Tekno

Tekno (inglise keeles techno) on levimuusikastiil. 
Tekno on elektroonilise muusika stiil, mida on mõjutanud elektro, "industrial", sündipop ja Chicago "house". Stiil sai alguse 1980. aastate keskpaigas USA-s Michigani osariigis Detroitis. 1990. aastatel sai muusika arengu keskpunktiks Euroopa (täpsemini Suurbritannia, Prantsusmaa ja Saksamaa). Nimetus "techno" tuleneb sõnast "tehnoloogia" ("technology"), mis kirjeldab tõenäoliselt kõige paremini selles stiilis muusika olemust. Teknot kirjeldatakse kui vähese meloodia ja rohke löökriistade/rütmi kasutusega muusikat.
Tekkelugu.
Masendav olukord 1970. ja 1980. aastate Detroitis (majanduslangusest tingitud paljude suurte tööstusettevõtete pankrotistumine) tõukas kolme noort kolledžiüliõpilast – Juan Atkinsit, Derrick Mayd ja Kevin Saundersoni – oma emotsioone muusika kaudu väljendama. Nende muusika pidi edasi andma nende tajutud urbanistlikku košmaari. Noormehi mõjutas kohalik raadio-DJ Charles "The Electrifying Mojo" Johnson, kes mängis oma hilisöistes saadetes muu muusika hulgas ka Giorgio Moroderi, Kraftwerki ja Tangerine Dreami. Tekno edasise arengu jaoks said oluliseks kohalikud klubid, mida võib pidada teknomuusika kasvulavaks. "Techno" oli Detroiti vaste Chicagost tulevale "house"'ile ja saavutas intensiivse, toore ja väga tantsulise muusikastiilina kohalike noorte seas tohutu menu. Klubid, mis asusid räämas keldrites ning kus polnud muud atribuutikat peale helisüsteemi ja plinkiva stroboskoobi, suutsid rahvamasse köita terveid öid, ilma et muusika nautimise juurde oleks kuulunud narkootikumide manustamine või suurtes kogustes alkoholi tarbimine. 
Alastiilid.
Ingliskeelset nimetust "techno" hakati kasutama 1984. aastal, mil tuli välja Cybotroni singel "Techno City", kuid massidesse jõudis see nimetus alles 1988. aasta paiku, kui Inglismaal ilmus kogumik "Techno! The New Dance Sound Of Detroit". Samuti hakkas 1980. aastate lõpus tekkima tekno alastiile, sealhulgas kiire ja intensiivse tempoga (umbes 160 lööki minutis) ja moonutatud trummidega "hardcore techno" (Luna-C, Hellfish) ja dubist ja "ambient"-muusikast mõjutatud "ambient techno" (The Orb, Aphex Twin), mis omakorda oli aluseks tänapäeval väga populaarse "minimal techno" (Ricardo Villalobos, Richie Hawtin, Jeff Milligan, Maurizio) tekkeks. "Minimal" on lihtsa 4/4 biidiga (120–135 lööki minutis) veidraid helisid kasutav, väga vähe muutuv tekno alaliik. "Hardcore techno" oli aga omakorda "hardcore"'i ja "gabber"'i-laadsete stiilide tekke aluseks. "Acid trance"'ile aluse pannud "acid techno" eripäraks (sarnaselt "acid house"'iga) oli Roland TB-303 bassi ohter kasutamine. "Tech house" sai alguse 1990. aastate lõpus ja seda iseloomustab "techno" elementidega "house"'i baasstruktuur, "techno"'le omaste lühemate löökide, valjemate "snare"'ide ja sünteetilisema sündiheliga.
Kuidas tekno kõlab?
Ohtralt löökriistu, sünteetilised, masinlikud helid, ohtralt stuudioefekte ja tavaliselt 4/4 rütm tempoga 130–140 lööki minutis. Kuna tekno on tavaliselt vokaalita, on stiil väga DJ-sõbralik. Lugude teatud monotoonsus aitab neid paremini sobitada pikkadesse settidesse, kus mitu lugu sobituvad sünkroonselt mängima – ühelt bassiliin ja teiselt rütm või süntesaatorikäik – tekitades nii uue kõla.
Olulised viljelejad.
Alusepanijad: 
Teised olulised algusaja produtsendid: