Meflokviin

Meflokviin ("Mefloquinum") on keemiline aine ja suukaudselt manustatava malaariavastase ravimi toimeaine (meflokviinvesinikkloriidina), mille kasutamise eesmärgiks on malaariasse haigestumise ennetamine. Esimesel 7–9 nädalal ei paku ravimi manustamine kaitset malaaria eest.
Meflokviin on kantud Maailma Terviseorganisatsiooni nimekirja "List of Essential Medicines".
Meflokviin töötati välja 1970. Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi teadusasutuse Walter Reed Army Institute of Research poolt. Esimesed kirjeldatud katsed viidi läbi Illinoisi osariigi Joliet Correctional Centeris malaariasse nakatatud kinnipeetavatel 1975. aastal ja "the Maryland House of Correction"'is 1976.
1985. aastast on seda ravimit välja kirjutatud maailmas 22 miljonile inimesele, sealhulgas ka Afganistanis sõdivatele USA sõduritele.
Nimetused ja tähised.
Meflokviin on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on Lariam, Mephaquin ja Mefliam.
CAS number on 53230-10-7.
Farmakoterapeutiline grupp: kinoliini derivaadid malaaria raviks ja profülaktikaks.
ATC-kood: P01BC02 meflokviin.
Sünonüümid: WR 142 490.
Müügiload.
Meflokviini sisaldavaid tablette võib Eestis retseptiravimina müüa. Müügiloa hoidja on Roche Eesti OÜ, müügiloa number on 445004.
Toime "in vivo" ja "in vitro".
Meflokviin toimib inimese vere "schizonticide"'na ja selle täpseid mehhanisme ei tunta. Meflokviin toimib aktiivselt plasmoodiumi liikide erütrotsütaarsetesse vormidesse, kuid eksoerütrotsütaarsetesse (intrahepaatilistesse; maksa vormidesse) toimet ei evi.
Meflokviin peaks toimima ka "chloroquinum"'i suhtes resistentsetele malaaria tekitajatele.
Ravimiresistentsus.
Kagu-Aasias on esinenud meflokviinile (Lariam) resistentset "P. falciparum"'i.
Näidustused.
Malaaria kemoprofülaktika ja ravi: ravim on näidustatud eelkõige teiste malaariavastaste ravimite suhtes resistentsete "Plasmodium falciparum"'i tüvede poolt põhjustatud malaaria raviks.
Pärast "P. vivax"'i malaaria ravi meflokviiniga tuleb jätkata profülaktikat 8-aminokinolooni derivaadiga (näiteks primakiiniga), kuna meflokviin ise ei toimi eksoerütrotsütaarsetesse (intrahepaatilistesse) P. vivax'i vormidesse.
Malaaria kemoprofülaktika.
Meflokviini soovitatakse malaaria kemoprofülaktikaks kasutada eelkõige neil, kes reisivad maadesse, kus esineb multiresistentseid "P. falciparum"'i tüvesid.
Aastas määratakse Eestis selle ravimiga umbes 890 ravikuuri, peamiselt inimestele, kes käivad turistina lõunamaades.
Profülaktilise kuuri kestus peab olema vähemalt kuus nädalat.
Esimene annus (meflokviini soovitatav annus malaaria kemoprofülaktikaks on ligikaudu 5 mg/kg üks kord nädalas) tuleb võtta vähemalt üks nädal enne endeemilisse piirkonda jõudmist. Määratud tabletiannus võetakse sisse eelstatult koos toiduga üks kord nädalas, alati samal nädalapäeval. Ravi jätkub nädalaste intervallidega ja peab jätkuma kogu piirkonnas viibimise aja ja neli nädalat pärast malaariapiirkonnast lahkumist.
Hoiatus: Laraimi profülaktilist toimet lastele ei ole kliiniliste uuringutega uuritud. Lariam ei ole näidustatud malaaria kemoprofülaktikaks alla kolme kuu vanustele ja alla 5 kg kaaluvatele imikutele, kuna kogemused selles vanusegrupis puuduvad.
Kui kemoprofülaktika meflokviiniga ei ole tõhus, peavad arstid hindama, milliseid malaariavastaseid ravimeid raviks kasutada.
