tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Muhu Põhikool

Muhu Põhikool on üldhariduskool Muhu saare keskosas Liiva külas.
Ajalugu.
1913. aastal asutas Kuivastu parun Liivale algkooli. 1920. aastal valmis Liiva koolimaja ja sinna koondati ka Muhu saare väiksemate koolide lapsi ja neid, kes soovisid omandada kuueklassilist haridust. Esialgu oli koolis vaid kolmas, neljas, viies ja kuues klass. Pärast Teist maailmasõda Liiva kool "7-klassilise mittetäieliku keskkoolina".
1955. aastal muudeti kool "Liiva 4-klassiliseks Kooliks" ja 1960. aastal "Liiva 8-klassiliseks Kooliks", aga rohkem kui neli klassi seal kuni 1976. aastani tööle ei hakanud. 1971. aastal nimetati Liiva Algkool ümber Juhan Smuuli nimeliseks Muhu 8-klassiliseks Kooliks. 
1976. aasta kevadel suleti Piiri 8-klassiline Kool ja selle õpilased ja õpetajad alustasid 1. septembril 1976 uut õppeaastat Liival Juhan Smuuli nimelises Muhu 8-klassilises Koolis. Piiri koolist läks Liivale 12 õpetajat, Liiva algkoolist jäi sinna 2, direktoriks sai Senta Room, kes juhtis kooli kuni 2011. aastani.
Aastatel 1988–1990 oli kooli nimi "Juhan Smuuli nimeline Muhu 9-klassiline Kool", aastatel 1990–1992 "Muhu 9-klassiline Kool".
Alates 1992. aastast on kooli nimi Muhu Põhikool. Alates 2002. aastast on Muhu Põhikool ainus üldhariduskool Muhu saarel.
MS-1

MS-1, tuntud ka tähisega T-18, on kergetank, mida toodeti Nõukogude Liidus aastatel 1927–1931. See oli esimene Nõukogude Liidus toodetud seeriatank. MS (МС) on lühend venekeelsetest sõnadest „малый сопровождения”, mis tähendab väikest saatjat.
Ajalugu.
Kuni 1920. aastate teise pooleni kasutati Punaarmees Inglise ja Prantsuse tanke, mis oli saadud sõjasaagiks kodusõja aastatel, kuid siis otsustati hakata välja töötama oma tanki. 1925. aastal saadi Poola kommunistidelt kingituseks tank Fiat 3000. Itaallaste masin osutus paremaks prantslaste Renault FT-17-st, selle mass oli väiksem ja kiirus suurem. Uus tank valmis 1927. aasta märtsis ning pärast katsetusi sai selle nimeks T-18 (MS-1). Esialgu hakati uut tanki tootma Leningradi tehases Bolševik, kuid 1929. aasta aprillist ka Permis asuvas masinatehases. Viimases ei tahtnud tootmine esialgu kuidagi edeneda ning 1929. aasta lõpuks tellitud 133 masinast saadi valmis ainult 96. Aastatel 1927–1931 toodeti kokku mõlemas tehases 959 tanki. Tanki hind oli 60 000 – 80 000 rubla.
Modifikatsioonid.
MS-1 mod. 1927.
Esimene seeriamasin, mida toodeti aastatel 1927–1930. Tanki pearelvaks oli 37 mm suurtükk Hotchkiss või PS-1 (ПС-1). Mürsu algkiiruseks oli 442 m/s, laskekiiruseks 10–12 lasku minutis ning mürsu lennu kauguseks otsesihtimisega oli 2000 meetrit. Kildmürsu kaal oli 0,51 kg. Relvastuseks oli ka 6,5 mm paariskuulipilduja. Tanki korpuse ja torni soomus olid needitud karkassile. Mootoriks oli õhkjahutusega karburaatormootor T-18.
MS-1 mod. 1930.
Teine seeriamasin, mida toodeti aastatel 1930–1931. Selle pearelvaks oli 37 mm suurtükk Hotchkiss või PS-1 (ПС-1) ning 7,62 mm kuulipilduja DT. Masinal oli 40 hj mootor.
Punased khmeerid

Punased khmeerid oli Kambodža Kommunistliku Partei liikmete rahvapärane nimetus aastatel 1975–1979, mil see oli valitsev kommunistlik partei Kambodžas.
Tegevus ja tagajärjed.
Punased khmeerid kehtestasid võimule tulles kommunistlikule ideoloogiale tugineva punase terrori. Linnaelanikud küüditati maale sunnitööle. Kaotati raharinglus, kaubandusvõrk ja eraomand, suleti koolid, kaotati perekonna mõiste. Üle kuueaastased lapsed võeti vanematelt ära ja sunniti tööle.
Punaste khmeeride võimu ajal toimus massilisi inimsusvastaseid kuritegusid. Senise valitsusega seotud inimesi ning haritlasi hukati valimatult. Samuti hävitati vietnamlasi, hiinlasi, taisid ja muid rahvusvähemusi, samuti kristlasi, muslimeid ja buda munki. Sel ajal tapeti ligi 1,5 miljonit inimest (eri hinnangutel 850 000 kuni 3 miljonit), ligi neljandik-viiendik kogu elanikkonnast. Inimesi hukati massiliselt, neid suri nälga ja hukkus sunnitööl.
Punaste khmeeride ideoloogia muutus aja jooksul. Algselt oli see ortodoksne kommunistlik partei ja Vietnami kommunistide juhtimise all. Partei muutus stalinistlikumaks ja anti-intellektuaalseks pärast seda, kui Kambodžasse naasis rühm Prantsusmaal õppinud noori, nende hulgas ka tulevane parteijuht Pol Pot. Pärast 1960. aastat arendasid punased khmeerid oma poliitilisi ideid, mille kohaselt on talunik proletariaat ja töölisklassi õige esindaja. 1970. aastatel tulid ideoloogiasse ka antikolonialistlikud ideed Prantsuse Kommunistlikult Parteilt.
Pärast neli aastat kestnud võimul olekut langes punaste khmeeride võim 1979. aastal, kui Kambodžasse tungisid sisse Vietnami väed. 1985. aasta paiku panid vietnamlased Kambodža-Vietnami piirile maailma pikima miinivälja. 1990. aastatel tegutsesid punased khmeerid veel kui vastupanuliikumine Lääne-Kambodžas, nende organisatsioone asus Tais jm. Pol Pot suri 15. aprillil 1998 ja siis hääbus ka liikumine.
1979. aastal algasid Kambodžas kohtuprotsessid, kus mõisteti Pol Pot ja tolleaegne välisminister Ieng Sary tagaselja surma. 1997. aastal moodustati Kambodža parlamendi otsusega rahvusvaheline tribunal punaste khmeeride tegevuse uurimiseks. Kohtuprotsessid jätkuvad senini. 
Punaste khmeeride režiimi kuritegude jälgi säilitatakse arvukates memoriaalides ja muuseumides. Tuntuim neist on Tuol Slengi genotsiidimuuseum, mis oli vanglaks muudetud keskkool, millest liikus läbi ligi 17 000 inimest, kellest enamik hukati. Pealinna Phnom Penhi lähedal asuv Choeung Eki genotsiidikeskus on loodud kohale, kus asuvad hukkunute massihauad.
René Arnoux

René Alexandre Arnoux (sündinud 4. juulil 1948 Pontcharra, Grenoble) on endine Prantsusmaa autovõidusõitja, Vormel 1 sarja piloot.
1973. aastal võitis Prantsuse Vormel-Renault sarjas 1. koha. 1974 osales Euroopa Vormel F 5000 sarjas. 1975 võitis Prantsuse Vormel-Renault sarja 1. koha. 1976 ja 1977 osales Vormel 2 sarjas ning võitis 1977 1. koha ja 1976 2. koha. 1978. aastal debüteeris F-1 sarjas Lõuna-Aafrika Vabariigi GP-l. Karjääri lõpetas 1989. aastal Austraalia GP-l. Arnoux sõitis F-1 sarjas liidrina 25 GP-l, 506 ringi, 2565 km. F-1st lahkumise järel töötas F 3000 sarja DAMS meeskonnas. Hüüdnimeks „Must Hobune”.
Vana-Pärnu piiskopilinnus

