tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rudolf Sauerbrei

Rudolf Harald Sauerbrei (7. mai 1908 Peterburi – 7. mai 1976 Hannover) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1920–1926 Tallinna Poeglaste Saksa Reaalkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1926–1932. Oli prooviaastal Tallinna Oleviste koguduses. Ordineeriti õpetajaks 8. märtsil 1933.
Oli aastatel 1933–1939 Tallinna Kopli koguduse õpetaja ja usuõpetaja.
Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastal 1939 pastor Litzmannstadt-Erzhausenis (praegu Ruda Pabianicka Lodzi lähistel) ja aastatel 1942–1945 sõjaväeteenistuses. Aastatel 1945–1950 oli ta pastor Spiekeroogis (Wittmundi kreisis Alam-Saksi liidumaal). Aastatel 1905–1971 oli ta Hannoveri Pauluse koguduse õpetaja ja alates aastast 1959 Hannoveri Lõuna piirkonna superintendent. Emeriteerus 1. septembril 1971.
Hangzhou Shi

Hangzhou Shi (杭州市 "Hángzhōu Shì") on ringkonna õigustega linn Hiinas Zhejiangi provintsis Shanghaist lõunaedelas, provintsi keskus.
Haldusüksuse keskus on Shangchengi linnarajoon Hangzhou linnas (asulas).
Pindala on 16 821 km², elanike arv 11 936 010 (rahvaloendus 2020). Tiheasustusalal elab 9 236 032 inimest (rahvaloendus 2020).
Hangzhoust saab alguse Suur Hiina kanal, tähtis ühendustee Põhja-Hiinaga. Linn on praegugi tähtis Hiina siidi ja Longjingi tee tootmis- ja kaubanduskeskus. Hangzhoud võrreldakse Silicon Valleyga, seal on Alibaba Groupi jt IT-firmade halduskeskus. Hangzhous tegutseb 1897. aastal asutatud Zhejiangi ülikool.
Haldusjaotus.
Hangzhou Shi jaguneb 13 maakonna taseme haldusüksuseks:
Ajalugu.
Hangzhou Shis paiknevatest kohtadest on esimesena kirjalikult mainitud Yuhangi (praegu Yuhangi linnarajoon).
Amazonas (täpsustus)

Nimel "Amazonas" on mitu tähendust.
Appelle mon numéro

"Appelle mon numéro" (eesti keeles "Helista mu numbrile") on kanada päritolu laulja Mylène Farmeri elektropoplaul. Tegu on teise singliga albumilt "Point de suture", mis ilmus 3. novembril 2008. Lugu sai kriitikutelt hulgaliselt positiivseid arvustusi ja osutus populaarsemaks kui tema eelmine singel "Dégénération". See oli tema 6. singel, mis sai Prantsusmaa edetabelis esikoha. Singel oli populaarne ka Ida-Euroopas, saavutades näiteks 31. koha Leedu raadios.
Herbert Seeberg-Elverfeldt

Herbert Valter Hans Evald Seeberg-Elverfeldt (sündinud 10. novembril 1911 Peterburi – ?) on (oli?) Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1918–1929 Tartus eragümnaasiumis. Aastatel 1929–1931 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat ja keemiat, 1931–1935 usuteadust; 1935–1937 täiendas ta ennast Tübingenis ja Berliinis. Ordineeriti õpetajaks 20. oktoobril 1937.
Oli aastal 1937 vikaarõpetaja Tartus. Aastatel 1938–1939 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja praost Hermann Theodor Mähle adjunkt.
Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 vaimulik Gotenhafenis (praegu Gdynia). Lisaks oli aastatel 1943–1945 sõjaväeteenistuses. 1946–1947 oli abiks Bad Ischlis Ülem-Austria liidumaal. 1947–1955 oli pastor Gnesaus (Kärnteni liidumaal). 1955–1976 oli pastor Spittal an der Draus (Kärnteni liidumaal). Jäi aastal 1976 emerituuri. Emerituuris olles elab (elas?) Salzburgis.
Peterburi sõjaväeringkond

Peterburi sõjaväeringkond (vene keeles "Петербургский военный округ") oli 1864. aastal moodustatud Venemaa Keisririigi territoriaalkaitsepiirkond. Peterburi SR-i liideti 1870. aastal enamik Riia sõjaväeringkonnast, 1905. aastast kogu Soome sõjaväeringkond. Sõjaväeringkond piirnes edelas Vilno sõjaväeringkonna ja kagus Moskva sõjaväeringkonnaga.
Esimese maailmasõja algusega 1914. aastal ja Peterburi ümbernimetamisega Petrogradiks nimetati ka Peterburi SR ümber Petrogradi sõjaväeringkonnaks. 
Petrogradi SR saadeti laiali 20. märtsil 1918 ning moodustati Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Petrogradi sõjaväeringkond.
Sõjaväeringkonna territoorium.
Peterburi sõjaväeringkonna koosseisu kuulusid 1914. aastal:
Sõjaväeringkonna pindala oli 1 485 475 ruutversta, mis moodustas ligi 1/3 Venemaa Keisririigi Euroopa-osast ning seal elas 14 935 000 elanikku (1912. aasta seisuga). Sõjaväeringkond piirnes Norra, Rootsi ja Läänemerega.
Sõjaväeringkonna juhid.
Peterburi sõjaväeringkonna kaardiväeosade ja sõjavägede juhataja (alates 15. augustist 1884 ülemjuhataja)
Peraküla peakraav

Peraküla peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Höbringi, Spithami, Tuksi ja Tusari külas.
Peakraavi pikkus on 7,6 km. Peakraavi lähe on Tusari külas Nõva jõe lähedal. Peakraavi valgla on 26,9 km². Kraav suubub Spithami külas Pikane järve. Suue jääb Nõva looduskaitsealale.
Peraküla peakraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Peraküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1103800.
Paul Ferdinand Walter

Paul Ferdinand Walter (7. jaanuar 1873 Väike-Soldina, Vaivara kihelkond – 11. juuni 1944 Bad Doberan) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1885–1890 Tartus Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1891–1895. Oli prooviaastal Nissi (Emil Johannes Heinrich Bruhnsi juures), Kuusalu (Woldemar Friedrich Kentmanni juures) ja Narva Aleksandri koguduses (Richard Julius von Pauckeri juures). Ordineeriti 8. juunil 1897 õpetajaks.
Oli 1897–1899 Kodavere ja Alatskivi koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1899–1910 aga samade koguduste õpetaja. Aastatel 1910–1925 oli ta Tallinnas Diakonisside Asutise rektor (olles aastatel 1911–1912 Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja). Aastatel 1915–1916 oli ta Siberisse, täpsemalt Irkutskisse, välja saadetud.
Lahkus aastal 1926 Saksamaale. Oli aastatel 1926–1931 pastor Roggendorfis (Nordwestmecklenburgi kreisis Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal) ja 1931–1937 oli ta pastor Tessinis (Bad Doberani kreisis Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Aastast 1938 emerituuris, elades Bad Doberanis.
Isiklikku.
Tema vend August Reinhold Johannes Walter oli Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, tema poeg Johannes Walter oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, poeg Robert Walter oli Tallinna Kopli koguduse ja Tallinna Niguliste koguduse 2. pihtkonna õpetaja.
Laura Dekker

