Sileesia hertsogid

Sileesia hertsogid olid Poola hertsogi Bolesław III Krzywousty pojad ja järglased. Vastavalt Bolesławi testamendile jagati pärast tema surma tema maad neljaks või viieks poegadele pärandatavaks provintsiks, ja kuninglik Krakówi provints vanimale, kes pidi olema kogu Poola ülemhertsog. See oli tuntud kui Poola killustumine. Järgnenud areng viis hertsogkondade edasisele killustumisele.
14. sajandi alguses oli Sileesias 14 sõltumatut hertsogkonda: Brzeg, Wrocław, Świdnica, Jawor, Ziębice, Głogów, Ścinawa, Żagan ja Oleśnica Alam-Sileesias; Koźle, Cieszyn, Bytom, Niemodlin, Opole, Strzelce, Racibórz ja Opava Ülem-Sileesias ning vaimulik Nysa hertsogkond. Aastatel 1327–1329 nõustus enamik hertsogitest Böömimaa kuninga Jan Lucemburský ülemvõimuga, kes omandas pärimisõiguse kõigile nendele hertsogkondadele. Järgnevatel sajanditel surid kõik Sileesia Piastide harud välja ja Jerzy Wilhelmi surmaga dünastia hääbus.
Sileesia hertsogkond.
Sileesia hertsogkond, üks Poola pärandatavatest provintsidest, Sileesia, anti Bolesław III vanimale pojale Władysław II Wygnaniecile ja jagati järgnevalt tema poegade Bolesław I Wysoki (Wrocław/Alam-Sileesia), Mieszko I Plątonogi (Racibórz/Ülem-Sileesia) ja Konrad Laskonogi (Głogów) vahel. Pärast Konradi surma ühendati Głogów taas Wrocławi / Alam-Sileesia hertsogkonnaga.
Sileesia jagunemised.
Aastal 1173 tuli Bolesław tagasi ja nõustus jätma Mieszkole ja Bolesławile valitseda nende omad hertsogkonnad, eraldi Sileesia hertsogkonnast. See viis Racibórzi hertsogkonna loomiseni Mieszko I-le ja Opole hertsogkonna loomiseni Jarosławile, algatades Sileesia hertsogkonna killustumise. Mieszko I ja Jarosławi kontrollitud territooriumid vastasid laias laastus sellele, mis on tuntud kui Ülem-Sileesia, samas Bolesław I-le jäänud territooriumid vastasid laias laastus Alam-Sileesiale.
Alam-Sileesia.
Alam-Sileesia hertsogkond oli Sileesia hertsogkonna otsene jätk, kuid ilma territooriumideta, mis laias laastus vastavad Ülem-Sileesiale; järelikult koosnes see territooriumidest, mis laias laastus vastavad Alam-Sileesiale. Mõned allikad räägivad Sileesia hertsogkonnast, teised Alam-Sileesia hertsogkonnast, mõned aga Wrocławi hertsogkonnast (Breslau). Wrocław oli Sileesia hertsogkonna pealinn, siiski ei tohiks seda varajast (1172–1248) Sileesia hertsogkonda segamini ajada väiksema Wrocławi hertsogkonnaga, mis loodi edasisel killustumisel aastal 1248. Hertsogkond läbis järgnevatel aastatel mitmeid piirimuudatusi, mõnikord kaotades ja mõnikord omandades territooriumi. Aastal 1248 Alam-Sileesia jagati, kui Bolesław II pidi loovutama Wrocławi hertsogkonna oma nooremale vennale Henryk III-le.
Aastal 1248 jagunes Alam-Sileesia hertsogkond Wrocławi ja Legnica hertsogkondadeks.
Aastal 1251 tekkis Alam-Sileesias Wrocławist Głogówi hertsogkond.
Aastal 1274 tekkis Legnicast Świdnica-Jawori hertsogkond. Samal aastal tekkis Głogówist Żagańi hertsogkond.
Aastal 1311 tekkis Legnicast Brzegi hertsogkond.
Aastal 1313 tekkis Głogówist Oleśnica hertsogkond.
Aastal 1322 tekkis Świdnica-Jaworist Ziębice hertsogkond.
Ülem-Sileesia.
Ülem-Sileesia jagunes Cieszyni ja Opole-Racibórzi hertsogkondadeks. Aastal 1340 ühendati Racibórzi hertsogkond Böömimaa vasalli Opavaga.
Aastal 1281 loodi Cieszyni hertsogkond.
Aastal 1282 loodi Opole-Racibórzi hertsogkonna jagamisest Opole ja Racibórz hertsogkonnad. Selle jagamisega loodi ka Bytomi hertsogkond.
Aastal 1315 tekkis Cieszyni hertsogkonnast Oświęcimi hertsogkond.
Aastal 1445 tekkis Oświęcimi hertsogkonnast Zatori hertsogkond.
Vaimulik Nysa hertsogkond.
Rajati aastal 1290 ülemhertsog Henryk IV Prawy poolt, seda haldasid Wrocławi piiskopid
Suure osa annekteeris Preisi kuningriik pärast Esimest Sileesia sõda aastal 1742.
Preisimaa osa ilmalikustati aastal 1810.
Teokraatia kaotati aastal 1850.