tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kwara osariik

Kwara osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeerias. Asub riigi lääneosas ja piirneb läänes Beniniga.
Kwara osariik moodustati 1967. aastal. 1991 eraldati osariigist Kogi osariik ja osa territooriumist liideti Nigeri osariigiga.
Osariik jaguneb 16 kohaliku omavalitsuse üksuseks.
Valdav osa elanikest on jorubad.
Ondo osariik

Ondo osariik (joruba "Ìpínlẹ̀ Òndó") on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeerias.
Ondo osariik moodustati 1976. aastal. 1996 eraldati osariigist Ekiti osariik.
Osariik jaguneb 18 kohaliku omavalitsuse üksuseks.
Valdav osa elanikest on jorubad.
Andres Kraas

 
Andres Kraas (sündinud 7. juunil 1956 Tallinnas) on ajaloo ja kunstiajaloo magister, ajakirjanik.
Ta õppis aastatel 1980–1985 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas, mille lõpetas ajaloo ja kunstiajaloo erialal. Seejärel töötas ta ajakirjanikuna Eesti Raadios ja ajalooõpetajana.
1980. aastate lõpul emigreerus ta Rootsi, elades Stockholmis, kus töötas Raadio Vaba Euroopa ja Stockholmi Eesti Päevalehe korrespondendina.
1992. aastal naasis ta Eestisse ning osales poliitikas, kandideerides Riigikogu VII ja VIII koosseisu valimistel Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei (ERSP) ja Eesti Rahvuslaste Keskliidu (ERKL) nimekirjas ning oli ERKL-i aseesimees ja esimees.
1995. aastal kolis USA-sse, elas 10 aastat New Yorgis, kus õppis turundust ja kommunikatsiooni, töötades mänedžerina turismi, kultuuri ja kunsti alal. Samaaegselt jätkas ta tööd vabakutselise ajakirjanikuna. Tema kirjutised ilmusid USA eestlaste ajalehes Vaba Eesti Sõna. 
2005. aastast elab ta Eestis ning tegutseb äri, meedia, turismi, kultuuri ja hariduse valdkonnas. Alates 2014. aastast on ta erakonna Isamaa liige.
Ajakirjanduslik kaastöö.
Tema kirjutisi, teadusartikleid ja kommentaare on ilmunud väljaannetes Muinsuskaitse aastaraamat 2015, Eesti Ekspress, Postimees, Äripäev, Õhtuleht, Pulss 2014, Stockholmi Eesti Päevaleht, Vaba Eesti Sõna, Meie Elu, Rahvuslik Kontakt 1989-1992, Usk ja Elu, Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik 1990 jm.
Georg Erich Põld

Georg Erich Põld (varem Jüri Põld; sündinud 29. juulil 1952 Kuressaares) on Eesti poliitik ja sporditegelane. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja VII Riigikogu liige ning VIII Riigikogu asendusliige. 
1982. aastal lõpetas Põld Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.
Poliitiline tegevus.
Ta oli Reformierakonna (ja selle eelkäija Eesti Liberaaldemokraatliku Partei) liige 09.03.1990–14.06.2013.
1974–1976 ja 1982–1986 oli Põld Kingissepa rajooni Rahvasaadikute Nõukogu liige. 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi ja Eesti NSV Ülemnõukogu liige. 1992–1995 kulus ta Riigikogu VII koosseisu ning 1995–1996 oli ta Riigikogu VIII koosseisu asendusliige.
1995. aastal oli ta vastu Aleksander Einselni vabastamisele kaitseväe juhataja ametist.
1996. aastal esitas Põld minister Andrus Öövelile arupärimise tema personalipoliitika kohta nelja inimese asjus. Need olid: Eesti NSV viimase siseministri asetäitja, miilitsa kindralmajor Arved Jaaska; ministeeriumi asekantsler, endine NSV Liidu kindralstaabi kümnenda osakonna polkovnik Elvo Priks; Nõukogude armee kindralstaabi luurepeavalitsuse koolis õppinud Aadu Lee; kaitseministeeriumi kantsler Robert Lepikson, kelle lahkumisavaldust Öövel ei olnud kinnitanud.
1996. aastal väitis Postimees, et 1995–1996 soovis Jüri Põld erastada Tallinnas aadressil Koidula 3 asuvat 113-ruutmeetrist pinda, mis erastati tööandja eluruumi staatuse kaudu peaminister Tiit Vähi abile Peeter Jakovlevile. Vähi valitsuse korteritehingute asjus algatati hiljem kriminaalasi.
Spordikorraldustegevus.
1998. aastast on Põld Eesti Karate Föderatsiooni juhatuse liige. 2004–2008 oli ta Eesti Olümpiakomitee karatetreenerite ning aastast 2008 on ta karate-, kobudo- ja iaidotreenerite kutsekomisjoni esimees.
2002. ja 2008. aastal oli Põld karate Euroopa meistrivõistluste korralduskomitee aseesimees. Aastatel 1999–2011 oli ta Karateföderatsiooni peasekretär.
Põld on toimetanud 2006. aastal ilmunud õpiku "Karate".
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on viis last.
IT-süsteem

IT-juhistik ehk IT-süsteem ("Insulated Terre", inglise k. "IT-network") on elektrvõrgu juhistikusüsteem millel ükski juht ei ole ühendatud maaga (eraldustrafo sekundaarmähised on maast isoleeritud).
Seda kasutatakse olukorras, kus ühe tööjuhi isolatsiooni rike (üksikrike) ei tohi veel kaasa tuua kogu toitesüsteemi väljalülitamist, näiteks haiglates. See süsteem aitab tagada katkestusteta toitepinge meditsiiniseadmetele. Paljudel juhtudel ei garanteeri see süsteem üksi elektriohutust. Elektrilöögiohu vähendamiseks kasutatakse ka kaitseväikepingel töötavat aparatuuri, mille tööpinge on 48 volti või madalam.
Seda süsteemi kasutatakse ka sõjalaevadel jm, kus üksik isolatsioonirike ei tohi põhjustada elektrivarustuse katkemist või kus rike tuleb kõrvaldada ilma toidet väljalülitamata.
IT-juhistiku elektritoide.
IT-juhistiku elektritoide võib olla näiteks üldisest elektrivõrgust läbi trafo, eraldiseisvast generaatorist või akudest.
TN-süsteem