Laura Dekker (sündinud vanemate paadis 20. septembril 1995 Whangāreis Uus-Meremaal) on hollandi purjetaja, kellel on ka Uus-Meremaa kodakondsus, noorim üksinda ümber maailma purjetanud inimene.
Merereisi soovis ta alustada 13-aastaselt 1. septembril 2009, kuid sotsiaaltöötajad nurjasid kavatsuse, pöördudes kohtusse kaebusega, et tüdruk on liiga noor selliseks ettevõtmiseks. Kuna Laura vanemad toetasid Laura plaani, võeti neilt ära õigus langetada oma tütre üle otsuseid. 27. juulil 2010 sai Laura kohtult loa ümbermaailmareisi alustamiseks.
Laura alustas merereisi 4. augustil 2010 kell 9 hommikul Hollandist. Kuni Portugalini purjetas kaasa ka tema isa, et veenduda tüdruku hakkamasaamises ja ohutuses. Ümber maailma sooloreisile startis Laura Gibraltarist 21. augustil 2010.
Reisikulud tasusid sponsorid, reisi ajal õppis Laura interneti kaudu, samuti olid tal kaasas kooliõpikud.
16. sünnipäeva tähistas Laura Darwinis Austraalias, olles ületanud Vaikse ookeani.
Nõuetekohane ümberilmareis sai teoks 21. jaanuaril 2012 Saint-Martini saarelt Kariibi meres. Laura Dekker oli sel ajal 16 aastat ja 123 päeva vana ning läbis kõik meridiaanid 366 päevaga (Saint-Martini saarelt Saint-Martini saarele).
Jahid.
Laura plaanis ümber maailma reisida ühemastilise jahiga Guppy, tüübilt Hurley 800, mille pikkus on 8,5 m, kuid hiljem hankis ta isaga oma plaani teostamiseks uueks jahtlaevaks kahemastilise ketši Jeanneau Gin Fizz, millel pikkust 11,40 m, laiust 3,76 m ja süvist 1,9 m. Ka uus jaht sai nimeks Guppy.
August Reinhold Johannes Walter

August Reinhold Johannes Walter (24. juuni 1860 Pagari – 27. oktoober 1915 Nižni-Novgorod) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1874–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis ja 1880–1885 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Vaivara koguduses Christoph Dietrich Georg Tombergi juures. Ordineeriti õpetajaks Tallinnas 13. juulil 1886.
Oli aastatel 1886–1888 Eestimaa vikaarõpetaja, 1888–1891 Jämaja Kolmainu koguduse vikaarõpetaja, 1891–1915 (introdutseeriti 28. aprillil 1891) sama koguduse õpetaja, olles aastatel 1897–1915 ühtaegu Saaremaa praostkonna praost. Vahistati juulis 1915 ja saadeti Nižni-Novgorodi, kus ta ka suri.
Isiklikku.
Tema vend Paul Ferdinand Walter oli Kodavere- ja Alatskivi koguduse õpetaja. Tema esimese naise (Dorothea) isa oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja Woldemar Friedrich Kentmann.
Gunnar Mölder

Gunnar Mölder (25. september 1931 Tartu – 14. veebruar 1994 Buenos Aires) oli eesti vaimulik Argentinas.
Põgenes koos ema ja vanaemaga septembris 1944 läbi Poola Saksamaale, kust omakorda siirdus aastal 1949 Argentinasse. 
Alghariduse omandas ta Tallinn-Nõmmel, keskkoolis käis ta osalt Oberrealschules Landshutis Baieris, hiljem täies ulatuses eksternina Buenos Aireses. Alustas õpinguid Buenos Airese riikliku ülikooli inseneriteaduskonnas, kuid rahapuudsel jäid need katki. Ta töötas trükitöö, maamõõtmise ja ajakirjanduse alal, olles palju aastaid ajalehe La Prensa korrektor. Ta valdas eeskujulikult eesti, saksa, hispaania ja inglise keelt.
Gunnar Mölder leeritati Buenos Airese saksa evangeelses luterlikus kirikus. Ta oli EELK Buenos Airese Reformatsiooni koguduse asutajaliige ja kauaaegne nõukogu liige. Kui kogudus jäi pärast õpetaja Ingo Tiit Jaagu Rootsi minekut ilma hingekarjaseta, astus ta 1987. aastal Torontos asuvasse EELK Usuteaduslikku Instituuti, tegutsedes lektorina (sisuliselt praktikandina) õpetajate Lazlo von Hefti ja Tõnis Nõmmiku juhendamisel Buenos Airese Reformatsiooni koguduses. Usuteadusliku Instituudi lõpetas ta juunis 1991. Gunnar Mölder ordineeriti 7. juulil 1991 Hamiltonis peapiiskop Udo Petersoo poolt õpetajaks (peapiiskop Petersood assisteerisid piiskop Raul Denuncio Argentina Ühendatud Luteriusu Kirikust ning õpetajad Calvin Diegel, Earl Haase, Tõnis Nõmmik ja Andres Taul).
Juunis 1991 valiti ta EELK Buenos Airese Reformatsiooni koguduse õpetajaks. 1993. aastal valiti ta EELK Los Angelese koguduse õpetajaks. Pärast aastast ootamist saabus viisa, kuid Mölder suri enne asumist uuele ametikohale, mille tähtaeg oli 1. märtsil 1994.
Mölder osales peaaegu kõigis Argentinas tegutsenud eesti organisatsioonides. Eesti konsulaadi taastamine Buenos Aireses oli talle väga südamelähedane. Ta lõi kaasa skautluses nii Eestis ja Saksamaal kui ka Argentinas, kus ta kutsus ellu Buenos Airese Kalevi skaudilipkonna ja oli selle juht.
My Sun

"My Sun" on Sofia Rubina debüütalbum, mille 2007. aastal andis välja Umblu Records. Džässivõtmes sooloplaadi lugude autorid on Eesti muusikud (Chalice, Heidy Purga jt) ja produtsent Sten Saluveer.
Albumit esitleti üritusel "Balticness Jazz" 4. novembril 2007 Rock Cafés Tallinnas.
Lugu "My Funny Valentine" (Rodgers/Hart/arr. Sten "Gun" Saluveer) ilmus Eesti Jazziliidu koostatud kogumikul "Estonian Jazz 2008".
Tunnustus.
Album oli Eesti Muusikaauhinna 2008. aasta nominent kategoorias "Aasta jazz-/bluesartist".
Eesti Päevaleht valis "My Suni" oma albumite arvustustes 2007. aastal nädala plaadiks. 
Portaali hiphop.ee 2007 aastaküsitluses oli lugu "Driving To Despair" kategoorias "Eesti singel/lugu" 19. kohal.
Jaanuaris 2010 oli lugu "Make Me Beautiful" portaalis Traxsource.com "house"-muusika edetabelis esikohal.
Libertine

"Libertine" (eesti keeles 'libertiin') on Mylène Farmeri 1986. aasta laul. See on tema kolmas singel debüütalbumilt "Cendres de Lune", mis ilmus 1. aprillil 1986. Põhiliselt tuntakse seda laulu muusikavideo pärast, kus on seksi- ja vägivallastseene.
Mylène Farmer on seda laulu esitanud 25 korda televisioonis ning esitas seda ka 1989., 1996. ja 2009. aasta kontserditurneedel.
2002. aastal kaverdas seda laulu edukalt Kate Ryan.
Kate Ryan

Kate Ryan (sünninimi Katrien Verbeeck; sündinud 22. juulil 1980) on Belgia poplaulja. 
Ta on pärit Flandria piirkonna Tessenderlo vallast. Ta alustas lauljakarjääri 2001. aastal ning esindas Belgiat Eurovisiooni lauluvõistlusel 2006. aastal.
Ta on menukalt kaverdanud Mylène Farmeri laule "Désenchantée" ja "Libertine".
Täistööaeg

Täistööaeg tähendab Eesti seadusandluse mõistes 40 tunnist tööaja pikkust nädala jooksul ja 8 tunnist tööaja pikkust päeva jooksul, kui tööandja ja töötaja ei ole kokku leppinud lühemas tööajas. 
Sageli kasutatakse täistööaja sünonüümidedena mõisteid "normtööaeg", "täiskoormus".
Mohe

