tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anastassija Mõskina

Anastassija Mõskina (vene keeles "Анастасия Андреевна Мыскина"; sündinud 8. juulil 1981 Moskvas) on Venemaa tennisist.
Saavutused.
Anastassija Mõskina on võitnud üksikmängus 10 WTA turniiri ja paarismängus 5 turniiri.
Tema kirkaim saavutus on suure slämmi turniiri võit 2004. aastal, kui ta võitis esimese venelasena Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused (finaalis alistas ta kaasmaalase Jelena Dementjeva tulemusega 6:2, 6:1). Tema kõrgeim koht WTA edetabelis oli 2. koht, kuhu ta jõudis 13. septembril 2004. 
Anastassija Mõskina osales ka 4. detsembril 2004 Tallinnas Saku Suurhallis toimunud tenniseüritusel "Maret Ani Tennisegala 2004", kus ta võitis Maret Ani tulemusega 6:2, 6:2. 
Tema kui elukutselise tennisisti karjäär lõppes 2007. aastal. 
Muud.
Rahvusvaheline Tenniseliit valis Anastassija Mõskina 2004. aasta parimaks naistennisistiks.
Organisatsiooniteooria

Organisatsiooniteooria on distsipliin, mis uurib suurtes (alates 1000-2000 inimesest) organisatsioonides toimuvaid protsesse, nende seaduspärasid ja nende seoseid organisatsiooni ülesehituslike elementidega (nt struktuur, hierarhia, tööjaotus jne). 
Organisatsiooniteooria teadusdistsipliinina asub avaliku halduse, sotsioloogia, majandusteaduse (ja ka psühholoogia) ristumiskohas. Esimesed teadlased, kes käsitlesid organisatsioonide siseseid protsesse ning nende seoseid, olid sotsioloogid Auguste Comte, Max Weber jt. 
Max Weberi pärandiks on ka bürokraatliku organisatsiooni mõiste sissetoomine.
Ofelia Mikk

Ofelia Mikk (1924–2008) (hiljem Ofelia Mikk-Rebas) oli Eesti esimene eestikeelne televisiooniteadustaja.
1951. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Teatriinstituudi (3. lend) ning mängis diplomilavastuses "Teise rinde taga".
Tema esimene esinemine teleekraanil oli Eesti Televisiooni, toonase nimega Tallinna Televisioonistuudio ametlikus proovisaates 19. juulil 1955. Tema esimene diktoritekst käsitles Tallinna Kaugnägemiskeskuse ehitust ja valmimist.
Umbes kuu aja pärast pidi ta teletööst loobuma, sest ta oli öelnud närveerides otse-eetrisse lause, millel polnud etteantud diktoritekstiga midagi ühist. Küll aga töötas ta 1950. aastatel Eesti Raadios, kus toimetas kuuldemänge. Hiljem on ta oma mälestusi rääkinud 1985. aasta ETV ajalugu käsitleva saate "... nii lendab aeg!" tegijatele.
Kim Chŏng-il

"Tegemist on korea nimega; perekonnanimi on "Kim"."
Kim Chŏng-il (ka Gim Jeong-il, Kim Jong-il või Kim Jong Il, korea keeles 김정일, 16. veebruar 1941 Vjatskoje – 17. detsember 2011) oli Korea RDV kommunistlik juht.
Kim Chŏng-il oli riigipea alates 1994. aastast, mil päris ameti oma isalt Kim Il-sŏngilt. See oli kommunistlikus riigis esimene dünastiline võimupärimine. Ehkki teda hüüti ametlikult armastatud juhiks, puudus tal isa karisma. 1997. aasta oktoobris sai temast valitseva Korea Töölispartei peasekretär. Samal ajal valitses riigis nälg.
1960. aastate algusest pidas Kim Chŏng-il tähtsaid riigiameteid. 1974. aastal nimetati ta poliitbüroo liikmeks ja 1980. aastal selle presiidiumi liikmeks. 1991. aastal määrati Kim Chŏng-il relvajõudude ülemjuhatajaks, kuigi tal puudub sõjaväeline koolitus. Läänes usutakse, et 1970.–1980. aastatel korraldas ta terroriaktsioone, seetõttu tekitas tema võimuletõus teatud kartusi.
Oletati, et seoses viletsa tervisega valmistus Kim Chŏng-il võimu üleandmiseks oma noorimale pojale Kim Chŏng-un-ile.
Kim Chŏng-il on käinud välisvisiitidel Hiinas ja Venemaal. Lennukartuse tõttu reisis ta Hiinasse (2000., 2004. ja 2010. aastal) ja Venemaale (2001., 2002., 2011. aastal) soomustatud rongiga.
2011. aasta 17. detsembri hommikul sai ta oma rongis infarkti ja suri.
Isiklikku.
Kim Chŏng-il oli neli korda abielus, tema viimane abikaasa Kim Ok oli tema kauaaegne sekretär. Eelmistest abieludest on tal kolm poega ja üks tütar. Vanim neist on Kim Chŏng-nam, noorim Kim Chŏng-un.
Kim oli 162 cm pikk ja kaalus enne 2008. aasta insulti 86 kilogrammi. Ta põdes diabeeti ja kõrgvererõhktõbe. Arvatakse, et ta põdes ka kõhunäärmevähki.
Gorge

Gorge oli vanakreeka mütoloogias Aitoolia pealinna Kalydoni printsess, Oineuse ja Althaia tütar. Tal oli neli venda, kellest tuntuim on Meleagros, ja kolm õde, kellest tuntuim on Deianeira.
Ta abiellus Andraimoniga, kes asutas naaberriigis Lääne-Lokrises asuva Amphissa linna. Kõik Gorge vennad surid poegadeta (ja peale Meleagrose üldse lasteta). Seega päris Aitoolia trooni Gorge ja Andraimoni poeg Thoas.
Assuani kubernerkond

Assuani kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Egiptuses.
Cochabamba

Cochabamba [kotšav'amba] on linn Boliivias, Cochabamba departemangu keskus.
Cochabamba asub Ida-Kordiljeerides 2650 m kõrgusel merepinnast. Linnast voolab läbi Isiboro jõgi, mis Mamoré ja Madeira jõe kaudu viib oma veed Amazonasesse.
Cochabamba lähimad suured asulad on idas olev naaberlinn Sacaba ja selle taga pisut kaugemal idas olev Punata.
Cochabambal ei ole raudteeühendust. Maantee läheb linnast läände Orurosse ja La Pazi, itta Santa Cruzi ning kirdesse mägedest alla tasandikule.
Piirkond oli asustatud juba inkade-eelsel ajal. Seal oli viljaka pinnase ja soodsa kliimaga org, kus elasid mitmest hõimust pärit inimesed.
Esimene eurooplane, kes sellesse orgu jõudis, oli Garci Ruiz de Orellana 1542. Ta ostis suurema osa sellest piirkonnast kohalike hõimupealike käest ära, makstes selle eest 130 peesot. Müügitehing registreeriti 1552 Potosi linnas, mis oli kuningavõimu esindajate asupaik. Orellana elupaik Mayorazgo maja on säilinud ja asub tänapäeval Cochabamba lähedal Cala Calas.
Cochabamba linn asutati nimega Villa de Oropeza 2. augustil 1571 asekuninga, Oropesa krahvi Francisco de Toledo käsul. 1574. aastal vormistati see ametlikult. Sellest sai kohaliku põllumajanduse keskus, mis tootis toiduaineid läheduses olevate kaevandusasulate jaoks Altiplanos, sealhulgas Potosi jaoks, millest sai 17. sajandil üks maailma rikkamaid linnu sealsete hõbedakaevanduste tõttu. Need tohutud hõbedakoormad viidi Hispaaniasse, mis oli tollal üks maailma suurvõimudest. Seetõttu õitses ka Cochabamba oma olemasolu esimestel sajanditel. 18. sajandil hakkasid sealsed kaevandused ammenduma ja seetõttu käis Cochabamba alla.
1786 andis Hispaania kuningas Carlos III linnale uue nime Villa de Cochabamba, mille ette käisid sõnad "ustav ja vapper". Ustavaks ja vapraks nimetas Carlos linna sellepärast, et too oli olnud võtmerollis 1781. aasta indiaanlaste ülestõusu mahasurumisel Oruros, saates Orurosse oma väeüksused.
1793. aasta rahvaloenduse andmetel elas Cochabambas 22 305 inimest, neist 6368 hispaanlast (valget), 12 980 mestiitisi, 1182 indiaanlast, 1600 mulatti ja 175 aafriklasest orja.
2000. aastal toimusid linnas rahutused vee hinna kolmekordse tõusu pärast.
Elanike arv on umbes 800 000 (2003).
Liivimaa maamarssal

