Andmeleke

Andmeleke (inglise keeles "data breach" või "data" "leak") on turvaintsident, mille käigus volitamata isikud pääsevad ligi konfidentsiaalsele, kaitstud või tundlikule teabele, kopeerides, edastades, vaadates, varastades või kasutades seda loata. Andmelekked võivad hõlmata isikuandmeid, finantsinformatsiooni, intellektuaalomandiga seotud andmeid, ärisaladusi ning muid organisatsiooni või üksikisiku jaoks kriitilisi andmeid. Kaasaegses digitaalses ühiskonnas on andmelekked muutunud üheks suurimaks küberturvalisuse ohuks nii avalikule kui erasektorile, põhjustades märkimisväärseid majanduslikke kahjusid, reputatsiooniriske ning ohustades inimeste privaatsust.
Andmelekete tähtsus on kasvanud paralleelselt digitaliseerumisega – mida rohkem tundlikku informatsiooni säilitatakse ja töödeldakse elektrooniliselt, seda atraktiivsemaks sihtmärgiks muutuvad andmebaasid pahatahtlike tegevuste jaoks. Ülemaailmselt mõjutavad andmelekked aastas miljoneid inimesi ja ettevõtteid, põhjustades keskmiselt 4,45 miljoni dollari suurust kahju ühe intsidendi kohta. Eestis on andmelekked samuti aktuaalsed, eriti arvestades riigi arenenud digitaalse infrastruktuuri ja e-riigi süsteemide laialdast kasutust.
Rahvusvahelised uuringud näitavad, et andmelekked on sagenenud koos digitaliseerumise ja pilvetehnoloogiate laialdase kasutuselevõtuga, mistõttu on kasvav rõhk ennetusel, turvateadlikkusel ja riskijuhtimisel.
Ajalugu ja areng.
Andmelekete ajalugu ulatub tagasi 1980. aastatesse, kui esimesed arvutivõrgud ja digitaalsed andmebaasid muutusid laiemalt kasutatavaks. Varasemad intsidendid olid peamiselt seotud sisemiste rikkumistega või füüsilise juurdepääsuga dokumentidele, kuid internetiühenduse laienedes muutusid andmelekked keerulisemaks ja ulatuslikumaks.
1980. ja 1990. aastatel toimunud andmelekked olid suhteliselt väikese ulatusega ning avalikkus ei pruukinud neist sageli teadagi saada, kuna õiguslikud teavitamiskohustused puudusid. Pöördepunktiks sai 2005. aasta, mil California osariik võttis USAs esimesena kasutusele seaduse, mis kohustas ettevõtteid teavitama inimesi nende isikuandmete lekkimisest.
2000. aastate teisel poolel ja 2010. aastatel kasvas andmelekete arv ja mastaap dramaatiliselt. Märkimisväärsete intsidentide hulka kuulusid 2013. aastal toimunud Yahoo andmeleke, mis mõjutas kolme miljardit kasutajakontot, 2017. aasta Equifaxi leke, kus ohtu sattus 145,5 miljoni inimese isikuandmed, ning 2018. aasta Facebooki ja Cambridge Analytica skandaal.
Euroopa Liidus jõustus 2018. aastal isikuandmete kaitse üldmäärus (GDPR), mis kehtestas ranged nõuded andmete turvalisusele ja lekkeid puudutavale teavitamiskohustusele. GDPR kohaselt peavad organisatsioonid teatama andmelekketest järelevalveasutusele 72 tunni jooksul pärast intsidendist teadasaamist ning vajadusel ka mõjutatud isikutele. Eestis rakendab GDPR-i nõudeid Andmekaitse Inspektsioon, kes kogub statistikat andmelekkeid puudutavate teatamiste kohta ning teostab järelevalvet.
Liigid ja põhjused.
Andmelekked võivad toimuda mitmel viisil ning nende põhjused jagunevad laias laastus väliste ja sisemiste ohtude vahel. 
Välised ohud hõlmavad küberrünnakeid, nagu häkkimine, pahavara, lunavara ning õngitsusrünnakud ("phishing"), mille eesmärk on murda läbi organisatsiooni küberkaitsebarjääridest ning pääseda ligi tundlikele andmetele. 
Sisemised ohud tulenevad organisatsiooni töötajate või partnerite tegevusest, olgu see siis tahtlik (näiteks andmete vargus) või tahtmatu (näiteks inimlik eksimus või hooletuse tõttu toimunud leke).
Mõju ja tagajärjed.
Andmelekete mõju on mitmekülgne, hõlmates majanduslikke, õiguslikke, reputatsioonilisi ning psühholoogilisi tagajärgi. Majanduslik kahju hõlmab otseseid kulusid, nagu infotehnoloogia süsteemide taastamine, õigusabikulud, trahvid regulaatoritelt ning kompensatsioonid mõjutatud isikutele. Lisaks tekivad kaudsed kulud, sealhulgas müügivähenemisest ja klientide kaotusest tulenevad tulukahjud.
Reputatsiooniline kahju võib olla veelgi pikaajaline – uuringud on näidanud, et andmelekkega kokku puutunud ettevõtted kaotavad klientide usaldust ning nende turuosa võib kahaneda aastateks. Üksikisikute jaoks võivad andmelekked kaasa tuua identiteedivargusi, finantskahjusid, eraelu rikkumist ning psühholoogilist stressi.
Ennetamine ja kaitse.
Andmelekete ennetamiseks on organisatsioonidel vajalik rakendada terviklikku küberturvalisuse strateegiat, mis hõlmab tehnilisi, organisatoorseid ning inimkeskseid meetmeid. 
Eesti kontekst.
Eestis on andmelekked eriti aktuaalsed arvestades riigi ulatuslikku digitaalset infrastruktuuri ja e-riigi süsteemide laialdast kasutust. 
2000-aastatel on Eestis toimunud mitu märkimisväärset andmeleket. 2023. aasta novembris toimus küberrünnak geneetilise testimisega tegeleva ettevõtte Asper Biogene vastu, mille käigus laeti alla 100 000 erinevat faili umbes 10 000 inimese geeniuuringutega. 2024. aasta jaanuaris toimus teine suuremastaabiline andmeleke, kui Apotheka lojaalsusprogrammi haldava ettevõtte Allium UPI OÜ andmebaasist varastati ligikaudu 700 000 kliendi isikuandmed, sealhulgas isikukoodid, e-posti aadressid ning ostuajalugu aastatest 2014–2020. Allium UPI määrati 2025. aastal kolme miljoni euro suurune trahv elementaarsete küberhügieeni ja andmekaitse meetmete rakendamata jätmise eest.
Eestis toetab Riigi Infosüsteemi Amet (RIA) nii avaliku kui erasektori organisatsioone küberturvalisuse valdkonnas, pakkudes juhiseid, koolitusi ning intsidentidele reageerimise teenuseid läbi CERT-EE (Computer Emergency Response Team). RIA on välja töötanud ka küberturvalisuse juhendeid ning standardeid, mis aitavad organisatsioonidel parandada oma andmekaitsevõimekust.