tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dissident

Dissident ehk teisitimõtleja on laiemas tähenduses keegi, kes aktiivselt vastandab ennast valitsevale poliitikale, ideoloogiale või institutsioonile. Religioosses kontekstis on seda mõistet kasutatud alates 18. sajandist. 
Poliitilises tähenduses on see mõiste olnud kasutusel alates 1940. aastatest ning 1960. aastate teisel poolel tulid mõisted 'dissident', 'dissidentlus' jmt kasutusele Nõukogude Liidus nende kohta, kes olid hakanud avalikult kritiseerima valitsevat režiimi. Varasematel aegadel kasutati põrandaaluse võitluse taktikat, tegutsedes konspiratiivselt ja esitades oma vaateid ja üleskutseid anonüümselt. Konspiratsioonile ja varjatud tegutsemisele lisandus nüüd uue nähtusena ka avalik väljund – pöördumistele ja üleskutsetele oma nimega alla kirjutavad kodanikud, dissidendid.
Dissidentlik liikumine Nõukogude Liidus juhindus peamiselt Nõukogude Liidu Demokraatliku Liikumise (NLDL) programmist ja taktikalistest alustest. Hoiduti vägivallast, nõuti seadustest kinnipidamist ja avalikustamist. Koostati ja levitati "Jooksvate Sündmuste Kroonikat" ning väga palju muid omakirjastuslikke tekste. Tuntumad dissidendid olid Aleksander Solženitsõn ja Andrei Sahharov. 
Dissidentlik liikumine Eestis.
Vastupanu Nõukogude okupatsioonivõimule avaldus Eestis okupatsiooni algusest peale paljudes vormides, nii otsese relvastatud vastupanuvõitlusena (metsavennad) kui ka relvastamata vastupanu näol – Eesti iseseisvuse taastamist nõudva kirjanduse, lendlehtede jms levitamisena, rahvuslippude heiskamisena jm tegevusena. 
Eesti Demokraatliku Liikumise ja Eesti Rahvusrinde tegelased Artjom Juskevitš, Mati Kiirend, Kalju Mätik, Sergei Soldatov ja Arvo-Gunnar Varato tegutsesid 1970. aastatel veel varjatult ja anonüümselt. Nende kõige olulisemaks väljundiks kujunes "Memorandum ÜRO Peaassambleele" aastast 1972. 
Esimene oma nimedega allkirjastatud dokument oli 1979. aasta 23. augustil avalikustatud Balti apell, millele olid Eesti poolt alla kirjutanud Mart Niklus, Endel Ratas, Enn Tarto ja Erik Udam.
Eesti dissidentide hulka kuulusid veel Jüri Kukk, Viktor Niitsoo, Veljo Kalep, Sven Kreek, Uno Toru, Heiki Ahonen, Arvo Pesti, Lagle Parek, Harri Mõtsnik, Jüri Lina jpt.
Linna (Jõhvi)

Linna on küla Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas.
Pahlen

Pahlen, õigemini von der Pahlen (vene keeles "фон дер Пален") on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Pahlenid pärinesid tõenäoliselt Pommerist, kuid 15. sajandil asusid Liivimaale, esimeseks esindajaks oli Johann(es) de Pala (1290–1325).
18. oktoobril 1679 andis Rootsi kuningas Karl XI ooberstleitnant Johann von der Pahleni (1602–1694) kuuele pojale Rootsi vabahärratiitli nr.75 . 1799. aastal kinkis Venemaa keiser Paul I Peter Ludwig von der Pahlenile krahvitiitli.
Mõisavaldused.
Eestimaal kuulusid Pahlenite suguvõsale eri aegadel Vao ("Wack"), Habaja ("Habbat"), Järlepa ("Jerlep"), Pae ("Payel"), Parila ("Pargel"), Rägavere ("Raggafer"), Palmse ("Palms"), Mädapea ("Mettapäh"), Riguldi ("Rickholtz"), Hulja ("Huljel"), Ärina ("Errinal"), Aaspere ("Kattentack"), Liigvalla ("Loewenwolde"), Aunaku ("Aunack"), Vanamõisa ("Wanamois"), Voore ("Forel"), Vaida ("Wait"), Aruvalla ("Arrowal"), Arbavere ("Arbafer"), Üksnurme ("Uxnorm"), Parila ("Pargel"), Kädva ("Kedwa"), Vaemla ("Waimel") ja Alavere ("Allafer") mõis, Liivimaa Eesti poolel Pootsi ("Podis"), Kivijärve ("Kibbijerw") ja "Katharinenhof"-i mõis.
Suguvõsa liikmeid.
Pahlente sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Alliku (Alutaguse)

Alliku on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikiri

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikiri on rahvusvaheline leping, millega loodi Ühinenud Rahvaste Organisatsioon. Leping kirjutati alla San Franciscos 26. juunil 1945 ja jõustus 24. oktoobril 1945.
Hästi tuntud on lepingu preambul, mis algab sõnadega: "Meie, ühinenud rahvad, olles otsustanud..." Organisatsiooni kriitikud on märkinud, et see on ainus koht lepingus, kust kasutatakse väljendit "rahvad".
Imatu

Imatu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 2 inimest.
Jõuga

Jõuga on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
Viited.
Kasevälja

Kasevälja on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
Illuka

Illuka on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne 2017. aasta haldusreformi oli küla Illuka valla halduskeskus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Illukal 79 elanikku, neist eestlasi 65 (82,3%).
Külas asub Illuka mõisakompleks, kus tegutseb tänapäeval Illuka Kool.
Mõisa peahoone ja Illuka mõisa park on arvatud kultuurimälestisteks.
Küla idaosa läbib Jõhvi–Vasknarva tee ja küla lääneosa Estonia kaevandust teenindav raudteeharu.
Küla kuulus Jõhvi kihelkonda.
Kauksi (Alutaguse)

Kauksi on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 42 inimest, neist 40 (95,2%) olid eestlased. 2000. a. rahvaloenduse andmeil oli külas 61 elanikku.
Kauksi kohal algab liivane supelrand, mis peaaegu katkematu ribana ulatub Vasknarvani. 
Kauksis asub looduskeskus ja RMK teabepunkt.
Kuremäe