TN-süsteem (Terre Neutral) ehk TN-juhistik on elektri jaotusvõrgu juhistikusüsteem, kus neutraaljuht on maandatud.
Neutraaljuht (N) on kaitsejuhiga (PE) ühendatud selleks ette nähtud kohas, mida tähistatakse tähisega PEN.
Eelised.
Kaitsejuhi ühendamine neutraaljuhiga tagab rikkesilmuse väikese takistuse, mis tekitab liigvoolukaitseseadmete kiire rakendumise (väljalülitumise) rikete ja lühiste korral. 
Kaitsejuhti on vaja kaitseaparaatide rakendumiseks. 
Juhtmete ristlõige ja kaitseaparaadid peavad olema omavahel sobitatud.
Maandatud süsteemi puudus võrreldes täielikult isoleeritud süsteemidega.
Kui inimene puutub ainult ühte faasijuhet, siis ta moodustab kondensaatori maaga ja ta saab elektrilöögi reaktiivtakistuse tõttu (Ohmi seaduse järgi). Samal põhimõttel töötab ka pingeindikaator. Selle ohu tõttu kasutatakse haiglates maast isoleeritud IT-süsteemi ("Insulated Terre").
TN-süsteemi liigid.
TN-C.
Terre Neutral - Combined kaitsejuht on ühildatud neutraaljuhiga. See süsteem oli sageli kasutusel NSV Liidu kortermajades ja ettevőtetes. Sellel süsteemil on tõsine puudus: kui neutraaljuht katkeb, siis kõik elektripaigaldise elektriseadmete metallkestad satuvad eluohtliku pinge alla. Tänapäeval ei ole lubatud kasutada seda süsteemi uusehitistes ja selle asemel kasutatakse TN-C-S-süsteemi. TN-C juhistikus on neutraalijuht ka kaitsejuhi eest, sellist juhti nimetatakse PEN-juhiks. Sellises juhistikus on iga kereühendus ühefaasiline lühis ning seetõttu rakendub ka kohe liigvoolukaitse. Et suurendada elektriohutust, peab kaitse rakenduma võimalikult kiiresti, kui võtta nimipingeks 230 V, peab automaatne väljalülitamine toimuma vähemalt 0,4 sekundi jooksul ning pea- ja rühmatoiteliinide väljalülitamine 5 sekundi jooksul. Kuna selles juhistikus on kaitsejuht koos neutraalijuhiga, ei saa selles süsteemis kasutada rikkevoolukaitset, kuna rikkevoolukaitse rakendumiseks on vajalik eraldi kaitsejuhti.
TN-S.
Terre Neutral - Separated maandusjuht ühendatakse neutraaljuhiga alajaama lähedal. See süsteem on üsna kallis, sest tuleb panna ka PE-juht eraldi alajaamani (vähemalt 25 mm² vaskkaabel ja pikkus võib ulatuda 1000 või isegi rohkem meetrini), aga kui neutraaljuht kuskil katkeb, siis kõikide elektripaigaldiste metallkestadele jääb ohutu potentsiaal 0 volti. TN-S juhistikus on neutraali- ja kaitsejuht omavahel eraldatud ning normaaltalitlusel on kaitsejuhi pinge maa suhtes kogu juhistiku ulatuses null. Kuna neutraalijuht on eraldatud maast, ei mõjuta neutraalijuhi vool ega pingelang tundlike elektroonikaseadmete talitlust. TN-S juhistikus on väga tõhus ning otstarbekas kasutada rikkevoolukaitset, liigpingekaitset ning lisa potentsiaaliühtlustust.
TN-C-S.
Seda süsteemi kasutatakse tänapäeval Eestis uutes ja ümberehitavates elamutes ning kontorihoonetes. Alajaamast majani tuleb 4-pooluseline kaabel PEN-juhiga (neutraal ja kaitsejuht ühitatuna), aga maja peakilbis on suur maanduslatt, kus neutraal eraldatakse sinisele (neutraal, N) ja kolla-rohelisele (kaitsemaandus, PE) juhtmele.
TT-süsteem

TT-juhistik ehk TT-süsteem ("Terre Terre") on elektrijaotuse juhistikusüsteem, milles trafo keskpunkt ja neutraaljuht on alajaamas jäigalt maandatud ja tarbijate kestad on ühendatud kaitsejuhiga, mis on maandatud kohapeal. 
Kuna hoonest alajaamani puudub eraldi kaitsejuht (PE-juht), sisaldab rikkesilmus ka maapinna takistust ja üldjuhul on tema takistus suhteliselt suur. Kui faasijuhist tekib lühis kaitsemaandusjuhti (PE), siis Ohmi seaduse järgi läbib rikkega kohta ja maandust väike voolutugevus, mis ei pane liigvoolukaitset rakenduma. Seetõttu on tuleohu ärahoidmiseks ja inimeste ohutuse tagamiseks enamasti vältimatult vaja kasutada rikkevoolukaitselüliteid.
TT-juhistiku süsteem on levinud mitmes Euroopa riigis (Prantsusmaa, Belgia jt). NSV Liidus oli see sisuliselt keelatud, seega vanades elektripaigaldistes siin üldjuhul seda ei esine. Uutes elektripaigaldistes pole tänapäeval TT-juhistiku süsteemi kasutamine Eestis keelatud.
Juhistikusüsteem

Juhistikusüsteem on madalpingelistes elektrivõrkudes kasutatav elektrijuhtide kogum elektrienergia edastamiseks tarbijatele. 
Vahelduvvoolu energiat edastatakse kolmefaasiliste elektriahelate kaudu. Energiat edastavad tööjuhid, milleks on faasijuhid ja nende ühise punktiga ‒ neutraalpunktiga ‒ ühendatud neutraaljuht.
Olenevalt süsteemist võib neutraalpunkt olla maandatud, seda eelkõige inimeste ohutuse tagamiseks. Samal otstarbel on juhistikusüsteemis kaitsejuht (või kaitsejuhid). Kaitsejuhtide abil luuakse kaitsemaandus, s.t ühendatakse maaga pingealtid seadmeosad (elektripaigaldise või elektritarviti need normaalselt ohutud metallosad, mis isolatsioonirikke korral võivad pinge alla sattuda).
Juhistikusüsteemid erinevadki üksteisest selle poolest, kas ja kuidas on tööjuhid alajaama trafo sekundaarpoolel maandatud ja kuidas on korraldatud kaitsemaandus tarbija juures.
Juhistikusüsteemide ja juhtide tähiste selgitus.
Juhistikusüsteemide tähised põhinevad prantsuse keelel:
Juhtide rahvusvahelised tähised tulenevad inglise keelest:
neist moodustatud lühend PE tähistab kaitsemaandusjuhti ja PEN neutraaljuhiga ühitatud kaitsejuhti.
Juhistikusüsteem TN-C-S.
Eestis on madalpingel valdavalt kasutusel kombineeritud edastussüsteem TN-C/TN-S (lühemalt TN-C-S). Alajaamast tuleb TN-C-juhistiku neljasooneline kaabel tarbija elektripaigaldiseni. Liitumiskilbi maanduslatil hargneb ühitatud kaitse- ja neutraaljuht PEN neutraaljuhiks N ja kaitsejuhiks PE, nii et moodustub TN-S-süsteem.
Selles süsteemis tuleb kolmefaasilise tarviti juurde viiesooneline kaabel, mille kaitsemaandussoon (PE) ühendatakse toidetava seadme kaitsemaandusklemmiga (selle juures on maandusmärk). Ühefaasiline tarviti saab toidet kolmesoonelise kaabliga, mille faasisoone (L) isolatsioon on must, pruun või hall, neutraalsoonel (N) sinine ja kaitsemaandussoonel (PE) kollarohelise triibuline (sama värvi on ka PEN).
Kaitsemaanduskontaktidega pistikseadise abil võrku ühendatud elektritarviti puutealtid osad, nt metallkest, on kaitsejuhi kaudu maandatud. Kui isolatsioonirikke tõttu või muul põhjusel tekib kereühendus (faasijuht satub näiteks ühendusse seadme metallkestaga), läbib faasijuhti ja maaga ühendatud kaitsejuhti lühisvool (maaühendusvool) ning kaitselüliti (või sulavkaitse) lülitab riknenud juhistikuosa kiiresti välja.
Eesti riigikord

Eesti Vabariik on parlamentaarne vabariik, kus on põhiseadusega kehtestatud võimude lahusus ja tasakaalustatus: seadusandlikku võimu kannab Riigikogu, täidesaatvat Vabariigi Valitsus ning kohtuvõimu kohtusüsteem eesotsas Riigikohtuga. Vabariigi President on Eesti riigipea ja mängib riigi kõrgeima esindaja ja võimuharude tasakaalustaja rolli, olles tavaliselt parteide ja päevapoliitika ülene.
Kõrgeima võimu kandja Eestis on rahvas. Seda võimu teostatakse kahel viisil: Riigikogu valimistel ja rahvahääletustel.
Eesti Vabariik on unitaarriik: sel on üksainus põhiseadus, ühtne õigussüsteem ning valitsemisorganite süsteem. Eestis ei ole autonoomseid haldusterritoriaalseid üksusi.
Tuukri tänav

