tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harri Haamer

Harri Haamer (8. juuli 1906 Kuressaare – 8. august 1987 Viljandi) oli eesti vaimulik ja skaudijuht. 
Elukäik.
Kirikuõpetajana.
Ta õppis Kuressaare Niidu-Riksi Eraalgkoolis, Kuressaare Aleksei Gümnaasiumis ja lõpetas 1924. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1924–1929 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Prooviaastal oli ta Martna Püha Martini koguduses Gustav Halleri juures. Ordineeriti 6. oktoobril 1929 Tallinna toomkirikus õpetajaks.
Harri Haamer nimetati 1929. aastal EELK noorsootöö sekretäriks, kuid juba samal aastal võttis ta vastu pakkumise minna Saaremaale Püha koguduse õpetajaks. Elades ja töötades seal 1929–1933, alustas ta seal töötamist noortega ning tõstis koguduse liikmete arvu 72-lt 700-le. Tema seal töötamise ajal ehitati ka uus pastoraadihoone. 1930–1932 oli ta Kaarma koguduse õpetaja. 
Aastatel 1933–1948 oli Harri Haamer Tartu Pauluse koguduse 1. pihtkonna õpetaja. Tartus abiellus ta omaaegse Viljandi linnapea August Maramaa tütre Maimuga. 1943. aastal hävines tules nii Pauluse kirik kui Haamerite kodu. 1944–1945 EMK Tartu Püha Luuka koguduse mittekorraline pastor ja 1946–1947 Tartu praostkonna praost. 
5. veebruaril 1948 Harri Haamer arreteeriti, kuna ta vaatamata keelule jätkas piiblitundide pidamist üliõpilastele. 1948–1955 oli ta Kolõma vangilaagris. Kodumaale naasnult ei saanud ta võimudelt luba olla linnakoguduse õpetaja ning teenis üle 30 aasta (1955–1987) Tarvastu koguduse õpetajana ja 1964–1987 Kõpu koguduse õpetaja. Lühemat aga on ta teeninud ka Kursi ja Paistu kogudusi. 
1962 kaitses ta usuteaduse magistrikraadi ning töötas 1962–1970 õppejõuna EELK Usuteaduse Instituudis. 
Harri Haamer on maetud Tarvastu kalmistule.
Skaudijuhina.
Ta tegutses noorte- ja skaudijuhina. Skauditõotuse andis ta 20. augustil 1922 ning kuu aega hiljem valiti ta Kuressaare skaudirühma juhiks. 1928. aastal asutas ta Püha skautide lipkonna, mis kujunes üheks suurimaks Eestis. 1932. aastani oli Harri Haamer Saare Skautide Maleva juht. Ta oli ka Skautmasterite Kogu juhataja ning osales Eesti Skautide Maleva häälekandja "Eesti Skaut" sisu loomises. 
Kirjamehena.
1933–1937 toimetas Harri Haamer ajakirja Meie Sõber ja 1942–1944 põrandaalust ajakirja Risti Valgus. Tema sulest on ilmunud raamatuid, sealhulgas ka lasteraamatuid. 
Isiklikku.
Harri Haameri üks vend oli maalikunstnik Eerik Haamer ning teine vend ehitusinsener ja arhitekt Eugen Haamer. Äi August Maramaa oli Viljandi linnapea. Harri Haameri abikaasa oli Maimu Haamer (sünd. Maramaa, 14. juuli 1912 – 28. detsember 1997), nende poeg Eenok Haamer oli ning pojapojad Naatan Haamer ja Markus Haamer (06.06.1967) on vaimulikud. Kolmas pojapoeg Siimon Haamer (22.04.1973) on teoloog ja oli aastatel 2006–2009 Eesti Skautide Ühingu peaskaut. Tütar Maarja Haamer-Renter oli eesti laulja ning väimees Eldor Renter oli eesti teatrikunstnik. Poeg Andres Haamer oli firma Overall Eesti nõukogu esimees ja Eesti Skautide Ühingu peavanem.
Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse AS Estakland

Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse Aktsiaselts Estakland oli 21. septembril 1923 baltisakslaste Gotthard Schilling, Eduard Glanström ja Leonhard Krusenstjern poolt I Eestimaa Põllumajanduse Ühisuse järglasena asutatud majandusettevõte. Ettevõtte esindused asusid: Tallinnas Sadama 1, Tartus Narva 3, Rakveres Vaksali 32, Viljandis Tartu 1-A, Petseris Tartu 3.
14. juunil 1935 valiti aktsionäride peakoosolekul AS-i juhatus:
direktori-kandidaatideks:
revisjonikomisjoni:
Maardu FK Olümpia

Maardu Olümpia on endine Eesti jalgpalliklubi. Enne 1998. aasta hooaega muudeti nime seoses uue sponsoriga Levadia OÜ võeti nimeks Maardu Levadia. Hooaja lõpus, oktoobris, võttis Viktor Levada klubi täielikult üle ja lõi uue klubi Maardu FC Levadia.
Klubi mängis Meistriliigas 1992. aastal Maardu FK nime all. Hooaja lõpus sai nimeks Maardu Olümpia.
Leetseljak

Leetseljak (ka lee, kõnekeeles "leetselg") on madal ja lauge, pikliku kujuga liivavall jões (ülaosa madalveega veest väljas) või rannalähedases meres (rannajoonega enam-vähem rööbiti).
Ürgorg

Ürgorg on "viimasel jääajal" (Weichseli jäätumise ajal) või enne seda tekkinud lai sügav org, mille on uuristanud jääsulamisvesi liustiku serva lähedal.. 
Ürgorge liigitatakse radiaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga risti) ja marginaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga rööbiti). 
Eestis on ürgorge kõige rohkem Lõuna-Eestis..
Katapõõsas

Katapõõsas ("Catha edulis") on kikkapuuliste sugukonda kuuluv igihaljas põõsas või puu.
Morfoloogia.
Katapõõsas on 2–2,5 m kõrgune. Lehed paiknevad õitsevatel okstel vastakuti, muidu vahelduvalt. Lehed on nahkjad, 3–12 cm pikad, ovaalsed või elliptilised, täkilise või hambulise servaga, pealt läikivad ja oliivrohelised, vanemad lehed võivad olla punakasvioletsed. Väikesed helekollased õied kasvavad kobarates. Korjatud lehed tuleb 24 tunni jooksul ära tarvitada.
Levila.
Katapõõsas pärineb Ida-Aafrikast (Etioopiast, Keeniast), Lõuna-Araabiast (Põhja-Jeemenist) ja Põhja-Madagaskarilt. Katapõõsale meeldib kasvada kõrgustikualadel.
Saadused ja kasutusviisid.
Noored võrsed ja lehed keeratakse banaanilehte, paberisse või kilesse, et need enne kasutamist ära ei kuivaks. Neid võib ka panna sügavkülma või ära jahvatada. Lehti näritakse või neist tehakse teed või pastat. Lehtedest võib mee ja suhkru lisamisel teha ka maiustusi. Samuti segatakse neid kohvi hulka. Kuivatatud lehte võib suitsetada paljalt või hašiši hulka segatuna. Kata lehti näritakse mõned minutid ja hoitakse suus nagu närimistubakat, mida aeg-ajalt näkitsetakse või neelatatakse.
Toime.
Kata mõjutab tõenäoliselt kolinergilisi ja adrenergilisi närviimpulsse. Kata toime põhineb suures osas katinoonil, mis stimuleerib serotoniini, dopamiini ja norepinefriini vabanemist, mistõttu kata toimib stimulandina. Kata ergutab meeli, parandab füüsilist vastupidavust ja keskendumisvõimet, kõrgendab meeleolu ning vähendab une- ja toiduvajadust. Kata on ka pikaajalise toimega valuvaigisti, mille toime võib kesta poolest tunnist ööpäevani.
Islamimaades kasutatakse katat suhtlemis- ja esinemisoskuse parandamiseks, samuti peetakse seda armurohuks ning võetakse masenduse, peavalu, gonorröa, maovaevuste, maohaavandite, köha, astma ja palaviku korral.
Hoiatus.
Kata põhjustab erutust, ängistust, maaniat, isutust, pupillide laienemist, hüperaktiivsuse suurenemist, vererõhu ja kehatemperatuuri tõusu, mao-, kurgu-, ja söögitorupõletikku, seedetrakti haavandeid, maksa- ja neerukahjustusi, bronhiiti, vähki, migreeni ja ajuverejooksu. Kata omamine on Eestis karistatav.
Juvian

