tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Närbumisniiskus

Närbumisniiskus ehk närbumispunkt on mulla veesisaldus, mille puhul taim ei suuda mullast vett omastada. 
Närbumisniiskuse korral on mulla veepotentsiaal võrdne närbuva taime veepotentsiaaliga. Kui muld on sellises seisundis, siis taim närbub ja tema elutegevus ei taastu isegi siis, kui mulla veehulk peaks suurenema.
Juha Wuolijoki

Juha Wuolijoki (sündinud 10. novembril 1969 Helsingis) on soome filmilavastaja, produtsent ja stsenarist.
Ta on teinud aastal 2004 telefilmi "Gourmet Club" ja aastal 2007 "Joulutarina". Aastal 2011 tegi ta Hella Wuolijoest (oma vaarisa vennanaisest) filmi "Hella W".
Makoto Shinkai

Makoto Shinkai (jaapani keeles 新海 誠 "Shinkai Makoto"; sünninimi Makoto Niitsu, 新津 誠 "Niitsu Makoto"; sündinud 9. veebruaril 1973 Koumis, Nagano prefektuuris Jaapanis) on jaapani animefilmilavastaja ja mangakunstnik.
Tema 2016. aastal esilinastunud film "Sinu nimi on..." ("Kimi no Na wa") oli kõigi aegade suurima piletituluga animefilm, ületades animeklassiku Hayao Miyazaki 2001. aasta filmi "Vaimudest viidud". Arvustustest ongi Makoto Shinkaid nimetatud "uueks Miyazakiks", ehkki ta ise peab seda liialduseks.
Filmograafia.
Martin Meredith

Martin Meredith on Briti ajaloolane, ajakirjanik ja publitsist.
Ta on töötanud muu hulgas ajalehtede The Observer ja The Sunday Times korrespondendina Aafrikas ning teadurina Oxfordi ülikooli St Antony Kolledžis.
Ta on palju kirjutanud Aafrika rahvaste ajaloost, eriti nende saatusest 19.–20. sajandil.
Horace Lecoq de Boisbaudran

Horace Lecoq de Boisbaudran (14. mai 1802 Pariis – 7. august 1897 Pariis) oli prantsuse kunstnik ja kunstipedagoog.
Horace Lecoq de Boisbaudran võeti 1819. aastal vastu École des Beaux-Artsi, kus tema juhendajateks oli Pierre Peyron ja Guillon Lethière. Aastatel 1831 ja 1840 esitleti tema töid Pariisi Salongis.
Lecoq de Boisbaudran töötas ka joonistusõpetajana. Ta õpetas tol ajal uudset mälu järgi joonistamise meetodit. Tema tuntumad õpilased olid Auguste Rodin, Henri Fantin-Latour ja Alphonse Legros.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse

Albert-Ernest Carrier-Belleuse (12. juuni 1824 Aisne – 4. juuni 1887 Sèvres) oli prantsuse skulptor.
Carrier-Belleuse oli prantsuse kujuri David d'Angers' õpilane. Viimase abil pääses ta 1840. aastal õppima kunstikooli École des Beaux-Arts, kuid püsis seal lühikest aega. Ta otsustas õppida hoopis Petite École'is dekoratiivkunsti.
Aastatel 1850–1855 töötas Carrier-Belleuse Inglismaal Wedgwoodi ettevõttes, mis tegutseb tänapäevani ja valmistab portselanitooteid.
1862 oli ta üks kaunite kunstide kooli Société nationale des beaux-arts asutajatest ja ta sai Auleegioni ordeni.
1864–1870 töötas tema abilisena Auguste Rodin. 1871 sõitsid nad koos Brüsselisse ja Rodin aitas teda Brüsseli börsi jaoks tellitud skulptuuride, näiteks friisi valmistamisel.
Aastast 1875 kuni surmani oli ta Sèvresi portselanivabriku direktor. Aastatel 1879–1882 töötas Auguste Rodin seal tema alluvuses. Rodin teenis sealse tööga hästi ja tegi tänutäheks Carrier-Belleuse'ist büsti.
1877. aasta paiku valmis Carrier-Belleuse'i skulptuur "Hippodameia röövimine", mille teema ja Hippodameia kujutamine on tüüpilised Carrier-Belleuse'ile, aga kentauri Eurytuse ilme ja lihased lasevad oletada, et need on valmistanud Rodin.
Carrier-Belleuse'i teostest asuvad välismaal muuhulgas Mihai Vapra ratsamonument Bukarestis, José de San Martíni mausoleum ja Manuel Belgrano ratsamonument Buenos Aireses ning Jesuiitide kiriku tulekahju mälestustahvel ja Bernardo O'Higginsi ratsamonument Santiagos.
Kuni 1868. aastani signeeris ta oma tööd kujul "Carrier" või "A. Carrier", aga 1868. aastast surmani kujul "Carrier-Belleuse".
Tema pojad olid maalikunstnikud Louis-Robert Carrier-Belleuse (1848–1913) ja Pierre Carrier-Belleuse (1851–1932). Tal oli ka tütar Henriette, kes oli tema õpilane ja lillemaalija. Henriette abiellus Joseph Chéret'ga, kes sai Carrier-Belleuse'i surma järel Sèvresi portselanivabriku direktoriks.
Harald Tanner

Harald Tanner (1893 Vaasa – 28. mai 1972 Sydney) oli Soome diplomaat ja Eesti konsul.
Ta lõpetas Helsingi ülikooli kaubandus- ja majandusteaduskonna.
1919. aastal asus ta elama Sydneysse, kus täitis alates 1920. aastast ajutiselt Soome konsuli ja Eesti huvide kaitsja kohuseid. Mais 1921 nimetati ta Soome peakonsuliks Austraalias, Uus-Meremaal ja lõunamere saartel, samaaegselt jätkas ta Eesti huvide kaitsmist. 30. septembril 1924 nimetati ta Eesti asekonsuliks ja 30. septembril 1927 konsuliks Sydneys. 1935. aastal lahkus ta Eesti konsuli kohalt, oli hiljem Soome esindaja Shanghais, 1946. aastal läks erru ja asus Austraaliasse elama.
Blåmannsisen

