tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Helle Pullmann

Helle Pullmann (sündinud 15. oktoobril 1975 Viljandis) on eesti psühholoog.
Elulugu.
Lõpetas 1998 Tartu Ülikooli psühholoogiaosakonna, 2000 samas magistrantuuri ja 2005 doktorantuuri; psühholoogiamagister (2000, TÜ), väitekiri "Üldine enesehinnang: selle mõõtmine ja seosed kooliedukusega" (Tartu, 2000), Ph.D. (psühholoogia, 2005, TÜ), väitekiri "Eesti koolilaste vaimse võimekuse ja isiksuseomaduste areng" (Tartu, 2005); aastast 2006 Helsingi Ülikooli psühholoogia osakonna järeldoktor. Oli 2001–2005 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna projektijuht ja õppeülesande täitja, 2005–2006 erakorraline teadur, 2006– erakorraline vanemteadur. Koostanud gümnaasiumiõpikuid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: isiksusepsühholoogia, minakontseptsioon, vaimsed võimed, kultuuripsühholoogia, akadeemiline edukus, enesehinnang, geneetika. Eesti Käitumis- ja Terviseteaduste Tippkeskuse isiksuse ja taju uurimisgrupi liige. Eesti Psühholoogide Liidu liige (aastast 2002). Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Liikmesus.
Eesti Psühholoogide Liit, Eesti Käitumis- ja Terviseteaduste Keskus, International Association of Applied Psychology, Association for Psychological Science, International Test Commission
Juhendamisel kaitstud väitekirjad.
Aastatel 1998–2013 on juhendamisel või kaasjuhendamisel kaitstud 17 seminaritööd, 11
bakalaureusetööd ja 9 magistritööd; ettevalmistamisel 2 seminaritööd ja 3 magistritööd.
Ella Puman

Ella Puman (aastani 1989 Ella Haak; sündinud 23. septembril 1969 Tartus) on eesti matemaatik.
Elulugu.
Ella Pumani isa on lukksepp ja ema on insener.
Lõpetas 1987. aastal Tartu 5. Keskkooli, 1992 – Tartu Ülikooli (matemaatikaosakonnas), 1994 – TÜ rakendusmatemaatika instituudi magistrantuuri, matemaatikamagister (1994, TÜ), väitekiri "Plastsete kooniliste koorikute optimeerimine", Ph.D. (matemaatika, 2000, TÜ), väitekiri "Optimization of plastic conic shells". Oli 1993–94 TÜ rakendusmatemaatika instituudi vanemlaborant, aastast 1994 teoreetilise mehaanika õppetooli teadur. Õpetanud programmeerimist, kõrgemat matemaatikat, andmetöötlust, arvutiõpetust, matemaatika aluseid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: õhukeseseinaliste plaatide ja koorikute optimeerimine. Sihtfinantseeritava teema "Rakendusmatemaatika ja mehaanika ülesannete modelleerimine (TMTRM0066)" ning Eesti Teadusfondi (ETF) grandi 5693 "Elastsete-plastsete konstruktsioonide optimiseerimine ja purunemine" põhitäitja. Üle 10 teaduspublikatsiooni.
Andres Pung

Andres Pung (19. mail 1955 Tartu – 27. märts 2021) oli eesti muusikateadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1973. aastal Tartu 2. Keskkooli, õppis ka Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateooriat. 1978. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal, 1983. aastal aspirantuuri Leningradi Rimski-Korsakovi-nimelises Riiklikus Konservatooriumis. 
Aastatel 1983–1990 oli ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateooria kateedri vanemõpetaja, 1990–1991 dotsent, 1991–1992 kateedri juhataja. 
Aastatel 1992–2003 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi/ Eesti Muusikaakadeemia õppe- ja teadusprorektor. 
Alates 2003. aastast oli ta Haridus- ja Teadusministeeriumi kutse- ja täiskasvanuhariduse osakonna juhataja, olles ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia (EMA) Tartu filiaali dotsent. Õpetas mitmesuguseid muusikateoreetilisi kursusi; on koostanud ka õppevahendeid.
Aastal 2014 töötas ta lühikest aega SA Innoves. 
Alates 1. augustist 2015 oli ta Sisekaitseakadeemia õppeprorektor.
Osalenud muusika-, kutse- ja täiskasvanuhariduse korraldamises.
Teadustöö.
Uurinud sonaadivormi 20. sajandi muusikas, ka muusikahariduse probleeme, kõrgema muusikahariduse ajalugu Eestis.
Muu tegevus.
Eesti Muusikateaduse Seltsi asutajaliige (1992), Rahvusvahelise Eduard Tubina Ühingu asutajaliige (2000), SA Innove nõukogu esimees (2003), Euroopa Komisjoni kutsehariduse peadirektorite nõukogu liige (2003), kutsehariduse nõuandva komitee liige (2004), Leonardo da Vinci programmi nõukogu liige (2004) ning muude haridus- ja kultuurinõukogude liige.
Teoseid.
Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema isa oli akadeemik ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia professor Aarne Pung. Tema õde on kardioloog Silvia Noodla.
Lembit Pung

Lembit Pung (17. veebruar 1935 Viljandi – 21. oktoober 2020) oli eesti füüsik.
Elulugu.
Lembit Pung oli muusiku poeg ja Maaja Paavo abikaasa.
Lõpetas 1954 Viljandi 2. Keskkooli, 1959 TÜ füüsika osakonna, 1962 aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Исследование автолокализованных дырок и дырочных процессов в ионных кристаллах по неизотермичeской релаксации ЭПР", füüsika-matemaatika-doktor (1979, Eesti NSV TA Füüsika Instituut (FI)), väitekiri "Исследование автолокализации и движения дырок в ионных кристаллах методом термоактивационной радиоспектроскопии". Oli 1962–1967 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri assistent, 1967–1971 vanemõpetaja, 1971–1974 dotsent, 1974–1976 vanemteadur, 1976–1980 dotsent, 1980–1987 professor, 1987–1993 kateedri juhataja, professor, 1993–1995 ja 1998-2000 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi juhataja, rakendusfüüsika professor, 1989–92 ka füüsika-keemia-teaduskonna teadusprodekaan ning 1987–93 elektroluminestsentsi ja pooljuhtide labori teaduslik juhendaja, 2000– emeriitprofessor. Õpetanud raadioelektroonikat, spektroskoopiat, impulsstehnikat ja magnetresonantsmeetodite kasutamist, radioaktiivsuse mõõtmise meetodeid; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: tahkisefüüsika ja elektronide paramagneetiline resonants tahkistes, elektron- ja auktsentrite struktuur ioonsetes kristallides ja mitterelakseerunud aukude liikuvus madalatel temperatuuridel autolokaliseerumiseni, autolokaliseerunud augud erineva struktuuriga kristallides; laia keelutsooniga dielektriliste ja optiliste materjalide süntees ja nende füüsikalised omadused. Tahke keha elektronparamagneetilise resonantsi uurimismeetodi kasutuselevõtjaid ja (koos Ülo Haldrega) eksperimentaalfüüsika kateedri juurde vastava labori loojaid (1962–1965). Eesti Füüsika Seltsi liige. ENSV riiklik teaduspreemia (1987). Üle 100 teaduspublikatsiooni.
Toomas Pung

