013–2016 mängis ta University of Nebraska Omaha meeskonnas. Seejärel mängis ta kahel hooajal Penguinsi noorteklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins American Hockey League'is.
NHL-is tegi ta debüüdi 21. novembril 2016 mängus New York Rangersi vastu ja lõi selles mängus kaks väravat, kuid Penguins kaotas lõpuks 2:5. 16. aprillil 2017 tegi ta kübaratriki, sealhulgas lisaaja võiduvärava, viies Idakonverentsi veerandfinaalis Penguinsi Columbus Blue Jacketsi vastu juhtima mängudega 3:0. Ta sai sellega Penguinsi esimeseks uustulnukaks, kes on väljalangemismängus kübaratriki teinud ja alles teine mängija NHL-i ajaloos, kes on väljalangemismängudes teinud kübartriki ja olles löönud kolmanda värava lisaajal. Stanley karika finaalis alistati kuuemängulises seerias Nashville Predators ja tuldi NHL-i meistriks. Guentzel kogus väljalangemismängudes 21 punkti. Ta on sellega koos Dino Ciccarelli ja Ville Leinoga enam punkte väljalangemismängudes kogunud uustulnukas. Guentzel skooris 13 korral, jäädes Ciccarelli tulemusele alla vaid ühe väravaga.
Penguins jõudis väljalangemismängudel ka järgmisel hooajal. Idakonverentsi veerandfinaalis kohtuti Philadelphia Flyersiga ja seeria kuuendas mängus lõi Guentzel neli väravat. Ta sai sellega Penguinsi ajaloo kolmandaks mängijaks, kes on väljalangemismängude ühes mängus visanud vähemalt neli väravat.
Ka tema isa Mike Guentzel on olnud jäähokimängija ja hiljem jäähokitreener.
Jevgeni Malkin

Jevgeni Vladimirovitš Malkin (vene keeles Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; sündinud 31. juulil 1986 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, keskmängija. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Ta alustas karjääri kodulinna klubis Magnitogorski Metallurg.
2004. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Penguinsi poolt teise valikuna. Üleminekuvaidluse tõttu õnnestus tal NHL-is karjääri alustada alles 2006. aastal. Esimesel hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava auhinna Calder Memorial Trophy. Ta oli esimene mängija pärast hooaega 1917–18, kes skooris oma kõigis kuues esimeses mängus NHL-is. Teisel hooajal jõudis ta Penguinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile mängudega 2:4. Järgmisel hooajal kogus ta põhihooajal 113 punkti, olles sellega liigas parimal kohal ning see tõi talle Art Ross Trophy. Samal hooajal jõuti taas Stanley karika finaali, kus Red Wings mängudega 4:3 lõpuks alistada. Malkin pälvis väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy. Hooajal 2011–12 pälvis ta liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ning valiti ka mängijate poolt hooaja parimaks (Ted Lindsay Award). Sel hooajal kogus ta 109 punkti (50+59), edestades liiga paremuselt teist mängijat 12 punktiga – see oli suurim vahe esimese ja teise parima mängija vahel pärast hooaja 1998–99.
Stanley karika on ta Penguinsiga võitnud veel ka aastatel 2016 ja 2017.
Hooaegadel 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team"). NHL-i tähtede mängule on ta valitud seitsmel korral.
Aastatel 2012 ja 2017 on ta pälvinud Venemaa parimale jäähokimängijale antava Harlamovi auhinna.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud kahel korral maailmameistriks ning võitnud maailmameistrivõistlustel veel viis medalit. Lisaks osales ta 2006., 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.
207 eKr

207. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXLVII (547).
208 eKr

208. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXLVI (546).
209 eKr

209. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXLV (545).
Patric Hörnqvist

Patric Gösta Hörnqvist (sündinud 1. jaanuaril 1987 Sollentunas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers ründajana paremäärel.
Hörnqvist alustas karjääri hooajal 2005–06 Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens.
2005. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Nashville Predatorsi poolt 230. valikuna.
Predatorsiga liitus ta hooajal 2008–09, kuid veetis suurema osa hooajast American Hockey League'i klubis Milwaukee Admirals. Järgmisel hooajal lõi ta NHL-is juba 30 väravat ja oli sel hooajal Predatorsi suurim väravkütt.
Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta mõnda aega Šveitsi klubis Red Ice HC ja taas Rootsis Djurgårdensis.
2014. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2016. aastal võitis ta oma esimese Stanley karika, kui finaaliseerias alistati San Jose Sharks. 2017. aasta Stanley karika kuuendas mängus lõi ta värava oma endise klubi Predatorsi vastu, kindlustades Penguinsile võidu mängudega 4:2. 2018. aasta veebruaris pikendas ta Penguinsiga lepingut viie aasta võrra.
2020. aasta septembris siirdus ta Panthersi.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2018. aastal maailmameistriks. Lisaks kuulus ta Rootsi koondisse 2010. aasta taliolümpiamängudel.
Ressource'i Selts

Ressource'i Selts (ka Tartu Ressource'i Selts, Tartu Ressource Selts; saksa keeles "Ressource Gesellschaft") oli 1851–1940 Tartus tegutsenud baltisaksa aadlikute selts.
1826. aastal ostis selts veel Musse seltsi nime all tegutsedes maja koos aiaga praeguse Narva maantee ja Puiestee tänava ristil, kuhu seltsitegevus koondus. Aias peeti Vanemuise Seltsi eestvedamisel 1869. aastal I üldlaulupidu ja 1894. aastal V üldlaulupidu.
Aastatel 1909–1940 tegutses selts aadressil Kalevi tänav 24 (tänapäeval Tartu Üliõpilasmaja)
Kalev (koor)

Kalev on Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestiline poistekoor. Koori kooskäimiskoht on Paides.
Koor moodustati märtsis 1994.
Seisuga 2014 on koori dirigendid Hirvo Surva, Indrek Vijard, Kuldar Schüts ja koormeister Varje Vürst. Koori president on Priit Oks ja koorivanem Kaspar Karner.
III Eesti meeste tantsupidu

III Eesti meeste tantsupidu oli tantsupidu 6.-7. juunil 2015 Rakvere staadionil. Pidu kandis pealkirja "KOLM". Peo idee autor ja pealavastaja oli Maie Orav.
Käsitööleht (ajakiri, 1906)

