tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Deinarchos

Deinarchos [d'einarhos] (vanakreeka keeles Δείναρχος; ladina keeles "Dinarchus"; umbes 361 eKr – umbes 291 eKr) oli vanakreeka logograaf (kõnede kirjutaja), kes arvati viimasena Aleksandrias koostatud kümne Atika kõnemehe kaanoni hulka.
Deinarchos oli pärit Korintosest, tema isa nimi oli kas Sostratos või Sokrates. Varakult asus ta elama Ateenasse. Et osavõtt poliitilisest elust oli talle kui metoigile keelatud, tegutses ta alates 336. või 335. aastast eKr logograafina, koostades teistele kõnesid. Ta õppis Theophrastose ja Phaleroni Demetriose juures. 
Deinarchose kõnesid on säilinud kolm: "Demosthenese vastu" ("Κατὰ Δημοσθένους"), "Aristogeitoni vastu" ("Κατ' Ἀριστογείτονος") ja "Philoklese vastu" ("Κατὰ Φιλοκλέους"). Need kõik on peetud Makedoonia üliku Harpalose rahavarguse ja pistiseandmisega seotud kohtuasjades 324. aastal eKr.
Deinarchose kõnede ülesehitust ja stiili, muu hulgas Demosthenese ja teiste kõnemeeste plagieerimist ja liigselt ründavat hoiakut on tihti kritiseeritud. Hilisemate autorite hulgas olid tema kõned siiski populaarsed.
Poliitiliselt pooldas Deinarchos oligarhiat Makedoonia kontrolli all. Phaleroni Demetriose võimu ajal (317–307 eKr) oli Deinarchosel üsna suur poliitiline mõjuvõim ning ta elas jõukalt. Pärast Demetriose kukutamist ja demokraatia taastamist Demetrios Poliorketese poolt mõisteti Deinarchos aga surma ning ta läks pagendusse Chalkisesse Euboia saarele. Umbes 292 sai ta tänu oma sõbrale Theophrastosele Atikasse tgasi tulla.
Boomerang (lasutuvastussüsteem)

Boomerang on lasutuvastussüsteem, mis on arendatud DARPA ja BBN Technologies vahelise koostööna. Seadme põhiliseks kasutusalaks on snaipri lasu kindlakstegemine ja selle asukoha määramine. Boomerangi süsteem on reeglina kinnitatud sõidukite, näiteks Humvee, Stryker ja MRAP külge. Boomerangist on ka versioon jalgsi liikuvatele sõduritele – Boomerang Warrior-X.
Arendustöö.
Boomerang kasvas välja USA Kaitseministeeriumi programmist 2003. aasta lõpus. Selleks ajaks oli teada, et agressiivne vastuhakk USA sõduritele hakkas suurenema. Tihti ei saanud sõdurid lärmakates sõidukites aru, et nende pihta tulistatakse, enne kui keegi neist oli pihta saanud. Tollane USA kaitsesekretär Donald Rumsfeld pöördus DARPA poole ja palus lähitulevikuks valmivat lahendust, mida saaks rakendada Iraagi konfliktis. Rumsfeld otsis lahendust, mis ei pea olema täiuslik, kuid mis siiski aitaks sõdureid ja oleks parem kui mitte midagi. 
Ameerika armee hakkas 2003. aastal kasutama piiratud arvul Prantsusmaal valminud PILAR snaiprivastaseid süsteeme, kuid kalli hinna tõttu ei saadud seda lahinguväljal laialdaselt rakendada. See viis DARPA uue ja odavama süsteemi väljatöötamisele. DARPA programmijuht Karen Wood väitis, et BBN-i varasemad tööd olid olnud silmapaistvamad. BNN oli 1997. aastal välja töötanud DARPA sponsorluse all lihtsama snaiprivastase süsteemi Bullet Ears. 
Boomerangi nõudmisteks olid:
Boomerangi esimene prototüüp loodi 65 päevaga. Suurimad väljakutsed olid
Väikest hulka Boomerangi süsteeme katsetati Iraagis, mis viisid teise ja kolmanda põlvkonna versioonideni, Boomerang II ja Boomerang III. 
Tööprotsess.
Boomerangi süsteem asub masti küljes, mis on kinnitatud sõiduki külge. Boomerang kasutab seitset väikest mikrofoni, mis tajuvad ja mõõdavad nii relvapauku kui ka kuuli häält, mis tekib kuuli ülihelikiirusel liikumisel. Iga mikrofon registreerib heli natuke erineval ajal. Boomerang kasutab keerukaid algoritme, et arvutada kuuli suunda, kõrgust maapinnast ja laskja kaugust. Kõik arvutused tehakse vähem kui sekundi jooksul. Süsteemi kasutajad saavad samaaegselt informatsiooni laskja asukoha kohta nii visuaalselt kui auditiivselt. Sõidukitesse on üles seatud analoogkella laadsed LED-idega varustatud paneelid ning kõlarid, kus teavitatakse laskja asukohast. Näiteks, kui tulistatakse otse selja tagant, siis on kõlaritest kuulda "Lask, kella kuue suunas" ning LED süttib paneelil kella 6 juures. Lisaks ütleb arvuti sõdurile laskja kauguse, kõrguse ja asimuudi. 
Boomerang töötab ka ekstreemsete ilmastikuolude korral, nii avamaastikul kui linnakeskkonnas, seistes või liikudes. BBN väidab, et vigade hulk laskude tuvastamisel kiiruse 80 km/h juures on tuhande töötunni jooksul väiksem kui üks. 
Boomerang ei suuda tuvastada laske, mis on tehtud summutiga relvadest, ning samuti ei tööta see efektiivselt, kui kuulide kiirus on väiksem helikiirusest.
LibreOffice

 
LibreOffice (lühend LibO) on vaba ja avatud lähtekoodiga kontoritarkvarapakett, mida arendab koostöös kasutajatega mittetulundusühing The Document Foundation. LibreOffice'i esmaversioon 3.3.0 avaldati 25. jaanuaril 2011. Katseversioon 3.3.0 Beta 1 oli saadaval juba 28. septembrist 2010. LibreOffice'i aluseks said OpenOffice.org ja Go-oo väikeharu, millest kompileeriti OpenOffice.org Linuxite jaoks; hiljem lisati koodi Apache Open Office'ist. LibreOffice on ühilduv enamiku kontoritarkvarapakettidega. 
2011. aastal otsustas Oracle Sun Microsystemsi ostuga kaasa tulnud OpenOffice.org-i arendamise lõpetada, lasi programmeerijad lahti ja andis Apache Software Foundationile üle tarkvara kaubamärgi ja lähtekoodi, mille põhjal loodi pikapeale Apache OpenOffice. 
Selle asemel et jääda Apache projekti juurde, liikus suurem osa arendajaid The Document Foundationi nimelisse uude organisatsiooni, mis hakkas välja töötama algselt OpenOffice.org 3.x versioonil põhinevat haru ja andis sellele nimeks LibreOffice. Suhteliselt lühikese aja jooksul asendas enamik Linuxi distributsioonidest OpenOffice.org paketi LibreOffice'iga.
Brighton Rock

"Rock" on kõva karamellkomm. Muu hulga toodetakse seda ka Inglismaal Brightonis. Selle järgi on nime saanud:
Ivar Paulson

Ivar Paulson (26. mai 1922 Tallinn – 6. märts 1966 Stockholm) oli eesti etnoloog, usundiloolane, tõlkija ja luuletaja.
Teise maailmasõja ajal põgenes ta 1944. aastal Saksamaale ja siirdus sealt 1949. aastal Rootsi. 
Ta osales Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis tegevuses.
Looming.
Tema peateos Eesti rahvausundi alal on "Vana eesti rahvausk: Usundiloolisi esseid" (kirjastus Vaba Eesti, 1966).
Trecento

