tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Itaalia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Itaalia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad.
Giuseppe Meazza
&lt;br&gt;Mario Pizziolo
&lt;br&gt;Attilio De Maria
&lt;br&gt;Giovanni Ferrari
&lt;br&gt;Luis Monti
&lt;br&gt;Armando Castellazzi
&lt;br&gt;Virginio Rosetta
&lt;br&gt;Giampiero Combi
&lt;br&gt;Luigi Bertolini
&lt;br&gt;Angelo Schiavio
&lt;br&gt;Umberto Caligaris
&lt;br&gt;Felice Borel
&lt;br&gt;Luigi Allemandi
&lt;br&gt;Anfilogino Guarisi
&lt;br&gt;Raimondo Orsi
&lt;br&gt;Eraldo Monzeglio
&lt;br&gt;Guiseppe Cavanna
&lt;br&gt;Pietro Arcari
&lt;br&gt;Enrico Guaita
&lt;br&gt;Guido Masetti
&lt;br&gt;Mario Varglien
&lt;br&gt; Attilio Ferraris
Treener.
Vittorio Pozzo
Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad.
Josef Ctyroky
&lt;br&gt;Simperski
&lt;br&gt;Frantisek Junek
&lt;br&gt;Jiri Sobotka
&lt;br&gt;Rudolf Krcil
&lt;br&gt;Ferdinand Daucik
&lt;br&gt;Jaroslav Burgr
&lt;br&gt;Oldrich Nejedly
&lt;br&gt;Erich Srbek
&lt;br&gt;Vodicka
&lt;br&gt;Jaroslav Boucek
&lt;br&gt;Ladislav Zenisek
&lt;br&gt;Cestmir Patzel
&lt;br&gt;Vlastimil Kopecky
&lt;br&gt;Gejza Kalocsay
&lt;br&gt;Josef Silny
&lt;br&gt;Antonin Puc
&lt;br&gt;Sterc
&lt;br&gt;Frantisek Svoboda
&lt;br&gt;Josef Kostalek
&lt;br&gt;Stefan Cambal
&lt;br&gt; Frantisek Planicka
Treener.
Karel Petru 
Vaata ka.
Tšehhi jalgpallikoondis
&lt;br&gt;1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Saksamaa jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Saksamaa jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Josef Stroh
&lt;br&gt;Paul Zielinski
&lt;br&gt;Franz Wagner
&lt;br&gt;Willy Busch
&lt;br&gt;Josef Streb
&lt;br&gt;Paul Janes
&lt;br&gt;Franz Dienert
&lt;br&gt;Stanislaus Kobierski
&lt;br&gt;Jakob Bender
&lt;br&gt;Otto Siffling
&lt;br&gt;Ernst Albrecht
&lt;br&gt;Sigmund Haringer
&lt;br&gt;Hans Schwartz
&lt;br&gt;Mathias Heidemann
&lt;br&gt;Ernest Lehner
&lt;br&gt;Rudolf Raftl
&lt;br&gt;Hans Jakob
&lt;br&gt;Klaus Gramlich
&lt;br&gt;Edmund Conen
&lt;br&gt;Rudolf Noack
&lt;br&gt;Fritz Szepan
&lt;br&gt;Karl Hohmann
&lt;br&gt;Reinhold Muenzenberg
&lt;br&gt;Fritz Buchloh
&lt;br&gt; Willibald Kress
Treener.
Otto Nerz
Austria jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Austria jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad.
Leopold Hofmann
&lt;br&gt;Anton Schall
&lt;br&gt;Rudolf Viertl
&lt;br&gt;Johann Urbanek
&lt;br&gt;Karl Zischek
&lt;br&gt;Anton Janda
&lt;br&gt;Rudolf Raftl
&lt;br&gt;Johann Horvath
&lt;br&gt;Karl Sesta
&lt;br&gt;Peter Platzer
&lt;br&gt;Georg Braun
&lt;br&gt;Josef Stroh
&lt;br&gt;Otto Walzhofer
&lt;br&gt;Friederich Franzl
&lt;br&gt;Josef Smistik
&lt;br&gt;Matthias Sindelar
&lt;br&gt;Franz Wagner
&lt;br&gt;Josef Hassmann
&lt;br&gt;Mathias Kaburek
&lt;br&gt;Franz Cisar
&lt;br&gt;Willi Schmaus
&lt;br&gt; Josef Bican
1473

1473. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad - 1470. aastad - 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 1520. aastad
Aastad: 1468 1469 1470 1471 1472 - 1473 - 1474 1475 1476 1477 1478
Must huumor

Must huumor on huumori alaliik, milles naljana tajutakse agressiooni, sadismi vm vägivalda. 
Psühhoanalüütiliste teooriate kohaselt tuleneb musta huumori naljana tajumine psüühikasse kogunenud ja seal alla surutud agressiivse energia vallandumisest, mis on omamoodi mäss vaimsete ja loogiliste "tsensorite" vastu (Spencer, Freud, Redlich, Levine, Deleanu jt). Samal põhjusel võivad naljakana tunduda ka vägivalla- ja õudusfilmid.
Must huumor erineb nii n-ö sinisest huumorist, mis keskendub rohkem toorestele teemadele nagu alastus, seks ja kehavedelikud, kui ka otsestest roppusest.
Kirjandus.
Veebis.
Plejaadid (mütoloogia)

Plejaadid olid vanakreeka mütoloogias Atlase ja merenümfi Pleione seitse tütart. Nad olid nümfid, Artemise kaaslased ja õpetasid Bakchost, kui see veel pisike oli. Nende õed-vennad olid Hyas, hüaadid, hesperiidid ja Kalypso.
Orion jälitas neid lakkamatult, kuni Zeus halastas plejaadidele ja tõstis nad taevavõlvile tähtedeks. Kui Orion samuti tähtkujuks sai, jätkas ta taevaski plejaadide jälitamist.
Palja silmaga on näha ainult kuus tähte. Seitsmes paistab vaid neile, kellel on terav nägemine. Merope täht on nõrgem, sest ta vihastas taevaseid sellega, et abiellus surelikuga.
Nende järgi nimetati Plejaadideks 3. sajandil eKr Aleksandrias tegutsenud 7 tragöödiakirjanikku ja 16. sajandil Pierre de Ronsardi ümber koondunud prantsuse luuletajate rühmitust.
Kelaino (plejaad)

Kelaino (Κελαινώ, ka Calaeno, Celeno või Celaeno) on vanakreeka mütoloogias üks plejaadidest. 
Tal olid Poseidoniga pojad Lykos ja Nykteus ning Eurypylos (Eurytos) ja Lykaon. Prometheusele sünnitas ta Lykose ja Chimaireuse.
Markii de Sade

Markii de Sade [dö saad] (prantsuse keeles "Marquis de Sade"; õieti Donatien Alphonse François de Sade; 2. juuni 1740 – 2. detsember 1814) oli prantsuse aristokraadist kirjanik ja filosoof, kes on tuntud kui libertiin oma seksuaalsuse ja eluviiside tõttu. Tema teosed sisaldavad ohtralt vägivalda ja pornograafiat, kuid kes on kirjutanud ka rangelt filosoofilisi teoseid. Markii de Sade'i nimest on tulnud sõna "sadism".
Markii de Sade'i looming on tugevalt mõjutanud 20. sajandi kultuuri ja kirjandust. Tema teoste põhjal on tehtud palju filme, kirjutatud näidendeid, loodud kujutava kunsti teoseid jpm. Simone de Beauvoir on teda nimetanud eksistentsialismi eelkäijaks; Guillaume Apollinaire'i meelest oli ta "kõige vabam inimene, kes iial on elanud"; Salvador Dalí on illustreerinud tema teoseid jne. Pier Paolo Pasolini film "Salò o le 120 giornate di Sodoma" ("Salò ehk Soodoma 120 päeva"; 1976) kuulub maailma filmikunsti tippteoste hulka. 
Ivan Turgenev, kes pidas poleemikat Fjodor Dostojevskiga, iseloomustas viimast oma kirjavahetuses kui "vene markii de Sade'i".
Illustreerija

