tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Salla liukivi

Salla liukivi on liukivi Virumaal Simuna kihelkonna Salla külas.
Arkna Kuldallikas

Arkna Kuldallikas on ohvriallikas Virumaal Rakvere kihelkonna Arkna külas. 
Välislingid.
Soome 2014. aasta taliolümpiamängudel

Soome osales 2014. aasta taliolümpiamängudel 103 sportlasega ja 9 spordialaga.
Olümpiavõitjaks tuli murdmaasprindimeeskond koosseisus Iivo Niskanen ja Sami Jauhojärvi.
Sportlased.
Mäesuusatamine.
Osalesid Tanja Poutiainen, Marcus Sandell, Santeri Paloniemi ja Samu Torsti.
Jäähoki.
Mehed.
Peatreener Erkka Westerlund avaldas 7. jaanuaril 2014 koondise koosseisu.
Väravavahid:
Kaitsemängijad:
Ründajad:
Kiiruisutamine.
Osalevad Pekka Koskela, Mika Poutala ja Tommi Pulli.
Põhjamaade suusaalad.
Murdmaasuusatamine.
16. detsembril 2013 nimetati olümpiavõistkonda üheksa murdmaasuusatajat: naistest Anne Kyllönen, Krista Lähteenmäki, Kerttu Niskanen, Riitta-Liisa Roponen, Aino-Kaisa Saarinen ja Riikka Sarasoja-Lilja ning meestest Matti Heikkinen, Sami Jauhojärvi ja Martti Jylhä. Hiljem lisandusid võistkonda Mari Laukkanen, Mona-Lisa Malvalehto, Kaisa Mäkäräinen, Juho Mikkonen, Iivo Niskanen, Ville Nousiainen, Lari Lehtonen ja Anssi Pentsinen.
Suusahüpped.
Janne Ahonen, Anssi Koivuranta, Olli Muotka, Jarkko Määttä
Toomas Tuulse

Toomas Tuulse (sündinud 21. märtsil 1946 Stockholmis) on eesti arhitekt, helilooja, koorijuht ja muusikategelane.
Ta on kunstiteadlase Armin Tuulse ja luuletaja Liidia Tuulse poeg.
Ta lõpetas 1973. aastal Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli arhitektina.
Ta tegutses aastatel 1975–1986 arhitektina, neist aastatel 1977–1986 Hjertberg &amp; Tuulse Arkitektkontoris, seejärel pühendus ta muusikale ja pereettevõttele: koolitustalule ja hooldekodule.
Ta õppis klaverit aastatel 1954–1961 Harri Kiisa juures, aastatel 1964–1966 õppis ta orelit Söderledskyrkanis (Ulf Wessleni juhendamisel), aastatel 1968–1971 õppis ta koorijuhtimist Karl-Erik Anderssoni juhendamisel, aastatel 1980–1981 orkestratsiooni ja vormiõpetust Eduard Tubina juhendamisel ja oma klaverimänguoskusi täiendades käis mitmel aastal Käbi Lareteile ette mängimas. Koorilaululoominguga alustas Toomas Tuulse juba gümnaasiumiõpilasena ning dirigeeris neid ise. Ta on laulnud ka mitmes kooris.
Ta oli aastatel 1975–1980 Stockholmi Eesti Naiskoori koorijuht, seejärel juhatas ta (aastatel 1985–1991) Vikerkoori ning aastatel 1985–1988 koori "Hearts Delight". Aastast 2001 on ta Stockholmi Eesti Segakoori koorijuht. Ta on loonud palju kiriku-, koori- ja teatrimuusikat. Aastal 1990 hakkas ta looma muusikat Heidi Sarapuu luuleteatrile "Varius": "Samas paadis", "Vana torukübar", "Surnud amatsoon", "Sinine puri", "Legend Graalist" ja "Lahkumine" (viimane oli mälestuseks paadipõgenikele 1944). Ta on koos USA kirjaniku Jack Barnardiga loonud muusikalid "Two People", "Once Upon a Time" ja "The Madrigal Mystery Tour". 
Aastal 2005 sai temast Eesti Heliloojate Liidu liige.
Partsi ristipuud

Partsi ristipuud on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Partsi külas.
Kähri ristipuu

Kähri ristipuu on ristipuu Võrumaal Põlva kihelkonna Kähri külas.
Säässaare ristimänd

Säässaare ristimänd on ristipuu Võrumaal Põlva kihelkonna Säässaare külas.
Tagaküla Tiigi talu ristimännid

Tagaküla Tiigi talu ristimännid on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Tagakülas.
Olethreutinae

Olethreutinae on liblikaliste seltsi mähkurlaste sugukonna alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukond "Olethreutinae" liigitatakse järgmisteks triibusteks:
Rhyacionia

Rhyacionia on liblikaliste seltsi mähkurlaste sugukonda kuuluv perekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rhyacionia" liigitatakse järgmised liblikaliigid:
Taranto Grottaglie lennujaam

Taranto Grottaglie lennujaam, tuntud ka kui Marcello Arlotta lennujaam, on lennujaam Itaalias Apuulia maakonnas Taranto provintsis Grottaglie omavalitsusüksuse territooriumil. Lennuväli asub 1,5 km kaugusel Monteiasist, 4 km kaugusel Grottagliest ja 16 km kaugusel Tarantost. Lennujaamale on antud Marcello Arlotta nimi.
Lennuväljal toodetakse Boeing 787 Dreamlineri suuri keredetaile, mis lennutatakse Boeing 747 Dreamlifteriga mitu korda kuus USAsse, Boeingu Paine Fieldi tehasesse ja lõplikuks kokkupanekuks Charlestoni rahvusvahelisel lennuväljal asuvasse Boeing South Carolina koostetehasesse.
Männi-virvemähkur

Männi-virvemähkur ("Rhyacionia buoliana") on liblikaliik.
Klassifikatsioon.
Denis ja Schiffermüller (1775) kirjeldasid liiki kui "Tortrix buoliana".
Levila.
Neid võib kohata Euroopas, Aasias, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.
Peremeespuud.
Emased munevad männi pungadele. Röövikud toituvad peremeespuude mändide pungadest (sh harilik mänd, must mänd). Röövikud talvituvad pungade ja võrsete juures.
Peremeespuude kaitse.
Suure männivaigusisaldusega männid on männi-virvemähkuri röövikute ründe vastu üsna hästi kaitstud.
Looduslikud vaenlased.
Looduslikud vaenlased on "Glypta resinanae", "Scambus brevicornis", "Orgilus obscurator", "Eulimneria rufifemur", "Temelucha interruptor".
Männi-ladvamähkur

Männi-ladvamähkur ("Rhyacionia duplana") on liblikaliik.
Klassifikatsioon.
Männi-ladvamähkuril on tuvastatud 3 alamliiki:
Levila.
Neid võib kohata Euroopas, Venemaa idaosas, Jaapanis.
Peremeespuud.
Emased munevad männi pungadele. Röövikud toituvad peremeespuude mändide (sh harilik mänd, keerdmänd, Thunbergi mänd, aga ka kuuskede, näiteks sitka kuusk) ladvapungagest ja -võrsetest.
Lugo lennujaam