Liivimaa maamarssal (saksa keeles "Livländischen Landmarschall", vene keeles "предводитель дворянства") oli Rootsi valitsemisajast 1643–1920 kohaliku aadli omavalitsuse ehk rüütelkonna ("Ritterschaft") kõrgem ametnik Liivimaal, kelle ülesandeks oli juhatada Liivimaa rüütelkonna üldkoosolekut ehk maapäeva ("Landtag"). 18. sajandist alates oli maamarssali ülesandeks esindada ka rüütelkonna huve keskvõimu juures.
Poola valitsusajal Poola kuninga Zygmunt II Augusti poolt 28. novembrist 1561 antud privileegidega Liivimaa rüütelkonna ja selle seisusliku omavalitsuse moodustamisel oli Liivimaa hertsogkonnas Liivimaa rüütelkonna esindaja, kelle roll (saksa k. "Ritterschaftshauptmann") taastati Rootsi valitsemisajal.
Teatud perioodidel ei olnud poliitiliste ja administratiivsete probleemide või sõjaolukorra tõttu maamarssalit ametis. Esimene periood kestis 20. detsembrist 1694 28. jaanuarini 1710. Selle põhjuseks oli rüütelkonna vastutegevus Rootsi keskvõimule ja 1700 alanud Põhjasõda. Aastatel 1695–1700 täitis maamarssali kohuseid maapäeva direktor ("Landtagsdirektor"), kelle ülesanded olid sisuliselt maamarssali ülesannetega sarnased. Balti erikorra kaotamise tõttu likvideeriti maamarssali ametikoht uuesti 3. juulil 1783 ja taastati alles keiser Paul I poolt 28. novembril 1796. Vahepealsel perioodil korraldas maapäevade tööd niinimetatud aadlimarssal ("Gouvernementsmarschall").
Kui maamarssal ei saanud mingitel põhjustel oma kohustusi täita ja astus enneaegselt tagasi või tagandati, siis võis kuni uute korraliste valimisteni valida tema asemele ajutise kohusetäitja ("vikarierendes Landmarschall").
Algselt valiti maamarssal ametisse kolmeks aastaks. See kord kinnitati lõplikult 1648 Rootsi kuninganna Kristiina poolt. 1870. aastatest valiti maamarssal määramata ajaks. Valituks osutunud kandidaadi pidi alati kinnitama ka kindralkuberner.
Viimane maamarssal astus ametist tagasi 1919 ja tema asemele uut ametnikku enam ei valitud. Liivimaa rüütelkond likvideeriti 1920.
Kōchi prefektuur

Kōchi prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saare lõunaosas Vaikse ookeani kaldal.
Sümbolid.
Kōchi prefektuuri tunnuslind on võlupita ("Pitta nympha"), tunnuspuu on jaapani krüptomeeria ("Cryptomeria japonica") ja tunnuslill punane porss ("Myrica rubra").
Haldusjaotus.
Kōchi prefektuur on jaotatud 35 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 "shi").
Todor Živkov

Todor Hristov Živkov ("Toдор Xpиcтoв Живков"; 7. september 1911 Pravec – 5. august 1998 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Kommunistliku Partei juht 1954–1989, peaminister 1962–1971 ja president 1971–1989. 
Živkov sündis Pravecis talupoja peres. 1928 astus ta Bulgaaria Noorsoo Liitu, mis oli tihedalt seotud Bulgaaria Tööliste Parteiga. 1929 asus ta tööle trükitöölisena Sofias valitsuse ametlikus trükikojas Daržavna Pečatnica. 1932 astus ta Bulgaaria Kommunistlikku Parteisse ja valiti peatselt Sofia piirkonnakomitee liikmeks. 19. mail 1934 korraldatud riigipöörde tulemusel keelustati kõik erakonnad Bulgaarias, ent kommunistliku partei struktuur säilis ja Živkovi roll Sofias samuti.
Ta osales 1941–1944 vastupanuliikumises. 1943 organiseeris ta oma kodukoha lähedal Čavdaris partisaniliikumist. 1944. aasta suvel oli ta Sofia operatsiooni ajal komandöri asetäitja ja koordineeris partisanirühmade koostööd Punaarmeega 9. septembril 1944 korraldatud nõukogude-meelse riigipöörde ajal, mille käigus Živkov sai Sofia politseijõudude (rahvamiilitsa) juhiks. Pärast sõda eelistas Živkov edutada neid inimesi, kellega oli partisaniliikumise ajal koos töötanud.
Pärast sõda valiti ta parlamenti ja edutati peagi Bulgaaria KP sekretariaati ja poliitbüroosse. Bulgaaria KP esimese sekretärina sai temast Bulgaaria poliitika domineeriv kuju 1956, kui suri Vǎlko Červenkov. 1962. aastal valiti Živkov Bulgaaria peaministriks ja 1971 Bulgaaria presidendiks, kelleks ta jäi idabloki kokkuvarisemiseni 1989.
Živkovi ametiaega iseloomustas ettevaatlik konservatism. 
1990. aastal esitati talle süüdistused pettustes ja 1992 mõisteti ta seitsmeks aastaks koduaresti. Vabastati jaanuaris 1997.
Ehime prefektuur

Ehime prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Seto kaldal.
Sümbolid.
Ehime prefektuuri tunnuslind on jaapani punarind ("Erithacus akahige"), tunnuspuu on mänd ("Pinus") ja tunnuslill satsuma ("Citrus unshiu").
Haldusjaotus.
Ehime prefektuur on jaotatud 20 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 "shi").
Kagawa prefektuur

Kagawa prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Seto kaldal.
Sümbolid.
Kagawa prefektuuri tunnuslind on väikekägu ("Cuculus poliocephalus"), tunnuspuu on harilik õlipuu ("Olea europaea") ja tunnuslill õlipuuõis.
Haldusjaotus.
Kagawa prefektuur on jaotatud 17 omavalitsusüksuseks, millest 8 on linnad (市 "shi").
Tokushima prefektuur

Tokushima prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Kii väina kaldal.
Sümbolid.
Tokushima prefektuuri tunnuslind on valge haigur, tunnuspuu on punane porss ("Myrica rubra") ja tunnuslill on tsitruselise "Citrus sudachi" õis.
Haldusjaotus.
Tokushima prefektuur on jaotatud 24 omavalitsusüksuseks, millest 8 on linnad (市 "shi").
Sport.
Tokushimas toimusid 2007. aasta ametlikud Aasia korvpallimeistrivõistlused.
Loetletud on spordimeeskonnad Tokushimas.
Jalgpall
Pesapall
Gumma prefektuur

