tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nõo vald (1939)

Nõo vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
10. jaanuaril 1940 valis vallavolikogu üksmeelselt valla aukodanikuks Aleksander Läte.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
23. Nõo vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Meeri valla maa-alast, välja arvatud Kulbilohu piirkond ja Verevi küla ning Peedu, Pirnaku, Kulbimäe ja Kulbilohu talude piirkondade; b) senise Luke valla maa-alast, välja arvatud Lütiküla piirkond; c) senise Kodijärve valla osa Unipiha asunduse piirkonnast.
Otepää vald (1939)

Otepää vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Vana-Otepää valla maa-alast, välja arvatud Vana-Poslovitsa talude maa-alad, senise Pilkuse valla Pilkuse mõisa järgi olevast maa-alast, senise Palupera valla Ketta ja Kitse külade, Peku, Petsiku, Trummi, Jursa, Paju, Kersa, Soome, Vahri, Kitse-Märt, Kitse-Mihkel, Laane, Kuhri, Raudsepa, nr. A-104, A-132, A-90 ja 89 talude maa-aladest ning Palupera vallamaja ümbruse maa-alast kuni Palupera metsavahikoha, Kriska ja Oinamäe taludeni, viimased välja arvatud, senise Päidla valla maa-alast, välja arvatud Saluala asunduse talude Kutsika nr. A-26, Müta nr. A-25, Tedre nr. A-24 ja Tikutaja nr. A-74, Pühajärve metsandiku kvartaalide nr. 1–3 ja 5–11 ning Ruusa talu maa-alad, senise Valgjärve valla Liivako nr. 27, Möldre nr. 28, Piirikolga nr. 26, Raudsepa nr. 31, Kur nr. 3, Vana-Pika nr. 4, Põdra nr. 1, Treiali nr. 2 ja Kubi nr. 5 talude maa-aladest ning metsavahikoha Keldu nr. A-19 piirkonnast.
Abel Kirui

Abel Kirui (sündinud 4. juunil 1982) on Keenia kergejõustiklane, pikamaajooksja. 
Ta tuli Berliinis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel maratonis maailmameistriks.
2008. aastal Kirui vőitis Viini maratoni uue rajarekordiga 2:07.38. Isikliku rekordi 2:05.04 jooksis ta 2009. aasta kevadel Rotterdami maratonil.
Usāmah ibn Lādin

Usāmah ibn Lādin (أسامة بن محمد بن عوض بن لادن Usāmah ibn Muḩammad ibn ‘Awaḑ ibn Lādin; 10. märts 1957 Ar-Riyāḑ, Saudi Araabia – 2. mai 2011 Abbottabad, Pakistan), üldtuntud kui Osama bin Laden, oli Saudi Araabia mõjuvõimsa ibn Lādini perekonna liige ja terroriorganisatsiooni Al-Qā‘idah' asutaja. 
Ta sai tuntuks seoses väidetava osalemisega 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakus Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornidele New Yorgis, milles hukkus 2996 inimest. Algul Usāmah eitas seotust terroriaktiga, kuid hiljem võttis süü omaks. Usāmah ibn Lādin oli kantud Föderaalse Juurdlusbüroo kümne kõige tagaotsitavama põgeniku nimekirja kui üks maailma ohtlikumaid kurjategijaid. Tema tabamisele viiva informatsiooni eest oli välja pandud 50 miljoni dollari suurune pearaha.
Usāmah oli 1980. aastatel Nõukogude-Afganistani sõjas NSV Liidu vastaste võitlejate juht. Isegi kui ta tegi tollal koostööd CIA-ga, siis alates 1994. aastast oli ta rahvusvaheliselt tagaotsitav terrorist. 
Surm.
2. mail 2011 korraldasid USA eriväed Pakistani pealinna Islamabadi lähedal Abbottabadi linnas operatsiooni, mille käigus toimunud tulistamises Usāmah ibn Lādin tapeti. Usāmah polnud sel ajal relvastatud. Tema majast konfiskeeritud arvutitest ilmnes, et Al-Qā‘idah'l oli plaanis 11. septembril 2011 saboteerida USA-s ronge. Pole veel teada, kas tegemist võis olla n-ö sihilikult ette söödetud eksitava informatsiooniga. Usāmah ibn Lādin maeti Araabia merre, kuna USA-l oleks raske olnud leida riiki, kes oleks nõustunud teda matma oma territooriumile. Mõned islamiõpetlased teatasid seepeale, et muslimi merre matmine on islamiseadustega vastuolus. Ameerika Ühendriikide valitsusametnike kinnitusel viidi Usāmah ibn Lādini matusetalitus läbi islami tavade kohaselt, mis näevad ette surnukeha rituaalset pesemist, surilinasse mähkimist ja matmist 24 tunni jooksul pärast surma.
Usāmah ibn Lādini tabamine läks kokku maksma 2 triljonit USA dollarit.
Pärast Usāmah ibn Lādini surma sai Al-Qā‘idah' ajutiseks juhiks endine Egiptuse eriväelane Saif al-Adeli, keda teatakse ka Muhamad Ibrahim Makkawi nime all, kuid eeldatavasti saab Al-Qā‘idah' järgmiseks alaliseks juhiks ibn Lādini kauaaegne asemik, samuti egiptlane Ayman al-Zawahiri.
Ujandina

Ujandina on jõgi Aasias. 
Jõgi algab Verhojanski mägedest. Voolab valdavalt tasandikul kagusse ja itta. Suubub vasakult Indigirkasse.
Choiseul

Choiseul on mitme inimese ja geograafilise objekti nimi.
Choiseul (perekond)

Choiseul on prantsuse aadlipere. 
Selle liikmete hulgas oli Etienne-Francois, kes oli sõjaväelane ja riigitegelane, sai Choiseuli hertsogi tiitli ja kelle järgi on nimetatud Choiseuli saar.
Choiseuli saar