Kuremäe küla asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Jõhvi–Vasknarva maantee ääres Jõhvist 21 km kaugusel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kuremäe külas 248 elanikku, neist eestlasi 114 (46%).
Kuremäe tekke lugu.
Muistendi järgi kõndis Kalevipoeg kord Iisaku poole ja arvas, et maa on liiga tasane. Ta otsustas teha mäe. Labidaga välja kaevatud mulla viskas ta hunnikusse, millest sai Kuremägi. Kalevipoeg määras Kuremäe enda puhkamispaigaks. Sinna kohta, kust ta mulda võttis, voolas vesi kokku. Sedaviisi tekkis kaks järve: Suur Kontsu järv ja Väike Kontsu järv. 
Loodus.
Metsaga kaetud aladel kasvavad peamiselt saared, vahtrad, sarapuud, sanglepad, kased, männid ja kuused. Lagedad alad on peamiselt põllumaad ja looduslikud rohumaad.
Kuremäe mägi on ürglooduse objekt ja looduskaitse all.
Kuremäel asub ohvritamm, mis on kahekordselt püha ning muinsus- ja looduskaitse all. Tammega käib kaasas üks Eesti suuremaid kultuuripärandeid. Puu on muistsete eestlaste ja ka õigeusklike jaoks püha puu. Legendi järgi meeldis Kalevipojal selle puu all puhata, pannes pea vana tamme kännule. Arvati, et see oli ohvritamme eelse pühatamme känd. Üks legendidest ütleb, et puu pani kasvama Kalevipoeg, lüües toki maasse, mis kasvama läks. See on ainuke puu Ida-Virumaal, millel usutakse olevat maagiline ravitoime.
Kuremäel asub ka ohvriallikas ja hiiemägi. Hiiemägi on Ida-Virumaa olulisim looduslik pühapaik, mis oli vadjalaste kõige püham koht. Öeldakse, et see on eesti rahva jaoks kui oma Jeruusalemm, kus saavad kokku kahe erisuguse usu pühadused ja püüdlused. 
Aastatel 2014-2016 on hiiemäe läänenõlval vanas kuusikus tehtud harvendusraie ligikaudu 2 ha ulatuses. Raiutud ala andmeid metsaregistris ei ole.
Turism.
Kuremäel asuvad järgmised külastuspaigad:
Sport.
Kuremäele on rajatud spordiharrastuskohad:
Koldamäe

Koldamäe on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
Ingrid Alexandra

Ingrid Alexandra, Norra printsess, (sündinud 21. jaanuaril 2004 Oslos) on kroonprints Haakoni ja kroonprintsess Mette-Mariti esimene laps. 
Ta sündis 21. jaanuaril 2004 kell 9.13 Rikshospitaletis. Ta kaalus 3686 grammi ja oli 51 sentimeetrit pikk. 
Ta ristiti 17. aprillil 2004 ning tema ristivanemad on kuningas Harald V, Taani kroonprints Frederik, Rootsi kroonprintsess Victoria, Hispaania kroonprints Felipe, printsess Märtha Louise ja Marit Tjessem. 
Aastal 2005 sündis Ingrid Alexandra noorem vend Sverre Magnus. Norra põhiseadust muudeti 1990. aastal nii, et trooni pärib vanim laps, olenemata soost. Sellepärast jäi Ingrid Alexandra oma vennast Norra troonipärimisjärjekorras ettepoole ning on oma isa järel teisel kohal. Eeldatavasti saab temast Norra teine naismonarh pärast Margretet, kes valitses 15. sajandil. Ingrid Alexandra on Suurbritannia kuninga Edward VII otsene järeltulija ning seetõttu on ta Briti troonipärimisjärjekorras 1. augusti 2019 seisuga 86. kohal. 
Tal on ka vanem poolvend Marius. 
Ingrid Alexandra sünnipäev 21. jaanuar on Norras lipupäev.
Kuru (Alutaguse)

Kuru on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda.
Küla asub Peipsi kaldal. Tema naaberkülaks läänes on Kauksi, idas Uusküla. 
Külas ristuvad Sälliku–Kuru tee ja Kauksi–Vasknarva tee.
Läbi küla voolab Kuru oja.
Külas kasvas looduskaitsealune Kuru mänd.
Sverre Magnus

Norra prints Sverre Magnus (sündinud 3. detsembril 2005 Rikshospitaletis) on Norra kroonprintsi Haakoni ja kroonprintsessi Mette-Mariti teine laps ning esimene poeg. 
Tal on vanem õde printsess Ingrid Alexandra ja emapoolne poolvend Marius. 
Prints ristiti 4. märtsil 2006 ning tema ristivanemad on kuninganna Sonja, Madalmaade kroonprintsess Máxima, Kreeka kroonprints Pávlos, Bulgaaria printsess Rosario, Mette-Mariti vend Espen Høiby, Bjørn Steinsland ja Marianne Gjellestad. 
Koht troonipärimisjärjekorras.
Ta on Norra troonipärimisjärjekorras kolmandal kohal oma isa ja õe järel. Kuningas Edward VII järeltulijana on ta ka Briti troonipärimisjärjekorras 1. augusti 2007 seisuga 63. kohal.
Nimi ja tiitel.
Prints sai nime 12. sajandi Norra kuninga Sverre järgi. Magnus on olnud mitme Norra kuninga nimi, samuti on see tema isa teine eesnimi. 
Tema nimi teatati 5. detsembril ning samuti teatati, et ta on Tema Kõrgus ja ta saab kuninglikuks kõrguseks isa troonile saades. 
Pereringis kutsutakse teda Magnuseks.
Kaatermu

Kaatermu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Asub Kuremäest lõunas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaatremus 4 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast.
Tallinna ülemine tuletorn

Tallinna sihi ülemine tuletorn (ka "Punane majakas, Tallinna lõuna tuletorn") on tuletorn Tallinnas Lasnamäel.
Tuletorn rajati 1835. aastal. Algselt oli see puitsõrestiktorn, mille asemele ehitati 1896. aastal kivist torn.
Torni ülemine osa on must ja alumine valge. Sellel on eraldi laternaruum, mida ümbritseb rõdu. Laternaruumi kohal on metallvarras, mille küljes on väikesed tuule suunda näitavad vahendid.
Asukoht.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on .
Asub Peterburi tee ja Pae tänava vahel. Aadress on Tuletorni tn 1 (varasem aadress Pae 16). On hästi nähtav nii Peterburi teelt kui ka Laagna teelt (viimase poole paistab ka tuli). Tallinna alumisest tuletornist asub 1,1 kilomeetrit lõunas.
Tuletorn on rajatud merepinnast umbes 40 meetri kõrgusele, ka ehitis ise on 40 meetri kõrgune. Seega, tuli on merepinnast 80 meetrit kõrgemal.
Tule omadused.
Tuletorn töötab iga päev ööpäev läbi.
Tuli, mis töötab valgetel valgusdioodidel, põleb järgmise tsükliga: 5 kiiret vilkumist kestusega 0,3 sekundit, mille vahel on tuli varjutatud 0,4 sekundiks. Iga viie vilkumise järel on tuli kustutatud 1,9 sekundiks. Tuli on sihi alumise tuletorniga sünkroonitud ja moodustab sihi 159,1°. Tuli paistab laiemas sektoris (asimuut 139°–187,5°) 6 meremiili ning kitsamas sektoris (154,5–163,5°) 12,6 meremiili kaugusele.
Varem põles valge 1 kW võimsusega hõõglambiga tuli järgmise tsükliga: 3 sekundit valge ja 3 sekundit pime. Laiemas sektoris (asimuudist 123,5° asimuudini 187,5°) paistis tuli 12 meremiili, kitsamas sektoris (157,1–161,1°) 23 meremiili kaugusele.
Postmark.
1983. aastal andis NSV Liit välja Tallinna tuletorniga postmargi.
Marius Borg Høiby

Marius Borg Høiby (sündinud 13. jaanuaril 1997) on Norra kroonprintsessi Mette-Mariti ja tema endise elukaaslase Morten Borgi poeg. Tema bioloogiline isa on vanglas kokaiini ostmise tõttu.
Norra kroonprintsi Haakoni kasupojana ning printsess Ingrid Alexandra ja prints Sverre Magnuse poolvennana on ta Norra kuningliku perekonna liige.
Marius ei kuulu Norra troonipärimisjärjekorda. Meedia on palju Mariusest rääkinud, kuid kroonprintsess on palunud austada poja privaatsust. 
Marius õpib Askeris tavakoolis.
Suveräänsus Eesti põhiseaduses

Kehtiv põhiseadus ei kasuta sõna "suveräänsus." Suveräänsuse põhimõtte võib välja lugeda põhiseaduse §-st 1, mis sätestab: "Eesti on iseseisev ja sõltumatu demokraatlik vabariik, kus kõrgeima riigivõimu kandja on rahvas. Eesti iseseisvus ja sõltumatus on aegumatu ning võõrandamatu." Suveräänsusega on samuti seotud preambulis väljendatud vabaduse põhimõte, mille kohaselt on Eesti riik "rajatud vabadusele..." 
Põhiseaduse § 1 teine lause, mille kohaselt Eesti iseseisvus ja sõltumatus on aegumatu ja võõrandamatu, loodi ilmselt halba ajalookogemust (nn "hääletu alistumine") arvestades, samuti lähtuvalt eelnõu koostamise hetkesituatsioonist, et välistada igasugune võõrvõimu alla langemine ja suveräänsuse kaotus. Põhiseaduse ekspertiisikomisjoni arvates on tegemist kollaboratsionismi vältida üritava sättega. Võõrandamisest eristab ekspertiisikomisjon sellist kompetentside ülekandmist, mis ei ole lõplik ja tagasivõtmatu.
Kommenteerides sarnaseid sätteid 1935. aastal, leidis Artur-Tõeleid Kliimann, et "iseseisvus" tähendab, et põhiseaduse järgi ei saa Eesti Vabariiki muuta liitriigi osariigiks. "Sõltumatus" tähendas Kliimanni arvates keeldu sõltumiseks teisest riigist. Teisiti arvas Ants Piip, kelle arvates väljendasid "iseseisvus" ja "sõltumatus" suveräänsuse sisemist ja välimist aspekti. 
Suveräänsus ja ühinemine Euroopa Liiduga.
Põhiseaduse § 162 kohaselt saab põhiseaduse esimest peatükki muuta üksnes rahvahääletusega, mitte aga Riigikogu poolt. Põhiseaduse eelnõu koostajate arvates tähendab see seda, et Eesti iseseisvuse ja sõltumatuse võõrandamist peaks toetama rahvas rahvahääletuse kaudu.
See on muutnud keerukaks Eesti ühinemise Euroopa Liiduga ja kutsunud esile euroskeptikute aktivismi.
14. septembril 2003 toimunud rahvahääletusel vastas küsimusele "Kas Teie olete Euroopa Liiduga ühinemise ja Eesti Vabariigi põhiseaduse täiendamise seaduse vastuvõtmise poolt?" jaatavalt 66,83% ja eitavalt 33,17%.
Hääletusele järgneval päeval esitas Kalle Kulbok valimiskomisjonile valimiste peale kaebuse, mille komisjon rahuldamata jättis. 19. septembril esitas Riigikohtule taotluse rahvahääletuse õigustühiseks kuulutamiseks. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium jättis Kulboki kaebuse läbi vaatamata, kuna sellise taotluse esitamiseks oli õigus üksnes presidendil.
24. septembril jättis Riigikohus läbi vaatamata ka Helle Viru ja Eesti Valijate Liidu kaebused rahvahääletuse tulemuste tühistamiseks.
Metsamor

Metsamor on linn Armeenias Armaviri maakonnas. Asub Armavirist idas.
Metsamoris asub tuumaelektrijaam, mis toodab 40% Armeenia elektrienergiast.
Keri tuletorn

Keri tuletorn (varem ka "Kokskäri tuletorn") on tuletorn Soome lahes Keri saarel. Selle geograafilised koordinaadid on .
Tuli on merepinnast umbes 31 meetri kõrgusel. Tuletorn on 28 meetri kõrgune.
Praegune tuletorn rajati 1858. aastal. See on laternaruumi ja kõrgel asetsevat rõduga punane silindriline metalltorn kivist silindrilisel alusel, niinimetatud karahvinil. Tänapäeval kindlustab tuletorni plinkimist päikesepatareidest saadav energia. Tule tööd juhib arvuti.
Ajalugu.
Esimene, puidust tuletorn alustas Keri saarel tööd 1719. 1803 ehitati tuletorni tänapäevani säilinud kivialus ja sellele tuleruumiga puittorn. Metallist pealisehitis paigaldati 1857.
1906–1912 kasutati esimest korda maailmas kohalikku maagaasi valguse tekitamiseks tuletornis.
Aastal 1990 varises kokku tuletorni põhjasein. 1996 kindlustati varisenud torn edaspidiste varingute vastu terasvitstega.
2002. aastal lahkus saarelt viimane majakavaht.
2007. aasta juulist töötab tornis avalik veebikaamera ja juulis 2009 lisandus ilmajaam, mis saadab oma andmed samuti veebi.
2022–2024 viidi 1,5 miljoni euro eest läbi tuletorni restaureerimine.
Tule omadused.
Tuletorni tipus põleb pimedal ajal aasta läbi valge tuli järgmise tsükliga: 13 sekundit pime ja 2 sekundit valge.
Tuli ei ole sektoriteks jagatud, vaid paistab igas suunas. Tuli on näha 11 meremiili kaugusele.
Postmargid ja esimese päeva ümbrik.
1983. aastal andis NSV Liit välja Keri tuletorniga postmargi.
Eesti Post andis 15. jaanuaril 2003 välja Keri tuletorniga postmargi ja esimese päeva ümbriku.
Kullamaa valla vapp

Kullamaa valla vapp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kullamaa valla vapp.
Vapp kinnitati 16. juunil 1995.
Vapi kirjeldus.
Kuldsel kilbil roheline pügalrist, mille keskel samasuunaline ja -kujuline väiksem kuldne pügalrist. Kaarlõikelisel rohelisel vapitüvel kuldmünt (kuldne sõõr ehk rondell).
Põhjendus.
Kahekordne pügalrist sümboliseerib ümbruskonna kaht peamist keskust: Kullamaad (muistne linnamägi; kirik, mille vaimulikud on jätnud püsiva jälje eesti kultuurilukku) ning Koluveret (omapärane, sündmusterohke ajalooga feodaallinnus). Pügalrist osutab ühtlasi kohalike inimeste vaimuerksusele ning kultuuritraditsioonidele. Vapikilbi kuld ja rohelises vapitüves olev kuldraha on Kullamaa nimetuse võrdkuju ning meenutab ka, et maa (roheline vapitüvi) on läbi aegade toitnud ja jõukust toonud valla elanikele.
Rahvusriik