Gumma prefektuur (kohalikus transkriptsioonis "Gunma") on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas.
Gumma prefektuur piirneb läänes Nagano, lõunas Saitama, idas Tochigi, kirdes Fukushima ja põhjas Niigata prefektuuriga.
Prefektuur asub sisemaal. Prefektuuri põhjaosas asub Mikuni ahelik, lääneosas Kantō ahelik. Tema põhjapiiril asub 2578 m kõrgune Shirane vulkaan ja läänepiiril 2560 m kõrgune Asama vulkaan.
Prefektuuri halduskeskus on Maebashi.
Gumma prefektuuri tunnuslind on vaskfaasan ("Phasianus soemmerringii"), tunnuspuu on Thunbergi mänd ("Pinus thunbergii") ja tunnuslill jaapani rododendron ("Rhododendron japonicum").
Gumma prefektuur on jaotatud 40 omavalitsusüksuseks, millest 12 on linnad (市 "shi"): An'naka, Fujioka, Isesaki, Kiryū, Maebashi, Midori, Numata, Ōta, Shibukawa, Takasaki, Tatebayashi ja Tomioka.
Numata

Numata (jaapani 沼田) on linn Jaapanis Gumma prefektuuris.
Numata moodustati 1. aprillil 1954. 2005. aastal liideti linnaga Shirasawa ja Tone küla.
Elanike arv on 55 500 (2005) ja pindala 443 km².
Välislingid.
Numata koduleht
Stanislav Šuškevitš

Stanislav Stanislavavitš Šuškevitš (valgevene keeles "Станісла́ў Станісла́вавіч Шушке́віч"; 15. detsember 1934 Minsk, Valgevene – 3. mai 2022 Minsk) oli Valgevene poliitik. 1991–1994 oli ta Ülemnõukogu esimehena iseseisva Valgevene Vabariigi esimene riigipea.
Stanislav Šuškevitš on GULAG-is vangis olnud valgevene luuletaja Stanislav Šuškevitši poeg. Sai hariduse Lenini nimelises Valgevene Riiklikus Ülikoolis Minskis, kus ta omandas tehnikadoktori kraadi. Hiljem oli ta sama ülikooli prorektor (1986–1990). Astus poliitikasse, protestides Nõukogude Liidu katsete vastu maha salata 1986. aasta Tšornobõli tuumakatastroofi.
Valiti 1990 rahvuslasest "reformikommunistina" parlamenti ja etendas võtmeosa Sõltumatute Riikide Ühenduse (SRÜ) loomisel NSV Liidu järeltulijana. Vabaturureformide toetajana vastustas Šuškevitš Valgevene majanduse ja välispoliitika joondamist Venemaa järgi.
Välislingid.
&lt;tr&gt;
Nino Burdžanadze

Nino Burdžanadze (gruusia keeles ნინო ბურჯანაძე; sündinud 16. juulil 1964 Khuthaisis) on Gruusia poliitik ja jurist, parlamendispiiker aastatel 2001–2008, sh 2003–2004 ja 2007–2008 presidendi kohusetäitja. 
2002. aastani kuulus Burdžanadze Gruusia Kodanike Liitu, 2003. aasta parlamendivalimistel osales koos Zurab Žvania ja teistega valimisliidus Burdžanadze-demokraadid. Hiljem oli Burdžanadze võimupartei Ühinenud Rahvusliku Liikumise liige. 2008. aasta sügisel asutas ta uue opositsioonilise partei Demokraatlik Liikumine – Ühtne Gruusia. Ta on üks 2010. aasta sügisel loodud radikaalseid opositsionääre ühendava "Rahvaassamblee" juhte.
Burdžanadze on kahel korral pidanud tegutsema Gruusia presidendi kohusetäitjana. Esimest korda 23. novembrist 2003 25. jaanuarini 2004 seoses Eduard Ševardnadze sunnitud tagasiastumisega, teist korda 25. novembrist 2007 20. jaanuarini 2008 president Mihheil Saakašvili poolt rahutuste ajel välja kuulutatud erakorraliste presidendivalimiste eel. 
2008. aasta mais toimunud parlamendivalimiste eel oodati, et Burdžanadze kandideerib Ühinenud Rahvusliku Liikumise esinumbrina. Seoses valimisnimekirja koostamisel tekkinud eriarvamustega loobus ta üldse kandideerimast ning asutas pärast suvel aset leidnud sõda Venemaa ja separatistlike piirkondadega sügisel uue opositsioonilise erakonna. 
Burdžanandze on abielus Badri Bitsadzega, kes oli Gruusia piirivalve juht, kuid loobus ametist poliitilise surve tõttu (30. oktoobril 2008). Burdžanadzel ja Bitsadzel on kaks poega.
Oisu valla lipp

Oisu valla lipp oli Eesti haldusüksuse Oisu valla lipp.
Lipp oli kasutusele 11. aprillist 1995 kuni 2005. aastani, mil vald ühines Türi linna ja valla ning Kabala vallaga ühtseks Türi vallaks. 
Lipu kirjeldus.
Oisu valla lipuks oli ristkülikukujuline vapilipp. Rohelise kanga alaservas ristikulõikeline kollane laid ning rohelise laiu keskel kollane püstine viljapea. Alumine, kollane laid on 1/3 lipu laiusest.
Lipukanga roheline ja kollane, samuti ristikulõige ja viljapea sümboliseerisid Oisu valla elanike traditsioonilist tegevusala - loomakasvatust ja põllundust ning ühtlasi põlist looduslähedast elamisviisi. 
Lipu normaalmõõtmed olid 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 2:3 ühikut.
Perugia

Perugia on linn Itaalias, Umbria maakonna ja Perugia provintsi halduskeskus.
Kultuur.
Perugia järgi on nime saanud tuntud maalikunstnik Perugino (Pietro Vannucci).
Spoleto

Spoleto on linn Itaalias Umbria maakonnas Perugia provintsis.
Ajalugu.
Spoleto asutati umbrite poolt. Hiljem sai temast üks tähtsamaid Rooma kolooniaid. Langobardid rajasid Spoleto hertsogiriigi, mis oli üks kolmest langobardide riigist Itaalias.
1354 liideti Spoleto Paavstiriigiga.
Tali valla lipp

Tali valla lipp on endise Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Tali valla lipp.
Lipp oli kasutusel 5. juulist 1993 kuni 2005. aastani, mil ühineti koos Kilingi-Nõmme linna ja Saarde vallaga ühtseks omavalitsusüksuseks Saarde vallaks.
Lipu kirjeldus.
Valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp. Sinisel kangal valge kuuseoksa rist, mille kõrgus normaalsuurusega lipul oli 42 cm. Risti keskel punane jõhvikas. 
Lipu normaalmõõtmed olid 105x105 cm.
Põhjendus.
Kuuseoksa rist sümboliseeris metsade rohkust Tali vallas, samuti seda, et Tali keskusest suundub nelja põhiilmakaarde tee. Jõhvikas sümboliseeris soode ja rabade rohkust Tali vallas. Tulenevalt kohanimest "Tali", oli lipuvärvideks valitud karged ja külmad toonid, sinine ja valge.
Maebashi

Maebashi (jaapani 前橋) on linn Jaapanis, Gumma prefektuuri keskus. Asub umbes 100 km Tōkyōst põhjas.
Maebashi moodustati 1. aprillil 1892. Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast.
2004. aastal liideti linnaga Ogo linn ning Kasukawa ja Miyagi küla.
Elanike arv on 320 300 (2006) ja pindala 311,6 km².
Masebashi on siiditööstuse keskus.
Aastal 1999 toimusid Maebashis kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused.
Charon (kuu)

