tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harald Kanepi

Harald Kanepi (kuni 10. juulini 1935 Harald-Friedrich Konopinski; 20. veebruar 1921 Tallinn – 20. juuni 1975 Uhta, Komi ANSV) oli eesti poksija. 
Kanepi hakkas poksima 1935. aastal Tallinna Poksiklubis, tema treener oli Nigul Maatsoo.
Ta oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1939. aastal Eesti meister (1939) ja sai 1938. aastal II koha. Ta oli kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1940. aastal Eesti meister ning oli kokku kahekordne Eesti NSV meister aastatel 1941 ja 1945.
Ta sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) hõbemedali. Patrick Gernon (Iirimaa) alistus veerandfinaalis punktidega, Staf Jacobs (Belgia) alistus poolfinaalis punktidega ning finaalis kaotas Kanepi punktidega meistriks tulnud Herbert Nürnbergile (Saksamaa).
Ta sai 1945. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) II koha ja Tallinna Dünamo koondises meeskondliku III koha.
Vangistuses ja asumisel.
Kanepi arreteeriti NKVD poolt 19. septembril 1945. aastal ning talle mõisteti 17. jaanuaril 1946 tribunalis VNFSV KrK §58-1a järgi (Saksa sõjavägi ja põgenemissoov välismaale) 10 aastat vangilaagrit ja 5 aastat asumist. 
Ta oli vangis Ustvõmlagis ja Vorkutlagis. Ta vabanes laagrist 4. detsembril 1954 ja jäi Komi ANSV-sse asumisele. Asumiselt vabanes ta 25. augustil 1958, kuid jäi elama Uhtasse. 
Tuli hiljem Vorkuta ja Komi ANSV poksimeistriks ning oli sealse Šahtjori poksitreener.
Isiklikku.
Ta on maetud Šudajagi alevi kalmistule praeguses Uhta linnaringkonnas Komi Vabariigis.
Harald Kanepi üks vend oli poksija Anton Kanepi ja teine vend oli lauatennisist Albert Kanepi, kelle pojatütar on tennisist Kaia Kanepi.
Sündinud 1. detsembril

"Siin loetletakse 1. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 2. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 2. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 3. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 3. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 4. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 4. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 7. detsembril

"Siin loetletakse 7. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 8. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 8. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 9. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 9. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 10. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 10. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 11. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 11. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 12. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 12. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 13. detsembril

"Siin loetletakse 13. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 14. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 14. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 15. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 15. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 16. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 16. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 17. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 17. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 18. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 18. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 19. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 19. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 20. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 20. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 21. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 21. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 22. detsembril

"Siin loetletakse 22. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 23. detsembril

"Siin loetletakse 23. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 24. detsembril

"Siin loetletakse 24. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 25. detsembril

"Siin loetletakse 25. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 26. detsembril

"Siin loetletakse 26. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 27. detsembril

"Siin loetletakse 27. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 28. detsembril

"Siin loetletakse 28. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 29. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 29. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 30. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 30. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 31. detsembril

"Siin artiklis loetletakse 31. detsembril sündinud tuntud inimesi.
Pae tänav

Pae tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Lemming Rootsmäe

Lemming Rootsmäe (aastani 1936 Lemming Rootsmann; 25. august 1921 – 29. juuli 1997) oli eesti arst, ornitoloog ja kodu-uurija.
Ta lõpetas aastal 1941 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 
Aastatel 1951–1957 oli ta Mustvee rajooni sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst, 1957–1960 EMHI asp, 1960–1977 Tartu linna sanitaar-epidemioloogiajaama sanitaararst, 1977–1987 toitlushügieeniosakonna juhataja.
Isiklikku.
Tema isa oli Tartu Ülikooli astronoomiaprofessor Taavet Rootsmäe. Ta abikaasa oli Ilse Rootsmäe, nende kasupoeg on laulja ja kitarrist Andrus Rootsmäe.
ROU

ROU on lühend, mille tähendus võib olla erinev.
Troposfäär

Troposfäär on atmosfääri alumine kiht, mis ulatub maapinnalt 8–18 km kõrgusele.
Troposfääri kohal olevat atmosfääri osa nimetatakse stratosfääriks, troposfääri ja stratosfääri vahel paikneb tropopaus.
Troposfäär sisaldab umbes nelja viiendikku kogu atmosfääri massist. Õhutemperatuur kõrgemale tõustes troposfääris üldiselt langeb. See ongi aluseks troposfääri ja stratosfääri eristamisele, sest stratosfääris õhutemperatuur kõrguse suurenedes kasvab. Õhutemperatuur langeb troposfääris keskmiselt 6,5 °C ühe kilomeetri kohta. Lokaalselt võib esineda ka temperatuuriinversioone – nähtus, mille korral õhutemperatuur kõrguse suurenedes tõuseb. Selline olukord võib esineda peamiselt maapinna lähedal.
Troposfäär sisaldab suures koguses veeauru ja kondenseerunud vett ehk pilvi. Kõik ilmastikunähtused toimuvad selles atmosfäärikihis.
Stalaktiit

Stalaktiit on koopa laes rippuv tilkekivi. 
Jääpurikaga sarnanev moodustis tekib karstikoopa laes tilkuvast veest välja sadestunud lubisooladest. Stalaktiit tekib ka kipsi- ja kivisoolakoobastes.
Stalagmiit

Stalagmiit on koopa põrandalt üles ulatuv tilkekivi. 
Sambaga sarnanev moodustis tekib karstikoopa laes tilkuvast veest välja sadestunud lubisooladest. Stalagmiit tekib ka kipsi- ja kivisoolakoobastes.
Åmåli vald

Åmåli vald on vald (2. järgu haldusüksus) Rootsis Västra Götalandi läänis. Asub Vänerni läänekaldal.
Åmål on Türi valla sõprusvald.
Bali (täpsustus)

Sõnal "Bali" on mitu tähendust:
Ikonoklasm

Ikonoklasm (kreeka keele sõnadest "eikōn" 'kuju', 'pilt' ja "klasma" 'purustamine') üldtähenduses on uskumus, et visuaalse (eelkõige staatilise - pildid, skulptuurid, ehitised jm) kunsti ühiskondlik, poliitiline, religioosne, filosoofiline vm taunimine ja taunitavate taieste eesmärgipärane hävitamine eelnimetatud ajenditel on ühiskondlikus kontekstis kuidagi oluline või kõnekas. Sõna kasutatakse ka piltlikus tähenduses pühaks peetavate tõekspidamiste ründamise kohta.
Eesti keeles on sõna peamiselt kasutatud Bütsantsi ajaloo kontekstis kahe perioodi kohta, mil riigis keelati ikoonide austamine, aga mõnikord ka reformatsiooniaegsete pildirüüstete kohta. Ikonoklasmi ilmingud on ka kirikute purustamine Prantsuse revolutsiooni ajal, keisri ja temaga seotud isikute piltide ja kujude hävitamine Nõukogude Venemaal pärast Oktoobrirevolutsiooni, ajalooliste pühakodade ja kujude hävitamine Daeshi vallutatud aladel jm.
Tartu Ülikooli eetikakeskus