Vana-Pärnu linnus oli Saare-Lääne piiskopi residents, mis asus Vana-Pärnu linnas Sauga jõe paremal kaldal. 
Linnus rajati 1251. aastal, kui Saare-Lääne piiskop Heinrich I otsustas ehitada Pärnu jõe suudme lähedale oma peakiriku ja muutis selle asula omale residentsiks. Seda oli ta kuni aastani 1263, kui leedulased Žemaitija valitseja vürst Treniota juhtimisel, selle vallutasid ja maha põletasid. 
Linnuse asupaigas 1965. aastal tehtud proovikaevamised olulisi uusi tulemusi ei andnud, kuid kinnitasid varasemaid, nii rootsiaegseid kui ka 19. sajandil tehtud mõõtmisi. Endised linnuse müürid asuvad maapinnast 1,5–1,8 meetrit allpool. Toomkiriku lääne ja lõuna müürid on laotud tellistest ja põllukividest. Seinte paksus ulatub 2–2,5 meetrini.
Kaevamised kinnitasid, et tegemist olid kastell-linnusega mis sarnaneb Haapsalu linnuse algkavandiga. Vana-Pärnu linnuse ühes tiivas asus toomkirik. Teised kaks tiiba olid madalamad ja kohandatud eluruumideks.
Porgandriisikas

Porgandriisikas ("Lactarius deliciosus"), vanasti (ilmselt ekslikult) kuuseriisik on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Oranži seenelihaga porgandiriisikas on väga hea söögiseen, mida võib süüa värskelt, ilma kupatamata.
Välimus.
Porgandriisikal on telliskivipunane või oranž seenekübar, enamasti ebasümmeetriliste ringidega. Kübara läbimõõt on 5–15 cm. Riisikas eritab oranži piimmahla, mis värvust ei muuda. Kuid Eestis levib lisaks tavalisele tüüpteisendile ka punetav teisend ("Lactarius deliciosus" var "rubescens"), mille piimmahl muutub 15–30 minuti jooksul veinpunaseks. Porgandriisika eoslehekesed on hele- või tumeoranžid. Oranži värvi seenejalal esinevad tihti punakad täpid.
Levik ja kasvukoht.
Levinud Euroopas ja Põhja-Ameerikas mändide all. Eestis suhteliselt sage. Porgandriisikas eelistab valgusrikkaid männikuid või männi-segametsi, kasvab ainult koos männiga. Kõige rohkem kasvab porgandriisikas luitemännikutes ja männinoorendikes.
Sarnased liigid.
Porgandriisikat aetakse väga tihti segamini kuuseriisikaga ning varem liigitasid eesti autorid porgandriisikad kuuseriisikate hulka. Neid kahte seent saab eristada seenekübara värvuse järgi. Kuuseriisikal on tihti kübara peal rohekad laigud, aga porgandriisikal mitte. Hoolikalt tuleb vaadata ka seenejalga, kui sel täppe ei ole, on tõenäolisem, et tegu on kuuseriisikaga. Samuti kasvab porgandriisikas rohkem maa ligidal kui kuuseriisikas.
Sarnane liik on ka veririisikas, millel on peaaegu helebeež kübar. Veririisikas eritab kohe alguses veripunast mahla. Veririisikas kasvab samades kohtades, kus porgandriisikas, kuid ei esine eriti tihti. Veririisikas on Kuulo Kalamehe raamatus "100 Eesti söögiseent" hinnatav söögiseen nagu porgandriisikaski.
Geminiidid

Geminiidid on üks tuntumaid ja intensiivsemaid iga-aastasi meteoorivoole. 
See on jälgitav Kaksikute tähtkujus iga aasta u 6.–19. detsembril maksimumiga (kuni 120 meteoori tunnis) 14. detsembril. Tegu on asteroid 3200 Phaetoni järel liikuvast tolmupilvest pärit kübemetega, mis kiirusega u 35 km/s atmosfääri sisenedes süttivad ja nn langevate tähtedena nähtavaks muutuvad.
Esimesed teated geminiididest pärinevad 1862. aastast; siis oli tunniarvuks 20...30 meteoori. Aja jooksul on meteoorisadu tihenenud, ületades 1990. aastatel tunniarvu 100 ja jõudes sajandi lõpuks tunniarvuni 120...140.
Geminiidide keskmine tihedus on 1...3 g/cm3 – veidi väiksem asteroidide ja kivimeteoriitide omast, üsna sarnane maapealsete kivimite omaga ja tunduvalt suurem kometaarsete meteooride keskmisest (0,3 g/cm3).
Erinevalt teistest meteoorivooludest (perseiidid, leoniidid) ei ole geminiidide allikaks komeet, vaid asteroid 3200 Phaeton, mis avastati 1983. aastal. Spektri ja saba puudumise järgi loetakse see taevakeha kuuluvaks asteroidide hulka, ehkki tema piklik orbiit (kaugeim ots 2,4 aü, lähim ots 0,14 aü kaugusel) meenutab komeetide omi.
3200 Phaeton

3200 Phaeton on Apollo-tüüpi asteroidid. 
Spektri ja saba puudumise järgi loetakse see asteroidide hulka, ehkki tema piklik orbiit (kaugeim ots 2,4 aü, lähim ots 0,14 aü kaugusel) meenutab komeetide omi. Nime sai taevakeha vahast ja sulgedest tiibadega Päikeseni sõita üritanud Kreeka mütoloogia tegelaselt selle järgi, et tema orbiit ulatub Päikesele suhteliselt lähedale, mistõttu tema pinna temperatuur võib tõusta 700–800 kraadini. 
3200 Phaetoni avastasid 11. oktoobril 1983. aastal astronoomid Simon Green ja John Davies. 
Phaetonit, mis 2007. aasta detsembris möödus Maast 18 mln kilomeetri kauguselt, loetakse Maad ohustavate asteroidide hulka. Päikesest kaugeimas punktis asteroidivöö tihedamas osas võib see sattuda kokkupõrkesse, mis muudab taevakeha orbiiti nii, et see mõnel oma järgmisel tiirul põrkab Maaga kokku. 14. detsembril 2093 möödub Phaeton Maast 3 mln kilomeetri kauguselt. 
Meteoorivool geminiidid on asteroid 3200 Phaetoni järel liikuvast tolmupilvest pärit kübemed, mis kiirusega u 35 km/s atmosfääri sisenedes süttivad ja nn langevate tähtedena nähtavaks muutuvad.
Kambodža kodusõda

Kambodža kodusõda oli konflikt Kambodža Kommunistliku Partei (tuntud kui Punased khmeerid) ja nende liitlase Vietnami Demokraatliku Vabariigi (Põhja-Vietnam) ja Rahvuslik Lõuna-Vietnami Vabastamise Frondi (NLF), mis oli suunatud Kambodža valitsuse jõudude vastu (pärast 1970 oktoobrit Khmeeri Vabariik), mida toetasid Ameerika Ühendriigid ja Vietnami Vabariik (Lõuna-Vietnam) aastatel 1967–1975. Seda kodusõda peetakse üheks osaks Teisest Indohiina sõjast (1960–1975), mis vallutas ka naaberriigi Laose Kuningriigi, Lõuna-Vietnami ja Põhja-Vietnami. Sõjas osales punaste khmeeride poolel umbes 100 000 sõdurit ja Vabariigi poolel umbes 250 000 sõdurit. Hukkus umbes 600 000 inimest ja vigastada sai umbes 1 000 000. 
Põhja-Vietnami kaasalöömine oli kavandatud oma baaside kaitseks Ida-Kambodžas, USA soovis aega võita selleks, et võtta tagasi Kagu-Aasia ja kaitsta oma liitlast Lõuna-Vietnami, ning toetas sõda nii rahaliselt, aineliselt kui ka ulatuslike õhu-pommirünnakutega.
Pärast viit aastat võitlust, mis purustas majanduse ja põhjustas näljahäda rahva hulgas, sai vabariiklik valitsus lüüa 17. aprill 1975, kui Punased khmeerid kuulutasid välja Demokraatliku Kambodža.
Jeesus Kristus superstaar