Trecento (itaalia keeles: '300'; samuti tähenduses 1300ndad) on termin, mida kasutatakse 14. sajandi (1301–1400) Itaalia renessansi kultuuriloo (kirjandus, maalikunst, muusika, skulptuur) kirjeldamisel. 
Kunsti ajaloo käsitlemisel peetakse "trecento"'t tavaliselt renessansiaja alguseks. Sajandi olulisemate maalikunstnike seas olid Giotto di Bondonet, samuti "trecento" Itaalias olulisimaks kujunenud Siena koolkonna maalikunstnikud, kelleks olid Duccio, Simone Martini, Lippo Memmi, Ambrogio Lorenzetti ja tema vend Pietro. Olulisemad skulptorid olid kaks Giovanni Pisano õpilast, Arnolfo di Cambio ja Tino di Camaino, ning Bonino da Campione.
Olulisemateks kirjanikeks olid Dante Alighieri, Francesco Petrarca ja Giovanni Boccaccio.
CP/M

CP/M (Control Program/Monitor) on arvuti operatsioonisüsteem, mida kasutati firma Intel 8- ja 16-bitiste protsessoritega arvutitel peamiselt diskettidel säilitatavate andmete haldamiseks.
Minimaalselt sisaldas CP/M operatsioonisüsteemiga arvuti vähemalt järgmisi komponente:
1980 soovis firma IBM kasutada firma Digital Researchi CP/M operatsioonisüsteemi uues tootes IBM PC (IBM Personal Computer). Läbirääkimiste nurjumise järel tegi firma Microsoft operatsioonisüsteemi DOS.
Rida sarnasusi tänapäeva Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemis tuleneb ühilduvuse tagamisest MS-DOS operatsioonisüsteemiga, mis omakorda sarnaneb ühilduvuse tagamise vajaduse tõttu operatsioonisüsteemiga CP/M. 8+3 märgist koosnevad failinimed MS-DOS-is ja Windows 3-s võeti algselt kasutusele CP/M-is.
Failinimede osade võrdlemiseks kasutatavate metamärkide ("wildcard") algoritm tänapäeva Windowsi käsuaknas (Command Prompt),
samuti reserveeritud failinimed andmevahetuseks välisseametega nagu PRN, CON ja jadaliideste nimed, näiteks COM1, samuti tekstifailide lõputunnused operatsioonisüsteemi käsu "copy" kasutamisel on algselt pärist operatsioonisüsteemist CP/M.
1990. aastate kooliarvuti Juku operatsioonisüsteem EKDOS oli CP/M-i versiooni 2.2 kohandus.
Vana eesti rahvausk

"Vana eesti rahvausk: Usundiloolisi esseid" on Eesti etnoloogi Ivar Paulsoni raamat eesti rahvausundist. Selle esmatrükk ilmus 1966. aastal Rootsis kirjastuses Vaba Eesti; 1997. aastal avaldas Tartu kirjastus Ilmamaa kordustrüki.
Enam kui 200-leheküljeline kogumik sisaldab järgmisi tekste:
Seisukohti.
Paulsoni järgi arenesid varase animismi ajal välja loomakujulised (teriomorfsed) loodushaldjad, kellest hiljem kujunesid jumalad. Maaviljeluse mõjul said koduümbrus, haritav ja karjatatav maa "kodustatud" piirkonnaks, mets ja veekogud jäid aga võõraks ning seetõttu sealsed vaimolendid (metshaldjad ja vetevaimud) demoniseerusid. Usundifenomenoloogiliselt on kalastajatele olulised kalade kaitsevaimud, mereema ja kujutlus elusast animatistlikust veekogust, põlluharijad ja karjakasvatajad seevastu usuvad deemonlikesse vetevaimudesse.
Eesti rahvausundi hingestruktuuri kirjeldades kinnitab Paulson, et kehahing ei ole ühtne, vaid neid on palju. Tema järgi võib minahing võtta hingushingena endale vabahinge funktsioone ja käia kehast väljas hingeloomana või unenäona. Samuti on tal kehahinge ja vabahinge siduvaks lüliks eluvaim – meel.
Üks sagedamini tsiteeritud lauseid "Eesti rahvausust" on poeetiline fraas "Sõnulseletamatu sureb sageli sõnadesse panduna".
SU-85

SU-85 oli Nõukogude Liidus 1943. aastal loodud Punaarmee kasutuses olnud liikursuurtükk. See oli mõeldud tankihävitajaks ja ehitatud T-34 kerele.
Mudeli tähis "SU" tuleneb venekeelsest nimetusest "Samohodnaja Ustanovka" (vene keeles: самоходная установка) ehk liikursuurtükk.
Kokku toodeti 2329 masinat ajavahemikus august 1943 kuni oktoober 1944.
Tehnilised andmed.
Kaal kuni 32.4 t. Neljakäiguline V2 480-hobujõuline diiselmootor. Soomus kuni 45 mm. Relvastuses oli kahur 76 mm S-54S või 85 mm D-5T. Christe vedrustusel, maksimumkiirus 55 km/h.
KV-1

KV-1 oli Punaarmee rasketank, mida kasutati Talvesõjas ja Teises maailmasõjas.
Tankiseeria KV sai nime Nõukogude kaitsekomissari ja poliitiku Kliment Vorošilovi järgi. 1938. aastal planeeritud ja 1939. aastal esimest korda Mannerheimi liinil kasutatud tanki toodeti massiliselt aastatel 1940–1942. Hiljem vahetati KV-1 tankiseeria KV-2 vastu välja. Teenistuse alguses oli KV soomus paksem kui Saksa tankidel ning osutus tugevaks kaitseks nende 3,7 cm kahurite vastu.
Kasutus.
KV-1 sai esimesed lahinguristsed Talvesõjas. Hiljem suurendati KV-1 torni, et paigutada ära suur 152 mm haubits, mida hakati nimetama KV-2-ks. Muudatus tehti Punaarmee raskuste tõttu punkrite hävitamisel, milleks KV-1 kahur oli liiga väike.
Tehnilised andmed.
450-hobujõuline M-17T mootor. Kere oli soomusega kuni 75 mm ja tornisoomusega kuni 95 mm. Tanki mass oli 47,8 tonni. Relvastusse kuulus 76 mm ZIS-5 kahur ja 3 kuulipildujat DT.
Vincenzo Consolo

Vincenzo Consolo [vintš'entso kons'oolo] (18. veebruar 1933 Sant'Agata di Militello – 21. jaanuar 2012 Milano) oli Sitsiilia päritolu itaalia kirjanik.
Consolot on peetud üheks suuremaks tänapäeva itaalia romaanikirjanikuks, ehkki tema teosed ei kvalifitseeru päris romaanideks, vaid on pigem luulesugemetega proosajutustused.
Consolo sündis Sitsiilias Messina provintsis Sant'Agata di Militellos. Ta õppis Milano Katoliiklikus Ülikoolis ("Università Cattolica del Sacro Cuore") õigusteadust, ent lõpetas tööga õigusfilosoofiast Messina Ülikooli. Pärast ülikooliõpinguid naasis ta Sitsiiliasse, kus õpetas põllumajanduskoolides.
1963. aastal ilmus Consolo debüütromaan "La ferita dell'aprile" ("Aprilli haav"), mis käsitles elu Sitsiilia maakohas esimestel Teise maailmasõja järgseil aastail.
1968. aastal kolis ta Milanosse, kus elas ja töötas surmani, ehkki viibis vahepeal pikka aega ka oma kodusaarel.
Consolo kirjanduslik läbimurre saabus 1976. aastal, kui ilmus romaan "Il sorriso dell'ignoto marinaio" ("Tundmatu meremehe naeratus"). Teose teemaks on sündmused, mis toimusid Sitsiilia põhjaosas perioodil, mil toimus üleminek Mõlema Sitsiilia kuningriigist Itaalia kuningriigiks, ning mis kulmineerusid verise Alcara Li Fusi talupogade ülestõusuga 1860. aasta mais.
Consolo suri Milanos 78-aastaselt pärast pikka haigust.
Quattrocento

