Lambada

Lambada on Brasiiliast pärit Ladina-Ameerika tantsustiil, mis sai rahvusvaheliselt tuntuks 1980. aastate lõpus. Tants on tuntud oma sensuaalse liikumise, kiire tempo ja tiheda kehakontakti poolest. Lambada ühendab elemente carimbóst, salsast, merenguest ja teistest tantsudest. Tänapäeval on lambada andnud aluse mitmele teisele tantsustiilile, eeskätt Brasiilia zoukile. 
Ajalugu.
Lambada kujunes välja 1970.–1980. aastatel Põhja-Brasiilia osariigis Pará, eriti Belémi linnas. Kohalik carimbó rahvatants mõjutas tugevalt lambada varaseid vorme. Carimbó’t tantsiti paljajalu ja puusadega ringe tehes, mis kandus edasi ka lambadasse. 1980. aastate lõpul aitasid lambada rahvusvahelist levikut Prantsuse muusikaprodutsendid Olivier ja Jean Karaks, kes tutvustasid tantsu Euroopas koos ansambliga Kaoma. Kaoma 1989. aasta hittsingel "Lambada", mis põhines Boliivia lool "Llorando se fue" (esitajaks Los Kjarkas), tõi tantsule ülemaailmse tuntuse.
Nimi "lambada" tuleneb portugali keelest ja sõnast, mis tähendab "piitsutama" ja kirjeldab tantsu kiireid liigutusi. See saavutas sensuaalse maine tänu oma tihedalt embavatele ja põimunud reitele, mis moodustavad kolm sammu ja hoiavad mustrit.
Iseloomulikud jooned.
Lambada on paaristants, mida tantsitakse tihedas kehakontaktis. Tantsijad liiguvad sujuvalt, tehes lainetavaid liigutusi puusadega ja sageli keerutades. Tantsu tempo on kiire ning nõuab head koordinatsiooni ja kehavalitsemist. Riietus on tavaliselt värvikas ja suvine, sageli rannalikumates oludes.
Lambada tunnussammud.
Boneca („kaltsunukk“)- See hõlmab peamiselt õlaliigutusi, seega kuigi käsi võib pöörata omamoodi „tuuliku“ moodi, lähtuvad nii käte kui ka pea liigutused tegelikult õlgadest. Bonecat saab tantsida nii ooteasendis kui ka eraldi – WiFi abil. Boneca sooritamiseks peab kõigepealt olema kindel arusaam põhisammudest, eriti külgmistest ja diagonaalsetest sammudest. 
Chicote ('piits')- Hääldatakse 'shi-kotch' ja see on üsna terav pealiigutus, mida tehakse muusikas teatud aktsentide (tavaliselt '1' või '5') peale. Sageli õpetatakse seda nii, et pea kallutatakse ette '8' peale, lükatakse tagasi '1' peale ja seejärel tuleb pea aeglasemalt tagasi pöörata. Kuid on mitu muusikalist hetke, kus chicote't saab sooritada. Sellele lisandub spetsiifiline jalgade töö.
Wi-Fi- Partnerid tantsivad ilma füüsilise kontaktita, jätab vaatlejale mulje, et juhtimine ja järgimine toimuvad võluväel. Kuid on vaja väga kindlat ja edasijõudnud tehnikat, mis hõlmab täiuslikku keskendumist ja peent järgimist. Kasutada saab erinevat tüüpi boneca't, chicote't ja keerutusi, samuti põhisamme. Wi-Fi olulised põhielemendid on Basic 1 samm (kohapeal astumine), lateraalne Basic samm, eesmine ja tagumine diagonaalne Basic samm, lisaks Soltinho.
Soltinho- See on samm, mis liigub ringis, tavaliselt ümber juhi ja päripäeva. Sellel liigutusel on variatsioone, kuid põhiline soltinho on kolm sammu ettepoole alustades paremalt jalalt, seejärel kolmesammuline pööre vasakule koos külg- või diagonaalse sammu ettevalmistusega asendis 5-6 ja pööre asendis 7. See pööre peab alati algama ja lõppema näoga juhi poole. Soltinhot kasutatakse paljudes lambada olukordades – sealhulgas WiFi ajal, kui tantsija juhib rohkem kui ühte järgijat, ja sünnipäevatantsu põhistiilina.
Muusika.
Lambada muusika ühendab Ladina-Ameerika rütme ja pop-elemente, kasutades elektroonilisi instrumente, traditsioonilisi trumme ja meloodilisi refrääne. Muusika on tavaliselt 4/4 taktimõõdus ja kiire tempoga, mille järgi on kerge tantsida, kuid mis nõuab energiat ja vilumust.
Lambada Eestis.
Lambada jõudis Eestisse 1990. aastate alguses, olles osa laiemast Lääne popkultuuri mõjust, mis saabus pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Tants ja sellega seotud muusika said populaarseks ööklubides ja suvetantsupidudel, kus mängiti sageli Kaoma hittlugu „Lambada“. Tants oli lühiajaliselt moes nii noorte hulgas kui ka tantsuklubides, kuid kadus kiiresti aktiivsest kasutusest. Eestikeelne versioon laulust „Lambada“ ilmus 1990. aastal, mille tõlkis Heldur Karmo.
Mõju ja tänapäev.
Kuigi lambada kaotas 1990. aastate keskpaigaks oma peamise populaarsuse, on see jätkuvalt tuntud ladina tantsumaailmas. Paljud tänapäeva tantsustiilid, näiteks zouk (eriti Brasiilia zouk), on lambadast tugevalt mõjutatud ja arenenud selle baasil.