Charon on ümber Pluuto tiirlev taevakeha, Pluuto suurim kaaslane.
Charoni avastas 22. juunil 1978 James W. Christy.
Charoni läbimõõt arvutati esimest korda 11. juulil 2005, kui toimus küllalt haruldane sündmus – tähe kattumine Charoniga. Observatooriumid mõõtsid Charoni läbimõõduks 1212,0 ± 1,5 kilomeetrit. Varjutuse kestuse põhjal leiti erinevates Lõuna-Ameerika observatooriumides lisaks Charoni läbimõõdule ka selle kuju. Charoni täpne läbimõõt selgus juulis 2015, kui kosmosesond New Horizons mõõtis selleks 1208 km. 
Charoni tihedus on 1,63 ± 0,07 g cm–3, mis jääb tunduvalt alla Pluuto tihedusele (1,92 ± 0,12 g cm–3).
Charoni kaugus Pluutost on 19 640 kilomeetrit, tiirlemisperiood on 6 päeva 9 tundi 17 minutit ja 36 sekundit. 
Charoni orbiidi kalle Pluuto orbiidi tasandi suhtes on 122,54°.
Esimene ja seni ainus Charonit uurinud kosmosesond on NASA kosmosesond New Horizons, mis möödus 14. juulil 2015 Pluutost ja lähenes Charonile 27 000 km kaugusele.
Nagoya

Nagoya (jaapani 名古屋) on linn Jaapanis, Aichi prefektuuri keskus.
Nagoya asub Vaikse ookeani Ise lahe kaldal.
Suurem osa linnast hävitati ameeriklaste õhurünnakutes 1945. aasta mais.
Tänapäeval on Nagoya suuruselt neljas linn Jaapanis.
Elanike arv on 2 215 400 (2006) ja pindala 326 km².
Linnas on 6 liiniga metroo. 2005. aastal avati Nagoyas tehissaarele rajatud Chūbu lennujaam.
Charon (täpsustus)

Charon on vanakreeka mütoloogias paadimees, kes viib surnuid Hadeses üle jõe.
Tema järgi on nime saanud:
Nahk

Nahk (ladina keeles "cutis") on selgroogsete loomade (keelikloomade) katteelundkonda kuuluv kõige suurem elund.
Imetajate naha ehitus.
Imetajate nahk on enamasti kolmekihiline (loetletud väljast sissepoole):
Epidermis.
Epidermis koosneb kihilisest lameepiteelist. Sügavamates epidermise kihtides (kasvukihis, basaalkihis) on mitoosi teel paljunemiseks võimelised rakud – keratiini sisaldavad rakud ehk keratinotsüüdid. Epidermises leiduvad ka Langerhansi rakud ja pigmenti sisaldavad rakud (melanotsüüdid), millest sõltub naha värvus. 
Epidermis on pidevalt uuenev kude. Naha elutsükli käigus tekib alumistes kihtides tüvirakkudest uusi rakke, pealmistes kihtides järk-järgult raku organellid apoptoosi mõjul degenereeruvad, rakud muutuvad lamedamaks. Kõige välimises kihis leiduvad tuumatud, lamedad ja surnud rakud, mis meenutavad soomuseid. Nende eemaldumist nimetatakse deskvameerumiseks. Seda protsessi nimetatakse keratinisatsiooniks ehk sarvestumiseks, mis võtab aega umbes üks kuu.
Dermis.
Dermis koosneb tihkest kiulisest sidekoest, milles leidub hulgaliselt erinevaid struktuure: vere- ja lümfisooned, närvilõpmed, puute- ja valutundlikud rakud, rasunäärmed ja higinäärme juhad, karvasibulad, silelihaskimbud jms.
Ehituselt sisaldab dermis läbipõimunud kollageensete, elastsete (elastiin) ja retikulaarsete (retikuliin) kiudude kimpe. Nende võrgustik annab nahale vetruvuse ja elastsuse.
Alusnahk.
Alusnahk ehk subkuutis on vahelüliks naha ja nahaaluste organite vahel, mis koosneb peamiselt kohevast sidekoest, elastiinist ja rasvarakkudest. Umbes pool keharasvast asub nahaalustes kudedes, alusnahas asub ka rikkalikult vere- ja lümfisooni ning närvirakkude jätkeid.
Naha ülesanded.
Nahal tervikuna on hulgaliselt ülesandeid:
Varem arvati, et nahk on tähtis ka kui:
Sondrio

Sondrio on linn Itaalias Lombardia maakonnas, Sondrio provintsi halduskeskus.
Ajalugu.
Sondrio oli algselt liguuride asula, alates 5. sajandist elasid seal keldid. Sondrio linna asutasid langobardid ("Sundrium").
Samara jõgi (Ukraina)

Samara (ukraina keeles "Самара") on jõgi Euroopas. Algab Donetsi kõrgustiku läänenõlvult. Voolab valdavalt läände. Suubub vasakult Dneprisse.
Pikkus 311 km, valgla 22 660 km². 
Jõe vett kasutatakse niisutuseks; alamjooksul on laevatatav.
Fulgencio Batista

Fulgencio Batista y Zaldívar (16. jaanuar 1901 Banes, Holguíni provints, Ida-Kuuba – 6. august 1973 Marbella, Guadalmina, Hispaania) oli pärast riigipööret Kuuba sõjaväe staabiülem ja Kuuba tegelik poliitiline juht 1934–1940 ja president 1940–1944 ning pärast sõjaväelist riigipööret presidendi kohusetäitja 1952–1955 ning president 1955. aastast 1. jaanuarini 1959, millal Fidel Castro mässulised ta kukutasid. 
Elulugu.
Batista oli pärit tagasihoidlikest oludest. Tema vanemad olid lihtne talupoeg Belisario Batista Palerma ja Carmela Zaldívar. Batistat loeti mulatiks; tema näojoontes oli aimata ka taino ning võib-olla ka aasia verd. Ta oli esimene mittevalge, kes sai Kuuba presidendiks.
Vanemad surid enne, kui poiss sai 13-aastaseks. Ta läks koolist (ameerika kveekerite kool) ära ning hakkas rätsepa õpipoisiks. Hiljem töötas ta suhkrurooistandustes ja lõpuks oli habemeajaja õpilane. Õhtuti käis ta koolis ja luges palju. 
Aastal 1921 võttis ta pileti La Habanasse ja astus sõjaväkke. Pärast kaheaastast tegevteenistust hakkas ta sõjaväeametnikuks. Aastaks 1932 oli ta seersandi auastmes stenografist sõjakohtus.
Georg Simon Ohm

Georg Simon Ohm (16. märts 1789 Erlangen – 6. juuli 1854 München) oli väljapaistev saksa füüsik. Ohm avastas voolutugevuse sõltuvuse pingest vooluringi osas ja voolutugevuse seaduse kogu suletud vooluringis. 
Seejuures tuli tal ületada suuri raskusi. Ta konstrueeris ise tundliku mõõteriista voolutugevuse mõõtmiseks. Pingeallikana kasutas Ohm termopaari. Termopaari pinge muutmiseks muutis ta jootekohtade temperatuuride vahet. Ohm leidis ka juhi takistuse sõltuvuse juhi pikkusest ja ristlõike pindalast.
Tema järgi on nimetatud elektritakistuse mõõtühik oom. Ta sõnastas seaduse, mida tunneme Ohmi seadusena, 1826. aastal.
‘Abd Allāh I