Lugo lennujaam on lennujaam Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Ravenna provintsis. See asub 20–30 km Ravennast läänes, umbes 4 km kaugusel Lugo keskusest edelas Villa San Martino "frazione" territooriumil. Lennujaam kannab I maailmasõja lennuässa Francesco Baracca nime.
Jaan Tartland

Jaan Tartland (22. veebruar 1888 Pühajõe vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 17. august 1963 Tallinn) oli Eesti insener ja ehitusettevõtja.
Töökäik.
Jaan Tartland suri 17. augustil 1963 Tallinnas ja ta maeti 20. augustil 1963 Liiva kalmistule.
Isiklikku.
Tema õde oli nahakunstnik Linda Rivis ja vend oli põllumajandustegelane Georg Tartland-Ardelan.
Massa Cinquale lennujaam

Massa Cinquale munitsipaallennujaam ("Aeroporto Municipale di Massa-Cinquale") on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas Massa ja Carrara provintsis. Massa omavalitsusüksuse Poveromo fraktsiooni territooriumil paiknev lennuväli piirneb Cinquale fraktsiooniga.
Anu Kalm

Anu Kalm (kuni 1986 Anderson; sündinud 15. jaanuaril 1960 Kuressaares) on eesti graafik ja raamatuillustraator.
Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1986. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi vabagraafikuna.
2007 - 2013 Eesti Kunstnike Liidu asepresident.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu , Eesti Vabagraafikute Ühenduse ja IBBY Eesti osakonna liige.
Alates 2000 õpetaja Tallinna Kunstikoolis.
Isiklikku.
Ta on Mart Kalmu abikaasa.
Regina Lukk-Toompere

Regina Lukk-Toompere (sündinud 23. augustil 1953 Arhangelski oblastis) on eesti kunstnik (raamatuillustraator ja -kujundaja).
Ta sündis Haapsalust Venemaale küüditatute perekonnas. 1981. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafika erialal spetsialiseerumisega raamatukujundusele ja -illustratsioonile.
1988. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige. 1993. aastast on ta Eesti Kujundusgraafikute Liidu liige, IBBY Eesti osakonna liige.
Estcoy-1

Estcoy-1 oli Baltbati eesti jalaväekompanii ÜRO rahuvalvemissioonil UNIFIL 1996-1997 Norra rahuvalvepataljoni koosseisus (B-kompanii).
Baltcon-1

Baltcon-1 oli Baltbati eesti jalaväekompanii NATO rahuvalvemissioonil SFOR Bosnia Hertsegoviinas 1998-1999 Taani rahuvalvepataljoni koosseisus.
Centum

Centum oli aastail 1925–1940 Eestis tegutsenud klubi.
Klubi põhikiri registreeriti Tallinna-Haapsalu rahukogu poolt 17. jaanuaril 1925. Põhikirjale kirjutasid alla Johan Laidoner, Hans Rebane, Karl Tofer ja Ernst Masik.
Klubil oli kuni 100 tegevliiget, auliikmed ja alalised võõrad. Klubi juhtis 7-liikmeline vanematekogu. Tegevliikmeks sai vanematekogu kutsel, auliikmeid valis üldkoosolek. Vanematekogu esimees oli asutamisest alates Konstantin Päts
Klubi võimaldas Eesti poliitikutel mitteametlikus õhkkonnas kohtuda ja seetõttu toimis see Riigikogu "ülemkojana".
Pärast Seltskondliku Maja loovutamist I Riiginõukogule asus klubi endises Riigikogu esimehe korteris Krediitpanga majas.
Eesti NSV välisministrite loend

Eesti NSV välisministrid:
Naomi Novik

Naomi Novik (sündinud 30. aprillil 1973 New Yorgis USA-s) on ameerika kirjanik ja programmeerija. Teda tuntakse peamiselt alternatiivajaloolise imeulmeromaanisarja "Temeraire" järgi, milles on 2014. aasta aluseks ilmunud kaheksa romaani. 
Haridus.
Novik õppis Browni Ülikoolis inglise kirjandust ning sai Columbia Ülikoolist magistrikraadi arvutiteaduses. 
Looming.
Ta osales arvutimängu "" arendamises, kuni hakkas tegelema kirjutamisega. 
Naomi Noviku romaanisari "Temeraire" kujutab Napoleoni sõdu alternatiivajaloolises maailmas, milles on levinud lohed, keda kasutatakse lennuväena. Sari on saanud nime ühe peategelase järgi, kes on Briti sõjaväes teeniv lohe Temeraire.
2006. aastal omandas filmirežissöör Peter Jackson "Temeraire'i" sarja filmimisõigused. Ingliskeelsed raamatud on ilmunud ka audioraamatutena, mille on sisse lugenud Simon Vance. 
Tema esimene romaan "Tema majesteedi lohe" ("His Majesty's Dragon") võitis 2007. aastal Compton Crooki auhinna parima ulmeromaani eest. 2007. aastal kandideeris see ka parima romaani kategoorias ulmekirjandusauhinnale Hugo.
2010. aastal teatas Novik kavatsusest kirjutada noortele mõeldud ulmeromaan, mille aluseks on Frances Hodgson Burnetti raamat "Salaaed".
2011. aastal avaldas Naomi Novik koomiksiraamatu "Will Supervillains Be on the Final?" superkangelastest.
Romaanisari "Temeraire".
2014. aasta alguseks oli Novik avaldanud "Temeraire'i" sarjas kaheksa romaani ning kavatses lõpetada sarja üheksanda romaaniga, milles Napoleoni sõjad lõpule jõuavad.
Eesti keeles ilmunud.
Eesti keeles ilmus Noviku esikromaan "Tema Majesteedi lohe" 2010. aastal kirjastuse Pegasus väljaandes Tiina Viili tõlkes.
Ühiskondlik kultuuritegevus.
Novik on ka vaba kultuuri eestvõitleja, kes kuulub emeriitliikmena fännimeediat toetavasse mittetulundusühendusse Organization for Transformative Works.
Isiklikku.
Naomi Novik on abielus ettevõtja ja kirjaniku Charles Ardaiga, nad elavad New Yorgis Manhattanil.
Mequitta Ahuja

Mequitta Ahuja (sündinud 1976) on afroameerika maalikunstnik. 
Ahuja kaitses bakalaureusetöö (BA) Hampshire College'is Amherstis USA Massachusettsi osariigis 1998. aastal ja magistritöö (MFA) Illinois' Ülikoolis Chicagos 2003. aastal. 
Ta nimetab oma kunstiteoseid "automütograafiateks" ning selgitab nende sündi kui "identiteediloomeprotsessi, milles loodus, kultuur ja isiklik sekkumine omavahel segunevad". Tema maalidel on sageli avaraid abstraktses laadis maastikke, millel on kujutatud sõdalasi, jumalannasid ning muid mütoloogia- või fantaasiaolendeid. Tema teosed on pälvinud ülemaailmaset tähelepanu; tema näitusi on toimunud peale Ameerika Ühendriikide ka Pariisis, Brüsselis, Berliinis, Indias ja Dubais. Ahuja pälvis 2011. aastal Tiffany Fondi auhinna, 2009. aastal Joan Mitchelli auhinna ning 2008. aastal Houston Artadia auhinna.
Dorrit Black

