Nukumajade, mängude ja mänguasjade muuseum Varssavis

Nukumajade, mängude ja mänguasjade muuseum ("Muzeum Domków Lalek, Gier i Zabawek") on erakogul põhinev mänguasjamuuseum Varssavis. Kogu omanik ja muuseumi rajaja on Aneta Popiel-Machnicka, muuseumi juhitakse sihtasutuse Belle Époque kaudu. 
Muuseumi ajaloost.
Muuseumi rajaja Aneta Popiel-Machnicka hakkas nukumajade kogumise, restaureerimise ja säilitamisega tegelema 2006. aastal. Poolas ei olnud nukumajade teema toona kuigi tuntud, sest ajaloolist nukumajade valmistamise traditsiooni Poolas polnud. Aneta Popiel-Machnicka kogu nukumajad pärinevad Ameerikast, Euroopast (peamiselt Saksamaalt), Boliiviast, Hiinast ja Jaapanist, kuid paljudel tema kogusse kuuluvatel nukumajadel on otsene või kaudsem seos Poolaga. 
Muuseumi loomise algtõukeks oli Aneta Popiel-Machnicka kogu eksponeerimine Katowice ajaloomuuseumis (tollal oli tema kogus vaid 12 nukumaja) ning teadmine, et Varssavi oli üks väheseid Euroopa pealinnu, kus puudus mänguasjamuuseum. Toimus veel mitmeid ajutisi näitusi teistes linnades, enne kui 2016. aasta lastekaitsepäeval, 1. juunil avati Varssavi Kultuuri- ja Teadustepalees nukumajade muuseum. Muuseum tegutses seal 2020. aastani, vahetas seejärel asukohta ja nime ning tegutseb nüüd nukumajade, mängude ja mänguasjade muuseumina. 
Muuseumi eesmärk on suurendada inimeste teadlikkust vanade mänguasjade, eriti vanade nukumajade kui kultuuripärandi kohta. Nukumajade, nukkude ja mänguasjade muuseumi kogusse kuulub umbes 150 ajaloolist nukumaja, millest vanim on üle 200 aasta vana.
Püsinäitus.
Muuseumi püsiväljapanekus on nukumajad, Poola 20. sajandi mänguasjad, religioosset sõnumit kandvad mänguasjad ja maailma rahvaste nukud. 20. sajandi Poola mänguasjade kogus on nii käsitöö- kui ka vabrikutooteid. Paljud eksponeeritavad mänguasjad ja lauamängud on Poola lastekultuuri seisukohast märgilise tähendusega. Kõige uuem osa püsiekspositsioonist on maailma rahvaste nukke tutvustav näitus, mis avati 2024. aastal ja kus on välja pandud üle tuhande nuku. Väljapaneku abil tutvustab muuseum ühtlasi eri maade uskumusi, traditsioone ja rahvariideid. 
Religioossed mänguasjad olid 19. sajandil ja 20. sajandi alguses Euroopas (eriti Itaalias) populaarsed ning nende abil tutvustati lastele kiriklikke rituaale. Miniatuursed kloostriruumid, liturgiliste anumatega varustatud minialtarid ja kaunilt kaunistatud kabelid olid mõeldud selleks, et julgustada lapsi kiriku ja kloostrite vastu huvi tundma. Mängukomplektid nagu "pulm", "ristimine" või "matused" tutvustasid lastele oluliste elusündmuste olemust, samuti aitasid sellised mänguesemed selgitada lastele näiteks surma teemat. Lisaks vanadele katoliiklust tutvustavatele mänguasjakomplektidele on muuseumi püsinäitusel väljas Poola jõulusõimed ning erinevate rahvaste ja religioonidega seotud religioosse tähendusega nukud ja mänguasjad. 
Poolas ehitatud nukumajad.
Muuseumi jaoks on kõige väärtuslikumad vähesed Poolas ehitatud nukumajad. Igaüks neist on käsitsi valmistatud, Poolas ei toodetud nukumaju massiliselt nagu näiteks Saksamaal. 
Näiteks on muuseumi kogus üks haruldane nukumaja, mille on ehitanud 1930. aastatel Sileesias Rydułtowy haiglas meedikuna töötanud mees. Miniatuurne maja on tehtud puidust köögiviljakastist, mööbel aga valmistatud papist sigarikarpidest, mida olid meedikule kinkinud ta hoole eest tänulikud patsiendid. Karpidel säilinud pakkimiskuupäevade põhjal sai muuseum kindlaks teha, millal üksikud mööblitükid on valmistatud. 
Muuseumi kogus on ka sõjaeelsed majad, mis on valmistatud Suur-Poolas ja Zakopanes. Enamasti on need nukumajad, mis on ehitatud mõne juba olemasoleva nukumööblieseme eksponeerimiseks. Kui keegi Poolas sai endale kallist vabrikus toodetud nukumaja lubada, oli tegemist välismaalt sisse ostetud esemega.