Tetratsükliinid

Tetratsükliinid ehk tetratsükliinirühm ehk tetratsükliinide grupp on bakteriostaatiliste laiatoimeliste antibiootikumide rühm. 
Ka rühma liigitatud ravim annab nimetust tetratsükliin. 
Toime bakteritele.
Tetratsükliinid pärsivad tetratsükliinidele tundlike bakterite valgusünteesi, seostudes labiilselt bakteri 30S alaüksusega. Seeläbi takistatakse aminoatsüül-transfer tRNA seostumine 30S ribosoom-mRNA kompleksile, valkude süntees pidurdub.
Neid väljastatakse retseptiravimina nii loomade kui ka inimeste raviks.
Farmakoterapeutiline grupp.
ATC-kood – enamik inimestele manustatavaid tetratsükliine liigitatakse tasandil J – infektsioonivastased ravimid süsteemseks kasutamiseks: J01AA – tetratsükliinid; 
ATCvet-kood – enamik loomadele manustatavaid tetratsükliine liigitatakse tasandil QJ – infektsioonivastased ravimid süsteemseks kasutamiseks: QJ01AA – tetratsükliinid;
Dermatoloogias kasutatavad tetratsükliinid liigitatakse rühma D – dermatoloogias kasutatavad ained – D06AA – tetratsükliin ja selle derivaadid. 
Klassifikatsioon.
Tetratsükliinide gruppi liigitatakse järgmise toimeainega ravimid:
Doksütsükliin.
Doksütsükliin ("doxycyclinum") (ATC-kood: J01AA02) on üsna odav ja levinud antibiootikum, mille töötas välja Pfizer ja see jõudis kliinilisse kasutusse 1967. aastal. Doksütsükliin näidustused on
kroonilise bronhiidi ägenemine, kuseteede infektsioon, riketsioos, mükoplasmoos, klamüdioos, puukborrelioos, erlihhioos, koolera, taastuv tüüfus, süüfilis, kampülobakterioos, tulareemia, Siberi katk, katk, akne, rosaatsea. 
Doksütsükliini kliiniliselt oluline toimespekter: "Actinomyces", "Bacillus anthracis", "Bartonella", "Borrelia", "Brucella", "Campylobacter", "Chlamydia", "Erlichia", "Haemophilus", "Leptospira", "Moraxella", "Mycoplasma", "Propionibacterium acnes", "Rickettsia", "Staphylococcus" (esineb resistentseid tüvesid), "Streptococcus" (esineb resistentseid tüvesid), "Treponema", "Ureaplasma", "Vibrio", "Yersinia pestis". 
Kuidas käituvad inimkehas eri liiki vähirakud, pole seni kindlalt teada. 
Ühe uuringu kohaselt on tetratsükliinide hulka liigitatav antibiootikum doksütsükliin ja C-vitamiin inimese rinnavähi tüvirakkudele toksilised ja võivad mitmeid neid isegi surma saata. 
Osad inimese rinnavähi tüvirakud aga asusid ravimiresistentsuse teele (resistentsus doksütsükliinile).
Tõestatud toime.
Efektiivsed järgmiste mikroorganismide ravis: "Rickettsia", "Mycoplasma", "Chlamydia" ja ka osa teisi Gr+ ja Gr-. Samas on nende kasutamise võimalused piiratud, kuna paljudel mikroobidel, nt enterobakteritel, stafülokokkidel ja anaeroobidel on nende suhtes välja kujunenud antibiootikumiresistentsus.
Ringlus kehas.
Peale tetratsükliinide harilikult suukaudset manustamist tekib bakteriostaatiline kontsentratsioon enamikus kehavedelikes: nii rögas, uriinis, sünoviaal-, peritoneaal- kui ka pleuravedelikus. Tetratsükliinid kontsentreeruvad sapis ning akumuleeruvad luu-, maksa-, tuumori- ja hambakudedes.
Kliiniliselt oluline toimespekter.
Tetratsükliine manustatakse osade alltoodud perekondadesse liigitatud organismide leviku (paljunemise) tõkestamiseks, kes loomadel (sh inimestel) võivad esile kutsuda haiguslikke seisundeid: "Actinomyces", põrnatõvebatsill ("Bacillus anthracis"), "Bartonella", "Borrelia", "Brucella", "Campylobacter", klamüüdia ("Chlamydia"), "Erlichia", soolekepike ("Escherichia coli" (kuseteede infektsiooni korral), "Haemophilus", "Klebsiella" (kuseteede infektsiooni korral), "Leptospira", "Moraxella", osad mükoplasmad ("Mycoplasma"), plasmoodium ("Plasmodium"), "Propionibacterium acnes", "Rickettsia", stafülokokk ("Staphylococcus") (esineb resistentseid tüvesid), streptokokk ("Streptococcus") (esineb resistentseid tüvesid), "Treponema", "Ureaplasma", "Vibrio", "Yersinia pestis" jt. 
Intratsellulaarsete patogeenide "Rickettsia", "Chlamydia" põhjustatud infektsioonide raviks kasutatakse minotsükliini ja doksütsükliini. Need preparaadid on lipofiilsed, tungivad peremeesrakku ja pärsivad seal bakterite kasvu, neil on ka prolongeeritud toime. Tetratsükliine kasutatakse ka mükoplasmade põhjustatud infektsioonide ja borrelioosi raviks.
Infektsioonide ravi.
Infektsioonide ravis võidakse arsti soovitusel ja retsepti jt vahendite olemasolul määrata tetratsükliini rühma toimeainet sisaldavaid preparaate kuseteede infektsioonide ja kroonilise bronhiidi ägenemise korral ning riketsioosi, mükoplasmoosi, klamüdioosi, puukborrelioosi, erlihhioosi, koolera, taastuva tüüfuse, süüfilise, kampülobakterioosi, tulareemia, Siberi katku, katku ja akne korral. 
Toime lümfoid(-immuun)süsteemis.
Tetratsükliinid toimivad immunomodulaatoritena, inhibeerides lümfotsüütide aktiivsust.
Metabolism ja eliminatsioon.
Harilikult eritub 40–70% annusest uriiniga. 
Ravimiallergia.
Tetratsükliinid võivad põhjustada ravimiallergiat.
Ajaloolist.
1947. aastal avastas dr. Benjamin Minge Duggar (1872–1956), et mullast võetud bakter (näidis A377) toodab antibiootilise toimega aineid. Bakter sai nimeks "Streptomyces aureofaciens" ja aine nimetuseks "Aureomycin" (tänapäeval liigitatud kloortetratsükliinide hulka).