Blåmannsisen (saami keeles "Ålmåjalosjiegŋa") on liustik Norras, pindalalt Norra mandriosa viies. Ta asub Nordlandi maakonnas Fauske ja Sørfoldi valla piiril, Sulitjelmast põhjas Rootsi piiri läheduses. 
Blåmannsisen on platooliustik pindalaga umbes 87 km². Jää paksus on keskmiselt 200–400 m, kohati ületab see 800 m. Kõrgeim tipp on Blåmannen (1540 m). Liustikujää tasakaalujoone kõrgus idanõlval Leirvatneti järve kohal on umbes 1100 m. Madalaim punkt ulatub 810 m kõrgusele.
Liustikult laskub alla mitu liustikukeelt, sealhulgas põhja suunas 12 km pikkune Rundvassbreen, mis ületab jääaluse mäeharja ja suleb tammina Øvre Messingmalmvatni järve, ning ida suunas suur liustikukeel, mis laskub Leirvatneti järve. Kagus ulatub Blåmannsisen Blåmannsisvatneti järveni, kuhu liustikuserva küljest pudeneb tükikaupa jäämägesid. Liustikukeeled ning Blåmannsisvatneti järve kohale jääv liustikuosa on tugevasti lõhenenud. Liustiku lõunaserva ääres asub suur, selgesti väljakujunenud otsamoreeniga moreeniväli, mis on jää alt vabanenud pärast liustikuserva taandumist väikese jääaja maksimumist. 
Idasse Rootsi poole voolavad liustikujõed kuuluvad Luleälveni vesikonda, läände suunduvad jõed suubuvad Norra fjordidesse.
Landsat-7 satelliidipiltidelt nähtub, et kuigi liustiku pindala viimasel ajal oluliselt vähenenud ei ole, on akumulatsiooni ja ablatsiooni vahelist pikaajalist piiri tähistav firnijoon taandunud alates 2001. aastast 10 aasta jooksul 1 km võrra. 2011. aasta talvel sooritatud mõõtmistest ilmneb, et firnijoone lähedal on liustiku pinna kõrgus merepinnast vähenenud 10 m võrra. Seega kahaneb liustik vertikaalselt, kuigi mitte horisontaalselt.
Jäätammiga tõkestatud Øvre Messingmalmvatni liustikujärve vesi, mis tavaliselt voolab üle mäeseljandiku Rootsi suunas, on mitmel korral tammist läbi murdnud, tulvates lääne poole Sisovatneti veehoidlasse, mida kasutab Norras asuv Siso hüdroelektrijaam. Teadaolevalt esimene selline sündmus toimus 6.–7. septembrini 2001, mil 35 tunni jooksul voolas 1,5 km² pindalaga järvest välja umbes 40 miljonit kuupmeetrit vett, mis uuristas endale Rundvassbreeni rohkem kui 100 m paksuse jääkihi alla 2,3 km pikkuse tunneli. Maksimaalne vooluhulk oli hinnanguliselt 800–900 m³/s. Tulva järel oli järve veetase langenud 50 m võrra ning veehoidla veetase tõusnud 2,4 m võrra, tuues hüdroelektrijaamale majanduslikku kasu. Pärast seda paigaldati liustikule mõõtejaam, mis peaks uutest tulvadest märku andma. Teine taoline sündmus toimus augustis 2005, kolmas augustis 2007, neljas septembris 2009, viies septembris 2010. Tulvade põhjuseks peetakse kliimamuutust, mille tõttu liustik on muutunud õhemaks, nii et jäätamm ei ole enam sama stabiilne kui varem.
Blåmannsiseni liustik koos Blåmanneni mäega on nähtav Bodøst (80 km kaugusel) ja selle ümbrusest. Mägi meenutab profiililt kotiga meest ning teda kutsuti mõnikord Viljameheks. Kui lumi kadus mäelt kiiresti, siis pidi tulema hea vilja-aasta. Pärast talvise lume sulamist ilmub nähtavale sinine jää, sellest nimi Blåmannsisen ('Sinise mehe jää').
Dobroflot

Dobroflot ehk Dobrovolnõi Flot (, 'vabatahtlik laevastik') oli 1878. aastal Venemaa keisririigis vabatahtlike annetuste alusel moodustatud laevandusselts.
Pärast 1917. aasta revolutsioone ja Vene kodusõda ei naasnud laevandusseltsi laevad Nõukogude Venemaale. 1922. aastal Vene SFNV-s selts taasasutati Sovtorgfloti koosseisus ning pöörduti rahvusvahelistesse kohtutesse, et saada laevastiku laevad uuesti Vene SFNV laevandusseltsi omandusse.
Dobroflot likvideeriti 1925. aastal ning vara anti üle NSV Liidu Sovtorgfloti koosseisu.
Dobroflot Eestis.
Eestis asutati Dobrofloti allorganisatsioon Eesti sadamate kaudu transiitvedusid teostavate nõukogude kaubalaevade teenindamiseks ning sellesse koondusid eesti kommunistlikult meelestatud sadamatöölised, kes 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal osalesid 1. detsembri riigipöördekatses.
Villem Maidre

Villem Maidre (kuni 1936. aastani Villem Rebane; 15. märts 1903 Rampe küla, Laatre vald, Tartumaa – 22. aprill 1990 Melbourne) oli Eesti omavalitsustegelane.
Ta õppis aastail 1924–1928 ja 1935–1937 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Selts Ühendus vilistlane.
Villem Maidre oli aastail 1924–1927 Iigaste algkooli juhataja, 1927–1930 Valga maavalitsuse sekretär, 1930–1938 abiesimees, alates 1938. aastast abimaavanem. 
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal Austraaliasse.
Imigongo

Imigongo on Rwanda naiste traditsiooniline kunst.
"Imigongo" tegemiseks kasutatakse lehmasõnnikut ja pigmente. Vanimad säilinud "imigongo"-pildid on leitud Kibungo 18. sajandist pärinevate hüttide seintelt.
Esialgu kasutati pilte elamu seintel. Sõnnikust vormiti puitplaadile reljeefsed kujundid, millel lasti kuivada ja seejärel värviti üle. Traditsiooniliselt on kasutatud musta ja valget ning punakaid-pruunikaid, aga ka halle ja beeže toone. Mustrid olid peamiselt geomeetrilised, eriti palju kasutati spiraalseid kujundeid. Tänapäeval luuakse samas tehnikas väga mitmesuguseid teoseid, mis kujutavad näiteks maastikke või loomi. Ka värvide valik on mitmekesisem. "Imigongo"'t kantakse ka otse seintele, keraamilisetele esemetele või kangale.
Punast pigmenti saadi pinnasest, valget kaoliinist, ookrit savist ning musta banaanikoorte tuhast, mida segati aaloemahla ja "Solanum aculeastrum"'i viljadega.
Pärast 1994. aasta genotsiidi avastati, et traditsiooniline oskus kipub välja surema. Idaprovintsis Kirehe lähedal asutasid kohalikud naised ühenduse, mis on vana kunsti uuesti tuntuks teinud.
Sèvresi portselanivabrik

Sèvres'i portselanivabrik on portselanesemeid valmistav ettevõtte Prantsusmaal Sèvres'is. 
Ettevõtte asutas Madame de Pompadour 1756. aastal. Vabrikus on töötanud mitmed tuntud kunstnikud, teiste seas Auguste Rodin.
Gihtsejiegŋa

Gihtsejiegŋa (Lule saami, ka "Gihccejiekna", "Giccocokka") on liustik Norras Nordlandi maakonnas Narviki ja Hamarøy vallas. Ta asub Tysfjordenist kagus vahetult Rootsi piiri ääres. Liustiku pindala on 25 km², millega ta on Norra mandriosa liustike hulgas 14. kohal. Liustiku kõrgeim punkt on 1500 m ning madalaim 870 m, lumepiir asub hinnanguliselt 1175 m kõrgusel. Edelaserval ulatub nunatakina jääst välja Bjørntoppen (Biernatjåhkkå, 1520 m). Liustik on väheliikuv ja sisaldab suhteliselt vähe lõhesid. Skandinaavia mäestiku veelahkmejoonest lääne poole jäävad liustikuosad kuuluvad Tysfjordeni, ida poole jäävad osad Luleälveni vesikonda.
Üliraske vesi

Üliraske vesi on vee vorm, milles tavalised vesinikuaatomid on asendunud triitiumi ehk üliraske vesiniku omadega. Puhast ülirasket vett kutsutakse ka triitiumoksiidiks (T2O või 3H2O). 
Puhas üliraske vesi on oma iseradiolüüsi (inglise "self-radiolysis") tõttu korrosiivne.
Dreen

Dreen ehk kuivendusdreen ehk salakraav ehk torukraav on maa-alune veejuhe pinnalähedase põhjavee kogumiseks ja ärajuhtimiseks. 
Dreenisüsteemi nimetatakse drenaažiks.
Tensiomeeter