Juvian (vene keeles "Иувиан"; kodanikunimega Ivan Petrovitš Krasnoperov, vene "Иван Петрович Красноперов"; 24. jaanuar 1880 – 13. november 1957) oli vene õigeusu munk, kes avaldas 1930. aastatel mõju tulevase Moskva patriarhi Aleksius II vaimulikule arengule.
Ivan Krasnoperov oli hilisema õigeusu pühaku Kroonlinna Joanni vaimulik õpilane, kes astus viimase õnnistusel 1899. aastal Valamo kloostrisse. Kloostris töötas ta aastakümneid arhivaarina.
Aastatel 1938–1939 pidas ta regulaarselt kirjavahetust sel perioodil kloostris palverännakutel käinud noore Aleksei Ridigeriga, kes on teda hiljem korduvalt oma mälestustes meenutanud. Juvian veetis Alekseiga aega ka kloostris, tutvustades talle sealset elukorraldust ja õpetades austust kiriku traditsioonide vastu.
1940. aastal korraldas isa Juvian Valamo kloostri arhiivi evakueerimist Nõukogude vägede okupeeritud aladelt Soomesse Heinävesi valda uude Valamo kloostrisse. Alates 1947. aastast oli ta uue kloostri raamatukoguhoidja.
Juviani ja Aleksiuse kirjavahetus oli kaua aega viimase valduses. Pärast Valamo kloostri taastamist Venemaal loovutas patriarh Aleksius II kirjad kloostri eesseisjale Pankratile kasutamiseks kloostri publikatsioonides.
Nahuad

Nahuad, ka nauad, on lähisugulaskeeli kõnelev indiaani rahvaste rühm Kesk-Ameerikas, peamiselt Mehhikos. Tuntuimad nahua rahvad, asteegid ja tolteegid, olid peamised Kesk-Ameerika vanade kultuuride kujundajad.
Nahuade koguarvuks hinnatakse 2,5 miljonit, kellest 1,5 miljonit kõneleb nahua keelt ja ülejäänud ainult hispaania keelt.
Nanaid

Nanaid (vanem nimetus goldid, omanimetus "nana" ja "hezhen") on tunguusi-mandžu rahvas Kaug-Idas. 
Nanaisid oli 1970 umbes 10 000. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil elas Venemaal 12 160 nanaid. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 003 nanaid. Hiinas elas 2004. aastal 4640 nanaid (peamiselt Heilongjiangis). Nanaisid leidub teisteski riikides, näiteks Ukraina 2001. aasta rahvaloendusel andis 42 inimest end nanaina üles, ehkki nanai keelt väitis end peamise keelena rääkivat kõigest 4 Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 3 nanaid, kes olid kõik naised.
Nanaid räägivad mandžu keelte hulka kuuluvat nanai keelt.
Nanaid elavad Amuuri alamjooksul Habarovskist allavoolu, samuti Ussuuri jõe kallastel ja Ohhoota mere ääres.
Valentin Avronin (1907–1977) koostas koos oma kaastöölistega nanai keele kirja standardi, mis põhineb kirillitsal. Seda õpetatakse Habarovski krais 13 koolis.
Hiinas kuuluvad nanaid 56 ametlikult tunnustatud vähemusrahvuse hulka. Kuid Mandžukuo perioodil hävitasid Jaapani okupandid nanaid peaaegu täielikult. Nanaid koguti koonduslaagritesse ja 1949 loendati Hiinas kõigest 300 nanaid. Hiinas ei ole nanai keelel kirjakeelt ja sellepärast kasutavad Hiina nanaid kirjutamiseks üldiselt hiina keelt. 2005 valmis Hiinas esimene nanai keele õpik.
Religioon.
Nanaid on peamiselt šamanistid ja animistid. Nad kummardavad karu ja tiigrit. Nad usuvad, et šamaanidel on võim palvete abil kurje vaime välja ajada. Hingestatud on nende meelest nii Päike, Kuu, mäed, vesi kui ka puud. Nad usuvad, et kõigel siin maailmas on oma vaim ja et vaimud suudavad omapäi ilmas ringi rännata. Sellepärast isikustavad nanaid sageli elutuid objekte, näiteks tuld kujutavad nad ette vana naisena. Lastel ei lubata joosta ümber tule, sest nad võivad tuld ärritada, ja mehedki on tule juuresolekul ikka aupaklikud. Nanaide uskumuse järgi oli maapind tasane seni, kuni suured maod roomasid seda mööda ringi ja nende roomamisjälgedest moodustusid jõeorud.
Nanaide, nagu teistegi tunguusi rahvaste šamaanidel on iseloomulik riietus, mis koosneb särgist ja seelikust, kooniliste metallist ripatsitega nahkvööst, sisalike, madude või konnade kujutistega labakutest ning mütsist, mille külge on kinnitatud karu või hundi kihvad või rebase nahk. Mõnikord oli riietuse koosseisus hiina peegli tükikesi.
Nardieepos