Tartu Ülikooli eetikakeskus on eetikaga tegelev üksus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna filosoofia ja semiootika instituudi juures.
Keskus asutati 1. juunil 2001 interdistsiplinaarse üksusena Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna juures. Alates 1. jaanuarist 2009 on eetikakeskus konsortsium. Keskuse töös osalevad filosoofia-, usu-, õigus-, arsti-, kehakultuuri-, majandus-, sotsiaal- ja haridusteaduskond ning loodus- ja tehnoloogiateaduskond; organisatsiooniliselt kuulub keskus filosoofiateaduskonna filosoofia ja semiootika instituudi juurde. Eetikakeskusel on nõukogu, kuhu kuuluvad keskuse töös osalevate teaduskondade esindajad ja üliõpilaste esindaja, ning rahvusvaheline kuratoorium. Kui algselt tegutses eetikakeskus sihtasutuse Domus Dorpatensis hoones Raekoja plats 1, siis pärast ülikooli vana keemiahoone remonti paikneb keskus seal, filosoofia osakonna kõrval. Eetikakeskuse juhataja on Margit Sutrop.
Tartu Ülikooli eetikakeskus on avaldanud konverentsikogumikke, tegevusraporteid, eetikateemalist tõlkekirjandust jms. Tartu Ülikooli kirjastuse ja Eesti Keele Sihtasutuse väljaandel on avaldatud eetikakeskuse raamatusarja, mille kujundas Sirje Ratso. 2004. aastal ilmus ajakirja Trames eriväljaanne alapealkirjaga "Geenivaramu: eetilised, juriidilised ja sotsiaalsed probleemid", 2005. aastal Louis P. Pojmani kõrgkooliõpik "Eetika: õiget ja väära avastamas" ning Jonathan Wolffi õpik "Sissejuhatus poliitikafilosoofiasse" (mõlemad tõlkis Tiiu Hallap), 2007. aastal "Eetikakoodeksite käsiraamat" ja kogumik "Eesti Vabariigi naisministrid", 2008. aastal tõlkevalimik "Keskkonnaeetika võtmetekste" ning "Rahvuslus ja patriotism: valik kaasaegseid filosoofilisi võtmetekste". Avaldatud on väljaandeid väärtuskasvatusest ja -arendusest.
Eetikakeskus korraldab konverentse, seminare ja kollokviumeid, kogutud on ulatuslik erialane raamatukogu. Keskuse töötajad on korduvalt analüüsinud eetikaprobleemid käsitlust Eesti meedias ning esinevad ka ise sageli ajakirjanduses eetikaküsimusi kommenteerides.
Järvevälja maastikukaitseala

Järvevälja maastikukaitseala on kolmest lahustükist koosnev maastikukaitseala, mis paikneb Ida-Virumaal Alutaguse ja Mustvee vallas. Kaitseala pindala on 570 ha.
Maastikukaitseala moodustati Vabariigi Valitsuse 12. novembri 1996. aastal määrusega nr 281 "Järvevälja maastikukaitseala kaitse-eeskirja ja välispiiride kirjelduse kinnitamine" Kohtla-Järve TSN Täitevkomitee 17. jaanuari 1967. aastal otsusega nr 7 moodustatud "Järvevälja luidestiku kaitseala" baasil.
Maastikukaitseala kaitse-eesmärkideks on Peipsi põhjaranniku luitestiku (Järvevälja luitestik) kaitse ning loodusliku loomastiku ja looduslike elupaikade kaitse.
Järvevälja maastikukaitseala kuulub Natura 2000 võrgustikku vastavalt Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. aasta korraldusele nr. 615-k "Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri.
Kaitsealal, Rannapungerja jõe suudmes, paikneb 1937. aastal rajatud Rannapungerja tulepaak.
Psühhiaater

Psühhiaater on arst, kes on spetsialiseerunud psühhiaatriale ja psüühikahäirete ravile.
Psalmoodia

Psalmoodia ehk psalmilaul on muusikas psalmide laulmise ja mängimise muusikastiil. 
Nii juudi kui ka varakristlikel jumalateenistustel laulsid ja mängisid psalme kutselised lauljad. 
Varast psalmoodiat oli kolme tüüpi:
Varakristlikust psalmoodiast arenesid välja nii Gregoriuse koraali kui ka bütsantsi, ambrosiuse ja muud kristlikud psalmoodiad.
Mittemeetriliste psalmide tekstid koosnesid eri silpide arvuga värssidest ("versus"). Värsside retsiteerimiseks kasutatakse meloodiavormeleid, mille elemendid on
Psalmitekstide laulmiseks on kolm võimalust:
Psalmoodia on peamiseks muusikastiiliks tunnipalvustel. Benedictuse reegli ehk klassikalise kloostrikorra järgi lauldakse tunnipalvustel läbi kõik 150 psalmi. Psalmoodiat esineb ka missa propriumiosades.
Nusa Penida

Nusa Penida on saar Indoneesias Bali saarest kagus. Kuulub Bali provintsi Klungkungi maakonda.
Nusa Penida on umbes 20 kilomeetrit pikk ja 12 kilomeetrit lai. Saare kõrgeim punkt ulatub 524 meetrini merepinnast.
Balist eraldab seda Badungi väin.
Saare kõrval asuvad väiksemad Nusa Lembongani ja Nusa Ceningani saared ning veel mõned väikesaared. Kokku elas Nusa Penidal ja neil väikesaartel 2020. aasta rahvaloenduse alusel 57 370 inimest. Pindala 203 km².
Analüütiline psühholoogia

Analüütiline psühholoogia on psühholoogia (süvapsühholoogia) koolkond, mis põhineb Carl Gustav Jungi ideedel. Analüütiline psühholoogia erineb Sigmund Freudi psühhoanalüüsist, kuid neil on ka sarnasusi.
Analüütiline psühholoogia ei pööra neurooside arengus nii palju tähelepanu seksuaalsusele kui Sigmund Freudi psühhoanalüüs, vaid pöörab patsiendi seisundi mõistmiseks peamist tähelepanu tema probleemsele vahetule konfliktile.
Analüütilise psühholoogia järgi koosneb inimese alateadvus isiku enda alateadvusest ja tema eellaste alateadvustest (kollektiivne alateadvus).
Analüütiline psühholoogia jaotab inimesed Jungi arvamuse järgi introvertideks ja ekstravertideks.
Analüütilise psühholoogia areng.
Analüütilise psühholoogia kujunemine oli seotud Jungi lahkulöömisega Freudi psühhoanalüüsist 1913. aastal. Jung leidis, et alateadvuse kui inimese psüühika aluse mõistmiseks ei piisa tungide teooriast. 
Analüütilise psühholoogia kesksed mõisted töötas Jung välja aastatel 1911–1924. Töötades patsientidega, kes kannatasid elu eesmärgi ja elu mõtte puudumise all, kasutas ta unenägude tõlgendamist ja sümbolite loomist stimuleerivaid loovtehnikaid, sealhulgas maalimist, tantsimist ja visualiseerimist, mille tulemuseks oli iseendaks saamine, mida Jung hakkas nimetama individuatsiooniks. Jung eristas isiklikku alateadvust, mis sisaldab väljatõrjutud ainest ja emotsionaalselt laetud komplekse, ning kaasasündinud üldinimlikku kollektiivset alateadvust, mis sisaldab arhetüüpe. Jung võttis kasutusele "persona" (sotsiaalne mask), varju (mina väljatõrjutud aspektid), animuse ja anima (vastassoo kujundid) ning ise (isiksuse kese) mõiste. Samuti töötas ta välja isiksuse tüpoloogia, eristades põhihoiaku poolest ekstraverte ja introverte ning liigitades inimesi selle järgi, millist psüühilist funktsiooni nad kõige rohkem kasutavad.
Bali provints