Quattrocento (itaalia keeles '400', 'neljasajandad'; lühend väljendist 'tuhande neljasajandad' (1401–1500), ehk 'XV sajand') on itaaliakeelne liitsõna ("quattro"+"cento"), mida kasutatakse peamiselt 15. sajandi Itaalia kultuuri- ja kunstiloo sündmuste määratlemisel. 
Ajalooline taust.
Lääne-Rooma keisririigi langusega 476. aastal levisid majanduslangus ja kaubavahetushäired üle kogu Euroopa. Seda võib pidada varakeskaja alguseks, mis kestis ligikaudu 11. sajandini, mil kaubandus hakkas kosuma, rahvastik kasvama ja paavst taastas võimu. 
Hiliskeskajal hakkas Mandri-Euroopa poliitiline struktuur aegamisi arenema väikestest, väga ebapüsivatest feodaalvaldustest suuremateks, ainuvalitsuse võimu all olevateks rahvusriikideks, mis andis tulemusena ka suurema stabiilsuse. Itaalias arenesid edasi linnakeskused, kaupmeeste ja käsitöölistega, kes olid suutelised endid ise kaitsma. Arveldusvahendina tuli maa asemel kasutusele raha, üha enam feodaalsõltlasi sai vabameesteks. Muudatused keskaja Itaalias ja feodalismi langus sillutas tee sotsiaalsetele, kultuurilistele ja majanduslikele muudatustele. "Quattrocento"'t vaadeldakse üleminekuna keskajalt renessansiajale, esmajärjekorras sellistes linnades nagu Rooma, Firenze, Milano, Veneetsia, Ferrara, Mantova ja Napoli.
Giovanni Santi loend.
Kunstnik Giovanni Santi (u 1435–1494), Raffaello Santi isa, pani kirja loetelu temale teada olnud väljapaistvatest kaasaegsetest Itaalia ja Flandria kunstnikest (järjestus muutmata):
KOI7

KOI-7 (vene keeles КОИ-7, Код Обмена Информацией, 7 бит) on vene keele kirillitsa tähestikule kohandatud ASCII 7-bitiline märgistik (standardid GOST 13052-74 ja 19768-74). Viimane sisaldab ka märgistikku KOI-8. Teiste kirillitsal põhinevate keelte jaoks on olnud kasutusel ka teisi märgistikke, näiteks kasutati Serbias YUSCII-d. 
KOI7 tähemärgid paiknevad järjekorras vastavalt ladina tähestikule: Ю А Б Ц Д Е Ф Г Х И Й К Л М Н О П Я Р С Т У Ж В Ь Ы З Ш Э Щ Ч Ъ
Eri märgilehti samaaegselt kasutada polnud võimalik ja nende ümberlülitamine toimus paljudel Nõukogude Liidus toodetud arvutitel üksnes riistvaralise lülitiga.
KV-2

KV-2 oli NSV Liidu Punaarmee Teises maailmasõjas kasutusel olnud rasketank. 
KV-2 oli ehitatud KV-1 kerele, kuid kandis suuremat suurtükitorni, milles paiknes 152 mm M-10 haubits. KV-seeria tankid olid rasketankid ja võrreldes tankiga T-34, mis oli keskmine tank, olid KV-1 ja KV-2 kallimad toota. Lõpuks eelistati tanki T-34 mitmekülgsuse, ehituse lihtsuse ja odavuse tõttu.
Kui tankide tootmine viidi Uurali mägedesse, lõpetati KV-2 tootmine. Kuigi paberil oli tank muljetavaldav, oli KV-2 mõeldud aeglaseks punkrihävitajaks. Ka oli selle tohutu torn mittetasasel pinnal raskesti keeratav. 
Tehnilised andmed.
450-hobujõuline M-17T mootor. Keresoomusega kuni 101 mm ja tornisoomusega kuni 95 mm kaalus tank 53,1 tonni. Tippkiirus kuni 25,6 km/h. Relvastus 3 DT-kuulipildujat ja 152 mm M-10 haubits.
Kasutus.
Haubits võimaldas tankil hävitada punkreid, kuid oma kõrge profiili tõttu oli see kergesti tabatav märklaud. Kuna kasutati haubitsat, ei olnud KV-2-st vastase tankide vastu kuigi palju kasu.
KV-4

KV-4 oli Nõukogude rasketanki kavand, mis loodi 1941. aasta aprillis, kuid ühtegi prototüüpi ei jõutud toota, sest algas Saksamaa ja Nõukogude Liidu vaheline sõda. 
Tankil pidi olema 1000 hobujõuline diiselmootor M-40, soomuse maksimaalne paksus kuni 130 mm ja 107 mm kahur ZiS-6.
Massachusettsi Ülikool Lowellis

Massachusettsi Ülikool Lowellis on Lowellis (Massachusettsi osariigis) asuv ülikool, Massachusettsi Ülikooli osa.
Ta on asutatud 1975. aastal.
Robert Innis

Robert E. Innis on ameerika semiootik.
Ta töötab Massachusettsi Ülikoolis Lowellis.
Ta on ühe maailma esimese semiootika antoloogia (1984) koostaja.
Lendkeha