‘Abd Allāh I ehk ‘Abdullāh I (‘Abd Allāh ibn al-Ḩusayn; 1882 Meka – 20. juuli 1951 Jeruusalemm) oli esimene ja ainus Transjordaania emiir ning esimene Jordaania (algul Transjordaania) kuningas.
‘Abdallāh oli Al-Ḩijāzi kuninga Ḩusayn ibn ‘Alī poeg ja Iraagi kuninga Fayşal I vend. 
Tema poliitiline põhieesmärk oli oma kuningriigi laiendamine, mis viis Jordani Läänekalda hõivamiseni 1948.
Elulugu.
Ta sai hariduse İstanbulis. Aastatel 1912–1914 esindas ta Osmanite riigi seadusandlikus kogus Mekat, kuid esimese maailmasõja ajal asus ta Suurbritannia poolele. Aastatel 1916–1918 tegi ta koostööd Briti agendi T. E. Lawrence'iga ja etendas juhtivat osa araablaste ülestõusus Osmanite riigi vastu, juhtides Türgi garnisonide purustamiseks korraldatud sissireide.
Pärast Osmanite riigi kokkuvarisemist sai ‘Abd Allāh 1921 Briti mandaatmaa Transjordaania (tänapäeva Jordaania) emiiriks ja mandaadi lakkamisel 25. mail 1946 kuningaks.
Mais 1948 ründas ‘Abd Allāh äsja moodustatud Iisraeli ja hõivas suured maa-alad. Pärast tulevahetuse lõpetamist 1949 säilitas ta Jordani Läänekalda ja nimetas riigi ümber Jordaaniaks.
‘Abd Allāhi mõrvas 1951 Palestiina araabia fanaatik, 21-aastane rätsepa õpipoiss Muşţafá ‘Ashū, kes pääses läbi pealtnäha tiheda turvameeskonna. Ta tulistas ka kuninga kõrval seisnud pojapoega Ḩusayni. Kuul tabas Ḩusayni rinnal olevat medaljoni, mida pojapoeg kandis oma vanaisa nõudmisel, ja nii päästis medaljon poisi elu.
4 päeva varem, 16. juulil 1951, oli Ammanis mõrvatud Liibanoni endine peaminister bei Riyāḑ aş-Şulḩ ning kuulujutud rääkisid, et aş-Şulḩ saabus Jordaaniasse arutama Iisraeliga rahu sõlmimist.
Mõrvas süüdistati 10 vandenõulast, kellest kaks tähtsaimat, Jeruusalemma endine sõjaväekuberner kolonel ‘Abd Allāh at-Tall ja doktor Mūsá ‘Abd Allāh al-Ḩusaynī, põgenesid Egiptusse ja 4 kaasvandenõulast mõisteti surma.
‘Abd Allāhil oli kaks poega Ţalāl ja Nāyif ning kolm tütart Hayā, Munīrah ja Maqbūlah. Jordaania trooni päris vanem poeg Ţalāl, ent kuna too oli vaimuhaige, sai kuningaks tema poeg Ḩusayn, kui ta 17 aastat vanaks sai.
Abdülhamit II

Abdülhamit II (osmanitürgi keeles عبد الحميد ثانی‎, "Abdü’l-Ḥamīd-i sânî"; türgi keeles "İkinci Abdülhamit"; 21. september 1842 – 10. veebruar 1918) oli Türgi sultan aastatel 1876–1909. Ta oli Abdülmecid I ja Tirimüjgan Kadınefendi poeg.
Abdülhamit tuli võimule oma venna Murat V troonilt tõukamise järel. Tema valitsemisaega jäid sõjad Serbiaga (1876), Venemaaga (1877–1878) ja Kreekaga (1897). Sõjad lõppesid enamasti lüüasaamise ja suurte territoriaalsete kaotustega.
1908 sundisid noortürklased Enver Paşa juhtimisel Abdülhamiti taaskehtestama 1876. aasta konstitutsiooni, 1909 nõudsid aga tema tagasiastumist. Abdülhamit kukutati ja ta suri vangistuses. 
Oma isikliku osaluse pärast armeenlaste genotsiidisis 1894–1896 ülestõusu mahasurumisel pälvis Abdülhamit Ürgmõrtsuka hüüdnime. Ta motiveerib tänini armeenlaste vaenu türklaste vastu.
Martti Ahtisaari

Martti Oiva Kalevi Ahtisaari (23. juuni 1937 Viiburi – 16. oktoober 2023 Helsingi) oli Soome diplomaat ja poliitik, Soome president 1994–2000.
Pikaajalise töö eest rahuvahendaja ja rahvusvaheliste konfliktide lepitajana sai Martti Ahtisaari 2008. aastal Nobeli rahuauhinna.
Ahtisaari vanavanaisa Julius Marenius Adolfsen emigreerus Soome 1872 Lõuna-Norrast Tistedalenist. Isa Oiva Ahtisaari võttis Soome kodakondsuse alles 1929 ja säilitas perekonnanime Adolfsen kuni 1937. aastani. Jätkusõjas osales Oiva idarindel mehaanikuna, aga ema Tyyne sõitis koos pojaga Kuopiosse, sõja jalust kaugemale.
1952. aastal kolis pere Oulusse. Samal aastal lõpetas Martti keskkooli Oulun Lyseon Lukio, mille olid lõpetanud ka Soome presidendid Kaarlo Juho Ståhlberg ja Kyösti Kallio, ning astus kohalikku NMKÜ-sse. Ta läbis sõjaväeteenistuse ja lõpetas selle reservkaptenina. Seejärel läbis ta kaugõppes kaheaastase kursuse Oulu õpetajate seminaris ja lõpetas selle 1959 algkooliõpetajana.
1960 kolis ta Pakistani Karachisse juhtima NMKÜ korraldatava kehalise kasvatuse õppe organiseerimist. Tema töö hulka kuulus õpetajate koolitus ja õpilaskodude haldamine.
Soome naasis ta 1963 ja hakkas tegutsema MTÜ-des, mis vastutasid arengumaade abistamise eest, ja astus rahvusvahelisse üliõpilasorganisatsiooni AIESEC. 1965 asus ta tööle Soome välisministeeriumis rahvusvahelise arenguabi büroos, jõudes lõpuks büroo juhataja asetäitjaks.
Ta alustas diplomaadikarjääri aastatel 1977–1981 ÜRO esindajana Namiibias, aidates luua iseseisvat Namiibia riiki.
Enne Sotsiaaldemokraatliku Partei presidendikandidaadiks valimist oli ÜRO peasekretäri asetäitja, kes esindas ÜRO-d 1989–1990 Namiibias ja 1993 Jugoslaavias. Toetas energiliselt Soome astumist Euroopa Liitu ja pühendus suhete parandamisele Venemaaga.
1995. aastal anti talle Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk.
2006. aastal pidas Ahtisaari kuude viisi kõnelusi Kosovo probleemi lahendamiseks. "Iseseisvus rahvusvahelise järelevalve all on Kosovo jaoks ainus elujõuline lahendus," leidis ta 2007. aasta märtsi algul valminud aruandes. 14. veebruaril 2007 lükkas Serbia vastvalitud parlament ÜRO erisaadiku Ahtisaari kava Kosovo tuleviku kohta peaaegu ühel häälel tagasi. Serbiat toetav Venemaa blokeeris Ahtisaari iseseisvuskava ka ÜRO Julgeolekunõukogus. Kõnelused juba kaheksa aastat ÜRO haldusalas olnud Kosovo üle jätkusid.
Ahtisaari emakeel oli soome keel, lisaks rääkis ta ka rootsi, prantsuse, inglise ja saksa keelt.
Ahtisaari matusetseremoonia peeti Helsingi toomkirikus ja ta maeti Hietaniemi kalmistule.
Sabbioneta