Bali provints on provints Indoneesias. Hõlmab Bali, Nusa Penida ja mõned väiksemad saared.
2008. aastast on provintsi kuberner Made Mangku Pastika.
Haldusjaotus.
Provints on jaotatud 8 maakonnaks ("kabupaten") ja üheks linnaks ("kota"):
Lõikuvad sirged

Lõikuvad sirged on sirged, millel leidub üks ja ainult üks ühine punkt.
Kimalaskoolibri

Kimalaskoolibri ("Mellisuga helenae") on koolibrilaste sugukonda kuuluv maailma väikseim linnuliik.
Välimus.
Isaslind kaalub kõigest 1,6 grammi ja on 6.1 cm pikk. Ta on roheline, hallikasvalge kõhualusega, küütleva tulipunase pea ja särava kraega.
Emaslinnud on pisut suuremad ja kaaluvad 2 grammi ja on 5.5 cm pikkused. Nende kael ja pea ei ole nii küütlevad.
Toitumine.
Kimalaskoolibrid toituvad peamiselt nektarist, koguvad seda horisontaalasendis ja torkavad oma lühikese sirge noka iga õie sisse.
Ühe 2012. aasta uurimuse järgi toituvad kimalaskoolibrid kümne taimeliigi esindajatelt korjatud nektarist. Neist taimedest kaks kasvavad ainult Kuubal.
Paljunemine.
Munad on 6 mm pikkused, herneterast väiksemad. Esmaslind muneb nad enda ehitatud umbes 2,5 cm läbimõõduga pessa. Järglaste kasvatamisel osaleb ainult emaslind.
Toomas Jüriado

Toomas Jüriado (sündinud 13. juulil 1947 Tartus) on eesti loodusajakirjanik.
Elulugu.
Ta sündis apteekri peres ning lõpetas 1965. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) orgaanilise keemia erialal. 
Töötas 1979–1989 Tartu Riikliku Ülikooli orgaanilise keemia kateedris vanemteadurina, uurimisvaldkond oli keemia informaatika. 
Alates 1989. aastast töötas Jüriado 10 aastat Eesti Raadios, seejärel Eesti Ornitoloogiaühingus ning 2002-2018 Eesti Looduse toimetuses. 
12 teaduspublikatsiooni, kirjutanud aimeartikleid ja teinud loodusteemalisi raadiosaateid.
Roussillon

Roussillon [russij'oon] (katalaani "Rosselló") on ajalooline piirkond Prantsusmaa lõunaosas. Ta hõlmab ligikaudu praeguse Pyrénées-Orientalesi departemangu.
Bioturbatsioon

Bioturbatsioon on okeanograafias ja limnoloogias mingi veekogu põhjasetete segustamine (turbatsioon) – millega sageli kaasneb selle keemilise koostise muutmine – bentiliste loomade (infauna ja epifauna) ja fütobentose elutegevuse käigus. 
Tüüpilised bioturbatsiooni läbiviijad on rõngussid (sh hulk- ja väheharjasussid), molluskid jt.
Bioturbatsioon toimub sääraste loomade elutegevuse läbi, kes setteis kaevuvad, setteid söövad ja samas ka eritavad, setetest elupaiku ehitavad jne.
Juventud

Juventud (hispaania "Isla de la Juventud", 'Nooruse saar') on saar Kariibi meres, üks Suurtest Antillidest. Kuulub Kuubale. Pindala 2419,27 km². Saarel elab ligi 100 000 inimest. Suurim asula on Nueva Gerona.
1978. aastani oli saare nimi Isla de Pinos 'Mändide saar'.
Eesti kindralkomissariaat

Eesti kindralkomissariaat (saksa keeles "Generalbezirk Estland") oli Teise maailmasõja ajal 1941–1944 Saksamaa poolt okupeeritud Eesti territooriumil moodustatud haldusüksus, mis kuulus Ida-alade Riigikomissariaadi koosseisu.
Saksa Riigi haldusasutused Eestis.
Eesti kindralkomissariaat moodustati 5. detsembril 1941 kell 12.00 ja endise Eesti riigi ala läks väegrupi Nord tagalaala koosseisust üle Ostlandi riigikomissariaadi koosseisu.
Ida-alade Riigikomissariaadi Eesti kindralkomissariaadi Eesti kindralkomissar oli Karl Siegmund Litzmann.
Väegrupi Nord tagalaala halduspiirkonda jäi osa Narva piirkonna alasid, kuna asusid endiselt sõjategevuse piirkonnas, lisaks Narva piirkonnale kuulus väegrupi Nord tagalapiirkonda Peipsi järvest ida pool asunud Saksa vägede hõivatud NSV Liidu piirkonnad.
Eesti kindralkomissariaadis korra tagamisega tegeles Ostlandi riigikomissariaadi Kõrgemale SS ja Politsei Juhile allunud: politsei kindralleitnant Hans-Adolf Prützmannile (1941), ooberstleitnant Hermann Schallertile (1941) ja ooberst Wilhelm von Thadenile (1942–1944) allunud Saksa Korrapolitseile allunud üksused.
Eesti kindralkomissariaadis julgeoleku tagamisega tegeles Julgeolekupolitsei ja SD Eestis, mille juhid olid Martin Sandberger (1941–1943) ja Bernhard Baatz (1943–1944).
Eesti kindralkomissariaadi territooriumil olnud Saksa Wehrmachti ja Relva SS-i üksuste kohta vaata ülevaadet Saksa okupatsioon Eestis (1941–1944).
11. juulil 1944 andis väegrupi Nord ülemjuhataja jalaväekindral Johannes Frießner Hitleri volitusel korralduse, millega täidesaatev võim Eestis, Lätis ja Leedus anti alates 12. juuli keskööst armeede ülemjuhatajatele, sealhulgas Põhja-Lätis ja Lõuna-Eestis 18. armee ülemjuhatajale ning Põhja-Eestis, Viru-, Järva- ja Harju maakondades ning Tartu maakonna põhjaosas armeegrupi „Narwa” ülemjuhatajale. Eestimaa kindralkomissar Karl-Siegmund Litzmann allutati otse väegrupi „Nord” ülemjuhatajale. Eesti Omavalitsus Hjalmar Mäe juhtimisel jäi kindralkomissari alluvusse, kuid Eesti Omavalitsuse asutused allusid vastavalt asukohale ka 18. armee ja armeegrupi Narwa ülemjuhatajatele.
16. septembril andis Hitler loa taganemiseks Mandri-Eestist. 17. septembril lõpetasid tegevuse Eestimaa kindralkomissari ametkond ja Eesti Omavalitsus
ning kogu võim läks sõjaväelastele.
Eesti kindralkomissariaadi territoorium.
Eesti kindralkomissariaat jagunes kuueks piirkonnaks ja üheks allpiirkonnaks. Keskus oli Tallinn.
Eesti kindralkomissariaadi haldusasutused.
Eesti kindralkomissariaadi haldusaparaat.
Karl Siegmund Litzmann, Ida-alade Riigikomissariaadi Eesti kindralkomissar ("Generalkommissar für Estland").
Väegrupi Nord ülemjuhataja sideohvitser kindralkomissari juures major von Parpart.
Saksa tsiviilvalitsus, mis sai võimutäiuse 6. detsembril 1941, oli järelevaatav struktuur, täideviiv aga Eesti Omavalitsus.
Fomalhaut