Käsitööleht oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi välja antud ja 1906–1926 aastatel ilmunud ajakiri, mis oli esimene ja kõige vanem naiste häälekandja Eestis.
Tartu Eesti Põllumeeste Selts hakkas näituste, kursuste ja trükisõna kaudu taaselustama kodukäsitööd. Algselt anti Käsitöölehte välja kord kuus Põllutöölehe kaasandena. Mõne numbri järel oli selge, et vajadus sellise ajakirja järele on olemas. Väljaandjate julge algatus oli eesti naiste keskel leidnud ülisooja vastuvõtu ning ajakiri suutis igakülgselt täita talle rajatud lootused. 1907. aastal korraldas selts esimese eesti käsitöökursuse.
Käsitöölehe siht oli arendada ja levitada kodukäsitööd, tõsta ja kasvatada ilutunnet ja maitset. Käsitöölehe toimetajad olid Linda Paldrokk, siis Ebba Vimberg-Saral ja 1910. aastast alates Marie Reiman. 1911. aastast sai Käsitöölehe väljaandjaks Tartu Naisselts ja toimetajana jätkas Marie Reiman. Seda aastat loetakse aastaks, mil hakkab ilmuma Eestis esimene naiste häälekandja, nagu seda mõistetakse tänapäeval. Käsitöölehe kõrval hakkas ilmuma kirjanduslik kaasanne Naisterahva Töö ja Elu nime all. 
Esimesel aastal ilmub kirjanduslik osa rohkem kaasandena Käsitöölehele. See tähendab, et Käsitööleht seisis esikohal ja alles teisel kohal Naiste Töö ja Elu. Selle artiklite sisu keerles peamiselt naiskasvatuse, tervishoiu, naisõiguse ja käsitöö ümber. Käsitöölehe eesmärgiks oli kodukäsitöö arendamine eestlaste „oma stiili“ arendamine.
Juba teisel aastal, mil Tartu Naisselts hakkas Käsitöölehte välja andma (1912. aastal) on häälekandja osade nimetustes ümberpaigutus. Teisel kohal seisab nüüd Käsitööleht ja esikohal Naiste Töö ja Elu. Ajakirja tegevtoimetajaks sai Marie Tamman-Reisik.
Ieva Ose

Ieva Ose (sündinud 8. juunil 1961 Riias) on läti teadlane, ajaloodoktor ja kunstiajaloolane.
1984 lõpetas Läti Kunstiakadeemia kunstiajaloo ja -teooria eriala ajaloolase kutsega. Seejärel töötas 1984–1991 Läti Ajaloo Instituudis assistendina. Täiendas oma haridusteed samuti sealsamas ajaloo instituudis, kus sai 1992. aastal ajaloodoktori kraadi. Doktoritöö teema oli "Kuramaa losside pottahjud XV sajandi lõpust XVIII sajandi alguseni". 1993. aasta oktoobrist detsembrini osales kunstiajaloo õpingutel Kesk-Euroopa Ülikoolis Prahas Tšehhis. 1993–1996 oli ajaloo instituudis nooremteadur, 1995. aastast sai seal arheoloogia osakonna juhatajaks, 1997. aastast teaduri ametipostil, 1998 sai vanemteaduriks ja Läti Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 2004. aastal sai teaduste akadeemia täisliikmeks. Praegu töötab Läti Ülikooli Ajaloo Instituudis arheoloogiaosakonna juhatajana.
Ametialane tegevus:
Ieva Ose isa on tuntumaid Läti arheolooge Andris Caune. Ose valdab läti, saksa, inglise ja vene keelt. Huvialad on arheoloogia ja keskaja kunstiajalugu. Tema töid ahjukahlite tarvitamisest küttekollete ehitamisel on kasutanud ka eesti ajaloouurijad.
Aastatel 1986–2004 on avaldanud üle 150 kunstiajaloolise teadustöö ja artikli:
3 monograafiat:
lisaks teadusuurimusi, konverentside aruandeid, raamatute ülevaateid, bibliograafiaid, populaarteaduslikke artikleid, jne:
1996–2017 on tema osalusel uurimistöödest ilmunud üle 230 erineva rahvusvahelise publikatsiooni.
Ieva Liepiņa

Ieva Liepiņa (sündinud 7. septembril 1967 Riias) on läti maalikunstnik.
Haridus.
Ta on õppinud Janis Rozentālsi nimelises kunstikoolis Riias (lõpetas 1985) ja lõpetanud Läti Kunstiakadeemia keraamika ja maalikunsti erialal (BA, 1991; MA, 2003; MA, 2014). Alates 1995. aastast on ta Läti Kunstnike Liidu liige. Pälvinud UniBanki auhinna näituse "Creative Workshop 2001" eest Riia galeriis "Bastejs".
Looming.
Ieva Liepiņa kunstnikukäekirja iseloomustab õhulisus, tema õlimaalid on sageli akvarellilikult heledad ja kohati laseerivalt õhukese värvikihiga. Ta harrastab ka akvarelli ning on esinenud keraamikanäitustel oma maalitud portselannõude seeriatega. 
Ieva Liepiņal on olnud 16 isikunäitust Riias. Alates 1991. aastast on ta osalenud rühmanäitustel Lätis, Taanis, Saksamaal, Leedus, Portugalis, Venemaal, Belgias, Valgevenes, Iisraelis ja Madalmaades.
Eestis on tema teoseid eksponeeritud Liivi ranna ja liivlasteteemalisel vabaõhumaali näitusel "Randali".
Tartu Naisseltsi Majapidamiskool

Tartu Naisseltsi Majapidamiskool oli 1921. aastal Tartu Naisseltsi asutatud kool. 
1936–1940 kandis kool nime Sihtasutis Tartu Naisseltsi Kutsekool, 1941 Tartu Toitluskool, 1941–1944 Tartu Kodumajanduskool. 
Tartu Naisseltsi Majapidamiskool õpetas välja majapidajaid ning andis toitlustusalase ettevalmistuse. Õpilastelt nõuti 6-klassilise algkooli haridust ning nad pidid olema vähemalt 16 aastat vanad. Koolis ei õpetatud üldharidusaineid. Esimese kursuse õpetaja oli Inkeri Tarjanne, siis ühe aasta Marta Brandt ja järgmisel kahel aastal Gertrud Lenski. Kool asus Naisseltsi ruumes aadressil Suurturg 2. 1925/1926. õppeaastal oli õpetaja ja juhataja Selma Keim. 
Õppetöö kestis ühe aasta. Soovijad said osaleda ka kuuajalistel kokanduskursustel. Sügiseti korraldati keediste ja hoidiste keetmise kursusi. Lisaks praktilistele ainetele nagu toitude valmistamine, käsitöö, pesu pesemine, triikimine, tubade puhastamine ja korrashoid, õpetati ka teoreetilisi aineid: majapidamisõpetust, toidu- ja tarbeainete õpetust, kodaniku- ja kasvatusteadust, tervishoidu, väikelastehoidu ja kodust raamatupidamist.
Kooli sööklas pakuti linlastele lõunatamise võimalust ning müüdi valmistoitu, keediseid ja küpsetisi.
Lea Davidova-Medene