Lendkeha on ese (keha), mis lennutatakse jõu avaldamisega ruumi (õhk, kosmos, vesi). Lendkehana võib vaadelda mistahes keha, mis liigub läbi ruumi, kuid enamasti kasutatakse seda sõjatehnika mõistena (laskekeha).
Lendkeha liikumapanev jõud.
Liikumapaneva jõuna saab kasutada mehaanilist survet, mida avaldab mõni teine keha, näiteks vibunöör avaldatav jõud noolele. Eraldi võib veel välja tuua inimese enda visatavad objektid, nagu odad, kivid jne.
Teine variant on kasutada kokkusurutud gaaside või keemiliste reaktsioonide tekitatavat jõudu, näiteks õhk- ja tulirelvadega saavutatu.
Kolmas variant on kasutada elektromagnetjõudu (vt elektromagnetism). Näiteks rööbaskahur, mis kiirendab kahe rööpa vahel paiknevat lendkeha rööpa kogu pikkuse ulatuses, võimaldab saavutada väga suuri kiirusi.
USA kaitsejõudude agentuur DARPA arendab välja sellist lahingus kasutatavat relvasüsteemi. Selle planeeritav laskeulatus ületab sada meremiili ja lendkeha kiirused 2000 meetrit sekundis.
Mõned lendkehad tekitavad tõukejõudu ka lennu enda ajal, kasutades reaktiiv- või rakettmootorit.
Kandeotstarbelised lendkehad.
Lendkehi, näiteks mürske, saab kasutada ka lõhkelaengute transpordiks sihtmärgini. Kusjuures sihtmärgini jõudnuna plahvatades tekitab kildmürsk omakorda palju kiiresti liikuvaid lendkehi, mille eesmärk on sihtmärgi mõjutamine. Last võib olla ka midagi muud, näiteks keemiarelv.
Kineetilised lendkehad.
Lendkeha võib mõjutatada sihtmärki vaid keha enda liikumisest tingitud kineetilise energiaga. Kuju järgi võiks selliseid lendkehi jagada: teravateks (nooled), ümarad (kahurikuulid ja kivid) ning osaliselt ümarad (püstolikuulid). Veel saab kineetilisi lendkehi kasutavaid relvi jagada kehade hulga järgi: üksikud kehad (soomust läbistavad alakaliibrilised mürsud) ja kehade kogumikud (kildmürsud ja ka soomuse vastu suunatud kiirkuulipildujad). Võrreldes soomust läbistavaid alakaliibrilisi mürske ja soomust läbistavat kuulipildujakuuli saab vaadelda mürsu avaldatavat mõju sihtmärgile kui üksiksündmust, kuulipilduja mõju tuleneb aga mitme kuuli koostoimest.
Mõningate (eriti kosmoses paiknevate) sihtmärkide tabamiseks on vaja saavutada väga suur kiirus, sel juhul on võimalik, et sihtmärgi kahjutuks tegemiseks piisab juba lendkeha enda kineetilisest energiast. Sellistel kiirustel toimuvatel kokkupõrgetel ei pruugi tahked materjalid, sealhulgas ka metallid, käituda eeldatult. Ilmnema hakkavad vedelikega sarnased omadused: kraatrite teke, ühe või mõlema osapoole kuju kadu ja/või aurustumine (inglise keeles vastab sellisele nähtusele nimetus "hypervelocity impacts").
Selline relv on näiteks atmosfääriväline püüdurliikur, mida kasutatakse mandritevaheliste ballistiliste rakettide kahjutustamiseks. Selline meetod nõuab suuremat täpsust, kuna püüdurliikur peab saama kahjutustatava raketiga füüsilise kontakti.
Seicento

Seicento (itaalia keeles: 'kuussada'; lühend arvsõnast "milleseicento", '1600') on termin, mida kasutatakse 17. sajandi (1601–1700) Itaalia kultuuriloo (kirjandus, maalikunst, muusika, skulptuur) kirjeldamisel. XVII sajand tähistas sajand vastureformatsiooni algust ja barokki.
Olaf-Mihkel Klaassen

Olaf-Mihkel Klaassen (25. veebruar 1929 – 31. jaanuar 2012) oli eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja õppis 1947–1952 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas, 1960 lõpetas ajaloo-keeleteaduskonna. 1970. aastal sai ta ajalooteaduste kandidaadi kraadi tööga "Борьба за единство антиимпериалистических сил Индонезии в 1945–1956 гг.", 1992. aastal ajaloodoktori kraadi tööga "Eesti Vabariigi konsulaarpoliitika Aasias ja Aafrikas 1918–1940".
Ta töötas 1952–1958 Tartu 1. keskkoolis ja 1958–1966 Tartu 2. eriinternaatkoolis (endine pimedate kool) ajalooõpetajana.
Alates 1966. aastast oli Klaassen Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud, aastast 1994 Idamaade ajaloo erakorraline professor.
Isiklikku.
Tema isa oli jurist ja riigikohtunik Mihkel Klaassen.
M26 Pershing

M26 Pershing on Ühendriikide rasketank, mis oli kasutusel Teises maailmasõjas ja Korea sõjas. Ta on nimetatud Esimese maailmasõja aegse Ameerika Ekspeditsiooniväe juhi kindral John Pershingi järgi.
Tanki puudusteks olid selle liiga nõrk mootor ja mehaaniline ebakindlus. Oma 90 mm M3 suurtükiga oli Pershing vääriline vastane Saksa Tiger I-le.
Pärast Teist maailmasõda.
Pärast Teist maailmasõda klassifitseeriti M26 ümber kesktankiks. Rasketankina oli Pershingu tulejõud üle M4 Shermanist. Tema mobiilsus oli samas kesktanki kohta ebarahuldav. 
Hiljem disainiti tank ümber ja nimetati M46 Pattoniks. 1160 M26-t ehitati ümber M46-ks. Hiljem tehtud M48 Patton ja M60 Patton on kasutuses veel tänapäeval.
M46 Patton

M46 Patton on Ameerika Ühendriikide keskmine lahingutank. Tank on saanud nime kindral George S. Pattoni järgi, kes oli USA kolmanda armee komandör. 
M46 on ümber ehitatud M26 Pershing ja üks külma sõja liitlaste põhitanke. Tanki toodeti 1950. aastate keskpaigast kuni 1950. aastate lõpuni. Esimene Patton valmis aga 30. juulil 1948. Ainus sõda, kus M46 osales, oli Korea sõda. Nagu tema eelkäijat M26 Persingit, piinasid ka M46 mehaanikaprobleemid; lisaks polnud tanki mootor piisavalt võimas. 1950. aastatel laenati väike arv M46-tanke liitlasvägede väljaõppeks Euroopasse: Belgiasse, Prantsusmaale ja Itaaliasse.
M18 Hellcat

M18 Hellcat on USA-s toodetud tankihävitaja, mis oli kasutuses Teises maailmasõjas. 
Nimi Hellcat tulenes sellest, et tootja Buick oli ehitanud sõja aja kõige kiirema roomikmasina ja sümboliseeris seda vastava nimega. M18 üliõhuke soomus tasakaalustati tanki kiirusega ning vastased ei jõudnud tihti oma torni piisavalt kiiresti keerata, et tanki tabada. 
Tootmine.
Tanki disain tulenes projekteerimise lähteülesandest toota kiire kergetank, kasutades Christie vedrustust, Continental R-975 mootori ja 37 mm relva. Põhja-Aafrika kampaania näitas aga, et 37 mm suurtükk oli liiga väike, mistõttu see asendati 75 mm suurtükiga, hiljem 76 mm suurtükiga. Vahetati ka vedrustust. Saadud mudelit toodeti aastatel 1943–1957. Erinevalt M10-st oli M18 disainitud algusest peale kergetankina.
Lehmja tammik

Lehmja tammik on tammik, mis tänapäeval asub Jüri alevikus Rae vallas Harju maakonnas. Tammiku kaitseks moodustati 1960. aastal Lehmja tammiku kaitseala. 
Paigaga on seotud mitmes eri teisendis üleskirjutatud usundiline kohamuistend, mille järgi pulmaseltskond muutus tabu rikkumise tõttu tammedeks.
Jaan Jung kirjutab Lehmja tammiku kohta järgnevat:
"Wanad tammed Lehmja mõisa ligidal maantee ääres, mis wist wana hiiekoht on. Rahwajutu järele olla need üks pulmaliste selts, keda Wanaisa tammedeks muutnud, sest et nad kirikust laulatuselt tulles seal murul tantsima ja mängima hakanud. Teise jutu järele olla pulmalised kirikust tulles kange tuisuga sinna ära eksinud ja siis iseendid tammedeks sajatanud ja wandunud. Enam neid tammesid ei kaswawat ja ära ei kuiwawat nad ka mitte. Suuremad neist tee ääres öeldakse peigmees ja pruut olewat. Ükskord olla Lehmja mõisa walitseja sealt ühe tamme maha raiuda lasknud, aga herra olnud temaga sellepärast wäga kuri, sest need tammed olla seal juba 200 aastat enne Kristuse sündimist kaswama hakanud. Sellepärast ei tohtida neid keegi maha raiuda."
M10 Wolverine