Fomalhaut ("α PsA", "α Piscis Austrini", Lõunakala "α"; araabia فم الحوت "fum al-ḩawt" 'vaala suu') on lõunataevas paikneva Lõunakala tähtkuju näiva heleduse poolest heledaim täht ning näiva heleduse poolest 18. täht (tähesuurus 1,16). Absoluutne heledus on 1,73. Kaugus Päikesest on 25 valgusaastat. Pinna temperatuur on 8751 K.
Fomalhauti ümbritseb rõngana jahe udupilv. 2008. aastal avastati tähe ümber tiirlev planeet Fomalhaut b, mida Hubble'i kosmoseteleskoop pildistas. See on esimene päikesesüsteemi väline planeet, mida on pildistatud nähtava lainepikkusega (valgusega).
Fomalhaudi deklinatsioon on 29 kraadi 37 minutit lõunalaiust. Seetõttu on ta Eestis madalal horisondi kohal ja on paremini näha Lõuna-Eestis. Õhtutaevas on ta sügiseti.
Fomalhaut moodustab koos põhijada tähega TW Piscis Austrini ja punase kääbusega LP 876-10 (Fomalhaut C) kolmiktähe, kuigi Maalt vaadates on nende tähtede vahe mitu nurgakraadi.
Petšenga

Petšenga (soome keeles Petsamo) on alev Venemaa Murmanski oblastis, Petšenga rajooni keskus. Asub Petsamo jõe ääres, Barentsi mere ranniku lähedal.
1920. aasta Tartu rahuga läks Petšenga piirkond Soomele. Talvesõja ajal okupeeris selle Nõukogude Liit ja Moskva rahuga liideti Nõukogude Liiduga.
Alevi lähedal on suured nikli- ja vasekaevandused.
Ben Zyskowicz

Ben Berl Zyskowicz (sündinud 24. mail 1954 Helsingis) on Soome poliitik.
Tema vanemad on juudid. Isa Abram oli pärit Poolast. Teise maailmasõja ajal sattus ta Sachsenhauseni koonduslaagrisse ja pärast vabanemist 1945. aastal selgus, et tal pole ainsatki sugulast elus. Abram sõitis Rootsi, kus tutvus Soomest pärit Ester Fridmaniga (1920–2002). Nad abiellusid ja neil sündis tütar Karmela. 1953 asusid nad elama Soome, kus olid Estri sugulased. 1954 sündis Ben. Perekonna kodune keel oli jidiš.
Isa soome keelt ära ei õppinudki. Ta töötas laadijana, sealhulgas sadamas. 1960 uppus ta segastel asjaoludel. Ema pidas algul juhutöid, hiljem sai koha telefonikeskjaamas.
Ben õppis algul Helsingi juudi koolis, seejärel Töölös keskkoolis. Ta lõpetas 1978 Helsingi Ülikooli juristina. Tal on magistrikraad. 1981–1989 oli tal oma õigusbüroo.
Ben Zyskowicz astus Rahvuslikku Koonderakonda juba koolis 16-aastaselt. Alates 1979 on ta olnud Eduskunna liige, sealhulgas 1993–2006 erakonna fraktsiooni esimees. Ta on esimene Eduskunda kuulunud juut. Ta on mitu korda kuulunud Helsingi linnavolikokku.
Ben Zyskowicz on muu hulgas ägedalt kritiseerinud Johan Bäckmanit ja tema Eesti kohta kirjutatud raamatut "Pronssisoturi – Viron patsaskiistan tausta ja sisältö".
1990–1993 ja alates 2007 oli Zyskowicz parlamendi aseesimees. 27. aprillist kuni 23. juunini 2011 oli ta Eduskunna ajutine esimees, kusjuures ta sai valimistel 194 häält 200-st. Ta vahetas sellel kohal välja oma erakonnakaaslase Sauli Niinistö.
Soomes on traditsioon, et parlamendi esimehe koht kuulub suuruselt teise parlamendiesindusega erakonnale. Sellepärast valiti 2011. aasta juunis Eduskunnale uus esimees. Selleks sai Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esindaja Eero Heinäluoma.
Ben Zyskowicz on kõige keerulisema nimega Soome poliitik. 2002 teatas ajaleht Ilta-Sanomat, et ainult 16,6% Soome elanikest oskas tema nime õigesti kirjutada. Kui ta valiti parlamendi esimeheks, siis saadeti igale saadikule tekstsõnum õpetusega, kuidas tema nime kirjutada, ja sellegipoolest tunnistati 2 hääletussedelit nime valesti kirjutamise tõttu kehtetuks.
Isiklikku.
Ben Zyskowicz on alates 1982 abielus tatarlase Rahime Husnetdin-Zyskowicziga. Neil on kaks tütart Daniela (sündinud 1983) ja Dinah (1985).
Ta kannatab migreeni all ja on sellega põhjendanud muu hulgas oma keeldumist ministriametist.
Ben Zyskowicz on karsklane.
Toksovo

Toksovo (soome Toksova) on alev Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub Peterburist 20 km põhja pool.
Toksovot on esmamainitud 16. sajandi alguse Novgorodi maksuraamatutes. See oli Põhja-Ingeri suurim, soome keeles Korpiselkä, rootsi keeles Toksova kihelkonna kihelkonnakeskus. 
Aastatel 1928–1939 oli asula Kuivaisi Karjala ANSV ingerisoome rahvusringkonna keskus. Ametlik keel oli soome keel. 1942. aastal küüditati kogu elanikkond. 1953. aastal lubati soomlastel tagasi tulla, kuid vähesed kasutasid seda võimalust.
Alevis ilmub alates 2000. aastast soomekeelne ajaleht Toksovan Sanomat.
Toksovos on luteri Peeter-Pauli kirik ja õigeusu kirik ning mäesuusakeskus.
Asulas on peetud murdmaasuusatamise maailma karikasarja etappe.
Nolcken

Nolcken, varem ka "Nolleken" ja "Nolcke" (vene keeles "Нолькен") on Alam-Saksimaalt Hoya krahvkonnast pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Päritolu ja varasem ajalugu.
Nolckenite kohta on esimesi ürikulisi teateid 1459. aastast, mil Hoya rüütelkonna liikmetena nimetatakse viit venda Nollekeni. Suguvõsaliin algab Tönnis Nolckega (suri pärast 1498), kes oli Hoya krahvidele kuulunud Uchte (Mindeni lähedal) linnusepealik. Selles ametis järgnesid talle tema poeg ja pojapoeg. Viimast − Heinrich Nolckeni (suri 1617) − loetakse suguvõsa Balti liini rajajaks.
Nolckenid rüütelkonna matriklis.
1726. aastal introdutseeriti Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsa nr 1806 Erich Matthias von Nolcken (1694−1755), kes oli saanud samal aastal naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks. 1747. aastal sai ta vabahärra tiitli ja introdutseeriti 1752. aastal Rootsi rüütelkonda nr 223 all. 
1741. aastal võeti suguvõsa Saaremaa rüütelkonna matriklisse nr 60 all. Eestimaal võeti suguvõsa matriklisse 14. veebruaril (vkj) 1746, nr 108 all. Samuti immatrikuleeriti Eestimaal 11. veebruaril 1914 Saaremaalt pärit parun Alexander von Nolcken koos ema ja õega. Erich Matthias von Nolckeni pärija, vabahärra Axel Gustav Friedrich von Nolcken immatrikuleeriti Liivimaa aadlimatriklisse nr 1797. aastal, nr 237 all. Saaremaalt pärit Gustav Friedrich Heimart von Nolcken (1783−1855) võeti Liivimaal matriklisse 1844. aastal., nr 368 all. 
1812. aastal said Nolckenid naturalisatsiooni korras Soome vabahärradeks ja võeti 13. oktoobril 1818 Soome rüütelkonda. 1. mail (vkj) 1845 võeti Kuramaa rüütelkonna matriklisse vabahärra Georg Johann Friedrich von Nolcken (1789−1853). Lisaks kuulus suguvõsa Poola-Leedu haru Minski ja Mogiljovi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Varia.
Nolckeni suguvõsa järgi on nime saanud Nolgimõisa.
Kibuvits