Illustreerija ehk illustraator on kunstnik, kelle tööks on traditsiooniliselt mingi teksti varustamine visuaalse materjaliga, mis vastaks asjakohase teksti sisule. Sellist täiendavat visuaalset materjali nimetatakse illustratsiooniks. 
Illustreerija ülesanne on selgitada keerukaid ideid või tehnilisi objekte, mida tekstiliselt seletada oleks raske. Illustratsioon on laialt levinud ilukirjanduses, eriti lastekirjanduses, kus pilt toetab kirjaniku kirjeldatavat sündmust ning aitab luua emotsiooni (näiteks paneb lugeja naerma või kartma). Illustratsioonil on ka meelelahutuslik otstarve – postkaartidel, plakatitel, ajakirjanduses, kaubanduses pakenditel, reklaamides jne. Paljud illustreerijad on spetsialiseerunud teadusillustratsioonile (näiteks botaaniline illustratsioon, meditsiiniline illustratsioon).
Illustratsiooni väljundiks on üldjuhul tiražeerimine trükkimise teel. Seetõttu (traditsioonilise trükikunsti spetsiifika tõttu) on illustreerijate seas domineerinud graafikud, ning illustratsioonis on kasutatud graafika tehnikaid, näiteks tušijoonised, gravüürid, linoollõige, puulõige jt. Mida edasi on arenenud trükitehnika, seda mitmekesisemaks on muutunud ka illustreerijate töövõtted. Tänapäeval on illustratsioonikunst väga mitmepalgeline, oma osa selles on kõigile kättesaadavaks saanud arvutitel ja arvutigraafikal. Trükitehnika kvaliteet praktiliselt ei piira enam kunstnikku ning lisaks trükistele on illustratsioon saanud uue väljundi arvutiekraani näol.
Illustratsioon

Illustratsioon on visuaalne teos (näiteks joonistus, maal või foto), milles rõhk on pigem kujutataval kui kujutamise viisil. Illustratsiooni ülesanne on selgitada, toetada, rikastada või dekoreerida visuaalselt mingit lugu või asjakohast tekstilist informatsiooni.
Domeen (bioloogia)

Domeen ("Regio") on bioloogias praeguse seisuga kõrgeim taksonoomiline kategooria, üks eluslooduse suurjaotusi. Domeeni mõiste võttis 1990. aastal kasutusele molekulaarbioloog Carl Woese, kes jaotas eluslooduse kolmeks domeeniks: eukarüoodid, bakterid (ehk eubakterid) ja arhed. Enne seda jaotati elusloodus kaheks suureks rühmaks (prokarüoodid ja eukarüoodid).
Uurides prokarüootsete organismide rRNA 16s subühikuid, näitas Woese, et osa prokarüoote on teistest silmnähtavalt erinevad ning paljude tunnuste alusel fülogeneetiliselt isegi lähedasemad eukarüootidele. Nende andmete põhjal postuleeris ta, et eukarüoodid ja arhed pärinevad ühisest eellasest ja bakterid on fülogeneetiliselt varem lahknenud, mistõttu prokarüootide rühm pole monofüleetiline võrreldes eukarüootidega. Hilisemad uuringud kinnitasid seda arvamust (näiteks arhede ja eukarüootide rakumembraani biokeemiline koostis ja viburi ehitus on sarnasem kui bakteritel ja arhedel). Bakterite ja arhede vahelisi erinevusi on veel – DNA replikatsiooni- ja transkriptsioonimehhanismid arhedel ja bakteritel on erinevad, näiteks koosneb bakterite RNA-polümeraas vaid 4 subühikust, samal ajal kui arhedel koosneb RNA-polümeraas 16 subühikust, mis on tunduvalt sarnasem eukarüootidele. Lisaks esineb arhedel DNA pakkevalke – histoone, mida seni oli omaseks peetud vaid eukarüootidele. Sellest tulenevalt tehti ettepanek võtta kasutusele riigist kõrgem takson ning jaotada elusloodus kolmeks domeeniks. Selline klassifikatsioon võeti kiiresti omaks ja on praegu valdav.
Kolme domeeni kontseptsiooni on kritiseeritud viidates sellele, et arhede ja bakterite genoom on küllaltki sarnane ja muud biokeemilised erinevused on võib-olla ületähtsustatud. Viimasele väitele ei ole seni siiski piisavat kinnitust.
Kuigi viirustel pole eluslooduse jaotamise süsteemis (seni veel) kohta, on vahel välja pakutud võimalust lisada elu puule neljas haru, mis hõlmaks mõningaid viirusi. Sellisteks väideteks on andnud alust mõnede suurte ja keeruliste viiruste leidmine (nt 1992. aastal avastatud "Mimivirus" ja 2010. aastal tuvastatud "Megavirus"). Kirjanduses on viirusi käsitletud mõnikord rühmana "rakutud" ("Acellularia").
Domeenist ühe astme võrra madalam taksonoomiline kategooria on riik.
Domeen

"Domeen" (prantsuse sõnast "domaine" 'valdus') on mitmetähenduslik sõna.
Bioloogias
Fosfolipiidid

Fosfolipiidid on fosfaatrühma sisaldavad amfifiilsed lipiidid.
Fosfolipiidid koosnevad tavaliselt hüdrofiilsest peast ja hüdrofoobsetest sabadest. Hüdrofiilne "peaosa" omab fosfaatrühma tõttu laengut, sabad aga mitte.
Fosfolipiidid moodustavad vägagi elastseid lipiidseid kaksikkihte, millest koosnevad rakkude sfäärilised membraanid, mis võimaldab hoida eraldi raku sisemist ja välimist keskkonda, lubades vabalt läbida väiksema läbimõõduga mittepolaarseid gaasi molekule, nagu näiteks hapniku ja süsihappegaasi molekule.
Esimene bioloogilises koes tuvastatud fosfolipiid oli letsitiin.
Glükosiidid

Glükosiidid on eetritüüpi ühendid, mis on moodustunud monosahhariidist ja alkoholist või mitmest monosahhariidist.
Kaksikioon

Kaksikioon ehk tsvitterioon on neutraalne hübriidioon, mis sisaldab katiooni ja aniooni ning moodustab molekuli.
Kuningvesi