Rahvusriik on riigi vorm, mis eksisteerib selleks, et pakkuda suveräänset territooriumi kindlale rahvusele ning mis saab oma legitiimsuse selle ülesande täitmisest. Riik on poliitiline ja geopoliitiline moodustis; rahvus on kultuuriline ja/või etniline moodustis. 
Ajalugu.
Rahvusriikide päritolu ja varase ajaloo osas ei ole ühest kokkulepet saavutatud. Teoreetikute suureks vaidlusteemaks on küsimus: kas enne oli rahvus, mis lõi rahvusriigi, või riik, mis lõi rahvuse?
Rahvuslaste meelest oli kõigepealt rahvus ning rahvuslikud liikumised väljendasid rahvuse õigustatud nõudmist suveräänsusele, mis päädis rahvusriikide loomisega. Mõningate teooriate kohaselt loodi rahvuslik identiteet aga suuresti valitsuste poolt, et ühendada ja moderniseerida juba eksisteerivat riiki.
Enamik teooriaid näeb rahvusriigis 19. sajandi Euroopale iseloomulikku nähtust, mille tekkimist soodustasid kirjaoskuse laialdane levik ja massimeedia.
Mõned rahvusriigid, näiteks Saksamaa ja Itaalia, tekkisid 19. sajandil vähemalt osaliselt tänu rahvuslaste poliitilistele kampaaniatele. Mõlemal nimetatud juhul oli territoorium varem jagatud riikide vahel ning tekkinud ühine identiteet oli esmalt kultuuriline, omandades peagi poliitilise tähtsuse.
Iseloomulikud jooned.
Võrreldes varasemate riigi vormidega suhtub rahvusriik teisiti oma territooriumisse, pidades seda pooleldi pühaks. Ükski rahvusriik ei annaks oma territooriumist tükki teisele näiteks lihtsalt selle pärast, et kuningatütar abiellus. Rahvusriikide piirid on enamasti määratud rahvuse asuala või looduslike oludega ega ole kergesti muudetavad.
Rahvusriigi kõige nähtavamaks mõjuks on riikliku poliitika abil ühtse rahvuskultuuri loomine. Rahvusriigi olemasolu nõuab, et selle elanikud moodustaksid rahvuse, mida ühendab enamasti ühine päritolu, ühine keel ja jagatud kultuur. Kui nõutav ühtsus puudub, siis üritab rahvusriik seda sageli luua, surudes näiteks oma hariduspoliitika kaudu peale riigikeelt ja ühtset arusaamist ajaloost. Mõnel juhul on selline poliitika kutsunud esile teravaid konflikte ja separatismi. Õnnestumise korral on see taganud elanikkonna suurema homogeensuse ja kultuurilise ühtsuse.
Selgitavad näited.
Politoloogias kasutatakse terminit "rahvusriik" enamiku tänapäevaste suveräänsete riikide kohta, isegi kui nende poliitilised piirid ei lange kokku etniliste piiridega.
"Rahvusliku identiteedi" mõiste võib laieneda riikidele, kus elab koos mitmeid etnilisi ja keelelisi gruppe. Üheks selliseks on näiteks Šveits, mis on oma põhiseaduse kohaselt kantonite konföderatsioon ja kus on neli riigikeelt, kuid ühtlasi šveitsi rahvuslik identiteet, ühine ajalugu ja oma klassikaline rahvuskangelane, legendaarne Wilhelm Tell.
Paljud konfliktid on saanud ajaloos alguse sellest, et poliitilised piirid ei lange kokku etniliste ja/või kultuuriliste piiridega. Näiteks kurdi rahva traditsiooniline asuala on tänapäeval jagatud Iraagi, Türgi ja Iraani vahel. Osa sealsetest elanikest soovib luua iseseisva Kurdistani riigi ning selle tõttu on juba aastakümneid kestnud relvastatud konflikt.
George Dawe

George Dawe (8. veebruar 1781 London – 15. oktoober 1829 London) oli inglise portreekunstnik.
Ta töötas alates aastast 1819 Peterburis, kus maalis koos abiliste Wilhelm August Golicke (1802–1848) ja Aleksandr Poljakoviga (1801–1835) 1812. aasta Isamaasõjas silma paistnud 329 väejuhi portreed. Need portreed on eksponeeritud Ermitaaži sõjagaleriis.
Åmål

Åmål on tiheasustusega paikkond Rootsis Västra Götalandi läänis, Åmåli valla keskus. Asub Vänerni läänekaldal.
Linnaõigused sai 1643. aastal. 1901. aastal hävis tulekahjus suurem osa linnast.
Åmålis toimub 1998. aastal valminud Lukas Moodyssoni filmi "Fucking Åmål" tegevus.
Stiftifoogt

Stiftifoogt (saksa keeles "Stiftvogt") oli tähtsaim ilmalik võimukandja piiskopkonnas.
Saare-Lääne piiskopkonnas oli kaks stiftifoogti ehk lossifoogti, üks Haapsalus ja teine Kuressaares.
Tartu stiftifoogtide loend

Tartu stiftifoogtide loendis on loetletud Tartu piiskopkonna Tartu stifti stiftifoogte (saksa "Dorpater Stiftsvogt").
Ühiskondlik leping

Ühiskondlik leping on teooria oletatavast lepingust riigi kodanike vahel riigi moodustamiseks. Eeldatakse, et sellega, et nad riigi territooriumil elavad, on kõik riigi kodanikud lepinguga nõustunud. Ühiskondliku lepingu olulisemad teoreetikud olid Jean-Jacques Rousseau, Thomas Hobbes ja John Locke.
Ühiskondliku lepingu teooria on normatiivne ettepanek (mitte ajaloolisele tõele pretendeeriv arusaam), kuidas oleks hea ühiskonda käsitleda. Käsitluse eesmärgiks on allutada riigivõim mõistuslikule toimimisele ja juurutada võrdsust.
Ühiskondliku lepingu teooria rajajaks peetakse Thomas Hobbesi (1588–1679). Teooria oli väga populaarne valgustusajal. Teooria eelduseks on inimeste põhimõtteline võrdsus.
Oma klassikalises vormis sisaldab ühiskondlik leping kolme elementi:
Ajalugu.
Kuigi juba antiikaja sofistid väitsid, et ühiskond on kokkuleppeline, ei kirjeldanud nad olukorda, kuidas ja miks ühiskondlik kokkulepe võiks sündida.
Hobbes väitis oma peateoses "Leviathan" (1651), et inimene on loomu poolest parandamatu egoist, järelikult on loomulik seisund kõigi sõda kõikide vastu. Kuna see seisund on kõigile kahjulik, jõutakse lepinguni, määrates endi üle valitsema monarhi, kes tagab kõigi jaoks vajaliku turvalisuse.
Hiljem John Locke ja Jean-Jacques Rousseau (ei nõustunud pidama inimesi loomult halbadeks) täiendasid lepingu teooriat, tuues sisse aspekti, et ka valitsejatel endil on kohustus lepingust kinni pidada, s.o valitseda üldise turvalisuse huvides, mitte aga omahuvist lähtudes. Kuidas seda saavutada, kui arvestada, et ka valitsejad on inimesed (Hobbesi järgi omakasupüüdlikud)?
Charles de Montesquieu rõhutas, et võimupositsioon suurendab inimese kalduvust kuritarvitustele. Probleemi lahendusena pakuti välja muutumatuid riigivalitsemise aluspõhimõtteid (n-ö lepingu tuum, tänapäeval avaldub põhiseadustes), perioodilisi valimisi ning võimude lahususe kaudu teostuvat vastastikust kontrolli. Need põhimõtted on rakendunud tänapäeva demokraatlikes riikides.
Plymouth