Nardieepos on kaukaasia rahvaste (osseedid, kabardid, tšerkessid, abhaasid jt) eepos. Nimetus tuleb kangelastest, keda nimetatakse nartideks.
Silverstein

Silverstein on viieliikmeline Kanada bänd, mis viljeleb post-hardcore muusikat. Silverstein alustas tegevust 2000. aasta jaanuaris.
Nad on välja andnud 11 stuudioalbumit. Ansambli koosseis püsis muutumatuna üksteist aastat, 2001. aasta detsembrist kuni 2012. aasta septembrini. Ansambel saavutas mõõduka edu oma teise stuudioalbumiga "Discovering the Waterfront". Silverstein'i albumeid on müüdud ​​üle miljoni eksemplari.
Muusikastiil.
Silverstein'i muusikat on kirjeldatud kui post-hardcore, emo, screamo, indie rock ja hardcore punk.
Diskograafia.
Albumid
Kogumikalbumid
Kontsertalbumid
EP-d
Singlid
Njamvesid

Njamvesid (varem ka "vanjamveesid") on idabantude hulka kuuluv rahvas. 
Nad on Tansaania suurim rahvas. Nad elavad peamiselt riigi lääneosas Victoria ja Rukwa järve vahelisel kiltmaal. 
Njamveside seas on levinud nii hõimuusundid kui ka islam ja kristlus.
Nogaid

Nogaid on turgi rahvas Põhja-Kaukaasias Nogai stepis. Kõnelevad nogai keelt, mis kuulub turgi keelte kõptšaki-nogai rühma. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 90 666 nogaid. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 103 660 nogaid.
Nogaid elavad tänapäeval Dagestanis, Stavropoli krais, Tšetšeenias, Karatšai-Tšerkessias ja Astrahani oblastis.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 5 nogaid.
Nuubialased

Nuubialased on Niiluse orus Aswāni ja 5. kärestiku vahel elav rahvas, vanaaja Nuubia elanike järeltulijad.
Kujunenud vanaegiptuse, neegri ja araabia rahvaste segunemisel.
Shane Told

Shane Matthew Told (sündinud 13. veebruaril 1981 Scarborough's) on Kanada-Eesti muusik, ansambli Silverstein laulja ja kitarrist.
Silversteini liige on ta olnud alates 2000. aastast.
Oiraadid

Oiraadid on rahvas Mongoolias, Hiinas ja Kalmõkkias. 
Oiraadi keel on lähedane kalmõki keelele.
Rahva nimetus tähendab tõenäoliselt 'metsainimest'. Teise versiooni järgi võib nimetuse tõlkevaste olla 'lähedane'.
Oriad

Oriad on rahvas Indias, Odisha osariigi põliselanikud. 
Usundilt on oriad hinduistid. Nad räägivad oria keelt. Nende arv on umbes 30 miljonit.
Orotšid