Kuningvesi (ladina "aqua regia") on peaaegu puhta lämmastikhappe ja kontsentreeritud vesinikkloriidhappe (38%) segu ruumalavahekorras 1:3. Kuningvesi on võimeline lahustama väärismetalle, näiteks kulda ja plaatinat, millega teised happed ja alused ei reageeri. Siiski osa metalle, nagu iriidium, osmium, tantaal, ruteenium, roodium ja titaan peavad vastu kuningvee korrodeerivale toimele.
Kuningvesi on tugev oksüdeerija.
Kuningvett kasutatakse keemilises tehnoloogias ja analüüsis ning kulla rafineerimisel.
Esimesena kirjeldas kuningvett Jābir ibn Ḩayyān.
1935. aastal keelas Natsi-Saksamaa valitsus Saksamaa kodanikel Nobeli preemiate vastuvõtmise, mispeale saatsid kaks Nobeli füüsikapreemia laureaati, Max von Laue (1914) ja James Franck (1925) oma kuldmedalid Taani, et vältida konfiskeerimist. Peale Taani okupeerimist 1940. aastal oleks selle avalikukstulek nad ohtu seadnud, kuna Saksamaalt oli kulla väljasaatmine keelatud. Seepeale lahustaski keemik George de Hevesy, kes sai hiljem 1943. aastal Nobeli keemiapreemia, nende medalid kuningvees ja pani lahused riiulile oma laboratooriumis Niels Bohri instituudis. Peale sõda sadestas ta kulla kuningveest välja ja andis selle Rootsi Kuninglikule Teaduste Akadeemiale, kes valasid medalid uuesti ja esitasid laureaatidele.
Reageerimine kullaga.
Ei lämmastikhape ega soolhape eraldi ei ole võimeline kullaga reageerima. Kummalgi happel on erinev toime. Lämmastikhape on tugev oksüdeerija ja lahustab tegelikult väga väikese koguse kulda, moodustades Au3+-ioone.
Vesinikkloriidhape annab lahusesse Cl--ioone, mis seob Au3+-ioonid lahusest ja moodustuvad AuCl4--ioonid. Et lahuses jääb kullaioone järjest vähemaks, saab toimuda kulla edasine oksüdeerumine lämmastikhappe toimel.
Au "(t)" + 3 NO3- "(l)" + 6 H+ "(l)" → Au3+ "(l)" + 3 NO2 "(g)" + 3 H2O "(l)" ja
Au3+ "(l)" + 4 Cl- "(l)" → AuCl4- "(l)".
Reaktsiooni käigus võib lämmastikdioksiidi asemel eralduda hoopis lämmastikoksiid.
Au "(t)" + NO3- "(l)" + 4 H+ "(l)" → Au3+ "(l)" + NO "(g)" + 2 H2O "(l)".
Reageerimine plaatinaga.
Reaktsioon toimub analoogselt kulla reageerimisega. Siingi võib saadusena tekkida nii lämmastikdioksiid kui ka lämmastikoksiid.
Pt "(s)" + 4 NO3− "(aq)" + 8 H+ "(aq)" → Pt4+ "(aq)" + 4 NO2 "(g)" + 4 H2O "(l)"
3Pt "(s)" + 4 NO3− "(aq)" + 16 H+ "(aq)" → 3Pt4+ "(aq)" + 4 NO "(g)" + 8 H2O "(l)"
Oksüdeerunud plaatinaioonid reageerivad kloriidiioonidega ja tekivad kloroplatinaatioonid.
Pt4+ "(aq)" + 6 Cl− "(aq)" → PtCl62− "(aq)"
Kuningvee lagunemine.
Et kahe happe segamisel hakkavad toimuma reaktsioonid, kaotab kuningvesi kiiresti oma potentsiaali ja seega tuleks teda kasutada värskelt. Reaktsiooni käigus tekivad kergesti lenduvad nitrosüülkloriid ja kloor, mis annavad kuningveele iseloomuliku kollaka või punase värvuse. Et mõlemad gaasid eralduvad kergesti lahusest, on reaktsioon pöördumatu ja kuningvee efektiivsus väheneb.
HNO3 "(aq)" + 3 HCl "(aq)" → NOCl "(g)" + Cl2 "(g)" + 2 H2O "(l)"
Nitrosüülkloriid võib edasi laguneda lämmastikoksiidiks ja klooriks. See reaktsioon on tasakaaluline ja seega sisaldavad kuningveest eraldunud gaasid lisaks nitrosüülkloriidile ja kloorile veel lämmastikoksiidi.
2 NOCl "(g)" → 2 NO "(g)" + Cl2 "(g)"
Ankara

Ankara on Türgi pealinn ja suuruselt teine linn İstanbuli järel. Asub Anatoolia kiltmaal, keskmiselt 938 m kõrgusel.
Ankara varasem nimi oli Angora või Engürü. Kreeklased ja roomlased nimetasid linna Ancyra; see sõna tähendab kreeka keeles ankrut.
Ajalugu.
Ankara kuulus hetiitide moodustatud Hati riiki. Pärast selle hävitamist kuulus ta Früügiale, siis Lüüdiale ja Pärsiale. Linnas peatus mõnda aega Aleksander Suur. 278 eKr vallutasid piirkonna gallide hõimuliit galatid, kes tegid Ankara esimest korda pealinnaks. 189 eKr ühendati Galaatia Rooma riigiga, Ankara sai Galaatia provintsi pealinnaks ja omandas suure tähtsuse. Ankarast on leitud Augustuse testamendi kakskeelne tekst.
Ankara oli ka Bütsantsi riigi tähtis kaubanduskeskus, ehkki 6.–11. sajandini vallutasid araabia väeüksused linna korduvalt. Lõplikult kaotas Bütsants Ankara 1073. aastal.
Ankaras oli Kemal Atatürgi peakorter alates 1919. aastast. Kui loodi Türgi Vabariik, viidi pealinn 1923. aastal Istanbulist Ankarasse, et kaitsta seda välismaiste vallutajate eest.
Tera-

Tera- (tähis T) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1012 korda suurem. Näiteks sagedus 1 teraherts (THz) on 1012 hertsi ehk triljon hertsi (ehk 1000 gigahertsi ehk 1000 000 megahertsi ehk 1000 000 000 kilohertsi).
Eesliite nimetus tuleneb kreeka keele sõnast "teras" (koletis, s.t koletult suur) ja võeti ametlikult kasutusele 1960. a koos SI-süsteemiga.
Informaatikas ja infotehnoloogias kasutatakse samuti eesliidet tera- (nagu ka eesliiteid kilo-, mega-, giga-), mis aga ei väljenda enamasti mitte detsimaalset kordsust 1000, vaid binaarset kordsust 210 = 1024. Näiteks andmehulk 1 terabait on 1024 gigabaiti ehk 240 = 1 099 511 627 776 baiti.
Tromsi maakond

Tromsi maakond (põhjasaami "Romsa") on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Maakond piirneb Soome ja Rootsiga, Norra maakondadest kirdes Finnmargi maakonnaga ja edelas Nordlandi maakonnaga.
2020. aastal moodustati Finnmargi ja Tromsi maakonnast Troms og Finnmargi maakond. 15. juunil 2022 otsustas Storting Troms og Finnmargi maakonna loomise tagasi pöörata ning Tromsi maakond taasmoodustati 1. jaanuaril 2024.
Vallad.
Maakonnas on 21 valda (sulgudes elanike arv 1. jaanuaril 2024):
2013. aastal liideti Bjarkøy vald Harstadi vallaga. 2020. aastal moodustati Bergi, Lenviki, Torskeni ja Tranøy vallast Senja vald.
Finnmargi maakond

Finnmark (põhjasaami keeles "Finnmárku", soome keeles "Ruija") on Norra nii põhja- kui idapoolseim maakond, mis asub Põhja-Jäämere ääres, piirnedes idas Venemaa ja lõunas Soomega.
Ajalooliselt on Finnmargiks nimetatud ka maakonnast laiemat ala Lapimaal.
2020. aastal moodustati Finnmargi ja Tromsi maakonnast Troms og Finnmargi maakond. Storting otsustas 15. juunil 2022. aastal liitmaakonna loomise tagasi pöörata ning endistes piirides maakond moodustati uuesti 1. jaanuaril 2024.
Vallad.
Maakonnas on 18 valda (elanike arv 1. jaanuaril 2024):
2020. aastal liideti Hammerfesti vallaga Kvalsundi vald.
Elanikkond.
Maakonna elanikest 89,2% on kristlased.
Nordlandi maakond

Nordlandi maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras.
Vallad.
Maakonnas on 41 valda (elanike arvud seisuga 27. veebruar 2020). 2020. aastal liideti Ballangeni vald ja osa Tysfjordi vallast Narviki vallaga ning ülejäänud osa Tysfjordi vallast Hamarøy vallaga. Samal aastal viidi Tjeldsundi vald Nordlandi maakonnast Troms og Finnmargi maakonda.
Väärismetallid