Lea Davidova-Medene (31. märts 1921 – 31. juuli 1986 Riia) oli läti skulptor.
Haridus ja looming.
1949. aastal lõpetas ta Läti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna, ta oli Teodors Zaļkalnsi õpilane. Tema loomingus on ülekaalus skulptuurportreed, näitustel hakkas osalema alates 1951. aastast. 1956. aastal sai ta Läti Kunstnike Liidu liikmeks.
Tema teoste hulgas on skulptuurportreed Peteris Upītisest (graniit, 1960), Mirdza Kempest (graniit, 1961), ja Andrejs Upītsist (graniit, 1964–1967), praegu asuvad need Läti Rahvuslikus Kunstimuuseumis. Aastail 1960–1992 seisis Riias Kommunaaride pargis (praegu Esplanāde) Imants Sudmalise pronksist portreebüst ja Peterburis Vene Muuseumi kogus on Karlis Zemdega portreeskulptuur (graniit, 1962–1965). 1965. aastal pälvis kunstnik nende teoste eest Läti NSV riikliku preemia.
Lea Davidova-Medene loodud sõduri portreeskulptuur oli ametlikult valitud esindama Nõukogude kunsti Pariisis toimunud Rodini muuseumi (Musée Rodin) korraldatud rahvusvahelisel skulptuurinäitusel 1966. aastal. Samal aastal sai kunstnik Läti NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse ("Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks").
Retseptsioon.
Kunstiteadlane Leo Gens nimetab kunstniku stiili pateetilis-esinduslikuks. Veebientsüklopeedia Oxford Art Online loeb Lea Davidova-Medene sotsialistliku realismi esindajate hulka.
Tom Wilson

Thomas Wilson (sündinud 29. märtsil 1994 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals ründajana paremäärel.
2012. aastal valis Capitals ta endale NHL-i "draft"is 16. valikuna. Enne seda oli ta mänginud kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers.
NHL-is tegi ta debüüdi 10. mail 2013 Stanley karikavõistluse idakonverentsi veerandfinaali viiendas mängus New York Rangersi vastu. Enne seda kui ta jõudis 5. novembril 2013 mängus New York Islandersi vastu lüüa oma esimese värava NHL-is, jõudis ta kuu aega varem Calgary Flamesi mängija Lance Boumaga osaleda oma esimeses kakluses NHL-is.
2018. aastal aitas ta Capitalsil esimest korda klubi ajaloos võita Stanley karika.
2018. aasta juunis pikendas ta Capitalsiga lepingut kuue aasta võrra. Hooajal 2021/22 tegi Wilson NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (24+28). 2022. aastal valiti Wilson NHL-i tähtede mängule.
30. novembril 2023 tegi ta mängus Anaheim Ducksi vastu. mis oli tema 700. mäng NHL-is, oma esimese kübaratriki NHL-is.
Wilsoni mängustiil on agressiivne, mida on sageli nimetatud ka mustaks; ta on vähemalt neljal korral saanud mängukeelu teistele mängijatele pähe tehtud löökide eest. Hooaja 2018–2019 hooajaeelses mängus sai ta vastasmängija löömise eest 20 mängulise võistluskeelu, mis vähendati lõpuks 14 mänguliseks. Hooajal 2020/21 oli Wilson NHL-is enim karistusminuteid saanud mängija (96).
André Burakovsky

André Marcus Burakovsky (sündinud 9. veebruaril 1995 Klagenfurtis Austrias) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana vasakäärel.
Burakovsky sündis Austria lõunaosas Klagenfurtis, kus tema isa Robert Burakovsky oli sel ajal hokit mängimas. Ta kasvas üles Rootsis Malmös. Ta on vene-juudi päritolu.
Ta alustas karjääri Rootsi klubis Malmö Redhawks. Rootsi esiliigas tegi ta klubi esindusmeeskonnas debüüdi hooajal 2011–12.
2013. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i "draft"is 23. valikuna. Esimese hooaja Põhja-Ameerikas mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Erie Otters. Ta lõi NHL-is esimese värava oma debüütmängus 9. oktoobril 2014 mängus Montreal Canadiensi vastu.
22. jaanuaril 2017 toimunud mängus Dallas Starsi vastu lõi Burakovsky neljandat mängu järjest mängu esimese värava, jagades sellega NHL-i rekordit. Viimane mängija, kes seda enne teda suutis, oli Jonathan Cheechoo hooajal 2007–2008. 2018. aastal võitis Burakovsky Capitalsiga Stanley karika.
2019. aasta juunis siirdus Burakovsky Colorado Avalanche'i. Hooajal 2021/22 tegi Burakovsky NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (22+39). Samal hooajal võitis ta Avalanche'iga lisaks Stanley karika, mis oli Burakovsky NHL-i karjääris teiseks Stanley karika võiduks.
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Seattle Krakeniga.
2014. aastal võitis Burakovsky Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Rootsi jäähokikoondisse on ta kuulunud 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.
Marcel Minnaert

Marcel Gilles Jozef Minnaert (12. veebruar 1893 Brugge – 26. oktoober 1970 Utrecht) oli Belgia päritolu hollandi astronoom. 
Elulugu ja uurimistöö.
Marcel Minnaert õppis bioloogiat Genti Ülikoolis ja füüsikat Leideni Ülikoolis. 
Flaami rahvuslasena mõisteti ta 15 aastaks sunnitööle ja ta põgenes Belgiast.
Pärast esimest maailmasõda töötas ta päikese füüsika uurimisrühmas Utrechti Ülikoolis. 
Aastatel 1937–1963 oli ta Utrechti observatooriumi direktor. Koos oma õpilastega tegi ta detailse päikese kiirgusspektri analüüsi, mis kulmineerus kuulsa “Utrechti Atlase” avaldamisega 1940. aastal. Nende välja töötatud kasvukõvera meetod võimaldas tähtede atmosfääri täpsemat uurimist. Ta uuris ka valguse hajumist kuu pinnal ja osales paljude kuu pinnavormide nimetamises. 
Kui ta oli teise maailmasõja ajal vangis, õpetas ta kaasvangidele astronoomiat ja füüsikat. 
Pärast sõda osales rahvusvahelistes organisatsioonides. Hinnatud õpetajana avaldas ta astronoomiateemalise luulekogu, tuntud raamatu "Nature Of Light And Colour in the Open Air" ning muid õpikuid.
Lilija Līce