Tensiomeeter on riist mullavee kapillaarrõhu mõõtmiseks vahemikus 0–0,9 baari.
Manutšar Kvirkvelia

Manutšar Kvirkvelia (sündinud 12. oktoobril 1978) on Gruusia maadleja.
Ta võitis 2008. aastal Pekingi suveolümpiamängudelt Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali. Samuti on tal kuld 2003. aasta maailmameistrivõistlustelt ja 2007. aasta Euroopa meistrivõistlustelt.
2004. aastal Ateenas kaotas Kvirkvelia hilisemale hõbemedalivõitjale Şeref Eroğlule ja loobus seejärel edasi võistlemisest.
Toomas Tein

Toomas Tein (sündinud 15. juulil 1955 Tartus) on eesti spordiarst–traumatoloog, endine korvpallur.
Ta lõpetas 1973. aastal Tartu 3. Keskkooli ja aastal 1979 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini erialal. Ta on täiendanud ennast traumatoloogia alal aastatel 1979–1989 Moskva ja Kiievi haiglates ning aastast 1989 USA, Kanada, Saksamaa, Norra, Rootsi ja Soome haiglates. Ta töötas aastast 1979 Tartus Maarjamõisa haiglas traumatoloogi-ortopeedina, aastatel 1983–2003 ka osakonnajuhatajana, aastast 1996 olnud AS-i Medex spordiarst.
Ta on tegelenud korvpallimänguga, hakkas mängima EPA LNSK-s Arne Laose õpilasena, jätkas TRÜ-s Ernst Ehaveeru juhendamisel. Ta on mänginud "Kalevi" duubelkoosseisus ja "Ehitajas".
Tein kuulub 10. novembrist 1994 Reformierakonda. Ta on mitu korda valitud Tartu Linnavolikogu liikmeks. Ta kuulus ka aastatel 2003–2005 X Riigikogu koosseisu, kust ta koos Peep Aruga tagasi astus.
Skandaal 2005. aastal.
2005. aasta 10. aprilli õhtul kell 23.56 sai turvafirma Falck väljakutse kohvikusse Võitlev Sõna Tallinnas Pärnu maanteel, kus Toomas Tein ja Peep Aru keeldusid arvet maksmast, sõimasid, ropendasid ja käitusid agressiivselt. Turvapatrull tuvastas, et mehed olid tugevas joobes, ei allunud korraldustele. Kui mehi hakati välja viima, siis hakkasid nad tõuklema, pandi käed raudu ja turvafirma kutsus kohale politsei. Kui politsei saabus hakkasid mehed politseinikke kutsuma miilitsateks ja kuradi värdjateks. Aru ja Tein rääkisid, et nad on Riigikogu liikmed ning tunnevad politseijuht Robert Antropovit ja siseministrit. Mehed viidi jaoskonda, kus nad jätkasid sõimamist, ja skandeerisid kooris: "Antropovit, Antropovit!" Kiirabi abist peahaavaga Tein keeldus ja saatis arsti persse. Politsei viis kaks poliitikut Wismarisse joobeekspertiisi, kuid nad keeldusid sellest ja nad viidi tagasi kesklinna politseiosakonda kainenema. 
Peep Aru ja Toomas Tein esitasid 11. aprilli hommikul riigikogu juhatusele avalduse, milles teatasid soovist riigikogu liikme kohalt lahkuda.
Politsei esitas purjuspäi baaris ebaviisakalt käitunud endistele riigikogulastele Toomas Teinile ja Peep Arule kuriteokahtlustuse ja alustas nende suhtes kriminaalmenetluse paragrahvis, mis käsitleb võimuesindaja solvamist. 
Teinile ja Arule määrati avaliku korra rikkumise eest rahatrahv. Peep Aru loobus skandaalijärgselt suitsetamisest. 
Isiklikku.
Tema poeg on korvpallur Tanel Tein.
Vincenzo Maenza

Vincenzo Maenza (sündinud 2. mail 1962) on Itaalia maadleja, kahekordne olümpiavõitja (1984 ja 1988),
Maenza on edukaim Itaalia maadleja. Ta on võitnud olümpiamängudelt kaks kuldmedalit ja ühe hõbemedali. 1980. aasta olümpiamängudel saavutas ta seitsmenda koha.
2005. aastast kuulub Vincenzo Maenza Fila Hall of Fame'i
Buranovskije Babuški

Buranovskije Babuški (udmurdi keeles "Брангуртысь песянайёс", ) on udmurdi päritolu Venemaa etno-popi ansambel, mis esindas Venemaad 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus.
Ansambel on pärit Udmurtiast Malaja Purga rajoonist Buranovo asulast. Ansamblis oli 9 liiget, kuid kõige vanem liige (Jelizaveta Zarbatova, 1926—2014) Eurovisioonile ei sõitnud. Eurovisiooni laval esines võistluse reeglite järgi 6 liiget, kokkuvõttes saavutati lauluga "Party for Everybody", millest valdav osa on udmurdi keeles, 2. koht.
Mollisfossen

Mollisfossen (põhjasaami "Mollešgorži", tuntud ka nimedega "Mallesfossen", "Mollijus") on juga Tromsi maakonnas Nordreisa vallas Reisa rahvuspargis Norras. Asub Mollešjohka jõel, mis mõnisada meetrit joast allpool suubub Reisaelvasse.
Mollisfosseni juga on kaheosalise langusega, kogukõrgus on 269 meetrit, sealhulgas 140 meetrit vaba langemist. Keskmine vooluhulk juga toitvas jões on hinnanguliselt 4 m³/s, maksimaalne vooluhulk 14 m³/s. Joa keskmine laius on 24 meetrit ning languse jooksul läbitud horisontaalne vahemaa 259 meetrit. Languse alguspunkti kõrgus merepinnast on 405 meetrit.
Juga tekib, kui platool kogunev vesi langeb Reisaelva poolt platoosse uuristatud sügavasse kanjonisse. Ülemises osas langeb vesi kaskaadidena, seejärel sööstab ühe astmena Reisaelva orgu. Talvise lumerohkuse tõttu on juga veerikas ning jalamil valitseb pidevalt tihe veepiiskade pilv. Seetõttu kasvab seal paks samblavaip ning mitmesuguseid õistaimi. Vähemalt poole aastast on juga jääs.
Mollisfossen on Reisa rahvuspargi üks suurimaid vaatamisväärsusi ja üks Norra ilusaimaid jugasid. Sageli on ta Reisaelva jõel korraldatavate paadiretkede sihtpunktiks. Joa jalamini viib jõe äärest jalgrada, kuid ülemine osa on nähtav ainult kaugemalt jõeorust.
Filter

Filter on seade, millegi (nt aine, kiirguse, elektrisignaali) puhastamiseks või sellest mingi osa eraldamiseks. 
Liigitus teostuse või tööpõhimõtte järgi
Liigitus täidetava ülesande või rakendusala järgi
Ka matemaatikas on defineeritud filter.
Kabala mõisa kalmistu

Kabala mõisa kalmistu on kalmistu Järva maakonnas, Türi vallas, Meossaare külas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,7 km kaugusele lõunakagusse.
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Kabala mõisa tollased omanikud Vietinghoffid umbes 1830. aastatel. Kalmistule on maetud 10 lahkunut.
Kalmistu kabel.
Kalmistu lääneosas paikneb matusekabel. Uusgooti stiilis ehitatud kabel on praegu varemetes, kuid seda on hakatud korrastama.
Hanna Reitsch