M10 Wolverine oli USA toodetud tankihävitaja Teises maailmasõjas. Tank oli ehitatud M4 Shermani kerele ja oli arvuliselt kõige rohkem toodetud ameerika tankihävitaja. Kokku toodeti 5000 M10 ja 1700 M10A1. Tank sai nime Suurbritannia sõduritelt, kuid ameeriklased kutsusid tanki TD-ks mis on inglise keeles tankihävitaja lühend.
Areng.
USA poliitika tankisõjas oli kasutada ainult tankihävitajaid ja mitte tanke vastase soomusväe vastu. Tankihävitajate roll oli kiiresti reageerida vastase välksõja taktikale. See tekitas nõudmise kiire ja hea soomusega tankihävitaja järgi.
Tootmine.
Erinevalt tavalistest tankihävitajatest, millel on suurtükk tanki kere sees, oli M10 pealtpoolt avatud, kaldus soomusega torniga, mis kandis 3-tollist suurtükki. Lisaks tõsteti M4A2 kere esisoomuse kaldenurka, andes tankihävitajale parema esisoomuse ja suurema mürsupõrkamisvõimaluse. Tootmistehas oli General Motors Fisher Tank arsenal Michiganis, kus toodeti 4993 M10, ja Ford Motors, kus toodeti 1028. Kui algul oli M10-l kasutuses 76 mm suurtükk, siis hiljem vahetati see välja 90 mm suurtüki vastu, kuna vastaste uute Tiigrite ja Pantrite soomused olid tugevamad kui eelmistel tankidel. M79 mürsk võis läbida kolm tolli soomust 1000 jala kauguselt 30-kraadise nurga alt. 
Lahingtegevus.
Kuna M10 oli pealt lahtise torniga, siis tegi see masina haavatavaks suurtükkide ja jalaväe poolt. Eriti haavatavaks muutus see lähivõitluses, nagu näiteks metsas. Teine nõrkus oli torni keeramise aeglane kiirus. Torni keerati käsitsi, mis muutis selle tegevuse väga vaevaliseks ja tulemuse aeglaseks. 360 kraadi pööramiseks kulus keskmiselt kaks minutit.
György Konrád

György Konrád (2. aprill 1933 Debrecen – 13. september 2019 Budapest) oli juudi päritolu Ungari romaanikirjanik ja esseist.
Sotsialismiajal oli ta aktiivne teisitimõtleja.
1990. aastatel oli ta rahvusvahelise PEN-klubi esimees. Pälvis 2001. aastal Karl Suure auhinna. 
Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole, küll on aga ilmunud artikkel "Kõrgelt poodiumilt? : Intellektuaalide roll Euroopas" (Vikerkaar, 7/1992).
2012. aasta Indoneesia maavärin

2012. aasta Indoneesia maavärin oli 11. aprillil 2012 Indoneesia Acehi provintsi lähedal India ookeanis toimunud maavärin tugevusega 8,6 palli Richteri skaalal. 
See oli alates 1900. aastast tugevuselt 11. maavärin.
Maavärina epitsenter asus 434 kilomeetrit provintsi pealinnast Banda Acehist edelas. Maavärin kestis umbes kolm minutit. Võimud andsid algul tsunamihoiatuse, kuid see tühistati hiljem. Eri piirkondades teatati siiski kuni meetrikõrgustest tsunamilainetest.
Suurima järeltõuke tugevus oli 8,2 palli Richteri skaalal.
Lowell

Lowell on linn Ameerika Ühendriikides, Massachusettsi osariigis Middlesexi maakonnas.
2010. aastal elas selles osariigi suuruselt neljandas linnas 106 519 inimest.
Massachusettsi Ülikool

Massachusettsi Ülikool on viie ülikoolilinnakuga ülikool Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis.
Ülikool on rajatud aastal 1863.
Ülikoolil on viis linnakut ehk osaülikooli:
Arthur Grumiaux

Arthur Grumiaux [grümj'oo] (21. märts 1921 Villers-Perwin – 16. oktoober 1986 Brüssel) oli belgia viiuldaja ja muusikapedagoog.
Haridus.
Grumiaux sündis Belgias Villers-Perwinis töölisperes. Muusikat õppima õhutas teda vanaisa, kui poiss oli nelja-aastane. Grumiaux õppis viiulit ja klaverit Charleroi konservatooriumis, kus ta võitis 11-aastaselt esimese preemia. Järgmisel aastal jätkas ta õpinguid, töötades koos Alfred Dubois'ga Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis. Kontrapunkti ja fuugat õppis ta Jean Absili käe all. Esimesed suuremad auhinnad pälvis ta veel enne 20. eluaastat (1939 Henri Vieuxtemps' auhind ja François Prume'i auhind; 1940 Belgia valitsuse "Prix de Virtuosité"). Sel ajal õppis ta kompositsiooni ka Pariisis eraõppes kuulsa rumeenia viiuldaja George Enescu (Yehudi Menuhini õpetaja) käe all.
Karjäär.
Viiuldajana debüteeris ta 1940 Belgias koos Brüsseli Filharmoonia Orkestriga, mängides Mendelssohni viiulikontserti, kuid Teise maailmasõja tõttu sai ta sel alal jätkata alles 1945. aastal, mil ta debüteeris BBC Sümfooniaorkestriga. Sõja ajal mängis ta eraviisiliselt mitmes väiksemas ansamblis, kuid hoidus avalikest esinemistest.
Aastast 1949 töötas Grumiaux Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis viiuliprofessorina. Oma õpetajatöös rõhutas ta fraseerimisoskuse, helikvaliteedi ja viiulimängu kõrgete tehniliste standardite olulisust. Tema mängu on sageli võrreldud teise suure Belgia viiuldaja Eugène Ysaÿe omaga, samuti hispaanlase Pablo de Sarasatega. Grumiaux' reputatsioon ja tuntus viiuldajate hulgas oli säärane, et tema isikupärase stiili elemente võib kuulda mitme uuema põlvkonna viiuldaja mängus.
Grumiaux' suuremaid rõõme elus oli ta partnerlus Rumeenias sündinud Šveitsi klassikalise pianisti Clara Haskiliga. Mõnikord vahetasid nad omavahel instrumendid, et saavutada teistsugust perspektiivi. Kui Clara Haskil 1960. aastal Brüsseli raudteejaamas trepilt kukkumise tagajärjel suri, oli see Grumiaux'le nii tööalane kui ka isiklik kaotus.
Plaadistused.
Grumiaux andis välja rohkem kui 30 heliplaati, peaaegu kõik Philipsi plaadifirma kaudu. Salvestiste hulgas domineerivad Bach, Beethoven, Brahms, Mozart ja Schubert, ent esindatud on ka Corelli, César Franck, Ravel, Debussy, Stravinski ja Alban Berg. Lisaks sooloesitustele salvestas ta Mozarti kvintetid koos Grumiaux Ensemble'iga ning erinevaid palu koos Grumiaux Trioga, mis koosnes Grumiaux'st endast ning ungarlastest abielupaarist Georges Janzerist (vioola) ja Eva Czakost (tšello).
Tunnustus.
1973. aastal andis Belgia kuningas Baudouin I Grumiaux'le teenete eest muusikas parunitiitli.
Nuuksio rahvuspark

Nuuksio rahvuspark on rahvuspark Soomes Uusimaa maakonnas Espoo, Kirkkonummi ja Vihti omavalitsusüksustes. Rahvuspark asub pealinna Helsingi läheduses. Piirkond jäi inimtegevusest puutumata, sest läbipääsmatute soode ja kaljuse pinna tõttu oli see põllumajanduseks sobimatu.
Rahvuspargis elab kümneid ohustatud looma-, taime- ja seeneliike. Sealt on leitud üle 200 lendorava pesitsuspaiga.
Nuuksio rahvuspark loodi 1994. aastal ja sai nime Espoo linnaosa Nuuksio järgi. Selle pindala on 55 km².
22. sajand eKr