Dorrit Black (sündinud Dorothea Foster Black; 23. detsember 1891 Adelaide, Austraalia – 13. september 1951 Adelaide, Austraalia) oli Austraalia modernistlik maalikunstnik ja graafik, üks modernismi eestvedajaid Austraalias.
Noorus ja õpiaastad.
Black sündis Adelaide'i eeslinnas Burnside'is inseneri ja arhitekti Alfred Barham Blacki ning amatöörkunstniku Jessie Howard Clarki tütrena. Ta õppis Lõuna-Austraalia Kunsti- ja Käsitöökoolis (South Australian School of Arts and Crafts) umbkaudu 1909. aastal, tegeldes akvarellidega, ning Julian Ashtoni Sydney Kunstikoolis 1915. aastal, keskendudes õlimaalile. 
1927. aastal siirdus Black Londonisse, kus õppis Grosvenori Moodsa Kunsti Koolis (Grosvenor School of Modern Art). Seal katsetas ta ka värviliste linoollõigetega. 1928. aastal õppis ta André Lhote'i akadeemias Pariisis ja tema suvekoolis ning 1929. aastal Albert Gleizese käe all; mõlemad ta õpetajad olid kubismi innukad pooldajad.
Blacki mõjutasid tugevalt modernistlikud ja kubistlikud kunstivoolud, millega ta tutvus Londonis ja Pariisis. Austraaliasse naastes oli ka Black ise juba aktiivne kubist. 1929. aastal tõi ta uue stiili Austraaliasse ning korraldas 1930. aastal Macquarie Galeriis Sydneys näituse, millest sai esimene tema kuuest isikunäitusest.
Kaasaegse Kunsti Keskus Sydneys.
Dorrit Black soovis luua keskkonna, mis võimaldaks teistelgi tegelda uutes stiilides loominguga. 1931. aastal asutas ta Kaasaegse Kunsti Keskuse Sydneys Margaret Streetil. See oli Austraalia esimene modernismile keskenduv kunstigalerii. See oli ka üks esimesi Austraalia galeriisid, mille asutas naine. Järgnenud aastail sai Kaasaegse Kunsti Keskusest "inspiratsiooni ja laiema nägemuse allikas" sellistele kunstnikele nagu Nancy Hall. Seal toimusid väikesed, kuid tähelepanuväärsed näitused kunstnikelt, kellest said Austraalia modernismi silmapaistvad edendajad. Nende seas olid Roland Wakelin, Grace Crowley, Grace Cossington Smith, Ralph Balson ja Rah Fizelle.
Teosed.
Black lõi enamiku oma linoollõigetest 1930. aastail. 1930. aastate lõpul töötas ta peamiselt akvarellidega ning seejärel naasis õlimaali juurde. 1930. aastate lõpul asus ta koos oma eaka emaga elama Adelaide'i Lõuna-Austraalias ning maalis palju vaateid Adelaide'i mägedele ja lõunarannikule. 
Tähelepanu pälvis tema maalitud vaade Sydney lahe silla (Sydney Harbour Bridge) ehitusele. 1931. aastal kandideeris Black Archibaldi auhinnale portree kategoorias.. Lõuna-Austraalia Kunstigalerii (Art Gallery of South Australia) ostis 1940. aastal tema teose "Mirmande" (1928). 
Dorrit Black suri Royal Adelaide Hospitalis 13. septembril 1951 59-aastaselt autoõnnetuse tagajärjel. Tema teosed on esindatud Austraalia Rahvusgaleriis (National Gallery of Australia), paljudes Austraalia osariikide ja kohalikes galeriides ning Victoria ja Alberti Muuseumis Londonis.
Sheffieldi Ülikool

Sheffieldi Ülikool on ülikool Sheffieldis Lõuna-Yorkshire'is Inglismaal.
Ülikool on asutatud aastal 1905, tema eelkäija Sheffieldi Meditsiinikool aga juba aastal 1828.
2011. aastal nimetas ajakiri Times Higher Education Sheffieldi Ülikooli aasta ülikooliks.
Ülikoolis on viis teaduskonda:
Duon

Duon on topelttähendusega koodon genoomis.
Duonid on koodonid, millele seostuvad transkriptsioonifaktorid, ning mis lisaks kodeerivad valgusünteesis proteiini koosseisu minevaid aminohappeid.
Duoni termini võttis kasutusele rühm Washingtoni Ülikooli uurijaid (Seattle, USA) uurijaid 2013. aastal.
Washingtoni Ülikool

Washingtoni Ülikool (inglise keeles "University of Washington") on ülikool, mis asub Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Seattle'is.
Ülikool on asutatud 1861. aastal.
Washingtoni ülikooli skandinavistika osakonnas saab õppida ka eesti keelt.
Mihkel Kree

Mihkel Kree (sündinud 1984) on eesti füüsik.
Kree osales Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilasena olümpiaadidel Eestis ja mujal ning võitis medaleid informaatikas ja füüsikas. 2002. aastal pälvis ta pronksmedali rahvusvahelisel füüsikaolümpiaadil ja hõbemedali informaatikas, 2003 mõlemal alal hõbemedali. Hiljem on ta osalenud olümpiaadidel Eesti õpilaste juhendajana.
2003. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis füüsikat ja 2009. aastal kaitses samas magistritöö. Seejärel õppis doktorantuuris Marseille Ülikoolis. Tema erihuvi on vedelike segunemine turbulentsi tingimustes.
Kree on õpetanud Kuningas Abdullahi Teadus- ja Tehnikaülikoolis Saudi Araabias.
Augustist 2016 kuni märtsini 2018 töötas ta Tartu Ülikooli teaduskooli direktorina. Pärast seda töötab Kree ettevõttes Starship Technologies.
Uku (täpsustus)

Uku võib tähendada mitut asja:
Trihholoogia

Trihholoogia (kreekakeelsetest sõnadest trico (juuksed) + logy (teadus)) on üks iluhoolduse ja nahahaiguste teadusharudest, mille peamine ülesanne on uurida peanahka ja juukseid ning ravida peanaha probleeme ja haigusi.
Ajalugu.
Trihholoogia sai alguse 400 aastat eKr, kui Hippokrates (tuntud kui tänapäevase meditsiini isa) avastas, et eunuhhid ei lähe kunagi kiilaks. Aastatel 129–199 eKr töötas Kreeka arst Galen välja teooria, et juuste kasv on seotud inimese temperamendiga. See uskumus kestis kuni aastani 1800, mil dr William H. Dry avastas, et juustel on oma kasvufaas. Tema avastust toetasid Hamilton, Wilson, J. D. Ludvig jpt. Juustega on seotud erinevad rahvalood nagu näiteks Piiblist Simson (kelle jõud oli juustes). Julius Caesar hakkas kandma võitja loorberilehtedest pärga kogu aeg, et varjata oma kiilaspäisust, mis oli sel ajal märk nõrkusest ja ebamehelikkusest. VI sajandil hakati kandma parukaid, et varjata kiilanemist. Naistele on juuksed olnud läbi aegade ehteks. Karistuseks aeti naistel juuksed ära: nõiad, prostituudid – see oli neile häbiks. 1902. aastal rajati Inglismaal trihholoogide kool, mis töötab tänapäevani.
Eesti.
Trihholoogia sai Eestis alguse 2007. aastal. Eestis õpetatav trihholoogia on edasi antud biotehnoloogist doktor Sebastiano Zappala poolt, kes on töötanud trihholoogia alal üle 30 aasta. Soome jõudis dr. S. Zappala trihholoogiline ravimeetod 1995. aastal ja sealt edasi Eestisse ning ka teistesse Euroopa riikidesse. 2013. aasta seisuga töötab Eestis kümme trihholoogi, kes on läbinud dr. Sebastiano Zappala koolituse ning muid täienduskoolitusi. Trihholoogide tööd koordineerib MTÜ Eesti Trihholoogide Liit.
Retinia