Toomas Pung (sündinud 21. mail 1951 Tartus) on eesti füüsik, museoloog ja teadusajaloolane.
Elulugu.
Toomas Pung on õpetaja poeg.
Lõpetas 1969 Nõo Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1974–92 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi aparaadiehituse sektori insener ja nooremteadur, 1992–96 Tartu Ülikooli ajaloomuuseumi teadur, 1996– museoloog.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: teaduslugu, TÜ ajalugu, Eesti meteoroloogia ajalugu. Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Eda-Tiia Pungar

Eda-Tiia Pungar (1966. aastani Eda-Tiia Perle; sündinud 16. oktoobril 1942 Tallinnas) on eesti matemaatik ja majandusteadlane.
Elulugu.
Eda-Tiia Pungar on töölise tütar.
Lõpetas 1960 Tartu I Töölisnoorte Keskkooli, 1966 TÜ matemaatikaosakonna, 1972 TÜ-s aspirantuuri füüsika-matemaatikakandidaat teoreetilise mehaanika elastsus- ja plastsusteooria erialal (1974, TÜ), väitekiri "Kolmekihiliste telgsümmeetriliste jäik-plastsete konstruktsioonide optimaalsest projekteerimisest". 
Oli 1967–1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) arvutusmatemaatika kateedri assistent, 1972–1975 teadur, 1975–1979 majandusmatemaatika kateedri vanemõpetaja, 1979–1989 dotsent, 1989–1992 TTÜ teoreetilise majandusteaduse ja -metodoloogia instituudi majandusmatemaatika õppetooli dotsent, 1992–2005 rahvamajanduse instituudi majandusmatemaatika õppetooli dotsent, aastast 2005 emeriitdotsent. Ühtlasi oli 1993–2001 Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ja 2006–2008 Tallinna Tehnikakõrgkooli matemaatika dotsent. Õpetanud matemaatilist analüüsi, tõenäosusteooriat ja statistikat, operatsioonianalüüsi ja majanduse matemaatika modelleerimist; koostanud õppevahendeid, sh 1979–1985 majandusmatemaatika kateedri 8-osalise sarja "Abiks majandusmatemaatika õppijaile" üks autoreid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: elastsus- ja plastsusteooria, koorikute optimaalne planeerimine (1967–1979; professor Ülo Lepiku koolkond); signaalitöötluse matemaatilised mudelid ja meetodid (1980–1988; professor töörühm); majandusmatemaatika mudelid ja meetodid (1989–2005). 32 teaduspublikatsiooni.
Boris Punnis

Boris Punnis (23. november 1914 Tallinn – 30. juuli 1963 Göteborg, Rootsi) oli Eesti matemaatik.
Elulugu.
Boris Punnis oli ametniku poeg.
Lõpetas 1934 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 1939 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna, "mag. sc. math." (1942, TÜ), väitekiri "Interferentse lineaarse häirega kristallilisest võrest", doktor. "phil. math." (1947, Göttingeni Ülikool), väitekiri "Zur Berechnung der laminaren Einlaufsströmung im Rohr". Oli 1938 Tartu Ülikooli matemaatikainstituudi ajutine abijõud, 1940 teoreetilise füüsika labori ajutine abijõud, 1940–1942 TÜ teaduslik stipendiaat rakendusmatemaatikas ja mehaanikas. Läks 1943 Saksamaale, töötas 1943–1947 Göttingeni Ülikoolis professor laboris. Siirdus 1947 Rootsi, elas Stockholmis, Karlskogas ja Göteborgis, töötas aastani 1963 Chalmersi tehnikaülikooli termodünaamika ja hüdrodünaamika instituudis.
Tiina Puolakainen

Tiina Puolakainen (sündinud 6. mail 1973 Tallinnas) on eesti arvutuslingvist.
Elulugu.
Tiina Puolakainen on inseneri tütar.
Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 51. Keskkooli ja aastal 1996 TÜ matemaatikateaduskonna M.Sc. (informaatika, 1996, TÜ), väitekiri "Eesti keele morfoloogiline ühestamine kitsenduste grammatika abil", oli 1996–2001 TÜ doktorant, Ph.D. samal erialal (2001, TÜ), väitekiri "Eesti keele arvutigrammatika: morfoloogiline ühestamine". Oli 1996–2001 Eesti Teadusfondi (ETF) grantide "Eesti keele formaalse grammatika väljatöötamine" ja "Eesti keele kahetasemelise morfoloogia väljatöötamine ja keele automaattöötluseks vajalike arvutisõnastike koostamine" täitja, 2002–2006 Eesti Keele Instituudi (EKI) erakorraline vanemteadur (2002–2003 järeldoktor).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: keeletehnoloogia, eriti loomuliku keele morfoloogiline ühestamine. Üle 10 teaduspublikatsiooni, sh 2 monograafiat.
Maret Purde

Maret Purde (aastani 1956 Maret Ots; 14. märts 1927 Tallinn – 20. juuli 2024 Tallinn oli eesti arstiteadlane ja onkoloog.
Elulugu.
Maret Purde ema Lydia Ots (snd Viikholm) oli nooruses kooliõpetaja, isa Karl Ots ja vend Georg Ots olid lauljad. 
Ta lõpetas 1945 Tallinna 9. Keskkooli ja 1951 TRÜ arstiteaduskonna. 
Meditsiinikandidaat (1954 TRÜ), väitekiri "Eksperimentaalne uurimus pseudoartrooside ja luudefektide ravi kohta luuüdiõõne naelastuse ja vaba luu autotransplantatsiooni abil". 
Meditsiinidoktor (1974, TRÜ), väitekiri "Опыт применения эпидемиологического метода в изучении злокачественных опухолей в Эстонской ССР".
Purde oli 1951–1954 TÜ aspirant, ka Tartus kiirabiarst, 1954–1957 TÜ üldkirurgia kateedri assistent, 1957–1959 Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri kirurg ja metoodika kabineti juhataja, 1959–1986 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kliinilise onkoloogia osakonna vanemteadur, 1986–1993 vanemteadur-konsultant. 
Aastatel 1966–1988 juhtis Purde NSV Liidu Meditsiiniakadeemia kasvajate epidemioloogia probleemkomisjoni rinnavähi keskust, 1975–1982 osales ta koostöös Harvardi Ülikooliga Bostonis, 1985–1990 Slovakkia Teaduste Akadeemia Vähiinstituudiga. 
Ta oli Eesti Vähiliidu liige.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: pseudoartroosid, kroonilised haavandid; haigestumus kasvajatesse, riskitegurid. Ta avaldas üle 110 teaduspublikatsiooni.
Aare Purga