Väärismetallid on haruldased metallid, millel on majanduslikult kõrge ja suhteliselt stabiilne väärtus. Tänapäeval loetakse väärismetallideks kulda, hõbedat, plaatinat, pallaadiumi ja nende sulameid. Vahel loetakse väärismetallideks ka muid plaatinametalle – peale plaatina ka osmiumi, iriidiumi, pallaadiumi, roodiumi ja ruteeniumi.
Väärismetallide käitlemise kohta on sätestatud riiklikud reeglid, mida Eestis reguleerib väärismetalltoodete seadus.
Ajalooliselt on väärismetallide hulka kuulunud näiteks alumiinium, kuigi ta on kõige levinum metall maakoores, oli teda raske saada puhtal kujul. Seetõttu oli alumiinium 19. sajandi I poolel kallim kui kuld.
İzmir

İzmir on linn Türgi lääneosas ja suuruselt kolmas linn Türgis, ta on İzmiri provintsi pealinn. Asub Vahemere rannikul.
İzmiri varasem kreekakeelne nimi oli Smürna (uuskreeka "Σμύρνη").
Linnas asub İzmir Kâtip Çelebi Ülikool, mis on asutatud 2010. aastal.
Sport.
Linnas tegutseb spordiklubi Bucaspor.
Molière

Molière [molj'eer] (kodanikunimega Jean-Baptiste Poquelin [ža(n)-bat'ist pokl'ä(n)]; ristimispäev 15. jaanuar 1622 Pariis, Prantsusmaa – 17. veebruar 1673 Pariis) oli prantsuse näitekirjanik, lavastaja ja näitleja.
Elulugu.
Molière oli Pariisi kodanlaste järeltulija. Ta õppis viis aastat jesuiitide kolleegiumis, seejärel läks kolleegiumi, kus tegi tutvust teatriga. Hiljem õppis õigusteadust, kuid katkestas õpingud. Ta omandas hea humanitaarhariduse. 
1643. aastal asutas ta oma näitetrupi, kuid truppi ei saatnud edu ja Molière pandi võlavanglasse. Sealt vabanedes astus ta ühte Lõuna-Prantsusmaale siirduvasse rändtruppi. Trupis veedetud aastad laiendasid ta silmaringi ning temast sai peagi trupi esinäitleja. Molière hakkas näidendeid kirjutama, lisaks töötas ümber itaalia farsse. Tema esimene näidend "Arutelu" jõudis lavale 1653. aastal.
Looming.
17. sajandil tegutsenud näitekirjaniku loomingut lavastatakse teatrites üle maailma tänapäevani ning selle mõju on ulatunud peaaegu kõikidesse Euroopa teatritesse ning ka Aasia ja Aafrika maadesse. Molière'i loomingusse kuulub 33 komöödiat, eessõnad, pühendused, palvekirjad ja luuletused. 
Mõjutused.
Molière puutus juba väiksest saati kokku nii Pariisi tänavaelu, rahvalike laadajantide, õukonnateatri kui ka akadeemilise kooliharidusega. Teda on nimetatud nii kirjandusliku kui rahvaliku Pariisi noormeheks. Molière'i loomingut mõjutas ka ühiskondlikult peavooluks olev klassitsism, kus ülevaks peeti mõistust ja ratsionaalset mõtlemist. Molière'i võib pidada toonase aja paljastava-satiirilise suuna esindajaks. Ta käsitles oma loomingus erinevaid ühiskonnakihte, probleeme ja valupunkte. 
Loominguks ammutas Molière ainest nii rahvateatrist, rahvajuttudest kui ka antiikteostest. Suur mõju oli ka "commedia dell'arte"'il ehk Itaalia maskikomöödial, mille karaktereid ehk maske ja süžeesid ta oma loomingus kasutas. Näiteks Hispaania kapteni, rikka vanamehe, armastajate ja doktori tegelaskuju. 
Loomingu algus.
Esimesed katsed kirjutada draamakirjandust tegi Molière 1650. aastate alguses, kuid sel ajal ei saavutanud veel näitekirjanikule omane satiir täit hiilgust. Tema esimesed teosed olid rahvalikud farsid, mida ei trükitud ning pole neid säilinud. Esimesed iseseisvad komöödiad kirjutas Molière ajal, mil tema trupp oli tegutsemas rändteatrina. Molière asus kirjutama, kuna trupil oli tekkinud repertuaaripuudus. 24. oktoobril 1658 sai trupist ametlikult kuninga venna näitetrupp, mis tähendas rändteatriaja lõppu ja kindlat mängukohta, mille tulemusel hakkas trupp lavale tooma järjest enam Molière'i loomingut. 
Teosed.
Molière'i loomingusse kuulub 33 komöödiat, mis on kirjutatud nii proosakõnes kui ka aleksandriinis ehk värsskõnes.
Surju valla vapp

Surju valla vapp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Surju valla vapp.
Vapp kinnitati riigisekretäri poolt 7. veebruaril 1996.
Vapi autor on Priit Herodes
Vapi kirjeldus.
Surju valla vapi rohelisel kilbil on kuldne vai. Kilbi ülemisel poolel kõrvuti kolm vastandvärvides kuuske (kaks kuldset, üks roheline).
Põhjendus.
Kilbi roheline värvus ning jaotus viitavad metsadele, mis hõlmavad 2/3 valla territooriumist. Kuldne on Pärnumaa vapivärvus. Vai sümboliseerib Reiu jõge ning kuused märgivad seda, et Surju vald koosneb kolme endise valla aladest.
Vapi kasutamise kord.
Valla vapi kujutist kasutatakse:
Valla vapi kujutis peab mõõtmetest olenemata vastama etalonkujutisele.
Tahkuranna valla lipp

Tahkuranna valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tahkuranna valla lipp.
Lipp kinnitati 29. augustil 1995.
Lipu kirjeldus.
Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalse lainelise joonega kaheks väljaks. Ülemine sinine väli on kitsam ning alumisel kollasel väljal on sinine kaheksaharuline täht milles valge veskikivi.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm 
Põhjendus.
Kollane värvus pärineb Pärnumaa vapilt. Kollane sümboliseerib päikest ja liivarandu, samuti elujõudu ning rõõmu. Sinine tähistab merd ning kõike sellega seonduvat. Kaheksaharuline täht sümboliseerib vaimuvalgust, haridust ja taassündi. Veskikivi pärineb Tahkuranna vallas sündinud Konstantin Pätsi vapilt. 
Lipu kasutamise kord.
Tahkuranna valla lippu kasutasid volikogu ja vallavalitsus vallavalitsuse hoones, hoone ees ja ürituse toimumiskohas:
Tahkuranna valla lipu kasutamine kodanike ja juriidiliste isikute poolt
kujunduselemendina oma atribuutikal, samuti valla lipuga kujundatud atribuutika valmistamine müümise eesmärgil toimus vaid Tahkuranna Vallavalitsuse loal tasu eest litsentsi väljaandmisega. Tasu suuruse ja võtmise korra kehtestas vallavalitsus.
Tahkuranna valla lipu kasutamine vallakujunduselemendina ja suveniiridel toimus ainult kooskõlastatult vallavalitsusega.
Kalle Kulbok

