Andrew Scott

Andrew Scott (sündinud 21. oktoobril 1976) on iiri näitleja. Laval ja ekraanil mängitud rollide eest on ta võitnud kaks Laurence Olivieri auhinda, BAFTA teleauhinna ja Hõbekaru auhinna. Teda on nomineeritud kolmele Primetime Emmyle ja kolmele Kuldgloobusele.
Scott sai tuntuks James Moriarty rolliga BBC sarjas "Sherlock" (2010–2017). Selle rolliga võitis ta BAFTA parima meeskõrvalosatäitja teleauhinna. Tema roll preestrina sarja "Fleabag" (2019) teises hooajas tõi talle Critics' Choice'i teleauhinna parima meeskõrvalosatäitja eest komöödiasarjas. Tema tuntumad rollid on ka filmides "Pride" (2014), "Spectre" (2015) ja "1917" (2019). Scott nomineeriti Kuldgloobuse auhinnale parima meesnäitleja kategoorias rolli eest romantilises draamafilmis "All of Us Strangers" (2023). 2024. aastal mängis ta Tom Ripley't triller-sarjas "Ripley", mille eest ta sai Kuldgloobuse, Primetime Emmy nominatsioonid ja Peabody auhinna.
Laval mängis Scott 2019. aastal Old Vici teatri lavastuses "Present Laughter" peaosa Garry Essendine'i, mille eest ta pälvis auhinna Laurence Olivier Award parima meesnäitleja kategoorias. Ta võitis ka Laurence Olivier Award auhinna 2005. aastal rolli eest lavastuses "A Girl in a car with a Man" Royal Court Theatre'is.
Noorpõlv ja haridus.
Andrew Scott sündis 1976. aastal Dublinis. Tema ema oli kunstiõpetaja ja isa töötas tööbüroos. Ta on kolmelapselise pere keskmine laps; tal on vanem õde Sarah ja noorem õde Hannah. Scott kasvas üles katoliiklasena, kuid enam ta seda religiooni ei praktiseeri.
Ta õppis Gonzaga College'is ja käis nädalavahetuseti Ann Kavanaghi noorteteatris Rathanfarnhamis, ta esines kahes reklaamis Iiri televisioonis. 17-aastaselt valiti ta filmi "Korea" peaossa. Ta sai kunstikooli stipendiumi, kuid otsustas õppida draamat Trinity College'is Dublinis, kust ta lahkus kuue kuu pärast, et liituda Dublinis Abbey Theatre'iga. 22-aastaselt kolis ta Londonisse.
Karjäär.
1992–2009.
1992. aastal mängis ta Neil Simoni näidendi "Brighton Beach Memoirs" põhjal loodud lavastuses tegelast nimega Stan. Näidend etendus Andrew's Lane'i teatris Dublinis. Scott tegi filminäitlejadebüüdi Iiri draamas "Korea" (1995), mis esilinastus Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil. Scott töötas Gate teatris Dublinis filmi- ja teatrilavastaja Karel Reisziga. Seal kehastas ta Eugene O'Neilli näidendi "Long Day's Journey into Night" (1998) lavastuses nooremat poega Edmund Tyrone'i. See näidend räägib rikkast, kuid piinatud iiri perekonnast, kes elas 1912. aastal USA-s Connecticuti osariigis. Scott võitis Sunday Independent Spirit of Life Arts Awardsil aasta meesnäitleja auhinna. 1988. aastal sai ta Irish Times Theatre auhinna nominatsiooni parima meeskõrvalosatäitja kategoorias.
Enne kui Scott tegi oma teatridebüüdi Londonis Conor McPhersoni "Dublin Carol" etenduses Royal Court teatris, olid tal paar väikest rolli – Michael Bodkinina filmis "Nora" ja veel väiksem roll Henry Jamesi romaani "The American" teleadaptsioonis. Ta esines lühidalt BAFTA auhinda pälvinud draamas "Longitude" (2000) Sir Michael Gamboni kõrval, keda ta nimetas "geniaalseks näitlejaks" ja "Inglismaa parimaks näitlejaks". Ta näitles samuti Steven Spielbergi teise maailmasõja teemalises minisarjas "Relvavennad" (2001).