Vastunäidustused.
Lariam on vastunäidustatud ülitundlikkuse (kergetest nahareaktsioonidest kuni anafülaksiani) esinemisel meflokviini, sellele sarnaste ühendite nagu näiteks kiniin, kinidiin või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.
Lariami ei tohi kasutada kemoprofülaktikaks või raviks patsientidel, kellel esineb/või on hiljuti esinenud depressiooni või kellel on anamneesis teada psühhiaatriliste häirete (sh generaliseerunud ärevushäire, psühhoos, suitsiidikatsed, suitsiidimõtted ja ennastohustav käitumine, skisofreenia) või krambihoogude esinemine.
Lariami manustamisega on oht eluohtliku QTc-intervalli pikenemiseks, seega ei tohi Lariamiga samaaegselt või 15 nädala jooksul pärast ravi Lariamiga kasutada halofantriini.
Lariami ei tohi manustada patsientidele, kellel on anamneesis malaariast tingitud hemoglobinuuria ("Blackwater fever") ja raske maksakahjustusega patsientidele.
Erihoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel.
Neuropsühhiaatrilised kõrvaltoimed: meflokviin võib kutsuda esile selliseid psühhiaatrilisi probleeme nagu ärevushäired, paranoia, depressioon, hallutsinatsioonid ja psühhoos.
Tõsisematele ilmingutele eelnevad sellised psühhiaatrilised sümptomid, nagu hirmuunenäod, ärevus, depressioon, rahutus või segasus. Kirjeldatud on suitsiidi, suitsiidimõtteid ja ennastohustavat käitumist, näiteks suitsiidikatseid.
Kardiotoksilisus: meflokviini ja teiste sarnaste ühendite (nt kiniini, kinidiini ja klorokviini) samaaegsel manustamisel võivad tekkida kõrvalekalded elektrokardiogrammil.
Krambiseisundid: epilepsiat põdevatel patsientidel võib meflokviin põhjustada krambihoogude sagenemist, seetõttu tohib meflokviini antud juhtudel kasutada üksnes ravi eesmärgil (mitte valmidusraviks).
Neuropaatia: meflokviini saavatel patsientidel on kirjeldatud polüneuropaatia juhtusid.
Silmakahjustused: meflokviini ravi ajal on kirjeldatud silma kahjustusi, sealhulgas (kuid mitte ainult) nägemisnärvi neuropaatiat ja silma võrkkesta kahjustusi.
Vere ja lümfisüsteemi häired: meflokviinravi ajal on kirjeldatud agranulotsütoosi ja aplastilise aneemia juhtusid.
Toime reaktsioonikiirusele: meflokviini manustamine võib põhjustada pearinglust, vertiigot, tasakaaluhäireid või teisi kesk- ja perifeerse närvisüsteemi häireid ning psühhiaatrilisi häireid, tuleb tähelepanu nõudvate ja peenmotoorikat haaravate tegevuste puhul, nagu auto või lennumasina juhtimine, masinatega töötamine ja allveesukeldumine, olla eriti ettevaatlik.
Koostoime teiste ravimitega.
Informeerige arsti, kui tarvitate järgmisi ravimeid: 
Fertiilsus, rasedus ja imetamine.
Inimesel kasutatavast meflokviini annusest 5–20 korda suuremate annuste manustamisel katseloomadele ilmnesid hiirtel ja rottidele teratogeensed ja küülikutel embrüotoksilised toimed.
Pärast ravimi turuletoomist ilmnenud kõrvaltoimed.
On teateid, et tõenäoliselt just malaariaravim Lariam (toimeaine meflokviin) on paljudel seda tarvitanud USA rahukorpuslastel põhjustanud hallutsinatsioone, mälukaotust ja paranoiat. Allen Hoppes, kes teenis samuti rahukorpuses, hakkas selle ravimi mõjul nägema olematut hiigelpüütonit, kes justnagu üritanuks teda kägistada.
USA ravimi- ja toiduohutusamet lasi 2013. USA-s turustatavale toote pakendile lisada teabe ravimi neuroloogliste kõrvaltoimete kohta – ravim võivat süvendada kalduvust enesetapu sooritamiseks.