Plymouth on linn Edela-Inglismaal Devoni krahvkonnas. Asub Plymi ja Tamari jõe suudmes. 1439. aastani oli linna nimi Sutton. 
Plymouthil on rikkalik merendusajalugu. Ta on olnud üks tähtsamaid kuningliku mereväe baase Inglismaal. 6. septembril 1620 lahkus Plymouthi sadamast Mayflower, mille pardal olid puritaanidest palverändurid, kes jõudsid Ameerikasse novembris. Nad rajasid samanimelise linna tänapäeva Massachusettsi osariigis USAs. Sellega seoses oli linn Saksamaa Luftwaffe üks peamisi sihtmärke Teises maailmasõjas. 1941. aasta rünnakute järel ehitati kesklinn arhitekt Patrick Abercrombie juhatusel uuesti üles. Plymouthis on tänini üks suuremaid mereväebaase Lääne-Euroopas.
Plymouthis on ülikool, kus õpib üle 30 000 üliõpilase.
Vrancea maakond

Vrancea maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldovas.
Elanikest on üle 98% rumeenlased.
Argeși maakond

Argeși maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.
857

857. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad
Aastad: 852 853 854 855 856 - 857 - 858 859 860 861 862
856

856. aasta (DCCCLVI) oli 9. sajandi 56. aasta.
854

854. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 849 850 851 852 853 - 854 - 855 856 857 858 859
853

853. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 848 849 850 851 852 - 853 - 854 855 856 857 858
852

852. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 847 848 849 850 851 - 852 - 853 854 855 856 857
851

851. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 846 847 848 849 850 - 851 - 852 853 854 855 856
850

850. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 845 846 847 848 849 - 850 - 851 852 853 854 855
841

841. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 836 837 838 839 840 - 841 - 842 843 844 845 846
842

842. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 837 838 839 840 841 - 842 - 843 844 845 846 847
844

844 (DCCCXLIV) oli 9. sajandi 44. aasta.
846

846. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 841 842 843 844 845 - 846 - 847 848 849 850 851
847

847. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 842 843 844 845 846 - 847 - 848 849 850 851 852
848

848. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 843 844 845 846 847 - 848 - 849 850 851 852 853
849

849. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad
Aastad: 844 845 846 847 848 - 849 - 850 851 852 853 854
839

839. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad - 830. aastad - 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 
Aastad: 834 835 836 837 838 - 839 - 840 841 842 843 844
Caraș-Severini maakond

Caraș-Severini maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Banaadis, Băuțari vald asub Transilvaanias. Piirneb edelas Serbiaga.
Tristan da Cunha saar

Tristan da Cunha on saar Atlandi ookeanis samanimelises saarestikus.
Saarel elab umbes 269 inimest.
See inimasustusega saar paikneb teistest asustatud saartest kõige kaugemal, lähim inimasukate saar asub 2450 km kaugusel.
Tristan da Cunha

Tristan da Cunha on saarestik Atlandi ookeani lõunaosas ja Suurbritannia meretaguse ala Saint Helena haldusüksus.
Selle moodustavad Tristan da Cunha saar (98 km²), selle lähedal paiknevad Inaccessible'i saar, Nightingale'i saared (Nightingale ja mõned väiksemad saared) ning Gough, mis asub Tristan da Cunha saarest 395 km kagu pool.
Muuksi linnamägi

Muuksi linnamägi asub Harjumaal Kuusalu vallas Juminda poolsaarel Kolga lahe äärsel pankrannikul. Kolmnurkse kujuga linnamägi jääb tänapäeval umbes 700 m kaugusele merest. Kuna Põhja-Eesti maa tõuseb, oli muinasajal meri linnamäele lähemal.
Kirjeldus.
Muuksi linnamägi on rajatud looduslikult sobivate eeltingimustega neemikule. Linnuse kohal kerkib läänekülg ümbritsevast maapinnast kuni 10 m kõrgemale, tipu põhjaosas on kõrgus 13 m, lisades sellele veel laugjama kallaku, on seal kõrguseks umbes 22 m. Muuksi linnus asub 47 meetri kõrgusel merepinnast. Selle põhiülesanne oli arvatavasti rannavalve ja majakaks olemine. Linnuseala kaitses põhja poolt looduslikult järsk ja kõrge klint, kergesti rünnatavat lõunakülge aga kaarjas kivimüür. See koosnes paeplaatidest laotud kahest kuivmüürist, mille vahe oli täidetud kivide ja mullaga.
Linnuse hoovil piirab praeguseks vaid osaliselt säilinud madal kamardunud vall. See asub üksnes 100–120 m kaugusel põhjatipust ning on säilinud üksnes 20 cm kuni 1,5 m kõrguste, 0,5–4 m laiuste ning 4–6 m pikkuste katkenditena. Linnusehoovi pindala on 5300 m2.
Arheoloogilised uuringud.
Arheoloogilised kaevamised on linnamäel toimunud 1936. ja 1998. aastal. Nendega on välja selgitatud, et kultuurikiht linnuse platool on õhuke või puudub üldse. Vähesed leiud riibitud savinõukildude põhjal arvatakse, et seda kohta asustati esmalt I aastatuhandel eKr. Vallijäänustest kogutud söest tehtud analüüs näitas, et vall rajati alles muinasaja lõpul ja osa leide pärinevadki 11.–13. sajandist.
Kuna Muuksi linnamäelt kogutud leiumaterjal on napp ning kultuurikiht väga õhuke, on üsna tõenäoline, et pikemaajalist püsiasustust ei ole seal vähemalt muinasaja lõpus olnud. Esimese kasutusperioodi, I at eKr kohta on püsiasustuse olemasolu kohta raske midagi öelda, sest koha hilisem kasutus võis varasemad jäljed lihtsalt hävitada. Lisaks on tolleaegsetele asulakohtadele üldisemalt iseloomulik nõrk kultuurikiht ja vähesed leiud.
Hilisematel aegadel on linnamäe platood kasutatud põlluna, seda on jäänud meenutama mitmed madalamad kamardunud põllukivihunnikud.
I aastatuhande keskpaigast eKr on pärit ka läheduses asuv Muuksi kalmeväli Hundikangrud, Eesti suurim kivikirstkalmete leiukoht – kalmeid on seal ligi sada.
Katajanokka

Katajanokka (rootsi keeles "Skatudden") on poolsaarel asuv linnaosa Helsingi kesklinnas. 
Katajanokka on ühendatud muu Helsingiga nelja sillaga, seda eraldab Kruununhakast Katajanokka kanal. Seal asuvad endine vangla "Nokka", Uspenski katedraal, Katajanokka Kasiino, Stora Enso ja Kesko peakontorid, Soome Välisministeerium ning Viking Line'i sadamaterminal ja Kanavaterminaali.
Sinna sõidavad trammid 4 ja 4T.
Jäneda linnamägi