Hanna Reitsch (29. märts 1912 Hirschberg (tänapäeval Jelenia Góra, Poola) – 24. august 1979 Frankfurt) oli 20. sajandi tuntuim ja edukaim saksa naislendur.
Ta oli maailma esimene naislennukikapten ja esimene naine, kes juhtis helikopterit, rakettlennukit ja reaktiivlennukit. Ta püstitas üle 40 lennundusrekordi, millest osa on siiani ületamata.
Ta oli ka ainus naine teljeriikide poolel, kes teenis Teises maailmasõjas välja I klassi Raudristi ja teemantidega kuldse Lenduri- ja vaatlejamärgi (Flugzeugführer- und Beobachterabzeichen).
Rekordid.
1978. aastal püstitatud purilennu naiste maailmarekord
Jaan Velt

Jaan Velt (26. veebruar 1898 Õisu mõis, Kaarli vald, Viljandimaa – 24. aprill 1925 Tallinn) oli eesti poliitik (kommunist), II Riigikogu liige.
Jaan Velt sündis Õisu moonaka pojana, poliitilisest tegevusest hakkas osa võtma Eesti Vabadussõja ajal, hiljem oli Pärnumaa Pornuse valla volikogu liige. 
Tegi kaastööd sotsialistliku suunitlusega töölislehtedele Tööline, Töö Täht ja Uus Meie Hääl varjunime Töö Toomas all. 
1924. aasta mais valiti ta Töörahva Ühise Väerinna nimekirjas II Riigikogu liikmeks.
Võttis osa 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamisest ja läbiviimisest (Sõjakooli vallutamise katsest), pärast riigipöördekatse läbikukkumist varjas end, tabati ja hukati.
Saltatsionism

Saltatsionism on arusaam bioloogias, mille kohaselt organismide ehituslikud muutused evolutsioonis on hüppelised ja järsud, mitte graduaalsed.
Saltatsionism vastandub tavaliselt darvinismile – viimane peab põhilisteks graduaalseid muutusi evolutsioonis.
Ortogenees

Ortogenees on arusaam bioloogias, mille kohaselt organismide evolutsioon on toimunud sihipäraselt, suunaliselt. 
Termini võttis kasutusele Wilhelm Haacke. Ortogeneesi mõiste defineeris esimesena Theodor Eimer.
Beurlenia

Beurlenia on väljasurnud loomaperekond krevetiliste hulgast.
Sellesse perekonda kuulub ainsa teadaoleva liigina "Beurlenia araripensis", mille kivistised leiti Brasiilia kirdeosast Araripe nõost. 
Perekond on nimetatud saksa bioloogi Karl Beurleni (1901–1985) järgi.
Beurlenia araripensis

Beurlenia araripensis on perekonda "Beurlenia" kuuluv väljasurnud loomaliik krevetiliste hulgast. Ainuke teadaolev selle perekonna esindaja.
Liik kirjeldati 1991. aastal.
Kimp-lambaseenik

Kimp-lambaseenik ehk punakas lambaseenik ("Albatrellus confluens") on maapinnal kasvav jalaga seen lambaseeniku perekonnas. 
Seene ülapind on oranžika tooniga, võib olla krobeline või koobaslaiguline, kuid soomuseid ei ole. Servas kreemikasvalge, keskel lõhe- või virsikuroosa. Jalg sõrmejämedune, valge või punakaspruun. Seeneliha murdepind valge, lõhenev.
Väga noorelt mahe, täiskasvanult veidi kibe. Noorelt puuviljaaroomiga, kuivatatult imalterava lõhnaga.
Eestis leitud harva kogu maal (peale Loode- ja Kirde-Eesti) liivasel pinnasel loo-, nõmme- ja palumetsades okaspuude läheduses augustist oktoobrini. Söödav.
Kanalisatsioon

Kanalisatsioon on sanitaarsete ja tehniliste vahendite kogum heitvee (sh reovee) mingilt alalt kõrvaldamiseks, puhastamiseks ja kahjutuks tegemiseks. Kanalisatsioon võib olla rajatud hoonete, asulate või käitiste heitveega ümber käimiseks. 
Kanalisatsioonisüsteeme jagatakse ühisvoolu-, lahkvoolu- ja poollahkvoolukanalisatsioonideks. 
Kanalisatsiooni hoonetesisesed seadmed ja torustikud moodustavad sisekanalisatsiooni, hoonevälised väliskanalisatsiooni. Maavaldusel paiknevat kanalisatsiooni nimetatakse kinnistukanalisatsiooniks, sellest väljapoole jääb ühiskanalisatsioon.
Kanalisatsiooni ajalugu.
Esimene kanalisatsioonisüsteemiga linn on ajaloolaste arvates Harappa, mis asub tänapäeva Pakistanis. Linn asutati umbes 2600 aastat eKr. Tänaseks saab seal näha varemeid linnast ja selle kanalisatsioonisüsteemist.. Kanalisatsioon nägi välja erinev võrreldes tänapäevaga, elanikel puudusid näiteks wc-pott ja kraanikauss, igal majapidamisel oli enda äravool tänavale, mida mööda juhiti must vesi edasi linnast eemale. Lisaks oli kogu kanalisatsioon ehitatud maa peale, mitte maa alla.
Vana-Rooma.
Roomlaste kanalisatsioonisüsteem on ehitatud umbes 500 aastat eKr. Terve linna kanalisatsioon oli juba sellisel ajal ehitatud maa alla, et hoida ära sellest tulenevat haisu, kanalisatsioonisüsteemile pandi isegi oma nimi, milleks sai Cloaca Maxima . Roomlased arendasid tugevalt linna vee- ja kanalisatsioonisüsteeme, ning olid eeskujuks paljudele oma aja rahvastele. Lisaks väga hästi organiseeritud ja ehitatud kanalisatsioonisüsteemile, suutsid nad ehitada ka , mis varustas linna mägedest tuleva värske veega.
Roomlased oskasid viia kokku vee ja gravitatsiooni omadused, mida oli vaja selleks, et vesi ületaks igasugused takistused. Üks huvitavamaid oli vesiluku süsteem, mis aitas suunata vee läbi orgude. Vesi jooksis tänu kalde nurgale mägedest Rooma poole, ning see oli jaotatud kahte kihti. Ülemises kihis jooksis puhas vesi, mis kõlbas inimestele joomiseks, ning alumises kihis voolas mustem vesi, mis oli mõeldud kasutamiseks avalikkudele vannimajadele ja tualettidele. 
Avalikud tualetid.
Avalikud tualetid olid küll esimesed inimajaloos, kuid arvatavasti ka ühed kõige mustemad kohad linnas, millest võisid inimesed saada erinevaid haigus. Lisaks kasutasid kõik elanikud avalikes tualettides sama käsna, millega ennast puhastati.
Sanitaartehnika

Sanitaartehnika on tehnikaharu (ühtlasi rakendusteadus), mille ülesanne on soodsate sanitaarolude loomine elamuis, ühiskondlikes ja tootmishooneis ning asulais. Sanitaartehnika hulka kuulub nii veevarustus kui ka kanalisatsioon, gaasi- ja soojusvarustus, ventilatsioon ja õhu konditsioneerimine, prügikoristus ja -käitlus ning asulate korrashoid.
Harilik lambaseenik