Mohe (hiina keeles 漠河 ("Mòhé")) on küla Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas Mohe maakonnas Mohe vallas Amuuri jõe ja Venemaa piiri ääres. Geograafilised koordinaadid on 53°28' N, 122°17' E.
Teisel pool jõge on Ignašino küla.
See on Hiina põhjapoolseim küla. Teda nimetatakse Hiina arktiliseks külaks, põhjapoolusekülaks ja öödeta külaks ("valge öö" kestab kuus tundi).
Mohes on 1956. aastal registreeritud Hiina külmarekord –52,3 °C. Tavalistel talvedel on külma kuni 40 kraadi. 
Mohes on maailma põhjapoolseimad riisipõllud. 
Ajalugu.
Küla rajati 1860. Sinna tekkis postijaam teel Yanzhi lohku.
Turism ja vaatamisväärsused.
Küla ümbritseb maa poolt tihe mets. Taamal paistab Suur-Hingan. Mohes käivad turistid virmalisi ja "valgeid öid" vaatamas. 
Varem pääses külasse ainult mööda Amuuri jõge, praegu käib ühendus peamiselt raudtee kaudu. Raudteejaam on 34 km kaugusel ja sinna saab bussiga. Raudteesõit lähimasse sõlmjaama Jagdaqisse kestab 10 tundi ja sõit Harbini umbes 30 tundi. Septembris 2005 hakati külla rajama Mohe lennujaama, et hõlbustada turistide ligipääsu. Maandumisraja pikkuseks planeeriti 2100 m ja laiuseks 45 m. Aastas oli kavas teenindada 122 000 reisijat.. Lennujaam avati 2008.
Vaatamisväärsuste seas on "Põhjapooluse valvur", "Jumaliku maa Põhjapooluse-steel" ja "Äärmise põhja punkt". 
Suvise pööripäeva ajal on lõkkepeod.
Johannes Walter

Johannes Walter (2. märts 1902 Kodavere – jaanuar 1945 teadmata kadunud) oli Eesti vaimulik.
Ealter õppis aastatel 1914–1921 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1921–1925. Aastal 1926 oli ta ajateenistuses Eesti sõjaväes. Prooviaastal oli ta Nissi Maarja koguduses. Ordineeriti õpetajaks 4. septembril 1927 Hageris.
Ta oli aastal 1927 Lääne-Harju praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1927–1939 teenis ta Kodavere Mihkli kogudust.
1939. aastal lahkus Johannes Walter Saksamaale. Oli 1940–1945 Sontopi (praegu Sątopy, Nowy Tomyśli maakonnas, Suur-Poola vojevoodkonnas) koguduse vaimulik. Oli aastatel 1941–1945 Wehrmachti teenistuses, jäi jaanuaris 1945 teadmata kadunuks.
Isiklikku.
Tema isa Paul Ferdinand Walter oli Kodavere- ja Alatskivi koguduse õpetaja, onu August Reinhold Johannes Walter oli Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, vend Robert Walter oli Tallinna Kopli koguduse ja Tallinna Niguliste koguduse 2. pihtkonna õpetaja.
Valimisliit Ühtsus

Valimisliit Ühtsus (vene keel "Единство") oli 1999. aasta Venemaa Föderatsiooni Riigiduuma valimistel osalenud valimisblokk, mis saavutas kommunistide järel teise tulemuse ning kogus 23,3% häältest.
Riigiduumas moodustasid selle liikmed samanimelise fraktsiooni.
Valimisliidu tuumaks olnud valimisblokk Regioonidevaheline Liikumine - Ühtsus moodustati peaminister Vladimir Putini toetajatest.
Hiljem ühinesid Ühtsuse fraktsiooni liikmed ja Juri Lužkovi juhitud ühendus "Isamaa" ("Отечество") parteiks Ühtne Venemaa ("Единство-Единая Россия").
Robert Walter

Robert Walter (20. mai 1903 Kodavere – 20. jaanuar 1974 Gestorf) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1911–1921 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1921–1926, lõpetas ülikooli teoloogiamagistri astmega. Aastal 1927 oli ta ajateenistuses Eesti sõjaväes. Aastatel 1927–1928 oli ta õpetaja eragümnaasiumis. Prooviaastal oli ta Tallinnas. Ordineeriti õpetajaks 17. märtsil 1929. 
Oli aastatel 1929–1939 Sisemisjoni Ühingu (Arbeitsgemeinschaft für Innere Mission) teenistuses. Oli aastatel 1930–1933 Tallinna Kopli koguduse hooldajaõpetaja ning aastatel 1933–1939 Tallinna Niguliste koguduse 2. pihtkonna õpetaja. 
Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastal 1940 Poggenburgis (Lubani linnaosa, praegu Żabikowo, Lubońi linnaosa Poznańi maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastatel 1941–1945 oli ta Poseni (Poznańi) Diakonissimaja pastor, lisaks oli ta aastatel 1941–1945 Wehrmachti teenistuses. Aastatel 1946–1956 oli ta pastor Hannoveri Püha Markuse kirikus, aastatel 1956–1968 oli pastor Hannoveri lähedal Birkenhofis. Jäi aastal 1968 emerituuri. Aastatel 1947–1969 oli ta kaastöötaja evangeelses abistamisseltsis. Suri aastal 1974 Gestorfis (Springe linnaosas Hannoveri regioonis).
Isiklikku.
Tema isa Paul Ferdinand Walter oli Kodavere ja Alatskivi koguduse õpetaja, onu August Reinhold Johannes Walter oli Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, vend Johannes Walter oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja.
Elizabeth Smarti röövimine

Elizabeth Smarti inimrööv toimus 5. juunil 2002 USA Utah' osariigis Salt Lake Citys, kui 14-aastane ameeriklanna Elizabeth Smart rööviti oma kodust magamistoast.
5. juuni öösel hiilis üks mees (hiljem tuvastatud kui Brian Mitchell) Elizabethi magamistuppa, pani talle noa kõrile ja käskis vaikselt üles tõusta. Mees ähvardas, et kui tüdruk häält teeb, siis tapab ta Elizabethi ja tema pere. Peale Elizabethi oli magamistoas ka tema väike õde, keda röövija ei puutunud, kuid kes nägi inimröövi pealt. Röövijad tabati, kuid neid peeti süüdimatuks.
Xilinji

 
Xilinji (西林吉) on asula Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas, Mohe maakonna ja Xilinji suurvalla keskus. Ta paikneb Mohe maakonna keskosas. Geograafilised koordinaadid on .
Ajalugu.
Mais 1987 põles suurem osa 20 000 elanikuga Xilinji'st metsatulekahjude tõttu maha.
Asula ehitati uuesti üles.
Krooni valuutavahetuspunkti rööv

Krooni valuutavahetuspunkti rööv toimus 12. septembril 1999. Kella poole nelja ajal tungisid kolm meest Ühispanga litsentsi alusel töötanud Krooni valuutavahetuspunkti, ähvardasid tööl olnud tellerit relvaga, sidusid naise kinni ja röövisid esialgsetel andmetel 15 miljonit krooni eest valuutat.
Hilisema uurimise käigus selgus, et valuutat rööviti kokku 11 675 933 krooni väärtuses (746 228 €) ning politsei sai röövlite käest kätte 5 318 000 krooni (339 882 €). Röövlid tabati 1999. aasta oktoobri alguses ning kohtu alla anti Igor Jaakson, Vladimir Jaruškin, Deniss Dmitrijev, AH, Boriss Ostrovski ja Innar Kaasik. Uurimine näitas, et röövimise üks algatajaid oli valuutavahetuses töötanud turvamees AH.
Röövi otseses läbiviimises osalenud ja telleri kallal vägivallatsenud Boriss Ostrovski sai 4-aastase vanglakaristuse. Deniss Dmitrijev, Igor Jaakson ja AH said kõik 3-aastase vanglakaristuse. Röövleid sõidutanud taksojuht Innar Kaasik sai 4100-kroonise trahvi kuritegelikul teel saadud vara omastamises. Karistused tulid prokuröri nõutust kergemad, sest valuutavahetuspunkti omanik ei suutnud tõestada, et talt rööviti 11,6 miljonit, mille puhul oleks 6,3 miljonit leidmata jäänud.
Sündmust on peetud Eesti suurimaks raharööviks.
Emuri jõgi