Sabbioneta on linn Itaalias Lombardia maakonnas Mantova provintsis.
Sabbioneta linn on ühe õnnestunud renessanssarhitektuurieksperimendi tulemus. Selle laskis ehitada Vespasiano Gonzaga ideaalse linna näitena.
Saitama prefektuur

Saitama prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas, Tōkyōst vahetult põhjas.
Loodus.
Prefektuuri lääneosa on mägine.
Sümbolid.
Saitama prefektuuri tunnuslind on kaelus-turteltuvi ("Streptopelia decaocto"), tunnuspuu on tselkva ("Zelkova serrata") ja tunnuslill Sieboldi priimula ("Primula sieboldii").
Haldusjaotus.
Saitama prefektuur on jaotatud 63 omavalitsusüksuseks, millest 40 on linnad (市 "shi").
Iki saar

Iki (jaapani 壱岐島 "Ikinoshima") on saar Jaapani meres Kyūshū ja Tsushima saare vahel. Kuulub halduslikult Jaapani Nagasaki prefektuuri.
Geograafilised koordinaadid on 129°42'N, 33°45'E.
Saare pindala on 138,45 km² ja seal elab 33 200 inimest.
1970. aastatel püüdsid saare kalurid massiliselt vaalasid ja delfiine. 
1977. aastal kutsusid kalurid televisiooni saarele filmima, kuidas nad delfiine tapavad. Filmitud kaadrid tekitasid rahvusvahelise üldsuse ulatusliku protesti. 1982. aastal keelustati suuremahuline tööstuslik delfiinipüük.
2004. aastal moodustati nelja saarel asunud linna Gōnōra, Katsumoto, Ashibe ja Ishida liitmise teel kogu saart hõlmav Iki linn.
Õunasortide loend

"Siin on loetletud aed-õunapuu sorte ja sortide rühmi."
Niigata prefektuur

Niigata prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Jaapani mere kaldal. Prefektuuri haldusalas on Sado saar.
Haldusjaotus.
Niigata prefektuur on jaotatud 30 omavalitsusüksuseks, millest 20 on linnad (市 "shi").
Kyōto prefektuur

Kyōto prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas. Piirneb lõunas Jaapani merega.
Prefektuur asub Honshū saare keskosas ja hõlmab 4612,71 km², mis moodustab 1,2% Jaapani pindalast. Lõuna- ja põhjaosa eraldavad Tanba mäed.
Sümbolid.
Kyōto prefektuuri tunnuslind on jaapani tormilind ("Calonectris leucomelas"), tunnuspuu on jaapani krüptomeeria ("Cryptomeria japonica") ja tunnuslill kirsipuu "Prunus spachiana" õis.
Haldusjaotus.
Kyōto prefektuur on jaotatud 26 omavalitsusüksuseks, millest 15 on linnad (市 "shi").
Aleksandar I Karađorđević

Aleksandar I Karađorđević (16. detsember 1888 Cetinje – 9. oktoober 1934 Marseille) oli Jugoslaavia kuningas.
Serbia kuninga Petar I teise pojana kuulutati ta 1912 isa regendiks ja Petari surres lõunaslaavlaste riigi (moodustatud 1918) Jugoslaavia kuningaks.
Lahkhelid naabritega ning horvaatide, serblaste ja sloveenide omavaheline rivaalitsemine riigis sundisid Aleksandarit kehtestama isikuvõimu. Hiljem tunnistati selle kuriteo õhutajaks Itaalia valitsus.
Regendina paistis Aleksandar silma Balkani sõdades 1912 ja 1913. I maailmasõja ajal oli ta Serbia armee ülemjuhataja. Ta taganes koos sõjaväega keskriikide pealetungi eest, moodustas Korful Serbia eksiilvalitsuse ja külastas lääneliitlaste pealinnu. 1922 abiellus ta Rumeenia kuninga Ferdinandi tütre Mariega.
Aleksandar mõrvati riigivisiidi ajal Prantsusmaale koos Prantsuse välisministri Louis Barthouga. Mõrva korraldas Itaalia valitsuse õhutusel ja kaasabil. See oli esimene atentaat, mis jäädvustati filmilindile. Mõrvar Velitško Dimitrov-Kerin lintšiti kohapeal.
Aleksandri järel sai troonile poeg Petar II.
Birendra

Birendra Bir Bikram Shah Dev (28. detsember 1945 Katmandu – 1. juuni 2001) oli Nepali kuningas aastail 1972–2001. 
Ta päris trooni 1972. aastal oma isalt Mahendralt, ametlikult krooniti Birendra 1975. aastal. Birendra ajal pöördus Nepal mitmeparteipoliitika poole ja 1990. aastal kehtestati uus põhiseadus. 
Birendra Bir Bikram Shah Dev abikaasa oli kuninganna Aiswarya. Neil sündis kolm last:
Birendra langes koos perekonnaga paleemõrva ohvriks.
Boris III

Boris III (Boris Klemens Robert Maria Pius Ludwig Stanislaus Xaver; 30. jaanuar 1894 – 28. august 1943) oli Bulgaaria tsaar Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast.
Ta sai tsaariks 1918. aastal, mil tema isa Ferdinand I loobus troonist järjestikuste kaotuste tõttu Teises Balkani sõjas ja Esimeses maailmasõjas. Alates 1934. aastast oli ta sisuliselt diktaator.
Teise maailmasõja alguses oli Bulgaaria neutraalne, ent avalik arvamus kaldus teljeriikide poole, kes olid sundinud Rumeenia Lõuna-Dobrudža Bulgaariale loovutama. Nõnda kuulutas Boris 1941. aastal sõja Kreekale ja Jugoslaaviale, et saada tagasi eelmistes sõdades kaotatud maa-alasid. Kuid Boris keeldus kuulutamast sõda Nõukogude Liidule ja saatmast oma riigi juute Adolf Hitleri käsul Poola. Küll kuulutas ta sõja Suurbritanniale ja Ühendriikidele, mistõttu pommitasid liitlasväed 1944. aastal Sofiat.
Ta suri mõni päev pärast visiiti Hitleri juurde südamepuudulikkusse, mis on tekitanud kahtluse, et Hitler laskis ta mürgitada. See on siiski ebatõenäoline, sest kohtumise ja surma vahel oli mitu päeva. Surmaeelsel päeval oli tal mitteametlik lõunasöök Itaalia saatkonnas. Trooni päris tema kuueaastane poeg Simeon II.
Ta abiellus Itaalia kuninga Vittorio Emmanuele III tütre Giovannaga. Neil oli kaks last: Simeon II ja printsess Maria-Luisa.
Biograafiad (Ä)

Biograafiad (Ä) 
See loend loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ä-tähega.
Hokkaidō prefektuur

Hokkaidō prefektuur on Jaapani prefektuur, mis hõlmab Hokkaidō saare ja selle ümber paiknevad väiksemad saared, sealhulgas Okushiri, Rebun ja Reshiri.
Sümbolid.
Hokkaidō prefektuuri tunnuslind on õnnekurg ("Grus japonensis"), tunnuspuu on ajaani kuusk ("Picea jezoensis") ja tunnuslill kurdlehine kibuvits ("Rosa rugosa").
Haldusjaotus.
Hokkaidō prefektuur on jaotatud 14 allprefektuuriks (ringkonnaks; 支庁 ("shichō")), mis omakorda jagunevad 207 omavalitsuseks.
Okinawa prefektuur