Harilik lambaseenik ("Albatrellus ovinus") on "Albatrellaceae" sugukonda lambaseeniku perekonda kuuluv seeneliik.
Kirjeldus.
Seenekübar ebakorrapärase kujuga, nahkpruun ja sile, kuid rebeneb viljakeha laiusesse kasvades keskkohas soomuseliseks. Soomuste hulk sõltub kasvuaja ilmast. Mida kuivem kübara pind kasvu ajal on, seda soomuselisemaks see muutub. Värvus varieerub valgest kahvatupruunini, alaküljel olevad poorid on valged, mõnikord veidi sinaka tooniga või kollakate laikudega. Erinevalt puravikest pole torukestekiht kergelt eraldatav.
Jalg on sõrmejämedune, valge, sageli pruunide või lillakashallide laikudega. Seeneliha murdepind valge, kõva, lõhenev, lõikepind värvub aeglaselt kollakaks, siis rohekas ja kuivades halliks.
Kasvukoht.
Eestis kohati tavaline liivasel pinnasel, peamiselt nõmme- ja palumetsades augustist oktoobrini. Maitsev söögiseen.
Ühendatud anumad

Ühendatud anumad on ülalt lahtised ja alt omavahel ühendatud anumad.
Kuna vedelikus on samal sügavusel rõhk ühesugune, siis sellest järeldub vedeliku tasakaalu tingimus ühendatud anumates. Paigaloleva ühtlase koostisega vedeliku vaba pind on suvalise kujuga ühendatud anumates samal kõrgusel (nimetatud ka ühendatud anumate seaduseks).
Kui ühendatud anumatesse valada eri tihedusega vedelikke, siis jääb rõhk samal sügavusel ikkagi ühesuguseks, kuid vedelikusammaste kõrgused on erinevad.
Hispaania üleminekuperiood

Hispaania üleminekuperiood oli periood, mille jooksul Hispaania läks diktaatorlikult Francisco Franco režiimilt üle demokraatlikule valitsemiskorrale. Üleminekuperioodil kehtestati põhiseadus, mis tagas heaolu- ja õigusriigile omased tunnused. 
Üleminekuperioodi pikkus pole täpselt kindlaks määratud. Protsessi lähtepunktiks oli diktaator Francisco Franco surm 20. novembril 1975 ja kuningas Juan Carlos I võimulesaamine 22. novembril 1975, kuid lõpu osas ei ole kindlat arvamust, on pakutut nelja varianti: 
Samuti on arvamusi, mille kohaselt lõppes üleminekuperiood 1986. aastal, kui Hispaania astus Euroopa Majandusühenduse (tulevase Euroopa Liidu) liikmeks ja korraldati referendum, mille eesmärk oli teada saada, kas Hispaania peaks NATOsse edasi jääma. 
Kuningas Juan Carlos I kinnitati troonile veel frankistliku valitsusesimehe Carlos Arias Navarro ajal. Sellele vaatamata hakkas peagi poliitiliste reformide läbiviimisel tõrkeid tekkima ja see tekitas Navarro ja Juan Carlose vahel üha suuremaid erimeelsusi. Viimaks esitas peaminister 1. juulil 1976 tagasiastumispalve. Arias Navarro järglaseks sai Adolfo Suárez, kes võttis enda peale läbirääkimised poliitiliste parteide liidrite ja sotsiaalsete jõududega, mida peeti peaaegu legaalseteks või tolereeritud ühendusteks, et rajada Hispaanias demokraatlik valitsemiskord. 
15. juunil 1977 peeti esimesed Hispaania kodusõja järgsed demokraatlikud valimised. UCD sai kõige enam hääli, mis ei olnud aga piisav absoluutse enamuse saamiseks. Sellele vaatamata anti parteile õigus valitsuse moodustamiseks. Sellest hetkest alates hakati rajama demokraatlikku Hispaania riiki ja koostama uue põhiseaduse teksti. 
6. detsembril 1978 võeti rahvahääletusel vastu uus põhiseadus, mis jõustus 29. detsembril. 
Aastal 1981 läks Adolfo Suárez erru, sest tekkisid eriarvamused kuningaga ja parteisisesed pinged. Suáreze järglase Leopoldo Calvo-Sotelo (UCD) ametisseseadmise hääletuse ajal Rahvasaadikute kojas leidis aset riigipöördekatse, mille eestvedajateks olid Antonio Tejero, Alfonso Armada ja Jaime Milans del Bosch. 23-Fi nime all tuntud riigipöördekatse kukkus läbi.
Parteisisesed pinged põhjustasid UCD lagunemise aastail 1981–1982. UCD kristlikdemokraadid liitusid aga konservatiivse "Alianza Populari"ga, mistõttu võtsid nad enda valdusse tsentristlik-parempoolse haru. Teiselt poolt aga liitusid sotsiaaldemokraatlike vaadetega liikmed Hispaania Sotsialistlik Tööliste Parteiga (PSOE). 
1982. aastal võimutses Tööliste partei UCD üle, saades valimistel absoluutse enamuse. Võimalikust 350 parlamendi kohast said nad endale 202. Esimest korda pärast 1936. aasta üldvalimisi sai võimule partei, mida peeti pahempoolseks rühmituseks, toimus esimene rahumeelne võimu üleandmine, võimule sai uus valitsus, esimene peale 43 aastat, mille ükski liige ei olnud Franco ajal võimul olnud.
Tiksotroopia

Tiksotroopia (kr "thixis" 'puudutus' + "tropē" 'pööramine') on paljude geelide või muude ainete omadus mehaanilisel mõjutusel vedelduda. Tiksotroopia on aine omadus, kus nihkepinge suurenemisel viskoossus väheneb. 
Näiteks mõned geelid vedelduvad, kui neid raputada.
Näiteid tiksotroopiast.
Looduses esineb tiksotroopiat mõnedes savides, vulkaanidel lahaarides. Inimkehas on tiksotroopsed näiteks tsütoplasma ja sperma.
Õlitõkkepoom

Õlitõkkepoom (ka naftatõkkepoom) on seadis veepinnale laiali valgunud õli (nafta) püüdmiseks.
Naftatõkkepoome on mitu liiki. Kasutatud on püsiõlitõket ehk statsionaarset õlitõket, teisaldatavat õlitõket, ujuvat õlitõket, pneumaatilist õlitõket (sh suruõhu-õlitõke, mulltõke), seintõket, imavat õlitõket ja madalvee õlitõket.
Matt Ghaffari

Siamak Ghaffari (sündinud 11. november 1961), hüüdnimega Matt Ghaffari, on Ameerika Ühendriikide maadleja.
Ghaffari on võitnud kuldmedali Panameerika mängudel 1991. ja 1995. aastal.
Pärast sportlaskarjääri lõpetamist töötab finantsnõustajana ja maadlustreenerina Sunkids Kids maadlusklubis.
Ta on võitnud Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kuus kuldmedalit.
Normanni vallutus Inglismaal

Normanni vallutus Inglismaal algas Normandia hertsogi Williami sissetungiga Inglismaale 28. septembril 1066. Pärast võitu 14. oktoobril 1066 toimunud Hastingsi lahingus, kus William võitis Inglismaa kuningat Harold II, sai ta tuntuks William Vallutajana. Haroldi sõjavägi oli järsult vähenenud Stamford Bridge'i lahingus, kus inglased võitsid 25. septembril 1066 Norra kuningat Harald III. 1071. aasta alguseks oli William kindlustanud võimu suuremal osal Inglismaast, ehkki mässud ja vastupanu jätkusid ligikaudu 1088. aastani.
Normanni vallutus on Inglismaa ajaloo võtmesündmus. See viis võimult peaaegu kogu kohaliku valitseva klassi ning asendas selle välismaise, prantsuskeelse kuningavõimu, ülemklassi ja vaimulikkonnaga. See omakorda kujundas ümber inglise keele ja Inglismaa kultuuri uuel ajajärgul, mida sageli nimetatakse normanni Inglismaaks.
Tuues Inglismaa Prantsusmaalt pärit valitsejate võimu alla, sidus normanni vallutus maa lähemalt Mandri-Euroopaga, vähendas Skandinaavia mõju ning pani aluse sajandeid kestnud rivaalitsemisele Prantsusmaaga. Sel olid tähtsad tagajärjed ka ülejäänud Briti saarte jaoks, sillutades teed normannide järgmistele vallutustele Walesis ja Iirimaal ning normannide ja paljude teiste prantsuskeelsete perekondade jõudmisele Šoti aristokraatiasse, millega levisid ka mandrilt pärit institutsioonid ja kultuurimõjud.
Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus

Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus (varem Eesti Teaduste Akadeemia Teaduse ja Tehnika, Filosoofia ning Ajaloo Nõukogu Rahvusliku Ühenduse Eesti Osakond) on Eesti mittetulundusühing, mis tegeleb Eesti teadusajaloo ja teadusfilosoofia uurimisega ning ühendab nendest valdkondadest huvitatud teadlasi. 
Ühingu ajalugu.
TTEÜ asutati 1967. aastal; selle eel, 1964–67 tegutses teadusloolaste ühendus mitteametlikult, Tartu Ülikooli rektori Feodor Klementi sõnul "põranda all". Ühenduse algne nimetus oli NSV Liidu loodusteaduste ja tehnika-ajaloolaste rahvusliku ühenduse Eesti osakond, sellesse võis kuuluda vaid pärast töökoha teadusnõukogu heakskiidu saamist. 1990. aastal registreeriti ühendus MTÜ-na.
TTEÜ teadussekretär oli 2016. aasta lõpuni Tarmo Kiik, 2017. aasta algusest Kaija-Liisa Koovit. Ühenduse esimees on Peeter Müürsepp juunior. Eelmine esimees oli 2011. aastani Jaak Aaviksoo. TTEÜ tegutseb Tartus nn Baeri majas ehk kunagises Karl Ernst von Baeri kodus nüüdsel Veski tänaval.
Teaduskonverentsid.
TTEÜ on korraldanud konverentse, alates 1967. aastal toimunud konverentsidest Karl Ernst von Baeri 175. sünniaastapäeva ja Georg Friedrich Parroti 200. sünniaastapäeva puhul. 2010. aasta 8.–9. oktoobril korraldas Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus Tallinna Tehnikaülikoolis 24. rahvusvahelise Balti teadusajaloo konverentsi. Koostöös Läti ja Leedu Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia ühendustega korraldab Eesti ühendus iga kahe aasta tagant rahvusvahelist konverentsi, mille toimumiskoht roteerub. 
2017. aasta 18.–20. mail toimus Tartus 28. rahvusvaheline teaduskonverents "Vene impeeriumi piiril: saksa ülikool Tartus ja selle esimene rektor Georg Friedrich Parrot ("On the Border of the Russian Empire: German University of Tartu and its first Rector Georg Friedrich Parrot"), millega tähistati Parroti 250. sünniaastapäeva. Konverents pälvis Eesti muuseumide aastaauhinna (Muuseumiroti) teadusürituste kategoorias.
Publikatsioone.
Ühing annab välja mitmesuguseid teadusajaloolisi ja teadusfilosoofilisi publikatsioone, sealhulgas teatmeteost nimega "Eesti teaduse biograafiline leksikon", kuhu on koondatud biograafilised andmed kõigi Eesti alal tegutsenud ning väliseesti teadlaste kohta. Projekt algas 1994. aastal, leksikonist on trükis ilmunud kaks köidet (2000 ja 2005). Tähelepanuväärne on ka teadusfilosoofiliste artiklikogumike sari "Teaduslugu ja nüüdisaeg". 2013. aastast avaldab TTEÜ koostöös Tallinna Tehnikaülikooliga ajakirja Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum.
Eesti teaduse biograafiline leksikon

"Eesti teaduse biograafiline leksikon" (lühend ETBL) on teadusajalooline teatmeteos, kuhu on koondatud biograafilised andmed Eesti alal tegutsenud ja väliseesti teadlaste kohta. 
Leksikoni on koostanud ja välja andnud Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus. Karl Siilivase peatoimetamisel ilmusid Eesti Entsüklopeediakirjastuses paberraamatuna I ja II köide (2000 ja 2005). III ja IV köite peatoimetaja oli Jaak Aaviksoo, need köited avaldati 2013. aastal elektrooniliselt Balti Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Assotsiatsiooni ("Baltic Association of the History and Philosophy of Science") kodulehel. Suure osa leksikoni artiklitest on koostanud ja toimetanud Raul Juursoo. III köite sisu on hõlmatud ka eestikeelsesse Vikipeediasse.
Kriitika.
Ehkki teose 1. köite avaldamise järel 2000–2001 ilmunud retsensioonid olid valdavalt positiivsed, algatas ajalehes Sirp poleemika väliseesti ajaloolane Vello Helk, kes leksikoni teravalt kritiseeris. Muuhulgas heitis Helk leksikonile ette Nõukogude repressioonide ebapiisavat kajastust, Rootsi väliseesti teadlaskonna nappi kaasamist, elulooliste andmete kogumist teadlastelt endilt (üleskutsed selleks ilmusid nii kodu- kui ka väliseesti ajakirjanduses) ning pidas ebaõnnestunuks koostajate ja kaastööliste valikut. Kunstiloolane Kaalu Kirme tõstis arvustuses esile "märgatavalt suuremat täpsust ja põhjalikkust eelmiste omalaadsetega võrreldes", kuid avaldas ka kahetsust andmete ja artikliautorite puuduse tõttu väljajäänud teadlaste üle, keda toimetuse hinnangul võis erialati olla 10–20%. 
Toimetuse liikmed selgitasid retsensioonide vastustes omakorda täiendavalt leksikoni valikupõhimõtteid ja koostamistingimusi, muuhulgas rõhutades n-ö harrastusteadlaste olulisust ning selgitades, et tööjõu ja rahastuse nappuse tõttu tehti teadlik otsus mitte koondada kogu Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse (TTEÜ) ja Entsüklopeediakirjastuse jõudu üldleksikonile, vaid tegelda paralleelselt erialaste biograafiliste leksikonide koostamisega. Kirjastuse soov kaasata ETBL biograafiliste leksikonide sarja, milles ilmusid ka näiteks EKABL, ESBL jts, tingis samuti TTEÜ algselt planeeritud pealkirja "Eesti teadlaste biograafiline leksikon" muutmise sarja teiste teostega sarnasele kujule "Eesti teaduse biograafiline leksikon" (mida on kritiseerinud Lauri Vaska).
Euroopa Komisjoni esindus Eestis