Choiseul on saar Melaneesias Saalomoni saarestikus. 
Saare pindala on 3207 km². Saar on 161 km pikk ja 30 km lai.
Choiseuli saar kuulub Saalomoni Saartele ja moodustab põhiosa Choiseuli provintsist.
Choiseuli saarest loodesse jääb Paapua Uus-Guineale kuuluv Bougainville'i saar. Kagusse jääb Santa Isabeli saar, mis kuulub Saalomoni Saarte Isabeli provintsi. Ülejäänud naabersaared kuuluvad Saalomoni Saarte Lääneprovintsi: läänes Shortlandi saared, edelas Mono ning lõunas Vella Lavella, Kolombangara ja New Georgia.
Saar on mägine. Selle kõrgeim tipp Maetambe ulatub 1060 m kõrgusele ja see on vana vulkaanikoonus. Osa rannikust on liivane, aga osa soine.
Kultuuriliselt on Choiseuli saarte põlisrahvas lähedane Bougainville'i saare elanikega. Saarel kasutatakse endiselt rahana teokarpe, mida nimetatakse kesaks.
Choiseuli kirdetipus asub provintsi keskus Taro. Provintsi teine suurem asula on Araiki, mis asub Choiseuli kagutipu lähedal oleval Vaghena saarel.
Saare rannikul soolases vees elab krokodille.
Transport ei ole saarel arenenud. Mis tahes reisideks nii saart mööda kui ka saarele ja sealt ära tuleb varuda palju aega.
Ajalugu.
Arheoloogilisi väljakaevamisi ei ole saarel toimunud, aga keeleteaduse andmetel on Choiseul asustatud olnud umbes 3500 aastat.
1568 avastas Choiseuli eurooplaste jaoks Hispaania meresõitja Álvaro de Mendaña de Neyra, kes nimetas selle San Marcoseks, aga ei maabunud saarel. 1768 jõudis saarele Prantsusmaa meresõitja Louis Antoine de Bougainville, kes nimetas selle Prantsusmaa tollase välisministri Étienne François de Choiseuli järgi.
1870. aastatel ründas saare keskosa pealik läänepoolseid hõime ja seejärel Vaghena saart, mis rünnaku tulemusena muutus inimtühjaks. 1916 puhkes taas hõimudevaheline sõda, mis lõppes alles 1921 rahulepingu sõlmimisega.
Kuni 19. sajandi lõpuni ei tekitanud saar eurooplastes erilist huvi. Nende suhted kohalike saarlastega olid väga vaenulikud. 1886 kehtestati saarel Saksamaa protektoraat, 1899 Suurbritannia protektoraat. Teise maailmasõja ajal viibisid saarel nii Jaapani kui USA väed, aga sõjategevusese piirkondadest jäi ta kaugele.
Alates 1978 kuulub Choiseuli saar Saalomoni Saarte koosseisu.
Behemoth

Behemoth on Poola "blackened death metal"'i ansambel Gdańskist, mis loodi 1991. aastal. Koos Vaderi, Decapitatedi, Vesania ja Hate'iga peetakse Behemothi üheks Poola ekstreemse "metal"'i alusepanijaks. 
Kuni 1990. aastate lõpuni viljeles bänd traditsioonilist "black metal"'it paganliku lüürikaga. Kui bändil ilmus 1999. aastal album "Satanica", kehtestas bänd end "blackened death metal"'i maailmas. Albumil säilis nende stiil, mida iseloomustab Inferno (kodanikunimi Zbigniew Robert Promiński) trummimäng, mitmekihilised vokaalid ja Lähis-Idast pärit mõjutused, mis sarnanevad ansambli Nile loominguga. On öeldud, et bändi muusikal on "death metal"'i, "black metal"'i või "thrash"'i mõjutused. Lauljale Nergalile (kodanikunimi Adam Darski) aga ei meeldi, kui bändi tahetakse kindla žanri raamidesse suruda.
Ajalugu.
1991. aastal, kui Behemoth loodi, oli see trio: Nergal oli kitarrist ja laulja, Baal oli trummar ja Desecrator kitarrist. Esimesed lindistused olid 1992. aastal ilmunud "black metal"'i demod "Endless Damnation" ja "The Return of the Northern Moon""". Kõige olulisem oli aga kolmas demo "...From the Pagan Vastlands""" (1993). Selle avalikustas Poola plaadifirma Pagan Records ja hiljem ka Ameerika plaadifirma Wild Rags.
Nende järgmine väljalase oli esimene album "Sventevith (Storming Near the Baltic)" 1995. aastal. Aasta hiljem, 1996, salvestasid nad oma teise albumi "Grom", kus on kuulda nii eri muusikastiilide mõjutusi, naislauljat kui ka akustilisi kitarre ja süntesaatoreid. Umbes samal ajal sai Behemoth lõpuks esineda oma kodumaal ja minna Euroopa turneele, millega said lavakogemust juurde. 
Kaks aastat hiljem salvestas bänd kolmanda albumi "Pandemonic Incantations". Fännide arvu ja "metal"'i-maailma meediakajastuse suurenemine kehtestas neile uue standardi. Kuid vähese reklaami tõttu ei müüdud albumit eriti palju. Pärast järgmist ulatuslikku turneed sõlmis Behemoth 1998. aasta sügisel alla kahe albumi tegemise lepingu Itaalia plaadifirmaga Avantgarde Music. Selle koostöö esimene tulemus oli õnnestunud album "Satanica", mis markeeris üleminekut "black metal"'ilt "blackened death metal"'ile. Avantgarde Music kindlustas neile kaks Euroopa turneed, kus soojendusbändid olid Deicide ja Satyricon.
Sel perioodil muutus bändi koosseis ja oli probleeme endise koostööpartneri, Poola plaadifirmaga. Uued liikmed olid basskitarrist Novy (varem tuntud bändist Devilyn, praegu bändides Vader ja Dies Irae) ja kitarrist Havok. Pärast koosseisumuudatusi sõlmis Behemoth lepingu Poola plaadifirmaga Mystic. Järgmine album "Thelema.6" ilmus 2000. aastal. Võimsate kitarrikäikude, täpsete trummilöökide ja eri stiilide mõjutustega liikus Behemoth üha enam "blackened death metal"'i stiili suunas.
Hello Saferide

Hello Saferide on Annika Norlini juhitud Rootsi popmuusikaansambel.
Narva-Jõesuu tuletorn

Narva-Jõesuu tuletorn on Eesti kõige idapoolsem tuletorn. Ta asub Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Narva jõe läänekaldal.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on .
Valge-punasetriibulise betoontorni kõrgus jalamist on 31 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 35 meetrit. Tuli plingib pimedal ajal aasta läbi. Tsükkel kestab 12 sekundit.
Praegune valge-punasetriibuline tuletorn ehitati 1957. aastal. Varasem tuletorn, mis ehitati 1808. aastal ja mida laiendati 1886. aastal, hävis teises maailmasõjas.
2024. aasta 3. augustist on tuletorn avatud külastamiseks, mille järel on see üks tosinast avalikus kasutuses olevast tuletornist Eesti 55 tuletorni seas. Esialgu on tuletorn avalikkusele avatud ainult teatud kuupäevadel.
Tomasz Chłoń

Tomasz Marek Chłoń (sündinud 29. oktoobril 1961) on Poola diplomaat.
Poola Vabariigi suursaadikuna Eestis andis ta volikirjad üle 16. augustil 2005. Ta tegutses siin kuni 2012.
2010. aastal anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk.
Poola suursaadik Sloveenias oli ta 2013–2015.
Vesikatk (perekond)

Vesikatk ("Elodea" Michx.) on veetaimede perekond kilbukaliste sugukonnast.
Õisluht

Õisluht ("Triglochin" L.) on taimede perekond õisluhaliste sugukonnast.
Eestis on levinud kaks liiki:
Killemboth