Tuukri tänav on tänav Tallinna kesklinnas.
Tuukri tänav algab Jõe tänavalt ja kulgeb üldiselt itta. Ta ristub Lootsi tänavaga vasakult, Aedvilja tänavaga paremalt, Tuukri põiguga paremalt ja Uus-Sadama tänavaga mõlemat kätt, olles nende suhtes peatee. Tänav lõpeb Tuukri ja Petrooleumi tänava ristmikul, kus Tuukri tänav läheb üle Nafta tänavaks. Tänava pikkus on 700 meetrit. 1950.aastani oli see Hollandi tänav.
Suuremate vihmasadude ajal on Tuukri tänaval üleujutused. Seda põhjustab asjaolu, et tänava kõrgus merepinnast on väga väike, alla kahe meetri, ja veel on raske sealt ära voolata.
Veel mõnesaja aasta eest oli praeguse Tuukri tänava kohal meri. Alles 19. sajandi paiku muudeti madal merepõhi maismaaks, vedades sinna hulgaliselt täitepinnast.
Masintõlge

Masintõlge (ka automaattõlge, raaltõlge) on arvutilingvistika haru, mis uurib võimalusi tõlkida tarkvara abil teksti või kõnet ühest loomulikust keelest teise.
Kõige elementaarsemal tasemel asendab masintõlge ühe keele sõnad teise keele omadega, kuid sellest ei piisa heaks tõlkeks, sest tuleb tunda ära terved fraasid ja leida neile teises keeles vasted. Sellele probleemile lahenduste otsimine korpuslingvistika ja statistika vahenditega on kiirelt arenev ala, mis viib paremate tõlgeteni, tegeldes eripäradega keeletüpoloogias ja idioomide tõlkes ning keeleliste anomaaliate tuvastamisega.
Tänapäevast masintõlketarkvara võib sageli kohandada valdkonna järgi (näiteks ilmateated). See tehnika on eriti tõhus valdkondades, kus kasutatakse formaalset keelt. Nii on masintõlge sobilikum tehniliste ja juriidiliste tõlgete tarbeks kui kõnekeele või vähem standardiseeritud tekstide korral.
Tõlkeprotsess.
Inimtõlkeprotsessi saab kirjeldada kui esmalt lähteteksti tähenduse dekodeerimist ning seejärel selle tähenduse kodeerimist sihtkeelde. Sellise lihtsa kirjelduse taga toimub väga keeruline kognitiivne protsess: kogu tekst tuleb analüüsida, mis vajab väga sügavat teadmist grammatikast, semantikast, süntaksist, idioomidest jne. Seega peaks arvuti tekstist sama hästi aru saama nagu inimene.
Hetkel ei ole see tehnoloogiliselt võimalik ning ükski automaattõlke meetod ei suuda inimese abita toota kvaliteetset väljundit. Parim, mida arvuti suudab teha, on anda üldine aimdus teksti sisust. Paljude praktiliste rakenduste jaoks, kus ei pruugi inimtõlget isegi vaja minna, on see täiesti piisav.
Lähenemisviisid.
Otsetõlge.
Otsetõlke puhul koostatakse kahe keele vahel sõnastik ning kasutatakse seda iga sõna tõlkimiseks.
Ülekanne.
Ülekandemeetodi puhul on sõnastikus vaid algvormid. Tõlkeprogramm teostab sisendil morfoloogilist analüüsi ning kasutab selle tulemusi koos lisareeglitega uude keelde tõlkimiseks.
Interlingvistiline.
Tõlgitav tekst tõlgitakse esmalt vahekeelde ning alles seejärel sihtkeelde. Mida rohkem keeli on vahekeelega liidestatud, seda võimekam selline tõlkesüsteem on.
Statistiline tõlge.
Statistiline masintõlge kasutab kakskeelseid lähtekorpuseid, kus sama tekst on esitatud mõlemas keeles. Nende tekstide põhjal koostab tarkvara statistilise mudeli, mida kasutada seni veel nägemata tekstide jaoks.
Hetkeprobleemid.
Tähenduse mitmesus.
See probleem tekib siis, kui ühel sõnal on rohkem kui üks tähendus. Tänapäeval lahendatakse probleemi kahel moel: "madala" ja "sügava" lähenemise abil. "Madala" lähenemise puhul ei eeldata sõna kohta eelteadmist, vaid uuritakse ümbritsevaid sõnu statistiliste meetodite abil. "Sügava" lähenemise puhul eeldatakse suurt eelteadmust antud sõna kohta.
Mittestandardne keel.
Kõnekeelest või kõnekeelde tõlkimise puhul on see eriti suur probleem reeglipõhise tõlke puhul, kuna vaikimisi ei kasuta reeglipõhine tõlge väljaspool keelenorme olevaid allikaid.
Nimeüksused.
Nimeüksuste all mõistetakse nii isikuid, kohti ja ettevõtteid kui ka aja, ruumi ja koguse väljendusi. Nimeüksused põhjustavad probleeme just statistiliste meetodite kasutamisel, kuna neid ei pruugi lähteallikates piisavalt tihti esineda.
Mario Echandi Jiménez

Mario José Echandi Jiménez (17. juuni 1915 San José – 30. juuli 2011 San José) oli Costa Rica diplomaat ja poliitik.
8. maist 1958 kuni 8. maini 1962 oli ta Costa Rica president.
Mario Echandi Jiménez oli hariduselt jurist. Enne presidendiks saamist oli ta muu hulgas Costa Rica suursaadik Ameerika Ühendriikides, suursaadik ÜRO juures ja Ameerika Riikide Organisatsiooni juures. Ta oli aastatel 1950–1952 president Otilio Ulate Blanco valitsuses välisminister ning seejärel parlamendi liige.
1958. aastal valiti ta Rahvusliku Liidupartei ("Partido Unión Nacional") kandidaadina presidendiks. Ta kandideeris presidendiks ka 1970. ja 1982. aastal, kuid ei osutunud valituks.
Eestimaa Talupidajate Keskliit

Eestimaa Talupidajate Keskliit (lühend ETKL) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab talupidajate liitusid, maamajanduslikke seltse ja -liitusid ning keskühistuid.
Liit asutati 1989. aastal.
Eestimaa Talupidajate Keskliit annab välja publikatsioone Eesti Talu ja Metsaleht ning valib aasta talu.
Aastatel 1992–1996 andis liit välja ajalehte Eesti Maa.
Tarbevesi

Tarbevesi on vesi mis tarvitatakse ära tootmises, toiduvalmistamises, põllumajanduses ja mida otse ei tagastata veekogudesse. Üldjuhul loetakse tarbeveeks ka vett, mida kasutatakse pesemiseks ja veekloseti loputamiseks. Tarbeveena on võimalik kasutada ka sademevett, näiteks vihmavett.
Sademevesi

Sademevesi ehk sajuvesi on nii vihma kui ka lume või rahena taevast tulnud vesi, mis ei ole maapinnalt veel midagi kaasa võtnud. Sademevee eriliigiks on vihmavesi.
Lume ja rahe sulamisel vabanevat vett nimetatakse sula- ehk sulamisveeks. 
Kanalisatsioonis voolavat sademevett, mis voolab ära asulast, nimetatakse valinguveeks.
Vihmavesi