Kalle Kulbok (sündinud 3. aprillil 1956 Tallinnas) on eesti poliitik ja kodanikuõiguste aktivist, kes on tuntud endise Sõltumatute Kuningriiklaste ja Rojalistliku Partei juhina.
Haridus.
Kalle Kulbok lõpetas 1974 Nõo Keskkooli. Hiljem õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis muu hulgas matemaatikat. Ülikool jäi lõpetamata.
Töökäik.
Mõnda aega tegutses Kulbok Tartus keelevolinikuna. Ajakirjandus kajastas tema nõudmist, et baarisilt "Bistro" tuleb asendada eestikeelse sildiga "Bistroo".
Kalle Kulbok töötas EENetis (Eesti Hariduse ja Teaduse Andmesidevõrgus) spetsialistina.
Poliitiline karjäär.
Oli Eesti Kongressi liige.
Eesti Rojalistliku Partei juhina ning Sõltumatute Kuningriiklaste esinumbrina pääses ta 1992 VII Riigikokku. 1995. aasta Riigikogu valimistel ei õnnestunud tal kandideerida, sest ta keeldus kinnitamast oma lojaalsust Eesti Vabariigile.
Pärast Kuningriiklaste kadumist ei jätnud Kulbok, erinevalt enamikust oma endistest aatekaaslastest, avalikku protestimeelsuse avaldamist. Euroopa Liiduga ühinemise ümber väldanud ühiskondlike arutelude aegu esines avalikkuses Kulbok euroskeptiliste seisukohtadega. Ta on koostanud raamatu "Euroopa Liit – skeptiku vaatenurk" ja avaldanud Eesti meedias oma vaateid kaitsvaid artikleid ning püüdnud ka talle mittemeeldiva vastu aktiivselt tegutseda (näiteks tõmbas Iraagi sõja alguse puhul Tartus Eesti lipu poolde vardasse ja püüdis Euroopa Liiduga liitumise ajal välja kuulutada Eesti Kuningriiki). Seejuures on jäänud enamasti lahtiseks, kas tegu on tõsimeelse aktsiooni või pigem naljaga.
19. septembril 2003 esitas Kalle Kulbok Riigikohtule taotluse Euroopa Liiduga ühinemise kohta korraldatud rahvahääletuse õigustühiseks kuulutamiseks. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium jättis Kulboki kaebuse läbi vaatamata, kuna sellise taotluse esitamiseks oli õigus üksnes presidendil.
Agenor (Pleuroni poeg)

Agenor (kreeka keeles Ἀγήνωρ) oli vanakreeka mütoloogias Aitoolia kuningas. Agenori isa oli Pleuron, kes asutas Aitoolias samanimelise linna, Agenori ema oli Xanthippe.
Tema abikaasa oli Epikaste, kellega ta sai kaks last: poeg Porthaon, kes päris Aitoolia trooni, ja tütar Demonike, kes sai Aresega neli poega. Pausaniase järgi oli ka Thestios Agenori poeg. Agenori isa Pleuron ja Epikaste isa Kalydon olid vennad, järelikult olid Agenor ja Epikaste lähisugulased.
Hyginuse mütoloogiaülevaates oli Agenor üks Meleagrose onu, kelle Meleagros tappis pärast Kalydoni metsseajahti. Selle versiooni järgi oli Agenor Thestiose poeg.
Kaama

Kaama (sanskriti keeles "kāma" 'iha, nauding') on India mõtteviisis erootika ja esteetiline nauding, üks neljast elusihist.
Epikaste

Epikaste oli vanakreeka mütoloogias mitme naistegelase nimi:
PunaMust

PunaMust on anarhistlik interaktiivne veebikeskkond Eestis. Punamust asutati 24. veebruaril 2006. 
PunaMust on mitteformaalne inimeste kooslus, mis on kogunenud alternatiivset maailmavaadet pakkuva veebikeskkonna ümber, mis propageerib vabatahtlikku, iseorganiseeruvat ning alt-üles toimivat ühiskonnakorraldust (otsustamine ning organiseeritud tegevus peab toimuma ennekõike rohujuure tasandil), ühendades samas sarnast maailmavaadet omavaid inimesi üle terve Eesti.
Susiidid

Susiidid olid Esimese Moosese raamatu järgi hõim, kes Aabrahami ajal elas Haamis, mis nähtavasti asus Jordani jõest ida pool Baasani ja Moabi vahel. 
Susiidid vallutas Eelami kuningas Kedorlaomer: "Ja neljateistkümnendal aastal tulid Kedorlaomer ja need kuningad, kes olid koos temaga, ja lõid (...) susiite Haamis..." (1Ms 14:5). 
Arvatakse, et jutustaja eeldas selle hõimu tuntust, sest ta lisas selle nimele määrava artikli. Seetõttu on muuhulgas Septuaginta autorid seda nime tõlgendanud üldnimena tähenduses 'tugevad' ("ha'izzuzim") või "vägevad" ("ha-'ezuzim") ning samastanud neid hiiglasteks peetud refalastega või nende hõimuga (ammonlased nimetasid neid samsummideks), kes elasid alal, kuhu hiljem asusid ammonlased (5Ms 2:20). Hiljemgi on arvatud, et nimede erinevus tuleneb kopisti veast.
Zsigmondy teoreem

Zsigmondy teoreem väidab, et kui "a" ja "b" on ühistegurita positiivsed täisarvud ning "a"&gt;"b", siis täisarvude jada "a""n" – "b""n" igal liikmel on vähemalt üks primitiivne algtegur, välja arvatud juhul, kui "a"=2, "b"=1 ja "n"=6, ning mõningatel juhtudel ka siis, kui "n"=2 ning "a"+"b" on arvu 2 täisaste.
Teoreem on saanud nime Karl Zsigmondy järgi.
Primitiivne algtegur

Täisarvude jada "a"1, "a"2, ..., "a""n", ... liikme "a""n" primitiivne algtegur on mis tahes algarv, millega jagub arv "a""n", kuid ei jagu ükski arv "a""m", mille puhul "m"&lt;"n". 
Jada liikmel ei pruugi primitiivseid algtegureid olla. Tal võib neid olla üks, või ka mitu.
126

126. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad
Aastad: 121 122 123 124 125 - 126 - 127 128 129 130 131
193

193. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad - 190. aastad - 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad
Aastad: 188 189 190 191 192 - 193 - 194 195 196 197 198
Regio (täpsustus)

Ladina sõna "regio" 'piirkond' kasutatakse eesti keeles:
Visual Basic 2005

Visual Basic 2005 on objektorienteeritud programmeerimiskeel, klassikalise Visual Basicu edasiarendus, mis on teostatud .NET-raamistikus.
Microsoft toodab ja tarnib mitmesuguseid integreeritud programmeerimiskeskkondi Visual Basic 2005 jaoks, mille hulgas on nii vabavarasid kui kommertsvarasid.
Visual Basic 2005 on lihtsasti arusaadav ning samas sisaldab võimalust väljuda kõrgkeele piiridest ja laskuda süsteemipõhisesse programmeerimisse.
Oma eelkäijatest erineb ta märgatavalt, kuid siiski on tegemist BASICu perekonda kuuluva keelega. Paljud muutused said tehtud selleks, et arendada keel võimsamaks, olles kontseptsioonilt samasugune kui tema eelkäijad. Lisati või uuendati palju funktsioone ja makrosid, samas jäeti välja vahendeid, mis võimaldasid programmeerida halvas stiilis. Lisati programmeerimist lihtsustavaid vahendeid, näiteks "IntelliSense, Code Snippets" ja "AutoCorrect", samuti lisati võimalus parandada koodi selle täitmise ajal ilma koodi peatamata. Visual Basic on lihtne keel, millega sageli alustatakse programmeerimise õpetamist. Visual Basic 2005 peaks ühilduma teiste .NET keeltega (Visual C#, Visual J# või Visual C++).
Visual Studio on arenduskeskkond .NET-programmeerimiskeeltele, kuhu kuulub ka Visual Basic 2005.
Nõuded.
Windows 2000, XP+SP 2, XP Pro x64, Server 2003, x64, R2 või Vista&lt;br&gt;Pentium 3,6 GHz&lt;br&gt;2 GB vaba kettaruumi&lt;br&gt;192 MB muutmälu (RAM)&lt;br&gt;kuvar vähemalt 1024×768, vähemalt 256 värvi&lt;br&gt;klaviatuur, hiir või mõni muu osutusseade
Süntaks.
BASIC paistab silma väga lihtsa ja kergesti omandatava süntaksi poolest, mis on teinud temast väga populaarse keele algajate programmeerijate seas.
Visual Basic 2005 sisaldab operaatorit IsNot. Konstruktsioon "If X IsNot Y" on ekvivalentne konstruktsiooniga "If Not X Is Y". See operaator leidis laiema kõlapinna, kui selgus, et Microsoft on selle patenteerinud, mistõttu Microsoftil tekkis õigus nõuda hüvitist kõigilt, kes seda operaatorit omakoostatud kommertstarkvaras kasutavad.
vanasti
nüüd
Aleksandr Blok