Killemboth on eesti ansambel, Forgotten Sunrise'i juhtfiguuride kõrvalprojekt, mis loodi 1993. aastal, kuid tegevust alustas 2000. aastal.
URT (ansambel)

URT on 2004. aastal Pimeduse ja Thoni loodud "pagan black metal"'i ansambel.
Ajalugu.
Ansambli asutasid 2004 Pimedus ja Thon. Sama aasta aprillis liitus ansambliga basskitarrist Argoth, misjärel salvestati esimene demo "Pimedusesõdalased" ning 2005. aastal album "Varjuring". 2005. aastal liitus URT-ga kitarrist Oliver ning sama aasta oktoobris asuti salvestama materjali albumite "Saatanahark I – Püha sõda" ja "Tagasi tumedaima saarele" jaoks. 2006. aastal asendas Sander Argothi basskitarril ning samal aastal sai URT lepingu Stuka Sound Recordsiga, mille all "Saatanahark I" 2007. aasta jaanuaris välja anti. Albumid "Ussikuningas", "Ex mortuis" ja "IXI" anti välja omaloodud plaadifirmas Arhailised Helid.
Heinmuda

Heinmuda ("Ruppia" L.) on veetaimede perekond heinmudaliste sugukonnast.
Eestis on levinud kaks liiki:
Pala vald (1939)

Pala vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Pala valla maa-alast, välja arvatud Pällo, Kiisli ja Lea küla ning Halliku asundustalude piirkonnad, osa Saare metskonna Halliku metsandiku maa-alast ja Halliku mõisa järgi olevate talude nr 24, 25, 32, 33, 38 ja 46 heinamaatükkide maa-alad; senise Ranna valla maa-alast, välja arvatud Omedu ja Hansu küla piirkond, osa Saare metskonna Halliku metsandiku ning osa Ranna ja Roela mõisa järgi olevate talude heinamaatükkide maa-aladest; senise Kokora valla Viljuse küla maa-alast; senise Saare valla Saare metskonna Sõõru metsandiku kvartalite nr 30–34 ja 49–52 maa-aladest.
Vald kuulus riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti riigivolikokku Ernst Haabpiht.
Peipsiääre vald (1939)

Peipsiääre vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949. Vallamaja asus tänapäeva Kolkja aladel.
Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht, ning Alatskivi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. 1939. aastal oli vallas 476 talundit, millest 11-l oli üle 10 ha põllumajanduslikku maad. Talundites oli 2015 elanikku, kellest töötajaid 1252, sealhulgas talundipidaja perekonda kuuluvaid 1239 ja palgalisi 13. Esimene vallavanem oli Feodor Kisljakov.
8. juunil 1949 vald likvideeriti ja moodustati Peipsiääre külanõukogu.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
26. Peipsiääre vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Peipsiääre valla maa-alast, välja arvatud Nina ja Rootsi külade piirkond; b) senise Alatskivi valla Traessi (Pronni) nr. 70 talu ning Varnja küla ühiskarjamaa maa-aladest; c) senise Kavastu valla Peipsi järve ääres asuvate kinnistusüksuste Varnja nr. 21, Paju nr. A-101, Õigeusu koguduse kirikumaa, Jakobi nr. A-102, Jussi nr. A-103, Maksi nr. A-104 ja Sirge nr. A-105 maa-aladest.
Pühajärve vald (1939)

Pühajärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Pühajärve valla maa-alast; senise Pilkuse valla Vidrike mõisa järgi olevast maa-alast; senise Palupera valla Meema, Laane, Lükerdi, Piilme, Madsa ja Pursa külade, Aidu ja Arula asunduste ning Tõnsa-Toomas nr. 19, Suure-Tõnsa nr. 19-a, Paekese-Endriko nr. 20, Paekese-Johan nr. 21, Kudse-Tõnis nr. 22, Kudse-Ans nr. 23, Kasemetsa nr. 23-a ja Lilleoru nr. 52 talude maa-aladest ning osa Vanamõisa piirkonnast; senise Vana-Otepää valla Poslovitsa talude maa-aladest.
Rannu vald (1939)

Rannu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Palu külas.
Vald moodustati senise Rannu valla maa-alast, välja arvatud Kaugessaare küla talude nr. A-56–A-59 maa-alad; senise Valguta valla Metsküla, Ervu ja Kippastu külade ning Maarja asunduse maa-aladest, välja arvatud Metsküla küla Luuka ja Madise talude maa-alad.
Ropka vald

Ropka vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Ropka valla maa-alast, välja arvatud osa Haage asunduse maa-alast; senise Vana-Kuuste valla Uhti ja Aakaru küla, Ülenurme, Reola ja Lepiku asunduse ning Kõõra, Lepiku, Kõrvialutse, Kullamaa ja Veinioja talu maa-aladest; senise Luke valla Lätiküla piirkonnast.
Esimene vallavanem oli Paul Luige, kes valiti tagasi 9. detsembril 1939. Vallavanema palgaks määrati 45 krooni.
Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti volikokku Rudolf Riives.
Rõngu vald (1939)

Rõngu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 54. valimisringkonda, kust valiti Artur Tupits.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
31. Rõngu vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Rõngu valla maa-alast, välja arvatud Sootla nr. 30, Sootla nr. 31, Sandkotare nr. 31-a, Ülpre nr. 46, Alamärdi nr. 47, Alanüssiku nr. 48, Mäenüssiku nr. 49, Trile nr. 80, Lülle nr. 58-a, Lülleveski nr. 58, Alamärdi nr. 59 ja Võlsi nr. 60 talude maa-alad; b) senise Valguta valla Lapetukme ja Ranna külade, Lobjaku ja Piigandi asunduste ning Metsküla küla Luuka ja Madise talude maa-aladest; c) senise Palupera valla Atramõisa, Soe ja Miti külade, Palupera asunduse ja Palu veski maa-aladest ning Palupera vallamaja ümbruse maa-alast kuni Palupera metsavahikoha, Kriska ja Oinamäe taludeni, viimased kaasa arvatud.
Saadjärve vald

Saadjärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Saadjärve valla maa-alast, välja arvatud osa Kärevere metskonna Raadi-Kõnnu metsandiku maa-alast; senise Elistvere valla Raigastvere ja Õvanurme küla ning Elistvere ja Kärksi asunduse maa-aladest; senise Sootaga valla osa Valgmaa küla ja Lepikuvälja talu piirkondadest ning Kaste küla, Kuke, Kure, Muda, Sirusi, Tuule ja Joora talu maa-aladest.
Tartu vald (1939)