Aare Purga (1. juuni 1937 Viljandi – 28. august 1993 Tallinn) oli Eesti füüsik ja riigitegelane.
Elulugu.
Aare Purga oli autojuhi poeg.
Aare Purga lõpetas aastal 1955 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1960 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Aastatel 1962–1965 oli ta Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) aspirant, füüsika-matemaatikakandidaat (1967, TRÜ), väitekiri "Некоторые проблемы теории испускания света квантовыми системами в нестационарных состояниях". Oli 1960–1962 ja 1965–1967 FAI nooremteadur, 1967–1968 Eesti TA füüsika-matemaatika ja tehnikateaduste osakonna vaneminspektor, 
Aastatel 1968–1969 oli ta ELKNÜ Keskkomitee sekretär, 1969–1972 ELKNÜ KK esimene sekretär, 1972–1976 Eesti NSV kõrgema ja keskerihariduse minister.
Aastatel 1976–1982 oli ta Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi teadusdirektor, ühtlasi 1976–1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) füüsikakateedri dotsent, 1982–1989 spetsiaalse konstrueerimis- ja tehnoloogiabüroo Desintegraator peadirektor.
Aastatel 1989–1991 oli ta Eesti Majandusuuringute Instituudi juhtivteadur ja Eesti Vabariigi valitsuse majandusreformi nõunik, 1991–1992 Eesti Vabariigi Riikliku Välismajandusameti tegevdirektor välisabi alal, 1992–1993 Eesti Vabariigi Välisministeeriumi väliskaubanduse osakonna direktor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: teoreetiline füüsika; mereoptika; mehhanokeemia-desintegraatortehnoloogia. Uurimusi kvantrelaksatsiooni teooriast elektron-võnkesüsteemides, sh kvantinterferentsi nähtuste kasutamisest lisandikristallide optilistes (eriti ajalistes) mõõtmistes. Osales merekeskkonna mitteoptiliste karakteristikute ning merepinna spektraalse heleduse ja mere kohal valgusvälja spektraalsete karakteristikute määramises optiliste mõõtmiste kaudu. 1976–1981 osales teaduslikes mereekspeditsioonides Läänemerel ja 1982–1985 rahvusvahelises uurimisprojektis "Baltika". Töid ainete löökaktiveerimisest ja mehhanokeemilistest reaktsioonidest. Oli aastast 1977 NSVL TA okeanograafia komisjoni liige ookeanioptika alal ja samast aastast Eesti TA mere ja sisevete uuringute nõukogu liige. Osales ka IME programmi koostamisel, Balti riikide majandusülevaate koostamisel, IMF-i ja Maailmapanga kontaktmissioonide töös, oli EÜ/PHARE koordinatsioonikeskuse direktor. Eesti NSV riiklik teaduspreemia (1965, kollektiivis). Üle 30 teaduspublikatsiooni, 2 autoritunnistust, 1 (USA) patent.
2012 (film)

"2012" on 2009. aasta USA ulme- ja katastroofifilm.
Sisu.
Filmi järgi on 2012. aastat paljudes kultuurides seostatud maailmalõpuga. Nii avastavad teadlased 2009. aastal, et Päikeselt lähtuv neutriinode voog kuumutab Maa tuuma ja see toob seniste arengute jätkumisel paratamatult mõne aasta pärast olukorra muutumise Maal katastroofiliseks. Maad räsivad tsunamid, ülitugevad maavärinad ja muud loodusõnnetused. Nii alustavad suurriikide valitsused salajast projekti, mille käigus ehitatakse Himaalaja mägedes üheksa nn Noa laeva, et kindlustada inimkonna elujäämine. Samal ajal, kui katastroofides hukkub sadu miljoneid inimesi, üritavad ellujäänute rühmad jõuda Tiibetisse, et pääseda "Noa laevade" pardale, mis on üks vähestest võimalustest ellu jääda.
Rändmuusik

Rändmuusik on paigast paika rändav kutseline muusik.
Rändmuusikud kandsid edasi rüütlilaulu traditsiooni, kes levitasid ja lõpuks ka säilitasid seda. keskaegsete rändmuusikute eelkäijateks olid Vana-Rooma miimid ja histrioonid (näitlejad Vana-Roomas ja keskajal). Läbi kogu keskaja oli see kirev seltskond lihtsatest laadaveiderdajatest kuni kõrgelt tunnustatud laulikuteni kõikjal tuntud. 
Nende ladinakeelne nimetus on "joculator" 'naljamees, narr'. Siit on tuletatud Provence'i huglaar ("joglar") ja prantsuse žonglöör ("jongleur"). Põhja pool on tuntud nimetused "menestrel" (ladina keeles "ministrare" 'teenima, abistama') ja saksa "Spielmann" ('mängumees').
Rändmuusikud olid vahendajateks rahvaliku ja kurtuaasse (prantsuse keeles "courtois" 'õukondlik, peenekombeline') kunsti vahel ja võtsid üle laulude esitamise. Rändmuusikutest tekkis 13. sajandil linnades kutseliste muusikute kiht, kes koondus tsunftidesse. Esimene teadaolev linnamuusikute ühing oli Viinis 1288. aastal asutatud Püha Nikolause Vennaskond. 1321. aastal loodi Pariisis samalaadne Püha Julianuse Vennaskond.
Medgar Evers

Medgar Wiley Evers (2. juuli 1925 – 12. juuni 1963) oli afroameeriklasest Ameerika Ühendriikide kodanikuõigusteliikumise aktivist. Ta mängis tähtsat rolli segregatsiooni lõpetamises Mississippi Ülikoolis.
Medgar Evers langes oma kodu ukse ees rassistliku atentaadi ohvriks. Peale mõrva peeti kinni kohalik rassist Byron De La Beckwith, kes mõisteti kohtus õigeks. Mõrv jäi paljudeks aastateks lahenduseta, kuni 1989. aastal leiti uued asitõendid ja Beckwith peeti uuesti kinni. Beckwith saadeti 1994. aastal eluks ajaks vangi, kus ta 2001. aastal suri.
Tabula Peutingeriana

Tabula Peutingeriana (ka Peutingeri kaart) on Rooma impeeriumi teedevõrku kujutav kaart. Tegemist on koopiaga viimati 4. või 5. sajandil täiendatud kaardist. See valmistati 12. sajandi lõpus või 13. sajandil ning hõlmab Euroopat, osa Aasiast (Pärsia, India) ja Põhja-Aafrikat. Kaart on nime saanud 15.–16. sajandil elanud humanisti Konrad Peutingeri järgi.
Kaardi avastas Saksamaal Wormsis raamatukogust Conrad Celtes, kel ei õnnestunud seda enne oma surma avaldada ja kes pärandas selle 1508. aastal Peutingerile. Kaarti säilitatakse Viinis Austria Rahvusraamatukogus. Algselt oli tegu 12 pärgamendilehest koosneva rulliga; selle esimene leht on kaotsi läinud. 
Kaardi kõrgus on 34 cm, pikkus umbes 680 cm. Kaardil kujutatu on kokku surutud, eriti kitsana on joonistatud veekogud. Sellel esitatakse reisijale vajalikku teavet, muu hulgas tähtsamate linnade ja ööbimiskohtade paiknemise kohta. Antakse ka teada, mitu päevateekonda asulate vahele jääb.
Taiichi Ōno

Taiichi Ōno (jaapani keeles 大野 耐 "Ōno Taiichi"; 29. veebruar 1912 – 28. mai 1990) oli jaapani insener. 
Ta oli Toyota tootmisinsener ja mitme raamatu autor. Ta kogus kuulsust Toyota tootmise tõhustamisega ja ressursside säästmisega, et Toyota jõuaks Ameerika autotööstusele järele. Sellest sai Toyota tootmissüsteemi oluline osa.
Vikas Yadav