"Jeesus Kristus superstaar" (originaalpealkirjaga "Jesus Christ Superstar") on 1970. aastal valminud rokkooper, mille muusika kirjutas Andrew Lloyd Webber ja libreto Tim Rice.
Ooperi libreto põhineb evangeeliumide jutustusel Jeesuse elu viimasest nädalast, alates Jeesuse ja tema õpilaste saabumisest Jeruusalemma ja lõpetades tema ristilöömisega.
Ooper ilmus kõigepealt topeltalbumina ja alles seejärel teatrilaval. Heliplaadil laulis Jeesuse osa Ian Gillan ja Juudas Iskarioti osa Murray Head. Esimene teadaolev lavastus tehti Southoldi keskkoolis (USA New Yorgi osariigis Long Islandil) juulis 1971 ilma autoritelt nõusolekut saamata. Ooperi ametliku lavastuse esietendus oli 12. oktoobril 1971 Mark Hellingeri teatris New Yorgis Broadwayl.
Norman Jewisoni lavastatud filmiversioon tuli ekraanile 1973. aastal. Filmivõtteid tehti Iisraelis kohtades, kus olid toimunud ooperi aluseks olevad ajaloolised sündmused.
Ooper sai maailmakuulsaks. Muusikahuvilised hindasid ooperit positiivselt, kirikutegelased negatiivselt. Kuigi ooperi esmaesitusest on möödas peaaegu 50 aastat, on ooper kristlikus kirikus üldiselt ikka veel põlu all.
"Jesus Christ Superstar Live in Concert".
1. aprillil 2018 tegi Ameerika Ühendriikide televisioonikanal NBC "live-"ülekande rokkooperi "Jeesus Kristus superstaar" lavastatud kontsertetendusest, mille produtsendid olid Craig Zadan, Neil Meron, Andrew Lloyd Webber, Tim Rice ja Marc Platt. Peaosi esitasid 
"Jesus Christ Superstar Live in Concert" on võitnud viis Primetime Emmyt, kaks muud auhinda ning 25 auhinnanominatsiooni.
Eesti Televisioonis oli ooperi kontsertsalvestis eetris 29. detsembril 2019.
Dziaržynskaja

Dziaržynskaja (valgevene-eesti transkriptsioonis Dzjaržõnskaja; valgevene "Гара Дзяржынская", enne 1958. aastat "Святая гара" ("Püha mägi")) on küngas Valgevene kõrgustikul, Valgevene kõrgeim tipp. Kõrgus 345 m.
Küngas sai praeguse nime Feliks Dzeržinski järgi. Asub Minskist umbes 30 km lääne pool Dziaržynski linna lähedal.
Cape Dorset

Kinngait (inuktituti ᑭᙵᐃᑦ 'kõrge mägi') on asula Kanadas Nunavutis. Asub Baffini saare lõunatipu lähedal Hudsoni väinas väikesel Dorseti saarel.
Kinngait on tuntud kui "inuiti kunsti pealinn". Seal elab palju inuiti kunstnikke (joonistajad, graafikud ja skulptorid). 22% tööjõulisest elanikkonnast elatub kunstist. Tuntud kunstnike seas on Pudlo Pudlat ja Kenojuak Ashevak.
Asula ingliskeelne nimi Cape Dorset on nime andnud Dorseti kultuurile, mille jäljed leiti sealt 1925. aastal.
Soomusauto

Soomusauto on veoauto või maasturi veermiku baasil valmistatud kergelt soomustatud spetsiaalkerega ratassõiduk. 
Soomusautod on peamiselt sõjaotstarbelised, kuid valmistatakse ka sisekaitse- või tsiviilotstarbelisi sõidukeid. 
Militaarsoomusautod.
Militaarotstarbelisi soomusautosid võidakse kasutada näiteks: 
Üldjuhul ei kasutata soomusautosid otseses lahingutegevuses, kuna nende relvastus ja kaitstus on ebapiisav ning maastikuläbivus piiratud. Soomusautode tugevaks küljeks on tavaliselt mobiilsus ja kompaktsus ning hooldus- ja remonditööde lihtsus võrreldes muu soomustatud sõjatehnikaga. Kuna enamik soomusautosid on ehitatud tsiviilsõiduki veermikule, annab paljude mudelite puhul tunda soomuskere raskus. See võib avalduda näiteks halvas püstivuses (kõrge raskuskese) või veermiku detailide kiirenevas kulumises (koormus ülekannetele).
Paljud tänapäeva armeesoomusautod on projekteeritud lähtuvalt nõuetest, et tagada isikkoosseisule maksimaalne turvalisus ja üleelamine. Nende kere alumine soomusosa on iseloomulikult V-kujulise lõikega, mis vähendab miini või improviseeritud lõhkekeha (IED) plahvatuse mõju masina all või vahetus läheduses masinas asuvale isikkoosseisule. Tugev külgsoomus vähendab üldises mõttes varitsuste mõju. Taolised soomusautod klassifitseeritakse kokkuvõtvalt MRAP-ideks "(Mine Resistant Ambush Protected)" või APV -deks "(All Protected Veichle)". Tänu eelnimetatud omadustele on uuemad soomusautod leidnud järjest laialdasemat kasutust terrorismivastastes sõjalistes operatsioonides.
Sisekaitsesoomusautod.
Sisekaitseotstarbelised soomusautod on mõeldud jõustruktuuridele isikkoosseisu veoks ja tegevuse toetamiseks massirahutuste või muude tugevalt üldist avalikku korda ohustavate olukordade puhuks. Sisekaitseotstarbelistele soomusautodele võidakse monteerida veekahureid ja muid korra loomiseks või jälitustegevuseks vajalikke vahendeid. Enamasti kasutavad sisekaitse- ja turvaformeeringud oma tegevuses aga tavalisi soomustatud autosid. Spetsiaalseid soomusautosid on valmistatud ka eriti ohtlikele või väärtuslikele veostele.
PT-91