Tartu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Raadi valla maa-alast, välja arvatud osa Võibla küla maa-ala; senise Haaslava valla Ihaste küla piirkonnast; senise Luunja valla Kabina ja Põvvatu asunduste maa-aladest; senise Vesneri valla maa-alast; senise Elistvere valla Soe ja Jõevälja külade, Vedu asunduse, Nigula asunduse Kalda ja Heinavahi talude ning suurema osa Vedu küla maa-aladest.
Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots, Tartu 6. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Tartu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Esiene vallavanem oli Mart Kool.
1. aprillil 1939 oli vallas 3241 elanikku.
Tähtvere vald (1939)

Tähtvere vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.
Vald kuulus Emajõe põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1. aprillil 1939 oli vallas 1784 elanikku.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
37. Tähtvere vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Tähtvere valla maa-alast; b) senise Vorbuse valla maa-alast; c) senise Ropka valla osa Haage asunduse maa-alast.
Veski vald

Veski vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Krüüdneri valla maa-alast, välja arvatud Poka nr. 26, Kuksena nr. 513, Jeroski nr. 22, Lõrsokese nr. 27, Taniko nr. 28, Tigase nr. 23 ja Saare nr. 24 talude maa-alad; senise Päidla valla Saluala asunduse talude Kutsika nr. A-26, Müta nr. A-25, Tedre nr. A-24 ja Tikutaja nr. A-74 ning Pühajärve metsandiku kvartaalide nr. 1–3 ja 5–11 maa-aladest; senise Kodijärve valla Iduste küla Mangeluse nr. 6, Ora nr. 8, Uus-Ora nr. 8-a ja Visuri nr. 1 talude maa-aladest; senise Kambja valla Männiku nr. A-9, Vissi nr. A-11, Palu nr. A-12, Puntuse nr. 10, Alliku nr. 7, Villemi nr. 8, Romäe nr. 9 ja Põliste nr. A-10 talude maa-aladest; senise Valgjärve valla Valgjärve asunduse Pikareinu, Raja, Vädase-Raja, Võsu, Halliku, Saare ja Peelia talude maa-aladest.
Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Riives.
Võnnu vald (1939)

Võnnu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial, ja Võnnu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
42. Võnnu vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Kastre-Võnnu valla maa-alast, välja arvatud Võõpste küla, Kastre asunduse ning Rõkka ja Järvselja piirkonnad, osa Suursoo ja osa Jõmmsoo piirkonnast ja Alevi ja Praaga külade, Piirissaare ning põhjapool Emajõge asuvate heinamaatükkide maa-alad; b) senise Ahja valla Lääniste, Kõnnu, osa Imste ja osa Sonnatari külade maa-aladest; c) senise Mäksa valla Sootaguse küla maa-alast.
Äksi vald

Äksi vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kukulinna külanõukogu ja Kärkna külanõukogu.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
43. Äksi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Sootaga valla maa-alast, välja arvatud osa Valgmaa küla piirkonnast, Lepikuvälja talu piirkond ning Kaste küla Kuke, Kure, Muda, Sirusi, Tuule ja Joora talude maa-alad; b) senise Saadjärve valla Kärevere metskonna Raadi-Kõnnu metsandiku osa maa-alast; c) senise Raadi valla Võibla küla Pruuli, Seljamäe, Kullapera, Kaarepera, Väike-Kaarepera, Tülba ja Luu talude maa-aladest; d) senise Elistvere valla Vedu küla Karjamõisa talu maa-alast.
Kuigatsi vald

Kuigatsi vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Mägiste küla aladel.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kuigatsi valla maa-alast; senise Keeni valla Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talude maa-aladest; senise Sangaste valla Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talude maa-aladest.
Esimene vallavanem oli Karli Kuus.
1939. aastal valitud vallavolikogu 15 liikmest kandideerisid vallavanemaks 8.
Vald kuulus Riigivolikogu 57. valimisringkonda, kust valiti Juhan Uuemaa.
Vald kuulus Sangaste põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
27. oktoobril 1947 loodi vallas kolhoos "Oktoobri Võit".
Põdrala vald (1939)

Põdrala vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.
1939. aasta vallareform.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; senise Lõve valla maa-alast, välja arvatud Tehvandi nr. 17-a, Ennomõisa nr. 18-a ja 18-b, Üprese, Mangle, Kuremäe, Kõrgesilla, Kivija, Lombi, Raudsima, Kaera ja Sarantso nr. 25 ja 26 talude maa-alad; senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väikese Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest; senise Suislepa valla Väike-Sälgu ja Väike-Vooru külade ning Musti, Karuküla, Lahastiku, Kaubi, Jüri, Kuru, Lepiku, Vana-Saarde, Nopsi, Varese ja Tuuri talude maa-aladest; senise Kärstna valla Löövi, Mägra, nr. A-96, Viira, Ühisturbamaa ja Köödre talude maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valla Väikese Emajõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest.
Esimene Põdrala vallavanem oli Arthur Tsingel. Vald kuulus Riigivolikogu 57. valimisringkonda, kust valiti Juhan Uuemaa.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
13. septembril 1945 moodustati valla maa-alal Leebiku külanõukogu ja Riidaja külanõukogu. Viimane Põdrala valla TSN TK esimees oli Sulev Luige isa Karl Luik (1920–1982)
26. septembril 1950 arvati vald Tõrva rajooni koosseisu.
Sangaste vald (1939)

Sangaste vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Sangaste valla maa-alast, välja arvatud Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli, Hallika, Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talu maa-alad; senise Keeni valla Sangaste kirikumõisa maa-alast ning Laatre jõest ja raudteest idas asuvast piirkonnast, välja arvatud Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-alad.
Vald kuulus Riigivolikogu 58. valimisringkonda, kust valiti Värdi Velner, Valga politseikomissari jaoskonda, Valga 2. jaoskonnakohtu jaoskonda, Valga jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda ning Sangaste põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Jüri Vaher.
Taheva vald (1939)

Taheva vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.
1939. aasta vallareform.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Taheva valla maa-alast; senise Laanemetsa valla maa-alast, välja arvatud Juuta küla, Lepa asunduse ja Lutsu nr. 30 ja 31, Eomõisa, Ohsul, Juta, Kunago, Uiometsa, Mahlamäe, Oisu-Poola, Simsoni nr. 19-b, Lepingu ja Nõmme nr. 7-a talude maa-alad.
Tõlliste vald (1939)