22. sajand eKr on sajand, mis kestis aastast 2200 eKr aastani 2101 eKr.
Boomerang

Boomerang on Ameerika Ühendriikide telekanal.
Kanal alustas tegevust 2000. aastal.
Tapmine

Tapmine (ka: tapp) on inimese või looma surma põhjustamine.
Teise inimese tapmine õigusvastaselt tahtlikult või ettevaatamatuse tõttu on isikuvastane kuritegu.
Iseenda surma põhjustamist nimetatakse enesetapuks ehk suitsiidiks.
Ladina kvartal (Tallinn)

Ladina kvartal on piirkond Tallinna vanalinnas.
Ladina kvartal asub Katariina ja Bremeni käigu ning Vene ja Müürivahe tänava vahelisel alal ja sellest peaaegu poole võtavad enda alla endised dominiiklaste kloostri valdused. See kvartal on olnud ajalooliselt vaimsuse, kultuuri ja hariduse keskuseks ja seda on nimetatud ka üheks vanalinna esinduskvartaliks.
1990. aastatel hakkas piirkonnas Vanalinna Hariduskolleegiumi juhtimisel tööle Vanalinna Muusikamaja, Vanalinna Kunstimaja, lasteaed Aiake, Vanalinna kool, gümnaasium ja VHK Muusikakool.
1996. aastal käivitas mittetulunduslik kultuurifond Hereditas koos Vanalinna Hariduskolleegiumi ja UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoniga projekti Ladina Kvartal, mille eesmärk on taastada kunagine kultuuri- ja hariduskeskus ning tõsta Tallinna vanalinna esile kui arhitektuurilist vaatamisväärsust. 1999. aastal allkirjastati festivali Trialogos avamisel Ladina kvartali väljaarendamise eesmärgil ühishuvide protokoll, mille osapoolteks olid linna, riigi ja kolmanda sektori esindajad.
Ladina kvartali patroon on peaingel Miikael.
Ladina kvartalis asuvad muu hulgas Katariina Gild, Tallinna linnamuuseum, Kloostri Ait ja restoran Controvento.
Komandör Shepard

Komandör Shepard on ulme-fantaasiaarvutimängude triloogia "Mass Effect" peategelane. 
Sõltuvalt mängija valikutest on ta kas mees või naine ning tema elukäik erineb. Kindel on vaid see, et ta on eriväljaõppega sõdur, kes on osa võtnud inimeste ja batarialaste (tulnuka rass) vahel aset leidnud sõjas. Tema eesmärgiks on galaktika päästmine iidsete masintulnukate käest ning kui võimalik, siis nii sõprussidemete kui ka romantiliste suhete loomine oma kaaslastega.
Cinquecento

Cinquecento (, 'viissada'; lühend arvsõnast "millecinquecento", '1500') on termin, mida kasutatakse 16. sajandi (1501–1600) Itaalia renessansi kultuuriloo (kirjandus, maalikunst, muusika, skulptuur) kirjeldamisel.
Kunst.
"Quattrocento" ja "cinquecento vahetusel Itaalias, iseäranis Põhja-Itaalias, võtsid kunstnikud, teiste seas Leonardo da Vinci ja Giorgione, valguse ja pimeduse käsitsemisel kasutusele uued tehnikad. Religioossete teemade käsitlemise kõrvale ilmusid esmakordselt ka ilmalikud teemad, näiteks Sandro Botticelli teostes."
Ajavahemik, mida tuntakse kõrgrenessansina, on eelneva etapi eesmärkide haripunktiks – nimelt kujude täpne esitus ruumis, mis on antud edasi usutava liikumisega ja sobivalt väärikas stiilis. Kuulsaimateks kunstnikeks on Leonardo da Vinci, Raffael ja Michelangelo Buonarroti. Nende loodu on kunstimaailmas tuntud kõige laialdasemalt. Leonardo "Õhtusöömaaeg", Rafaeli "Ateena kool" ja Michelangelo Sixtuse kabeli laemaaling on õpikunäideteks.
Kõrgrenessansi maalikunst arenes manerismiks (kestis umbes 1520–1580), seda esmajoones Firenzes. Maneristlikku stiili viljelevad kunstnikud tõstsid teadlikult mässu kõrgrenessansi põhimõtete vastu, kaldusid esitama väljavenitatud kujusid ebaloogilistes ruumides. Perioodi peamiste kunstnike seas olid Pontormo, Rosso Fiorentino, Parmigianino ja Giulio Romano.
Ngoma ringkond

Ngoma ringkond on 2. järgu haldusüksus ("akarere") Rwandas Idaprovintsi lõunaosas.
Ngoma piirneb lõunas Burundiga.
Ngoma ala katab valdavalt savann, lääneosas on soid ja järvi, sealhulgas Mugesera ja Sake järv.
Ringkonna halduskeskus on Kibungo. Ringkond jaguneb 14 sektoriks ("imirenge"): Gashanda, Jarama, Karembo, Kazo, Kibungo, Mugesera, Murama, Mutenderi, Remera, Rukira, Rukumberi, Rurenge, Sake ja Zaza.
Tegeldakse peamiselt põllumajandusega; peetakse karja ja kasvatatakse muu hulgas banaane, jahumaniokki ja ube. Ainsad tööstusettevõtted on mõned väikesed meiereid.
Kibungos on põllumajandus- ja tehnikaülikool.
Kibungo

Kibungo on linn Rwandas Idaprovintsis, Ngoma ringkonna halduskeskus.
Enne 2006. aasta alguses jõustunud haldusreformi oli Kibungo Kibungo provintsi halduskeskus.
Kibungo asub Kigalist Tansaaniasse viiva maantee ääres umbes 100 km kaugusel Kigalist.
Kibungos on põllumajandus- ja tehnikaülikool.
Marjapunapäev

Marjapunapäev on maausu püha, mida peetakse urbekuu ehk märtsi 25. päeval. 
Marjapunapäev on kevade alguse püha, linnupette võtmise alguse päev, õhtuti ei võeta enam tares tuld üles. Sel päeval ei tohiks metsast puid raiuda ega puult oksa murda. Naiste töid peaksid sel päeval tegema mehed. 
Naised joovad tervise ja õnne edendamiseks isekeskis marjapuna ehk punast jooki, mis võib olla alkohoolne.
Marjapunapäev on kõige tuntum punajoomise päev, millest saab palged punaseks kogu aastaks. Setumaal ja Vadjamaal on samal eesmärgil söödud punaseid marju – pohli, jõhvikaid – ja tehti marjarooga. Võrumaal küpsetatakse tänini sel päeval suuri ülepanni-pannkooke, et suvel kasvaksid suured kapsapead. Tavakohaseks toiduks on veel kuivatatud kala, näiteks haug, mida süüakse selleks, et kala keeraks nina oja poole ehk alustaks kudemisrännet.
Püha langeb ajaliselt kokku läänekiriku ehk Gregoriuse kalendri paastumaarjapäevaga.
.aero

.aero on lennunduse tippdomeen, mille rahastajaks ja toimetajaks on SITA.
See 2002. aastal loodud domeen on esimene valdkonnaspetsiifiline tippdomeen ja see on ette nähtud aeronautika vallas tegutsejatele. Domeen sai heakskiidu 2001. aastal (kuni 17. detsembrini 2006) ning oktoobris 2006 pikendati selle kehtivust poole aasta võrra. Pikendamist jätkati pooleaastaste tsüklitena kuni 17. juunini 2009. Siis allkirjastas SITA 10-aastase sponsorluslepingu ICANN-iga tagamaks domeeni toimimise vähemalt kuni 2019. aastani.
Warwick Davis