Aleksandr Aleksandrovitš Blok (vene keeles "Александр Александрович Блок"; 28. november (vkj 16. november) 1880 Peterburi – 7. august 1921 Petrograd) oli vene luuletaja.
Elukäik.
Bloki emapoolne vanaisa oli Peterburi ülikooli rektor Andrei Beketov. Isa, õigusteaduse professor Varssavis, hülgas pere varsti pärast poja sündi. Poiss kasvas oma ema suguvõsas boheemlaste seas. Esimesed luuletused kirjutas ta 5-aastaselt. Suved veetis ta vanaisa mõisas, millest 8 km kaugusel asus Dmitri Mendelejevi kodu. 1903 abiellus Blok Mendelejevi tütre Ljubov Mendelejevaga ja pühendas talle oma elu jooksul kaheksasada luuletust.
Aastal 1906 lõpetas ta Peterburi ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.
Juba oma esimese luulekoguga tõusis ta vene sümbolismi silmapaistvaimaks esindajaks. Erinevalt paljudest filosoofidest ja kirjanikest saabus tunnustus väga kiiresti. Juba eluajal võrreldi teda Aleksandr Puškiniga ja 20. sajandi algust vene luules nimetati Bloki ajaks.
Tema loomingust kumab läbi suurte muutuste möödapääsmatus Venemaal, ent milles see seisnes, seda ta täpselt ei teadnud. Ta polnud kommunist, ent aktsepteeris Oktoobrirevolutsiooni ja keeldus emigreerumast.
Looming.
Luulekogud:
Näidendid:
Poeemid:
Aastal 1972 ilmus eesti keeles luulevalimik "Ööbikuaed" ja 1989. aastal "Keisrivõimu viimased päevad".
Margus Kiis

Margus Kiis (sündinud 11. mail 1975 Rakveres) on eesti kultuurikriitik, kolumnist ja ajaloolane. 
Haridus.
Ta lõpetas 1994. aastal Elva Keskkooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kunstiajaloo erialal. 2007. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritööd "Muutused ja arengud ENSV kunstielus ja -poliitikas 1964–1968" (juhendaja Jaak Kangilaski). 
Looming.
Ajaloolasena.
Kultuuriajaloolasena on ta uurinud peamiselt kultuuriolustikku ja kunstipoliitikat Nõukogude okupatsiooni aegses Eestis. Alates 2009 pidas ajalooteemalisi loengusarju Tartu Ülikoolis ja Tartu Kõrgemas Kunstikoolis.
Ajakirjanikuna.
Alates 1999. aastast on ta kirjutanud väljaannetes Postimees, Sirp, Muusika, Kunst.ee, Eesti Ekspress ja KesKus muusika-, kunsti- ja filmialaseid artikleid ja arvustusi ning artikleid sotsiaalsetel teemadel. 
Samuti teinud saateid Eesti Rahvusringhäälingus (kaasautor Vikerraadio saates "Kultuurikaja" ja Klassikaraadio sarjas "Ideaalmaailmad"). 2012 sügisel produtseeris ja juhtis Tallinna TV-s eetrisse läinud saatesarja "Kraamikaamera", alates 2013 on tootnud Eesti rokkmuusika ajaloo teemalisi telesaateid. 
Kunstitegelasena.
2004–2007 oli ta Y-galerii galerist ja kureeris kunstinäitusi. Alates 2007 kuni 2016 oli ta Tartu Lastekunstikooli õpetaja. 
Alates 2005 esinenud näitustel fotokunstnikuna nime all (the) 13er.
Sotsiaalne võrgustik

Sotsiaalne võrgustik ehk sotsiaalvõrgustik (mitte ajada segi sotsiaalmeedia kontekstis kasutatava suhtlusvõrgustikuga) on suhete võrgustik, mis ühel inimesel on teiste inimestega ja nendest inimestest moodustunud gruppidega, mis omakorda koosnevad inimestest, kel on suhted järgmiste inimestega, kes kuuluvad omakorda erinevatesse gruppidesse. 
Elu jooksul inimese sotsiaalne võrgustik muutub. Ta lõpetab suhted ühtede tuttavatega ja samas leiab uusi sõpru. Iga tuttav toob kaasa oma sotsiaalse võrgustiku ja see põimub teatud osas inimese algse võrgustikuga. Sotsiaalse võrgustiku kujunemine on seotud oskusega suhelda ja suhteid hoida.
Sotsiaalse võrgustiku seos tööturuga Eestis.
Eestis toimus 1996. aastal, rääkimata 1990. aastate esimesest poolest, personali valik enamikus ettevõtetes tööandja sotsiaalse võrgustiku ehk tutvusringkonna vahendusel. Töövõtja kvalifikatsioon polnud seejuures kuigi määrav. Tänapäeval on tähtsamaks saanud eeskätt töövõtja sotsiaalne võrgustik. Levinud arusaam, et parimad töökohad täidetakse tutvuste kaudu, peab paika vaid osaliselt. 2002. aastal tööle asunud või töökohta vahetanuist kasutas 40 protsenti tuttavate, sõprade või sugulaste abi. Samal tasemel on töötajate hinnangute kohaselt see näitaja ka nüüdisajal. Uus on aga see, et tutvused soodustavad pigem kandidaatide ringi kujunemist, kujutavad aga oluliselt vähem garantiid töökoha saamisel, nagu see oli tüüpiline 1990. aastatel. Tuttavate abi vajatakse töökoha taotlejate ringi sattumiseks ja see ei välista edasist konkurssi. Eesti oludes on sotsiaalse võrgustiku tähtsus aga suur just halvemate tingimustega töökohtade täitmisel, kuhu konkurss sageli kas puudub või on piiratult avalik. Põhjus on tõenäoliselt selliste töökohtade nappuses ning vähem informeeritud (ja enamasti ka madalama kvalifikatsiooniga) töötajate elulises huvis leida mistahes töökohta. Ka väikeettevõtete personalivaliku praktikas on endiselt sagedane vaid tutvustel põhinev palkamine.
Vahekäik

"Vahekäik" on mitmetähenduslik sõna.
Zylks

Zylks on asula USA-s Louisiana osariigis Caddo vallas Shreveporti-Bossier City linnastus. Zylksi lähedal on Louisiana kõige põhjapoolsem punkt.
Kõrgus merepinnast on umbes 64 m. 
Elanike arv on umbes 1200. 
Sihtnumber on 71069.
Mombasa

Mombasa (suahiili keeles ka "Mvita") on linn Keenias, Mombasa maakonna halduskeskus.
Kuni märtsini 2013 oli Mombasa Rannikuprovintsi halduskeskus. 
Linn asub India ookeani rannikul oleval Mombasa saarel. Mombasa on tähtis sadamalinn.
Ajalugu.
Linna asutasid 11. sajandil araabia kaupmehed.
Vasco da Gama külastas linna esimese eurooplasena 1498. aastal ja 1500. aastal portugallased vallutasid Mombasa. Nemad rajasid 16. sajandi lõpul ka Jeesuse fordi, mis tänapäeval on UNESCO maailmapärandis ning on oluline vaatamisväärsus ja turismisihtkoht Mombasas.
Ouagadougou