Okinawa prefektuur on Jaapani lõunapoolseim prefektuur, mis hõlmab Okinawa ja Sakishima saared.
Sümbolid.
Okinawa prefektuuri tunnuslind on Okinawa rähn ("Sapheopipo noguchii"), tunnuspuu on mänd "Pinus luchuensis" ja tunnuslill india korallpuu ("Erythrina variegata").
Haldusjaotus.
Okinawa prefektuur on jaotatud 41 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 "shi").
Käru valla lipp

Käru valla lipp on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Käru valla lipp.
Lipp kinnitati 20. mail 1992.
Lipu kirjeldus.
Käru valla lipp on vapilipp, kangas on jaotatud vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks, vardapoolne on kollane ja lehvipoolne sinine. Lipu keskel on vastandvärvides kaheksakodaraline ratas.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ühikut ning normaalsuurus 105x165 cm.
Põhjendus.
Lipuvärvid viitavad Käru ajaloolisele kuuluvusele Järva- ja Pärnumaa koosseisu, ratas - valla nimele. Ühtlasi tähistab ratas ka arengut ja liikumist.
Willem II (Hollandi krahv)

Willem II (veebruar 1228 – 28. jaanuar 1256) oli Hollandi krahv alates 1235. aastast, Saksa vastukuningas alates 1247. aastast ja Zeelandi krahv aastatel 1252–1256. Ta oli Hollandi krahvi Floris IV poeg.
Kölni peapiiskopi ja Brabanti hertsogi Hendrik II abiga valiti Willem pärast Saksa-Rooma keiser Friedrich II järjekordset kirikuvande alla panemist Saksa kuningaks. Teda toetasid mõned Saksa vürstid, kuid kaugeltki mitte kõik. 1248. aastal vallutas Willem Aacheni, kus lasi end kuningaks kroonida. Siiski ei tunnistanud enamik Saksa vürste teda veel ka siis. Mõnevõrra tugevama positsiooni omandas ta alles pärast abiellumist Elisabeth Welfiga, kes oli Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Otto Lapse tütar.
Oma koduprovintsides püüdis Willem saavutada mõjuvõimu sõjalisel teel. Ta võitles Flandriaga Zeelandi pärast ning nimetas ennast (Saksa kuningana) viimase krahviks. Samal ajal püüdis ta alistada ka Lääne-Friisimaad, kuid 1256. aasta alguses vajus Hoogwoudi lähedal hobusega läbi jää ning friisid tapsid ta. Tema surnukeha leidis alles 26 aastat hiljem tema poeg Floris V. Et Willemi surres oli Floris vaid kaheaastane, ei saanud ta oma pretensioone Saksa-Rooma valitsejatiitlile esitada. Pärast Willemi surma valiti Saksa kuningaks kaks valitsejat väljastpoolt Saksa-Rooma riiki: Richard Cornwallist ja Alfonso X Kastiiliast, kuid kumbki ei saavutanud Saksa vürstide enamiku toetust.
Hiragana

Hiragana on üks kahest jaapani silbitähestikust ehk kanast, mida kasutatakse teiste märkidega läbisegi. Kui jaapani keeles kasutatavatel hiina märkidel ehk kanjidel on kindel tähendus, siis hiraganat ja teist silbitähestikku katakanat kasutatakse foneetiliselt. Hiraganat kasutatakse peamiselt grammatiliste elementide märkimiseks, näiteks kui kanji 読 tähendab "lugema", siis hiraganaga saab tähistada selle pööret: 読んでいる ("yondeiru") – "loen".
Kirjutamisreeglid.
"Ē" või "ei" on enamasti kirjutatud えい, kuid on traditsioonilise sõnu, kus esineb ええ-na.
おう tähendab "ō" ("oo"), kuid mõnes traditsioonilises sõnas kirjutatakse おお. Näiteks いもうと ("imōto" – 'noorem õde') ja おおきい ("ookii" – 'suur').
Topeltkonsonanti väljendatakse väikese "tsu"-ga (つ) esimese konsonandi kohapeal. Näiteks けっこん ("kekkon" – 'abielu'). Topeltkonsonant esineb ainult sõna keskel.
"Ji" ja "zu" kirjutatakse reeglina じ ja ず. Mõnes sõnas on traditsiooniliselt ぢ ja づ.
Hiragana järgib traditsiooni, kus kolm partiklit kirjutatakse hääldusest erinevalt. "O", kasutatakse partiklina を, mitte お. "E", kasutatakse partiklina へ, mitte え. "Wa", kasutatakse partiklina は, mitte わ.
Hiragana sümbolite ゐ ("wi") ja ゑ ("we") kasutamisest on loobutud.
Hääldus.
Romanjis "ī", "ā", "ū", "ō", "ē" tähendavad topelttäishäälikut. Jaapani keeles puudub üldine sõnarõhk, kuid esineb erinevaid dialekte. Jaapani keele hääldus sarnaneb üsna palju eesti keele omaga, kuigi leidub ka erandeid.
う "u" – eesti u ja õ vahepealne.　し ("shi"), ち ("chi"), じ ("ji") häälduvad tugevalt palataliseeritud vastavalt "s"-na, "t(s)"-na ja "dz"-na. Poolvokaali "j" kasutatakse や ("ya") puhul. わ "wa" – hääldub nagu (u)a eesti sõnas raua(raud). Eesti "r" ja "l" vahepealsena hääldub "ra" (ら) r. "N" (ん) hääldub nagu m "b" ja "p" ees. Näiteks ねんまつ ("nenmatsu" hääldatakse "nemmatsu") või さんぽ ("sanpo" hääldatakse "sampo").
Joonte tõmbamise järjekord ja suund.
Üldine jaapani silbikirja sümbolite kirjutamise järjekord on järgmine:
Heinrich Raspe

Heinrich Raspe Tüüringist (1204 – 16. veebruar 1247) oli Tüüringi maakrahv (Heinrich IV) alates 1231 ja Saksa vastukuningas alates 1246 kuni surmani.
Heinrich oli esialgu oma alaealise nõo Hermann II asevalitseja, kuid 1231 kukutas ta tolle ning kuulutas end maakrahviks. Seejärel õnnestus tal 1242. aastal saada koos Böömimaa kuninga Vaclav I-ga Saksa-Rooma keiser (1220–1250) Friedrich II alaealise poja, Saksa kuninga (1250–1254) Konrad IV asevalitsejaks. 
1245. aastal läks ta aga peale Friedrichi kirikuvande alla panekut üle paavsti poolele ning valiti 1246 vastukuningaks. Ta võitis sama aasta augustis Nidda lahingus Konradit, kuid haigestus ja suri ootamatult vaid 6 kuud hiljem. 
Tema pärandit nõudsid nii Wettinist Meißeni markkrahv Heinrich III (Tüüringi Judithi poeg) kui ka Brabanti hertsoginna Sophie (maakrahv Ludwig IV tütar) - see konflikt viis Tüüringi pärilussõjani.
Richard Cornwallist