Warwick Ashley Davis (sündinud 3. veebruaril 1970 Epsomis Surreys) on inglise filmi- ja seriaalinäitleja.
KOI8

KOI-8 (vene keeles КОИ-8, Код Обмена Информацией, 8 бит) on laiendatud märgistik standardi GOST 19768-74 järgi, mis erinevalt KOI-7st võimaldab kasutada kirillitsa tähestikku koos ASCII-standardile vastavate ladina tähestiku tärkidega.
KOI-8st on mitu varianti:
Vinüülkloriid

Vinüülkloriid ehk kloroeteen, keemilise valemiga CH2=CHCl, on küllastumata orgaaniline ühend, mis saadakse eteeni molekulist ühe vesinikuaatomi asendamisel klooriaatomiga.
Vinüülkloriid on värvuseta gaas, millel on nõrk kloroformilõhn. Kloroeteeni keemistemperatuur on –13,8 °C, sulamistemperatuur –153,8 °C ja tihedus temperatuuril –15 °C 973 kg/m³. Vinüülkloriidi plahvatusohtlik kontsentratsioon õhus on 4–22 mahuprotsenti.
Vinüülkloriid on toksiline, kantserogeenne ja kergesti süttiv aine.
Vinüülkloriid polümeriseerub ja kopolümeriseerub 1,1-dikloroeteeni ja etenüületanaadiga. Sellepärast on ta tähtis monomeer ehk lähteaine keemiatööstuses polüvinüülkloriidi ja teiste tööstuslikult tähtsate kopolümeeride tootmisel.
Vinüülkloriidi toodetakse väga suurtes kogustes põhiliselt kahel meetodil:
C2H2 + HCl → CH2=CHCl
CH2=CH2 + Cl2 → ClCH2CH2Cl
ja edasi saadud 1,2-dikloroetaani dehüdrokloorimine kõrgel temperatuuril ja rõhul
ClCH2CH2Cl → CH2=CHCl + HCl
Ajalugu.
Vinüülkloriidi valmistasid esimestena saksa keemik Justus Liebig ja tema õpilane Henri Victor Regnault 1835. aastal. Selleks töötlesid nad 1,2-dikloroetaani etanoolis kaaliumhüdroksiidi lahusega.
1912. aastal patenteeris saksa keemik Frans, kes töötas Griesheim-Elektronis, vinüülkloriidi valmistamise meetodi etüünist ja vesinikkloriidhappest, kasutades katalüsaatorina elavhõbekloriidi. Kuigi seda meetodit kasutati laialdaselt 1930. ja 1940. aastatel, on see hiljem asendatud eteenil põhinevate säästvamate protsessidega. Kuid Hiinas on see endiselt peamine vinüülkloriidi tootmise meetod.
Magasini tänav (Tartu)

Magasini tänav (saksa keeles "Magazinstraße", varem "Speicherstraße") on tänav Tartu Kesklinnas.
Tänav ühendab Munga tänavat Laia tänavaga, olles paralleelne Rüütli tänavaga ning 170 meetrit pikk.
Selle tänava ääres asub Tartu Uspenski kirik, Magasini tänav 1 ning Genialistide klubi, Magasini tänav 5.
Ajalugu.
Keskajal kandis tänav Püha Vaimu nimetust.
Magasini tänaval asus Tartu dominiiklaste Maarja-Magdaleena klooster, mis rajati tõenäoliselt 13. sajandi lõpus. Maarja-Magdaleena kloostri kloostrikirik paiknes Munga tänava ääres ja 15. sajandil ehitatud õigeusu Püha Nikolai kirik. 
Magasini tänaval on elanud Tartu linnapea (1934–1939) Aleksander Tõnisson.
Närvitrükk

"Närvitrükk" on 4 autori (Joel Sang, Toomas Liiv, Jüri Üdi, Johnny B. Isotamm) luulekogu, mis ilmus 1971. aastal sarjas "Loomingu raamatukogu".
Luulekogu andis välja kirjastus Perioodika.
Rolf Jensen

Rolf Jensen (sündinud 21. veebruaril 1942) on taani futuroloog (tuleviku-uuringute spetsialist).
1984. aastal asus ta tööle Kopenhaageni Tuleviku-uuringute Instituudis ning 1988. aastast kuni 31. märtsini 2001 oli selle instituudi direktor.
Ta on nõustanud paljusid ettevõtteid ja riigiasutusi. Näiteks on ta koolitanud selliste firmade nagu Nordea, Peugeot ja Carat ning ka Soome tulevikukeskuse ja Brasiilia turismiministeeriumi töötajaid.
Jensen kuulub Euroopa Tulevikukonverentsi Juhatuse Nõukogu nõunike hulka.
Ta on kirjutanud mitu tulevikuühiskonda kirjeldavat raamatut. 2000. aastal ilmus eesti keeles tema "Unelmate ühiskond".
Lennuliiklusteeninduse AS

Lennuliiklusteeninduse Aktsiaselts on Eesti Vabariigi Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalasse kuuluv aktsiaselts, mille põhifunktsioonid on rahvusvahelistele standarditele vastava aeronavigatsiooniteenuse osutamine ning lennuohutuse tagamine Eesti lennuinfopiirkonnas (FIR - Eesti õhuruum ja osaliselt neutraalvete kohale jäävad alad). Lähenemis- ja maandumisteenust osutatakse Tallinna ja Tartu lennuväljal. Töötajaid on ligi 200, neist kolmandiku moodustavad lennujuhid.
Lennuliiklusteeninduse AS aktsiate ainuomanik on Eesti Vabariik. Ettevõte maksis 2019. aastal Eesti riigile 5,2 miljonit eurot dividende.
Tegevus.
Ettevõtte põhikirjalised tegevusvaldkonnad on:
Lennujuhtimise põhieesmärgiks on lennuohutuse tagamine ja kokkupõrgete vältimine nii õhusõidukite kui ka õhusõidukite ja maa peal olevate takistuste vahel. Lisaülesanneteks on pilootide varustamine vajaliku informatsiooniga (meteoroloogiline, aeronavigatsiooniline), lendude sujuvuse ja efektiivsuse tagamine ja häireteeninduse osutamine seda vajavatele õhusõidukitele. Lennujuhtimist teostavad vastava pädevusega lennujuhid.
Lennujuhtimisteenus on kompleksset tegevust, mis koosneb alljärgnevatest osateenustest:
Koostöö.
2000. aastal sai Lennuliiklusteeninduse AS-ist aeronavigatsiooniteenust pakkuvate äriettevõtete rahvusvahelise organisatsiooni CANSO liige.
2002. aastal Lennuliiklusteeninduse AS liitus Põhjamaade aeronavigatsiooniteenust pakkuvate ettevõtete koostööga. 2007. aastast kannab ühendus nime Põhja-Euroopa aeronavigatsiooniteenust pakkuvate ettevõtete koostöö (North European ANS Providers – NEAP). Alates 2012. aastast muutusid koostöö põhimõtted ja nimeks sai Borealis alliance.
Lennuliiklusteeninduse AS osaleb NEFAB koostöös koos Läti, Norra ja Soomega ning Ühtse Euroopa taeva arendustegevuses SESAR koos NORACON partneritega.
Lennuliiklusteeninduse AS-il on tihe koostöö Eesti õhuväe allüksuse õhuseiredivisjoniga.
Piiramatu siirdega filter