Ouagadougou on Burkina Faso pealinn, mis asub enam-vähem riigi keskmes. Linna ala asub 300 meetri kõrgusel merepinnast.
Linnas on rahvusvaheline lennujaam ja 1974. aastal asutatud ülikool.
Ouagadougous toimuvad üle aasta üleaafrikalised filmifestivalid FESPACO.
Hääldusalus

Hääldusalus ehk artikulatsioonibaas on keelele omane häälduselundite asend ja toimimissuund häälikute moodustamisel. Keelte hääldusaluste erinevus on üks võõrkeelte kõnelemisel esineva aktsendi põhjustest.
Keeleuurijad märkasid varakult, et erinevate keelte kõnelejatel on hääldusaparaadi "lähteasend" mõnevõrra erinev. Süvenenumalt käsitlesid teemat 19. sajandi saksa lingvistid Sievers ja Viëtor. Henry Sweet esitas 19. sajandi lõpul oma põhjalikus foneetikakäsitluses artikulatsioonibaasi ehk hääldusaluse ("articulatory basis") mõiste ning ühtlasi kirjeldas inglise ja prantsuse keele hääldusaluse erinevusi. Daniel Jonesi tööd tõid briti foneetikasse pikaks ajaks foneemide ja segmentide täpsele kirjeldamisele keskendunud atomistliku suuna, kuid saksa traditsioonis elas hääldusaluse mõiste edasi (Vockerath, Wittig, Koziol, Zacher, Arnold ja Hansen). Edinburghi koolkond (Abercrombie, Laver, Honikman) tõi hääldusaluse mõiste foneetikasse tagasi. Beatrice Honikman soovitas õige hääldusaluse ("articulatory setting") omandamist keeleõppel sobilikuma meetodina kui üksikute foneemide harjutamist. Hääldusaluse teemat on käsitlenud ka teised Euroopa lingvistid (Malmberg, Hála, Trudgill). Samas on mitmed tunnistanud (Laver, Collins, Mees), et hääldusaparaadi asendis domineerib segmentaalne kontekst, muutes hääldusaluse teadusliku uurimise keerukaks. On küsitud, kas hääldusalus on teistelt kõnelejatelt õpitud keelevaramu teadlik spetsiifiline osa või kõneproduktsiooni häälduseesmärkide sagedusfunktsioon. 20. sajandi lõpust alates on hääldusaluse uurimiseks kasutatud röntgenikiirtel põhinevaid tehnoloogiaid. 
Inglise ja prantsuse keele hääldusaluse võrdlus Sweeti ja Honikmani järgi: lõualuud inglise keele puhul vabalt suletud, prantsuse keelel kergelt avatud; huuled inglise keelel neutraalsed ja väheaktiivsed, prantsuse keelel ümardatud, aktiivsed; suuõõs inglise keele puhul lõdvestatud, prantsuse keele puhul põsed pingestatud; kaashäälikuhäälduse valdav tüüp inglise keeles keeletipp-hambasombud, prantsuse keeles keeleots-hambad; keele ankurdatus inglise keeles külgedelt suulaele, prantsuse keeles keskelt suulaele; keeleots inglise keele puhul ahenev, prantsuse keele puhul mitteahenev; keelekeha inglise keele puhul kergelt nõgus, prantsuse keele puhul kumer; keele alakülg inglise keelel nõgus, prantsuse keelel neutraalne. 
Eesti keele hääldusalusele on iseloomulik keele madal asend.
Eesti Rojalistlik Partei

Eesti Rojalistlik Partei oli Eesti partei, mis tegutses aastatel 1989–1998. Selle juhid olid Kalle Kulbok ja Aadu Must.
Eesti Rojalistliku Partei ametlikuks eesmärgiks oli Eesti Skandinaavia maade eeskujul kuningriigiks muutmine.
Tegevus.
1992. aasta Riigikogu valimistel sai partei koos Rojalistliku Ühenduse "Vaba Toomega" valimisliiduna Sõltumatud Kuningriiklased parlamendis 8 kohta. Kuningriiklaste fraktsiooni kuulusid tuntud poliitkommentaator Vambola Põder (suri 1993, asendas IT-spetsialist Mihkel Kraav), jurist Tõnu Kõrda, ajaloolane Ralf R. Parve, ajakirjanik Rein Kikerpill, ajakirjanik ja humorist Kirill Teiter, satiirik ja luuletaja Priit Aimla, kunstnik Lembit Küüts, fraktsiooni juhtis Kalle Kulbok.
Riigikogus olles moodustasid kuningriiklased homogeense rühma, kelle vaated olid selgelt parempoolsed ning prioriteetideks olid teadus, haridus ja kultuur. Lisaks korrapärasele riigikogutööle tegelesid kuningriiklased tooreste ja läbimõtlemata seaduseelnõude ja nähtuste naeruvääristamisega. Tuntuim oli tõenäoliselt ettepanek asendada Riigikogu – toona kohustuslik – palvetund ugriliku loitsimisega (kuningriiklased korraldasidki paar säärast loitsimist, mille järel Riigikogu loobus kohustuslikest palvetundidest). Enne järgmisi Riigikogu valimisi hakkas Eestis jõudu koguv poliitika kommertsialiseerumine rojalistlikku parteid lõhkuma ja osa inimesi liitus teiste erakondade valimisnimekirjadega.
1995. aasta Riigikogu valimised eeldasid parteidelt juba palju suuremaid eelarveid, kui olid nõudnud eelmised. Kuningriiklased, kes olid kogu aeg põhimõtteliselt keeldunud firmade sponsorlusest, ei suutnud uutes tingimustes enam läbi lüüa. Valimisliit Neljas Jõud (moodustatud koos Eesti Rohelistega) jäi parlamendist välja ja Eesti Rojalistliku Partei tegevus soikus. Mõne aja pärast lõpetati tegevus ka formaalselt seoses muutunud seadusandluse nõuetega.
Fakte tegevusest.
6. novembril 1990 andis ERP käsu Tallinna komandandile Punalipulise Balti Laevastiku viitseadmiralile Juri Belovile korraldada 7. novembril Tartu Ülikooli asutaja Rootsi kuninga Gustav II Adolf auks, (kes hukkus 6. novembril 1632 Lützeni lahingus) paraad. Pärast paraadi läbiviimist 7. novembril, mis "kattus" oktoobrirevolutsiooni tähtpäevaga, avaldasid rojalistid ajalehes Vetšerni Tallinn tänu "härra viitseadmiralile".
1992. aasta jaanuaris kuulutasid "rojalistid" kõik Eesti territooriumil asuvad Nõukogude armee sõjaväelased sõjavangideks, sõjaväeosad aga sõjavangide koonduslaagriteks. Kuna aga Eestil ei ole piisavalt jõudu nende valveks, siis valvavad "sõjavange" nad ise.
1992. aastal enne 28. juunil toimunud Eesti põhiseaduse referendumit kuulutasid "rojalistid" välja oma hääletuse "Kas te soovite vaba, sõltumatut, demokraatlikku Eesti kuningriiki, mida valitseb kuningas (Carl Philip), kes on valitud rahva poolt?". Ettepanekuga nõustujad pidid 23. juunil kella 20–24 süütama lõkke. Hääletamise tulemus loeti positiivseks, kui lõkked süüdatakse enamikus Eesti asulates (23. juuni õhtul ja 24. juuni ööl peetakse Eestis jaanipäeva ja tehakse jaanituld).
Häälik