Retinia on liblikaliste seltsi mähkurlaste sugukonda liblikaperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Retinia" liigitatakse järgmised liblikaliigid:
Kiidjärve Laari ristipuud

Kiidjärve Laari ristipuud on ristipuud Põlvamaal Kiidjärve külas (kihelkondliku haldusjaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas).
Rosma ristipuud

Rosma ristipuud on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Rosma külas. 
Välislingid.
Partsi ristimänd

Partsi ristimänd on ristipuu Võrumaal Põlva kihelkonna Partsi külas. 
Välislingid.
Karilatsi ristimänd

Karilatsi ristimänd on ristipuu Võrumaal Põlva kihelkonna Karilatsi külas. 
Välislingid.
Eesküla ohvrikivi

Eesküla ohvrikivi on ohvrikivi Virumaal Rakvere kihelkonna Eeskülas.
Tõrma hiiemägi

Tõrma hiiemägi on hiiemägi Virumaal Rakvere kihelkonna Tõrma külas. 
Matthias Johann Eisen on Tõrma hiiemäe tekkemuistendit refereerinud järgnevalt: "Pilv viib Tõrma järve oma teed, asemele tuleb hiiemägi, mille ees sikk jookseb ja hoiatab. Teated puuduvad hoiatuse tähelepanemise kohta."
Tõrma hiiemägi on muinsuskaitse all ajaloolise loodusliku pühapaiga ja arheoloogiamälestisena. See arvati ajalooliste looduslike pühapaikade mälestiseks Eesti kultuuriministri Tiit Teriku 21. veebruari 2022. aasta käskkirjaga nr 36.
Varudi-Vanaküla ohvriallikas

Varudi-Vanaküla ohvriallikas on ohvriallikas Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Varudi-Vanakülas.
Aresi hiiekivi

Aresi hiiekivi on hiiekivi Virumaal Rakvere kihelkonna Aresi külas. 
Välislingid.
Kuie ohvrikivi

Kuie ohvrikivi on ohvrikivi Järvamaal Järva-Jaani kihelkonna Kuie külas.
Kuie hiiemägi

Kuie hiiemägi on hiiemägi Järvamaal Järva-Jaani kihelkonna Kuie külas.
Karkuse ohvrikivi

Karkuse ohvrikivi on ohvrikivi Järvamaal Ambla kihelkonna Karkuse külas.
Ohvrikivi on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Karkuse hiiekaev

Karkuse hiiekaev on looduslik pühapaik Järvamaal Ambla kihelkonna ja Tapa valla Karkuse külas Karkuse hiiemäe lähedal.
Karkuse hiiekaev on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kohapärimus.
Rahvaluulekoguja J. Ney on 1889. aastal kirja pannud Karkuse hiiekaevu puudutavat kohapärimust: "Karkuse mõisast vierand versta õhta puol on üks kaunis kõrge ja pikk määseilandik järsku suomua sies. /---/ Karkuse puol mäe jääres on üks kaheksa jala sügavune kaev väga ia viega, mis kua kõige kuivemalgi ajal vett ei kauta. Sialt suab kua Karkuse küla alati suuremalt jault oma vietarvituse. Kuival aegadel aga viiakse sialt kua mujale, nagu nimelt Koiki, vett. Kaevu üütakse kua Iie kaevuks."
Äntu hiiemägi

Äntu hiiemägi on hiiemägi Virumaal Väike-Maarja kihelkonna Äntu külas.
Raeküla liukivi

Raeküla liukivi on liukivi Virumaal Väike-Maarja kihelkonna Raekülas. 
Välislingid.
Hantel

Hantel ehk käsik on kahest kerast või kettast ja nendevahelisest käepidemest koosnev spordivahend, mida kasutatakse käelihaste treenimiseks ("raskuste tõstmiseks"). Hantlit võib kasutada üksikult ühes käes või kaht hantlit korraga mõlema käe treenimiseks.
Hantleid on väga erineva raskusega. Hantel võib olla ühes tükis, kuid raskused võivad olla ka käepidemest eemaldatavad ja vahetatavad.
Avispea ohvrikivi

vispea ohvrikivi on ohvrikivi Virumaal Väike-Maarja kihelkonna Avispea külas. See on biutiful koht
Avispea ohvrikoht

Avispea ohvrikoht on looduslik pühapaik Virumaal Väike-Maarja kihelkonna Avispea külas.
Vatku Vahakivi

Vatku Vahakivi on ohvrikivi Virumaal Kadrina kihelkonna Vatku külas. 
Välislingid.
Salatse ohvrikivi

Salatse ohvrikivi on ohvrikivi Virumaal Haljala kihelkonna Salatse külas.
Kakuvälja Kolme kuninga kivi

Kakuvälja Kolme kuninga kivi on ohvrikivi Virumaal Haljala kihelkonna Kakuvälja külas.
Võrkla hiiemägi

Võrkla hiiemägi on hiiemägi Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Võrkla külas. 
Välislingid.
Lähtoru allikas

Lähtoru allikas on ohvriallikas Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Koila külas.
Iila hiieallikas

Iila hiieallikas on hiieallikas Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Iila külas.
Koumardi hiis

Koumardi hiis (ka "Pärna Koumardi hiis, Taara tammik, Tammenõmm") on hiis Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Pärna külas.
Iila Hiiemägi

Iila Hiiemägi on hiiemägi Virumaal Viru-Nigula kihelkonna Iila külas.
Kuremäe ohvritamm

Kuremäe ohvritamm ehk püha tamm on pühapuu Virumaal Iisaku kihelkonna Kuremäe külas.
Purtse Hiiemägi

Purtse Hiiemägi on hiiemägi Virumaal Lüganuse kihelkonna Purtse külas.
Hiiemäel kasvab Purtse Hiiemäe ohvripärn, mis on võetud arheoloogiamälestisena kaitse alla.
Paul Ambur

Paul Evald Ambur (1936. aastani Hamburg; 5. jaanuar 1904 Järvakandi vald – 21. aprill 1974 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane ja ekslibrist. 
Kirjandusteadlasena oli ta peamiselt lastekirjanduse kriitik ja teoreetik, kes muu hulgas koostas koolidele kirjandusvalimikke. Teedrajav oli tema kui ekslibristi panus kultuurilukku raamatukunsti vallas: ta oli Eesti kunstipärase eksliibrise üks kõige põhjalikumaid uurijaid ja mõjutajaid. Tema isiklikus eksliibrisekogus, mida ta 44 aasta jooksul järjest täiendas, oli lõpuks ligi 40 000 eksliibrist.
Ta oli korporatsiooni Sakala liige. 
Aastatel 1949–1954 oli ta poliitvang: süüdistatuna nõukogudevastaste kirjutiste avaldamises Teise maailmasõja ajal, määrati talle 25 aastat vangistust Sverdlovski oblastis Sosva üldlaagris ning kogu tema vara (sh u 3000 raamatut, neist paljud koos eksliibristega) konfiskeeriti. Pärast Stalini surma 1953. aastal lühendati ta karistusaeg kümnele aastale ja kui poliitvangidele kuulutati välja amnestia, sai ka Ambur 1954. aastal koju naasta.
Sõtke ohvrikivi

Sõtke ohvrikivi on ohvrikivi Virumaal Vaivara kihelkonna Sõtke külas.
Alatskivi Silmaallikas

Alatskivi Silmaallikas ehk Alatskivi Punane allikas on silmaallikas Tartumaal Kodavere kihelkonna Alatskivi alevikus.
Lalli hiis

Lalli hiis on hiis Tartumaal Kambja kihelkonna Lalli külas.
Vellavere Hiiemägi

Vellavere Hiiemägi on hiiemägi Tartumaal Nõo kihelkonna Vellavere külas.
Laeva Ohvrikivi

Laeva Ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Kursi kihelkonna Laeva külas.
Poka Põrguvaluläte

Poka Põrguvaluläte on ohvriallikas Tartumaal Võnnu kihelkonna Poka külas. 
Allikast saab alguse lühike oja, mis voolab Lavatsi järve.
Mäletjärve Silmaläte

Mäletjärve Silmaläte on silmaallikas Tartumaal Võnnu kihelkonna Mäletjärve külas.
Allikast saab alguse lühike oja, mis voolab Lavatsi järve.
Unipiha ohvrikivi

Unipiha ohvrikivi (ka Unipiha Kivisaare ohvrikivi) on ohvrikivi Tartumaal (Nõo kihelkonna) Nõo vallas Unipiha külas. Kivi jääb Unipiha Kivisaare hiide.
Välislingid.
Poriküla Kurjavaimu ohvrikivi

Poriküla Kurjavaimu ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Puhja kihelkonna Porikülas. 
Välislingid.
Vihavu Heavaimu kivi

Vihavu Heavaimu kivi on ohvrikivi Tartumaal Puhja kihelkonna Vihavu külas. 
Välislingid.
Aolinn

Aolinn ehk varalinnaline keskus on ajalooline asula arenguetapp agraarse küla ja täielikult väljaarenenud linna vahel. Sellised asulad eristusid tüüpilistest küladest suurema elanike arvu ja asustustiheduse ning märkimisväärse mitteagraarse tegevuse poolest. Aolinnu oli kahte liiki: kaubandus-käsitöönduslikud asulad ja poliitilise võimu keskused. Esimeste majandusliku baasi moodustasid kaubavahetus, käsitöö ja teatud osas ka põllumajandus, võimukeskuste oma aga peamiselt ümbruskonna põllumajandustootmine ja selle varafeodaalne ekspluateerimine ning vähemal määral ka käsitöö ja kaubandus.
Eesti alal oli üks esimesi aolinnu Iru linnus koos seda ümbritseva asulaga, mis 9.–10. sajandil laius 8–10 hektaril ja paistis silma tiheda asustuse ning suhteliselt aktiivse käsitöö ja kaubandusega tegelemise poolest.
Dieter Borst

Dieter Borst (12. mai 1950 Schramberg) on saksa maalikunstnik. 
Muuseumid ja galeriid.
Dieter Borsti töid leidub järgmiste muuseumide/galeriide kogudes:
Männi-vaigumähkur

Männi-vaigumähkur ("Retinia resinella") on liblikaliik.
Levila.
Neid võib kohata Euroopas ja Venemaa idaosas.
Kirjeldus.
Männi-vaigumähkuri areng kestab 2 aastat. Röövikud toituvad hariliku männi võrsetest ja talvituvad puu otsas – männivaigust "pesakookonis". Teisel aastal suureneb männivaigust "pesa" ning röövik talvitub taas kord ja nukkub varakevadel sealsamas.
Parahelicops

Parahelicops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Parahelicops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid madusid võib kohata Sekongi provintsis Laoses ja Kon Tumi provintsis Vietnamis.
Opisthotropis

Opisthotropis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Opisthotropis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Aasias.
Opisthotropis laui

Opisthotropis laui on maoliik.
Levila.
Neid võib kohata Guangdongi provintsis Hiinas .
Nerodia

Nerodia on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Nerodia" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Mehhikos ja Kuuba põhjaosas.
Artur Proos

Artur Proos (30. oktoober 1914 Tallinn – 5. jaanuar 2014 Vancouver) oli eesti baptistivaimulik ja arst.
Ta lõpetas 1933. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Seejärel lõpetas ta lipniku aukraadiga Eesti Vabariigi Sõjakooli aspirantide kursused ja aastal 1935. aastal lõpetas Eesti Baptisti Jutlustajate Seminari. Aastatel 1937–1939 õppis ta Bristol Baptist College'is (), (Bristoli Ülikooli juures). 1940. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli usuteaduskonda, kuid usuteaduskond likvideeriti ja aastatel 1940–1943 õppis ta ülikoolis arstiteadust.
1943. aastal põgenes ta Soome ja 1944. aastal hallas õppima Helsingi Ülikoolis arstiteadust, kuid siit tuli põgeneda Rootsi. Rootsis astus 1945. aastal Karolinska Instituuti, mille lõpetas aastal 1953 "med. lic." kraadiga.
Seejärel töötas ta mitmes Stockholmi haiglas röntgenoloogina, tehes kogu aeg ka usutööd: ta oli Stockholmi Eesti Baptisti Koguduse jutlustaja ja aastatel 1948–1968 Rootsi Eesti Baptisti Keskkoondise esimees. Ta kuulus Eesti Abi Keskuse juhatusse, Eesti Abi Tervishoiutoimkonda, Eesti Komitee koolitoimkonda, oli Eesti Gümnaasiumi kuraator ja Piiskop Johan Kõpu nimelise fondi volikogu liige. Aastatel 1956–1984 oli ta Välismaise Eesti Baptistide Keskkoondise esimees.
1971. aastal loobus ta täielikult arstitööst ja asus Vancouverisse, kus oli Vancouveri Eesti Ühendatud Baptisti Koguduse pastor.
Tema huvialadeks olid laulmine, Havai kitarr ja kunsti kogumine; tal oli üks suuremaid Herman Talviku maalide ja graafika kogusid.
Isiklikku.
Ka tema abikaasa Taimi Proos (1915–2003) oli arst ja poeg Lemm-Artur Proos on arst.
Natriciteres

Natriciteres on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Natriciteres" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas.
Säsiürask

Säsiürask ("Tomicus") on mardika perekond. Eestis leidub perekonnast kaks liiki – väike-säsiürask ja suur-säsiürask.
Klassifikatsioon.
Säsiüraskite perekonda klassifitseeritakse järgmised Euroopas lendlevad mardika liigid:
Palermo Boccadifalco lennujaam

Palermo Boccadifalco lennujaam, tuntud ka kui Emanuele Notarbartolo lennujaam, on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Palermo provintsis, umbes 5 km Palermo keskusest läänes, Cuccio mäe idakülje jalamil. 
Lennujaamale anti 1893. aasta 1. veebruaril maffia poolt mõrvatud Emanuele Notarbartolo nimi.
Richard Bull

