Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 1. osakond

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 1. osakond oli aastail 1978–1991 Eesti NSV ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee välisluurega tegelenud struktuuriüksus.
Eesti NSV RJK 1. osakonna tegevus.
ENSV RJK 1. osakonna ülesanne oli teabehange oma territooriumilt ning vastavalt oma võimalustele poliitilise ja majandusliku informatsiooni kogumist välisriikidest (eelistatavalt väliseestlaste kogukondadega riikides?) ja kuna liiduvabariikide julgeolekukomiteede välisluureosakondade üheks tähtsamaks valdkonnaks oli paguluse jälgimine, siis said nad palju korraldusi NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese Peavalitsuse 19. osakonnalt, mis tegeleski ainult välisriikide asuva emigrantide kogukondadega.
ENSV RJK 1. osakonna välisluureosakonna struktuur (nii palju kui seda võimaldavad selgitada säilinud dokumendid) ei kujutanud endast siiski NSV Liidu RJK Esimese Peavalitsuse koopiat miniatuurvariandis, sest oli ka töövaldkondi, mis jäid peaaegu täielikult keskuse kompetentsi. NSV Liidu RJK keskaparaadi S Valitsuse kompetentsi kuulus illegaalide ettevalmistamine, kus liiduvabariikide julgeolekukomiteedel oli ainult abistav funktsioon.
Eesti päritolu ametnikud NSV Liidu välisesindustes.
Peale Ojasaare ja Anupõllu olid Soomes Ants Lang (Rein Langi isa), Kaljo Krell (kunagine uudisteagentuuri Eesti Telegraafiagentuuri peadirektor), Erich Kiisa (Ain Seppiku äi), Enn Kreem (Jaagup Kreemi isa) ja Arkadi Prisjažnõi.
NSV Liidu RJK Esimene PV ja ENSV RJK 1. osakond.
16.–18. aprillil 1985 korraldas NSV Liidu KGB 1. peavalitsuse T-valitsus Tallinnas konverentsi “Meretee kasutamine teaduslik-tehnilise luure huvides” ("Использование морского канала в интересах научно-технической ­раз­ведки. Сборник совещания ­­ру­ко­­вод­яще­го состава подразделений НТР. (г. Таллин, 16–18 апреля 1985 г."). 
Merenduse ja laevanduse suurim tähtsus peitus toona selles, et need olid ühenduseks maailmaga teisel pool raudset eesriiet. Kõige lihtsaim tegevus oli lihtsalt silmade lahtihoidmine laevakaptenite ja kaasa sõitvate KGB-laste poolt. Tuli märgata võimalikku NATO riikide tsiviillaevade mobiliseerimist sõjaliseks otstarbeks. Samuti pakkusid laevad ja laevandus soodsaid võimalusi ka agentuuri ja agentuuriga sidepidamise arendamiseks, seda eriti liinilaevad, mis viibisid samas kohas kindla aja tagant ja võimaldasid määrata perioodilisi kohtumisi. Oluline oli ka võimalus tuua meretranspordiga Nõukogude Liitu KGB poolt Läänes kätte saadud salajast sõjalist tehnoloogiat või muid aparaate, mida oli keelatud Nõukogude Liidule müüa, kuna Ameerika Ühendriigid ja Lääne-Euroopa riigid oli vastu võtnud sõjalisel eesmärgil kasutatava elektroonika müügiembargo NSV Liidule ja Varssavi Lepingu Organisatsioon liikmesriikidele.
Esimese osakonna ohvitsere: 
Ajalugu.
Eesti NSV RJRKi 1. osakond, 1941, 1944–1946.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 1. osakonna ülesandeks oli välisluure teostamine piiriäärsetes riikides
Osakonna ülem 
Eesti NSV RJMi 1. osakond, 1946–1953.
Eesti NSV RJM 1. osakonna ülesandeks oli välisluure teostamine oma riigi territooriumilt ja piiriäärsetes riikides ning imbuda oma agentuuri abil Eesti pagulaskonda välismaal, saada siseandmeid pagulaste tegevusest, valitsevatest meeleoludest, külvata nende hulgas desinformatsiooni, omavahelist usaldamatust ning vaenu; 
Eesti NSV SMi 2. osakond, 1953.
Eesti NSV Siseministeeriumi 2. osakonna ülesandeks oli välisluure teostamine;