Orotšid (endanimetus "nani") on tunguusi-mandžu rahvas Venemaal Habarovski krais Amuuri alamjooksul. Elasid varem Tatari väina ääres. 
Orotšeid oli 1970. aasta andmetel 1100. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli neid 686. Mandžu keelte hulka kuuluvat orotši keelt räägib umbes 100 eakat inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 596 orotši.
Antropoloogiliselt on orotšid mongoliidid tugevate baikali tüübi tunnustega.
Orotši keel kuulub tunguusi-mandžu keelte lõunarühma. Tänapäeval on orotšid peaaegu täielikult vene keelele üle läinud. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal orotši keelt ainult 8 inimest. Keeleteadlaste väitel suri viimane orotši keele kõneleja 2008. aastal.
Orotšide traditsioonilised tegevusalad on olnud küttimine ja kalapüük.
Rooside sõda (telesaade)

"Rooside sõda" on telesaade: koguperemäng, kus võistkonnad peavad arvama ära küsimuste kõige populaarsemad vastused. Inglise keeles on selle saateformaadi nimi "Family Feud". Eestis on selles formaadis telesaadet tootnud Teet Margna alates 2004. aastast. Esimene aasta näitas seda TV3 ja hiljem Kanal 2 aastatel 2005–2007, 2008–2009, 2010–2011 ja 2012–2019. 2019. aastast näitab saadet taas TV3. Saatejuht on Kristjan Jõekalda. 
Saate tellija ja sponsor Eesti Loto on teatanud, et seni "Suure lotokolmapäeva" osana tele-eetris käinud "Rooside sõja" viimaseks saateks jääb saade 31. detsembril 2025.
Saate ülesehitus.
Saate esimeses pooles arvavad kaks eesti kolme- või neljaliikmelist perekonda ära eesti rahva poolt pakutud kõige populaarsemaid vastuseid küsimustele. Esimese küsimuse puhul arvatakse ära kuut, teisel viit ja kolmandal nelja populaarsemat vastust. Teisele küsimusele õigesti vastanud perekond saab endale auhinnaks kiirloterii. Teises saatepooles läheb enim punkte teeninud perekond lõpumängu.
Lõpumäng.
Lõpumängu pääsenud perekonnal on võimalik loosirattaga keerutada välja summa 1000, 2000, 3000, 5000 või 10 000 eurot. Pärast seda peab kaks liiget perekonnast vastama lõpumängus viiele küsimusele. Võitmiseks peab perekond 10 vastusega täis saama 200 punkti. Võitmise korral liidetakse väljakeerutatud võidusummale eelneva mängu jooksul kogutud raha.
Kohtla-Järve FC Lootus

Kohtla-Järve FC Lootus (aastail 2004–2005 Alutaguse Lootus) oli Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Kohtla-Järve ja -väljak Spordikeskuse staadion. Klubi mängis hooajal 2009 Esiliigas. 1. novembril 2009 kindlustas klubi mängus Kiviõli Tamme Auto vastu pääsu Meistriliigasse hooajaks 2010. 2010. hooaeg lõpetati viimase kohaga ning langeti tagasi Esiliigasse. 2012. aastal ühines ta klubiga Kohtla-Järve JK Alko ning moodustati Kohtla-Järve JK Järve.
Oto-mange keeled

Oto-mange keeled on Kesk-Ameerika indiaani keelkondade rühm (hõimkond) või samadest keelerühmadest moodustuv keelkond.
Sellesse kuuluvad mange ehk tšoroteegi keeled (mange, tšiapaneegi), otomi keeled (otomi, masahua, pame), popoloka keeled (popoloka, tšotšo, masateegi), misteegi keeled (misteegi, trike, kuikateegi, amusgo), tšinanteegi keeled ja sapoteegi keeled (sapoteegi, tšatino). 
Mitmed oto-mange keeled on toonikeeled (näiteks eristatakse trike keeles 5 tooni). Mehed kasutavad ka vilekeelt.
Valga FC Warrior

Valga FC Warrior on 1990. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis esindab Valga linna.
2005. aasta lõpus ühinesid nad FC Valgaga (endine Valga Lokomotiiv) ning said nende koha Meistriliigas. Duubelmeeskond FC Valga Warrior II hakkas mängima II liigas.
Vincent Lübeck