Lilija Līce (29. september 1913 – 27. mai 1991) oli läti skulptor.
Elukäik ja haridus.
Lilija Līce sündis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas talupidajate peres. Pärast karjalapsepõlve õppis ta Alsviki kihelkonnakoolis Strautiņis (1923–1928) ja Riia 3. gümnaasiumis (1928–1932). Seejärel jätkas õpinguid Läti Ülikoolis klassikalise filoloogia erialal (1933–1935). 1935–1942 töötas oma koduvallas Līči linnas. 1942. aastast õppis ta skulptuuri Läti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonnas Teodors Zaļkalnsi juures, lõpetas 1949. aastal. Aastail 1949–1950 töötas Läti Kunstiakadeemias skulptuuriosakonna assistendina. Alates 1949. aastast osales näitustel, Läti Kunstnike liitu kuulus alates 1952. aastast.
Looming.
Kunstniku skulptuurid on selge, vaoshoitult modelleeritud vormiga, mõnikord peaaegu abstraktse vormini üldistatud, eriti graniidis. Ta on loonud ka pronksskulptuure ja reljeefe kohrutatud metallist, modelleerinud medaleid, samuti pisiplastikat terrakotas, šamotis ja muudes materjalides. Sage motiiv on hobused jooksmas, samuti moodustavad omaette lõigu tema loomingus lüürilised emasid ja lapsi kujutavad skulptuurid ja grupid. 1974. aastal toimus suur Lilija Līce loomingu ülevaatenäitus Alūksnes.
Tema teoseid on eksponeeritud kõigil vabariiklikel ülevaatenäitustel Lätis, samuti läti kunsti näitusel Moskvas 1955 ja Baltimaade kunsti näitustel Moskvas 1960. ja 1964. aastal. Kunstnik viibis loomingulistel lähetustel Moskvas 1955. ja 1959. aastail. 1968. aastal oli tema skulptuur "Õed" ülevaatenäitusel Hämeenlinna kunstimuuseumis Soomes.
Lilija Līce on maetud Alūksne kalmistule. Kunstniku 100. sünniaastapäevaks anti 2013. aastal välja raamat tema elust "Tēlniece Lilija Līce" (autor Jānis Polis), mis tugineb ta sugulaste ja kaasaegsete mälestustele kunstnikust.
Lynne McGranger

Lynne McGranger (sündinud 29. jaanuaril 1953 Sydneys) on Austraalia näitleja.
Ta on eelkõige tuntud seebiooperist "Kodus ja võõrsil" ("Home and Away"), kus ta on alates 1993. aastast kehastanud Irene Robertsit. McGranger on Ray Meagheri järel teine kõige kauem sarjas mänginud näitleja, samuti on ta kõige pikemat aega Austraalia telesarjas mänginud naisnäitleja.
Ta töötas enne näitlejakarjääri algkooliõpetajana. Ta alustas näitlemist teatrinäitlejana, mängides muuhulgas muusikalides "Bye Bye Birdie" ja "West Side'i lugu" ("West Side Story").
Johannes Vares-Barbaruse mälestussammas

Johannes Vares-Barbaruse mälestussammas on mälestusmärk, mis algselt asus Tallinnas Kadrioru administratiivhoone ees. Samba autor on August Vomm. See püstitati 1958. aastal. 1990. aastal sammas teisaldati.
Sentinelid

Sentinelid on negriidne põlisrahvas, kes elab Põhja-Sentineli saarel, mis asub Andamani saarestikus Bengali lahes India ranniku lähedal. Kuna Põhja-Sentineli saar kuulub Andamani saarestikku, arvatakse sentinelid andamanide hulka. Nad kuuluvad India registreeritud hõimude loetellu.
Sentinelid kuuluvad isoleeritud rahvaste hulka, kellega ülejäänud maailmal puuduvad püsivad suhted. Rahvarühm koosneb hinnanguliselt 40 kuni 500 inimesest, on arvatavasti elanud Põhja-Sentineli saarel kuni 55 000 aastat ning kõneleb sentineli keelt. India võimud on seadusega keelanud läheneda saarele rohkem kui 4,8 km (3 miili) kaugusele; selle põhjuseks on niihästi külastajate turvalisus, kuna sentinelid on võõraste suhtes vaenulikud, kui ka sentinelide kaitse, kuna neil puudub geneetiline immuunsus mujal tavaliste viiruste vastu nagu gripp ja rõuged.
Erinevalt teistest Andamani saarte rahvarühmadest, kes olid võõraste suhtes sõbralikumad ja nüüd suhtlevad nendega enam-vähem regulaarselt, on sentinelid pikka aega keeldunud mis tahes kontaktidest välismaailmaga. 2018. aasta novembris tapeti saarel illegaalselt maabunud Ameerika misjonär John Allen Chau.
Kombed.
Sentinelid on kütid ja korilased, kes tõenäoliselt kasutavad vibu ja nooli kuivamaaloomade jahiks ja muid meetodeid mereelukate, nt krabide püüdmiseks. Toitu valmistavad nad sarnastel viisidel kui önged. Kultuuriarengu seisukohalt ei paista sentinelide tavad olevat kaugemal kiviaegseist: nad ei tunne metalle, põllumajandust ega tuletegemist. Siiski paistavad nad tunnistavat metallide väärtust: nad koguvad randauhutud metalli tööriistade ja relvade jaoks ning võtsid vastu 1974. aastal National Geographic Society ekspeditsiooni poolt randa jäetud alumiiniumnõud, ehkki tavaliselt nad kinke vastu ei võta.
Rannast on leitud saarerahva tapetud võõraste laipu, mistõttu on oletatud, et sentinelid on kannibalid. Kuna nende kultuuri pole uuritud, on aga teadmata, kas nad harrastavad inimsöömist ka omaenda hõimu siseselt või mitte.
Välimus ja geneetika.
Sentinele peetakse negriidideks. Neil on tume nahk ja nad võivad olla lühemad kui inimesed keskmiselt - Heinrich Harreri teatel oli üks mees umbes 160 cm pikkune. Selle põhjuseks võib olla nn saareefekt ("saarekääbuslus"), toitumine või ka geneetiline pärand. Nähtavasti ei kanna nad rõivaid.
Keel.
Teadaolevalt kõnelevad sentinelid omaenda, sentineli keelt, millest pole praktiliselt midagi teada. Kuna saarerahvas teiste keelte kõnelejatega ei suhtle, ei ole ka kakskeelseid inimesi, kes saaksid neid tõlkida. 1980. aastal tehtud katse käigus saarlastega suhelda järeldasid uurijad siiski sõnadest, mida pärismaalased karjusid, et sentineli keel ei ole suguluses önge keelega, mida kõneleb naabruses asuval Väike-Andamani saarel elav önge rahvas. Samuti pole see vastastikku mõistetav džarava keelega, mida kõnelevad Andamanidel elavad džaravad. Seniks, kuni uusi andmeid ei lisandu, jääb sentineli keel klassifitseerimata keeleks.
Jälg (ajakiri)