Richard William Bull (26. juuni 1924 Zion, Illinois – 3. veebruar 2014 Calabasas, California) oli Ameerika Ühendriikide teatri-, tele- ja filminäitleja.
Enim tuntust kogus ta seriaalis "Väike maja preerias", kus ta mängis Nels Olesoni. Nels Oleson oli seriaalis kohaliku poe pidaja ning enda abikaasa Harrieti "tallaalune".
Richard Bull (täpsustus)

Richard Bull on mitme tuntud isiku nimi:
Lucca Tassignano lennujaam

Lucca Tassignano lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas Lucca provintsis, umbes 5 km kaugusel Lucca keskusest idakagus, Capannori omavalitsusüksuse Tassignano fraktsioonis.
Endise Enrico Squaglia sõjaväelennuvälja territooriumil baseerusid XXI sajandi algul ka metsatulekahjude kustutamiseks kohandatud helikopterid (sealhulgas üks Erickson Air Crane S-64 ja üks Eurocopter AS350 Écureuil).
Lennujaam on avatud iga päev (v.a teisipäev) kella 9–19.
Anatoli Harlampijev

Anatoli Harlampijev (vene keeles "Анатолий Аркадьевич Харлампиев"; 29. oktoober 1906 Smolensk – 16. aprill 1979 Moskva) oli Nõukogude liidu sportlane, võitluskunstide (judo) harrastaja, üks sambo alusepanijaist.
Anatoli Harlampijevi isa oli Arkadi Harlampijev.
Milano Bresso lennujaam

Milano Bresso lennujaam on lennujaam Itaalias Lombardia maakonnas Milano provintsis Bresso omavalitsusüksuse territooriumil, 10 km kaugusel Milano keskusest põhjas. Sesto San Giovanni ja Cinisello Balsamo omavalitsusüksustega piirnev lennuväli asub Milano põhjapargi ("Parco Nord Milano") territooriumil. Lennujaamale on antud G. Clerici nimi.
Gemauerthofi lahing

Gemauerthofi lahing (läti "Mūrmuiža lahing") oli Põhjasõja käigus 1705. aastal Liivimaal Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vägede vahel toimunud lahing.
1704. aastal pärast August II Rzeczpospolita kuningatroonilt tõukamist valiti Poola kuningaks Karl XII toetav Stanisław Leszczyński. Vene väed kindralfeldmarssal Boriss Šeremetevi ja kindralmajor John Chambersi juhtimisel said käsu tungida Poola vasallriiki Kuramaa hertsogiriiki ning katkestada koos Rootsi vägedega Poolas ühendusteed Liivimaalt läbi Riia ja Polotski. Rudolph Felix Bauer tungis eelväega Jelgavani, kus sai sõjasaagiks kaks suurtükki.
Rootsi väed Adam Ludwig Lewenhaupti juhtimisel olid pärast välimarssi asunud laagrisse, kui said teate, et Mūrmuižale lähenes Drujast suur vene väekoondis (u 8000 meest) 26 suurtükiga. Rootsi väed, kelle käsutuses oli ainult 16 suurtükki, moodustasid lahingukorra ning julgustatuna kindral Adam Ludwig Lewenhaupti poolt, ründasid vene vägesid. Lahingu algus oli vene vägedele soodsam, kuid pärast polkovnik Ignatjevi kasakatest ja kalmõkkidest ratsaväelaste läbitungi Rootsi kaitseliinist asusid need riisuma rootslaste moonavoore. Vasturünnaku teinud rootslaste väed sundisid ratsaväelased põgenema ning tekitasid selle käigus paanika ka venelaste jalaväes.
Lahingu tulemusel Moskva tsaaririigi väed taganesid, ratsavägi põgenes ja jalaväest sai ligikaudu 5000 meest surma, haavata või langes vangi. Rootsi väed said sõjasaagiks 13 kahurit ja 10 lahingulippu. 
Rootsi väed võitsid lahingu, kuid juba 1705. aasta augustis vallutasid Moskva tsaaririigi väed Kuramaa, 4. septembril vallutasid Moskva tsaaririigi väed baltisakslasest paruni kindralmajor Carl Ewald von Rönne ja vürst Mihhail Mihhailovitš Golitsõni juhtimisel Miitavi ja 13. septembril Bauska, kuid järgmisel aastal langesid need taas Rootsi vägede kätte.
Viited.
,
Vladislav Tretjak

Vladislav Aleksandrovitš Tretjak (vene keeles Владислав Александрович Третьяк; sündinud 25. aprillil 1952 Moskva oblastis) on endine Venemaa jäähokimängija, väravavaht.
Nõukogude Liidu jäähokikoondise koosseisus tuli Tretjak kolm korda olümpiavõitjaks (1972, 1976, 1984) ja kümme korda maailmameistriks. Kogu klubikarjääri jooksul mängis ta Moskva CSKA-s.
2014. aasta taliolümpiamängudel süütas ta koos Irina Rodninaga olümpiastaadioni olümpiatule.
Mārtiņsala

Mārtiņsala, ajaloolises kontekstis ka Holm, oli Salaspilsi linna juures Daugava jões asunud 20 hektari suurune saar.
Ajalugu.
Muinasaeg.
Arheoloogilised leiud viitavad sellele, et saar oli asustatud juba vähemalt 11. sajandil. Toonane asula hõlmas 5 ha, kus neljal tänaval paiknes 20–30 elamut koos paarisaja elanikuga ning tegeldi põllumajanduse, käsitöö, kaubanduse ja kalastusega. Küla kaitses ühelt kõrge jõekallas ja teiselt poolt 3 m lai ja 1 m kõrge vallilaadne ehitis. Tolleaegne Mārtiņsala oli üks suuremaid Väina liivlaste asuala keskusi.
Ristiusustamine ja Liivi ristisõda.
Kirjalikes allikates on mainitud saart Holmi nime all esimest korda Henriku Liivimaa kroonikas seoses 1186. aastal sinna kivilinnuse ehitamise ja seal kuue liivlase ristimisega Üksküla piiskopi Meinhardi poolt. 1198. aastal kasvas rahumeelne misjonitöö üle Liivi ristisõjaks, mille algusperioodil oli just Holm peamine konflikti tulipunkt. 1200. aastal piirasid liivlased Holmi linnusesse varjunud piiskop Albertit ja tema kaaskonda, kuid lõpuks sõlmisid temaga rahu. 1202. aastal põletasid semgalid maha Holmi küla, kuid linnust vallutada ei suutnud. Järgmisena saabus linnust piirama Polotski vürsti vägi, mille aga piiskopi ammukütid tagasi lõid. 1206. aastal hõivas Holmi kantsi piiskop Alberti vastu üles tõusnud kohalike liivlaste, turaidalaste ja leedulaste liitlasvägi. Piiskopi saadetud sõjamehed aga võitsid neid Holmil peetud lahingus, tappes seejuures ka Holmi liivlaste juhi ja üliku Ako, ja alistasid seejärel ka linnuses olijad. Varsti pärast seda saabus taas Polotski vürst, kes koos turaidalastega üritas omakorda linnust vallutada, kuid pikk piiramine edu ei toonud. Seejärel alistusid Holmi liivlased lõplikult piiskopi ülemvõimule ja suurem sõjategevus selles piirkonnas lõppes.
Hilisem ajalugu.
Holmi linnus sai tugevalt kannatada 13. sajandi lõpu ja 14. sajandi alguse Riia peapiiskopi ja Liivi ordu vahelistes sõdades.
Asustus kestis saarel kuni 16. sajandini. Varem "Holm"i või "Kirchholm"i nime all tuntud saart hakati alates 17. sajandist kutsuma läti keeles "Mārtiņsala"ks ja saksa keeles "Martinsholm"iks seal asunud pühale Martinile pühitsetud kiriku järgi.
1974.–1975. aastal jäi saar vee alla seoses Riia hüdroelektrijaama veehoidla rajamisega.
Bob Barker