Vihmavesi on sademevee eriliik, mis jõuab maapinnale vihmana. Vihmavett kogutakse ja seda saab kasutada tarbeveena. Maapinnale jõudnud vihmavesi muutub pinnaveeks.
Olympic Entertainment Group

Olympic Entertainment Group AS on Eesti päritolu rahvusvaheline kasiinoettevõtete kontsern, mille tütarettevõtted tegutsevad kõigis Baltimaades, Slovakkias, Horvaatias ja Maltal. Varem ka Valgevenes, Poolas, Rumeenias ja Itaalias.
Eestis tegutses Olympic Entertainment Groupi kontserni kuuluv Olympic Casino Eesti AS, Lätis Olympic Casino Latvia SIA ja Leedus Olympic Casino Group Baltija UAB. 2018. aastal toimunud ettevõtete ühinemise järel tegutsetakse Eestis Olympic Entertainment Group AS nime all.
Ettevõtte juhatuse liikmed olid alates 1. oktoobrist 2009 Indrek Jürgenson ja alates 27. detsembrist 2010 Madis Jääger.
Olympic Entertainment Groupi aktsiad olid noteeritud Tallinna börsil ja Varssavi börsil. Märtsis 2018 avaldati, et Odyssey Europe AS (Luxembourgi ettevõte Novalpina Capitali tütarettevõte) ostab Olympic Entertainment Groupi 288,4 miljoni euro eest. 2018. aasta novembris olid kõik aktsiad põhiaktsionäri Odyssey käes ning samal kuul lahkuti Tallinna börsilt. Börsilt lahkumisega kaasnes vaidlus ettevõtte väikeaktsionäridega nende osaluse eest makstud hinna üle, kus esimese astme kohtuotsust oodatakse 2024. aasta septembris.
Ettevõtte suurim osalus kuulus enne seda valdusettevõtete kaudu Armin Karule, kes müüs oma osaluse maha 2018. aastal.
Internetikasiino.
Olympic Entertainment Group avas 2010. aastal Eesti esimese Eestis legaalse internetikasiino, mis toona kandis nime Olympic-Online. Pakutavate teenuste hulka kuulus nii internetikasiino kui ka internetipokker. 
2013. aasta augustis uuendati kaubamärki ning uueks nimeks sai Olybet. Teenuste hulka lisandus ka spordiennustus.
Vesineitsik

Vesineitsik ("Calopteryx") on putukate perekond, mis kuulub kiililiste seltsi ja vesineitsiklaste sugukonda.
Perekonda kuulub 26 liiki.
Eestis elab neist kaks liiki:
Ungarlased

Ungarlased ehk madjarid (ungari keeles "magyarok") on Euroopas elav rahvas, Ungari põhirahvas ja suurim soome-ugri rahvas. 
Ungarlaste üldarv maailmas on 13,2–14,5 miljonit. Osa traditsioonilisest ungarlaste asualast jääb tänapäeval Ungari naaberriikide territooriumile, mistõttu elab kuni 3,5 miljonit ungarlast vähemusrahvusena Ungari naaberriikides.
Ungarlased kõnelevad peamiselt soome-ugri keelte ugri rühma kuuluvat ungari keelt. Ungarlaste lähim sugulasrahvas keele kaudu on ugri keeli rääkivad handid ja mansid.
Usundilt on ungarlased valdavalt katoliiklased, märkimisväärselt on ka kalviniste ja vähesemal määral luterlasi. 2022. aasta seisuga ei järginud 27% Ungari rahvast ühtegi usku.
Ajalugu.
Ungarlaste rahvas sai alguse Lääne-Siberis elanud ugri ja turgi rahvaste segunemisest. 5. sajandiks pKr olid nad asunud liikunud edelasse ja elasid Kaspia mere läheduses. 830. aastaks olid nad Doni jõe ääres ja 896. aastaks olid ungarlased ületanud Karpaadid ning jõudnud oma praegustele asualadele.
Pärast Kesk-Doonau madaliku vallutamist rajasid ungarlaste eelkäijad oma riigi ja segunesid seal varem elanud avaari, gepiidi ja slaavi rahvastega. Kesk- ja uusajal lisandusid Ungari kultuuri mõjud kuningriigi vallutanud türgi ja saksa (eriti austria) kultuuriruumist. Ungarlased said autonoomia Austrias 1867. aastal ja täieliku iseseisvuse sai Ungari riik taas 1918. aastal.
Hajala.
Ungaris moodustavad ungarlased 9,6 miljonit elanikust (2022. aasta seisuga) 94% riigi rahvastikust. Rumeenias (peamiselt Transilvaanias, umbes 1,5 miljonit), Slovakkias (umbes 0,5 miljonit), Ukrainas (peamiselt Taga-Karpaatias), Serbias (Vojvodinas) ja vähemal määral Horvaatias.
Eestis.
2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 380 ungarlast (208 meest ja 172 naist). Neist 279 emakeel oli ungari keel ja 103 olid Eesti kodanikud. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 165 ungarlast, neist Tallinnas 63.
Kulter

Kulter loodi iseseisva klubina Eesti Muinsuskaitse Seltsi juurde 11. septembril 1989. Nimi on tuletatud sõnapaarist "kultuur ja tervis".
Klubi eesmärk oli taastada Eesti Kaitseliit ning turvata Eesti Muinsuskaitse Seltsi ja teisi suuremaid rahvaüritusi nagu president Konstantin Pätsi säilmete ümbermatmine ja Eesti Kongressi valimised, samuti ruume nagu Eesti Komitee kontor ja telemaja. Klubi kuulus kollektiivselt Kodukaitsesse ja oli Kaitseliidu taasasutaja Järvakandis (17.02.1990). Kulter korraldas uute liikmete värbamiseks perepäevi. Klubi esimees Ülo Lomp käis asutustes ja ülikoolides esinemas loengutega, et kutsuda inimesi ühinema loodava Kaitseliidu ja Kulteriga. 
Kulteri liikmed tegelesid regulaarselt enesekaitsetreeningutega Tallinna 8. Keskkoolis, kus klubi korraldas 16.-17. juunil 1990 esimese Eesti Kaitseliidu kokkutuleku ning tähistas sellega võidupäeva. Kutsutud olid nii Kodukaitse kui ka Kaitseliidu liikmed. Eesmärgiks oli Kaitseliidu ja Kodukaitse vaheliste vastuolude silumine. Esimesel päeval olid spordivõistlused ja pidulik õhtu, teisel päeval oli konverents. Kohal olid Kodukaitse juhid eesotsas Andrus Ööveliga. Kaitseliidu poolt olid kohal mitme malevkonna esindajad.
Kulteri liige oli ka Lembit Kolgi juhitud karatekool Lembitu.
Kulter oli abiks 2005. aastal avaldatud raamatu "Eesti Vabadussõda koolipoiste silmade läbi" kirjastamisel ja levitamisel.
James Macpherson

James Macpherson (gaeli keeles Seumas MacMhuirich või Seumas Mac a' Phearsain; 27. oktoober 1736 – 17. veebruar 1796) oli šoti kirjanik ja poliitik, keda tuntakse peamiselt tema kirjutatud "Ossiani laulude" järgi.
Aktuaar

Aktuaar on kindlustusmatemaatik.
Igal Eesti kindlustusseltsil peab olema vastutav aktuaar.
Eesti aktuaarid on ühinenud Eesti Aktuaaride Liitu.
Led Zeppelin II

"Led Zeppelin II" on ansambli Led Zeppelin teine stuudioalbum. See ilmus 1969. aasta oktoobris.
Igavene haud