Kibuvits ("Rosa") on roosõieliste sugukonda kuuluv heitlehiste, harvem igihaljaste püstiste või ronivate põõsaste perekond.
Kibuvitsa perekonda kuulub umbes 100 looduslikult levinud liiki, lisaks hulgaliselt hübriide ning kultivare. 
Kibuvitsast aretatud dekoratiivtaime nimetatakse roosiks. Kibuvitsa vilju kibuvitsamarju kasutatakse rahvameditsiinis. 
Kibuvitsa seemnetest pressitakse õli, mida kasutatakse parfümeeriatööstuses.
Kirjeldus.
Kibuvitsad on madalad (50–100 cm) või kõrgemad (1–2 m) puitunud vartega põõsad. Varred on tugevad ja püstised või peenemad ja loohjad, aga alati ogadega. Lehed on paaritusulgjad ning sulglehekeste arv on sõltuvalt liigist 5–9. Lehekeste värvus, kuju ja karvasus on olulised tunnused liigi määramisel. 
Õied asuvad üksikult või õisikutena varte tippudes. Kroonlehti on alati viis või kordne arv. Õite suurus on sõltuvalt liigist 2–6 cm. Meie kliimas õitsevad kibuvitsad enamasti jaanipäeva paiku, üksikud liigid varem või hiljem. Kurdlehine kibuvits õitseb külmadeni. Viljadeks on pähklikesed, mis asuvad lihakaks muutunud õiekarika sees.
Gulbene rajoon

Gulbene rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. 
Rajoonis oli 1 linn (Gulbene) ja 13 valda.
Riia rajoon

Riia rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. 
Rajoonis oli 7 linna (Baldone, Baloži, Olaine, Salaspils, Saulkrasti, Sigulda, Vangaži) ja 16 valda.
Mercatori universaalne põikprojektsioon

Mercatori universaalne põikprojektsioon (inglise keeles "Universal Transverse Mercator" (UTM)) on kaardiprojektsiooni liik. Sisuliselt on see liitprojektsioon, kus iga tsooni kohta moodustatakse oma ristkoordinaatide süsteem. UTM-süsteemil põhinevad paljude riikide ristkoordinaadistikud (Eesti oma mitte). Soomlased nimetavad oma kaardiprojektsiooni Gaussi-Krügeri projektsiooniks. Rootslased kutsuvad oma versiooni sarnaselt venelastega Gaussi projektsiooniks. Mõlemad süsteemid põhinevad Mercatori põikprojektsioonil.
UTM-projektsiooniga käib kokku UTM-koordinaatide süsteem ja kaardilehtede nomenklatuur, mille aluseks on 6-kraadised pikkuskraaditsoonid ja 8-kraadised laiuskraadi vööndid. Tsoone loendatakse ööpäevarajast alates ida suunas 1–60, laiusvööndeid alates 80° ll kuni 80° tähestikuga C-X. Koordinaatide alguspunkt asub iga tsooni jaoks eraldi ekvaatori ja telgmeridiaani ristumisest 500 kilomeetrit läänes ja 10 000 kilomeetrit lõunas.
UTM on nime saanud flaami kartograafi Gerardus Mercatori (1512–1594) järgi.
UTM Eestis.
Eestis kasutatakse UTM rahvusvahelise koostöö tasandil sõjanduses, loodusteadustes jms asukoha viitamiseks. Kuna UTM on NATO standardiks, siis see koordinaatsüsteem ja sellega kaasnev kaardijagu on aluseks võetud ka kaitsejõudude 50-tuhandeliste kaartide puhul. UTM võrk kantakse ka Eesti põhi- ja baaskaardile. Eesti bioloogid on pikemat aega UTM viitamise süsteemi kasutanud leiukohtade ülesmärkimisel.
Paha Polly

Paha Polly oli meloodilist alternatiivrokki viljelenud Tartu ansambel, mis alustas tegevust 2005. aastal Võrus. 2013. aasta suvel teatas ansambel laialiminekust.
Stuudioalbumid.
Laiema tuntuse saavutas bänd looga "Naerame", mis aastatel 2007–2009 oli Statoili telereklaami taustamuusikaks. Samuti on "Naerame" ilmunud mitmel kogumikplaadil. Bändi tuntumate lugude hulka kuuluvad veel "Ma olen Tartu", "Tule ja leia" ning "Külm detsember".
1N4148

1N4148 on kiire (reageerimisaeg 4 ns) väikese võimsuse (kuni 500 mW) ja pingega (75 V) lülitusdiood (impulssdiood). Dioode valmistatakse tsingitud klaaskorpustes SOD27, DO-35, A24 ja SC-40.
Lembit Peegel

Lembit Peegel (18. oktoober 1936 Tallinn) on eesti poksija ja fotograaf.
Ta on lõpetanud 1956. aastal Tallinna 2. Keskkooli. 
Aastatel 1956–1977 töötas ta metallitöölisena. 1989. aastast on ta kutseline fotograaf, kes on spetsialiseerunud spordifotograafiale.
Sportlane.
Lembit Peegel poksis 1952–1959 Tallinna Spartakis, tema treenerid olid Evald Seepere, Bernhard Salong, Martin Linnamägi ja Karl Leman.
Peegel sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) Eesti NSV meistrivõistlustel II koha aastatel 1957–1958. Ta võistles 1958. aastal Eesti NSV – Soome sõpruskohtumisel, kus kaotas oma kohtumise. Ta oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Tallinna meister 1957. aastal ja neljakordne Eesti NSV Spartaki meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1955–1958. Ta pidas kokku 31 kohtumist ja võitis neist 20.
Fotograaf.
Lembit Peegel oli harrastusfotograaf 1958. aastast. Kutselise fotograafina on ta töötanud aastail 1989–1993 Spordilehes ja 1993–2000 Eesti Päevalehes, 2000. aastast on vabakutseline. 
Ta on pälvinud fotovõistluste auhindu, sh 1989. aastal Soome-Eesti foto-maavõistlusel peaauhinna parima spordifoto eest. 
Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu ja Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige.
Lembit Peegel on teinud fotograafina tööd Barcelona 1992. aasta, Lillehammeri 1994. aasta, Atlanta 1996. aasta ja Nagano 1998. aasta olümpiamängudel.
Ta on ka Eesti Päevalehe rubriigi "Ajapeegel" autor.
Hugues Capet