Vikas Krishan Yadav (sündinud 10. veebruaril 1992 Singhwa Khasis Bhiwani ringkonnas Haryana osariigis) on India poksija.
Yadav osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel. Ta võitis algul oma kohtumise 2. ringis, kuid hilisema protesti tõttu muudeti otsust, ta tunnistati kaotajaks ning ta jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Yadav sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tarass Šelestjukile (Ukraina) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Tšetšeenid

Tšetšeenid on Kaukaasia rahvas, kes elavad peamiselt Tšetšeeni Vabariigis, kus neid elab hinnanguliselt 1,2 miljonit, moodustades 95% rahvastikust. Nad kõnelevad nahhi-dagestani keelte hulka kuuluvat tšetšeeni keelt. Tšetšeenide lähim sugulasrahvas on ingušid.
Tšetšeenid elavad ka Dagestani Vabariigi loodeosas (95 000), Türgis (70 000), Kasahstanis (üle 30 000), Inguššias (20 000).
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 51 tšetšeeni, neist 22 Tallinnas.
Tšetšeenide hulgas on levinud sunniitlik islam.
23. veebruaril 1944 küüditati tšetšeenid Kasahstani ja Siberisse, Tšetšeeni-Inguši ANSV likvideeriti. Tagasi kodumaale lubati neil tulla 1957. aastal, mil taastati ka Tšetšeeni-Inguši ANSV.
Seli järv

Seli järv on asub Seli rabas Kõrvemaa maastikukaitsealal, halduslikult Võõbu külas.
Järve geograafilised koordinaadid on .
Kujult on järv peaaegu ümmargune ning mõõtmetelt umbes 450 × 500 meetrit. Pindala on ligikaudu 17 ha.
Mahhatškala peamošee

Mahhatškala peamošee ehk Yusuf Bei Cami on 1996. aastal Dagestani pealinnas Mahhatškalas avatud mošee.
Islami pühakoda finantseeris üks rikas Türgi perekond.
Rašid Gaisanov

Rašid Gaisanov (sündinud 17. septembril 1972) on Venemaa riigitegelane, endine Inguššia Vabariigi president.
Kui 2009. aastal tehti Inguššia presidendile Junus-bek Jevkurovile atentaat, määras Venemaa Föderatsiooni president Dmitri Medvedev kuni Jevkurovi tervenemiseni Inguššia riigipeaks Gaisanovi.
Ušurma

Ušurma ehk šeik Mansur (1732–1794) oli tšetšeenide, õieti põhjakaukaaslaste vastupanu üks juhtidest Venemaa Kaukaasia vallutussõdade ajal.
1791. aastal sai šeik Mansur haavata ning sattus venelaste kätte vangi, suri Schlüsselburgis.
Šamil

Imaam Šamil (26. juuni 1797 Dagestan – 4. veebruar 1871 Mediina) oli avaari päritolu Põhja-Kaukaasia islamirahvaste poliitiline ja usuline liider.
Šamil juhtis Põhja-Kaukaasia rahvaste (tšetšeenide, tšerkesside ja dagestanlaste) vastuhakku Venemaa keisririigi vallutussõdades, kuid alistus 1859. aastal. 1869. aastal lubas tsaarivõim tal minna Mekasse.
Prits Liblik

Prits Liblik (9. november 1944 Oldenburg, Saksamaa – 23. detsember 2012 Tallinn) oli eesti ettevõtja.
Ta oli Saaremaa spaahotellide ainuomanik ja seeläbi saare üks mõjukamaid ettevõtjaid.
Libliku eestvõttel on rajatud Saaremaale spaahotellid Saaremaa Valss (renoveeritud 1997), Meri (2000), Rüütli (2002) ja külalistemaja Merineitsi (2001). Merit ja Rüütlit käisid avamas ka sama nime kandnud Eesti presidendid.
Liblikule kuulunud AS Kuressaare Sanatoorium annab tööd veidi enam kui sajale inimesele.
2012. a. oktoobris ilmunud Äripäeva Rikaste TOP-is jagas Liblik 400.–407. kohta 5,6 miljoni euro suuruse varandusega.
2004. aastal kirjutas Äripäev, et Saaremaad valitsevad Vjatšeslav Leedo ja Prits Liblik, kelle nõusolekuta ei toimu saare ärimaailmas midagi olulist. Kui Saaremaal sooviti panna püsti uus äri, küsiti tavaliselt enne Libliku käest nõu. Liblik oli ka mees, kes lahendas Saaremaal tegutsevate firmade vahel tekkinud konflikte.
Pärast Tihemetsa sovhoostehnikumi ja EPA lõpetamist töötas Liblik Saaremaa autobaasis autojuhina, Saare Kaluris automajandi juhataja asetäitjana, Sõrve sovhoosi peainseneri ja direktorina ja ATK esimehena. Hiljem juhtis ta Saare Tootjate Liitu ning oli spaaäri kõrvalt ka Valjala Söödatehase ASi nõukogu esimees. Kuni viimase ajani oli ta ka Salme vallavolikogu esimees. Samuti on ta olnud EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär.
Prits Libliku poeg Tullio Liblik on edukas kinnisvaraettevõtja, kes laiemalt tuntuks sai maadevahetuse kohtuasjas. Poeg Ago Liblik (1967–2016) oli samuti ettevõtja.
Prits Liblik suri pühapäeval, 23. detsembril 2012 Tallinnas haiglas olles.
Säde Purge

Säde Purge (1957. aastani Säde Endrikson; sündinud 24. jaanuaril 1934 Pärnus) on eesti ajaloolane.
Elulugu.
Säde Purge on teenistuja tütar.
Lõpetas 1951 Kilingi-Nõmme Keskkooli, 1956 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna, 1958–1961 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi (AI) aspirant, ajalookandidaat (1967, AI), väitekiri "Eesti NSV-st evakueerunud töötajate tegevus Suure Isamaasõja aastatel Nõukogude tagalas (1941–1944)." 
Oli 1956–1958 Kohtla-Järve Kaevanduskooli nr 3 õpetaja, 1961–1981 AI nooremteadur, 1981–1993 vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: Eesti ajalugu, teadus- ja kultuurilugu. Oli 1962–90 väljaande "Suure nõukogude entsüklopeedia aastaraamat" (Ежегодник Большой Советской Энциклопедии) kaasautor. Nõukogude Eesti preemia (1980, kollektiivis). 46 teaduspublikatsiooni.
Tiit Purre