Jälg oli oktoobrist 2018 – september 2019 Eestis ilmuv keskkonnasõbraliku eluviisi, rohetehnoloogia ja roheinnovatsiooni ajakiri. 
Ajakiri ilmus korra kvartalis ja väljaandjaks oli Cleantech ForEst. Kokku ilmus 4 numbrit.
Ajakirja toimetajad olid Triinu Lukas ja Kertu Loide.
Registreeritud kastid ja hõimud

Registreeritud kastid ja hõimud (inglise keeles "Scheduled Castes and Scheduled Tribes", lühendina vastavalt SC ja ST) on rahvarühmad, mis kuuluvad Indias ametlikku ajalooliselt halvemas seisus olevate rahvarühmade loetellu. Terminid "registreeritud kastid" ja "registreeritud hõimud" on fikseertitud India põhiseaduses ning need rühmad kuuluvad ühte või teise kategooriasse. Suurema osa Briti valitsusajast Indias kasutati nende kohta väljendit "rõhutud klassid" (inglise keeles "Depressed Classes"). Sisuliselt kuulub registreeritud klassidesse hindu ühiskonna madalaim osa.
Tänapäeva kirjanduses öeldakse registreeritud kastide ja hõimude kohta vahel "puutumatud". Samuti on endiselt levinud termin dalit, mis tähendab sanskriti ja hindi keeles meaning "murtud" või "laiali pillutatud", ja mida populariseeris dalitite liikumise juht India iseseisvumise ajal, majandusteadlane, reformaator ja India põhiseaduse autor B. R. Ambedkar (1891–1956), kes oli ka ise dalit. Ta eelistas terminit "dalit" Mahatma Gandhi terminile, "harijan", mis tähendab "Hari inimest" või "Višnu inimest". 2018. aasta septembris andis valitsus välja ametliku "soovituse" erasatellidikanalitele, milles paluti neil hoiduda termini "dalit" kasutamisest, ehkki "inimõiguslased ja intellektuaalid on avaldanud vastuseisu sellest terminist loobumisele".
2011. aasta rahvaloenduse andmeil moodustasid registreeritud kastid India elanikkonnast 16,6% ja registreeritud hõimud umbes 8,6%. 1950. aasta loend "Constitution (Scheduled Castes) Order, 1950" loetleb selle 1. registris 1108 kasti 29 osariigis ja "Constitution (Scheduled Tribes) Order, 1950" loetleb selle 1. registris 744 hõimu 22 osariigis.
India iseseisvumisest saati on registreeritud kastidele ja hõimudele antud reserveeritud seisund, mis tagab teatud ulatuses poliitilise esindatuse. Põhiseadus kehtestab üldised põhimõtted registreeritud kastide ja hõimude positiivseks diskrimineerimiseks.
Silinderpõrnikas

Silinderpõrnikas ("Sinodendron cylindricum") on mardikaline silinderpõrnika perekonnast.
Silinderpõrnikas on musta värvi, sinakas-rohelise läikega. Kehapikkus on umbes 15–18 mm. Isaste pea esiosas on pikk sarvelaadne moodustis, mis annab neile ninasarvikut meenutava välimuse. Emastel silinderpõrnikatel on selle koha peal vaid väike kühmuke.
Elupaigana eelistavad metsa, kus toituvad puumahlast. Vastsed toituvad aga kõdunevast puidust, eriti saarest või pöögist.
Derental

Derental on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 583 inimest.
Fürstenberg (Weser)

Fürstenberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 3,22 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1060 inimest. Vald asub Weseri jõe ääres Weseri kõrgustikul, Höxteri ja Holzmindeni lähedal. 1747. aastal asutatud Fürstenbergi portselanivabrik on vanuselt kolmas portselanitootja Saksamaal.
Lauenförde

Lauenförde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 17 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2416 inimest.
Arholzen

Arholzen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 5,33 km². 31. detsembril 2017 elas seal 413 inimest.
Deensen

Deensen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 11,02 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1381 inimest.
Seal on sündinud rahvusvaheliselt tuntud skulptor Ursula von Rydingsvard.
Dielmissen

Dielmissen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 7,47 km². 31. detsembril 2017 elas seal 768 inimest.
Eimen

Eimen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 16,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 866 inimest.
Eschershausen

Eschershausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 23,87 km². 31. detsembril 2017 elas seal 646 inimest. Vald asub umbes 20 km Holzmindenist kirdes ja 50 km Hannoverist lõunas.
Heinade

Heinade on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,07 km². 31. detsembril 2017 elas seal 856 inimest.
Holzen

Holzen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 7 km². 31. detsembril 2017 elas seal 531 inimest.
Lenne (Alam-Saksi)

Lenne on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,07 km². 31. detsembril 2017 elas seal 647 inimest.
Lüerdissen

Lüerdissen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 7 km². 31. detsembril 2017 elas seal 407 inimest.
210 eKr

210. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXLIV (544).
Kagiso

Kagiso on linn ("township") Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.
Kagiso on asutatud 1920. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kagiso elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,33%, värvilisi 0,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,08%, valgeid 0,06% ja teisi 0,16%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 47,60% inimesi, suulu keelt 14,72%, koosa keelt 12,10%, sotho keelt 6,95%, pedi keelt 4,81%, tsonga keelt 4,42%, venda keelt 2,82%, inglise keelt 2,75% ja ndebele keelt 1,31%.
Apicius

"Apicius" on ladinakeelne kogumik vanarooma toiduretsepte. Varajastes trükiväljaannetes nimetati seda sageli ka "De re coquinaria" ("Kokandusest") või "De re culinaria" ("Kulinaariast"). 
Üldiselt arvatakse, et see on koostatud 1. sajandil, kuna selle keel sarnaneb pigem vulgaarladina kui klassikalise ladina keelega; hilisemad vulgaarladina keeles (nagu "ficatum", "bullire") retseptid lisati hiljem.
Kogumiku pealkiri tuleneb selle autorsuse ekslikust omistamisest Rooma gurmaanile Marcus Gavius Apiciusele, millalgi 1. sajandil keiser Tiberiuse valitsusajal. Üks kahest vanemast säilinud käsikirjast on pealkirjaga "API CAE", samuti omistatakse tekstis Apiciusele mõned retseptid ("Patinam Apicianam sic facies", IV, 14; "Ofellas Apicianas", VII, 2).
Maanteesõit

Maanteesõit on jalgrattaspordi ala, mis toimub kattega teedel.
Maanteesõit on jalgrattaspordi kõige populaarsem elukutseliste ala, kui arvestada võistlejate, võistluste ja pealtvaatajate hulka.
Kaks levinumat võistlusformaati on ühisstart, kus start antakse kõigile võistlejatele korraga, ja eraldistart, kus võistlejad või võistkonnad stardivad samale rajale eri aegadel ning nende paremusjärjestus selgitatakse välja raja läbimiseks kulunud aja mõõtmisel.
!!Going Places!!