Piiramatu siirdega filter ("Infinite impulse response filter", IIR-filter) on signaalitöötluses kasutatav rekursiivne filter, mille impulsstunnusjoone funktsioon on nullist erinev piiramatu aja jooksul. 
Lihtsaim piiramatu siirdega analoogfilter koosneb ühest takistist, mis toidab kondensaatorit (RC-filter). 
Signaalide digitaaltöötluse puhul kasutatakse filtri väljundsignaali tagasisidet filtri sisendisse läbi hilistuslülide ja võimendustegurite.
Plokkskeemi kirjeldus.
Plokk formula_1 on ühikuline hilistus ("unit delay"). 
Filtri võimendustegurid ja tagasisideahelate arv sõltub teostusest.
Kasutusalad.
Filtrit kasutatakse helitehnikas, mõõtetehnikas (nt digitaalsed elektriarvestid), sidetehnikas, automaatikas, robootikas jm.
Lõpliku siirdega filter

Lõpliku siirdega filter ("finite impulse response filter", FIR-filter) on signaalitöötluses kasutatav filter, mille väljundsignaal on arvutatav konvolutsioonina sisendsignaalist ja diskreetsest impulsskajast. FIR-filtri väljundsingaal sõltub piiratud aja eelnenud sisendsignaalide väärtustest (N-järku filtri korral arvestatakse N eelmist sisendsignaali).
Kasutusalad.
Filtreid kasutatakse helitehnikas, mõõtetehnikas (nt digitaalsed elektriarvestid), sidetehnikas, automaatikas, robootikas jm.
Itaalia katepanikion

Itaalia katepanikion (kreeka keeles κατεπανίκιον Ἰταλίας) oli Bütsantsi provints (965–1071) Lõuna-Itaalias, kuhu kuulus Itaalia mandriosa lõuna pool joont, mis tõmmatud Monte Garganost Salerno laheni. Amalfi ja Napoli, kuigi asusid põhja pool seda joont, olid Konstantinoopolile katepano kaudu truud. Itaalia piirkonna "Capitanata" nimi tuleneb sellest.
Ajalugu.
Ravenna eksarhaadi vallutamise järel ja viimase Ravenna eksarhi Eutychius tapmise järel langobardide poolt aastal 751., korraldati Ravenna eksarhaat ümber Itaalia katepanikioniks peakorteriga Baris, mis kaotati aastal 847 saratseenidele ja taastati aastal 871.
Aastal 873 võtsid bütsantslased Bari saratseenidelt tagasi. Juba eksisteeriva Calabria teema kõrvale moodustati Apuulia piirkonnas Bari ümbruses uus Bütsantsi teema Lagoubardia. Kui Sitsiilia 9. sajandil araablaste poolt vallutati, ülendati riismed Calabria ja Langubardia teemadeks. Istria ühendati Dalmaatsiaga. Umbes aastal 965 ülendati Bari "strategos" (tänapäeva mõistes "kindral") Itaalia "katepanoks", tavaliselt "patrikiose" auastmes. Tiitel "katepano" tähendab kreeka keeles "kõrgeim". 
Mõned normanni seiklejad laenasid aastal 1017 palverännakul Monte Sant'Angelo sul Garganosse oma mõõku Apuulia langobardi linnadele bütsantslaste vastu. Aastatel 1016–1030 olid normannid puhtalt palgasõdurid, kes teenisid kas bütsantslasi või langobarde, ja siis paigutas Napoli Sergio IV aastal 1030 nende juhi Rainulf Drengot' Aversa kindlusse, andis neile esimese "pied-à-terre" ja nad alustasid maa organiseeritud vallutamist. Aastal 1030 saabusid Normandiast Cotentini väikeaadliku Tancrède de Hauteville'i kaks vanemat poega Hauteville Guillaume'i ja Drogoni. Need kaks ühinesid organiseeritud püüdlusega võtta Apuulia bütsantslastelt ära, kes aastaks 1040 kaotasid enamuse sellest provintsist. Bari vallutati normannide poolt aprillis 1071 ja bütsantslased aeti lõpuks Lõuna-Itaaliast välja. Nad tulid lühidalt tagasi, piirates Barit aastal 1156.
Tiitel "Apuulia ja Campania katepano" taastati lühidalt aastal 1166 regent-kuninganna Margarita de Navarra nõo Gilberti jaoks. Aastal 1167 surus Gilbert katepano võimutäiusega Saksa väed Campaniast välja ja sundis Friedrich I Barbarossa alustama Ancona piiramist.
, "Apuulia ja Calabria hertsogkond, Sitsiilia krahvkond, Sitsiilia kuningriik"
Belorussija (laevaklass)

Belorussija-klassi laevad on neljatekilised parvlaevad, mis ehitati aastail 1975–1976 Oy Wärtsilä Ab laevatehases Turus Soomes NSV Liidu tellimusel Musta Mere Merelaevanduse (vene keeles Черноморское морское пароходство) jaoks. Belorussija-klassi alused on tuntud ka projekt R-1765 nime all. Viit laeva kasutati parvlaevadena sõiduks Musta mere sadamate vahet. 1980. aastail ehitati parvlaevad ümber ristluslaevadeks. 
Projekti R-1765 laevad.
Laevade loetelus on esialgne nimi originaal- ja eesti keeles. Hilisemad ümbernimetamised on sulgudes kronoloogilises järjekorras:
Projekti R-1765 reisilaevad:
Ülevaade.
Belorussija-klassi laevad
Light Years

"Light Years" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i seitsmes stuudioalbum. Muu hulgas "Spinning Around" tõusis Suurbritannia edetabelis esikohale ja ka singlid "On a Night Like This", "Please Stay", "Kids" (duett Robbie Williamsiga) ja "Your Disco Needs You" said Euroopas hittideks.
Indrek Lauri

Indrek Lauri (7. august 1941 Tartu – 10. mai 1999 Tartu) oli Eesti kergejõustiklane, käija.
János Áder

János Áder (sündinud 9. mail 1959 Csornas) on Ungari poliitik, kes oli 10. maist 2012 kuni 10. maini 2022 Ungari president.
Ta on õppinud Loránd Eötvösi Ülikoolis õigusteadust.
János Áder oli 1988. aastal üks Fideszi asutajaid ja 2002–2003 partei esimees.
Aastatel 1990–2009 oli ta parlamendi liige, 1998–2002 parlamendi esimees. Aastal 2009 valiti ta Euroopa Parlamenti.
2. mail 2012 valis Rahvuskogu (parlament) Áderi häältega 262:40 riigi presidendiks.
Juunis 2013 oli ta riigivisiidil Eestis.
Sühbaatarõn Batbold

Sühbaatarõn Batbold (mongoli keeles Сүхбаатарын Батболд; sündinud 24. juunil 1963 Ulaanbaataris) on Mongoolia poliitik, kes oli 29. oktoobrist 2009 kuni 10. augustini 2012 Mongoolia peaminister.
Ta õppis aastatel 1980–1986 Moskva välissuhete instituudis, hiljem ka London Business Schoolis ja Moskva diplomaatide koolis. Enne poliitikasse siirdumist tegutses ta ettevõtja ja tippjuhina.
Aastatel 2004–2006 oli ta kaubandus- ja tööstusminister ning alates 2008. aastast kuni peaministriks saamiseni välisminister.
Aastatel 2009–2012 aastast Mongoolia Rahvapartei peasekretär.
Washoe (täpsustus)

Washoe on mitme asja nimi: