Pehme mänguasi

Pehme mänguasi on kangast või mõnest muust hästi vormitavast materjalist valmistatud mänguasi, mille sees on täidis. Eri aegadel on täitematerjaliks kasutatud põhku, saepuru, laaste, vatti, puuvillakiude, vanu ajalehti, vatiini jm. Alates 20. sajandi lõpust on kasutatud täidiseks ka kõrgtehnoloogilisi materjale, nagu sünteetilisi graanuleid.
Sageli kujutavad pehmed mänguasjad looma või lindu ning neid nimetatakse kaisuloomadeks. Pehmed mänguasjad võivad olla ka inimkujulised (vanemal ajal näiteks kodus valmistatud kaltsunukud) või kujutada mütoloogilist olendit või inimesetaolist kangelast. 
Koduste vahenditega valmistatud pehmed mänguasjad on sageli heegeldatud, kootud või õmmeldud.
Ajalugu ja areng.
Ajalooliselt võib pehmete mänguasjade eelkäijaks pidada kaltsunukku. See on sageli valmistatud lihtsast koredast riidest (näiteks linasest kangast) ning täidetud kaltsude, riidejääkide või mingi loodusliku materjaliga. Briti Muuseumi kogudesse kuulub näiteks Egiptusest Oxyrhynchuse linnast leitud kaltsunukk, mis arvatakse pärinevat 1.–5. sajandist.
1765. aastal leiutati õmblusmasin ja 1830. aastal töötati välja tehnoloogia, mille abil sai toota värvilisi trükikangaid, ning need leiutised tegid võimalikuks pehmete mänguasjade masstootmise. Pehmete mänguasjade masstootmisele Euroopas pani 1880. aastatel aluse Margarete Steiff, kelle omanimelises ettevõttes toodeti alul pisikesi pehmeid mänguasju, hiljem sai ettevõte Steiff aga tuntuks moodsa liikuvate käppadega mängukaru leiutajana. Samal ajal, 1902. aastal tulid Ameerika Ühendriikides müügile Morris Michtomi firma loodud mängukarud. Mõlemad ettevõtted peavad just ennast esimese kaisukaru leiutajaks. 
Tänapäeval valmistatakse tööstuslikult palju erinevaid pehmeid lelusid, mis kujutavad mõnd koomiksi-, filmi- või raamatukangelast ning on valmistatud reklaamieesmärgil. Nii võib mänguasjadelt leida viited kaubamärkidele Disney, Warner Bros, Mattel jpt. Eriti populaarseks muutusid sellised pehmed mänguasjad 1980. aastatel. 1990. aastatel muutusid populaarseks sarjadena välja antud pehmed mänguasjad, mis olid mõeldud kogumiseks. 
Maailma esimene tehisaru loodud pehme mänguasi kannab brändinime PlushThis. Selle lõi Hongkongis asuv idufirma, mis asutati aastal 2023.
Eesti algupärased pehmed mänguasjad.
Sipsik.
Eesti kõige tuntumaks kaltsunukuks võib pidada kirjanduslikku tegelast nimega Sipsik, kelle mõtles 1962. aastal välja kirjanik Eno Raud ning kellele andis välimuse kunstnik Edgar Valter. Raamatus on Sipsik rääkiv kaltsunukk, kellel on suur must juuksepahmakas, suurte silmadega naerunägu ning sinise-valgetriibuline kostüüm. Eesti poelettidele ilmusid esimesed tööstuslikult toodetud Sipsiku nukud 2014. aastal. 
Lotte.
Kõige tuntum tänapäevane Eesti animafilmitegelane, kellest on pehme nukk saanud, on koeratüdruk Lotte. Koeratüdruk Lotte on peategelane filmides "Lotte reis lõunamaale" (2000), "Leiutajateküla Lotte" (2006), "Lotte ja kuukivi saladus" (2011) ning "Lotte ja kadunud lohed" (2019). Esimesed tööstuslikult toodetud Lottet kujutavad nukud valmisid 2007. aastal. Hiljem lisandusid pehmete kaisunukkudena Lotte filmide tegelased kass Bruno, jänes Albert ning Lotte väike õde Roosi. 
Pokud.
Pokud on kunstnik Edgar Valteri kirjutatud ja joonistatud lasteraamatu “Pokuraamat” tegelased. Pokude eeskujuks olid kunstnikule väikesed looduslikud tarnamättad, mis on nii tagasihoidlikud ja vaiksed, et nendest võib ka lihtsalt mööda astuda. Pehme mänguasjana ilmus Poku poelettidele 2022. aastal.