"Igavene haud" ("Into Eternity") on taani režissööri Michael Madseni 2010. aastal valminud dokumentaalfilm Olkiluoto tuumaelektrijaama juurde rajatavast tuumajäätmete hoidlast Soomes Rauma linna lähedal Olkiluoto saarel.
Onkalo tuumajäätmete hoidla on umbes 500 m sügavusel asuv maa-alune hoidla. Film võtab erilise tähelepanu alla küsimuse, kuidas tuleks see ohtlik paik tähistada, et tähis oleks arusaadav saja tuhande aasta jooksul (ükski keel teatavasti nii kaua ei kesta).
Film on tuumajaama suhtes kriitiline ja aus.
SSID

SSID ("Service Set IDentifier") on võrgunimi(mestiident) traadita võrgus(IEEE 802.11), mida peavad kasutama kõik antud võrgus tegutsevad seadmed. SSID kujutab endast 32-baidist tõstutundlikku tekstijada, mis tavaliselt sisaldab seadme valmistanud firma nime. SSID nimi lisatakse kõigile antud võrgus liikuvatele andmepakettidele, vt NAT.
Tõstutundlikkus

Tõstutundlikkus on kirjutatud sõnade tähenduse muutus sõltuvalt suur- ja väiketähtede kasutamisest. Nii on näiteks "Gauss" isikunimi, "gauss" aga magnetilise induktsiooni mõõtühik.
Inimkeelte tõstutundlikkus erineb sõltuvalt kasutatavast kirjast. Mõnes kirjasüsteemis tõstutundlikkus puudub, kuna ei eristata suur- ja väiketähti (näiteks hieroglüüfkiri ja kiilkiri).
Ehkki tõstutundlikud kirjaviisid aitavad ka inimkeeltes kirjutatud tekste selgemaks muuta, on tõstutundlikkus muutunud märksa tähtsamaks arvutiajastul, kuna tõstutundlikkus võimaldab sama tähemärkide hulgaga edastada rohkem informatsiooni. Teisalt suurendab tõstutundlikkus ohtu, et inimene teeb teksti arvutisse sisestades vea.
Arvutites kasutatakse tõstutundlikku teksti:
Mõned arvutikeeled on tõstutundlikud (Java, C++, C#, C, Ruby ja XML). Teised on mitte-tõstutundlikud, nagu BASIC (erandiks on BBC BASIC), SQL, HTML ja Pascal.
Ex situ looduskaitse

"Ex situ" looduskaitse (inglise keeles "ex-situ conservation") on elurikkuse komponentide (ka liikide) kaitse väljaspool nende looduslikku esinemiskohta. 
Kaitsealuseid liike hoitakse sel puhul näiteks looma- või botaanikaaedades. 
"Ex situ" looduskaitse vastand on "in situ" looduskaitse.
In situ looduskaitse

In situ (ladina keeles 
"in situ", kohapeal) looduskaitse ehk looduskaitse looduses (inglise keeles "in-situ conservation") elurikkuse komponentide (ka liikide) kaitse nende looduslikes esinemiskohtades (ka kooslustes).
Eesti looduse infosüsteem

Eesti looduse infosüsteem (lühend EELIS) on alates 1999. aastast peetav andmebaas, mis on ette nähtud Eesti kaitstavate alade ja liikide kohta info kogumiseks, hoidmiseks ja üldsusele kättesaadavaks tegemiseks. 
EELIS-es on toodud näiteks kõik Eestis kaitstavad alad ja nende kaitsekorralduskavad, kaitstavad üksikobjektid, kaitstavad liigid.
EELIS-e andmeid hoitakse (2011. aasta seisuga) Postgre andmebaasis ja ruumiandmeid hallatakse tarkvara MapX abil.
Sortside saladused

"Sortside saladused", alates 5. köitest "Sortside saladusi" on raamatusari (allikapublikatsioon), mis tutvustab kommunistide kuritegusid okupeeritud Eestis 1941. aastal Venemaal toimunud ülekuulamiste protokollide põhjal. 
Raamatute autor/koostaja on Mart Arold, kirjanikunimega ka Leo Levala. 
Raamatud on kirjastatud Tartu kirjastuses Tungal ja ilmunud aastatel 1993–2001.
Karielan Šana

Karielan Šana (vene keeles "Карельское слово") on tverikarjalaste rahvuslik-kultuurilise autonoomia ajaleht. 
Ajaleht hakkas ilmuma aastal 1996, ta ilmub 2 korda aastas tiraažiga 500 eksemplari ja teda trükitakse Tveri oblasti trükikojas. Ajalehe toimetajaks on Ljudmila Gromova.
Ajaleht ilmub tverikarjala keeles, aga ka vene ja soome keeles.
Ajalehe põhimõtteks on avaldada artikleid karjalaste ajaloost, rahvaluulealaseid uurimusi ja karjalakeelseid kirjandusteoseid.
Rubriigid:
Spikker

Spikker (slängis puks)on kirjalik abivahend töö kergendamiseks, milles on informatsioon lühidalt välja toodud. Spikker võib olla ka lühendatud kasutusjuhend. Õppeasutustes on spikrite kasutamine üldiselt keelatud, kuid osades õppeainetes võib see vahel olla lubatud.
Spikker on laensõna saksakeelsest samatähenduslikust sõnast "spicken" (salaja maha kirjutama).
Spikril on 21. sajandi alguses ka uuem avaliku abivahendi tähendus, näiteks arvuti või teleri kuvaril kiirkasutusjuhend.
1926. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome esimene maavõistlus poksis toimus 17. detsembril 1926 Helsingis Remanderi maja valges saalis (Aleksanterinkatu 16). Soome võitis 5:3.
Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): Ernst Sonntag (Soome) – Anatoli Luts (Eesti) 3 – 0
Kukk-kaal (kuni 118 naela ehk 53,5 kg): August Leiger (Eesti) – Eino Nikkanen (Soome) 3 – 0
Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): Johannes Viikberg (Eesti) – Ossian Borg (Soome) 3 – 0
Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): Nils Strömberg (Soome) – Artur Maasik (Eesti) 3 – 0
Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): Ragnar Hagelberg (Soome) – Valter Palm (Eesti) 3 – 0
Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): Anatoli Koschkin (Soome) – Heinrich Kuuskmann (Eesti) DQ 3 
Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): Torsten Ström (Soome) – Kustav Stolzen (Eesti) RSC 1 
Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): Karl Tender (Eesti) – Holger Westerberg (Soome) 
3 – 0
Eestimaa Loomakaitse Liit