Tiit Purre (5. detsember 1931 Tallinn – 7. september 2003 Kohtla-Järve) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Tiit Purre oli raamatupidaja poeg.
Ta lõpetas 1949 eksternina Tallinna 2. Keskkooli, 1954 Tallinna Polütehnilise Instituudi mäe-keemiateaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia erialal, tehnikakandidaat (1974, TPI) väitekijaga "Исследование дистиллятов коксования высших фракций смолы полукоксования сланца-кукерсита как источника алкилрезорцинов".
Ta oli 1954–1957 Harkovis projekteerimisinstituudi Giprokoks insener-projekteerija, 1957–1958 töötas Maardu Keemiakombinaadis, 1958–1963 Kiviõli Põlevkivikeemia Kombinaadi kesklabori juhataja, aastast 1963 Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi põlevkiviõli keemia ja tehnoloogia labori juhataja.
Teadustöö.
Purre uuris põlevkivi termilise töötlemise saaduste (õli, fenoolid) edasist töötlemist, vääristamist ja kasutamist. Ta tegeles põlevkiviõli puhastamise, destilleerimise, termilise töötlemise (koksistamise) meetodite ja tehnoloogiaga. Ta oli aktiivne osaline Kohtla-Järvel 1963–1964 põlevkiviõli töötlemise tööstusliku kompleksi käikulaskmises ja põlevkiviõlist uute saaduste (tõhusad liipriimmutusõlid, destillaatkütused, elektroodkoks jm) tootmise käivitamises. Ta uuris põlevkiviõlide fenoolide (alküülresortsiinide) saagise suurendamise, puhtuse, kvaliteedi parandamise võimalusi, kristalsete alküülresortsiinide saamise tehnoloogiat ja põlevkiviõlist parandatud omadustega teebituumenite saamist. Ta kuulus Hugo Raudsepa koolkonda.
Aastast 1984 oli ta ajakirja Oil Shale toimetuskolleegiumi liige. Ta oli ka üks keemiatehnoloogia sõnastiku (1996) koostajaid. Ta oli D. Mendelejevi nimelise Üleliidulise Keemiaseltsi (1963–1991), Eesti Keemia Seltsi (aastast 1991) ja Eesti TA põlevkivinõukogu liige.
Tiit Purre on pälvinud NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse hõbemedali ja Paul Kogermani mälestusmedali (1991). Tal on üle 60 teaduspublikatsiooni, 2 patenti ja 12 autoritunnistust.
Izold Pustõlnik

Izold Pustõlnik (17. märts 1938 Odessa – 2. mai 2008 Tartu) oli Eesti astrofüüsik.
Elulugu.
Izold Pustõlnik oli teenistuja poeg.
Lõpetas 1955 Odessa 47. Keskkooli, 1960 Odessa Metšnikovi nimelise Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatika-osakonna, 1965 aspirantuuri Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis, füüsika-matemaatikakandidaat (TÜ, 1968), füüsika-matemaatika-doktor (1994, Peterburi Ülikool), väitekiri "Исследование эффектов гравитационного и лучистого взаимодействия компонентов в тесных двойных системах с нерелятивистскими компонентами". Oli 1961 Ukraina TA Peaobservatooriumi nooremteadur, 1961–1962 Odessa Ülikooli observatooriumi teadur, 1962, 1965–1973 Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi noorem- ja 1973–1995 vanemteadur, 1995–2000 Tartu Observatooriumi teadur, 2005–2008 vanemteadur
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: täheatmosfääride füüsika, lähiskaksiktähtede ja tähtedevahelise aine füüsika, astronoomia ajalugu, arheoastronoomia. Käsitlenud ulatuslike atmosfääridega tähtede teooriat, gravitatsioonilise ja kiirgusliku vastasmõju efektide mõju lähiskaksiksüsteemi komponentidele, sooritanud Tartu observatooriumis lähiskaksiktähtede fotoelektrilisi vaatlusi ning rakendanud oma teoreetilise uurimiste tulemusi varjutusmuutlike tähtede vaatluste interpreteerimiseks. Uurides lähiskaksiktähti ümbritsevate gaasikestade füüsikat lõi kontseptuaalselt uue lähiskaksiksüsteemi mõiste – gaasvarjutusmuutlik süsteem, näidates, et erinevalt klassikalistest varjutusmuutlikest tähtedest põhjustab gaasvarjutusmuutlikkust tähtede kiirguse perioodiliselt muutuv ekraneerimine tähti ümbritseva poolläbipaistva gaasi poolt. Uurinud ka anisotroopse tähetuule tekkemehhanismi kaksiksüsteemides. Rahvusvahelise ajakirja Astronomical and Astrophysical Transactions toimetuse liige, ajakirja Central European Journal of Physics kaastoimetaja, "Tartu Tähetorni kalendri" kalendaariumi autor (1967–1972). Rahvusvahelise Astronoomia Liidu liige (1989), NSVL Astronoomia Ühingu juhatuse liige (aastast 1989), Euroopa Astronoomia Ühingu (EAS) asutajaliige (1991), Eesti esindaja organisatsioonis Euroscience, MTÜ "Euroscience Eesti" asutajaid ja aseesimees. Üle 100 teaduspublikatsiooni, arvukalt aimeartikleid.
Sergei Putškovski

Sergei Putškovski (12. aprill 1872 Tšernigov – detsember 1948 Voronež) oli Eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu.
Ta õppis aastatel 1889–1893 Tartu Veterinaariainstituudis (TVI), veterinaariamagister (1894, TVI), väitekiri "О развитии и местонахождении вкусовых почек". 
Oli aastatel 1893–1897 TVI anatoomia prosektori abi, ühtlasi õpetas TVI velskrikoolis zootoomiat, füsioloogiat, eripatoloogiat ja kirurgiat. 1897–1898 oli ta TVI anatoomia prosektori kohusetäitja, 1898–1900 embrüoloogia eradotsent, 1900–1911 operatiivkirurgia erakorraline professor, 1911–1918 professor, 1918–1921 Novotšerkasski Veterinaariainstituudi anatoomia kateedri juhataja ja professor, 1921. aastast Voroneži Riikliku Ülikooli histoloogia ja embrüoloogia kateedri ja (1942. aastani) ka Voroneži Meditsiiniinstituudi samanimelise kateedri juhataja ja professor. Osales Voroneži Veterinaariainstituudi loomisel, oli 1924–1927 instituudi rektor, ühtlasi 1948. aastani histoloogia ja embrüoloogia kateedri juhataja ja professor. Õpetas füsioloogiat, histoloogiat ja operatiivkirurgiat ning alates 1898. aastast esimesena maailmas veterinaariaüliõpilastele embrüoloogiat. Koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimusi keele mikroehitusest, koera jäsemeluudest ja lihastest, meditsiini ja bioloogia vallast. 
Ta on üks veterinaarembrüoloogia loojaid. Täiustas anatoomia ja histoloogia uurimistehnikat ning kabjakõhre ekstirpatsiooni meetodit. Toimetas väljaandeid Журнал научной и практической ветеринарной медицины (Tartu), Труды Воронежского медицинского института jt. Oli üks 1903. ja 1910. aastal toimunud ülevenemaaliste veterinaariaarstide kongresside organiseerijaid. 
NSV Liidu teeneline teadlane (1929, üks esimesi). Umbes 120 teaduspublikatsiooni.
Allan Puur