Vincent Lübeck (september 1654 Padingbüttel – 9. veebruar 1740 Hamburg) oli saksa organist, helilooja ja pedagoog. 
Elu.
Vincent Lübecki isa oli organist, kelle nimi oli samuti Vincent ka Vincent Lübecki juuniori omakorda poja nimi oli Vincent. Kolm Vincenti kolmes põlves. Kõige tuntuim nendest kolmest Vincentist oli ikka see Vincent Lübeck (1654–1740), kellest käib praegu jutt. Tema õppis orelimängu Andreas Knelleri juures. Aastatel 1675–1702 Vincent Lübeck töötas organistina Stade linna St. Cosmae et Damiani kirikus, kus ta mängis Arp Schnitgeri poolt ehitatud väga heal orelil. See orel on säilinud tänapäevani. Alates 1702. aastast kuni oma surmani 1740. aastal Vincent Lübeck töötas Hamburgi Nikolai kirikus, kus oli veelgi parem ja suurem Arp Schnitgeri orel nelja manuaaliga ja 67 registriga. See orel pole säilinud. Hamburg oli Hansa Liidu linn ja olla organistiks Hamburgi Nikolai kirikus toona oli väga prestiižne. Seal töötasid sellised tuntud organistid, nagu Jan Pieterzoon Sweelinck, Heinrich Scheidemann, Jacob Praetorius, Matthias Weckmann ja Johann Adam Reincken. Vincent Lübeck erinevalt paljudest tema ajastu organistidest ja heliloojatest oli tuntud juba elu ajal. Johann Sebastian Bach oli inspireeritud Vincent Lübecki orelimängust ja stiilist. Vincent Lübeck oli tuntud kui organist-virtuoos, oreliekspert, helilooja ja pedagoog. Tema osales oreliehitaja Arp Schnitgeri orelite vastuvõtmistel. Alates 1735. aastast assisteeris teda organisti töös tema poeg, kelle nimi oli samuti Vincent. Suri Vincent Lübeck seenior 9. veebruaril 1740. Vincent Lübecki nime kannab Stade linna gümnaasium.
Looming.
Vincent Lübeckist ei ole säilinud palju teoseid, kuid need, mis on alles, on huvitavad. Tema on olnud ere isiksus, kes esindas koos Matthias Weckmanni, Johann Adam Reinckeni, Dietrich Buxtehude ja Nicolaus Bruhnsi Põhja-Saksa baroki koolkonda, mida on nimetatud "Stylus Fantasticus." Tema prelüüdid ja fuugad orelile on tehniliselt rasked, kuid huvitavad. Vincent Lübeck kasutas oma teostes väga palju oreli pedaali soolot, passaaže manuaalidel ja viiehäälset polüfooniat. Kuigi Vincent Lübeck oli tuntud organistina ja heliloojana juba oma elu ajal, esimene tema loomingu väljaanne oli alles 1921. aastal Saksamaal (G. Harms (Klecken)).
Paapuad

Paapuad on Lääne-Melaneesia algasukad Uus-Guineal, vähesemal määral Bismarcki ja Saalomoni saartel. 
On lähedased melaneeslastele, keelelt ja kultuurilt tugevalt killustunud.
Kõdusoo