Robert William Barker (12. detsember 1923 – 26. august 2023) oli Ameerika Ühendriikide telesaatejuht ja meelelahutustegelane. 
Ta on enim tuntud kui mängusaate "The Price Is Right" (eesti keeles "Õige hind") juht, mida ta juhtis aastatel 1972–2007, tehes sellest ühe pikima staažiga saatejuhitöö televisiooni ajaloos.
Enne seda oli Barker alates 1956. aastast saate "Truth or Consequences" juht, olles aastakümneid Ameerika telemaastiku üks tuntumaid ja armastatumaid nägusid. Ta juhtis ka Miss USA ja Miss Universe'i iludusvõistlusi aastatel 1967–1987.
Barker oli tuntud ka loomade õiguste eest seisjana. Pärast pensionile jäämist jätkas ta avalikku tegevust loomakaitse valdkonnas ning rahastas mitmeid kampaaniaid ja varjupaiku. Tema tuntud fraas "Help control the pet population — have your pets spayed or neutered!" lõpetas pea igat saadet "The Price Is Right".
Barker pälvis elu jooksul arvukalt auhindu, sealhulgas mitu Daytime Emmy auhinda ja elutööpreemia panuse eest televisiooni.
Hylastes

Hylastes on mardikate perekond.
Klassifikatsioon.
Perekonna "Hylastes" süstemaatika pole päris selge. Osa autoreid peavad perekonna tüüpliigiks mardikaliiki: "Bostrichus ater" .
Männi-juureürask

Männi-juureürask ("Hylastes brunneus") on mardikaliik.
Levila.
Neid võib kohata Euroopas (sh Eestis ja Soomes).
Kirjeldus.
Männi-juureürask on 4,5–5 mm pikkune mardikas. 
Toitumine.
Nad toituvad peremeestaime, harilikult hariliku männi juurtest, aga nende söömakäike võib leida ka männitüvedel ja kändudel. 
Paljunemine.
Emane muneb männikändudesse. Munadest arenevad vastsed, kelle toidukäigud on enne nukkumist sagedasti männikoore all. Noored täiskasvanud männi-juureüraskid liiguvad kas noore männi juurde või kännu sisse sööma. Nad talvituvad täiskasvanud mardikana. Suguküpsuse saavutavad järgmisel suvel.
Juurekahjurina.
Männi-juureüraskid toituvad noorte mändide juurtest. Kuna puu võib selle tagajärjel surra, peetakse männi-juureüraskit taimekahjuriks.
Nikolai Vvedenski

Nikolai Vvedenski (vene keeles Николай Евгеньевич Введенский; (28. aprill (vkj 16. aprill) 1852 Kotškovo küla Vologda kubermangus – 16. september 1922 samas) oli vene füsioloog, Ivan Setšenovi õpilane.
Ta õppis Peterburi Ülikoolis ning täiendas end Saksamaal, hiljem õpetas koduülikoolis. Temast sai üks esimesi professoreid 1908. aastal Vladimir Behterevi rajatud psühhoneuroloogiainstituudis. Ta valiti Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 1917. aasta aprillis toimus tema algatusel Venemaa esimene füsioloogiakongress.
Vvedenski uuris mitmesuguseid füsioloogia küsimusi, sh naha valgustundlikkust, elektrilisi protsesse lihastes ja närvides ning teetanuse mõju inimese füsioloogiale. 1951–1963 avaldati tema kogutud teosed seitsmes köites.
Aberfeldy destilleerimiskoda

Aberfeldy destilleerimiskoda on viski destilleerimiskoda Šotimaal Perth and Kinrossi omavalitsuses Aberfeldy idaküljel. See on asutatud 1896. aastal.
Aastatel 1917–1919 oli destilleerimiskoja töös seisak, sest kogu oder läks Esimese maailmasõja tingimuste tõttu toiduks. Samal põhjusel katkestati töö mõneks ajaks Teise maailmasõja perioodil.
Balblairi destilleerimiskoda

Balblairi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1790 asutatud viski destilleerimiskoda.
Destilleerimiskojal on oma külastuskeskus, mis on avatud kõikidele külastajatele.
Artemi Troitski

Artemi Kivovitš Troitski (ka Artjom Troitski; vene keeles "Артемий Кивович Троицкий"; sündinud 16. juunil 1955 Jaroslavlis) on Venemaa ajakirjanik, muusikakriitik ja pedagoog.
Ta on andnud muusikaajakirjanduse tunde Moskva Riiklikus Ülikoolis. 
2014. aasta suvel teatas Troitski, et Helsingi Ülikool ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakool pakkusid talle alates sügisest õppejõutööd. 2014. aastast alates elab ta Tallinnas.
Artemi Troitski oli 2008. aastal Venemaa muusikaauhinna Stepihunt üks asutajaid.
Troitski osales 2014. aasta augustis toimunud Arvamusfestivalil Paide Vallimäel, kus ta esines venekeelses arutelus teemal "Venelaste uus põlvkond Venemaa ja lääne vahel". Oma muljeid festivali ja väikelinna Paide kohta avaldas ta Läti venekeelses meediaväljaandes Delfi (rus.delfi.lv).
Suur-säsiürask

Suur-säsiürask ("Tomicus piniperda") on mardikaliik.
Kirjeldus.
Täiskasvanud suur-säsiürask on 3 kuni 5 mm pikkune mardikas. 
Haudepilt.
Suur-säsiüraskid kaevandavad käike harilikult nõrgestatud peremeespuude aga ka toore metsamaterjali sees. Noormardikad kaevandavad käike aga noorte kasvavate männivõrsete säsis.
Peremeespuude võrsekahjurina.
Mardikate peremeespuudeks on harilikult harilik mänd. Täiskasvanud mardikate poolt söödud võrsed varisevad maha ja seetõttu loetakse mardikaid metsakahjuriteks. 
Levila.
Neid võib kohata Euroopas (sh Eestis) ja Ameerika Ühendriikides.
Dalmore'i destilleerimiskoda

Dalmore'i destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1839 asutatud viskidestilleerimiskoda.
Viskid.
Praegu tootmises olevad viskid:
Väike-säsiürask

Väike-säsiürask ("Tomicus minor") on mardikaliik.
Kirjeldus.
Täiskasvanud väike-säsiüraskid on 3½–4½ mm pikkused ja neid on raske eristada suur-säsiüraskitest.
Toitumine.
Väike-säsiüraskid uuristavad käike harilikult nõrgestatud peremeespuu tüves, kuid võivad tegutseda ka toore metsamaterjali sees. Noormardikad uuristavad käike aga noorte kasvavate männivõrsete säsis.
Peremeespuude võrsekahjurina.
Mardikate peremeespuudeks on harilikult männid (sh harilik mänd). Mardikad asustavad ja toituvad nõrgestatud ja stressis mändidel, eriti männiistandustes. Söödud võrsed aga varisevad maha ja seetõttu loetakse mardikaid metsakahjuriteks. 
Levila.
Neid võib kohata Euroopas (sh Eestis) ja Aasias.
Deanstoni destilleerimiskoda

