Kaprun

Kaprun on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas. Paik koos Zell am Seega moodustab turismisihtkoha Zell am See-Kaprun; on eriti tuntud Kitzsteinhorni liustiku poolest.
Vald asub Pinzgau piirkonnas Alpide Glockneri rühma põhjanõlval koos Großes Wiesbachhorni mäega (3564 m), mis on Kõrg-Tauerni mäestiku osa, moodustades Salzburgi piiri Kärnteniga. Kitzsteinhorni liustiku jalamil on Kaprun aastaringne spordikeskus. Kapruner Ache oja suubub Salzachi jõkke asulast lõunas. Mooserbodeni hüdroelektrijaam kasutab vett kahest veehoidlast, mida hoiavad kinni mõned Austria suurimad paisud. Veehoidlate piirkond on saanud turismisihtkohaks, vaadetega Kaprunile ja Zell am Seele. Külastuskeskus pakub piirkonnas giidiga ekskursioone. Tauern Spa World sai valmis 2010. aasta novembris ja on suuruselt teine spaakompleks Austrias. Salzburgi lennujaamast kuurordisse jõuab kahe tunniga.
Ajalugu.
"Chataprunnini" (tuletatud keldi keelest "kärestik") asulat Baieri hertsogkonnas on esmamainitud 931. aasta dokumendis, dokumenteeritud 1166. aastal kui Falkensteini krahvide valdus. "Chaprunne" lossi omandasid Salzburgi vürstlikud peapiiskopid 1287. aastal ja see eraldati 1338. aastal Felbeni isandatele. Salzburgi linnakrahvi asukohana 1480. aastast hävitati see 1526. aasta Saksa talurahvasõja ajal. 1606. aastal laskis peapiiskop Wolf Dietrich von Raitenau kohalikul linnakrahvil kohalike mässuliste pooldamise eest pea maha lüüa. 20. sajandi alguses oli loss Liechtensteini vürsti Johann II valduses, kes müüs selle 1921. aastal. 1920. aastate lõpul töötasid Saksamaa ettevõte AEG ja Salzburgi liidumaa valitsus välja Kõrg-Tauerni hüdroelektrijaama kava, sealhulgas kaks veehoidlat Kapruni orus. Planeerimine lõpetati ülemaailmse majanduskriisi ajal ja jätkati alles pärast Austria anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal. Hermann Göringi juhtimisel alustati Teise maailmasõja ajal ehitustöid, kasutades sõjavange Belgiast ja teistest okupeeritud maadest ning juudi ja nõukogude sunnitöölisi. Ebainimlikke olusid kujutas Nobeli auhinna laureaat Elfriede Jelinek oma 2003. aasta näidendis "Das Werk". Ehitamine peatati 1942./43. aastal ja taasalustati pärast sõda liitlasvägede okupeeritud Austrias 1947. aastast. Bucyruse seadmete ja Marshalli plaani Euroopa taasteprogrammi tohutu abiga ehitatud elektrijaamast sai sõjajärgse ülesehituse ikoon. Sarikapidu toimus 23. septembril 1955, paar kuud pärast Austria riigilepingu allkirjastamist.
Gletscherbahnen.
Kitzsteinhornile viib "Gletscherbahn 1", kolmelõiguline köisraudtee, mis avati 12. detsembril 1965 liustikusuusatamise ala arendamiseks. Madalaim lõik Kapruner Thoerlist Salzburgi hütini on 2028 m pikk ja ronib 970 m kõrgusesse. Teine lõik Krefeli hütini ronib 554 m. Kolmas lõik Krefeldi hütist on 2192 m pikk ja ronib 575 m. Sellel lõigul on maailma kõrgeim köisraudtee püloon, 113,9 m (algselt 106 m) kõrge terasraamehitis. See sammas on ehitatud 1966. aastal ja selle keskel on 2,2 m läbimõõduga toru, kuhu on paigaldatud redel ja hoolduslift.
"Gletscherbahn 2" oli kahe vaguniga funikulöör-raudtee, mis kulges Kaprunist Kitzsteinhornile, see avati 23. märtsil 1974. Sellel raudteel oli ebaharilik rööpmelaius 946 mm ja pikkus 3,9 km, millest 3,3 km kulges läbi tunneli. 11. novembril 2000 toimus Kapruni katastroof, kus tunnelipõlengus kaotas oma elu 149 suusatajat. Veel kuus surmajuhtumit juhtus kaudselt. Kolm surid poes ja restoranis suitsu tõttu. Põleva rongi saatja suri koos 149 suusatajaga. Suits tappis saatja ja ainsa reisija teises identses rongis. Vaid 12 inimest pääses põlevast rongist. Tunnel ja funikulöör-raudtee on jäänud sellest ajast suletuks.