Hugues Capet (umbes 940 – 24. oktoober 996) oli esimene Kapetingide soost Prantsusmaa kuningriigi kuningas 987. aastast kuni surmani.
Päritolu.
Hugues oli algselt Robertiinide dünastia esindaja, tema vanaisa Neustria markide markkrahv Robert I oli samuti olnud Lääne-Frangi riigi kuningas (922–923). Tema isa oli Pariisi krahv Hugues Suur ja ema Hedwiga Saksimaalt, kes oli Saksimaa hertsogi 912–936 ja Saksa kuninga 919–936 Heinrich Linnupüüdja tütar ja esimese Saksa-Rooma keisri Otto I õde. Samuti oli ta suhteliselt lähedane sugulane ka Karolingidega. 
956. aastal, pärast oma isa surma, sai Hugues'st Pariisi krahv ja seega mõjuvõimsaim ülik Prantsusmaa kuningriigis. Et ta polnud aga veel täisealine, siis valitses tema eest esialgu Kölni peapiiskop Bruno. Täisealiseks saanuna sai Hugues'st peagi Prantsusmaa kuningriigi tegelik valitseja, kuigi keskvõimust sõltumatud olid nii Bretagne, Normandia kui ka Burgundia, viimases valitsesid alates 956. aastal küll Hugues' vennad Henri Suur (965–1002) ja Otto Wilhelm (1002–1004).
986. aastaks oli Hugues koos oma liitlastega saanud sisuliselt Prantsusmaa kuningriigi valitsejaks ja kui senine kuningas, Lothaire, järgmisel aastal suri, valisidki riigi ülikud Hugues' kuningaks. Ta saavutas ka oma poja Roberti kaaskuningaks kroonimise ning pani nõnda aluse uuele dünastiale, mis valitses Prantsusmaa kuningriiki otseliinis kuni 1328. aastani, Kapetingide kõrvalharud Borbónid valitsevad aga siiani Hispaaniat, teine kõrvalliin on võimul Luksemburgis.
Hugues' võim oli väga piiratud, sest otseselt valitses ta vaid oma pärusvaldusi ehk Pariisi lähiümbrust. Mujal ei olnud tal palju õigusi ning pidevalt valitses ka ülikute vandenõu oht. Hugues'i vahetu kontrolli alla veidi rohkem kui Seine'i keskjooksu ümbritsevad territooriumid, samas võimsad maaisandad, nagu 10. ja 11. sajandi Blois' krahvid, kogusid endale suuri valdusi abielude kaudu ja kokkulepete kaudu väikeaadlikega kaitse ja toetuse eest.
Esimeste Kapetingide kuninglik domeen oli algul piiratud osaga Île-de-France'ist, Pariisi ja Orléansi vahel, mis olid tema peamised linnad. Mujal olid suurisandad, kes rakendasid oma võimu, eriti kuus ilmalikku Prantsusmaa peeri: Akvitaania, Burgundia ja Normandia hertsog, nende kõrval Champagne'i, Flandria ja Toulouse'i krahv. Peamised poliitilised võimukeskused olid suured krahvkonnad, mida valitsesid sisuliselt autonoomselt krahvisuguvõsad. Tähtsamad krahvkonnad, millest mõnest sai hiljem hertsogkond, olid Flandria, Champagne, Normandia, Bretagne, Burgundia, Blois-Chartres, Anjou, Pariis (s.t Île-de-France), Poitou-Akvitaania, mis omandas Gascogne'i hertsogkonna, Toulouse'i ja Barcelona.
Hugues'l olid siiski üldiselt head suhted Saksa-Rooma keisrite Otto II ja Otto III-ga ning ta suutis oma piiratud võimu kuni surmani hoida ja tagada ka poja troonipärimise.
Rēzekne rajoon

Rēzekne rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. 
Rajoonis oli 1 linn (Viļāni) ja 28 valda.
Ludza rajoon

Ludza rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Piirnes idas Venemaa ja kagus Valgevenega.
Rajoonis oli 3 linna (Ludza, Kārsava, Zilupe), 19 valda ja 2 piirkonda.
Rajoonis elas Lutsi maarahvas.
Talsi rajoon

Talsi rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis Kuramaal.
Rajoonis oli 4 linna (Talsi, Stende, Sabile, Valdemārpils), 1 piirkond (Sabile) ja 16 valda.
Talsi rajooni kuulus ka liivlaste asuala (Liivi rand).
Leonid Stolovitš

Leonid Stolovitš (vene keeles Леонид Наумович Столович; 22. juuli 1929 Leningrad – 4. november 2013 Tartu) oli juudi päritolu venekeelne Eesti filosoof ja luuletaja. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid esteetika ja aksioloogia.
Stolovitš lõpetas 1952. aastal Leningradi Ülikooli ning töötas alates 1953. aastast Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1955. aastal kaitses ta Leningradi ülikoolis kandidaadiväitekirja filosoofias teemal "Некоторые вопросы эстетической природы искусства" ("Kunsti esteetilise loomuse mõningaid probleeme") ja 1965. aastal doktoriväitekirja teemal "Проблема прекрасного и общественный идеал". 
Ta oli professor aastast 1967 ning emeriitprofessor aastast 1994.
1980. aastail uuris ta Tartu Ülikooli kunagise Kanti-arhiivi (nn Tartu Kantiana) ajalugu. 1895. aastal anti arhiiv Kanti teoste akadeemilise väljaande tarbeks Saksamaale ning jäigi sinna. Stolovitš avastas arhiivi Berliinist, mis viis selle tagastamiseni Tartusse 1995. aastal.
Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise aegadel osales Stolovitš Rahvarinde tegevuses.
1990. aastaist tegeles Stolovitš vene filosoofia ajaloo ning üldfilosoofiliste probleemidega nagu tarkuse ja teadmise, dialoogi ja dialektika suhe üldinimlike väärtustega. Temalt pärineb ka "süsteemse pluralismi" mõiste.
Teoseid.
Leonid Stolovitš on avaldanud raamatuid valdavalt esteetika ja aksioloogia filosoofiliste probleemide alalt. Tema üks hilisemaid raamatuid annab ülevaate pluralismi käsitlustest filosoofias.
Isiklikku.
Leonid Stolovitš oli juudi päritolu. Ta kirjutas ka artikleid "Lühikesse juudi entsüklopeediasse" ("Краткая еврейская энциклопедия").
Tema poeg oli füüsik Andres Stolovitš.
Latifundium

Latifundiumid olid peamiselt Rooma riigis tekkinud ja põhiliselt orjatööl põhinevad suurmaavaldused.
Latifundiumid olid Rooma impeeriumi ajal eriti iseloomulikud Magna Graeciale, Sitsiiliale, Egiptusele, Magribile ja Lõuna-Hispaaniale.
Boris Bernstein

Boris Bernstein, ka Boriss Bernštein (17. november 1924 Odessa – 23. juuni 2015 Palo Alto, Santa Clara maakond, California), oli Eesti kunstiteadlane.
Elulugu.
Boris Bernstein sündis Odessas õpetajate perekonnas. Aastatel 1942–1943 õppis ta Tomskisse evakueeritud Leningradi sõjakoolis. 1951. aastal lõ­pe­tas ta Leningradi ülikooli kunstiajaloo erialal.
Eestis elas ta 1951. aastast kuni aastani 1995, mil läks koos pianistist abikaasa Frieda Bernsteiniga elama tütre pere juurde Palo Altosse Californias.
Ta avaldas mitmes keeles üle 300 publikatsiooni, sealhulgas kataloogi- ja albumitekstid Aino Bachist (1961), Enn Põldroosist (1975), Vive Tollist (1978), Ilmar Tornist (1978), Peeter Ulasest (1984), Nikolai Kormašovist (1985), samuti Eesti graafikat käsitleva teose soome keeles ("Neuvosto-Eestin grafiikkaa". Tallinn, 1967) ja vene keeles ("Эстонская графика". Moskva, 1970) ja kriitikakogumiku "Ringi sees ja ringist väljas" (1979).
Ta oli Eesti Kunstiakadeemia professor ja audoktor, Eesti Kunstnike Liidu auliige.
Bernstein uuris kunsti teoreetilisi probleeme, kunstiteaduse metodoloogiat, kaasaegset eesti kunsti, 19. sajandi vene kunsti ajalugu.
Ivo Lill