Tõlliste vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.
1939. aasta vallareform.
1939. aasta vallareformiga moodustati Tõlliste vald: a) senise Tõlliste valla maa-alast, välja arvatud Kingsepa, Surdi-Kotter, Surdi-Hindrek, Püsniku-Abram, Püsniku-Peeter ja Kakko-Jaan talude maa-alad; b) senise Laatre valla maa-alast; c) senise Sooru valla maa-alast, välja arvatud Paju asunduse ja Läti piiri ääres asuva riigimetsa maa-alad; d) senise Sangaste valla Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli ja Hallika talude maa-aladest; e) senise Karula valla Kõrtsi, Muhkva, Muhkva-Hansu, Ussi, Päästu-Andu, Päästu-Jakob – Mangu, Suur-Kõrtsi, Piiri ja Päästu-Mango talude maa-aladest; f) senise Keeni valla Laatre jõest ja raudteest lääne pool asuvast maa-alast, välja arvatud Pikahansu nr. 1 talu raudteest lääne pool oleva osa maa-ala.
1. aprillil 1939 oli vallas 3152 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 58. valimisringkonda, kust valiti Värdi Velner, Valga politseikomissari jaoskonda, Valga 1. jaoskonnakohtu jaoskonda, Valga jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda ning Sangaste põllumeeste konvendi uue koosseisu tegevus- ja valimispiirkonda.
Tõlliste vallavanem Arthur Gross arreteeriti 30. augustil 1940 esimese Eesti vallavanemana ja suri 30. juunil 1942 Karaganda oblastis.
Vaoküla vald

Vaoküla vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.
1939. aasta vallareform.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Taagepera valla maa-alast; senise Holdre valla maa-alast, välja arvatud Künka, Haapsal, Imapalu, Matsi, Niiluse, Kirbo, Rätsepa, Mäe-Küüni, Ala-Küüni, Märdi, Sillaotsa, Kanguri ja Pihla nr. B talude ja Lagesoo järve ääres oleva metsa maa-alad; senise Kärstna valla suurema osa Tõru soo maa-alast..
Vald kuulus Riigivolikogu 57. valimisringkonda, kust valiti Juhan Uuemaa, ja Helme põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene Vaoküla vallavanem oli Johan Heldemaa.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
13. septembril 1945 moodustati Vaoküla vallas Taagepera külanõukogu ja Holdre külanõukogu. 1950. aastal Vaoküla vald likvideeriti ning selle maa-alad arvati Tõrva rajooni koosseisu.
Holstre vald

Holstre vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Holstre külas.
Vald moodustati senise Holstre valla maa-alast; senise Viljandi valla Mustapali küla maa-alast; senise Tarvastu valla Pokahärma talu maa-alast.
1939. aastal oli vallas 1887 elanikku, see oli Viljandimaa väikseima elanike arvuga vald.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.
Vald kuulus Viljandi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Vallavalitsus.
Käskkirjaga 28. veebruarist 1939 nr. 111 määras siseminister Holstre vallavalitsuse alates 1. aprillist 1939 kuni vallavolikogude valimisteni järgmises koosseisus ja pani talle vallavolikogu ja vallavalitsuse ülesanded:
Vallavanem Mart Maasepp, vallavanema abid Peeter Lainas ja Jaan Nõmmik.
Pärast vallavolikogu valimisi kinnitas siseminister käskkirjaga nr. 156 19. jaanuaril 1940 ametisse vallavalitsuse järgmises koosseisus:
Vallavanem Eduard Aasnurm, vallavanema abid Jaan Heinaru ja Jaan Nõmmik.
Vallavolikogu.
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti Holstre vallavolinikeks:
Volikokku ei pääsenud Jaan Äniline (112 häält) ja Peeter Lainas (111 häält).
Külanõukogud.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Holstre külanõukogu ja Raasilla külanõukogu.
Imavere vald (1939)

Imavere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Järavere külas.
Vald moodustati senise Imavere valla maa-alast, välja arvatud Laimetsa asunduse piirkond ja Pae nr. A-65 talu maa-ala; senise Adavere valla Metsapere küla Kamso-Põdra nr. 36, Karusaadu-Ado nr. 40, Kihnu nr. 41, Kotinaela-Pihlaka nr. 37-a, Kotinaela-Märt nr. 37-b, Riisna nr. 39, Sassi-Hans nr. 38, Koogi nr. 66 ja 67-a, Sutte ja Tuissaare talude maa-aladest.
Esimene vallavanem oli Jüri Kuusik.
1939. aastal oli vallas 2050 elanikku.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Järavere külanõukogu ja Hermani külanõukogu.
Imavere vallas on sündinud Ene Mihkelson.
Kabala vald (1939)

Kabala vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Arkma külas.
Vald moodustati senise Kabala valla maa-alast, välja arvatud Pahajänese ja Leiso talude ning Kabala valla talude lahus-heinamaatükkide piirkond seniste Olustvere ja Kõo valla piiride vahel.
Esimene vallavanem oli Aleksander Lepik.
1939. aastal oli vallas 2566 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust oli valitud Jaan Põdra.
13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Ollepa külanõukogu, Mäo külanõukogu ja Villevere külanõukogu.
Kõo vald (1939)

Kõo vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kõo külas.
Vallas oli 1939. aastal 3792 elanikku.
Esimene vallavanem oli Jüri Vain. 19. märtsil 1940 määras Siseminister vallavanemaks Jaan Otsa.
Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust valiti Jaan Põdra.
1941. aastal küüditati vallast 64 inimest ja 1949. aastal 168 inimest.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mõisaküla külanõukogu, Venevere külanõukogu ja Soomevere külanõukogu.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
5. Kõo vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Kõo valla maa-alast, välja arvatud Laissaare talu piirkond; b) senise Soosaare valla Metsanurga küla ja Paenaste asunduse piirkondadest; c) senise Olustvere valla Särgla piirkonnas asuvast Aimla metsandiku maa-alast; d) senise Kabala valla Pahajänese ja Leiso talude ning Kabala valla talude lahus-heinamaatükkide piirkonnast seniste Olustvere ja Kõo valdade piiride vahel.
Sõjaruun

Sõjaruun on Põlvast pärit Eesti "black metal"'i ansambel.
Kõpu vald (1939)

Kõpu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Suure-Kõpu külas.
Vald moodustati senise Suure-Kõpu valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast.
1939. aastal oli vallas 1899 elanikku.
Esimene vallavanem oli Märt Meet. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Pauri (kinnitatud Siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Asu külanõukogu, Tipu külanõukogu ja Tässa külanõukogu.
Olustvere vald (1939)

Olustvere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tääksi külas.
Vald moodustati senise Olustvere valla maa-alast, välja arvatud Aasu talu ja selle talu ning Särgla piirkonnas asuvad Aimla metsandiku maa-alad; senise Sürgavere valla Mudiste ja Kärevere külade piirkondadest.
1939. aastal oli vallas 2570 elanikku.
Esimene vallavanem oli Jaan Vahtramäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Theodor Koppel (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
1945 septembris moodustati Olustvere vallas 3 külanõukogu: Aimla, Olustvere ja Tääksi külanõukogu.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Olustvere valla territoorium 1950 septembris Suure-Jaani rajooni koosseisu.
Belphegor

Belphegor on Austria "blackened death metal"'i ansambel, mis aastatel 1991–1993 tegutses nimega Betrayer.
Saaremaa asehaldurite loend