PT-91 Twardy on Poola lahingutank.
Ajalugu.
PT-91 projekteeris ja seda toodab Bumar-Łabędy S.A. Masin on ehitatud Nõukogude tanki T-72 Ural baasil. PT-91 on kaasaegne põhilahingtank, mis paistab silma kiiruse ja manööverdamisvõimega. Tank on soomustatud soomusega ERAWA, mis kaitseb avastamise eest radarite poolt. Tanki on installeeritud kaasaegne tulejuhtimissüsteem DRAWA.
1980. aastate lõpus moderniseeris Poola kõik oma nõukogude tankid T-55 tankideks T-55AM. See projekt õnnestus ja sellega veendus Poola kindralstaap, et Poola on võimeline nõukogude tanke ajakohastama. Kindralstaap käskis ka teisi nõukogude tankimudeleid kaasajastama hakata.
Töö nõukogude tanki T-72 moderniseerimiseks algas 1988. aastal Gliwice mehaaniliste süsteemide uurimis- ja arenduskeskuses, aga esialgu kulges see aeglaselt, sest kindralstaap kaalus võimalust lihtsalt osta NSV Liidust moodsamaid tanke T-72S ja T-80. Läbirääkimised uute tankide ostuks katkesid pärast NSV Liidu kokkuvarisemist ja Poola pidi ise hakkama saama.
Esimene tankide T-72 uuendamise projekt kandis nime "Wilk", mis poola keeles tähendab hunti, aga see projekt tühistati. Käiku läks teine projekt "Twardy". Selle eesmärk oli kohandada tanki vastavaks sõjaolukorra vajadustele, parandades tanki kõige ilmsemaid puudusi, milleks olid väike liikuvus, õhuke soomus, tulejuhtimissüsteemi puudumine ja kahuritoru halb stabiliseerimissüsteem, mis tähendas väikest lasketäpsust. Täiendav probleem oli öönägemissüsteemi puudumine.
Tankide tootmine tehti 1991. aasta juulis ülesandeks ettevõttele Bumarcombine, mis seni oli NSV Liidu litsentsi alusel tootnud tanke T-72. Kaasajastatud tanki nimeks sai PT-91 Twardy. Baasmudelist erines see paksema soomuse, tulejuhtimissüsteemi ja mootori poolest. 1993 tellis Poola kaitseministeerium 20 tanki välikatsete jaoks.
Katsed õnnestusid. Järgnesid üha uued ja uued tellimused. 1995–1996 anti Poola sõjaväele üle 58 tanki PT-91, 1997 samuti 58 tanki, 1998 7 tanki, 1999 33 tanki, 2000 50 tanki, 2001 20 tanki ja 2002 7 tanki, kokku 233 tanki, millest 2011. aasta seisuga on kasutusel 232.
2002. aasta märtsis kuulutas Malaisia välja rahvusvahelise konkursi tankide ostmiseks. 2003 võitis PT-91 konkursi ja Bumar Łabędylt telliti tanke. Malaisia tingimuste jaoks tehti väikseid muudatusi ja vastava modifikatsiooni tähiseks on PT-91M, kus M tähendabki Malaisiat. 2005 ja 2006 katsetati prototüüpe, 2007 anti Malaisiale üle esimesed 7 tanki, 2008 veel 24 tanki ning 2009 18 tanki ning 15 muud sõidukit, mille hulgas oli 6 evakueerimistanki, 5 sillapaigaldustanki ja 3 inseneritanki.
TEU

TEU (inglise keeles "twenty-foot equivalent unit") on merevedudel üleilmselt kasutatav konteinerikäibe mõõtühik (kaubamõõt).
1 TEU tähistab üht standardset merekonteinerit, mille pikkus on 20 jalga, laius 8 jalga ja kõrgus 4,25–9,5 jalga (tavaliselt on kõrgus 8,5 jalga ehk 2,6 m). Tänapäeval on tavalisimad 40 jala pikkused konteinerid, mida on sõltuvalt kaubaliigist ja täitmisviisist mitut tüüpi.
Kasutusel on ka 45-jalaseid konteinereid. Ka neid nimetatakse 2-TEU-konteinereiks.
Daniel Tompkins

Daniel D. Tompkins (21. juuni 1774 Fox Meadows (praegune Scarsdale), Westchesteri maakond, New Yorgi osariik – 11. juuni 1825 Tompkinsville, Staten Island, New York) oli ettevõtja, jurist, kongresmen, New Yorgi kuberner ja USA 6. asepresident aastail 1817–1825.
1815. aastal tema poolt Staten Islandi idarannikule rajatud asundust hakati nimetama Tompkinsville'iks. Tema järgi on nime saanud ka Tompkinsi maakond New Yorgi osariigis ning Tompkins Square Park Manhattanil.
Teismeline

Teismeline on laiemas tähenduses 11–19-aastane inimene, kitsamas tähenduses (inglise sõna "teenager" tõlkevastena) 13–19-aastane inimene.
Valgevene kõrgustik

Valgevene kõrgustik on künkliku pinnamoega kõrgustik Valgevene kirdeosas ja Poolas, mille pikkus on umbes 520 km. Jõeorud jagavad Valgevene kõrgustiku omakorda eraldi kõrgustikeks: Hrodna kõrgustik, Vavkavõski kõrgustik, Navahradaki kõrgustik, Minski kõrgustik, Daugava kõrgustik, Vitsebsk-Nievieli kõrgustik, Dnepri kõrgustik ja Orša kõrgustik.
Kõrgeim tipp ulatub 345 meetrini (Dzjaržõnskaja mägi), teistel andmetel 365 meetrini (Lõssaja mägi).
Amarüllilised

Amarüllilised ("Amaryllidaceae") on üheiduleheliste klassi asparilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Amarülliliste hulka kuulub umbes 75 perekonda enam kui 1600 liigiga, aga süstemaatika osas on väga erinevaid vaateid ja mõned süstemaatikud mõistavad seda sugukonda märksa kitsamana.
Vanasti arvati amarüllilised liilialaadsete ("Liliales") seltsi.
Amarüllilisi leidub kõigil mandritel peale Antarktika. Eriti palju leidub amarüllilisi Kesk- ja Lõuna-Ameerikas ning Kapimaal.
Enamik amarüllilisi on mitmeaastased rohttaimed. Toitaineid säilitavad nad tavaliselt sibulas, aga mõnikord võimsas risoomis või tüvendis.
Amarüllilised on tavaliselt lihakate lehtedega. Õied on tavaliselt koondunud sarikatesse, mis asuvad lehtedeta varre või õievarre tipus. Enamasti on amarüllilised alumise sigimikuga, mis ongi nende tähtis eristamisalus liilialaadsetest.
Amarülliliste seas on palju ilutaimi, näiteks nartsiss, kriinum, ratsuritäht ja kliivia. Leidub nii selliseid ilutaimi, mida kasvatatakse peenral, kui selliseid, mida saab toas potis kasvatada.
Soo-maakeel

Soo-maakeel ("Geoglossum glabrum") on maakeeleliste sugukonda kuuluv kottseen. 
Eestis esineb harva.
Kiirelised

Kiirelised ehk kahekihilised ("Radiata"; kasutatud ka nimetust "Radialia"; eesti keeles on kasutatud ka nimetusi "kiirloomad" ja "radiaalsümmeetrilised loomad") on radiaalsümmeetrilised loomad pärishulkraksete alamriigist. Üldjuhul loetakse nende hulka kaks hõimkonda: ainuõõssed ja kammloomad.
Ajaloos on mõistet "kiirelised" käsitletud erinevalt. Kiirelistena on mõnikord käsitletud ka okasnahkseid, kes üldjuhul loetakse küll kahekülgsete loomade hulka, sest nende vastsed on bilateraalsümmeetrilised, suguküpsed isendid aga kiirelised.
Kollane nartsiss

Kollane nartsiss ("Narcissus pseudonarcissus" L.) on üks levinumaid loodusliku nartsissi liike.
Nimi.
Carl von Linné antud nimetus "pseudonarcissus" tulenes sellest, et kõigepealt tunti vaid poeedinartsisse ja kui umbes 500 aasta eest kollaseid nartsisse laialdasemalt kasvatama hakati, nimetati neid algul valenartsissideks.
Levila.
Looduslikult kasvab kollane nartsiss peamiselt Lääne- ja Kesk-Euroopas, eriti aga Vahemere maades. Meeliskohtadeks on mäestike madalamates kohtades paiknevad niidud.
Kollase nartsissi levila Eestis.
Eestisse jõudis kollane nartsiss Tartu Ülikooli botaanikaaia vahendusel 1807. aastal. Tänapäeval on liik Eestis ilutaimena laialt levinud.
Kollane nartsiss metsistub ehk hakkab looduslikult levima väga harva (kokkuleppeliselt kulub naturaliseerumiseks ehk looduslikes kooslustes inimese abita iseseisvalt levimiseks taimeliigil 250 aastat).
Üks ulatuslikumaid kollase nartsissi looduslikke kasvukohti on Peipsiääre vallas Sookaldusel. Väidetavalt tõi 1880. aastate lõpul või 1890. aastate algul Sookalduse külas asunud Singi talu peremees Saare mõisast kollase nartsissi sibula ja istutanud selle oma aeda. Nartsiss kohanes uue elupaigaga niivõrd hästi, et kasvas edasi isegi siis, kui talu uus elumaja teise paika ehitati ja vana aeda enam ei hooldatud.
1964. aastal võeti see kollase nartsissi kasvuala Sookalduse külas küll kaitse alla, kuid veel ei ole seda põhjust nimetada Eestis looduslikult kasvavaks liigiks ja 2021. aastal arvati ala looduskaitselise otstarbekuse puudumise tõttu looduskaitse alt välja. Endise kollase nartsissi loodusliku kasvukoha kaitseala suurus oli 0,3 hektarit ja see jääb Aovere–Kallaste–Omedu maanteel sõitjate nägemisulatusse.
Iseloomustus.
Kõrgus 20–40 cm. Lisakroon on pikk, õiekate helekollane ja heledam kui lisakroon. Enamasti on õitsemisaeg varajane. Naturaliseerub kergesti ja liigil on väga palju teisendeid. 
Kollane nartsiss on paljude nartsissisortide eellane ja selle põhjal on aretatud trompetnartsissid.
Kahekülgsed