"!!Going Places!!" on Herb Alpert and the Tijuana Brassi viies album. Selle laskis välja oktoobris 1965 A&amp;M Records ja 2005. aastal Shout!Factory. Produtsendid olid Herb Alpert ja Jerry Moss.
Julius Wechteri laulu "Spanish Flea" kasutati regulaarselt telesaates "The Dating Game".
Võrdlusoperaator

Võrdlusoperaator on kahekohaline loogiline operaator. Neid kasutatakse eelkõige võrrandites ja võrratustes ning programmeerimiskeelte loogilistes avaldistes.
Programmeerimiskeeltes kasutatakse võrdlusoperaatoreid enamasti silmustes ja hargnemiskäskudes. Võrdlusele järgneb reeglina hargnemine.
Marcos Witt

Marcos Witt (sünninimi Jonathan Mark Witt Holder; sündinud 19. mail 1962 San Antonios) on ameerika kristliku muusika laulja ning pastor.
Blessig

Blessig (vene keeles "Блессиг") oli Elsassist Wasselnheimist pärit käsitöölise- ja literaadisuguvõsa.
Ajalugu.
Teateid suguvõsa kohta on XVII sajandist, mil Wasselnheimis sündinud Mathias Blessig (1623−1688) oli Elsassis väikeses Steinmetzi linnas müürsepp ja hiljem raehärra. Temaga algab ka perekonnaliin. Pojapoeg Johann Blessig (1688−1746) asus elama Strassburgi, kus pidas võõrastemaja. Viimase pojapoeg Philipp Jakob Blessig (1762−1832) rändas noore kaupmehena Tallinna, sai seal 1793. aastal kodanikuks ja oli veel 1807. aastal I Gildi kaupmees. 
Hiljem kolis ta Peterburi ja sai osanikuks Friedrich Kümmeli ettevõttes, mis alates 1813. aastast kandis nime Blessig &amp; Co. Tema järeltulijad jäidki Venemaaga seotuks kuni XX sajandi alguseni, samuti pidasid nad Inglismaal Liverpoolis kaubamaja. Philipp Jakobi pojapoeg Georg Blessig (1830−1884) omandas 1863. aastal Rāmuļi pandimõisa, mille ta sai hiljem päriseks ja mis jäi tema järeltulijate majandada kuni võõrandamiseni 1920. aastal. Suguvõsa kustus meesliinis 2007. aastal.
Mehikoorma ausammas

Mehikoorma ausammas on Põlva maakonnas Mehikoorma vallas Mehikoorma külas asuv ausammas, mis on pühendatud II maailmasõjas Eesti riikliku iseseisvuse taastamise eest võidelnud eesti sõjaväelastele. Ausamba idee autor on Kaljo West. Ausamba tegi Kuno Raude. Ausammas avati 26. augustil 2006.
Mehikoorma ümbruses Lämmijärve kaldal toimusid veebruaris 1944 Eesti kaitselahingud.
Häbbi sellel', kes petta tahhab!

"Häbbi sellel', kes petta tahhab!" (saksa keeles "Schande über den, der betrügen will") on 1819 Peter Andreas Johann Steinsbergi kirjutatud eestikeelne näidend. Seda peetakse esimeseks täielikult eestikeelseks näidendiks. Näidend kanti esimest korda ette 5. aprillil 1819 (ukj) Tallinnas.
Alarma Records

Alarma Records oli leibel, mis kuulus Newpax Recordsile ja Frontline Recordsile. 
Selle moodustas 1983 ansambel Daniel Amos koos Tom Howardiga ansambli "Doppelgänger" väljaandmiseks. Nimi on pandud Daniel Amose albumi "¡Alarma!" järgi.
Kroonu onu

"Kroonu onu" (täispealkirjaga "Kroonu onu. Nali kahes näituses") on 1885 Juhan Kunderi kirjutatud näidend. Näidendi kirjastas Heinrich Laakmann. Näidendis pilkab Kunder eesti talupoegade pahesid.
Nigel

Nigel on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.
Nigel on asutatud 1886. aastal, kui seal avastati kulla leiukoht. Linn on saanud nime Walter Scotti romaani "The Fortunes of Nigel" järgi.
Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Nigel enam iseseisev omavalitsus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nigeli elanikest mustanahalisi aafriklasi 44,89%, valgeid 33,40%, värvilisi 16,67%, India ja Aasia päritolu inimesi 3,95% ja teisi 1,09%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 43,49% inimesi, suulu keelt 23,32%, inglise keelt 16,06%, sotho keelt 5,34%, koosa keelt 2,94%, tsvana keelt 1,92%, pedi keelt 1,68% ja tsonga keelt 1,30%.
Vīksna vald