Selles loendis on loetletud Saaremaa asehaldurid alates Taani võimuperioodist XVI sajandil kuni XX sajandi alguseni.
Taani valitsusaeg.
, "Saaremaa ajalugu#Taani kuningriigis"
Pärast Saare-Lääne piiskopkonna ostmist loovutas Taani kuningas Frederik II selle oma vennale Magnusele. Haldusvõimu teostamiseks seati ametisse asehaldur. 1572. aastal allutati Saaremaa otseselt kuningavõimule. Selline korraldus kehtis kuni 1645. aastani, mil Saarema liidendati Brömsebro rahu alusel Rootsiga.
Rootsi valitsusaeg.
Pärast Saaremaa Rootsiga liidendamist (1645) allutati see esialgu Riia kubernerile, kuid juba samal aastal nimetati ametisse kuberner. XVII sajandi lõpul asendati kuberneri ametikoht maapealiku institutsiooniga, mis jäi kehtima kuni 1710. aastani.
Venemaa keisririigis.
Pärast Venemaa keisririigi võimu kehtestamist Eesti alal (1710) allutati Saaremaa Riia kindralkubernerile. 1719. aasta halduskorralduse muudatusega ― Riia kubermang jagati Liivimaa ja Smolenski distriktiks ― kuulus Saaremaa ühena kolmest kreisist Liivimaa distrikti koosseisu. 1731. aastal taastati aga varasem Rootsi-aegne korraldus: Saaremaale anti ainsa Liivimaa kreisina iseseisva provintsi staatus ja nimetati ametisse maavalitsus, mille eesotsas oli maapealik. See korraldus kaotati 1765. aastal ja kogu haldusvõim anti esialgu kolmeliikmelise revisjonikomisjoni kätte. 1768. aastal seati sisse asehalduri ametikoht, kes allutati Riia kindralkubernerile. 1783. aastal liidendati Saaremaa üheksanda maakonnana Riia kubermangu koosseisu.
Saksa okupatsioon 1917−1918.
Pärast Lääne-Eesti saarte okupeerimist 1917. aastal seadsid Saksamaa okupatsioonivõimud sisse tsiviilvalitsuse, mille eesotsas oli kuberner. Viimasele allutati ka Muhu ja Hiiumaa.
Rohujuuretasand

Rohujuuretasand, ka rohujuure tasand (inglise keeles "grassroots"), on ühiskonnas mõiste, millega tähistatakse n-ö lihtsa inimese tasandit. 
Rohujuuretasandi mõiste pärineb angloameerika kultuuriruumist. Oxford English Dictionary viitab väljaandele "McClure’s Magazine" aastast 1912, kus kasutati esimest korda rohujuuretasandi mõistet kampaania või organisatsiooni tähenduses. Paljud allikad tunnistavad, et rohujuuretasandi mõistet kasutas oma presidendivalimiste kampaanias Theodore Roosevelt.
Saksa keeleruumis on mõiste kasutamise täpne algusaeg teadmata. Anarhismiuurija Günter Bartsch viitab seostele ameerika kirjaniku Walt Whitmaniga, keda inspireeris "rohujuuretasandi liikumise" mõiste. Whitmani ainsa teose, luulekogu pealkiri ongi "Rohulehed". Rohujuuretasandist on kirjutanud ka rahuuurija Theodor Ebert. 
1970. aastatel seostati rohujuuretasandi liikumisi uusvasakpoolsusega. Sealt võeti idee üle anarhistlike patsifistide ("Anarchopazifismus") poolt. 1994. aastal kasutas rohujuuretasandi mõistet Howard Rheingold oma raamatus "Virtuelle Gemeinschaft", et iseloomustada virtuaalsete kogukondade teket Internetis.
Tänapäeval on rohujuuretasandi mõiste tihedalt seotud kodanikuühiskonna ja kodanikualgatuse mõistetega ja seda kasutatakse igasuguste poliitiliste ja ühiskondlike altpoolt-üles liikumiste puhul. 
Poliitilisele ja ühiskondlikule tegevusele rohujuuretasandil on iseloomulik orienteeritus konsensusele. Tavaliselt välditakse erakondlikke "lobby"- või parteipoliitilist tüüpi arvamuste kujundamise protsesse ja püütakse viia lihtsate inimeste hääl otse riigi või kohaliku omavalitsuse otsustajateni. 
Rohujuuretasandil tegutsetakse tihti ka abiorganisatsioonide ja tarkvaraarenduse valdkonnas. Tüüpiliseks rohujuuretasandi projekti näiteks on vaba veebientsüklopeedia Vikipeedia.
Raudna vald

Raudna vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint, ning Paistu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1939. aastal oli vallas 2152 elanikku.
Esimene vallavanem oli senine Puiatu vallavanem Jüri Martinson, kes oli ka valla- ja linnavanemate esindaja Viljandi maavalitsuses. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Piir (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
Rimmu vald

Rimmu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Kaarli valla maa-alast; senise Heimtali valla Songa, Pauska ja Luha talude piirkonnast; senise Pornuse valla põhjapoolsest maa-alast kuni Nosi, A-21, Araka, Luusi, Läti ja Sonita-Andrese taludeni, nimetatud talud välja arvatud; senise Uue-Kariste valla lõunapoolse lahustüki maa-alast, välja arvatud selle lõunapoolne osa kuni Puisu, Laane, Liiva-Hans, Liiva-Mihkel, Kiviste ja Metsamõisa taludeni, nimetatud talud kaasa arvatud; senise Vana-Kariste valla Undimaa küla ja Viianiidu talude piirkondadest.
1939. aastal oli vallas 1945 elanikku.
Esimene vallavanem oli Peeter Reiman.
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint.
Taevere vald

Taevere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Taevere valla maa-alast, välja arvatud Lituvere ja Juurika küla piirkond; senise Vastemõisa valla Epra, Kabila, Kaunissaare, Kibaru ja Ojaküla küla piirkondadest ning osa Kuresoo raba maa-alast; senise Sürgavere valla Käliste, Tõllevere, Rulli, Kerita ja Keremi küla, Sürgavere ja Lõhavere asunduse ning Sürgavere raudteejaama ümbruse piirkondadest.
1939. aastal oli vallas 4215 elanikku.
Esimene vallavanem oli Hans Vaga.
Tarvastu vald (1939)

Tarvastu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Mustla linnas, mis aga valla koosseisu ei kuulunud.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen, ning Tarvastu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1939. aastal oli vallas 2935 elanikku.
Esimene vallavanem oli Juhan Rennit, kes valiti 15. aprillil 1939 Viljandi maavolikogu liikmeks. 29. detsembril 1939 valiti vallavanemaks ühel häälel senine vallavanem Johan Rennit (koosolekul ei osalenud 12-liikmelise vallavolikogu 5-liikmeline opositsioon), tema palk 50 krooni jäeti endiseks. 2. veebruaril 1940 nimetas siseminister August Jürima vallavanemaks Johan Reichmanni.
Tuhalaane vald