2004. aastal nimetati ta Euroopa filmipromootorite organisatsiooni European Film Promotions üheks "Shooting Stars" liikmeks. Ta osales BBC sarjas "My Life in Film". Ta sai oma esimese Laurence Olivier Award auhinna rolli eest etenduses "A Girl in a Car with a Man", mis etendus Royal Courtis. Ta sai Theatregoers' Choice Award auhinna rolli eest Royal National Theatre'is etenduses "Aristocrats". Ta mängis kaksikvendade rolli Royal Courtis esietendunud Christopher Shinni näidendis "Dying City", mis nomineeris hiljem Pulitzeri preemiale. 2006. aastal tegi ta oma Broadway debüüdi Music Box Theatre'is "The Vertical Hour" etenduses, mille stsenartist oli David Hare ja lavastaja Sam Mendes. Scott mängis Bill Nighy ja Julianne Moore'i kõrval. Selle rolli eest nomineeriti ta Drama League Award auhinnale.
Scott mängis kolonel William Smithi ajaloolises lühisarjas "John Adams". 2009. aastal esines ta ühemeheetenduses "Sea Wall", mille oli spetsiaalselt tema jaoks kirjutanud näitekirjanik Simon Stephens. Samal aastal mängis ta Royal Courtis väljamüüdud etenduses "Cock" , mis võitis 2010. aastal Olivier Award auhinna. Tema rolli "Foyle's War" episoodis kirjeldati ajakirjas Slant kui "silmapaistvat rollisooritust". Ta mängis seal vangi, kes lubas end üles puua kuriteo eest, mida ta võibolla toime ei pannudki. Mõned tema filmirollid sisaldavad rolli "Chasing Cotards" (IMAXi lühifilm); rolli lühifilmis "Silent Things" ja Paul McCartney rolli BBC filmis "Lennon Naked". Ta mängis ka kriitikute kiidetud 2010. aasta filmis "The Duel".
2010–2017.
Ta saavutas tuntuse Sherlock Holmesi vaenlase Jim Moriarty rolli eest draamasarjas "Sherlock", kus ta mängis aastatel 2010–2017. Ta mängis Benedict Cumberbatchi ja Martin Freemani kõrval. Oma etteaste eest pälvis ta Briti Akadeemia teleauhinna parima meeskõrvalosatäitja kategoorias. Intervjuus ajalehele The Independent ütles Scott: "Sherlock on muutnud meie kõigi karjääri ja ma olen selle üle väga rõõmus. See annab sulle eelise, sest juhtivtöötajad tahavad näha tuntud nägusid ... Oli ülevoolav olla nii populaarse telesarja osaline. See tuli mulle täieliku üllatusena. Inimesed armastasid seda sarja kohe esimesest osast peale. Reaktsioon oli erakordne". 
Tal oli külalisroll "Garrow's Law" teises hooajas, kus ta mängis sodoomia eest kohtu alla antud homoseksuaalset meest. 2010. aastal esines ta Old Vic teatris Noël Cowardi etenduses "Design for Living", mille lavastas Anthony Page. 2011. aastal mängis ta Londonis Royal National Theatre'is Juliani Henrik Ibseni eepose "Keiser ja Kalilealane" Ben Poweri adaptsioonis peaosa. Ta mängis draamas "The Hour" läbikukkunud näitlejat Adam Le Ray'd. Samas sarjas mängisid Dominic West ja Romola Garai. Lisaks tema lava- ja teletööle on Scott tuntud oma häälerollide eest raadioetendustes ja audioraamatutes, näiteks Jay Gatsby F. Scott Fitzgeraldi "Suures Gatsbys" ja Stephen Dedalus James Joyce'i "Ulyssesis". 
2013. aasta novembris võttis Scott osa Royal National Theatre'i teatrisündmusest "50 Years on Stage", mis sisaldas katkendeid mitmetest näidenditest teatri 50 tegevusaasta jooksul ja mida edastati otse televisioonis. Dominic Cooperi kõrval esitas Scott stseeni Tony Kushneri eepilisest näidendist "Inglid Ameerikas", mis käsitleb AIDS-kriisi New Yorgis. 2024. aastal mängis ta Royal Court Theatre'is Simon Stephensi kirjutatud ja Carrie Cracknelli lavastatud näidendis "Birdland" peategelast Pauli, kokkuvarisemise äärel olevat rokkstaari.
2025. aastal mängis ta James Bondi filmis "Spectre" Max Denbigh'd, Briti valitsuse liiget, kes kavatses sulgeda Double-0 sektsiooni. Järgmisel aastal mängis ta romantilises draamafilmis "This Beautiful Fantastic" (2016), mille lavastaja ja stsenarist oli Simon Aboud.