Euroopa Komisjoni esindus Eestis on Euroopa Komisjoni esindus Tallinnas Euroopa Liidu Majas aadressil Rävala puiestee 4. See on üks Euroopa Liidu 27 liikmesriigi pealinnades tegutsevatest komisjoni esindustest. Suuremates liikmesriikides on lisaks veel piirkondlikud bürood – Barcelonas, Bonnis, Marseille’s, Milanos, Münchenis ja Wrocławis.
Ajalugu.
Euroopa Komisjoni Eesti esindus loodi Eesti Euroopa Liidu liikmeks saamisega 1. mail 2004. Enne seda tegutses Eestis Euroopa Komisjoni delegatsioon, mida juhtis 1996. aastal hollandlane Ivo Dubois, alates 1997. aastast soomlane Arhi Palosuo ja alates 2000. aasta septembrist taanlane John Kjaer, kes jätkas esinduse juhina ka pärast Eesti liitumist Euroopa Liiduga.
Esinduse roll.
Sageli on Euroopa Komisjoni esinduse töötajad selle riigi kodanikud, sest esindusse tööleasumise eeltingimuseks on kohaliku keele ja ühiskonna hea tundmine.
Euroopa Komisjoni esindusel Eestis on volitused:
Piirkondlikud teabe- ja nõustamisteenused.
Eestis on üheksa EUROPE DIRECTi keskust, mis on piirkondlikuks kontaktiks inimese ja Euroopa Liidu vahel. EUROPE DIRECTi keskused on kaasrahastatud Euroopa Liidu eelarvest ning nende eesmärk on teavitada, korraldada tegevusi ning üritusi ja vastata piirkonna elanike küsimustele Euroopa Liidu kohta. Keskuste tööd Eestis koordineerib Euroopa Komisjoni Eesti esindus.
Eestis tegutseb kolm Euroopa dokumendikeskust, mis asuvad Tartu Ülikooli raamatukogu, Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu ja Eesti Rahvusraamatukogu juures. Euroopa dokumendikeskuste eesmärk on tagada dokumentide ja publikatsioonide kättesaadavus õppe- ja teadustöö jaoks.
Euroopa Elamuskeskus.
Euroopa Liidu Majas (Rävala pst 4, Tallinn) asub Euroopa Elamuskeskus, kust on võimalik saada teavet Euroopa Liidu toimimise kohta Euroopa Liidu 24 ametlikus keeles. Keskuses saab külastada 360° kino, vaadata Euroopat ja Euroopa Liidu institutsioone tutvustavat filmi ning osaleda matkemängus, mis jäljendab Euroopa Parlamendi tööd.
Euroopa Elamuskeskus on loodud Euroopa Parlamendi algatusel koostöös Euroopa Komisjoniga.
Jimmy Lidberg

Jimmy Alexander Lidberg (sündinud 13. aprillil 1982) on rootsi maadleja.
Eestlastest on temaga maadelnud Heiki Nabi. 2008. aasta EM-il Nabi võitis punktidega 3–4, 2009. aasta EM-il kaotas 0–2.
Tema vanem vend Martin Lidberg on samuti maadleja.
Rıza Kayaalp

Rıza Kayaalp (sündinud 10. oktoobril 1989) on Türgi maadleja.
Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Heiki Nabi. 2011. aastal Bakuus kaotas Nabi punktidega 0–2.
Kayaalp on võitnud kaks korda juunioride maailmameistrivõistlused ja kolm korda Euroopa juunioride meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses.
2008. aasta olümpiamängudel jäi ta viimasele ehk 20. kohale. 2012. aasta olümpiamängudel võitis ta pronksmedali.
Düüker

Düüker ehk altjuhe (saksa sõnast "Düker") on tõkke (nt jõe, tee) alt läbiminev torustiku- või kanalilõik, milles vesi voolab surve all.
Düükreid kasutatakse muu hulgas veevarustus- ja kanalisatsioonisüsteemides ning hüdroenergeetikas.
Vana-Vändra mõisa kalmistu

Vana-Vändra mõisa kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Vändra alevis Pärnu maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Vändra mõisa tollased omanikud Ditmarid millalgi 1830. aastatel. Kui Vändra mõis jagati aastatel 1844–1854 Uue- ja Vana-Vändra mõisaks, säilis see edaspidi Vana-Vändra mõisa kalmistuna. 
Esimene matus kalmistul toimus 1837. aastal. Hiljem on kalmistule maetud lahkunuid ka Kruedeneride ja Tiesenhausenite suguvõsast. Viimane teadaolev matus toimus 1934. aastal. Kalmistule on kokku maetud 32 lahkunut.
Kohaliku Nõukogude võimu algatusel püüti 1960. aastatel kalmistut hävitada. Osa hauatähiseid hävitati, kalmistule tehti kõlakoda, tantsuplats ja istepingid. Kohanimena püüti juurutada "Noorteparki" või "Kureparki". Need uusehitised lammutati 1977. aastal.
Kalmistu on 2008. aastast riiklik ajaloomälestis.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb Vana-Vändra mõisa südamest linnulennult umbes 600 meetri kaugusele kagusse. Kalmistu on ümbritsetud maakivimüüriga, mis on üsna lagunenud. Säilinud on värava graniitpostid ja sepisvärava vasakpoolne leht. Kalmistuni viib vanalt maanteelt puiestee, millest on alles ainult idapoolne osa.
Kalmistu kabel.
Kalmistul paiknes ka matusekabel, mis on täielikult hävinenud.
Põhjavee survetase

Põhjavee survetase ehk piesomeetertase ehk piesomeetriline tase (inglise "piezometric groundwater level") on maapinnast üles- või allapoole jääv kujuteldav tase, milleni veepind tõuseks survepõhjaveega (või surveta põhjaveega) ühenduses olevas piesomeetris.
Põhjavee survetase antakse enamasti mingi rõhtsa võrdlustasandi (nt merepinna) suhtes.
Vändra vana kalmistu

Vändra vana kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Vändra alevis Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas. 
Kalmistu paikneb Vändra Martini kiriku ümber.
Heruskid

Heruskid olid Weseri ja Elbe vahel 1 sajand eKr – 1 sajand pKr elanud germaani hõim. Sulandusid hiljem sakside ja frankidega.
Heruskid asusid tänapäeva Saksamaa loodenurgas, Osnabrücki ja Hannoveri vahelisel alal.
Yvon Riemer

Yvon Riemer (sündinud 5. oktoobril 1970 Strasbourgis Prantsusmaal) on prantslasest Kreeka-Rooma maadleja.
Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Tõnis Naarits, kes kaotas 1997. aastal EM-il punktidega 0–5.
Riemer sai 1992. aastal olümpiamängudel 5. koha ja 2000. aastal 15. koha.
Ta on abielus Sophie Pluquet'ga, kes tuli 1995. aastal naiste maadluses maailmameistriks.
Ruhwa jõgi

Ruhwa (ka Luhwa; Ruwa) on jõgi Rwanda ja Burundi piiril.
See on Rusizi lisajõgi. Ruhwa jõgi suubub Rusizi jõkke 2 km kaugusel kohast, kus Rusizi jõkke suubub Rubyiro jõgi.
Ruhwa jõe lisajõed on Murangazi, Koko, Rwengezi, Kabingo.
Kraniaalnärvid