Allan Puur (sündinud 31. juulil 1963 Tallinnas) on eesti rahvastikuteadlane.
Haridus.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli. 1986. aastal lõpetas Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas majandusküberneetika eriala kiitusega.
2000. aastal kaitses Tallinna Pedagoogikaülikoolis doktorikraadi demograafia erialal väitekirjaga "Rahvastiku majandustegevus Eestis" (juhendaja Kalev Katus). Ta on täiendanud end aastatel 1990–1991 Soome Rahvastikuinstituudis (külalisteadur), 1992. aastal Stockholmi Ülikooli demograafiakeskuses ja 1993. aastal Michigani Ülikooli rahvastiku-uuringute keskuses.
Töö.
Aastatel 1986–1998 töötas Eesti Kõrgkoolidevahelise Demouuringute Keskuse teadurina. Aastatel 1998–2004 Tallinna Pedagoogikaülikooli Eesti Demograafia Instituudi (EDI) vanemteadur, 2005–2015 Tallinna Ülikooli Eesti Demograafia Instituudi juhtivteadur, 2008–2009 ka EDI direktori kohusetäitja, 2015. aastast Tallinna Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudi Eesti demograafia keskuse juhtivteadur, 2017. aastast ka professor.
Teadustöö.
Ta on uurinud Eesti rahvastiku majandustegevust, sündimuskäitumist, pereloomet ja rahvastikuvananemist, samuti tegelenud andmekorralduse metodoloogia, andmeallikate ja andmekvaliteedi küsimustega. Ta on Euroopa Demograafia Assotsiatsiooni liige 1989. aastast. 2015. aastast Statistikanõukogu liige.
Ülo Puurand

Ülo Puurand (20. detsember 1963 Tallinn – 21. jaanuar 2023) oli eesti bioloog.
Elulugu.
Ülo Puurand oli inseneri poeg.
Lõpetas 1981 Tallinna 1. Keskkooli, 1986 TÜ bioloogia osakonna geneetika ja selektsiooni erialal, Ph.D. (bioloogia, 1997, TÜ), väitekiri "The complete nucleotide sequence and infectious in vitro transcripts from cloned cDNA of potato A potyvirus" (Tartu, 1997). Oli 1986–90 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi molekulaargeneetika labori teadur, 1990–97 Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudi taimemolekulaarbioloogia labori teadur, 1997–98 vanemteadur, 1999 Valmsen &amp; Ko OÜ konsultant, 2000–05 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi patoloogilise füsioloogia õppetooli teadur, 2006– TTÜ geenitehnoloogia instituudi molekulaardiagnostika õppetooli vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: veise proteaaside uurimine, pepsiini geeni kloonimine ja kirjeldamine; taimeviirused (peamiselt kartuli potyviiruse A genoom); imetajate energeetiline metabolism. Loonud originaalsed meetodid DNA fragmentide kogumike analüüsimiseks ja DNA järjestuse variatsioonide leidmiseks. Eesti Inimesegeneetika Ühingu ja Eesti Biokeemia Seltsi liige. 16 teaduspublikatsiooni, 1 patent.
Elle Puurmann

Elle Puurmann (aastani 1978 Elle Rebane; sündinud 12. juulil 1957 Järvamaal) on eesti biogeograaf ja ökoloog.
Elulugu.
Puurmann lõpetas 1975 Türi Keskkooli (kuldmedaliga) ja 1980 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna. 1996. aastal kaitses ta teadusmagistri kraadi geoökoloogias Tallinna Pedagoogikaülikoolis väitekirjaga "Inimmõju Eesti väikesaarte arengule viimastel aastatel".
1980–1992 oli Puurmann Tallinna Botaanikaaia saarte maastike ja 1993–1996 Eesti TA Ökoloogia Instituudi geoökoloogia osakonna saarte töörühma liige, 1996–2001 Lääne-Eesti Saarestiku Biosfäärikaitseala Läänemaa Keskuse spetsialist, 2002–2005 Silma looduskaitseala Rumpo (Vormsi) teaduskeskuse peaspetsialist, 2006– Riikliku Looduskaitsekeskuse Hiiu-Lääne regiooni kaitse planeerimise peaspetsialist.
Teadustöö.
Elle Puurmanni peamine uurimisvaldkond on Eesti saarte ja rannikualade maastike struktuur, seisund ja arengutendentsid seoses loodusgeograafiliste ja inimtekkeliste aspektidega. Aastast 1993 on ta mitme uurimisprojekti (soolakulised rannamullad Eesti neotektoonilise maakerkega randadel jt) ning keskkonnaseisundit hindavate lepinguliste uurimuste ja riikliku bioloogilise mitmekesisuse seire rannikumaastike seire allprogrammi täitja. Ta on avaldanud üle 30 teaduspublikatsiooni.
Peeter Puusemp

Peeter Puusemp (sündinud 4. veebruaril 1947 Sadala vallas Tartumaal) on eesti matemaatik.
Haridus.
Peeter Puusemp on kooliõpetaja poeg. Ta on õppinud Unipiha ja Luke Algkoolis 1954–57, lõpetanud Sadala Keskkooli 1965 ja Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatika erialal 1970; TRÜ aspirant (algebra ja geomeetria kateeder) 1971–74. Täiendusõpe: A. Ždanovi nim Leningradi Riiklik Ülikool 1978–79; TRÜ algebra ja geomeetria kateeder 1986; Eesti TA Küberneetika Instituut 1992.
Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1981 (Valgevene TA Matemaatika Instituut, kinnitus 1982), väitekiri "Об определяемости некоторых классов конечных групп их полугруппами эндоморфизмов"; dotsent 1985.
Töökäik.
TRÜ laborant 1970; algebra ja geomeetria kateedri assistent 1970–71; teoreetilise mehaanika kateedri assistent 1974–75.
TPI-s (TTÜ-s) 1975–2016: majandusmatemaatika kateedri assistent 1975–82, vanemõpetaja 1982–83, dotsent 1983–92; matemaatikainstituudi dotsent 1992–97, algebra ja geomeetria professor ja õppetooli juhataja 1997–2016, matemaatikainstituudi direktor 1997–2010; matemaatika-füüsikateaduskonna prodekaan 1997–2000, teadus- ja arendusprodekaan 2001/2002. Aastast 2017 TTÜ küberneetika instituudi emeriitprofessor.
Õpetanud kõrgemat matemaatikat, matemaatilist planeerimist, tõenäosusteooriat ja matemaatilist statistika, lineaaralgebrat, tensorarvutust, üldalgebra aluseid, diskreetset matemaatika ja operatsioonianalüüsi; koostanud kõrgema matemaatika õpikuid ja õppevahendeid, sh 6-osalise "Kõrgema matemaatika ülesannete kogu" (1988–92) ja kõrgkooliõpiku "Lineaaralgebra" (2000).
Teadustöö põhisuunad.
Algebra; rühmade määratavus endomorfismipoolrühmadega.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus.
Mathematical Reviews, referent 1975–...; Eesti Matemaatika Seltsi liige, juhatuse liige ja asepresident; Ameerika Matemaatikaühingu liige. Võtnud regulaarselt osa Eesti matemaatilise elu organiseerimisest.
Harrastused.
Kultuuriloolise kirjanduse lugemine, sünnitalu korrastamine.
Enno Puusepp

Enno Puusepp (14. aprill 1935 Loosi vald, Võrumaa – 9. november 2016) oli eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu.
Enno Puusepp oli kooliõpetaja ja talupidaja poeg.
Lõpetas 1955 Tartu 5. Keskkooli, 1960 EPA veterinaararsti erialal, veterinaariakandidaat (1966, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Pidamistingimuste mõju sigade kaaluiibele, söödavääringule ja mõnedele vere näitajatele".
Oli Põdra sovhoosi (Jõgeva rajoon) peaveterinaararst, 1967–1969 ELVI nooremteadur, 1969–1971 Tartu Näidissovhoosi peazootehnik, 1971–1976 Uula sovhoosi direktor, 1976–1989 Üleliidulise Põllumajandushoonete Uurimise ja Projekteerimise Instituudi vanemteadur, aastast 1989 juhtivtöötaja mitmes majandis.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: loomatervishoid ja loomakasvatustehnoloogia.
Teoseid.
Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Karl Theodor Puusepp