Emur ehk Emur He (额木尔河 ("Emu'er He")) on jõgi Hiinas Heilongjiangi provintsi loodesopis, Amuuri lisajõgi. 
Jõgi lähtub kirde poole voolates Emur Shanist, möödub Xilinjist lääne poolt ning pöördub itta. Jõe suue asub Albazinost allavoolu. Suudme koordinaadid on 53°20' N, 124°05' E.
Emur

Emur (额木尔河 ("Emu'er")) on asula Hiinas Heilongjiangi provintsis Emuri jõe paremal kaldal jõe suudme lähedal. Geograafilised koordinaadid on 53°18' N, 123°57' E.
Emur Shan

Emur Shan (额木尔山 ("Emu'er Shan")) on mäestik Hiinas Heilongjiangi provintsi loodesopis Suur-Hingani põhjaosas. 
Kõrgeim tipp on Fengshui Shan (1398 m). 
Emur Shanist saab alguse Emuri jõgi.
Fengshui Shan

Fengshui Shan (风水山) on mägi Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas Emur Shanis. Geograafilised koordinaadid on 52°25' N, 123°21' E. 
Kõrgus merepinnast on 1398 m.
Tahe (Heilongjiang)

Tahe (塔河县 ("Tǎhé")) on asula Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas, Tahe maakonna ja Tahe suurvalla keskus. 
Tahe jääb Huma jõe vasakule kaldale. 
Elanike arv on World Gazetteeri arvutuste järgi 60 231.
Huma (Hiina)

Huma (hiina 呼玛 ("Hūmǎ")) on asula Hiinas Heilongjiani provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas, Huma maakonna ja Huma suurvalla keskus. Ta asub Venemaa piiri ääres Amuuri paremkaldal. 
Mõni kilomeeter Humast allavoolu suubub Amuuri Huma jõgi.
Amuuri vastaskaldal on Kumara küla (sama nime venepärane variant).
Ajalugu.
Praeguse Huma kohal oli Vene tsaaririigi kindlustatud asula Kumarsk, mille rajas 1652 Jerofei Habarov oma kaaslastega, taganedes Vene-Mandžu piirikonfliktide käigus Atšanskist (praegu Habarovsk), kus neid oli piiranud mandžude ja dahurite ühendatud väed.
13. märtsil 1655 piiras Komari kindlust, mida kaitses ataman Onufri Stepanov 500 kasakaga Hiina keisririigi 10 000-meheline armee, mida juhtis Mingandali (hiinapäraselt 明安达理). Kaitsjad lõid mitu rünnakut tagasi. 3. aprillil piiramisest loobuti.
Nertšinski lepinguga anti Kumarsk 1689 üle Hiinale.
Christoph Dietrich Georg Tomberg

Christoph Dietrich Georg Tomberg (21. jaanuar/2. veebruar 1845 Tudulinna – 26. jaanuar/7. veebruar 1902 Vaivara) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1864–1868, lõpetas Ülikooli teoloogiakandidaadina. Oli prooviaastal Vaivara koguduses. Ordineeriti 28. juunil/10. juulil 1870 õpetajaks.
Oli aastail 1870–1871 Vaivara koguduse adjunktõpetaja, valiti õpetajaks 19. jaanuar/31. jaanuaril 1871, introdutseeriti ametisse 25. aprillil/7. mail 1871. Oli Vaivara koguduse õpetaja aastatel 1871–1902.
Isiklikku.
Tema vend Nikolai Adolf Tomberg oli luterlik vaimulik Kamenets-Podolskis, vend Oskar Ernst Emil Tomberg oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja.
Johann Schwabe

Johann Schwabe (30. märts 1644 Tallinn Eestimaa Rootsi kuningriik – 10. september 1699 Tallinn Eestimaa Rootsi kuningriik) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti 9. mail 1661 Tartu Ülikooli (mainitud raestipendiaadina 10. märtsil 1663). Jena Ülikooli astus aastal 1664, kaitses dissertatsiooni 18. oktoobril 1665, sai magistriks. Ordineeriti õpetajaks 20. juulil 1669.
Oli 1669–1680 Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, jaanuarist 1681–1699 oli Tallinna Püha Vaimu koguduse pastor.
Kaitses dissertatsiooni "Cirkov Moskovskij sive dissertatio theologione de religione ritibusque ecclesiasticis Moscovitarum" (Präs. Joh. Ern. Gerhard). Jena (18. oktoober) 1665. 48 l. Koostas pastor Johann Kohseni matusetrükise "Spirituale microscopium"... Reval 42 lk. Forseliuse sõnade järgi olid nad Gutsleff-seenioriga 1680. aastatel Tallinna pastorkonna hulgas ainsad heal tasemel eesti keele valdajad. Eestimaa konsistoorium pidas Tallinna vaimulikest piibli eesti keelde tõlkimisel neid mõlemaid silmas.
Isiklikku.
Tema väimees oli Johann Abraham Winkler, Järva-Jaani- ja Koeru koguduse õpetaja.
Wolfgang Joachim Viktor Seesemann

Wolfgang Joachim Viktor Seesemann (14. jaanuar 1906 Leipzig – 11. juuli 1979 Frankfurt) oli Eesti vaimulik.
Ta lõpetas Tartus Walteri eragümnaasiumi. Õppis usuteadust aastatel 1925–1928 Tartu Ülikoolis ja 1929–1930 Tübingeni Ülikoolis. Oli prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. juunil 1932.
Oli aastatel 1932–1937 Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, 1937–1938 oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1938–1939 oli ta Tallinna Diakonisside Asutise rektoriks.
1939. aastal kolis Saksamaale, kus oli aastatel 1939–1945 pastor Lääne-Preisimaal Bischofswerderis (praegu Biskupiec Pomorski Nowe Miasto Lubawskie maakonnas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas). Aastatel 1941–1946 oli ta tegevteenistuses Wehrmachtis ja sõjavangis. Aastatel 1948–1958 oli ta pastor Rodheimis (Rosbach vor der Höhe linnaosa Wetteraukreisis Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1958–1969 oli pastor Arnoldshainis (Schmitteni linnaosas Hochtaunuskreisis Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1969–1973 oli pastor Worfeldenis ja Klein-Geraus (mõlemad on Büttelborni linna osad Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal). Emerituuri jäi 1. mail 1973. Suri 1979. aastal Maine'i-äärses Frankfurdis.
Isiklikku.
Tema isa Otto Emil Seesemann oli Tartu Ülikooli usuteaduse professor.
Mohe maakond