Tuhalaane vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Tuhalaane valla maa-alast; senise Kärstna valla maa-alast, välja arvatud Löövi, Mägra, nr. A-96, Viira, Ühisturbamaa ja Köödre talude maa-ala ning suurem osa Tõru soo maa-alast.
1939. aastal oli vallas 2537 elanikku.
Esimene vallavanem oli Johannes Pärtma.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.
Tänassilma vald (1939)

Tänassilma vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
1939. aastal oli vallas 2199 elanikku.
Esimene vallavanem oli Hans Mikk.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen, Viljandi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda, Viljandi politseikomissari jaoskonda, Viljandi 2. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Viljandi 2. jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda. 
1939. aastal oli vallas 452 talundit 1925 elanikuga.
13. septembril 1945 asutati valla maa-alal Kalmetu külanõukogu (Metsaküla, Tusti, Kalmetu, Vanavälja, Tamme, Surva ja Mähma küla) ning Valma külanõukogu (Rebaste, Jõeküla, Loime, Ridaküla, Valma, Oiu ja Oti küla). Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 26. septembrist 1950 vald kaotati ning tema külanõukogud arvati Viljandi rajooni koosseisu.
Vastemõisa vald (1939)

Vastemõisa vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Vastemõisa külas.
Vald moodustati senise Vastemõisa valla maa-alast, välja arvatud Epra, Kabila, Kaunissaare, Kibaru ja Ojaküla külade piirkonnad ning osa Kuresoo raba maa-alast; senise Suure-Kõpu valla Metsküla piirkonnast ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast; senise Sürgavere valla Udeküla piirkonnast; senise Taevere valla Lituvere ja Juurika külade piirkonnast; senise Puiatu valla lahustüki maa-alast senise Suure-Kõpu valla Metsküla osas.
Vald kuulus Riigivolikogu 63. valimisringkonda, kust valiti Märt Martinson, Suure-Jaani põllumeeste konvendi uue koosseisu tegevus- ja valimispiirkonda ning Suure-Jaani jaoskonnakohtu jaoskonda.
1939. aastal oli vallas 2171 elanikku.
Esimene vallavanem oli August Stiim.
Viljandi vald (1939)

Viljandi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Viljandi valla maa-alast, välja arvatud Metsa, Surva ja Mustapali küla, osa Tusti asunduse, Pärna nr. 115, Rulli nr. 116 ja 117 talu piirkonnad; senise Vana-Võidu valla Mäeltosa maa-alast; senise Uusna valla maa-alast, välja arvatud valla idapoolse osa maa-ala seniste Tarvastu ja Vana-Tänasilma valla vahel kuni Naela taludeni, viimased kaasa arvatud; senise Vana-Tänasilma valla Raudsepa (Vindla) talude piirkonnast; senise Pärsti valla maa-alast; senise Uue-Võidu valla maa-alast, välja arvatud Parika küla ja Kalle asunduse piirkond; senise Sürgavere valla Võistre, Pilustvere, Jaanuse ja Koogla küla piirkonnast; senise Päri valla Juga nr. 2, Tõrva nr. 1 ja Risti nr. 8 talu piirkonnast.
1939. aastal oli vallas 5049 elanikku, see oli Viljandimaa suurima elanike arvuga vald.
Esimene vallavanem oli Juhan Sumeri. 7. detsembril 1939 valiti uueks vallavanemaks endine Sürgavere vallavanem Johan Johandi (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
Võisiku vald

Võisiku vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Võisiku valla maa-alast; senise Soosaare valla maa-alast, välja arvatud Otiküla ja Metsanurga küla ning Paenaste asunduse piirkonnad; senise Uue-Võidu valla Parika küla ja Kalle asunduse piirkonnast; senise Uue-Põltsamaa valla talude loodepool Pedja jõge asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; senise Vana-Põltsamaa valla Epra raba osa piirkonnast; senise Kõo valla Laissaare talu piirkonnast; senise Olustvere valla Aasu talu ja osa Laisaare talu piirkonnast; senise Vana-Võidu valla osa Ojaküla piirkonnast; senise Kurista valla talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest senise Võisiku valla piires; senise Lustivere valla talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest senise Võisiku valla piires.
1939. aastal oli vallas 3833 elanikku.
Võisiku vallavanem Leonid Laar valiti 15. aprillil 1939 Viljandi maavolikogu liikmeks.
Rakvere vald (1939)

Rakvere vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rakvere linnas.
1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Eduard Maide.
Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Karitsa külanõukogu, Kloodi külanõukogu ja Rakvere külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Rakvere rajooni koosseisu.
Kunda vald (1939)

Kunda vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Malla külas.
Vald moodustati senise Kunda-Malla valla maa-alast, välja arvatud Mahu ja Männiku külade ning Kunda metsandiku kvartaalide nr. 117–119 maa-alad; senise Varangu valla Andja, Andja-Paasküla, Marinu, Tidriku, Toolse, Karepa ja Rutja külade ning Selja asunduse maa-aladest
Kunda valda kuulusid: Soo, Kuura, Kutsala, Lettipea, Ranna, Simunamäe, Malla, Kalda, Villavere, Kure, Kunda, Liiva, Pari, Hiie, Linnuse ja Kabeli, Oja, Paas, Kali, Kivi, Aru, Andja ja Andja-Paas, Marinu, Põllu, Selja, Tidriku ja Toolse külad.
Assamalla vald

Assamalla vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Assamalla külas.
Vald moodustati senise Porkuni valla maa-alast, välja arvatud Aburi küla ja Mütta metsavahikoha nr. A-177 piirkonnad, Porkuni mõisa Kadila küla talude nr. 1–18, I–V, XXII ja XXIII ning Inju-Meriküla mõisa järgi olevate talude nr. 40 ja 3 heinamaatükkide maa-alad; senise Küti valla Meriküla mõisa järgi oleva maakoha nr. A-15 maa-alast; senise Saksi valla Kadapiku küla ja osa Induniidu küla piirkonnast.
Assamalla valda kuulusid: Assamalla, Võhmetu, Lemküla, Täru, Kullenga, Kadila, Veadla, Kõrtsiküla, Nurmetu, Tõnuvere, Porkuni asundus, Piisopi, Kadapiku, Lasila asundus, Lasila külad ja Karunga asundus.
Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.
Vald kuulus Väike-Maarja põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Jakob Siipan.
Avanduse vald (1939)