Jäneda linnamägi on oosi tüüpi linnamägi Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Jäneda külas.
See on seljandik muistsete Järva-, Harju- ja Virumaa ühinemiskohas Piibe maantee ääres Kalijärve idakalda ja Jäneda jõe vahel. 
Sellel asus linnus, mida kasutati aktiivselt 10.–12. sajandil.
Kirjeldus.
Jäneda linnamägi on sadakond meetrit pikk, mitmeosaline küngas. Seal on olnud kaheosaline ja osaliselt valliga piiratud linnuseõu, mis kitseneb põhja suunas. 
Esimene lõunapoolne linnamäe osa on kolmnurkse kujuga. Lõunaosas jaguneb oos kaheks haruks. Mõlema haru suunas on 2,5–3 meetri kõrgune vall. Põhjapoolse valli kõrgus on 3–3,5 meetrit ja valli välisküljel on kuni 4,5 meetrit lai vallikraav. Valli välisjalami ja kaitsekraavi vahel on 4–5 meetri laiune vöönd, kus linnus külgneb oosi järskude nõlvadega. Selles osas puudub linnusel kaitsevall. Arvatavasti olid seal puust kaitseehitised.
Teine suurem põhjapoolne osa on ebatasane. Kaitsevall on ainult põhjapoolses otsas, mis viitab võimalikule tornile. Selle välisjalamilt 6–7 meetri kaugusel on kuni 2,5 meetri sügavune vallikraav. Kõrgendikud asuvad ka linnuse lõunaosas, kus selle lõunakülje nurkades kõrgus oletatavasti koguni kaks kaitsetorni. Linnuse põhjaküljel pealinnusest eraldatuna on asunud eeslinnus.
Erich Johann von Vietinghoff

Erich Johann von Vietinghoff (13. juuni 1699 Vecmuiža mõis, Liepupe kihelkond – 11. jaanuar 1761) oli Liivimaa mõisnik ning Venemaa keisririigi kõrge ametnik.
Vietinghoffide suguvõsast põlvnev Erich Johann von Vietinghoff sündis Rootsi sõjaväelase Fabian Reinhold von Vietinghoffi (suri 1710) ja Ursula von Poorteni pojana. Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna asehaldur Matthias von Poorten (1642–1718).
Aastatel 1725–1735 oli ta Liivimaa ja Eestimaa Asjade Justiitskolleegiumi assessor. 28. jaanuaril 1735, määras keisrinna Anna Ivanovna oma sünnipäeva puhul vabahärra Carl Ludwig von Mengdeni (1706–1760) Eesti- ja Liivimaa asjade justiitskolleegiumi asepresidendiks ning Erich Johann von Vietinghoffi sama kolleegiumi assessoriks. Selles ametis töötas ta 1740. aastani. 1740–1746 oli Saaremaa rüütelkonna maapealik.
Vietinghoffi ametist lahkumise taga oli tema seotus hernhuutlusega. 1738. aastal määrati Saaremaa superintendendiks ja Kuressaare Laurentiuse koguduse pastoriks pietistlik vaimulik Eberhard Gutsleff, kes toetas aktiivselt vennastekoguduse liikumist. Kui Vene keskvõim ei pidanud hernhuutlust algul oluliseks ohuks, siis Jelizaveta I keelas 1743. aastal liikumise tegevuse: keelati kogunemised, suleti palvemajad ning konfiskeeriti lauluraamatud ja katekismused. Gutsleffi eestvedamisel jätkusid koosolekud siiski Saaremaal, mis tõi kaasa kohalike aadlike ja teiste vaimulike kaebused tema tegevuse vastu. 1747. aasta jaanuaris andis Liivimaa kindralkuberner Peter von Lacy korralduse Gutsleffi vahistamiseks. Ta arreteeriti, viidi Tallinna ja sealt edasi Peterburi, kus teda üle kuulati. Ülekuulamisel nimetas Gutsleff oma toetajate ja „sõprade” seas ka Saaremaa maapealiku Erich Johann von Vietinghoffi. Viimane oli nähtavasti arreteerimise hirmus aga koos perega juba umbes kuu aega enne Gutsleffi kinnivõtmist Königsbergi lahkunud.
Talle kuulusid Vecmuiža ("Sussikas"), Mētaga ("Metack"; kuni 1733), Ķēči ("Fossenberg"), Adavere ("Addafer") ja Imavere mõis ("Immafer"; alates 1759) Liivimaa kubermangus ning Jõepere ("Jömper") ja Vasivere mõis ("Wassifer") Eestimaa kubermangus.
Ta maeti juunis 1761 Põltsamaa kirikusse.
Perekond.
2. augustil 1730 abiellus ta Peterburis Vassili saare luterlikus koguduses (hilisemas Püha Katariina kirikus) Venemaa riigitegelase ning Põltsamaa mõisniku Heinrich von Ficki (1678–1750) tütre Beata Reginaga, kellega sai 8 last.
Tromelin

Tromelin ("Île Tromelin") on Prantsusmaale kuuluv asustamata saar India ookeanis Madagaskarist idas ja Réunionist põhjas.
Tromelin on 1700 meetrit pikk ja 700 meetrit lai, pindalaga 1 km².
Saar on merelindude ja kilpkonnade pesitsuspaik.
Saarel on kilomeetripikkune lennukimaandumisrada ja ilmajaam taifuunide eest hoiatamiseks. Jaamas töötavad Réunionilt pärit meteoroloogid. Looduslike sadamate puudumise ja korallriffide tõttu ei pääse laevaga saarele.
Esimest korda nähti saart prantsuse laevalt 1722.
1761 toimus saare juures laevahukk, kui Prantsuse laev Utile korallrifi vastu purunes. Laev vedas Madagaskarilt Mauritiusele orje. Meeskond sõitis parvel Madagaskarile tagasi, jättes saarele kuuskümmend orja. Alles 1776 saabus järgmine laev, Prantsuse sõjalaev La Dauphine, mis päästis ellujäänud: 7 naist ja 8-kuise poisi. Laeva kapteni ševaljee de Tromelini järgi sai saar ka nime.
Galdhøpiggen

Galdhøpiggen on mägi Norras Innlandeti maakonnas Lomi vallas. See paikneb Jotunheimenis.
Galdhøpiggen on kõrgeim mägi Norra Kuningriigi territooriumil (2469 m üle merepinna) ja kogu Põhja-Euroopas. Varem oma lumemütsiga kõrgeim mäetipp olnud Glittertind on 2000. aastatel jäänud madalamaks (2466 m). Enne täpsete mõõtmiste algust on Norra kõrgeimaks tipuks peetud teiste seas Snøhettat (2286 m) ja Knutsholstindenit (2341 m).
Nimi.
"Piggen" on määrava artikliga vorm sõnast "pigg" ('terav mäetipp'). "Gald" on järsk mägirada. "Hø" on paljude mäetippude nimedes esinev sõna, mis on seotud sõnaga "høg" ('kõrge').
Nõlvad.
Mäel on järsud nõlvad, mis on suunatud põhjas Styggebreeni poole, läänes Storjuvbreeni poole ja lõunas Svellnosbreeni poole.
Suhteline kõrgus on 2420 m.
Mäetipp.
Mäetipp on suvel lumega kaetud.
Galdhøpiggenilt paistab umbes kümnendik Norra põhiosa territooriumist, sealhulgas suur osa Jotunheimenist. Põhjas paistab Snøhetta ja kagus Holtefjellet.
Mäetipus on kivist mägimaja (Knut Vole maja), mis on kolmas omataoline. Suvel on seal ka väike kiosk, mis täidab ka postkontori funktsiooni.
Alpinism.
Märgitud rada viib kirdest Juvasshyttast üle Styggebreeni ja idast Spiterstulenist üle Keilhausi mäetipu (2355 m üle merepinna).
Ajalugu.
Tipult on leitud neoliitikumist pärit nool.
Teadaolevalt jõudsid Galdhøpiggenile esimeste inimestena Lomi valla elanikud talunik Steinar Sulheim, kirikulaulja Flaatten ja õpetaja L. Arnesen juulis 1850.
Green Day