Mohe maakond (漠河县 (traditsioonilises kirjas 漠河縣; "Mòhé Xiàn")) on maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonna loodeosas. See on Hiina kõige põhjapoolsem maakond; seal asub Hiina põhjapoolseim punkt (53° 34' N).
Maakonna põhjapiiri moodustab Amuuri jõgi, mis on Hiina piiriks Venemaaga. Läänes ja lõunas piirneb maakond Sise-Mongooliaga (Hulun Buir Shi), idas Tahe maakonnaga.
Maakonna pindala on 18 367 km² või 18 233 km². Elanike arv oli 2004. aasta andmetel umbes 80 000.
Maakond on nime saanud Mohe rahva järgi.
Sihtnumber on 165100.
Loodus.
Mohe maakonnas on Suur-Hingani mäestiku kõige põhjapoolsem osa.
Haldusajalugu.
Mohe maakond asutati ametlikult 14. mail 1981 ning alustas toimimist 16. augustil 1981.
Haldus.
Maakonna keskus on Xilinji.
Maakond jaguneb neljaks suurvallaks, üheks vallaks ja viieks metsakohaks:
Rahvastik.
1999. aasta seisuga arvestati elanike arvuks 85 534.
2000. aasta rahvaloenduse järgi oli elanike arv 80 982. Rahvastiku tihedus oli 4,41 in/km².
2004. aasta seisuga oli elanikke umbes 80 000.
Rahvuslik koosseis oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi järgmine:
Tähtsamad asulad on Xilinji, Tuqiang ja Mohe.
Uugla kraav

Uugla kraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Uugla ja Tagavere külas.
Kraavi pikkus on 2,8 km ning see suubub paremalt Taebla jõkke (11,4 km suudmest). Kraavi valgla on 16,4 km².
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Uugla kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1104800.
Leediküla oja

Leediküla oja on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Leediküla ja Pälli külas.
Oja suubub Pälli külas vasakult Taebla jõkke (7 km suudmest).
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Leediküla oja keskkonnaregistri kood on VEE1104900.
Tahe maakond

Tahe maakond (塔河县 ("Tǎhé Xiàn")) on maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonna põhjaosas.
Pindala on 14 420 km² või 14 103 km².
1999. aasta arvestuslikel andmetel oli elanike arv 106 732.
2003. aasta andmetel oli elanike arv 80 000.
Sihtnumber on 165200.
Maakond jaotatakse järgmisteks 4. järgu haldusüksusteks (4 suurvallaks ja 3 vallaks):
Maakonna keskus on Tahe suurvalla (塔河镇) keskus Tahe.
Tähtsamad asulad on Tahe, Pangu, Walagan, Xiufeng, Yixiken, Kaikukang ja Shibazhan.
Voldemar Sibbul

Voldemar Sibbul (25. august 1868 Tartu – 16. veebruar 1947 Berliin) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1891–1896 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti õpetajaks 9. septembril 1897 Norskis (Saratovi kubermangus).
Oli aastatel 1897–1901 Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Moskva konsistooriumiringkonnas adjunktõpetaja Norskis ja 1901–1920 pastor Irkutskis. 
Aastatel 1921–1939 oli ta Eestis Saksa praostkonna vikaarõpetaja ja 1921–1925 Tallinna Toomkooli usuõpetaja.
1939. aastal kolis Saksamaale. Suri 1947. aastal Berliinis.
Isiklikku.
Tema kälimees oli eesti majandustegelane, ehitusinsener ja poliitik, mitme valitsuse teedeminister Karl Ipsberg.
Huma maakond

Huma maakond (呼玛县 ("Hūmǎ Xiàn")) on maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonna põhjaosas.
1999. aasta arvestuslikel andmetel oli elanike arv 344 354.
2003. aasta andmetel oli elanikke 52 000.
Maakonna keskus on Huma suurvalla (呼玛镇) keskus Huma.
Sihtnumber on 165300.
Ametlikult arvatakse maakonna koosseisu ka Huzhongi allringkond ja Xinlini allringkond.
Huma jõgi

Huma jõgi (呼玛河 "Hūmǎ Hé") on jõgi Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas, Amuuri lisajõgi.
Jõgi saab alguse Suur-Hinganist, voolab Linhaist möödudes põhja suunas, pöördub Tahest möödudes itta ning seejärel kagusse. Ta suubub 10 km Humast allavoolu Amuuri. Suudme koordinaadid on 51°37′ N, 126°42′ E.
Huma jõgi on tähtis keta kudemispaik. 
Vene-Mandžu piirikonfliktide ajal oli jõe nimi Kamora, Kumara või Houmar. Nikolai Prževalski ekspeditsiooni ajal oli jõe suudmeala detsembris mandžude kogunemispaigaks, kus toimus kaubavahetus vene kaupmeestega.
Viktor Woldemar Theodor Speer

Viktor Woldemar Theodor Speer (17. oktoober 1875 Suure-Jaani – 4. juuni 1946 Blankenburg (Harz)) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Viljandi Maagümnaasiumis ja Riia Linnagümnaasiumis, seejärel aastatel 1893–1900 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Audru ja Vändra koguduses. Ordineeriti õpetajaks 10. augustil 1902.
Oli aastatel 1902–1903 Pärnu praostkonna vikaarõpetaja, 1903–1904 Rõuge Maarja koguduse adjunkt ja 1904–1922 Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1922–1939 teenis ta Tallinna Oleviste kogudust, olles aastatel 1932–1939 ühtlasi Saksa praostkonna abipraost.
1939. aastal põgenes Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 Poseni (praegu Poznan) Kristuse kirikus pastor. Suri 1946. aastal Saksi-Anhalti liidumaal Harzi kreisis Blankenburgis.
Isiklikku.
Tema isa Oskar Woldemar Speer oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Tema teise naise Anna (esimene mees Tallinna Oleviste koguduse õpetaja Hermann Theodor Karl Hesse) isa Rudolf Adam Winkler oli Jüri koguduse õpetaja. Tema õemees oli Halliste Püha Anna koguduse õpetaja Erwin Karl Reinhold von Dehn.
Teater (täpsustus)

Teater on kunstiliik ja ka kunstiasutus
"Teater" on W. Somerset Maughami romaan.
Selle romaani põhjal on tehtud:
Louvre'i püramiid

Louvre'i püramiid (prantsuse keeles "Pyramide du Louvre") on klaasist ja metallist valmistatud püramiid, mis asub Pariisis Louvre'i peamises sisehoovis (Cour Napoleonis).
Püramiidi tellis 1984. aastal Prantsusmaa president François Mitterrand Prantsuse revolutsiooni 200. aastapäevaks. See avati pidulikult 29. märtsil 1989 ja selle arhitekt on Ieoh Ming Pei. Louvre'i püramiid on Pariisi üks vaatamisväärsusi. 
Püramiidi valmimise järel sai sellest Louvre'i muuseumi uus peasissepääs – vana polnud külastajate hulgaga enam toime tulnud. Püramiidi all paikneb aatrium piletikassade, riietehoiu, WC-de ja muu vajalikuga. Suurt püramiidi ümbritsevad purskkaevud ja kolm väiksemat püramiidi.
Püramiidi kõrgus on 20,6 meetrit, nelinurkse aluse külje pikkus 35 meetrit. Püramiid koosneb 603 rombikujulisest ja 70 kolmnurksest klaaspaneelist, mille paksus on 21 millimeetrit.
Püramiidi rajamine tekitas Prantsusmaal märgatavat vastumeelsust. Kardeti, et selline futuristlik ehitis ei sobi Louvre'i klassitsistliku stiiliga. Irvhambad rääkisid Mitterrandi "vaaraokompleksist", teised kiitsid kahe stiili – vana ja uue – õnnestunud liitmist.
Al-Bayḑā’

Al-Bayḑā’ (araabia keeles البيضاء) on linn Liibüa kirdeosas, Al-Jabal al-Akhḑari omavalitsuse halduskeskus.
Al-Bayḑā’ elanike arv aastal 2010 oli 250 000.
Oksjon

Oksjon ehk enampakkumine on üks vanemaid kauplemisviise maailmas. Enampakkumisi hakati tegema, sest kaupa polnud nii palju kui ostjaid. Oksjonil saab suurima pakkumise tegija kauba omale.
Internetioksjonid.
Oksjonikeskkonnad internetis on uuem nähtus. Põhitõed on samad, kuid oksjoni pidamine on elektrooniline ning kõigile üle maailma interneti kaudu kättesaadav. Suurim oksjoniportaal on eBay, kus on juba üle 200 miljoni kasutaja.
Huma