Kahekülgsed ("Bilateria") on bilateraalsümmeetrilised loomad. Erinevalt kiirelistest (radiaalsümmeetriaga loomad) on neil nii ees- kui tagaots ning parem ja vasak külg. 
Kahekülgsete hulka kuulub enamik loomade hõimkondi; tähtsamad, kes välja jäävad, on käsnad, ainuõõssed ja kammloomad. Tavaliselt loetakse kahekülgsete alla ka okasnahksed, kelle vastsed on bilateraalsümmeetrilised, suguküpsed isendid aga radiaalsümmeetrilised.
Peaaegu kõikide kahekülgsete keha on arenenud kolmest lootelehest: endo-, meso- ja ektodermist.
Süstemaatika.
Kuulumine ühte või teise on ebaselge:
Ptsitš

Ptsitš ("Пціч"; valgevene omaladina "Pcič") on jõgi Valgevenes. Algab Minski lähedalt Minski kõrgustikult Dzjaržõnskaja mäe jalamilt. Ülemjooksul voolab valdavalt kagusse, alamjooksul pöördub lõunasse. Suubub vasakult Prõpjatsi. Pikkus 421 km, valgala 9470 km².
Suurim lisajõgi on Aressa.
Poeedinartsiss

Poeedinartsiss (varem valge nartsiss; "Narcissus poeticus" L.) on looduslik nartsissiliik.
Levila.
Poeedinartsiss on levinud laialdaselt Kesk-Euroopas ja Vahemere maades.
Iseloomustus.
Taime kõrgus on 30–40 cm. Õied on valged. Lisakroon on lühike ja punase servaga. Õitseb hilja. Võrdlemisi külmakindel.
Kasvatamine.
Poeedinartsisse kasvatatakse iluaedades alates 16. sajandist. 
Seda liiki on kasutatud palju sordiaretuseks ja sellel põhineb üks nartsissisortide rühm – poeedinartsissid.
RS-24

RS-24 „Jars“ () on Venemaa mandritevaheline ballistiline rakett, mis suudab kanda 3-10 eraldisihitavat tuumalõhkepead ("MIRV"). GRAU koodnimetus 15P165 ja 15P155, NATO koodnimetus SS-29.
RS-24 on raskem kui Topol-M
Esmakordselt katsetati raketti 29. mail 2007, 25. detsembril 2007 ja uuesti 26. novembril 2008. Plessetski kosmodroomilt startinud rakett lendas umbes 7000 kilomeetrit ning tabas Kamtšatka poolsaarel asunud sihtmärki.
Venemaa ajakirjanduse andmeil suudab RS-24 läbi tungida Tšehhi ja Poolasse rajatavast USA raketikilbist.
Vanker (male)

Vanker (vale nimega ka "kahur") on malend, mis valitseb malelaual ridu ja liine. 
Mõlemal mängijal on partii alguses 2 vankrit, valgete malendite vankrid paiknevad väljadel h1 ja a1, mustade malendite vankrid h8 ja a8.
Vankreid on kasulik arendada vabadele liinidele. 
Vankrite jõud ilmneb eriti lõppmängus, pärast enamiku etturite ja muude malendite vahetamist, sest siis on malelaual rohkesti vabu liine. 
Vankri käik.
Vanker võib liikuda malenditest vabal real või liinil nii mitme välja võrra edasi või tagasi, kui mängija seda soovib.
Oma tuleliinil asuvatest malenditest vanker üle hüpata ei tohi, küll võib ta aga lüüa oma mõjupiirkonnas olevaid vastase malendeid.
Oda (male)

Oda on malend, mille liikumine malelaual on piiritletud diagonaalidega. 
Mõlemal mängijal on malepartii alguses kaks oda. Üks neist paikneb kuninga ja ratsu vahel, teine lipu ja ratsu vahel. 
Algseisus paiknevad valgete malendite odad väljadel c1 ja f1, mustade malendite odad c8 ja f8.
Oda käik.
Oda võib käia mööda diagonaale nii mitme vaba välja võrra edasi või tagasi, kui mängija seda soovib. Oda ei tohi oma tuleliinil asuvatest malenditest üle hüpata.
Oda võib lüüa tema käimisteele ette jäävaid vastase malendeid.
Ratsu

Ratsu on kõige keerulisema käimisviisiga malend. Mõlemal mängijal on partii alguses 2 ratsut, mis algseisus paiknevad väljadel g1 ja b1 ning g8 ja b8.
Ratsu on ainuke malend, millel on lubatud üle hüpata tema teel olevatest oma või vastase malenditest. Iseäralikult vahetab ratsu igal käigul välja värvi kuhu ta läheb. 
Ratsu käik.
Ratsu hüppab liini või rida mööda kaks välja otse, üks paremale või vasakule, sattudes alati algasukohale vastasvärvi väljale.
Vankrist, odast ja lipust erinevalt ei ulatu ratsu mõjupiirkond kaugele. See-eest saab temaga ohutult sihtida vastase malendeid (va ratsut).
Liivimaa riimkroonika

Liivimaa riimkroonika nime all on tuntud kaks teost:
Helisev muusika

"Helisev muusika" (originaalpealkirjaga "The Sound of Music") on Richard Rodgersi muusikal, mis põhineb 1949. aastal ilmunud Maria von Trappi mälestusteraamatul "The Story of the Trapp Family Singers". Muusikali libretistid olid Howard Lindsay ja Russel Crouse ning laulusõnad kirjutas Oscar Hammerstein II. 
Muusikali esmalavastus tehti New Yorgis Broadwayl, kus see esietendus 1959. aastal. Londonis West Endis tehtud lavastus esietendus 1961. aastal.
Märjamaa kirik

Märjamaa Maarja kirik on kirik Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevikus. Varem jäi kirik Läänemaale Märjamaa kihelkonda.
Neitsi Maarjale pühitsetud kirikut kasutab EELK Märjamaa Maarja kogudus.
Ajalugu.
Arvatavasti 14. sajandil ehitatud hoone oli kasutusel pikemalt kaitseehitisena. 1686. aastal uuendati kirikut ning 1871. aastal ehitati kirikutorn praeguse kõrguseni.
11. septembril 1932 avati pidulikult kirikuväravana kirikuaia idaküljele püstitatud mälestusmärk Märjamaa langenud sõdurite mälestuse jäädvustamiseks.
1941. aastal Märjamaa lahingute käigus kirik hävines täielikult. 1959. aastaks kirik taastati ning võeti uuesti kasutusele.
Enne 1941. aasta põlengut kirikus olnud Christian Ackermanni 17. sajandil loodud altar oli kingitud "Jumala auks ja kirikule kaunistuseks" Paeküla mõisniku Anton Friedrich von Salza ja "au ning voorusrikka proua Dorothea Taube" poolt. Säilinud on Otto Klenzli fotod aastast 1940, kus on võimalik Ackermanni altarit enne Märjamaa kiriku hävinemist näha.
Praegu on kasutusel arhitekt Illar Kannelmäe kavandi järgi rajatud altarilaud ning altariseinal on Uno Roosvalti altarimaal "Mina olen eluleib".
Kirikutornis on 5 kella, milles üks on toodud Märjamaa õigeusu kirikust.
Märjamaa kirik kuulub EELK Märjamaa Maarja kogudusele.
Neitsi Maarja auks pühitsetud kirik on andnud nime ka Märjamaale (Maarjamaa -&gt; Märjamaa).
Flandeerimine