 
Eestimaa Loomakaitse Liit (lühend ELL) on Eesti loomakaitseorganisatsioon.
Eestimaa Loomakaitse Liit (ELL), mis peab end organisatsiooni 1929. aastal asutatud samanimelise liidu õigusjärglaseks, taasloodi 26. jaanuaril 2011. Liit koondab eri liiki loomadega tegelevaid organisatsioone, kes austavad loomakaitse ja halastuse põhimõtteid. Seni on Eestis tegutsenud eelkõige füüsilisi isikuid koondavad mittetulundusühingud. ELL-i eesmärgiks on kujuneda katusorganisatsiooniks, kuhu kuuluvad eelkõige mittetulundusühingud, kes puutuvad kokku ja omavad teadmisi erinevate loomaliikide ja ülevaadet valdkonna probleemide kohta. Vaid asjatundlikkuse tõustes on võimalik tegeleda loomakaitsega igakülgselt ja teha koostööd nii riigi kui ka organisatsioonidega. ELL tegeleb aktiivselt ka vähem levinud ja metsas elavate liikidega. Liitu kuulub 14 mittetulundusühingut.
Põhimõtted
“Eesti Loomakaitse Liitu” keelduti paraku registreerimast, sest see nimetus sarnases liialt “Eesti Loomakaitse Seltsiga”. Seetõttu sai organisatsiooni uueks nimeks Eestimaa Loomakaitse Liit, mis registreeriti 16. jaanuaril 2011. Asutajad olid sedapuhku Heiki Valner, Loone Ots, Marek Strandberg, Katrin Idla, Märt Ots, Pille Tees, Piret Tees, Rein Kikerpill ja Triinu Priks.
Liidu logo sümboliseerib elu haprust ning vajadust seda hoida ja kaitsta. Idee, mille autor on Heiki Valner, teostas kunstnik ja loomasõber Epp Maria Kokamägi.
Eestimaa Loomakaitse Liit on kantud tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja, mis tähendab seda, et isik saab ELL-le annetatava summa maha arvata oma aasta maksustatavast tulust.
Eestimaa Loomakaitse Liit järgib vabaühenduste eetikakoodeksit.
Liikmeskond.
Liidu juhatuse liikmed on Heiki Valner, Pille Tees, Piret Tees, Katrin Idla, Kadri Võrel, Rein Kikerpill ja Kaija Paalberg.
Liidu lõuna piirkonna juht on Kristi Metsa.
Sümboolika.
Liidu logol on kujutatud inimkäed linnupesa kohal. Munad pesas sümboliseerivad elu algust ja selle haprust ning vajadust seda hoida ja kaitsta. Idee autor on Heiki Valner ning teostaja kunstnik ja loomasõber Epp Maria Kokamägi.
1927. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti–Soome 1927. aasta maavõistlus poksis toimus 25. novembril Tallinnas tollases Grand Marina kinos (hävinenud; selle kohal on Vene Kultuurikeskus, praeguse aadressiga Mere pst 5). Eesti võitis tulemusega 5:3.
Peeter Tammearu

Peeter Tammearu (sündinud 31. juulil 1964 Pärnus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (12. lend). 
Kuni 1994. aastani töötas Peeter Tammearu Ugala teatris näitleja, lavastaja ja kirjandusala juhatajana, aastatel 1996–2002 töötas ta Tallinna Linnateatris. 
2002. aastast oli Tammearu Ugala teatri peanäitejuht ja aastatel 2003–2009 teatri direktor. Kuni 2010. aastani töötas ta Ugalas näitlejana.
Alates 2019. aastast on ta Endla teatri näitleja.
Peeter Tammearu lugenud eestikeelseid dublaažitekste animafilmidele (nt "Shrek") kui telekanalites näidatud mängufilmidele. 2012. aastal mängis ta kriminaal-telesarja "Kättemaksukontor" mõnes osas. 
Isiklikku.
Peeter Tammearu abikaasa on Triinu Meriste. Neil on pojad Tobias ja Pärtel.
ELL

ELL võib tähendada järgmist:
Ell võib tähendada järgmist:
Nomenklatuurikoodeks

Nomenklatuurikoodeks (inglise keeles "nomenclature code" või "code of nomenclature") on bioloogiliste taksonite nimetamist reguleeriv ja taksonite süstematiseerimist korraldav reeglistik, mis on välja töötatud mitme suure organismirühma jaoks. 
Eraldi nomenklatuurikoodeksid on järgmistel suurrühmadel:
Nomenklatuurikoodeks ei käi rahvuskeelsete teaduslike taksoninimetuste kohta.
Vedru

Vedru on masina või mehhanismi elastne konstruktsioonielement, mis sellele mõjuval deformeerival jõul, kuju muutuse kaudu, salvestab energiat. Kui jõu mõju lakkab, siis annab vedru salvestunud energia ära ja taastab oma esialgse kuju.
Vedrusid kasutatakse näiteks löökide summutamiseks ja nende mõju leevendamiseks, vibratsiooni leviku takistamiseks ja mehhanismide käitamiseks.
Tavaliselt on vedrud valmistatud karastatud terasest. Väikeseid vedrusid valmistatakse eelkarastatud terasest, suuremad vedrud on valmistatud kuumutatud terasest ja karastatud pärast valmistamist. Mõned vedrud sisaldavad värvilisi metalle, näiteks titaani, mittemetalle, näiteks fosforit, või teisi ühendeid, näiteks pronksi. Mõned vedruosad nõuavad korrosioonikindlust ja parema elektrijuhtivuse huvides võib nende koostises olla berülliumi või elektrilise takistuse vähendamiseks vaske.
Kui vedru on kokku surutud või välja venitatud, siis jõud, mida ta avaldab, on võrdeline tema pikkuse muutumisega.
Vedrutüübid.
Vedrusid saab liigitada vastavalt sellele, kuidas neile koormus rakendub. Selle põhjal eristatakse tõmbe-, surve-, väände- ehk torsioonvedru ja paindevedrusid.
Võrreldes lihtvedruga saavutatakse liitvedrus samade mõõtmete juures 1,3–1,5 korda suurem järeleandlikkus (väiksem jäikus) ja 2–3 korda suurem tugevus.
Kuju järgi eristatakse näiteks keerd- spiraal-, leht-, rõngas-, seib- ja taldrikvedrusid. Keerdvedrude seast on kõige kasutatavamad silindervedrud, aga kasutatakse ka näiteks koonus-, prisma- ja kujuvedrusid.
Koonusvedru jäikus suureneb deformatsiooni suurenedes. Koonusvedru on tavaliselt survevedru.
Prismavedrusid kasutatakse tulirelvade salves, kus on suur nõtkeoht. Ka need on tavaliselt survevedrud.
Rõngasvedru koosneb reast sisemiste ja väliste koonuspindadega rõngastest. Teljesihiline koormus põhjustab läbi kooniliste kontaktpindade väliste rõngaste laienemise ja sisemiste rõngaste kokkusurumise. Rõngaste väikese radiaaldeformatsiooniga kaasneb vedru pikkuse suur muutus. Rõngastevahelise hõõrdumise tõttu on rõngasvedrul hea amortiseerimisvõime. Rõngasvedrusid kasutatakse juhtudel, kui koormused on tsüklilised ning on tarvis löögienergiat hajutada ja võnkumisi vältida. Rõngasvedrud ei sobi, kui on tarvis koormuse energiat salvestada.
Taldrikvedru on alati survevedru. Taldrikvedrusid kasutatakse üldjuhul siis, kui koormused on suured või vedru deformatsioon peab olema väike.
Lehtvedru kasutatakse sageli autode amortisaatoriteks.
Hải Phòng

Hải Phòng on linn Vietnami põhjaosas Hồng Hà deltas.
Linna geograafilised koordinaadid on .
Hải Phòngis elas 2009. aasta rahvaloenduse järgi 1 884 685 inimest. Ta on elanike arvult Vietnami kolmas linn.
Hải Phòng on Vietnami põhjaosa tähtsaim sadamalinn ja populaarne turismi sihtpunkt.
Dániel Gyurta

Dániel Gyurta (sündinud 4. mail 1989 Budapestis) on ungari ujuja, mitmekordne maailma- ja Euroopa meister 200 meetri rinnuliujumises.
Ta tuli maailmameistriks 2009. aastal Roomas ja 2011. aastal Shanghais ning Euroopa meistriks 2010. aastal Budapestis. Ta võitis hõbemedali Ateena olümpiamängudel. Aastatel 2006, 2007 ja 2009 tuli ta ka lühiraja Euroopa meistriks.
Linda Tubin