Huma on kirjastus Eestis. Kirjastus alustas tegevust 1990. aastal.
Huma (täpsustus)

Huma on kirjastus Eestis.
Huma on mitme koha nimi:
Tahe

 
Tahe on psüühiline funktsioon, mis avaldub sihiteadliku püüdlusena ja võimena teha valikuid ning mõtteid teoks teha, üldisemalt igasuguste tegevusimpulssidena. 
Tahe võimaldab kontrollida oma käitumist. Tahtlikku tegu tajutakse isiklikult kontrollituna. 
Psühholoogia.
Vanemas psühholoogias oli 'tahe' üks põhimõisteid. Muu hulgas psühhoanalüüsi arusaam, mille kohaselt teadlik tahe on illusioon, mis varjab teadvustamata tunge ja "mentalistlike" mõistete kriitika välismõjusid rõhutanud biheiviorismis tõid kaasa selle mõiste väljatõrjumise psühholoogia erialakirjandusest; seda asendavad tungi, vajaduse, motivatsiooni ja otsustamise mõiste. 
Tahe kui enesekontrolli ja eneseregulatsiooni võime on siiski olnud kesksel kohal eksistentsialistlikus psühholoogias, humanistlikus psühholoogias ja uuemas tunnetuspsühholoogias. Mõistet kasutatakse ka positiivses psühholoogias. 
Motivatsiooni tahtelist komponenti on uurinud teiste seas Narziss Ach, Heinz Heckhausen, William James, Kurt Lewin, Rollo May, William McDougall ja Otto Rank. 
Filosoofia.
Lääne filosoofias on olnud laias laastus kaks erinevat tahtekäsitust. Stoik Seneca käsitas tahet inimese psüühika põhielemendina; ta mõistis seda mõistusega põhjendatud ja määratud püüdlusena. Aleksandria Klemensi järgi seevastu on tahe mõistusest sõltumatu, irratsionaalne tegevusallikas. 
Augustinuse järgi määravad inimese elu tahe ja püüd saavutada seda, mis on püüdlemist väärt, nimelt armastust, ning armastus ja tahe on üks ja seesama. Tunnetus on tahteakt. 
Keskajal vaieldi tahte ja mõistuse vahekorra üle. Duns Scotus jt voluntaristid väitsid, et primaarne on tahe: hea ja tõene on hea ja tõene sellepärast, et Jumal tahab seda. Thomas Aquinas jt intellektualistid väitsid, et Jumal tahab seda, mida ta on tunnetanud hea ja tõesena. 
Voluntarismi jätkavad Niccolò Machiavelli ja Thomas Hobbesi poliitikateooria, milles positiivset õigust mõistetakse valitseja tahte väljendusena, ning 20. sajandi õiguspositivism. 
Johannes Nikolaus Tetens jaotas 1770ndatel inimese konstitutsiooni kolmeks iseseisvaks vallaks – tunnetuseks, tunneteks ja tahteks. 
Immanuel Kant määratles hea tahte ehk moraalitahte mõistust määratleva tahte ehk praktilise mõistusena. 
Johann Gottlieb Fichte järgi on tahe sama mis mina.
Arthur Schopenhaueri filosoofias on pime elu- ja säilimistahe maailma sisim tuum. 
Friedrich Nietzsche järgi on irratsionaalne võimutahe inimeste igasuguse teoretiseerimise ja tegutsemise tõukejõud.
Tahe (täpsustus)

Tahe on psüühiline funktsioon, mis on seotud mõtete teoks tegemisega. 
Tahe on mitme koha nimi:
Hellas (koor)

Hellas on Tallinna Mustamäe Laste Loomingu Majas tegutsev noorte segakoor. 
Hellas loodi 1986. aastal. Koori asutaja ja peadirigent on Aleksander Kaidja. 
Segakoor Hellas koosneb muusikahuvilistest noormeestest ja neidudest, kes lisaks oma igapäevasele kooli- ja tööelule on otsustanud pühenduda laulmisele ja enese muusikalisele arendamisele. Erinevalt paljudest teistest kooridest on Hellase esmasteks prioriteetideks hääleseade ja vokaaltehniline arendamine. Lisaks kooriproovidele on meil võimalik õppida tsükliõppena solfedžot ning valikainetena kõnetehnikat ja näitlejameisterlikkust. Toimub ka eraldi koolitus solistidele. Samuti on igale koori liikmele ette nähtud üks individuaaltund kuus. Mitmekesise repertuaari õppimise ning iga laulja vokaalsete võimete arendamise kõrval edendame ka oma lauljate omaloomingulist tegevust ning korraldame nende uudisloomingu ettekandmisi. 
Aastal 2005 loodi ka mudilaskoor. Mudilaskoori dirigendiks on Heidi Vatsar. Oma tegevusaja jooksul on koor selgeks õppinud üle 300 kooriteose, lavaküpseks on saanud ka kolm lasteooperit ja kaks muusikali.
Peaaegu igal aastal on olnud esmaettekandes vähemalt üks muusikalavastus. Aastal 2001 oli selleks lastemuusikal "Kõige ilusam", mille algmaterjal põhineb muinasjutu temaatikal ning muusika on seatud San Remo muusikafestivalil kõlanud laulukestest.
Aastal 2002 oli repertuaaris Soome helilooja Marietta Pokela lasteooper "Mörkö"; 2003 oli kavas Indoneesia lauludel põhinev muusikaline kompositsioon ning 2004 mõjusid kuulajaskonnale eriti uudselt ja huvitavalt Türgi lastelaulud. Suurem osa sellest lauluvarast kuulub ka Eesti Raadio heliarhiivi ning Marjatta Pokela lasteooperit "Laevareis" etendati autori nõusolekul Eesti Televisioonis.
Koor osaleb mitmesugustel lauluvõistlustel ja on andnud kontserte paljudes Eestimaa linnades. Laulureisid on kulgenud läbi paljude Euroopa riikide (Soome 1/2, Rootsi, Taani, Norra, Holland, Luksemburg, Belgia, Venemaa, Läti) ja kahel korral on koori võõrustatud ka Ameerika Ühendriikides. Eriti tulemusrikas oli osavõtt Lõuna-Aafrika Vabariigis toimunud muusikafestivalist.
Erinevalt teistest kooridest on õpitavateks aineteks lisaks koorilaulule kõnetehnika, solfedžo, hääleseade ja soololaul.
Linhai

Linhai (临海 traditsioonilises kirjas 臨海; "Línhǎi") on maakonna õigustega linn Hiinas Zhejiangi provintsis Taizhous.
Ajalooline linnasüda asub Lini jõe ääres.
2000. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 948 618 inimest, keskasulas 201 132 inimest.
Vaatamisväärsuseks on Linhai linnamüür, mis oli algselt üle 6000 m pikkune. Seda hakati ehitama Jini dünastia ajal ning ehitamine viidi lõpule Sui dünastia ja Tangi dünastia ajal. Hästi on säilinud on müüri põhjaosa, mis asub kõrgendikul, ning lääne- ja lõunaosa jõe ääres.
2000. aastal jagunes linn halduslikult 18 suurvallaks ("zhen") ja 12 vallaks ("xiang"). 2010. aastal jagunes linn 5 kvartaliks ("jiedao") ja 14 suurvallaks.
Dégénération