Flandeerimine on teatav tehnika keraamilistele esemetele dekoori loomiseks.
Tehnika kirjeldus.
Pöörleval potikedral asuv keraamiline ese kaetakse läbi kõrre erivärviliste horisontaalsete vöötidega, mis puutuvad üksteisega otsapidi kokku.
Potiketra endiselt töös hoides lõigatakse vöödid terava eseme abil läbi ja üksteise sulades moodustavad nad sakilise dekoori.
Reservaaž (graafika)

Reservaaž (prantsuse "réservage") on sügavtrükimenetlusel põhinev graafikatehnika. Kui reservaažil kasutatakse kujutise tekitamiseks värvitud suhkrulahust, nimetatakse reservaaži ka suhkruakvatintaks.
Kasutatakse akvatintas ja vahel litograafias. Laiemalt hakati reservaaži tehnikat kasutama 19. sajandi teisel poolel.
Protsess.
Pilt kantakse trükiplaadile vees kergesti lahustuva värviga, nagu akvarell- või guaššvärv. Seejärel kaetakse plaat happekindla lakiga ja asetatakse vette. Vees eraldub lakk lahustuva joonistuse kohalt ja jääb alles värviga katmata pindadele. Seejärel plaat söövitatakse ning on valmis trükkimiseks.
Pilt võidakse maalida plaadile ka suhkrulahusega või tuši-vedelseebi-suhkruseguga. Muus osas on protsess sama.
Tehnikas on suur osa juhusel, sest värvijoonise pinna söövitumine pole täpselt etteaimatav.
Dekoor

 
Dekoor on eseme või ehitise pinnakaunistus.
Märjamaa Vabadussõja mälestussammas

Märjamaa Vabadussõja monument asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevikus. 
Mälestusmärk Esimeses maailmasõjas ja Eesti Vabadussõjas hukkunutele on kujundatud Märjamaa kiriku kirikaiaväravaks. Mälestusmärk avati 11. septembril1932 ning taastati 1989. aastal.
Väravale on paigaldatud kaks nimedega tahvlit.
Kirjad vasakul tahvlil.
Kodumaad kaitsedes langesid 1918 Wabadussõjas 1920
1914 Ilmasõjas 1918
Kirjad paremal tahvlil.
Kodumaad kaitsedes langesid 1914 Ilmasõjas 1918
Märjamaa Maarja kogudus

EELK Märjamaa Maarja kogudus on luterlik kogudus Märjamaal.
Kogudus kuulub EELK Lääne praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Illimar Toomet, organist Marika Kosubenko. Juhatuse esimees on Johannes Arjakse. 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Märjamaa kirikus.
Alpikann

Alpikann ehk tsüklaamen ("Cyclamen") on rohttaimede perekond nurmenukuliste sugukonnas. 
Umbes 20 liigiga taimeperekond, mis on liigitatud nurmenukuliste ("Primulaceae") sugukonda, mürsiineliste ("Myrsinaceae") alamsugukonda. 
Alpikann on mitmeaastane mugultaim, mis looduslikult kasvab Vahemere regioonis, Lähis-Idas ja Kirde-Aafrikas. Neid leidub ka Kaspia ja Musta mere lõunapoolseil rannikualadel, Kreeta, Rhodose ja Chíose ning Baleaari saartel ja Põhja-Aafrika hõredates leht- ja okaspuu mäestikumetsades.
Alates 17. sajandist potilillena kasvatatava alpikanni esivanem on vahemere alpikann ("Cyclamen persicum"). Alpikanni kultuuristamine sai alguse Prantsusmaal ja Hollandis.
Yukoni jõgi

Yukoni jõgi on jõgi Põhja-Ameerikas Kanadas ja USAs Alaska osariigil. Voolab valdavalt loodesse ja läände. Suubub Beringi merre. 
Yukoni lähteks peetakse enamasti Llewellyni liustikku Rannikuaheliku põhjaotsas asuva Atlini järve lõunatipu lähedal.
Jõe pikkus on 3185 km koos Nisutlini ja Tesliniga, 2554 km ilma nendeta.
Yukoni ääres asuvad Whitehorse, Carmacks ja Dawson City.
Suuremad lisajõed on Koyukuk, Tanana, Pelly ja Teslin.
Jõe järgi on nime saanud Kanada föderaalterritoorium Yukon.
Sõna "Yukon" tähendab Gwich'in'i keeles "suur jõgi".
Jõel läbitakse aerutamismaratoni.
Jaan Õmblus

Jaan Õmblus (sündinud 31. detsembril 1971) on eesti majandustegelane. 
Jaan Õmblus on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduse erialal 1995. aastal.
Ta on Keskerakonna liige alates 2000. aastast.
Otto Fabian von Wrangell

Otto Fabian von Wrangell (18. veebruar (vkj 8. veebruar) 1655 Tallinn – 19. detsember (vkj 8. detsember) 1726) oli Eestimaa poliitik ja kroonikakirjutaja.
Elulugu.
Otto Fabian von Wrangell sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Fabian von Wrangelli ja Anna Dorothea von Lode pojana.
Õppis Tallinna gümnaasiumis ja 1674–1675 Leipzigi ülikoolis.
Tegutses sõjaväelasena krahv Königsmarcki rügemendis Prantsusmaal, rittmeister (1681).
Talle kuulusid Imastu, Hõbeda ja Kurna mõisad, oli meeskohtunik (1694).
1697–1701 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem 1701–1711 Eestimaa rüütelkonna maanõunik. 
Kroonikakirjutajana peetakse tema silmapaistvaimaks saavutuseks "Eesti- ja Liivimaa kroonika" loomist. Seda loetakse viimaseks tõsiseltvõetavaks Liivimaa (Eesti ja Läti) ajaloost kirjutatud kroonikaks.
Perekond.
Otto Fabian von Wrangell abiellus 1702. aastal Tallinnas Rootsi feldmarssali Otto Wilhelm von Ferseni tütre vabapreili Christian Eleonore von Ferseniga (1679–1704).
Mihhail Abakumov

Mihhail Georgijevitš Abakumov ("Михаил Георгиевич Абакумов"; 25. veebruar 1948 Kolomna – 19. juuli 2010) oli vene maalikunstnik.
Tal oli palju isikunäitusi nii Venemaal kui ka välisriikides.
Küürvaal

Küürvaal ehk pikkloibvaal ("Megaptera novaeangliae") on vaguvaallaste sugukonda kuuluv vaalaline.
Küürvaalad elavad maailmameres Arktikast Antarktikani. Neid on umbes kümme karja, mis omavahel ei segune.
Küürvaalad on suhteliselt jässakad ja suure peaga. Täiskasvanud isendite kehapikkus on 12–16, harva kuni 18 meetrit. Nende loivad on pikad, moodustades kuni veerandi kehapikkusest.
Toituvad peamiselt vähilaadsetest, peajalgseist, limustest ja väikestest kaladest.
Kuni 1960. aastateni olid küürvaalad ühed enimkütitud vaalad. 1966. aastal keelati küürvaalade püük ja sestsaadik on nende arvukus kasvanud.
Küürvaalad on tuntud oma erakordselt pikkade ja vaheldusrikaste laulude poolest, mille otstarvet ja tähendust pole teadlased lõpuni selgitada suutnud.
Küürvaal Läänemeres.
Läänemeres on küürvaal harv eksikülaline, kuid 1851. aastal ajas torm Allu saare randa 9,7-meetrise surnud küürvaala. Vaal viidi Tallinna, kus seda raha eest näidati. Hiljem ostis Peterburi Teaduste Akadeemia vaala 850 rubla eest ära. Vaala skelett on seal siiani säilinud.
Gustav Adolf von Rosenkampff