Linda Tubin (aastani 1930 Linda Pirn; 22. august 1905 Laeva vald – 26. juuni 1980 Tallinn) oli eesti näitleja ja laulja (sopran).
Ta õppis aastani 1925 Tartu tehnikagümnaasiumis. Aastatel 1926–1932 õppis ta Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist.
Linda Tubin töötas aastail 1927–1940 Vanemuises ja aastail 1940–1976 Draamateatris. Samuti mängis ta 1965. aastal filmis "Külmale maale" ja 1968. aastal filmis "Viini postmark".
Isiklikku.
Aastail 1930–1941 oli Linda Tubin abielus Eduard Tubinaga; nende poeg oli Rein Tubin. Hiljem oli ta elukaaslaseks Voldemar Alev.
Eino Uuli

Eino Uuli (ka Heino Uuli; 14. detsember 1906 Narva – 19. veebruar 1976 Tallinn) oli eesti lavastaja ja laulja (tenor).
Ta õppis aastatel 1915–1919 Narvas gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 1925 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis Tallinna Konservatooriumis algul klaverit (Peeter Ramuli klassis), kuid lõpetas konservatooriumi aastal 1933 laulu erialal (Aino Tamme klassis). 
Ta töötas 1929–1932, 1937–1946 ja 1948–1951 Estonias, 1933–1934 Ugalas ja 1934–1936 Vanemuises. Tema poeg oli pianist ja löökpillimängija Eino Uuli (1949–2017).
Ta tuli Eesti meistriks korvpallis (1925 ja 1927) ja jalgpallis (1930).
Pankus

Pankus oli hetiidide Vana Kuningriigi lõpus kuninga poolt loodud nõukogu, mis koosnes ülikutest ja millega pidi arvestama ka kuningas ise. Seda on peetud ka maailma vanimaks parlamendiks.
Heti Vana Kuningriigi viimane kuningas Telipinus tuli troonile dünastilises võimuvõitluses ja püüdis oma valitsemisajal teha lõppu seadusetusele ja mittekorrastatud kuninglikule pärilusele. Tema erinõuded, mida nüüd kutsutakse Telipinuse Ediktiks [], on üheks parimaks allikaks Hetide Vana Kuningriigi uurimiseks. Oma ediktiga määras ta põhiseadusevastaste kuritegude käsitlemiseks pankuse (ülikutest üldkogu) kui kõrgema kohtu. See põhines põhimõttel, et kuningas on võrdne võrdsete seas. Seadusvastaste tapmiste korral tuli kuningal endalgi kanda kohtu ees vastutust.
Johann Christoph Paucker

Johann Christoph Paucker (10. veebruar 1736 Kolberg, Pommeri – 26. veebruar/8. märts 1776 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Paucker õppis aastast 1753 Halle ülikoolis. Töötas seejärel Eestimaal koduõpetajana. Ordineeriti 20. juulil/31. juuli 1757 õpetajaks.
Oli aastatel 1757–1776 Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Sai 30. jaanuaril/10. veebruaril 1767 Eestimaa konsistooriumi assessoriks, 10. märtsil/21. märtsil 1767 sai Järva praostkonna abipraostiks, aastal 1769 praostiks.
Paucker oli tegev aastal 1773 ilmunud Uue Testamendi ettevalmistamisel trükiks, koostas eestikeelse kirikupostilli "Jutluse Ramat", kuid oma eluajal ei jõudnud seda välja anda: raamat ilmus aastal 1779. Temalt ilmus seal ligi kolmandik s.o. 25 jutlust.
Isiklikku.
Tema poeg Heinrich Johann Paucker oli Nissi- ja Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, pojapoeg Heinrich Wilhelm Christoph Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, pojapojapoeg Pontus Heinrich Johannes Paucker oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.
Pontus Heinrich Johannes Paucker

Pontus Heinrich Johannes Paucker (11. august/23. august 1823 Simuna – 31. märts/12. aprill 1855 Kullamaa) oli Eesti vaimulik.
Paucker õppis aastast 1837 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1842–1847. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Estonia ridadesse. Töötas seejärel koduõpetajana. Ordineeriti õpetajaks 1. mail/13. mail 1849.
Oli aastatel 1849–1855 Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Oli aastast 1849 Kullamaa piibliseltsi juhataja.
Isiklikku.
Tema isa Heinrich Wilhelm Christoph Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Nissi- ja Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, onu Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.
Märt Raud

Märt Raud on mitme tuntud inimese nimi:
Sagrada Família

Basílica i Temple Expiatori de la Sagrada Família, tuntud ka kui Sagrada Família ehk Püha Perekonna basiilika, on katoliiklik kirik Hispaanias Barcelonas. 
Selle arhitekt oli Antoni Gaudí (1852–1926). Ta hakkas projektiga tegelema 1883. aastal ja oma elu viimased 15 aastat pühendus ta sellele täielikult. Sagrada Família on Barcelona ja kogu Hispaania üks populaarsemaid vaatamisväärsusi. 
Sagrada Família ehitus algas 1882. aastal ja eeldatavasti valmib kirik aastal 2026. Seoses aastal 2020 alanud koroonapandeemiaga ehitus peatati ja seega võib valmimine mõned aastad edasi lükkuda. 
7. novembril 2010 pühitses paavst Benedictus XVI oma visiidi ajal Santiago de Compostelasse ja Barcelonasse kiriku sisse.
Zaitsevi reegel

Zaitsevi reegel on reegel, mis ütleb, et aluse poolt industreeritud elimineerimisreaktsioon annab eelistatult suurema asendatusega produkti ehk reaktsiooniproduktides domineerib rohkem alküülrühmi sisaldav alkeen. Seega elimineerimisreaktsioonil tekib kahest võimalikust alkeenist põhiproduktina enamasendatud (stabiilsem) alkeen.
Zaitsevi reegel ennustab, millised isomeersed alkeenid eelistatult moodustuvad elimineerimisreaktsioonides. Zaitsev formuleeris 1875. aastal empiirilise reegli: "Suuremas hulgas moodustub see alkeen, mis vastab vesiniku eraldumisele selle β-süsiniku juurest, millega on seotud kõige vähem vesiniku aatomeid". Seega elimineerimisreaktsioonis moodustub ülekaalus see alkeen, mille kaksiksidemega on seotud kõige suurem arv alküülasendusrühmi.
Steeriliselt mahuka aluse nagu näiteks kaaliumtertsiaalnebutoksiid ("t"-BuOK) korral ei ole nn. Zaitsevi produkti moodustumine steeriliste takistuste tõttu soodus ja produktides prevaleerib otsmise kaksiksidemega alkeen (vinüülrühm).
Balatonalmádi

Balatonalmádi on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Balatonalmádi kreisi halduskeskus. Asub Balatoni kaldal, järve kirdetipu lähedal.
Maunderi miinimum

Maunderi miinimumiks nimetatakse Päikese aktiivsuse minimaalperioodi aastatel 1645–1715. Tollal tehti esimesi järjepidevaid päikeseplekkide vaatlusi, mille andmetel esines neid harvem kui tavaliselt. 
Maunderi miinimum oli väikese jääaja kõige külmem aeg. See oli ka Holotseeni kõige külmem aeg, kui mitte arvestada selle algset temperatuuri tõusu aega. 
Maunderi miinimumile vastab 0. Bondi sündmus, ainuke Bondi sündmus, mida on õnnestunud seostada Päikese aktiivsusega.
Heinrich Johann Paucker