"Dégénération" on Mylène Farmeri 2008. aasta laul. See on tema esimene singel albumilt "Point de suture". Hoolimata sellest, et laul sai palju kriitikat, oli see siiski edukas ning jõudis tippu nii digitaalsete kui ka füüsiliste kandjate müügi edetabelis Prantsusmaal.
Muusikavideo.
Muusikavideo filmiti kahe päeva jooksul Prahas Tšehhis. Muusikavideo režissöör oli Bruno Aveillan. Võtetel osales umbes kolmkümmend näitlejat.
Video.
Farmer lamab operatsioonilaual ühes laboris, ümberringi seisavad teadlased. Kui muusika algab, Farmer ärkab üles ning tõmbab oma köidikud katki. Seejärel ta tõuseb püsti, ning laseb oma peopesadest sinist laserikiirt doktoritele ja sõjaväelastele. Järsku hakkavad kõik üksteist katsuma (mehed meestega, naised naistega, naised meestega) ning lõpuks kujuneb välja sellest orgia. Mylène lahkub laborist.
Jagdaqi

Jagdaqi (hiina keeles 加格达奇 ("Jiāgédáqí")) on asula Hiinas Sise-Mongoolia Orotšooni autonoomse hošuuni alal Heilongjiangi provintsi Da Hinggan Lingi ringkonna halduse all, Jagdaqi allringkonna ja Jagdaqi suurvalla (加格达奇镇) keskus. Geograafilised koordinaadid on 50°25' N, 124°07' E.
Nimi tähendab orotšoni keeles 'männik, kus kasvab "Pinus sylvestris var. mongolica" '.
Nenjiang

Nenjiang (嫩江; ka "Nunjiang"; varasem nimi Mergen) on linn Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's Nen Jiangi ääres Nenjiangi maakonna loodeosas. Nenjiang moodustab põhiosa Nenjiangi suurvallast. 
Elanike arv oli 1990. aasta rahvaloenduse järgi 81 545.
Ajalugu.
Nenjiang rajati 1686. 1900. aastal Venemaa hävitas selle.
Saunja laht

Saunja laht on Haapsalu lahe idapoolseim osa. See asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas ja Haapsalu linnas. Lahe veepeegli pindala on 7,46 km². Lahte suubuvad Taebla jõgi ja Võnnu oja, laht kuulub Väinamere hoiualasse, lahe kallastel on Silma looduskaitseala.
Saunja laht on piklik loode-kagusuunaline veekogu, mille pikkus on umbes 5,5 km ja suurim laius lahesuu juures on umbes 2,2 km. Lahesuu (Killaste silm) on lahe edelaosas, selle laius on umbes 400 m. Saunja lahte eraldab Tahu lahest Võnnu poolsaar. Killaste silmas on Killasterahu. Saunja lahe lõunakaldal, Taebla jõe suudmest läänes on Kirimäe poolsaar ja Saarenina (neem), põhja poole jääb Rohelserahu. Lahesuu vastas lahe keskel on Valgerahu. Võnnu poolsaare idaranniku lähedal on Keskmiserahud, Kadrinarahud, Kajakarahu. Saunja lahe idakalda lähedal on Kõrgrahu, Põdrarahu, Mihklirahu. Saunja lahe põhjatipust itta jääb Riimi meri, mida eraldab lahest Riimisaar (poolsaar). Põhja poole jääb Saaremõisa laht, mida käsitletakse ka rannajärvena. Lahe idarannikul on ka neemed Laevanina ja Taganina.
Saunja lahe keskkonnaregistri kood oli VEE3317050.
Sunwu

Sunwu (孙吴, "Sūnwú") on asula Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's Chenqing He ääres, Sunwu maakonna ja Sunwu suurvalla keskus.
Mulgi rattaralli

Mulgi rattaralli on 2010. aastal alguse saanud rattaspordi üritus Viljandis.
Heihe

 
Heihe (黑河, "Hēihé"; 'must jõgi') on haldusliku staatuseta ja ametlike piirideta linn Hiinas Heilongjiangi provintsis Amuuri ääres Aihui linnarajoonis, Heihe Shi keskus. Geograafilised koordinaadid on .
Elanike arv oli 1990. aasta rahvaloenduse järgi 62 586.
Teisel pool Amuuri jõge ja Venemaa piiri on Blagoveštšensk. Linnade vahel on piiriülene vabakaubandustsoon. 16. jaanuaril 2004 kuulutas valitsus kogu Heihe Shi vabakaubandustsooniks. 2004. aasta vabakaubanduslepingu järgi on Venemaa kodanikel Heihesse viisavaba sissepääs (kuigi 2008. aasta olümpiamängude ajal kehtis see ainult Amuuri oblastis välja antud välispassidega). Venemaa kodanikud võivad viibida Heihe Shi's kuni 30 päeva viisavabalt; nad võivad sealt osta autosid ja kinnisvara. Venemaa kodanikud ostavad elamispinda Heihest, kus elamiskulud on tunduvalt väiksemad. Linnade vahel käivad suvel paadid, talvel paksu jää puhul bussid, õhukese jää puhul hõljuklaevad. 
Kavas on rajada sild.
Da Heihe Dao saarel Heihe rannapromenaadi idaotsas on piiripunkt. Saarel on ka rahvusvaheline täiturg Da Heihe Guoji Shangmao Chang. Enne 2004. aastat oli viisavaba liikumine piiratud Da Heihe Daoga.
Linna ümbritseb põllumajanduspiirkond. 
Ajalugu.
Tänapäeva linna eelkäija oli 1683 praegusest linnast 30 km lõuna poole rajatud Aigun (praegu Aihui linnarajooni Aihui suurvallas). Aastani 1690 oli see tollase Heilongjiangi provintsi keskus (sõjakuberneri residents). 1858. aastal kirjutati seal alla Aiguni lepingule.
1990. aastate keskpaigast on linn jõudsalt arenenud. Ehitatakse mitmekorruselisi elamuid ja kaubandus-haldushooneid, ühekorruselisi maju lammutatakse. Rajatud on park.
Infrastruktuur.
Linna teenindab Heihe lennujaam. Linnas on raudteejaam ja jõesadam. 
Heihest saavad alguse Hiina riigitee 202, mis viib läbi Harbini, Jilini ja Shenyangi kaudu Daliani, ning Heihe-Bei'ani raudtee, mis viib läbi Harbini, Qiqihari ja Daqingi. Rong käib iga päev Harbini vahet (sõit kestab 12 tundi) ning Harbini, Bei'ani ja Qiqihariga on bussiühendus.
Turism.
Hiina turismigrupid käivad üle Venemaa piiri Blagoveštšenskis. Välismaa turistidel on see võimalik ainult siis, kui nad on Pekingis hankinud Venemaa turismiviisa ja Hiinasse tagasituleku viisa.
Venemaa poolelt Heihesse pääsemiseks on välismaalastel tarvis Hiina viisat ja mitmekordset Venemaa viisat.
Amuuri jõel korraldatakse turistidele laevasõite.
Euroopa kultuuripealinn

Euroopa kultuuripealinn on Euroopa Liidu poolt üheks kalendriaastaks valitud linn, mis saab selle aasta vältel näidata oma kultuurielu ja selle arengut. Iga kultuuripealinnaks valitu korraldab kultuuriürituste programmi, mis tõstab esile tema ajaloolist ja kultuurilist pärandit.
Ajalugu.
1983. aastal tegi endine näitleja ja hilisem Kreeka kultuuriminister Melina Mercouri ettepaneku algatada Euroopa kultuuripealinna projekt, et tuua eurooplasi lähemale ja näidata Euroopa kultuuri rikkust ja mitmekesisust. Euroopa kultuuripealinna projekt algas 13. juunil 1985 ja algul oli selle nimetus "Euroopa kultuurilinn". 1999. aastast hakati neid linnu nimetama kultuuripealinnadeks.
Esialgu oli kultuuripealinnu üks. viimast korda juhtus nii 2006. aastal. Kuid 2000. aastaks valiti üheksa kultuuripealinna ja pärast seda on tavaliselt valitud igaks aastaks kaks linna, mis ei täida kultuuripealinna ülesandeid poole aasta kaupa, vaid mõlemad terve aasta vältel. 2016. aasta seisuga on Luksemburgi pealinn Luxembourg ainus linn, mis on rohkem kui korra olnud Euroopa kultuuripealinn, sest Luksemburgis pole suurt linnade valikut.
Euroopa kultuuripealinnad Eestis.
Esimese Eesti linnana oli Euroopa kultuuripealinn Tallinn 2011. aastal.
Teist korda tuli Euroopa kultuuripealinn Eestisse 2024. aastal, kui kohale kandideerisid Tartu ja Narva. Tartu valiti kultuuripealinnaks teemaga "Ellujäämise kunstid".
Sirje Annist