Green Day on USA rokkansambel, mis asutati 1987. aastal.
Green Day on müünud üle 70 miljoni albumi ning pälvinud viis Grammy auhinda.
Hornindalsvatnet

Hornindalsvatnet on Norra ja Euroopa sügavaim järv (514 meetrit). 
Järve pind on 53 meetrit üle merepinna, ja põhi seetõttu 461 meetrit allpool merepinna taset. Järve maht on umbes 12 km3 ja pindala 50 km2.
Rossoš

Rossoš on linn Venemaal Voroneži oblastis, Rossoši rajooni keskus. Asub Tšornaja Kalitva jõe ääres 214 km Voronežist lõunas.
Rossoši on esmamainitud 1721. aastal, linnaõigused sai 1923. aastal.
Šahtõ

Šahtõ on linn Venemaal Rostovi oblastis. Asub Gruševka jõe ääres.
1867. aastani oli linna nimi Grušovskaja, seejärel Gornoje Grušovskoje, 1881–1920 Aleksandrovsk-Gruševski. 1921. aastast on linna nimi Šahtõ (vene keeles 'kaevandused').
Linn on nime saanud kivisöekaevanduste järgi. Arenenud on ka metallurgia ja masinatööstus.
Angarsk

Angarsk on linn Venemaal Irkutski oblastis, Angarski munitsipaalrajooni keskus. Asub Angara kaldal, Irkutskist 40 km loodes.
Angarsk on asutatud 1946. aastal naftakeemiatehase ehituse juurde. Linnaõigused sai 1951. aastal.
Padise linnus

Padise linnamägi ehk Vanalinnamägi on neemiklinnuse tüüpi linnamägi Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Padise külas. 
Kirjeldus.
Linnus asub Harjumaal Padise kloostri varemetest ligikaudu 1 km lõunas Kloostri jõe parempoolsel kõrgel kaldaneemikul. Trapetsikujulise siseõue pindala on 3300 m². Linnamägi on idapoolses nurgas piiratud liivast otsavalliga ja välisjalamil 2,5 m sügavuse kraaviga. Valli lõunapoolne serv on madal. Vallist on leitud kunagiste palkkonstruktsioonide söe- ja tukikihid. Linnuse õue lääneküljelt on leitud ka põlenud kive. Arvatavasti olid palkrajatised ka linnuse põhja- ja lõunaserval. Linnuse edelanurgas, neemiku kitseneva tipu pool, oli lisaks madalam vall.
Radiosüsinikumeetodil dateeringu põhjal kuuluvad söe- ja tukikihid 11.–14. sajandi algusse. Linnuse kasutamises võib eristada vähemalt kahte järku: 7.–10. ja 11.–13. sajandit. 
Ajalugu.
Padise linnusest on leitud kuni 4000 aasta vanuseid inimtegevuse jälgi. Sellest ajast on pärit Padise linnamägi, rahvapärimustes Vanalinnamägi (Vana-Linnamägi). Linnamäel ei ole pidevalt elatud, seda on kasutatud vaid kaitse otstarbel nagu teisigi rannalähedasi linnuseid.
Kopeisk

Kopeisk on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis.
Kopeisk on asutatud 1907. aastal. Linnaõigused sai 1933. aastal.
2004. aastal liideti linnaga Bažovo alev.
Peamine majandusharu on kivisöe kaevandamine.
Habarovski krai lipp

Habarovski krai lipp on Venemaa haldusüksuse Habarovski krai lipp.
Lipp võeti kasutusele 28. juulil 1994. Lipu autor on Habarovski kunstnik Sergei Loginov.
Lipu kirjeldus.
Habarovski krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks väljaks. Vardapoolses osas on roheline kolmnurk, mille lehvpoolne nurk moodustab 90 kraadi ning teised nurgad ühtivad kanga vardapoolsete nurkadega. Ülejäänud kangas on jagatud kaheks võrdseks horisontaalseks laiuks, millest ülemine on hõbedane ja alumine sinine.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. 
Sümbolite tähendused.
Sinine on ilu, leebuse ja võimsuse sümbol ning sümboliseerib ka krai ääretuid veevarusid. Roheline on aga lootuse, rõõmu ja külluse värv ning tähistab suure mereäärse taiga taimestikku. Valge (hõbedane) tähistab puhtust, headust, süütust ning pilvitut ja rahumeelset taevast ning Habarovski krai rahva selgeid ja puhtaid mõtteid.
Habarovski krai lipu deviisiks on: "Kus kord vene lipp on heisatud, seal seda enam ei langetata" (keiser Nikolai I, 1850).
Tuimazõ

 
Tuimazõ on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Tuimazõ rajooni keskus. Linn asub Useni jõe ääres.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tuimazõ elanikest tatarlasi 44,6%, venelasi 27,7% ja baškiire 25,3%.
Straubing

Straubing on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal. Asub Doonau ääres Große Laberi suudmes.
Starõi Oskol

Starõi Oskol on linn Venemaal Belgorodi oblastis. Asub Oskoli jõe ääres.
Linn asutati 1593. aastal Venemaa lõunapiiride kaitseks.
Starõi Oskol on mustmetallurgia keskus.
Ampato

Ampato on vulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. 
Vulkaani kõrgus on 6288 meetrit. 
Ampato ei ole ajaloolisel ajal tegutsenud. Tema lähedal paikneb tegevvulkaan Sabancaya.
838

838. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad - 830. aastad - 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad 
Aastad: 833 834 835 836 837 - 838 - 839 840 841 842 843
Mare Kandre

Mare Ingrid Kandre (sünninimi Mare Ingrid Hansson; 27. mai 1962 Söderala – 24. märts 2005 Stockholm) oli eesti päritolu rootsi kirjanik. 
Mare Kandre sai tuntuks oma romaanide ja poeetilise keelekasutusega. Tema romaanide ja jutustuste teemaks on sageli tütarlaste naiseks kasvamine ja naise roll ühiskonnas. 
Kandre sai Aftonbladeti kirjandusauhinna 1991. aastal.
Ta oli punkansambli The Global Infantilists liige.
Rõngu vasallilinnus