Heinrich Johann Paucker (8. august/19. august 1759 Järva-Jaani – 12. aprill/24. aprill 1819 Simuna) oli Eesti vaimulik.
Paucker õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleerus 24. augustil 1776 Leipzigi ülikooli, oli seal kohal septembrini 1777; 29. oktoobril 1777 immatrikuleerus Kieli ülikooli, 16. septembrini 1779 oli kohal. Töötas seejärel Purilas koduõpetajana. Alates 16. märtsist/27. märtsist 1782 töötas Tallinna toomkoolis kolleegina (alamõpetajana). Ordineeriti 19. novembril/30. novembril 1783 õpetajaks.
Oli aastatel 1783–1785 (kutsuti 16. oktoobril/27. oktoobril 1783) Nissi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1785–1819 oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Jättis aastal 1812 praosti ametikoha vastu võtmata.
Paucker vastas aastal 1788 põhjalikult kindralkuberneri ankeedile kihelkonna kooliolude kohta. Ta nimetas talurahva koolmeistreid: Seppa Juhhani Hindrik, Salla kõrtsmik Hans, "vaba" käsitööline (ilmselt saksa soost) Berend Johann Wiekberg, Rahkla kingsepp Berend Ottensohn, Muuga talupoeg Jani Hans (talvel õppis tema juures 25 õpilast) jt. Käru mõisas oli koolmeistriks vabadikulesk Sameli Marri. Koostas aastal 1798 pastorileskede kassa statuudi, mille konsistoorium kinnitas, ja töötas välja aastal 1804 asutatud Eestimaa pastorileskede kassa statuudi.
Isiklikku.
Tema isa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Ta oli kolm korda abielus: esimese naise Hedwig Eleonore Christine isa Albert Magnus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, teise naise Anna Ulrika isa David Christoph Schnabel oli Tallinna toomkoguduse õpetaja. Tema pojad Heinrich Wilhelm Christoph Paucker ja Hugo Richard Paucker (mõlema ema oli Anna Ulrika) olid (nagu ka Hugo Richardi poeg Eduard Peter Heinrich Paucker) Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajad, poeg Magnus Georg Paucker oli matemaatik ja astronoom. Tema pojapoeg Hermann Julius Georg von Paucker (Hedwig Eleonore Christine poeg) oli sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876), mehaanikateadlane ja Venemaa keisririigi teedeminister.
Puurmani mõis

Puurmani mõis (saksa keeles "Schloß Talkhof") oli rüütlimõis Kursi kihelkonnas Tartumaal.
Mõisa peahoones tegutseb tänapäeval Puurmani Mõisakool.
Ajalugu.
On arvatud, et mõisasüdame kohal paiknes keskajal ordulinnus, mis on olnud nii ordufoogti kui ka -komtuuri residents. Siiski ei ole teada Kursi ordulinnuse täpset asukohta.
Puurmani mõisa esimene omanik oli Buhrmeisterite suguvõsa, kelle esindajale Christopher von Buhrmeisterile kinkis 1645. aastal mõisa Rootsi kuninganna Kristiina. Christopher von Buhrmeister (kes on maetud Tartu Jaani kirikusse), pärandas mõisa edasi Heinrich Johann von Güntersbergi ja Dorothea von Güntersbergi (sündinud Buhrmeister) pojale Eberhard von Güntersbergile (1654–1704). Pärast Eberhardi surma pärandus mõis edasi tema tütrele Margarethe Elisabeth Zoegele, kelle Zöge von Manteuffelite suguvõsaliin piirdus 1795. aastast nimekujuga Manteuffel. Puurmani mõis jäi krahv Manteuffelite suguvõsa valdusse, kuni mõisahoone võõrandas 1919. aastal Eesti Vabariik.
1923. aastast hakkas lossis tööle Puurmani kool, mis kannab tänapäeval nime Puurmani Mõisakool. 
Mõisahooned ja park.
Mõisakeskuse ja lossi ees on Prantsuse stiilis sümmeetriline mõisapark koos purskkaevu ja alleega. Pargis on enam kui 50 puu- ja põõsaliiki. Lossi taga on aga vabavormiline inglise park, kus muu hulgas on jahikoertele pühendatud skulptuur ja tellistest piirdeaed. Lossi peahoone keskteljele viib läbi pargi paarisaja meetri pikkune sihitee, mille alguseks olev värav on kujundatud tuudorstiilis tornikestena. Mõisahoone koos kõrvalhoonete ja pargiga on riikliku kaitse all.
Mõisaloss kerkis aastatel 1877–1881, algselt asus lossiehitust kavandama Ernst Gotthard von Manteuffel vanem, kuid ehitamiseni jõudis plaan alles tema poja ajal. Lossihoone on üks Eesti kaunimaid ja suursugusemaid uusrenessansslosse. Lossihoone üht esinurka ehib viiekorruseline kaheksatahuline torn. Nii torn kui ka kõik hoone fassaadid on kaunistatud rikkaliku dekooriga. Lossiruumide interjöörides lisandub uusrenessansile uusbarokk.
Sandarmeeria

Sandarmeeria (prantsuskeelsest sõnast "gendarmerie" &lt; keskaja prantsuskeelsest väljendist "gens d'armes" 'relvastatud inimesed') on sõjaväeline politseiüksus, millele on antud seadusjärelevalve ülesanded. 
Näited.
Ajalooliselt on sandarmeeria olemas olnud Venemaal (Sandarmikorpus) ja Austria-Ungaris. 
Ülesanded.
Sandarmeeria teostab seadusjärelevalvet tsiviilelanikkonna seas ning täidab ka sõjaväepolitsei ülesandeid. On riike, kus sandarmeeria teeb politseitööd ainult tsiviilelanikkonna seas.
Kliimatsüklid

Kliimatsüklid on kliimamustrite perioodilised või ligikaudu perioodilised kordumised.
725-aastane kliimarütm.
725-aastane kliimarütm on seni holotseenile omane olnud Kesk-Aafrika kliima ja Põhja India ookeani mussoonidega seotud kirjetes tuvastatud kliima muutlikkus.
Ekvatoriaalse Kesk-Aafrika Edwardi järve endogeense kaltsiidi koosseisus oleva stabiilse isotoobi kõrgresolutsiooniga analüüsid on näidanud viimase 5400 aasta jooksul toimunud suuri võnkumisi Aafrika kliima- ja niiskustasakaalus. Need võnkumised näitavad sarja põudasid perioodil 4900 eKr – 400 pKr ja määratlesid põua perioodiks ~ 725 aastat. See periood võib olla korrelatsioonis India ookeani mussoonide variatsioonidega, sest on dokumenteeritud ka sarnaste perioodidega mere pindse soolsuse kirjeid Põhja-India ookeanis. Sarnasused Edwardi järve ja India ookeani kirjete perioodilisuses võivad viidata, et tegemist on India ja Vaikse ookeanile omase Aafrika niiskustasakaalus ja troopilise India ookeani holotseeni kliimas domineerinud muutlikkusega. On võimalik, et see muutlikkus on seotud Põhja Atlandi holotseeni aegses kliimas tuvastatud keskmiselt 1470 (± 500) aastase kliima Bondi sündmusteks nimetatud tsüklikaga ja täpsustab selle keskmist pikkust.
Chaka Khan

Chaka Khan (sünninimi Yvette Marie Stevens; sündinud 23. märtsil 1953) on USA R&amp;B-, "funk"-, "soul"-, disko-, ja džässlauljanna ja helilooja, kes sai tuntuks 1970. aastate funkbändi Rufus lauljana. 
Ta alustas 1978. aastal soolokarjääri, olles veel Rufuse ridades. Chaka Khan on tuntud oma suure hääleulatuse, iseloomuliku laulumaneeri ja tämbri poolest, mida on palju matkitud. Tema tuntud hittide hulka kuuluvad (nii Rufusega kui ka ilma) "Tell Me Something Good", "Sweet Thing", "Ain't Nobody", "I'm Every Woman", "I Feel for You" and "Through the Fire".