Kraniaalnärvid ehk peaajunärvid ehk paarilised koljunärvid (ladina keeles "nervi craniales") on keelikloomadel peaajust väljuvad närvid (erinevalt spinaalnärvidest, mis väljuvad seljaajust).
Kraniaalnärvide numeratsioon ja nimetused.
Kraniaalnärvidele viitamisel kasutatakse tihti numbreid, mis on antud vastavalt nende väljumiskohale ajust (numbrid suurenevad eestpoolt tahapoole). I kraniaalnärv väljub otsajust, ülejäänud ajutüvest.
Olenevalt funktsioonist võivad kraniaalnärvid olla peamiselt tundeimpulsse vastuvõtvad ehk sensoorsed ehk aferentsed, impulsse väljasaatvad ehk motoorsed ehk eferentsed või kombineerida endas mõlemat tüüpi närvikiude.
Klassifikatsioon.
Peaajunärvide kirjeldamisel pole peetud otstarbekaks loomaliigiliste iseärasuste käsitlemist. 
Kraniaalnärvid jagatakse meeleelundite, somiidilihaste ja branhiaalkaarte närvideks.
Spetsiifiliste meeleelundite närvid.
Meeleelundite närvid on haistmisnärv (I), nägemisnärv (II), ja esiku-teonärv (VIII), mis innerveerivad peapiirkonnas asuvaid meeleelundeid (vastavalt haistmiselund (I), nägemiselund (II) ning sisekõrvas asuvad kuulmis- ja tasakaaluelund (VIII)). Need on kõik peamiselt sensoorsed närvid.
Somiidilihaste närvid.
Somiidilihaste närvid on silmaliigutajanärv (III), plokinärv (IV), eemaldajanärv (VI) ja keelealune närv (XII), mis innerveerivad silma liigutavaid lihaseid (III, IV, VI) ja keelelihaseid.
Branhiaalkaarte närvid.
Branhiaalkaarte ehk vistseraalkaarte ehk lõpusekaarte närvid on kolmiknärv (V), näonärv (VII), keele-neelunärv (IX), uitnärv (X) ja lisanärv (XI). 
Evolutsioonilises arengus oli etapp, kui inimese eellaste organismi mõned osad jagunesid lõpusekaarteks, kusjuures igal kaarel on oma skelett, sooned, närv, nahk ja limaskestad. Veeselgroogsetel on see siiani nii, kusjuures esimesest branhiaalkaarest kujuneb neil toiduhaaramiselund ning ülejäänutest lõpused. Maismaaselgroogsetel pole lõpusekaartel enam esialgset otstarvet; lõpused arenevad embrüonaalperioodil küll välja, kuid nende materjalist arenevad teised elundid. Igale lõpusekaarele vastava piirkonna innerveerimiseks ongi vastav närv.
Kraniaalnärvid teistes selgroogsetes.
Inimese kraniaalnärvid on sarnased enamiku selgroogsete omadele. Mõnedel algelistel kõhrkaladel esineb ka 0-kraniaalnärv, mis väljub ajust esimesest kraniaalnärvist eespool.
Ajaloolist.
Vana-Rooma arst ja anatoom Galenos (129– ) identifitseeris enamiku kraniaalnärvidest (erinevatel andmetel 7 kuni 12).
Akanyaru

Akanyaru (ka Kanyaru) on jõgi Aafrikas Rwanda ja Burundi piiril.
See on Nyabarongo (Nyawarungu) lisajõgi.
Kätelkõnd

Kätelkõnd ehk kätel käimine on inimese liikumine pea alaspidi nii, et keha toetub ainult kätele. Seejuures on jalad täielikult välja sirutatud, harkis, ettepoole kallutatud või muus asendis. 
Kätelkõnd on akrobaatiline tegevus, mida võidakse kasutada muu hulgas tantsus ja tsirkuses.
Oskused ja tehnika.
Kätel kõndimine eeldab võimet kätelseisuks, mis omakorda eeldab küllaldast ülakeha vastupidavust surveks õlavarte kolmpealihasele ja deltalihastele, samuti head tasakaalu ja ruumitunnetust. Kuna keha on kätel kõndimise ajal tagurpidi, siis on vererõhk ajus suurem kui tavaliselt.
Kätelkõndi tuleb vilumuse ja vastupidavuse saavutamiseks palju harjutada. Kätelseis ja kätelkõnd õpitakse sageli ära korraga, kuna kätelkõnd aitab säilitada tasakaalu kätelseisuks enne, kui õpitakse ära stabiilne kätelseis. Tasakaalu aitab säilitada ka selja kumeruse varieerimine.
Loomad.
Mõned neljajalgsed suudavad kõndida esikäppadel. Näiteks kui skunki rünnatakse, siis tõuseb ta esikäppadele, et pihustada haisev vedelik otse ründaja suunas.
Lugemik

Lugemik on õppeotstarbeliste tekstide kogu.
Peamiselt kasutatakse lugemikke keeleõppes, eriti algõpetuse juures lugemise õppimisel.
Antoloogia

Antoloogia ehk valimik on valitud tekstide kogu, mis on koostajate poolt koondatud kui teatavat valdkonda esindav parim valim.
Antoloogiad võivad esindada näiteks mingi maa kirjandust (nt luulet, novelle vm), või ka mingi teadusharu parimate tekstide valimit.
Krestomaatia

Krestomaatia on süstemaatiliselt valitud õppeotstarbeliste tekstide kogu mingil erialal või valdkonnas.
Krestomaatia on teatud eriala või õppeaine ametlikult tunnustatud või standardseid tekste haarav kogumik.
Tarzan

Tarzan on Edgar Rice Burroughsi loodud kirjanduslik kangelane, Aafrika džunglis kasvanud laps.
Esmalt ilmus ajakirjas aastal 1912, eraldi raamatus 1914.
Edgar Rice Burroughs

Edgar Rice Burroughs (1. september 1875 – 19. märts 1950) oli ameerika ulme- ja fantaasiaromaanide autor. 
Tema teoste tuntumad tegelaskujud on Tarzan ja John Carter.
Maailmameistrivõistlused

Maailmameistrivõistlused (lühemalt: MM-võistlused, MM) on mingitel spordialadel ülemaailmselt korraldatavad regulaarsed võistlused, mille käigus selgitatakse mingiks ajavahemikuks välja selle võistlusala võitja ehk maailma parim, keda nimetatakse maailmameistriks.
Kokkuleppeliselt pääsevad maailmameistrivõistlustele riike esindavad sportlased, kvootide ja võistlusreitingute alusel.
Mõnel alal peetakse paralleelselt konkureerivaid maailmameistrivõistlusi (näiteks on poksis mitu maailmameistrit väljakuulutavat organisatsiooni jne).
Iludusvõistlus

Iludusvõistlus on traditsiooniliselt võistlus, kus selgitatakse kauneima välimusega inimene.
Peale välise ilu võidakse hinnata ka osalejate isikuomadusi, intelligentsust ja oskusi. Tavalisemad on naiste ja tüdrukute iludusvõistlused. Naiste iludusvõistluste võitjaid kutsutakse iluduskuningannadeks. Tähtsamate iludusvõistluste hulka kuuluvad Miss Universum (alates 1952), Miss World (alates 1951) ja Miss International (alates 1960).
Eestis on iludusvõistlust Miss Estonia korraldatud alates 1923. aastast.
Loomade iludusvõistlused.
Kuid korraldatakse ka loomade iludusvõistlusi. Kui kasside, koerte ja muude lemmikloomade iludusvõistlused on üsna tavalised, siis nende kõrval kinnitavad kanda ka kariloomade iludusvõistlused.
Stamford Bridge'i lahing

Stamford Bridge'i lahing toimus Stamford Bridge'i külas Yorkshire'is Inglismaal 25. septembril 1066 kuningas Harold Godwinsoni juhitud Inglise armee ja Norra sissetungijate väe vahel, mida juhtisid Norra kuningas Harald Hardrada (vanapõhja keeles "Haraldr harðráði") ja Inglise kuninga vend Tostig Godwinson.
Verises lahingus langesid nii Hardrada ja Tostig kui ka enamik norrakaist. Ehkki Harold tõrjus Norra sissetungijad tagasi, oli ta võit lühiajaline: ta sai lüüa ja tapeti Hastingsi lahingus vähem kui kolme nädala pärast. Lahingut on tavaliselt kujutatud viikingiaja lõpu sümbolina, ehkki tegelikult kestsid skandinaavlaste ulatuslikud sõjaretked Briti saartele ka järgmistel aastakümnetel, näiteks Taani kuningas Sweyn Estrithson 1069–70 ja Norra kuningas Magnus Paljasjalgne 1098 ja 1102–03.