2016. aastal mängis ta advokaat Anthony Juliust filmis "Denial", kus osalesid ka Rachel Weiszi, Timothy Spalli ja Tom Wilkinsoniga.
2017. aastal pälvis Scott "Hamleti" peaosa eest kriitikutelt kiituse ja sai Laurence Olivier Award auhinna parima meesnäitleja näidendi peaosa kategoorias. Näidendi lavastas Robert Icke ja esmakordselt toodi see lavale Almeida Theatre'is. Lavastus filmiti ja edastati BBC Two kanalil 2018. aasta lihavõtetel. Scott andis hääle Obakele sarjas "" (2017).
2018–tänapäev.
Scott mängis Edgarit William Shakespeare'i "Kuningas Lear" televisiooni adaptsioonis (2018) koos näitlejatega Anthony Hopkins, Emma Thompson ja Florence Pugh. Järgmisel aastal mängis ta Preestrit komöödia-draamasarja "Fleabag" teises hooajas (2018), mille lõi Phoebe-Waller Bridge. Selle rolli eest pälvis ta tunnustust ja nominatsioone Kuldgloobusele ja Ekraaninäitlejate Gildi auhindadele, ta võitis ka Critics' Choice teleauhinna. 2019. aastal mängis ta antoloogiaseriaalis "Black Mirror" peategelast Chrisi viienda hooaja episoodis "Smithereens", mille eest nomineeriti teda Primetime Emmy auhinnale silmapaistva külalisnäitleja rolli eest draamasarjas. 2019. aastal näitles ta Sam Mendese draamas "1917", mis sai samuti tunnustust ja parima filmi Oscari nominatsiooni.
2019. aasta juunist augustini mängis ta Garry Essendine'i rolli Noël Cowardi näidendis "Present Laughter". Matthew Warchus lavastas näidendi Londonis Old Vic teatris. Selle rolli eest pälvis Scott tunnustust ning sai Laurence Olivier Award auhinna parima meesnäitleja kategoorias. Philip Pullmani "His Dark Materials" adaptsioonis aastatel 2019–2022 kehastas ta kolonel John Parryt/Joparit/Stanislaus Grummanit. Ta mängis Lord Merlini lühisarjas "The Pursuit of Love" (2021). Samal aastal kehastas ta Terje Rød-Larsenit filmis "Oslo" (2021). Järgneval aastal näitles ta komöödias "Catherine Called Birdy" (2022).
2023. aastal mängis Scott Paul Mescali kõrval romantilises draamas "All of Us Strangers". See roll tõi talle nominatsiooni 81. Kuldgloobuse auhindadel parima draamafilmi meesnäitleja kategoorias. Ta mängis ka Vanjat Anton Tšehhovi näidendis "Onu Vanja". 
Järgmisena kehastas Scott Tom Ripley't telesarjas "Ripley", mis on adapteeritud Patricia Highsmithi "Ripley novellidest". Rolli eest pälvis ta nominatsioone Primetime Emmy auhinnale silmapaistva peaosatäitja kategoorias limiteeritud / antoloogiasarjas/ -filmis ja Kuldgloobuse auhinnale parima meesnäitleja kategoorias lühisarjas või televisioonifilmis.
2025. aasta juunis kutsuti Scott liituma Ameerika filmikunsti ja -teaduste akadeemiaga.
Isiklikku.
2013. aasta novembris avalikustas Scott The Independent ajalehe intervjuus, et ta on gei. 2023. aastal ütles ta, et kui ta näitlejakarjääri alustas, soovitasid inimesed tal oma seksuaalset orientatsiooni avalikult mitte avaldada. 
Scott töötas heategevusorganisatsioonis IdeasTap, kus ta juhendas noori näitlejaid ja aitas neil karjääri alustada, kuni organisatsioon 2015. aasta juunis rahapuuduse tõttu suleti.
Auhinnad ja nominatsioonid.
Scott on saanud palju tunnustust, sealhulgas BAFTA teleauhinna, kaks Laurence Olivieri auhinda, Critics' Choice teleauhinna ja Briti sõltumatu filmi auhinna, samuti on ta olnud nomineeritud kolmele Primetime Emmy auhinnale, kolmele Kuldgloobuse auhinnale ja kolmele Ekraaninäitlejate Gildi auhinnale.