Lemmelillelised

Lemmelillelised ("Tofieldiaceae") on üheiduleheliste klassi, konnarohulaadsete seltsi kuuluv katteseemnetaimede sugukond. Lemmelilleliste sugukonda omakorda kuulub 4 perekonda praeguseks kuni 30 teadaoleva liigiga.
Lemmelillelisi kirjeldas esmakordselt Armen Leonovich Takhtadjan (1910–2009), kui sugukonna nimi "Tofieldiaceae" avaldati 1995. aastal Botanicheskii Zhurnal ajakirjas (Bot. Žhurn. (Moscow &amp; Leningrad) 79(12): 65).
Morfoloogia.
Lemmelillelised on väikesed mitmeaastased risoomidega (varieerub peenikesest jässakani) rohttaimed. Lehed on lineaalsed, peamiselt juurmised ja paiknevad ümber varre vahelduvalt kahes reas. Leheserv on terve või harva saagjas ning lehed on rööproodsed. Juurmised lehed on mõõkjad ning ristlõikes lamedad, varrelehed on juurmistest lehtedest palju väiksemad. Õisikuraag on kandelehtedega ning esineb lihtne õiekate ehk perigoon. Õisik on tipmine kobar, kuid perekonna "Harperocallis" puhul üksik tipmine õis. Õied ise on kolmetised, aktinomorfsed ning hüpogüünsed ehk ülemise sigimikuga. Tolmukaid on 6 (kahe ringina) või harvem 9 (harva rohkem kui 10) ning tolmuterad on ellipsoidse kujuga ning kahekavilised. Viljaks on enamasti septitsiidselt avanev kupar ehk avanemisel tekib lõhe piki viljalehtede kokkukasvamise piiri. Perekonna "Harperocallis" puhul on viljaks lokulitsiidselt avanev kupar, mille puhul lõhenevad viljalehed selgmiselt.
Levik.
Lemmelillelised on enamasti levinud põhjapoolkeral parasvöötmelises ja lähisarktilises kliimavöötmes, kuid osaliselt ka Lõuna-Ameerika põhjaosas. Kõige laiema levialaga on perekond lemmelill "Tofieldia", keda leidub Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Lõuna-Ameerikas on esindatud vaid perekond "Harperocallis". Perekond "Pleea" esineb vaid Põhja-Ameerika kaguosas. 
Eestis on esindatud vaid üks lemmelilleliste hulka kuuluv liik. Selleks on perekonda lemmelill ("Tofieldia") kuuluv liik lemmelill "Tofieldia calyculata". Liik asub Eestis oma areaali kirdepiiril ja on levinud mandri loode- ja keskosas ning Saaremaa lääneosas, mujal aga haruldaselt. Lemmelill "Tofieldia calyculata" kasvab Eestis paiguti allikasoodes, märgadel lubjarikastelsoostuvatel niitudel ja madalsoodes.
Taksonoomia.
Lemmelilleliste hulka kuuluvaid liike on aja jooksul paigutatud erinevatesse sugukondadesse (näiteks "Melanthiaceae" või "Nartheciaceae") ning neid sugukondi omakorda erinevatesse seltsidesse (näiteks "Liliales" või "Nartheciales"). Kuid hilisemad molekulaarsed fülogeneetilised analüüsid on järjepidevalt tõestanud, et lemmelillelised moodustavad omaette sugukonna ("Tofieldiaceae"), mis kuulub konnarohulaadsete seltsi. Konnarohulaadsete ("Alismatales") seltsi kuulub APG IV (2016) süsteemi järgi koos lemmelillelistega kokku 14 sugukonda. Fülogeneetiliselt moodustavad lemmelillelised koos sõsarrühmaga "Araceae" konnarohulaadsete basaalse rühma.
Perekonnad.
Molekulaarsete andmete põhjal (kloroplasti DNA) on lemmelillelised monofüleetilised. Viimaste teadmiste kohaselt lemmelilleliste perekondade fülogeneesist kuulub sugukonda neli perekonda: "Harperocallis",  "Pleea", "Tofieldia" (lemmelill) ja "Triantha". "Pleea" on sugukonna basaalne rühm ehk fülogeneetiliselt kõige varasemalt lahknev. "Tofieldia" ja "Triantha" on sõsarrühmad.
Kasutus.
Lemmelillelistel ei ole erilist majanduslikku tähtsust. Vähemalt kuut lemmelille perekonna liiki kasvatatakse parasvöötmes dekoratiivtaimedena niisketel ja happelistel muldadel. Hiina rahvameditsiinis on kasutatud lemmelille "Tofieldia thibetica"  alkohoolset ekstrakti, et ravida herpest, vöötohatist, haavu ja maohammustusi.