Richard Cornwallist (5. jaanuar 1209 – 2. aprill 1272) oli Poitou krahv, Cornwalli krahv alates 1227 ja Saksa kuningas ("roomlaste kuningas") alates 1257 kuni surmani.
Richard oli Inglismaa kuninga (1199–1216) John Maata poeg ja (1216–1272) Henry III vend. Alates isa surmast 1216 kuni Edward I sünnini 1239 oli ta Inglismaa troonipärija.
Ta tehti kõigest 8-aastaselt Berkshire'i peašerifiks ja 16-aastaselt 1225 Poitou krahviks. Tema taotlused Poitoule olid vaid formaalsed, kuna tema isa oli Poitou ja Gascoigne'i prantslastele kaotanud. 1241 püüdis ta seda tagasi vallutada, kuid liitlaste poolt reedetuna sai ta lüüa. Enne seda oli ta osalenud Kuuendas ristisõjas 1228–1229, kus ei osalenud lahingutes, ent saavutas läbirääkimiste teel vangisolevate ristisõdijate vabastamise.
Richard sai oma 16. sünnipäeval vend Henrylt kingituseks Cornwalli Edela-Inglismaal. Tema sissetulekuid suurendas Cornwall märkimisväärselt, nii et Richard oli üks oma aja rikkamaid inimesi Euroopas.
1257. aastal valisid kolm saksa vürsti (Kölni ja Mainzi peapiiskop ning Pfalzi pfaltskrahv) Richardi Saksa kuningaks. Ta oli need hääled ostnud 28 000 marga eest, mis tollal oli üüratu summa. Ka sel tiitlil oli vaid sümboolne tähendus. Richard käis 1257–1269 küll neljal korral Saksamaal, kuid ei saavutanud midagi.
Richardi suhted kuningaga olid segased. Richard oli 3 korral regent ning sõdis koos Henryga sõjakäikudel Poitous ja Bretagne'is, kuid ka mässas tema vastu 3 korda. Richard osales venna poolel ka Parunisõjas, kus kuninga pooldajad said lüüa. Richardki oli 1264–1265 vangis.
Richard suri loomulikku surma.
Alfonso X

Alfonso X Tark ("Alfonso el Sabio", ka Alfonso Astronoom; 23. november 1221 – 4. aprill 1284) oli Kastiilia kuningas alates 1252 ja Saksa kuningas alates 1257. 
Mõned Saksa vürstid valisid Alfonso 1257 Saksa kuningaks, kuid tal polnud laiemat toetuspinda, tema tiitel jäi vaid sümboolseks. Tema katsed Saksamaa kuningriigis reaalset võimu kehtestada kukkusid läbi.
Kirjandus ja muusika.
Alfonso X on pälvinud kuulsuse kunstide toetajana, tema õukonnas õitses kirjandus- ja muusikaelu. Tema kuningakojas ja tema eestvõtmisel pandi kokku "Cantigas de Santa Maria", keskaegses galeegi keeles kirjutatud ja neitsi Maarjale pühendatud laulukogumik. Mõned uurijad omistavad Alfonsole osa laulude autorsuse, mis võib olla vaieldav, aga kindlasti tõi ta žanrina kasutusse trubaduurilauluga sarnaneva religioosse sisuga "cantiga".
Kuldgloobus

Kuldgloobus (ingl Golden Globe Award) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja teleauhind, mis antakse välja igal aastal ametliku õhtusöögi käigus.
Auhinnatseremooniat on Hollywoodi Välisajakirjanike Assotsiatsioon korraldanud 1944. aastast. 1961. aastast on see toimunud hotellis The Beverly Hilton.
Võitjad valib 86-liikmeline (2005. aasta seisuga) peamiselt poole kohaga ajakirjanikest koosnev žürii, kes elavad Hollywoodis ja on seotud ka välismaise meediaga.
Kategooriad.
Erinevalt Oscaritest jagatakse Kuldgloobusi alates 1956. aastast televisioonikategoorias.
1952. aastast jagatakse igal aastal ka Cecil B. DeMille'i nimelist elutööauhinda saavutuste eest filmikunstis.
64. Kuldgloobuse auhindade jagamisel 2007. aastal jagati esimest korda auhindu parima joonisfilmi kategoorias.
Saksamaa riigipeade loend

Saksamaa riigipeade loend loetleb Saksamaa riigipead ja selle territooriumil kõrgeimat võimu omanud valitsejad kronoloogilises järjestuses.
Frangi riik (800–840).
Suurem osa Saksamaa territooriumist ühendati esmakordselt Karl Suure vallutuste käigus. Tema poja Ludwig Vaga surma järel läks Saksamaa Ida-Frangi riigina Ludwig Sakslase ja tema järglaste võimu alla.
Saksamaad valitsenud Frangi keisrid:
Ida-Frangi riik ja Saksa Rahvuse Püha Rooma keisririik (843–1806).
"Selle perioodi valitsejaid vaata lehelt: Saksa-Rooma keisrite ja Saksa kuningate loend"
Reini Liit (1806–1813).
Reini Liitu valitses terve selle eksistentsi vältel protektorina Napoleon Bonaparte, sellest jäid välja Preisimaa ja Austria.
Liitlaste okupatsioon (1945–1949).
"Selle perioodi Saksamaa valitsejaid vaata leheküljelt: Saksamaa okupatsioonitsoonid"
Saksa Demokraatlik Vabariik (1949–1990).
"Selle riigi valitsejaid vaata leheküljelt: Saksa DV riigipeade loend"
Saksamaa Liitvabariik (1949–).
Liidupresidendid:
Geštaltteraapia

Geštaltteraapia on psühhoteraapia meetod, millele panid 1940. aastatel aluse Frederick (Fritz) ja Laura Perls. 
See põhineb kahel mõtteviisil:
Geštaltteraapia on holistlik. See käsitleb inimest kui tervikut: tema füüsilist, psühholoogilist, intellektuaalset, emotsionaalset, interpersonaalset ja spirituaalset osa. Geštaltteraapia õpetab teadlik olema, keskendudes siin ja praegu tajumisele ja tundmisele interpreteerimise ja eelarvamuste kütkes olemise asemel. See, mida otseselt tajutakse ja tuntakse, on usaldusväärsem seletustest ja interpretatsioonidest. Teadlikus kontaktis teiste inimeste ja keskkonnaga suurenevad võimalused kvaliteetsete suhete tekkeks ning ollakse võimeline avastama uusi, loovaid lahendusi oma heaolu suurendamiseks.
Pulitzeri preemia

Pulitzeri preemia on iga-aastane loomeauhind, millega tunnustatakse paljudes kategooriates kirjandus- ja muusikateoste autoreid ning ajakirjanikke. Auhinda annab välja New Yorgis asuv Columbia Ülikooli erinõukogu. 
Auhinda antakse välja alates 1917. aastast Joseph Pulitzeri testamendi alusel.
Pulitzeri preemia medali on kujundanud Daniel Chester French ja H. Augustus Lukeman.
Seni ainsa eestlasena on auhinna pälvinud Edmund Valtman 1962. aastal.
Joseph Pulitzer

Joseph Pulitzer (10. aprill 1847 Makó, Ungari – 29. oktoober 1911 Charleston, Lõuna-Carolina osariik, Ameerika Ühendriigid) oli Ungari juudi päritolu USA ajakirjanik, kirjastaja ja Pulitzeri preemia asutaja.
Pulitzer emigreerus 1864. aastal Ameerika Ühendriikidesse ja teenis Ameerika kodusõjas Uniooni armees. Pärast sõda alustas ta ajakirjanduskarjääri, omandades hiljem St. Louis Post-Dispatchi ja New York Worldi, mille ta muutis mõjukateks ja suure tiraažiga ajalehtedeks. Tema juhtimisel said neist väljaannetest sensatsioonilise ajakirjanduse ehk nn kollase ajakirjanduse teerajajad, kuid samas edendas ta ka uurivat ja ühiskonnakriitilist ajakirjandust.
Pulitzer toetas ajakirjanduse professionaalsuse ja hariduse tõstmist. Oma testamendis jättis ta osa varast Columbia Ülikoolile, mille toel loodi Pulitzeri preemia – üks maailma mainekamaid ajakirjandus- ja kirjandusauhindu.