Vīksna vald (läti keeles "Vīksnas pagasts") on vald Lätis Balvi piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Bērzkalne, Kubuli, Susāji, Kuprava ja Žīguri vallaga ning Alūksne piirkonna Mālupe ja Liepna vallaga.
Valla pindala on 122 km². 2016. aasta seisuga elas seal 690 inimest. Aastal 2011 elas vallas 565 lätlast, 120 venelast, 3 valgevenelast ja 3 ukrainlast. Valla keskus on Vīksna küla, vallavanem on Dzintra Pipcāne.
Ajalugu.
Vīksna vald moodustati aastal 1936, mil selle maad eraldati Balvi vallast. 1945. aastal moodustati valda Georgijeva, Nikolajeva ja Oknupe külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Nikolajeva külanõukoguga likvideeritav Oknupe külanõukogu, ent kolhoosi Zaveti Iļjiča maad liideti Georgijeva külanõukoguga. Aastal 1960 liideti sellega Liepna külanõukogu kolhoosi Pobeda maad. Aastal 1965 liideti sellega osa likvideeritavast Georgijeva külanõukogust, ka nimetati külanõukogu ümber Vīksna külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Balvi rajooni. 2009. aastast kuulub vald Balvi piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Mīzaji muinaskalmed ehk Sõjahauad ja Kauguri mäe linnamägi. Kohaliku kaitse all on Mežarija tuulik, Vīksna õigeusu kirik, Derdziņi muinaskalmed, Aizezere muinaskalmed ja Kačupe muinaskalmed ehk Baabamägi. Valla suurim jõgi on Bolupe. Looduskaitse all on Mežareja künnapuu, Miezaji künnapuu, Vīksna Õõnestamm, Lauzi Suurmänd, Osīši vana pärn, Annasbirzsi künnapuu, Aizezere põõsastamm, Ozolkalni tamm ja Makšinova tamm.
Külad.
Vallas on 32 küla. Valla keskuses Vīksnas ("vidējciems") oli aastal 2018 213 elanikku. Teised valla külad on staatusega "skrajciems" – Aizezere 8 elanikuga aastal 2018, Annasbirzs 14 elanikuga aastal 2018, Apšukolns 5 elanikuga aastal 2007, Ašusils 9 elanikuga aastal 2018, Augstābirzs 5 elanikuga aastal 2018, Berezņaks 7 elanikuga aastal 2018, Čāgas 8 elanikuga aastal 2018, Dampadruva 5 elanikuga aastal 2018, Derdziņi 26 elanikuga aastal 2007, Dubudeksnis 10 elanikuga aastal 2018, Egļukolns 26 elanikuga aastal 2018, Georgijeva 5 elanikuga aastal 2018, Jūdiņi 4 elanikuga aastal 2018, Kačupe 8 elanikuga aastal 2018, Louzi 17 elanikuga aastal 2018, Makšinova 32 elanikuga aastal 2018, Makšinovas Strauti 5 elanikuga aastal 2018, Mežareja 4 elanikuga aastal 2018, Mīzaji 10 elanikuga aastal 2018, Oknupe 4 elanikuga aastal 2018, Pakalnīši 6 elanikuga aastal 2018, Pārkuni 4 elanikuga aastal 2007, Pokuļova 19 elanikuga aastal 2007, Rimši 1 elanikuga aastal 2018, Smiltine 7 elanikuga aastal 2018, Sprūgas 26 elanikuga aastal 2018, Strauti 31 elanikuga aastal 2018, Ukraina 6 elanikuga aastal 2007, Vackuprava 7 elanikuga aastal 2018, Valentinova 2 elanikuga aastal 2018 ja Zaļmežnīki 4 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
México rahvusvaheline lennujaam

México rahvusvaheline lennujaam (hispaania keeles "Aeropuerto Internacional de la Ciudad de México, AICM"); ametlikult "Aeropuerto Internacional Benito Juárez" (Benito Juáreze rahvusvaheline lennujaam) (IATA: MEX, ICAO: MMMX) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Méxicot Mehhikos. 
Lennujaam on Mehhikos ja Ladina-Ameerikas kõige reisijaterohkem lennujaam. Lennujaam on Mehhiko rahvusliku lennufirma Aeroméxico kodulennujaam. Lennujaamas on kaks lennurada, millest pikem on 3952 meetrit pikk. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 44 miljonit reisijat.
Saare sosinad

"Saare sosinad" oli 2012–2013 Kanal 2-s näidatud Eesti teleseriaal, mille režissöör ja stsenarist on Elo Selirand. Kahe hooaja peale jõudis eetrisse kokku 40 osa.
Tegemist on suhtedraamaga, mille tegevustik toimub Madeira saarel.
Seriaali peaosades on Jaan Rekkor ja Marilyn Jurman. Teistes osades teevad kaasa Viire Valdma, Marika Vaarik, Tiit Sukk, Indrek Sammul, Margus Tabor, Helene Vannari ja Inga Salurand.
Vīksna

Vīksna või Viksna (vanasti ka Vīksnumežs, Nikolajeva) on küla ("vidējciems") Lätis Balvi piirkonnas, Vīksna valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 125 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Balvist 13 ja Riiast 224 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel Stacija põhikooli Viksna osakond, rahvamaja ja raamatukogu.
Küla tekkis Abrene-Sita raudtee Vīksna raudteepeatuse juurde. Aastal 1945 nimetati see ümber Nikolajevaks, seda nime kandis küla aastani 1965. Nõukogude ajal oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Külas asub aastal 1916 ehitatud õigeusu kirik.
Aleksandrs Leimanis

Aleksandrs Leimanis (17. september 1913 Gavrilovo küla, Smolenski kubermang – 17. juuni 1990 Riia) oli läti filmilavastaja.
Aleksandrs Leimanis lõpetas 1939. aastal Moskvas Anatoli Lunatšarski nimelise Riikliku Teatrikunstiinstituudi. Töötas seejärel Tšeboksarõ, Semipalatinski ja Omski teatrites ja läti kunstiansambites. Alates 1944. aastast elas Lätis. Ta oli 1946–1947 Noorsooteatri ja 1952–1953 Jelgava Draamateatri pealavastaja. Alates 1954. aastast töötas Leimanis Riia Filmistuudios. Lisaks oli ta aastatel 1948–1957 Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna õppejõud ja 1971–1973 kateedrijuhataja.
Regilaulutuba

Regilaulutuba on regilauluteemaline ürituste sari, mis toimub igal aastal Eesti Rahva Muuseumis. Ürituse eestlauljaks valitakse üks tuntud pärimusmuusik, kelle eestvedamisel laulavad teised kaasa.
Igal üritusel on oma nimi ja teema. Näiteks 2018 lauldi õhtu- ja unelaulusid.
Uus Laul 1994

Uus Laul 1994 oli 1994. aastal Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni korraldatud lauluvõistlus. Võistlus toimus Tallinna Linnahallis. Võistluse võitis Evelin Samuel lauluga "Vari ja roos". 
Televaatajate ja publiku preemia sai Maarja-Liis Ilus, kes esitas laulu "Paradiis".
Võistluse toimumise ajendiks oli see, et Eesti ei pääsenud 1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele. Seetõttu korraldati alternatiivne üritus Uus Laul 1994.
Läänemere mängud

Läänemere mängud (inglise "Baltic Sea Games") olid iga nelja aasta tagant toimunud spordivõistlused, kus osalesid Läänemere-äärsed riigid (sealhulgas Eesti).
Esimesed mängud toimusid 1993 Tallinnas.
Teised mängud toimusid 1997 Leedus Kaunases. 1997 oli kavas 29 spordiala. 1997 võtsid mängudest osa 11 riigi sportlased, kokku umbes 2500 sportlast.
2001 ei leitud võistlustele korraldajat ja siiani (2018) pole enam toimunud.
Rolands Kalniņš