Karl Theodor Puusepp (perekonnanime rööpkuju välismaal: Pusep; 5. september 1902 Tartu – 8. detsember 1972 Hamilton, Ontario provints, Kanada) oli eesti farmatseut.
Elulugu.
Karl Theodor Puusepp oli riigiteenistuja poeg.
Õppis Pärnus ja Tartus, lõpetas 1924 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis 1924–1927 Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas, lõpetas 1928 Tartu Ülikooli rohuteadlasena, "mag. pharm." (1929, TÜ), väitekiri "Riitsinuse õlist ja selle värskeolu hinnangust". 
Oli 1925 Tallinna Linnaapteegis apteegipraktikant, 1936 Tallinna Linnaapteegis, 1936–1840 Tallinnas farmaatsia inspektuuri revident, 1940 Sotsiaalministeeriumi farmaatsiaosakonna direktor, 1940–1941 Apteekide Peavalitsuse juhataja kohusetäitja. 
Põgenes 1944 Saksamaale, töötas seal apteekides ja keemiaõpetajana. Läks 1948 Kanadasse, oli aastast 1958 apteegi omanik Hamiltonis.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: farmakognoosia, farmakopöa preparaatide analüüs. Oli 1934–1840 ajakirja Eesti Rohuteadlane toimetaja. Eesti Rohuteadlaste Ühingu asutajaid ja juhatuse liige, Eesti Farmatsöitide Ühisuse juhatuse liige.
Priidu Puusepp

Priidu Puusepp (aastani 1936 Friedrich Puusepp, 11. veebruar 1887 Võru – 1. november 1972 Tartu) oli eesti pedagoog ja keeleteadlane.
Elulugu.
Priidu Puusepp oli rätsepa poeg.
Lõpetas 1905 Valga Pedagoogika Kursused, 1940 sai Tartu Ülikoolist kesk- ja kutsekooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja kutse. Oli 1905–1916 õpetaja Võru- ja Pärnumaa maakoolides, 1917–1922 , 1922–1932 Tartu Õpetajate Seminaris, 1932–1944 Tartu 16. algkoolis, 1946–1953 Tartu Ülikooli vene keele kateedris. Koostas ja avaldas 32 keeleõpikut koolidele kogutiraažiga miljon eksemplari. Mitmed neist kujunesid aastakümneiks põhiõpikuteks.
Teadustöö.
Uurinud vene keele grammatika ja sünonüümika küsimusi (kogumik "Vene keele rektsioone", "Vene keele sünonüüme" jm). Koostas mahuka (kuni 100 ) "Vene-eesti fraseoloogilise sõnaraamatu" käsikirja, mis aga ei ole trükis ilmunud. Teatrihuvilisena avaldas artikleid lavakunsti kohta. Eesti NSV teeneline õpetaja (1946).
Ilme-Luule Puussaar

Ilme-Luule Puussaar (5. oktoober 1927 Vaabina vald, Võrumaa – 29. juuni 2003 Tallinn) oli eesti arstiteadlane ja kutsepatoloog.
Elulugu.
Ilme-Luule Puussaar oli talupidaja tütar.
Õppis Võru 1. Keskkoolis, arreteeriti 1945 ja töötas Kirovi haiglas laborandina, oli 1951–57 Viljandi Tuberkuloositõrje Dispanseri laborant. Lõpetas 1954 Viljandi Töölisnoorte Keskkooli, 1957 Viljandi Meditsiinikooli , 1963 TÜ arstiteaduskonna stomatoloogina, meditsiinikandidaat (1974, TÜ), väitekiri "Kopsufunktsiooni iseloomustus Eesti NSV põlevkivikaevuritel seoses kopsuemfüsüümi arenguga". Täiendas end korduvalt Moskvas Tööhügieeni ja Kutsehaiguste Instituudis, 1966 Moskva Arstide Täienduse Keskinstituudis, 1979 Kaasanis Arstide Täiendusinstituudis. Oli 1964–78 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kutsepatoloogia osakonna nooremteadur, 1978–85 vanemteadur, aastast 1985 Tallinna Kiirabihaigla vereülekande osakonna laborant, 1989–2002 Tallinna Meditsiinikooli anatoomia ja füsioloogia õpetaja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: kliiniline ja patoloogiline füsioloogia, kopsude seisund põlevkivikaevuritel. Umbes 50 teaduspublikatsiooni.
Bruno Põder

Bruno Põder (sündinud 18. aprillil 1929 Viljandis) on eesti arstiteadlane ja kirurg.
Elulugu.
Bruno Põder on trükitöölise poeg.
Lõpetas 1948 Viljandi 2. Keskkooli, 1954 TÜ arstiteaduskonna (ühtlasi 3 kursust Leningradi Lesgafti-nimelises Kehakultuuri Instituudis), meditsiinikandidaat (1969, TÜ), väitekiri "Flebograafia ja endovaskulaarne elektrokoagulatsioon alajäseme varikoosi korral". Täiendas end Moskvas, Varssavis ja Leningradis. Oli 1954–59 Mäo jaoskonnahaigla juhataja ja kirurg, 1959–65 Türi rajoonihaigla peaarsti asetäitja ravi alal ja kirurg, 1965–68 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla üldkirurgia osakonna kirurg, 1969–84 Tervishoiuministeeriumi IV Valitsuse haigla ja Kiirabihaigla kirurg, aastast 1984 Viljandi haigla kirurg. Tallinna ja Viljandi Kirurgide Seltside liige. Uurinud alajäsemete flebo-, angio- ja lümfograafia võimalusi. Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Endel Põder

Endel Põder (sündinud 29. mail 1948) on eesti psühholoog.
Elulugu.
Lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogiaosakonna, psühholoogiamagister (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Infotöötluse mahuliste piirangute probleem nägemispsühholoogias" (Tallinn, 2000), Ph.D. (psühholoogia, 2004, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Role of attention in visual information processing" (Tallinn, 2004). 
Oli 1979–1985 Eesti NSV Teenindusministeeriumi Tehnoloogiainstituudi sotsioloog, 1985–1990 Konjunktuuriinstituudi paneeluuringute grupi vanemteadur, 1990–1996 AS Saar Poll sotsioloog, 1995–2003 Tallinna Pedagoogikaülikooli kognitiivse neuroteaduse labori teadur, 2003–2007 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna teadur, 2006–2008 Leuveni Katoliikliku Ülikooli eksperimentaalpsühholoogia labori teadur, aastast 2008 Tartu Ülikooli psühholoogiainstituudi vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: nägemistaju ja tähelepanu, nägemistähelepanu mehhanismid. 24 teaduspublikatsiooni.
Heinu Põder