Ivo Lill (24. juuni 1953 – 4. august 2019) oli eesti klaasikunstnik. 
Ta lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi 1985. aastal. 
Ivo Lill on Eesti teatri aastaauhinnaga kaasneva klaaskuuli – Theodori Silma – autor.
Liikmesus.
Oli Eesti Kunstnike Liidu, Eesti Klaasikunstnike Ühenduse, GASi (Glass Art Society, Seattle, USA) ja Centro Studio Vetro (Murano – Veneetsia, Itaalia) liige.
Isiklikku.
Tema isa oli Felix Lill (1911–2006). Tema õde on näitleja Mari Lill. Näitleja oli ka õemees Tõnu Tamm ja on õetütar Elisabet Reinsalu. 
Tema lesk on Tallinna Tehnikaülikooli ehitustehnoloogia õppetooli juhataja professor Irene Lill. Nende tütred on ooperilaulja Juuli Lill ja rõivadisainer Liisi Lill. 
Ivo Lill suri infarkti tagajärjel.
Tänupüha

Tänupüha (inglise keeles "Thanksgiving") on peamiselt Põhja-Ameerikas tähistatav tähtpäev, esmalt kui viljasaagi pidu.
Seda tähistatakse Ameerika Ühendriikides novembri neljandal neljapäeval ja Kanadas oktoobri teisel esmaspäeval. 
Ameerika Ühendriikides kuulutas selle esimest korda riigipühana välja president George Washington 3. oktoobril 1789, ent pühal on mitu sajandit vanem ajalugu. 
Püha pärineb Plymouthi kolooniast aastast 1621. 19. novembril (vana kalendri järgi 9. novembril) 1620 märkasid Inglismaalt Plymouthist laeval Mayflower saabunud 102 palverändurit ("Pilgrim Fathers") maad Cape Codi lähedal. Kuna ees oli ootamas talv ja varud olid otsakorral, otsustati jääda talvituma. Kui Cape Codil ei leitud sobivat paika asula rajamiseks, maabusid pilgrimid tänapäeva Plymouthis Massachusettsis. Tingimused olid rängad, ületalve suri ligi pool pilgrimitest. Märtsis 1621 lõid pilgrimid kontakti indiaanlastega, kes aitasid neil talve üle elada. Patuxenti hõimu indiaanlane Tisquantum (Squanto) õpetas neid angerjaid püüdma ja maisi kasvatama. 1621. aastal pidasid 53 pilgrimi koos 90 indiaanlasega lõikuspidu (täpne kuupäev pole teada, kuid on arvatud, et see jäi 21. septembri ja 11. novembri vahele), mida peetaksegi esimeseks tänupühaks. Esimesed Uus-Inglismaa ja Virginia kolonistid tänasid tänupüha ajal jumalat viljalõikuse, laevade maabumise, sõjaliste võitude või põua lõpu puhul.
1863. aastal kuulutas USA president Abraham Lincoln 26. novembri riiklikuks tähtpäevaks, tänupühaks. 26. detsembril 1941 allkirjastas president Franklin D. Roosevelt Kongressi otsuse, mille järgi tähistatakse tänupüha novembri neljandal neljapäeval.
Tavaliseks tähistusviisiks on perekonna ringis korraldatav tänupühalõuna. Selle üheks toiduks on traditsiooniliselt kalkunipraad. Lisaks on tänupühade ajal toidulaual tihti ka kõrvitsapirukas ja jõhvikamoos. 1959. aastal aga otsustasid paljud ameeriklased jõhvikamoosist loobuda, kui tuli avalikuks, et Oregoni ja Washingtoni osariikidest pärit jõhvikasaak sisaldas potentsiaalselt vähktõve tekitavat taimekaitsevahendit 3-amino-1,2,4-triasool. Ka president Dwight D. Eisenhower otsustas sel aastal jõhvikamoosi asendada õunamoosiga. 
Püha juurde kuulub traditsioon, et president annab kalkunile armu.
Ründo Mülts

Ründo Mülts (sündinud 13. septembril 1991) on eesti ajaloolane, koduloo-uurija ja muuseumiomanik. 
Mülts õppis Koigi Põhikoolis ja Paide Ühisgümnaasiumis. Tema uurimistöö "Pöördelised sündmused minu kodukohas Päinurmes 1939–1950" võitis 2009. aastal ajaloouurimuste võistluse. Bakalaureusekraadi ajaloos sai ta Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudist ja magistrikraadi Tartu Ülikoolist.
Ta töötab teadusjuhina Järvamaa Muuseumis.
Ta on juba aastaid kogunud ajaloolise väärtusega esemeid. Oma kogu põhjal rajas ta oma kodukülla Päinurme isikliku koduloomuuseumi, kus on mitu tuhat eksponaati. Muuseum asub Päinurme külaseltsi ruumides.
Poliitiline tegevus.
Ründo Mülts kuulub 2022. aastast erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 534 häält ning ei osutunud valituks.
Tiina Ideon

Tiina Ideon (9. veebruar 1945 – 18. september 2018) oli eesti näitleja ja režissöör.
Tiina Ideon töötas aastatel 1965–1968 Ugalas, hiljem Eesti Televisioonis.
Ave Laanoja

Ave Laanoja (aastast 1976 Kampe; sündinud 5. aprillil 1948 Jõksi külas Meremäe vallas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Kohtla-Järve 5. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Draamateatri õppestuudio.
Ta töötas aastatel 1971–1975 Ugalas, 1975–1977 Valmiera teatris ja 1978–1981 Rakvere Teatris.
1N60

 
1N60 on Schottky diood, mille vool on 30 mA ja pinge 40V.
1N60P

 
1N60P on Schottky diood, mille vool on 50 mA ja pinge 45 V.
Sündinud 9. veebruaril

"Siin loetletakse 9. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium oli Eesti NSV Ülemnõukogu alaliselt tegutsenud juhtorgan. Alates 8. maist 1990 kandis see nime Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidium ja tegutses vastavalt niisamuti ümbernimetatud Eesti Vabariigi Ülemnõukogu juhtorganina.
Presiidiumisse kuulus algselt, 1940. aasta Eesti NSV põhiseaduse järgi esimees, kaks esimehe asetäitjat, sekretär ja viis liiget. 1955. aastal Eesti NSV konstitutsiooni muudeti ja sellega suurendati Presiidiumi lihtliikmete arvu viielt seitsmele. 1963. aastal suurendati lihtliikmete arvu seitsmelt üheksale. Esimest korda valiti presiidiumi koosseis 25. augustil 1940.
Presiidium andis välja seadusi ja võttis vastu otsuseid. Ülemnõukogu istungjärkude vahelisel ajal täitis ka mõningaid selle ülesandeid: muudatuste tegemine seadustes, ministeeriumide ja riiklike komiteede moodustamine ja kaotamine, Eesti NSV Ministrite Nõukogusse kuuluvate isikute ametisse nimetamine ja vabastamine ja Ülemnõukogule vastavate seaduste kinnitamiseks esitamine. Presiidium kutsus kokku Ülemnõukogu istungjärke, tõlgendas Eesti NSV seadusi, juhtis kohalike nõukogude tegevust, andis välja Eesti NSV aunimetusi ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiriaukirju, otsustas armuandmisi jne vastavalt põhiseadusele.
Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi koosseisu kinnitamise kohta
Saksa okupatsioon