Vabahärra Gustav Adolf von Rosenkampff (vene keeles Густав Андреевич Розенкампф; / 6. jaanuar 1764 Kaarepere, Palamuse kihelkond – / 28. aprill 1832 Peterburi) oli baltisakslasest Venemaa riigitegelane, jurist ja literaat.
Ta sündis Luua, Kaarepere omaniku, Liivimaa maanõuniku, õuekohtu assessori ja hilisema Liivimaa maamarssali (1775–1777) Kaspar Heinrich von Rosenkampfi (1734–1790) pojana. Tema vanaisa Reinhold Johann von Rosenkampf oli Rootsi aadlik (20.08.1687) ja assessor. Ta õppis Leipzigi Ülikoolis ja oli 18. sajandi lõpul Tartu- ja Võrumaa maakohtunik. Keiser Aleksander I valitsusaja algul tõusis ta valitseja peamiste nõunike hulka. Rosenkampf valmistas ette mitmeid olulisi reformiprojekte, millest võttis suures osas eeskuju ka hilisem tuntud reformaator Mihhail Speranski. Seoses Speranski esiletõusuga jäi Rosenkampf keisri lähikonnast eemale.
25. detsembril 1811 sai ta naturalisatsiooni korras Soome aadlikuks. 13./25. juulil 1817 tõsteti ta koos vennapoja, insenerkindralmajor Carl von Rosenkampffiga (1793–1846), Soomes vabahärra seisusse, ning nende suguvõsa immatrikuleeriti 17. septembril 1818 Soome rüütelkonda (Nr.27).
Ta maeti Peterburis Aleksander Nevski kloostri kalmistule.
Ta oli Tartumaal Kaarepere ("Kersel"), Kudina ("Kudding"), Jõe ("Jägel") ja Vaiatu ("Somel") mõisa omanik.
Perekond.
1797. abiellus ta Maria Franziska Wilhelmina Blarambergiga (1779–1834), kes oli Paul Moret de Blarembergue tütar. Abikaasa vend Johann (Jean) von Blaramberg (1772–1832) oli arheoloog ja riigiametnik, kelle poegadest Johann von Blaramberg (1800–1878; ) ja Vladimir de Blaremberg (1811–1846) olid kartograafid, ning pojapoegadest Nicolae Blaremberg (1837–1896; ) oli Rumeenia justiitsminister ja Paul Blaramberg (1841–1907; ) helilooja, kes oli abielus näitleja ja laulja paruness Wilhelmine von Wrangelliga (1845–1905 ).
Treptow-Köpenick

Treptow-Köpenick codice_1 on Berliini idapoolseim linnarajoon. See loodi 1. jaanuaril 2001 endiste linnaosade Treptow' ja Köpenicki liitmise teel.
Treptow-Köpenicki pindala on 168 km² ja seal elab 30. novembri 2010 seisuga 242 574 inimest, umbes sama palju kui Kielis või Magdeburgis.
Treptow-Köpenick hõlmab 18,9% linna pindalast ja on sellega suurim linnarajoon. Kolmveerandi pindalast katavad metsad, pargid ja veekogud. Suurim järv on Müggelsee.
Läbi linnaosa viib Berliini pikim tänav Adlergestell (pikkus 11,9 km).
Poliitika.
Esimesed kohaliku omavalitsuse valimised toimusid Treptow-Köpenickis 2001. Kõige rohkem hääli said Vasakpartei (21 kohta), Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (18 kohta), Kristlik-Demokraatlik Liit (8 kohta), rohelised, Vaba Demokraatlik Partei ja Statt (igaüks 2 kohta). 2 kandidaati olid sõltumatud.
Viimased kohaliku omavalitsuse valimised toimusid Treptow-Köpenickis 17. septembril 2006. Kõige rohkem hääli said Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (33,6%, 19 kohta), Vasakpartei (28,0%, 16 kohta), Kristlik-Demokraatlik Liit (12,7%, 7 kohta), rohelised (7,1%, 4 kohta), Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (5,3%, 3 kohta), Vaba Demokraatlik Partei (4,8%, 2 kohta), Hallid Pantrid (4,2%, 2 kohta) ning Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei (3,6%, 2 kohta). Linnaosavanemaks sai sotsiaaldemokraat Gabriele Schöttler. Pärast valimisi ühines Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei Vasakparteiga, aga Hallid Pantrid lõpetasid tegevuse.
Aru mõis (Mihkli)

Aru mõis oli Keblaste kõrvalmõis Mihkli kihelkonnas Läänemaal. Mõisa keskus asus Tarva külas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääneranna valda Pärnu maakonnas.
Aru mõis eraldati Karinõmme mõisast 1772. aastal ning 1782 sai see iseseisvaks mõisaks, kuuludes kapten ja maanõunik Karl Thure von Helwigile.
Alates 1881. aastast oli mõis Keblaste mõisa omaniku käes. 
Mõisa endistest hoonetest pole midagi järel, säilinud on vaid park.
Maantee ühel küljel on säilinud ka lühike puuderida, mis teeb kaare peahoone kohal. Park on suunaga Veltsa parkmetsa poole. Aru mõisa ees lõpeb ka Veltsast suubuv tammeallee.
Klassifikatsioon

Klassifikatsioon ehk liigitus ehk kategooriate kujundamine on esemete (objektide) rühmitamine teatud ühiste tunnusega süsteemi või üksikuteks klassideks.
Klassifikatsioon põhineb mõtleva olendi tunnetuse (kognitiivsel) võimel tuvastada kogemuse põhjal maailma üksikosade (elementide) ühiseid tunnuseid või sarnasusi, organiseerides üksikosad nende omaduste, tunnuste, sarnasuste või muude üldiste mõõtmistunnuste (universaalsete kriteeriumide) alusel mõttelistesse (abstraktsetesse) rühmadesse (kategooriatesse, klassidesse, tüüpidesse, hulkadesse). Eristada ja mõista on võimalik nii üksikuid (konkreetseid) kui ka mõttelisi esemeid (abstraktseid objekte).
Klassifikatsioon võimaldab lihtsustada maailmast arusaamist. See on vajalik kohanemiseks või muudel praktilistel eesmärkidel. Klassifikatsioon on oluline näiteks õppimiseks, järeldamiseks, otsustamiseks, tuleviku ennustamiseks, mingis keeles kõnelemiseks või muul moel keskkonnaga suhtlemiseks. Klassifitseerimine kui tegevus võib toimuda nii sõnaliselt (verbaalselt) kui ka mittesõnaliselt (mitteverbaalselt). 
Klassifikatsiooni loomist peetakse üheks põhilisemaks tunnetuse võimeks, millega tegeletakse eelkõige psühholoogias ja tunnetuslikus keeleteaduses (kognitiivne lingvistika).
Võimendi

Võimendi on seade, mis välise energiaallika kulul suurendab signaali võimsust. Võimendi põhiosa on võimendatava signaaliga tüüritav reguleeriv element, mis muudab juurde juhitava energia kulgu võimendi väljundisse vastavalt sisendsignaali muutumisele. Seetõttu järgib võimendi väljundsignaal kujult sisendsignaali, kuid tal on tunduvalt suurema võimsus.
Võimendite põhiliigid.
Eristatakse elektrilisi, hüdraulilisi ja pneumaatilisi võimendeid:
Võimendiks ei saa lugeda trafot, mis muudab küll signaali pinget ja voolu, kuid mitte selle võimsust. Üht liiki signaali teiseks muutev seade ei ole võimendi, vaid muundur või andur.
Elektronvõimendite liigitus.
Võimenduselementide liigi järgi:
Võimendatava signaali järgi.
videovõimendi, peamiselt televisioonisignaali heleduskomponendi võimendamiseks.
Nii audio- kui ka videosignaali võimendab AV-ressiiver.
Võimendusastmete arvu järgi:
Otstarbe järgi:
Liigitus sisend- ja väljundsuuruste järgi.
Elektronvõimendite sisendis ja väljundis võib signaali kanda pinge või vool. Elektriahelate teoorias eristatakse sel alusel nelja tüüpi võimendeid:
Fluss

