Mažeikiai

Mažeikiai () on linn Põhja-Leedus, Mažeikiai rajooni, Mažeikiai ja Reivyčiai valla halduskeskus. Linn asub Venta jõe ääres merepinnast 81 meetri kõrgusel. Linna nimeks on poola keeles "Możejki", saksa keeles aga "Moscheiken".
Tähtsaimaks ettevõtteks linnas on naftatöötlemistehas. Lisaks sellele valmistatakse linnas mööblit, aknaid ja uksi, betoondetaile, jäätist, leiba ja õlut.
Haridust annavad ka gümnaasium, kaks keskkooli ja neli põhikooli. Lisaks asuvad seal veel erivajadustega laste kool, kunstikool, muusikakool, koreograafiakool ja polütehnikum.
Linnas on raamatukogu ja kultuurimaja. Antakse välja ajalehti Santarvė ja Būdas žemaičių. Halduslikult moodustab linn omaette valla.
Linnas on muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel õigeusu kirikud aastaist 1894 ja 1933, sünagoog aastast 1924, luteri kirik aastast 1908, katoliku kirikud aastaist 1935 ja 2005. Raudteejaama hoone pärineb aastast 1873, selle juures asuvad veel mitmed vanad ehitised.
Mažeikiai asub Venta jõe ääres. Osaliselt ulatuvad linna Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org.
Mažeikiai sõpruslinnade seas on Paide, Saldus, Navapołack, Płock ja Havířov.
Muinsusmälestised.
Muinsuskaitse all on Mažeikiai polütehnilise kooli seinal asuv grafiti. See valmis aastal 1958 ja selle autoriks oli Antanas Lukšas.
Linna lõunaosas on kaitse all linna vana surnuaed. See on rajatud Venta oru nõlvale ja sinna maeti XIX sajandil ning XX sajandi alguses.
Selle lähistel asub muinsuskaitse alune juudi surnuaed, kuhu maeti Mažeikiai ja Tirkšliai juute. Kalmistu oli kasutusel XVIII sajandist alates. Selle kõrval asub paik, kus aastal 1941 hukati 2500 ümbruskonna juuti ja nõukogude aktivisti. Hukkamispaik ja hukatute hauad on kaitse all. Hukkamispaik ja kalmistu moodustavad ühise kaitsealuse kompleksi.
Kaitse all on ka põhja pool Mažeikiai uuel kalmistul asuv Leedu metsavendade haud. Kalmistul asub kaks muinsuskaitse alust kabelikest. Neist esimene on XIX sajandil püstitatud puust rahvakunsti näidis, mida ehib rauast rist. Teine kabelike põles aastal 2004 maha ja taastati aastal 2005.
Linna põhjaosas asub muinsuskaitse alune Reivyčiai küla vana kalmistu, mis oli kasutusel linna vana kalmistuga samal ajal. Seal on säilinud hauatähisena püstitatud neitsi Maarja skulptuur.
Vanalinnas on kaitse all Mažeikiai pank. M. Songaila projekteeritud hoone valmis aastal 1939. Tegemist on ühega vähestest Leedu kohalikest pankadest. Sõjajärgseil aastail asus seal algselt haigla, seejärel Leedu Keskpanga Mažeikiai filiaal. Hoone on segu konstruktivistlikust ja funktsionalistlikust arhitektuuristiilist. Veel on kaitse all aastal 1926 püstitatud rist paigas, kus Saksa okupatsioonivõimud I maailmasõja ajal linnaelanikke hukkasid.
Vanalinna pargis on muinsuskaitse all teatritegelase Juozas Vaičkuse mälestusmärk. Mälestusmärk püstitati aastal 1983. Selle lähistel asub kaitsealune aastal 1987 püstitatud mälestusmärk kirjanik Marija Pečkauskaitėle. Kolmas kaitsealune mälestusmärk pargis on püstitatud luuletaja Antanas Vienažindysele ja ka see pärineb aastast 1987. Pargis on muinsuskaitse all veel teises maailmasõjas langenud nõukogude sõdurite ühishaud. Aastal 1946 maeti sinna 1225 ümbruskonna lahingutes hukkunud nõukogude sõdurit. 
Muinsuskaitse all on ka aastal 1876 valminud Mažeikiai raudteejaama hoone. Tänapäevase kuju sai hoone I maailmasõja ajal, mil sellele lisati kaks tiibhoonet. 
Jaama lähistel on kaitse all tellistest hoone aadressil Stoties g. 32. Hoone rajati eelmise sajandivahetuse paiku ja on kahekorruseline. Veel on kaitse all tellistest hoone aadressil Stoties g. 22, mis rajati eelmise sajandivahetuse paiku ja on ühekorruseline. Aadressil Stoties g. 16 on kaitse all puust L-kujulise planeeringuga elumaja. Seal on elanud luuletajad Henrikas Nagys ja Zinaida Nagytė-Katiliškienė.
Ajalugu.
Kohaliku legendi järgi asunud linn varem Mažeikiai kirdeservas turbasoos, kuid see uppus tulvavete tõttu tümaks muutunud maasse. Vaid kirikutorn paistnud sealt veel kaua aega.
Linna on esmamainitud 1335. aastal. Toona asus Mažeikiai kuralaste Ceklise muinasmaakonnas. Mažeikiai hakkas jõudsalt kasvama siiski 1869. aastal, kui läbi linna rajati Vilniuse–Liepaja raudtee. Aastal 1874 valmis raudtee Mažeikiaist Jelgavasse.
Aastatel 1899–1918 oli linna nimi Venemaa keisririigi Vilno kubermangu koosseisus Muravjovo. Asulas elas toona paljude rahvaste esindajaid – venelasi, lätlasi, juute. Kuni aastani 1904 oli sealne raudteejaam tähtis knygnešystė keskus.
Aastal 1895 rajati linna esimene tehas. Aastal 1902 valmis vaguniremonditehas, linna asutati ka raudteekool. Aastal 1914 sai Mažeikiai linnaõigused.
Esimese maailmasõja ajal peatus rinne mõnda aega Venta jõel, toimunud lahingute käigus linn purustati. Tsaaririigi võimud pagendasid kõik sealsed juudid Venemaale. Leedu Vabadussõja ajal hõivasid linna korraks punaväelased, hiljem, bermondtiaadi ajal, võitlesid Leedu väed seal Pavel Bermondt-Avalovi vägede vastu.
Aastal 1924 linnaõigusi uuendati. Teise maailmasõja eel küüditasid Nõukogude võimud 170 linna elanikku, sõja ajal hävitasid Saksa okupatsiooniväed aga 4000 sealset juuti.
Algul oli Mažeikiai tähtis transiidikeskus, kuid kui XX sajandi teisel poolel ehitati Kretingasse uus raudtee, siis linna tähtsus transiidikeskusena vähenes. 1980. aastal avati linnas naftatöötlemistehas, mis on tänapäeval üks suuremaid Leedu tööstusettevõtteid.
Elanike arv.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mažeikiai elanikest leedulasi 94,82%, venelasi 3,10%, valgevenelasi 0,45%, ukrainlasi 0,33%, lätlasi 0,21% ja poolakaid 0,17%. Aastal 1923 moodustasid linna elanikest 74,88 % leedulased, 15,86 % juudid, 4,47 % lätlased, 1,84 % venelased, 1,51 % sakslased, 0,23 % poolakad ja 0,07 % valgevenelased. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mažeikiai elanikest leedulasi 94,36%, venelasi 3,25%, valgevenelasi 0,51%, ukrainlasi 0,38%, lätlasi 0,29%, poolakaid 0,19% ja sakslasi 0,08 %.