Saksa okupatsioon oli territooriumide vallutamine ja kontrollimine Saksamaa relvajõudude poolt Esimese ja Teise maailmasõja ajal:
Werner von Nesselrode

Werner von Nesselrode (surnud 1. septembril 1435) oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1427–1431.
Werneri vanemad olid Heinrich Flecke von Nesselrode ja Bela von Varresbeck. Tema kasuvend Heinrich von Nesselrode oli samuti Liivi ordu liige, teine vend Wilhelm aga 1409. aastal Saksa ordu palgasõdur Preisimaal. Nesselroded pärinesid Bergi hertsogkonnast Reinimaalt, kus nad olid üks silmapaistvamaid suguvõsasid. Saksa meister Johann von Nesselrode pärines samuti sellest suguvõsast.
Aastatel 1424–1427 oli Nesselrode Karksi foogt, seejärel saigi temast aga maamarssal. 1431. aastal langes ta aga Nakeli lahingus poolakate kätte vangi ja vabanes alles 1434. aastal. Seejärel määrati ta samuti suure mõjuvõimuga Viljandi komtuuri kohale, kuid juba 1435. aasta sügisel langes ta Swienta lahingus.
Uido Truija

Uido Truija (sündinud 22. veebruaril 1944 Vastseliina vallas Võrumaal) on eesti jurist ja kirjanik.
Ta on lõpetanud Tallinna Merekooli tehnik-laevajuhina 1967 ja Moskva Juriidilise Kaugõppe Instituudi 1978 (õppis õigusteaduskonnas).
On sõitnud kauba- ja kalalaevadel Arktikast Antarktikani; tegelenud Nõukogude Liidu riiklikult organiseeritud kala röövpüügiga Lääne-Aafrikas ja Antarktikas, andnud praktilist sotsialismiehitamise lühikursust Angolas, Mauritaanias ja veel mõnes Aafrika riigis; tutvunud "inimliku näoga" sotsialismiehitamisega Hiinas ja tagasihoidliku kapitalismiga Argentinas.
Lisaks eeltoodule Tallinna merekooli õppepurjelaeva barkantiin "Vega" fokmasti ülemise ja alumise marssraa madrus-kadett. Merepraktika instruktor Pärnu Merekoolis. Moskva sõjaväeringkonna staabi sõjaväeluure (GRU) autojuht, I klassi autojuht (kiirabi), I klassi tuuker, Tartu Vetelpääste jaama ülem. Sõitnud veealuste tiibadega reisilaeval "Raketa" roolimehena imeilusal Emajõel Tartu-Pihkva liinil. Moskva 1980.aasta Olümpiamängude Tallinna purjeregati ettevalmistamise osakonna vaneminsener.Töötanud prokuratuuri uurijana, prokurörina, majandusjuristina ja advokaadina. Oli Eesti NSV Välisturismi valitsuse peajurist. Võttis osa kapitalismi taaskehtestamisest Eestis; organiseeris ja nõustas kooperatiive, aktsiaseltse, panku, kindlustusi, turismi- ja tööstusettevõtteid, parteisid, erastamis- ja ärastamistegelasi ning pankrotimeistreid. 
Isiklikku.
Abikaasa Marina Truija; lõpetas Riia Muusikakooli koreograafia osakonna; töötas 1970–75 teatris Vanemuine balletiartistina, 1975–91 teatris Estonia balletiartistina. 
Lapsed: pojad Daimar ja Martin, tütar Sandra.
Vanemad: isa Eduard Truija, Vastseliina vallas edukas taluperemees; ema Linda Truija, taluperenaine. Edaspidiselt sundkolhoosnikud, talu kommunistliku valitsuse poolt hävitatud 1950.aastal.
Ottniell Jürissaar

Ottniell Jürissaar (27. märts 1924 Tartu – 7. september 2014) oli eesti luuletaja, muusik ja soomepoiss.
Ta lõpetas 1943. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 
Teise maailmasõja ajal oli Ottniell Jürissaar soomepoiss. Pärast sõda oli ta metsavend, seejärel vangilaagris ja sundasumisel. 1960–1971 töötas Jürissaar Kohtla-Järvel vene koolides õpetajana. Tema taktikepi all laulsid segakoor Heli ja naiskoor Kaja. Kohtla-Järvelt siirdus Jürissaar Tallinna (Eestimaale, nagu ta oma mälestustes kirjutab). 1990. aastate alguses juhtis ta Memento Liidu Tallinna Ühenduse ansamblit Memento.
Jürissaar on kirjutanud luulekogusid, vesteid ja meenutusteraamatuid, viimaste seas ka metsavennaperioodist ja vangilaagri ajast. Tema jutustusi ja luulet on tõlgitud soome ja inglise keelde.
Ottniell Jürissaar oli alates 2013. aastast Reformierakonna liige.
Schottky diood

Schottky diood on madala päripingelanguga kiiretoimeline pooljuhtdiood, mille töö põhineb potentsiaalibarjääril, mis moodustub metalli kui anoodi ja pooljuhi kui katoodi kokkupuutepinnal. See potentsiaalibarjäär, mida nimetatakse ka Schottky kontaktiks, on alaldavate omadustega.
Schottky barjääri ehk Schottky siirde laius sõltub siirdele rakendatava pinge väärtusest ja polaarsusest (nagu pn-siirde puhul), kuid olulise iseärasusena on päripingelang Schottky dioodil märksa väiksem kui pn-ränidioodil. Samuti taastub vastutakistus ümberlülitumisel väga kiiresti, sest erinevalt pn-siirdest puuduvad siin vähemuslaengukandjad, nii et Schottky siirde toimekiiruse määravad ainult enamuslaengukandjate laeng, seega siirde mahtuvus.
Diood on nime saanud Saksa füüsiku Walter Schottky (1886–1976) järgi. Esimene teada olev Schottky kontaktiga alaldusseadis oli nn kristalldetektor (vt Detektorraadio).
Schottky dioode kasutatakse ülikõrgetel sagedustel detektor-, segustus- ja lülitidioodina, toiteplokkides kiiretoimelise alaldusdioodina, loogikalülitustes transistoride vastutakistuse taastumiskestuse vähendamiseks ja seega ümberlülitumise kiirendamiseks, samuti elektroonikalülituste sisenditel ja väljunditel kaitsedioodina.
Eelised ja puudused.
Eelised.
Schottky dioodide päripingelang on 0,2–0,4 V. Madala päripingelangu tõttu on nad tõhusamad kui tavalised ränidioodid, mille päripingelang on vahemikus 0,7–1,7 V.
Dioodi väikese elektroodidevahelise mahtuvuse tõttu on Schottky dioodil suur töökiirus, nii et nad on kasutatavad kuni mikrolainete sagedusteni.
Schottky dioodides tekib vähem müra kui tavalises ränidioodis.
Puudused.
Schottky ränidioodide puuduseks oli esialgu madal lubatav vastupinge (50 V või vähemgi) ja suhteliselt suur vastuvool (lekkevool), mis võis kõrgetel temperatuuridel põhjustada ebastabiilsust. Tänapäeval ulatub paljude Schottky ränidioodide lubatav pinge 250 voldini.