Rõngu vasallilinnus (saksa keeles "Ringen") oli Tartu piiskopi vasalli linnus, mille varemed asuvad Rõngu lähedal Lossimäe külas.
14. sajandi esimesel poole rajatud linnus jäi Liivi sõja ajal varemeisse. Sellest on säilinud vaid pealinnuse kirdesein.
18. sajandi lõpus rajati linnusevaremetest umbes sada meetrit ida poole Rõngu mõisa varaklassitsistlik härrastemaja, mis põles 1917. aastal maha.
Asukoht ja paiknemine.
Linnus asetses Rõngu jõe 12 m kõrgusel põhjakaldal, põhja-lõunasuunalise ovaalse Lossimäe künka lõunatipus. Merepinnast jääb linnus umbes 73 m kõrgusele. Linnus kaitses teederisti, kus Tartust tulev maantee hargnes seal Viljandisse ja Riiga minevaks maanteeks, millega omakorda ristus Rannu-Otepää maantee. Umbes 30*30 m suurune pealinnus oli ehitatud nurkadega põhiilmakaarte suundades, selle asendi andis ette juba künka lõunatipu kuju. Kaitseehitise juurde kuulus ka eeslinnus, kuid selle paiknemine pole teada, linnuseala ise on umbes 180*180 m suurune plats. 1,5 km kaugusele edelasse teederisti jäi ka Rõngu Miikaeli kihelkonnakirik.
Ajalugu.
Linnus ehitati 14. sajandi esimesel poolel (arvatavasti 1340. aastal) ja see kaitses Tartu piiskopkonna edelaosa. Linnus kuulus keskajal Tödwenite suguvõsale.
Linnuse ristkülikukujulist sisehoovi ümbritsesid peahoone tiivad, millest on lisaks peaväravale säilinud vaid üks fragment. Kastellilaadsele hoonele lisati hiljem veel eeslinnus, mille kohta paraku andmed puuduvad. Samuti lisati väravale eenduv väravaehitis, mille teisel korrusel asus Püha Risti kabel ja mida on mainitud 1413.
Vene-Liivimaa sõjas tungisid 1558. aasta suvel Pihkva suunast tungisid Moskva tsaaririigi väed Pihkva vojevoodi Pjotr Šuiski juhtimisel Tartu piiskopkonda. 1558. aasta augustiks olid vene väed vallutatud ka Vastseliina, Toolse, Rakvere, Porkuni ja Laiuse. Need piirkonnad jäidki järgneva sõjategevuse ajaks Moskva tsaaririigi võimu alla. Aasta lõpul püüdsid liivimaalased ordu koadjuutori Gotthard Kettleri juhtimisel anda venelastele vastulööki, kuid nende ainsaks saavutuseks jäi Rõngu linnuse vallutamine ja hävitamine septembris-oktoobris, viienädalase piiramise järel.
Rõngu linnus oli alates 1583 veel Jesuiitide ordu kasutuses. 1625. aastal lasksid jesuiidid selle Rootsi võimu saabumisel õhku.
Tagajõe

Tagajõe on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda.
Asub Tagajõe kaldal.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 12 inimest.
Johann Daniel Titius

Johann Daniel Titius (õieti Tietz; 2. jaanuar 1729 Konitz, Preisimaa – 11. detsember 1796 Wittenberg) oli saksa astronoom, füüsik ja bioloog.
Aastal 1752 lõpetas ta magistrikraadiga Leipzigi ülikooli. Temast sai Wittenbergi ülikooli õppejõud (professor). Alates 1756. aastast oli ta matemaatikaprofessor ja alates 1761. aastast ka füüsikaprofessor.
Ta tõlkis inglise, prantsuse ja ladina keelest.
Titiuse-Bode seadus.
Ta on tuntud eelkõige selle järgi, et ta 1766 sõnastas Titiuse-Bode seaduse ning ennustas selle põhjal, et Päikesest 2,8 astronoomilise ühiku kaugusel on taevakeha.
Ta arvas, et see taevakeha on kindlasti väike, võib-olla mitte suurem kui mõni Marsi kaaslane. Hiljem väitis Johann Elert Bode, et tegemist on planeedisarnase taevakehaga. Hiljem leiti Ceres, mis tunnistati otsitud taevakehaks.
Titiuse auks on nimetatud asteroid 1998 Titius ja Titiuse kraater Kuul.
Piksevarras.
Titius laskis ehitada Wittenbergi piksevarda, mille kohta on Berthold Auerbach kirjutanud jutustuse "Der Blitzschlosser von Wittenberg" ja mida on joonistustel kujutanud Adolph von Menzel.
Isiklikku.
Titius elas Wittenbergis Collegienstraße 76.
Tal oli poeg, anatoom ja botaanik Salomon Constantin Titius.
Rõuge linnamägi

Rõuge linnamägi asub Rõuge vallas Tindi külas, Võru linnast umbes 16 km edelas, Rõuge aleviku lähistel. 
Liinjärve ja Ööbikuoru vahelise seljaku läänepoolsel otsal asus muinasajal neemiklinnuse tüüpi muinaslinn.
See väike neemiklinnus on olnud kasutusel ilmselt sealsamas asunud rauaaegse asula (I aastatuhande II pool) kindlustatud osana. Vaid 850 m² suuruse pindalaga linnus oli vallide ja kraaviga kindlustatud vaid ida- ja läänepoolsest otsast. Mujalt kaitsesid territooriumi järsud nõlvad ja palktara. Rõuge linnus on kogu õue ulatuses arheoloogiliselt läbi kaevatud. 
Linnuseõuelt on leitud savipõrandate ja kolletega majade asemeid ning sepikoda, mille jäänuste hulgas oli valamisvorme ja tiigleid. Kodu ja metsloomade luude kõrval on sealt leitud ka värtnakeder, luust naaskel, pronkspannal, haamer, nuga, mitmesuguseid ehteid ning noole- ja odaotsi. Haruldasema leiumaterjali hulka kuuluvad 8.–9. sajandist pärinevad araabia mündid.
Arheoloogiamälestiseks on arvatud nii linnusekoht kui ka sellest läände jääv muistne asulakoht, kuhu on tänapäeval rajatud Rõuge muinastalu.
Linnamäe juures asub ka Rõuge vaatetorn.
Maalinn

Maalinn on eestlaste ringvall-linnuste rahvapärane nimetus Saaremaal, Muhus ja mujal Lääne-Eestis. Nimetus tuleneb seosest selle piirkonna maaga. Maalinn oli ühtlasi piirkonna keskuseks. Maalinnad ehitati tavaliselt madalale kühmule või ka tasasele maale kokkukuhjatud ringvallile. 
Arheoloogias kasutatakse maalinna nimetust ka kindlat tüüpi ringvalliga linnuste või linnamägede puhul.
Mantelkorsten

Mantelkorsten on korsten, mis mantlina ühtlaselt allapoole laienedes katab täielikult küttekolde ja sageli ka kogu köögiruumi (sel puhul räägitakse mantelkorsten-köögist).
Mantelkorsten oli iseloomulik keskajale, seda leidus Eestiski mõisates, kiriklates, postijaamades ja jõukamates linnamajades. 19. sajandi alguses hakati kõikjal mantelkorstnaid moodsamatega asendama, praeguseks on enamik neist välja lõhutud või ruumid põhjalikult ümber ehitatud. 
Siiski on mantelkorstnaid säilinud ja taastatud üle Eesti. Tartus võib avalikes hoonetes näha mantelkorstnat näiteks Tampere majas Jaani tänaval, nn Arensi majas Laial tänaval ning Tartu Mänguasjamuuseumis. Mantelkorstnad on alles ka näiteks Põlvamaal Orava vallas mõisa teenijatemajas, Vana-Kuuste mõisas, Väimela mõisa teenijatemajas ja Kambja kihelkonnakooli ajaloolises hoones. Restaureeritud Saue mõis Harjumaal on üks väheseid paiku Eestis, kus saab näha mantelkorstna kasutamist koos lahtise koldega pliidiga.
Dansker

Dansker on keskaja arhitektuuris kaitsemüüri välisküljelt välja ulatuv väike nelinurkne ehitis. Danskerit kasutati käimlana.
Toompea lossi dansker on kujutatud 1930. aasta 2-kroonise hõberaha reversi esiplaanil.