Fluss on väga madala sulamistäpiga fritt.
Paelussid

Paelussid ehk tsestoodid ("Cestoda"; kreeka "kestos" 'pael') on lameusside hõimkonda kuuluv parasiitsete loomade klass. Suguküpsed paelussid elavad selgroogsete seedetraktis, noorjärgud aga erinevate loomade, eriti lülijalgsete, kehas. 
Kokkupuuted inimestega.
Paeluss põhjustab ka inimesel haigust, mida nimetatakse paelusstõveks ehk tsestodoosiks. See ei ole surmav ja on tänapäeval hästi ravitav.
Ahmedabad

Ahmedabad on linn Indias Gujaratis, osariigi suurim linn. Asub Sabarmati jõe kallastel 50 km kaugusel Araabia merest.
Algne kaubalinn tihedate elukvartalite, kitsaste tänavate ja hindu-islami arhitektuuriga moodustab kesklinna. Ida pool on tekstiilivabrikud, vanad tööliste elamud ning kaugemal uued korrusmajadega elurajoonid. Sabarmati läänekaldal on uuemad linnaosad villade ja Gujarati Ülikooliga. Ahmadabadis asub prestiižne õppeasutus Indian Institute of Management Ahmedabad.
Ahmadabad asetseb tasasel maal, ainult vabrikukorstnad ja elektrijaama siluett põhja pool rikuvad horisontaalset linnamaastikku. Linnas on palju islami, hinduistlikku ja džainistlikku arhitektuuri. Paljudest islami ehitistest on vanim Ahmad Shahi mošee 1414. aastast. Osa sellest pärineb hinduistlikust templist, sammastel on hinduistlikud motiivid. Tähelepanuväärsed on ka suur Ahmedabadi reedemošee ja Kankaria järv, mis on populaarne väljasõidukoht. Ahmedabadis on ka Le Corbusier' ja Louis Kahni projekteeritud maju. 
Ahmadabad on üks kõige kiiremini kasvavaid linnu Indias. 
Ajalugu.
Tänapäeva linna kohal asus 11. sajandil linn nimega Ashapalli ehk Ashaval. Solanki valitseja Karandev I vallutas Ashapalli ja rajas selle asemele Karnavati linna. 
Aastal 1411 langes Gujarat sultan Ahmed Shahi valitsuse alla, kes nimetas linna Ahmadābādiks ja tegi sellest oma sultanaadi pealinna. Muzafariidide dünastia valitses linnas 1573. aastani, kui linna vallutas Akbar. Mogulite valitsuse ajal muutus linn suureks kaubanduse ja tekstiilitootmise keskuseks. Linn õitses kuni Aurangzebi surmani 1707. Ahmedabad oli 15. ja 16. sajandil India lääneosa kõige väljapaistvam kuningalinn ja veel 17. sajandil peeti seda India üheks ilusamaks linnaks. 18. sajandil käis linn alla. 
Briti võimu all alates 1818. aastast rajati linna sõjaväebaas ning linna infrastruktuuri laiendati ja kaasajastati. Umbes 1860. aastaks sai Ahmedabadist tööstuslinn. Ümber vanalinna rajatud tekstiilivabrikud tegid sellest "India Manchesteri". Tekstiilitööstuse kõrgpunktis umbes 1950 töötas linnas 71 vabrikut 125 000 inimesega, kes elasid põhiliselt kitsastes ridamajades vabrikute vahel. 
Alates 1960. aastast rajati linnast väljas paiknevates tööstusrajoonides uus, mitmekülgsem tööstus, osas kesklinnas hakkas arenema teenindussektor. 
20. sajandi alguses oli linn India iseseisvusliikumise üks keskusi. Aastatel 1960–1970 oli see Gujarati pealinn.
26. jaanuaril 2001 linna tabanud 6,9-pallises 2001. aasta Gujarati maavärinas hukkus 752 inimest ja hävis ligi 50 mitmekorruselist maja. Veebruaris 2002 oli muslimite linnaosas osana 2002. aasta Gujarati rahutustest pogromm, mille käigus sai surma umbes 250 inimest.
Friedrich Alexis Kreutzwald

Friedrich Alexis Kreutzwald (5. oktoober (ukj) 1845 Võru – 4. juuni (ukj) 1910 Tallinn) oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi poeg ja esimene Kadrina jaamaülem.
Ta õppis Peterburi Praktilises Tehnoloogilises instituudis 1861–1863 (teistel andmetel 1861–1866), misläbi temast sai üks esimesi eesti päritolu erialaharidusega polütehnikuid.
Friedrich Alexis Kreutzwald töötas telegrafistina Tartus, 1870. aastast Balti raudteel vastavatud Tallinna–Narva raudteelõigul Kadrina jaamaülemana (kinnitati 1871). Viimased 19 aastat oli ta halvatud.
Ta abiellus 2. märtsil (ukj 14. märtsil) 1871. aastal Amalie Sophie von Huseniga (1847–1931), abielu jäi lastetuks.
Friedrich Alexis Kreutzwald maeti Tallinnas Kopli kalmistule, mis nõukogude ajal likvideeriti.
Vittorio Monti

Vittorio Monti (6. jaanuar 1868 Napoli – 20. juuni 1922) oli itaalia helilooja ja viiulivirtuoos.
Ta õpetas viiuli- ja mandoliinimängu ning on kirjutanud mandoliinimängu õpiku.
Kirjutas mitu balletti ja operetti. Tema tuntuim teos on "Csárdás".
Augusto Ruschi

Augusto Ruschi (12. detsember 1915 – 3. juuni 1986) oli brasiilia loodusteadlane.
Ta avaldas üle 450 artikli ja 22 raamatut.
Brasiilia Teaduste Akadeemia annab välja Augusto Ruschi medalit.
Tiia Haverinen

Tiia Haverinen (sünninimi Ilmanen; sündinud 21. septembril 1990) on soome näitleja. 
Ta mängis sarjas "Varjatud elud" 2007–2008 Sofia Salinit ja sarjas "Kodutänav" 2009–2011 Susanna Blomi.
Ta õppis varem koos Juha Karhu ja Sara Lohinivaga, väljenduskunsti kallakuga Kallio Gümnaasiumis ja pärast seda Vantaas Sotunki Gümnaasiumis, mille lõpetas 2010. aastal. Tema koolikaaslased Juha Karhu ja Sara Lohiviva mängisid sarjas Varjatud elud Oona Kivirantat ja Niko Vainiot.
Samas sarjas Aino Kaukovaarat mängiv Janna Ilmanen on Tiia noorem õde.
Deep Purple in Rock

"In Rock" on ansambli Deep Purple 1970. aastal ilmunud neljas stuudioalbum.
Võrreldes varasemate albumitega on selle albumi muusika raskema kõlaga "heavy metal". Tuntumad lood on "Speed King" ja kümne minuti pikkune progressiivse roki mõjudega "Child in Time".
Albumi kaanepildil on kujutatud Mount Rushmore'ist inspireeritud bändiliikmete skulptuuri.
Suurbritannia albumimüügi edetabelis tõusis "In Rock" 4. kohale.
1995. aastal ilmus albumi mitme lisalooga juubeliväljaanne ("25th Anniversary edition").
Southamptoni saar

Southamptoni saar on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres Hudsoni lahe sissepääsu juures. Halduslikult kuulub Nunavuti Kivalliqi piirkonda.
Saare pindala on 41 214 km² (veidi väiksem kui Eesti pindala). Ta on pindalalt Kanada 9. ja maailma 34. saar.
Ainuke asula saarel on Coral Harbour ehk Salliit, kus elab 834 inimest (2011. aasta andmed; 2006. aastal 769).
Saarel on East Bay ja Harry Gibbonsi linnukaitsealad.