Deanstoni destilleerimiskoda on viskidestilleerimiskoda Šotimaal Stirlingi omavalitsuses. See on asutatud 1965. aastal.
Ettevõtte omanik on Lõuna-Aafrika Vabariigi päritolu Distell Group Limited.
Destilleerimiskoda tegutseb 1785. aastal ketruskojaks rajatud hoones, mis suleti 1965. aastal ja kohendati 1966 uue funktsiooni tarbeks.
Adelophis

Adelophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Adelophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid võib kohata Mehhikos - Jalisco, Guanajuato ja Morelose osariikides.
Hannes Kollist

Hannes Kollist (sündinud 30. novembril 1970) on eesti taimebioloog, Tartu Ülikooli taimebioloogia labori juhataja.
Ta lõpetas aastal 1989 Tallinna 47. Keskkooli ja aastal 1994 Tartu Ülikooli keemia erialal.
Kollist tegeleb taimede stressibioloogiaga ning õhulõhede sulgumist reguleerivate mehhanismide uurimisega. 
2010. aastal pälvis ta koos Heino Moldau ja Triin Vahisaluga Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal uurimuste tsükli "Taimede stressitaluvus" eest.
Tema isa on Andres Kollist.
Afronatrix

Afronatrix on maoliste perekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Afronatrix" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliste liik:
Levila.
"Afronatrix" esineb Senegalis, Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Elevandiluurannikul, Burkina Fasos, Malis, Ghanas, Togos, Beninis, Nigeerias, Ekvatoriaal-Guineas ja Kamerunis.
Roland Freisler

Karl Roland Freisler (30. oktoober 1893 Celle – 3. veebruar 1945 Berliin) oli Saksa jurist ja kohtunik.
Roland Freisler oli pärit inseneri perekonnast. 1912. aastal lõpetas ta gümnaasiumi ning asus Jenas õigusteadust õppima. 1914. aastal astus ta vabatahtlikuna sõjaväkke ja võttis osa Esimesest maailmasõjast. 1915. aastal langes ta Idarindel Vene vägede kätte vangi. Viibis seejärel Moskva lähedal ohvitseride vangilaagris. Brest-Litovski rahulepingu järel moodustati laagris vangide omavalitsus ja Freisler nimetati üheks laagrikomandantidest. Saksa sõjavangid lasti 1918. aastal koju, kuid Freisler jäi veel kaheks aastaks Venemaale. Ei ole teada, mis põhjusel ta sinna jäi. Mõningate kuulduste kohaselt olevat ta sel ajal olnud bolševike pooldaja.
1920. aastal pöördus Freisler Saksamaale tagasi ning lõpetas 1922. aastal Jena ülikooli õigusteaduste alal. Alates 1924. aastast tegutses ta Kasselis advokaadina. 1925. aasta juulis astus Freisler Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. 1932. aastal valiti ta Preisi Maapäeva liikmeks ja 1933. aastal Riigipäeva liikmeks.
Freisler oli 1933–1934 riigisekretär Preisimaa kohtuministeeriumis ja 1934–1942 Saksamaa kohtuministeeriumis. 20. jaanuaril 1942 võttis ta kohtuministeeriumi esindajana osa Wannsee konverentsist. 20. augustil 1942 määras Hitler Otto Georg Thieracki Saksamaa kohtuministriks. Freislerist sai tema asemel Rahvakohtu (Volksgerichtshof) president. Freisler oli kohtualuste suhtes halastamatu ja külmavereline, tihti mõnitas neid kohtuistungite ajal. Freisler mõistis kohut ka 20. juuli vandenõu osaliste üle, kellest ta enamuse surma mõistis.
Roland Freisler hukkus Ameerika pommirünnaku ajal Berliinile. Ta pidas parajasti Rahvakohtu istungit. Kui ta kohtusaalist varjendisse minna tahtis, sai ta pommikildude tabamusest surma.
Taimi Proos

Taimi Rhode Proos (neiuna Taimi Rhode Kokamägi; 21. aprill 1915 Hiina – 3. juuni 2003 Vancouver) oli eesti arst.
Ta sündis Kulingis (praeguse haldusjaotuse järgi Jiujiangi ringkonnas Jiangxi provintsis) misjonär Hendrik Kokamäe ja tema misjonärist abikaasa Alma (neiuna Uuraslahti, rahvuselt soomlane) tütrena. Ta lõpetas aastal 1933 Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi ja astus seejärel Helsingi Ülikooli loodusteaduskonda, kus õppis aastani 1935. Aastatel 1935–1942 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena.
Ta töötas aastatel 1942–1944 Kursis jaoskonnaarstina.
Aastal 1944 põgenes ta Soome, kus oli aastatel 1944–1945 alamarsti kohusetäitja Helsingis. Sealt emigreerus ta Rootsi, kus sai tööloa aastal 1956. Ta omandas röntgendiagnostika eriala ja aastatel 1945–1948 töötas arsti kohusetäitjana mitmes haiglas. Aastast 1948 töötas St. Eriku haiglas Stockholmis, algul alamarsti kohusetäitjana, hiljem röntgendiagnostikuna. Aastatel 1953–1954 töötas ta 8 kuud Korea sõja ajal Rootsi Punase Risti sõjaväehaiglas Koreas sanitaarmajori aukraadis. Aastatel 1958–1959 oli ta alamarsti kohusetäitja Stockholmi Radiumhemmetis. Aastatel 1965–1971 töötas ta Visby haigla röntgenosakonnas ülemarsti abina. Aastal 1971 asus ta koos abikaasaga Kanadasse Vancouverisse (kuna abikaasa asus Vancouverisse baptisti vaimulikuks).
Amphiesmoides

Amphiesmoides on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Amphiesmoides" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid leidub Hiinas Guangxis, Fujianis ja Hainani provintsis ning Vietnamis Bắc Giangi, Hòa Bìnhi ja Nghệ Ani provintsis.
Anoplohydrus

Anoplohydrus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Anoplohydrus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid leidub Indoneesias Sumatral.
Aspidura

Aspidura on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Aspidura" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Sri Lankal.
Pavullo nel Frignano lennujaam

Pavullo nel Frignano lennujaam on lennujaam Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Modena provintsis Pavullo nel Frignano omavalitsusüksuse territooriumil, I Piani di Pavullo läheduses. Lennujaamale on antud Giulio Paolucci nimi.
1920. aastate lõpupoole märkasid kirglikud purilennuharrastajad Luigi Teichfuss ja Umberto Nannini I Piani di Pavullo juures sobilikku kohta purilennukooli rajamiseks. Italo Balbo ja Guido Corni toel rajati Pavullo lennujaam, koos Itaalia esimese purilennukooliga. 1927. aastal lõpetas kooli esimene lend purilendureid. 1932. aastal tunnistati väli täieõiguslikuks lennuväljaks.
Atretium

Atretium on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Atretium" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Aasias.