Avanduse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Avanduse külas. Valla üldpindala oli 182,2 km2, elanike arv 2874 (1. detsembril 1941).
Vald moodustati senise Avanduse valla maa-alast, välja arvatud Avanduse metsandiku kvartaali nr. 112, Riigi tagavaramaa lit. D, Kaerale nr. 1, Pikane-Käromets nr. 2 ja Jõe nr. 3 talude ning Rohu ja Paasvere mõisade järgi olevate talude Sonda-Mustvee raudtee ääres asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Vao valla Kurtna küla ja Kärsa asunduse maa-aladest.
Avanduse valda kuulusid: Avanduse küla, Avanduse metsapered, Sirevere, Sootaguse, Padu külad, Lõusa asundus, Rohu küla ja asundus, Kissa küla, Määri küla ja asundus, Simuna alevik, Avanduse ja Orguse asundused, Hirla küla, Võivere asundus, Liivaküla, Kurtna küla, Kärsa asundus, Nadalama küla, Pudivere asundus, Sootiigi külad ja Määri asundus.
Vald kuulus Riigivolikogu 69. valimisringkonda, kust valiti Oskar Köster, ning Simuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Vallas oli 577 talundit 2624 elanikuga.
Vallavanemad.
Esimene vallavanem oli Leo Allak, kes 5. aprillil 1939 valiti Virumaa maavolinikuks. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johannes Silvet. 
Vald Eesti NSV-S.
1. augustil 1940 kinnitati vallavanemaks Paul Koha. Avanduse valla täitevkomitee 1. esimees Hugo Vettik tapeti metsavendade poolt 6. juulil 1941. aastal, Eesti taasokupeerimise järel 1944. aastal oli valla täitevkomitee esimehed: Hugo Kruhberg, Robert Viitung, Alfred Bender, Paul Rannik ja Ferdinand Lumiste.
Avanduse vallas oli 1945. aastal kolm külanõukogu:
Külanõukogude esimehed olid Simunas – Johannes Klein ja E. Okas, Padus – Richard Veske ja A. Paulberg, Kurtnal – Helmi Vettik (mõrvatud valla täitevkomitee esimehe Hugo Vettiku naine).
Haljala vald (1939)

Haljala vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Haljala valla maa-alast; senise Aaspere valla Potsu nr. A-37, Nahkru nr. A-38 ja Koopa nr. A-39 talude maa-aladest; senise Vihula valla Paju nr. A-20, Mägede-Pikapõllu nr. 10 ja Mägede-Everk nr. 11 talude maa-aladest; senise Varangu valla Pehka, Saariku, Mõislõpe, Jõe, Raja, Karulõpe, Varangu ja Aaviku külade maa-aladest.
Haljala valda kuulusid: Haljala alevik, Haljala, Idavere, Maheda, Avido, Tatruse, Potsu, Võie, Kisuvere, Veltsi külad, Veltsi asundus, Arumetsa, Veskimäe, Vana, Aru külad, Tatruse ja Lihulepa asundused, Männiku, Põdruse, Mätliku, Kilgi, Tammispea, Raja, Aasu ja Muda külad ja Essu asundus ja Katela, Jõe, Aaviku, Pehka, Saariku, Mõislõpe, Raja, Karulõpe ja Varangu külad.
Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.
Vald kuulus Haljala põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Georg-Julius Nõlvak.
Küti vald

Küti vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kehala külas.
Vald moodustati senise Küti valla maa-alast, välja arvatud Karkuse küla, Meriküla mõisa järgi oleva maakoha nr. A-15, Inju-Meriküla mõisa järgi oleva Kruusiaugu nr. 16-a talu lahus-heinamaatüki ja Roela metskonna Küti metsandiku kvartaalide nr. 59–64 maa-alad; senise Porkuni valla Mütta metsavahi-koha nr. A-177, Porkuni mõisa Kadila küla talude nr. 1–18, I–V, XXII ja XXIII ning Inju-Meriküla mõisa järgi olevate talude nr. 40 ja 3 heinamaatükkide maa-aladest; senise Roela valla Roela mõisa järgi oleva Aavakannu nr. 1 talu maa-alast.
Küti valda kuulusid: Vinni küla, Pajusti küla ühes Vinni kooli ja tööliste elamutega, Vinni asundus, Koeravere, Inju, Meriküla, Aruvälja, Kehala, Väljaotsa, Saueaugu, Sooaluse, Näsu, Kirikuküla, Kannastiku, Voore, Variku, Allika, Kupna, Leo, Viru-Jaagupi, Kulina, Lähtse, Võhu, Kureküla, Uuevälja ja Aruküla külad.
Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.
Mahu vald

Mahu vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Kalvi valla maa-alast, välja arvatud osa Ridaküla maa-alast ja Pada metsandiku kvartaalide nr. 67, 68 ja 69 maa-alad; senise Pada valla Toomiku, Võrkla, Metsavälja, Aru, Pada, Varudi ja Kassamäe küla, Pada, Samma ja Varudi asunduste ning Varudi asunduse talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest; senise Kunda-Malla valla Mahu ja Männiku küla ning Kunda metsandiku kvartaalide nr. 117–119 maa-aladest.
Mahu valda kuulusid Viru-Nigula, Nugeri, Vasta asundus, Aruvälja, Kanguristi, Lepiku, Unukse talu, Kalda ja Võrkla küla, Varudi asundus, Samma asundus, Pada asundus, Pada, Toomiku, Aru, Metsavälja, Voorse, Raudna, Tüükri ja Aasokalda, Lahe, Mahu, Männiku, Unukse vabatküla, Pärna, Adrika, Mäepealse, Orgu, Koila, Kalvi asundus, Kesimetsa, Kelu ja Kurna, Oru asundus, Koogu asundus, Herjapea, Abaja, Rannu, Kõrtsialuse, Rida, Tamme, Uusküla, Aseri vabrik, Meriküla, Aseri asundus, Aseri-Aru ja Aseri küla.
Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.
Mahu vallavanem Tiiman Tamme suri mais 1940.
1945. aastal moodustati Mahu vallas Aseri, Kalvi, Samma ja Viru-Nigula külanõukogu.
Mahu vald likvideeriti 1950. aastal. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s kaotati 1. oktoobril 1950 maakonnad ja vallad ning moodustati Kiviõli rajoon, Mahu valla alad lülitati Kiviõli rajooni koosseisu.
Paasvere vald

Paasvere vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776):
Paasvere valda kuulusid: Laekvere, Joodiku, Paasvere-Aru küla II külavanema piirkond, Salutaguse küla, Moora asundus, Kellavere küla, Rahkla külast I külavanema piirkond, Laekvere-Aru küla, Sarapiku, Rahkla-Raja, Muuga-Raja, Muuga asundus, Metsaküla, Paasvere-Metsaküla, Paasvere asundus, Paasvere-Aru küla I külavanema piirkond, Kurme küla, Muuga-Aru küla, Rahkla asundus, Vassivere küla, Arukse I ja II küla, Illisvere küla, Sakssaare talu, Tõiga metsavahi koht, Regisaare küla, Kullisaare ja Poomi talud, Anguse küla, Luusika küla ja Metsaküla..