Rolands Kalniņš (9. mai 1922 Vecslabada – 17. mai 2022) oli läti filmilavastaja.
Rolands Kalniņš on pärit postiametniku perekonnast. 1940. aastal lõpetas ta Riia 1. Keskkooli. 
Aastatel 1947–1990 töötas ta Riia Filmistuudios. Alates 1990. aastast töötas filmistuudio Trīs juhatajana ja oli üheksa filmi produtsent.
Stadtoldendorf

Stadtoldendorf on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Linna pindala on 24,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 5758 inimest.
Wangelnstedt

Wangelnstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 15,15 km². 31. detsembril 2017 elas seal 571 inimest.
Kubuli vald

Kubuli vald (läti "Kubulu pagasts") on vald Lätis Balvi piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Balvi linnaga, Bērzkalne, Rugāji ja Vīksna vallaga, Alūksne piirkonna Mālupe ja Jaunanna vallaga ning Gulbene piirkonna Litene vallaga.
Valla pindala on 167 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1386 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1237 lätlast, 270 venelast, 10 valgevenelast, 4 ukrainlast, 4 poolakat ja 5 leedulast. Valla keskus oli varem Kurna küla, tänapäeval on keskuseks Kubuli. Vallamaja asub aadressil Balvu iela 15, vallavanem on Artūrs Luksts.
Ajalugu.
Valla maad kuulusid varem Balvi mõisale. Aastal 1945 moodustati Balvi vallas Kubuli külanõukogu, aastal 1949 Balvi vald likvideeriti. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritavad Celmene ja Dekšņi külanõukogu. Vald moodustati külanõukogust aastal 1991. Nime sai see Kubuli metsa järgi, mis katab suuremat osa valla territooriumist. Aastani 2010 oli valla nimi "Kubuļi vald". Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Balvi rajooni. 2009. aastast kuulub vald Balvi piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Rijnieki muinaskalmed ehk Sõjahauad. Kohaliku kaitse all on Pērkone Zvirbuļi muinaskalmed ja Sõjahaudade muinaskalmed. Valla tähtsamad jõed on Sita jõgi ja Bolupe. Looduskaitse all on Pansionaadi künnapuu, Ezerābeli Idatamm, Ezerābeli Põhjatamm, Ieviņlauki tamm, Kurna tamm, Grīvasgola pärn, Vana park, Krastmaļase tamm, Kubuli Ozoli tamm, Gruzdova tamm ja Dvorupe tamm. Valla loodeosa jääb Sita ja Pedetsi luha hoiualale.
Külad.
Vallas on 39 küla. Valla keskuses Kurnas ("vidējciems") oli aastal 2018 48 elanikku. Teine sama kategooria küla on Balvu stacija 484 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla külad on staatusega "skrajciems" – Brīdīši 25 elanikuga aastal 2018, Celmene 118 elanikuga aastal 2018, Celmenīki 33 elanikuga aastal 2018, Dekšņi 1 elanikuga aastal 2017, Druvenīki 43 elanikuga aastal 2018, Dvorupe 9 elanikuga aastal 2018, Esmeraldova 28 elanikuga aastal 2018, Ežusola 26 elanikuga aastal 2018, Fabrika 31 elanikuga aastal 2018, Grīvgols 1 elanikuga aastal 2018, Guznova 36 elanikuga aastal 2018, Gūbusola 7 elanikuga aastal 2018, Joņusola 1 elanikuga aastal 2018, Kozlova 7 elanikuga aastal 2018, Krasnogorka 20 elanikuga aastal 2018, Lasinnaja 4 elanikuga aastal 2018, Liepava 1 elanikuga aastal 2018, Līdumnīki 3 elanikuga aastal 2018, Meirāni 16 elanikuga aastal 2018, Nikolajeva 15 elanikuga aastal 2018, Oļģina 1 elanikuga aastal 2018, Palnupe 2 elanikuga aastal 2018, Paulāni 5 elanikuga aastal 2018, Pārkuni 44 elanikuga aastal 2018, Pordari 2 elanikuga aastal 2018, Rūbežnīki 21 elanikuga aastal 2018, Silacīms 26 elanikuga aastal 2018, Sita 28 elanikuga aastal 2018, Sitas stacija 3 elanikuga aastal 2003, Steķintava 44 elanikuga aastal 2018, Stirnusola 8 elanikuga aastal 2018, Zači 33 elanikuga aastal 2018, Tīreļi 17 elanikuga aastal 2018, Trūpiņi 18 elanikuga aastal 2018, Tutinova 36 elanikuga aastal 2018, Vasiļjeva 11 elanikuga aastal 2018 ja Vladimirova 13 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kurna (Kubuli)

Kurna on endine küla Lätis Balvi piirkonnas. Seal asus Kubuli valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 115 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Balvist 5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusel. 
Lisaks vallamajale asuvad külas veel lasteaed, valla vabaõhulava, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu.
Küla on üks vanemaid Kubuli valla asulaid. Kurna varasem asukoht oli tänapäevasest asulast lõuna pool, küla vanast asupaigast on tänapäeva asulasse toodud vana rist.
Tänapäeva Kurna rajati 1970. aastatel, kui külla rajati kolm korterelamut. 1971. aastal ehitati sinna ka kultuurimaja ja ülejäänud taristu.
Kurna küla on kavas ühendada Fabrika, Druvenīki ja Balvu stacija külaga ühiseks Kubuli külaks.
Jānis Streičs

Jānis Streičs (sündinud 26. septembril 1936 Preiļi vallas) on läti filmilavastaja ja stsenarist.
Jānis Streičs lõpetas 1955. aastal Rēzekne Pedagoogilise Kooli. Lõpetamise järel töötas lühikest aega õpetajana ja võeti seejärel sundajateenistusse Nõukogude armees. 1963. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna lavastajana. 1963–1990 töötas ta Riia Filmistuudios filmilavastajana.
Aastatel 1991–1995 oli ta Läti Kinematografistide Liidu esimees.
E.O.S. ralli

E.O.S. ralli (inglise keeles "E.O.S. Rally") oli 2000. aastatel Eestis toimunud autorallivõistlused. Võistluste peasponsor oli ettevõte E.O.S. Võistlused olid osa Eesti meistrivõistlustest rallis.
2002 korraldas võistlusi AS EK Holding.