Häälik ehk foon on vähim kuuldeliselt eristatav suulise kõne üksus.
Hääliku all mõistetakse olenevalt kontekstist kas hääliku eksemplari – konkreetse kõneleja poolt konkreetsel hetkel moodustatud häälikut – või hääliku tüüpi – teatud foneetiliste tunnustega häälikueksemplaride klassi. 
Häälik ja foneem.
Häälikuna realiseerub suulises kõnes foneem – vähim tähendust eristav keeleüksus.
Foneem võib realiseeruda lõputute erinevate omadustega häälikutena. Realiseerumisviisi mõjutavad nii naaberhäälikud (realiseeruvad allofoonid, mis olenevad hääliku asendist) kui ka kõneleja ja olukorra eripärad. 
Häälikueksemplarid.
Häälikud moodustatakse kõnetraktis häälduselundite tegevuse kaudu.
Häälikutüübid.
Häälikute liigitus.
Häälikud jagunevad moodustusviisi ja moodustuskoha järgi häälikurühmadeks:
Häälikute märkimine.
Kõne häälikuliselt täpseks ülestähendamiseks kasutatakse foneetilist transkriptsiooni.
Häälikuid uurivad teadusharud.
Häälikute moodustamist, tajumist ja akustilisi omadusi uurib foneetika, foneemide uurimisega tegeleb fonoloogia. 
Häälikute korrigeerimist kõnes uurib logopeedia.
Fonoloogia

Fonoloogia (ka foneemika ning fonemaatika) on keeleteaduse osa, mis tegeleb foneemide ja nende kombinatsioonide uurimisega. Kui foneetika uurib häälikuid eeskätt akustilisest ja füsioloogilisest vaatepunktist, siis fonoloogias on olulisem häälikusüsteemi toimimine kõne ja keele sisu seisukohast.
Fonoloogia rajamisel on suur roll Nikolai Trubetskoi ja Nicolaas van Wijki töödel, aga samuti Praha ringil. Fonoloogia ja foneetika esmaseks eristajaks oli Jan Baudouin de Courtenay.
Vasarhai

Vasarhai ("Sphyrna") on perekond vasarhailaste sugukonnast. 
Taksonoomia.
Perekonna esmakirjeldaja on Constantine Samuel Rafinesque-Schmaltz (1810).
Elupaigad.
Vasarhaid elavad soojades vetes rannikul ja mandrilaval. 
Välimus.
Vasarhaide pikkus on 2...6 m. 
Kõigil liikidel on kummalgi pool pead eend, mistõttu neil loomadel on lamedaks löödud peaga vasara kuju. Silmad ja sõõrmed paiknevad nende kehaosade otstel.
Suu on neil suhteliselt väike. 
Füsioloogia.
Varem arvati, et vasarhaide vasarakujuline pea toimib nagu tiib, mis aitab täpselt manööverdada ning teha järske pöördeid tasakaalu kaotamata. Nüüd on aga leitud, et pöördeid õigesti teha võimaldab neil selgroog. Arvatakse ka, et pea kuju aitab kaasa elektrolokatsioonile, sest nii saavad elektroretseptorid asetseda üksteisest kaugel. Nad suudavad registreerida elektrisignaali, mille pinge on pool miljardiku volti. Samuti on vasarhaidel peakuju tõttu suurem ninaõõs, mille tõttu on nende lõhnatundlikkus kümme korda suurem kui tavalistel haidel.
Toitumine.
Vasarhaid söövad kalu, sealhulgas raisid ja haisid, peajalgseid ja vähilisi. 
Nad toituvad suure osa ajast merepõhjas.
Käitumine.
Päeval kogunevad vasarhaid parvedesse, mis võivad olla rohkem kui sajapealised. 
Õhtul peavad nad üksinda jahti. 
Liigid.
Perekonnas on 9 liiki:
George Washington

George Washington (22. veebruar 1732 (tollal kasutusel olnud Briti kalendri järgi 11. veebruar 1731) Westmorelandi maakond, Virginia – 14. detsember 1799 Mount Vernon, Virginia) oli Ameerika Ühendriikide esimene president pärast konstitutsiooni jõustumist aastatel 1789–1797.
George Washington pärines Virginia jõuka plantaatori perekonnast, kuid jäi juba 11-aastaselt orvuks. 15-aastaselt sai temast maamõõtja, hiljem töötas ta riigikontrolörina.
Washington alustas oma sõjaväelasekarjääri Seitsmeaastase sõja ajal.
Ta oli vabamüürlane ja sai 21-aastaselt meistermüürlaseks.
Ameerika iseseisvussõja ajal oli Washingtonist saanud mässuliste kolooniate sõjavägede (Kontinentaalarmee) ülemjuhataja; ta saavutas mitmeid olulisi võite ja suutis ameeriklaste võitlusvaimu üleval hoida. Rahva seas hakati just tema panust pidama otsustavaks iseseisvuse saavutamisel ning nii valiti ta probleemideta riigi esimeseks presidendiks. Temast sai moraalne eeskuju ning riikliku ühtsuse kehastus, oma autoriteediga suutis ta vastuoludes lõhestatud kolooniad liita enam-vähem ühtsena toimivaks riigiks. Tema eeskuju nii poliitilises kui ka laiemas, rahvuslik-müütilises mõttes, oli USA-s määrav: just Washington rajas presidendiinstitutsiooni suure autoriteedi ja mõjukuse ning kehtestas tava, et president pole ametis üle kahe ametiaja (seda rikkus alles Franklin Delano Roosevelt 1940. aastal). Kuni Donald Trumpi ametisseastumiseni 2017. aastal oli ta kõige rikkam Ameerika Ühendriikide president. Washingtoni nime said nii pealinn kui ka osariik ning ta on ilmselt tänapäevani üks tuntumaid ameeriklasi maailmas.
Washingtoni järel sai USA presidendiks tema aatekaaslane John Adams.
Presidendi mälestuseks püstitatud Washingtoni monument Washingtonis on maailma kõrgeim kiviobelisk.
Tunnustus.
George Washington valiti 1780. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
John Adams

John Adams (30. oktoober (19. oktoober) 1735 Massachusetts – 4. juuli 1826 Massachusetts) oli 2. Ameerika Ühendriikide president aastail 1797–1801 ja esimene asepresident 1789–1797 George Washingtoni ajal.
Hariduselt oli John Adams jurist. Ta määrati 1785 esimeseks USA saadikuks Suurbritanniasse.
Ta abiellus Abigail Smithiga ja neil oli kuus last, kellest kaks surid väga noorelt. Tema pojast John Quincy Adamsist sai 1825. aastal Ameerika Ühendriikide kuues president.
Adamsit peetakse üheks olulisimatest riigi rajajatest. Ta oli ka üks Ameerika Ühendriikide iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.
Adams võitis 1796. aasta USA presidendivalimised, kus tema peamine vastaskandidaat oli Thomas Jefferson. Adams kogus 53% häältest Jeffersoni 47% vastu, võitis 9 osariigis Jeffersoni 7 vastu ja kogus 71 valijameest Jeffersoni 68 vastu. Adamsi asepresidendikandidaadiks plaanis tema erakond Thomas Pinckney, aga valijamehed valisid sellele kohale Jeffersoni.
Adamsit peetakse USA laevastiku loojaks. Tema ametiaja lõpul viidi riigi pealinn üle Washingtoni. Ta oli esimene USA president, kes elas Valges Majas.
Adams kaotas 1800. aasta USA presidendivalimistel Thomas Jeffersonile. Jefferson võitis 8 osariigis Adamsi 7 vastu, valijamehed olid 73:65 Jeffersoni kasuks ja Jefferson kogus 61% häältest Adamsi 39% vastu.
John Adams suri 90-aastaselt 4. juulil 1826, USA 50. aastapäeval samal päeval Jeffersoniga. Nad olid viimased elusolevad USA iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutanud. Adamsi peaaegu viimased sõnad olid: "Thomas Jefferson elab." Ta ei teadnud, et Jefferson oli kõigest mõni tund varem oma kodus surnud.
Adams elas 90 aastat ja 247 päeva vanaks. See oli kaua aega USA presidentide eluearekord. Lõpuks ületas selle Gerald Ford, kes suri 26. detsembril 2006 93 aasta ja 165 päeva vanuselt.