Anne-Sirje Annist (26. veebruar 1936 – 19. oktoober 2011) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.
Ta lõpetas 1954. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala. 
Ta töötas Eesti Ajaloomuuseumis aastatel 1964–2008. Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid asustusajalugu, mõisade ajalugu, mentaliteediajalugu ja Teise maailmasõja järgne repressiivpoliitika Eestis.
Isiklikku.
Sirje Annist oli kirjandus- ja rahvaluuleteadlase, tõlkija August Annisti ning ajaloolase ja õpetaja Linda Annisti tütar. Antropoloog Aet Annist on Sirje Annisti tütar ning kunstiteadlane ja kriitik Mirjam Peil Sirje Annisti õde. Ajaloolane ja ajaloolise traditsiooni koguja Linda Vilmre oli tema ristiema.
Kahvel

Kahvel (&lt; alamsaksa "gaffele") on söögiriist, mille käepideme otsas on mitu (tavaliselt kaks kuni neli) kitsenevat haru, mis on sageli veidi kaardus. Tavaliselt tehakse kahvleid metallist. 
Kahvli abil tõstetakse toitu suhu või hoitakse seda (näiteks liha) küpsetamise ja tükeldamise ajal paigal. Suhu tõstetavat toitu hoitakse harude otsa torgatuna või nende peal.
Ida-Aasias kasutatakse kahvli asemel pigem söögipulki, kuid ka seal on hakanud kahvel rohkem levima.
Aigun

Aigun (hiina 瑷珲 või 爱珲, traditsioonilises kirjas 璦琿, "Àihún"; mandžu keeles "Aihūn hoton") oli linn Mandžuuria põhjaosas Blagoveštšenskist ja praegusest Heihest 30 km mööda Amuuri allavoolu (lõuna pool). Praegu on seal Hiina Heilongjiangi provintsi Heihe Shi Aihui linnarajooni Aihui suurvald. Geograafilised koordinaadid on . 
Alates 2001. aastast on Aiguni uuslinna paik Hiina Rahvavabariigi mälestiste nimekirjas. 
Ajalugu.
Linna rajasid mandžud ("djutšerid") kõigepealt Amuuri vasakkaldale Zeja suudmest allapoole. Vene maadeuurija Jerofei Habarovi järgi (1652) oli selle linna nimi Aitjun (Айтюн). See paik asub Grodekovo küla lähedal ning arheoloogid nimetavad seda Grodekovo linnamäeks. Arheoloogide arvates oli see koht asustatud alates 1. ja 2. aastatuhande vahetusest. 
Djutšerite linn jäeti maha tõenäoliselt siis, kui Hiina evakueeris djutšerid 1650ndate keskel Songhua jõe või Mudan Jiangi äärde. Aastatel 1683–1685 võtsid mandžud sõjakäigu ajal Vene fordi Albazini vastu uuesti kasutusele.
Pärast Albazini vallutamist 1685 või 1686 viisid mandžud linna üle Amuuri paremkaldale algsest kohast umbes 5 km allavoolu. Uues kohas oli varem asunud dahurite pealiku Tolga küla. Linn sai tuntuks kõigepealt mandžukeelse nime Saghalien Ula hoton ("sahaliyan ulai hoton") all; mõnikord kasutati ka hiinakeelset tõlget Heilongjiang Cheng (黑龍江城). Mõlemad nimed tähendavad 'musta jõe [Amuuri] linn'. 19. sajandiks hakati lääne keeltes kasutama rohkem nime "Aigun".
Alates 1683. aastast oli Aigun tollase Heilongjiangi provintsi keskus (sõjakuberneri residents). Aastal 1690 viidi see üle Nenjiangi (Mergen) ja hiljem Qiqihari. Aiguni jäi siiski resideerima asekindralleitnant ("Fu dutong"), kellele allus tollase Heilongjiangi provintsi suur osa, mis kattis suure osa (suur osa Amuuri orust). 
Hiina-Prantsuse kartograafiaprogrammi raames külastasid umbes 1709 Saghalien Ula hotonit jesuiidid Jean-Baptiste Régis, Pierre Jartoux ja Xavier Ehrenbert Fridelli, kes leidsid, et tegu on hästi kaitstud linnaga, mis oli Hiina jõelaevastiku baasiks Amuuri jõe piirkonnas.
Et linna ümbritseval viljakal kaldatasandikul oli arvukalt külasid, oli linn toiduainetega hästi varustatud.
Aigunis kirjutati mais 1858 alla Venemaa ja Hiina vahelisele Aiguni lepingule, mille järgi Hiina kätte läks Amuuri vasakkallas Arguni jõest kuni Vaikse ookeanini. Delegatsioonide juhid olid Ida-Siberi kindralkuberner Nikolai Muravjov-Amurski ning Hiina vägede ülemjuhataja Yishan.
Bokserite ülestõusu ajal 1900 oli Aigun mõne nädala jooksul venelaste vastane sõjalise operatsioon "Aihui baowei zhan" (瑷珲保卫战) keskus.
Aastal 1913 loodi Aiguni maakond (瑷珲县, "Aihun xian"). Detsembris 1956 nimetati see ümber Aihui maakonnaks (爱辉县). 15. novembril 1980 asutati Heihe Shi ning 6. juunil 1983 Aihui maakond kaotati ja selle territooriumist sai Heihe Shi osa.
Nüüd on linn üle viidud 30 km põhja poole Heihesse.
Rakendusökoloogia

Rakendusökoloogia on ökoloogia valdkond, mis tegeleb ökosüsteemide majandamise ja ökotehnoloogia valdkonna teaduslike probleemidega.
Rakendusökoloogia harud on näiteks
Patricia Neal

Patricia Neal (sünninimi Patsy Louise Neal; 20. jaanuar 1926 Packard, Kentucky – 8. august 2010 Edgartown, Massachusetts) oli USA filmi- ja teatrinäitleja.
Ta õppis teatrikunsti Northwesterni Ülikoolis. Aastatel 1946–1947 mängis ta Broadway lavastuses "Another Part of the Forest" ning selles tehtud roll tõi talle Tony auhinna.
Filmidebüüdi tegi Neal 1949. aastal. Tema tuntumad rollid on filmides "Päev, kui maailm jäi seisma" ("The Day the Earth Stood Still"; 1951), "Hommikueine Tiffany juures" ("Breakfast at Tiffany's"; 1961) ja "Hud" (1963). Roll filmis "Hud", kus ta kehastas majapidajanna Alma Browni, tõi talle parima naispeaosatäitja Oscari. Oscarile esitati veel rolli eest filmis "The Subject Was Roses" (1968).
Alates 1950. aastatest mängis Neal ka telesarjades ja -filmides. Rolli eest telefilmis "The Homecoming: A Christmas Story" (1971) pälvis ta Kuldgloobuse.
Ta oli aastatel 1953–1983 abielus kirjaniku Roald Dahliga. Abielust sündis viis last.