Heinu Põder (27. märts 1934 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 21. jaanuar 2022) oli eesti arstiteadlane, kurortoloog.
Elulugu.
Heinu Põder oli talupidaja poeg, Kalju Põdra vend.
Lõpetas 1953 Viljandi 2. Keskkooli, 1959 TÜ arstiteaduskonna, 1964 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis (EKMI) aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Väline hingamine ja südametsükli kestus reuma-ja reumatoidartriidi haigetel muda-balneoravi vältel". Oli 1959–61 Sindi linnahaigla terapeut, ka Pärnu Kiirabijaama arst, 1964–74 EKMI reumatoloogia ja kurortoloogia sektori (Pärnus) nooremteadur, 1974–93 vanemteadur, 1993–1998 Sotsiaalministeeriumi Kurortoloogia ja Taastusravi Instituudi (endine EKMI sektor) vanemteadur. Pärnu Sisearstide Seltsi, Eesti Kardioloogide Seltsi liige.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: reumahaigete rehabilitatsioon. Umbes 80 teaduspublikatsiooni.
Kalju Põder

Kalju Põder (10. aprill 1932 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 6. aprill 1984 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja kirurg.
Elulugu.
Kalju Põder oli talupidaja poeg ja Heinu Pödra vend.
Lõpetas 1951 Viljandi 2. Keskkooli, 1957 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1963, TÜ), väitekiri "Mitmesugustel meetoditel konserveeritud perifeersete arterite homotransplantatsiooni tulemustest. Eksperimentaalne uurimus", meditsiinidoktor (1972, TÜ), väitekiri "Восстановительные операции на сосудах аортно-подвздошной области. Клинико-экспериментальное исследование". Oli 1957–1960 Tartu Linna Kliinilise Haigla haavaosakonna kirurg, 1960–1963 TÜ meditsiinilise kesklabori kudede konserveerimise osakonna juhataja, 1963–1967 teaduskonnakirurgia kateedri assistent, 1968–1974 dotsent, 1974–1984 professor, 1967–1969 ka Tartu Linna Kliinilise Haigla veresoontekirurgia osakonna juhataja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: veresoontekirurgia, kudede konserveerimine, veresoonte siirdamine. Veresoontekirurgia rajajaid Eestis (koos ja ). Uurimusi veresoontekirurgia, üldkirurgia, onkoloogia, kudede konserveerimise ja siirdamise alalt. Eesti Kirurgide Seltsi liige, Tartu Kirurgide Seltsi esimees (aastast 1975). Eesti NSV riiklik preemia (1982, kollektiivis). 170 teaduspublikatsiooni.
Tõnis Põder

Tõnis Põder (sündinud 28. septembril 1948 Tartus) on eesti keskkonnateadlane.
Elulugu.
Lõpetas 1967. aastal Tartu 1. Keskkooli, 1972 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna geograaf-hüdroloogina, bioloogiakandidaat ökoloogia alal (1981, TRÜ), väitekiri "Приток, распределение и перенос тяжелых металлов в экосистеме Балтийского моря". Täiendas end keskkonnariski hindamises (1993, USA), keskkonnamõju hindamises (1994–1996, USA), keskkonnaauditis (1995–1997, Det Norske Veritas, Carl Bro, Golder Associated Ltd), keskkonnajuhtimissüsteemides (1999 Eesti Akrediteerimiskeskus; 2003 Environmental, Quality and Safety Certification Services Ltd). 
Oli aastatel 1972–1973 Balti Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (BaltNIRH) Tallinna osakonna nooremteadur, 1973–1981 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonna nooremteadur, 1982–1989 vanemteadur, 1989–1992 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi vanemteadur, 1992–2001 TÜ Mereinstituudi vanemteadur, ühtlasi 1999–2005 TPÜ loodusteaduste osakonna dotsent, 2005– keskkonnakorralduse õppetooli juhataja, professor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: keskkonnaseisund ja -kaitse; keskkonnamõju ja -riskide hindamine. Osalenud uuringuekspeditsioonidel Läänemerel ja Atlandi ookeanil (PEX-86, SKAGEX-90 jmt), oli 1997–2000 EL-i projekti MAST III DOMTOX koordinaator. Osalenud Euroopa Liidu keskkonnaalaste õigusaktide koostamisel ja tõlkimisel. Eesti TA Looduskaitse Komisjoni (1985–1989), International Association for Impact Assessmenti (IAIA) (2005–) liige. Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Tõnu Põder

Tõnu Põder (sündinud 13. märtsil 1956 Magadanis Venemaal) on eesti õigusteadlane ja pedagoog.
Elulugu.
Tõnu Põder on ohvitseri poeg.
Lõpetas 1974 Elva Keskkooli, 1988 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 
Oli 1989–1992 Tartu Ülikooli riigi- ja haldusõiguse kateedri vanemõpetaja, 1993–1994 riigi- ja avaliku õiguse instituudi riigi- ja haldusõiguse õppetooli lektor, 1994–2004 lektor ja õppeülesande täitja, ühtlasi 1990–1992 Eesti Diplomaatide Kooli ja 1994–1995 Riigikaitse Akadeemia õppejõud, 1992–1993 ka kaitseministri abi ja nõunik ning 1999 AS Tarbus nõukogu liige ja 2001–2004 esimees. Õpetanud rahvusvahelist õigust, sõjaõigust ja riigikaitseõigust, rahvusvahelisi organisatsioone, rahvusvahelisi lepinguid; koostanud õppevahendeid ja tegelenud erialaterminoloogia juurutamisega eesti keeles.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: rahvusvaheline õigus, rahvusvaheline sõjaõigus, riigikaitseõigus, palgasõdurid rahvusvahelises õiguses; õigusajalugu ja kultuurilugu. Mitme seaduseelnõu (sh karistusseadustik) kaasautor, teinud kaastööd ENE-le ja EE-le. Olnud EV Ülemnõukogu riigi- ja rahvusvahelise õiguse ekspertkomisjoni liige (1992). Eesti Akadeemilise Õigusteadlaste Seltsi taasasutajaliige (1988), Eesti Laskesuusatamise Föderatsiooni president (2002–05). Umbes 40 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid.
Olga Põder-Kaasik

Olga Põder-Kaasik (aastani 1957 Olga Kaasik; sündinud 16. augustil 1928 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Olga Põder-Kaasik on töölise tütar.
Lõpetas 1946 Tallinna 10. Keskkooli, 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal, oli 1951–52 Leningradi Ülikoolis ühiskonnateaduste õpetajate ettevalmistuskursustel, 1958–62 Moskva Ülikooli kaugõppe aspirantuuris, majanduskandidaat (1963, TÜ), väitekiri "Издеpжки обращения и их уровень в государственной розничной торговле (по материалам Эстонской ССР)". 
Oli 1952–53 TPI poliitilise ökonoomia kateedri assistent, 1953–57 TÜ poliitilise ökonoomia kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1957–67 TPI poliitilise ökonoomia kateedri vanemõpetaja, 1967–68 dotsent, 1968–70 Üleliidulise Konjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali vanemteadur, 1970–77 TPI poliitilise ökonoomia kateedri dotsent, 1977-83 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) dotsent, 1985–87 ENSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1987–91 ERKI-s administraatoritööl. Õpetanud sotsialismi poliitilist ökonoomiat. 
1967–1971 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige.
Teadustöö.
Uurimusi sotsialismi poliitilise ökonoomia probleemide, kaubanduse efektiivsuse, kaubandusvõrgu arendamise ja tööjõuvajaduse, tarbimise struktuuri ja mahu kohta. Umbes 40 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Vambola Põder.