Kõdusoo on metsatüüp, mis on kujunenud madal- või siirdesoodest pikaajalise kuivendamise tulemusel. Kõdusoodes on sootaimed asendunud arumetsadele, enamasti palu-, laane- ja salumetsale omaste taimedega.
Väiksemate aladena on kõdusoometsad levinud üle Eesti, kogu pindala kokku 238 436 ha (2002). Range kaitse all on 2016. aasta seisuga 26 828 hektarit kõdusood.
Kõdusoos on levinud peamiselt kuusikud. Leidub ka männikuid, kaasikuid ja sanglepikuid. Maapind on tugevasti künklik, sest kuivenduse tulemusel on maapind vajunud. Alusmets on hõre. Taimestikus esinevad puhmastaimed – mustikas ja sinikas. Leidub palju rohttaimi, sealhulgas püsik-seljarohtu ja paiselehte.
Eristatakse mustika- ja jänesekapsa-kõdusoometsa kasvukohatüüpi ("Paali klassifikatsioon").
Mäesuusatamine 1956. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1956. aasta taliolümpiamängudel toimus 27. jaanuarist 3. veebruarini Cortina d'Ampezzos Itaalias. Ühtlasi olid need ka 14. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus.
ROK-i otsuse põhjal võistlesid Saksa DV ja Saksa FV sportlased ühtse võistkonnana.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 31. jaanuar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 89
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Othmar Schneider, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 29. jaanuar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 95
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Stein Eriksen, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Zeno Colò, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1954: Stein Eriksen, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 30. jaanuar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 48
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Andrea Mead-Lawrence, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 27. jaanuar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 49
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Andrea Mead-Lawrence, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 1. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1952: Trude Jochum-Beiser, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1954: Ida Schöpfer, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Mäesuusatamine 1960. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1960. aasta taliolümpiamängudel toimus 20.–26. veebruarini USA-s Squaw Valleys. Ühtlasi olid need ka 16.maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus.
ROK-i otsuse põhjal võistlesid Saksa DV ja Saksa FV sportlased ühtse võistkonnana.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 24. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 63
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Toni Sailer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 65
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Toni Sailer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 63
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Toni Sailer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1958: Toni Sailer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 26. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 43
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Renée Colliard, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 44
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Ossi Reichert, Saksamaa ÜV
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 20. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 42
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1956: Madeleine Berthod, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1958: Frieda Dänzer, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Nõmme Tee Selts

Nõmme Tee Selts (lühend NTS) on kodanikuühendus, mis ühendab Nõmme kui metsalinna looduse organiseeritud kaitsjaid. Selts asutati 1999. aastal.
Seltsi põhitegevus on Nõmme linnaosale nime andva peamiselt mändidest koosneva kõrghaljastuse kaitse, aga ka Nõmme miljööväärtuste säilitamine ja inimsõbralikuma linnakeskkonna kujundamine eeskätt liikluse ja linnatranspordi korraldamise osas, et vähendada Tallinna transiitliikluse kahjulikku mõju Nõmmele. 
Seltsi eelkäija oli 1998. aastal moodustatud rahvaliikumine, mis oli vastu endise kitsarööpmelise raudtee tammile Nõmme keskusest mööda viiva autotee rajamisele. Selts pooldas ka praegusele Kitsarööpa teele kergliiklustee rajamist ja oli vastu sinna liiklusmagistraali ehitamisele. 
NTS algatas Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala loomise. Mitmel korral on selts astunud välja maastikukaitseala kahjustavate arendusprojektide ja muude tegevuste vastu. 
Selts on korduvalt astunud vastu arutule kõrghaljastuse ehk Nõmme mändide hävitamisele Nõmmet läbivate magistraalteede laiendamisel, samuti metsarikka Nõmme miljööväärtust kahjustavale arendustegevusele. 
NTS on osalenud paljude Nõmmet puudutavate sõlmküsimuste lahendamises alates Tallinna linnavalitsuse korraldatavatest detailplaneeringutest ja lõpetades Nõmme üldplaneeringuga. 
Nõmme Tee Seltsi liige Kadi Alatalu algatas Eesti Vabariigi 100. aastapäevaga seoses Hiiu 100 tamme pargi rajamise ja selle juurde kuuluvate informatiivsete mälestusmärkide loomise. 
Seltsi on juhtinud Enn Kareda, Helle Vilu, Kadi Alatalu ja Peeter Piirisild.
Üleriiklik Vabadussõjalaste Ühendus

Üleriiklik Vabadussõjalaste Ühendus (lühend ÜVÜ) — oli Eesti Vabariigis 1930. aastatel tegutsenud apoliitiline organisatsioon, mis koondas Eesti Vabadussõjas osalenud sõjaväelasi. 
Pärast seda, kui Eesti Vabadussõjalaste Keskliitu lubati astuda toetajaliikmeks ka Vabadussõjast mitte osa võtnuid, asutati detsembris 1932 vastukaaluks üksnes veteranidele mõeldud ÜVÜ, mida juhtis kindral Jaan Soots. Ühenduse asutajaliikmed olid Jaan Soots, Johan Holberg ja Tõnis Kind. Seda ühendust, erinevalt vabadussõjalaste liikumisest, ei suletud märtsis 1934.
Don Johnson

Don Johnson (sünninimi Donnie Wayne Johnson; sündinud 15. detsembril 1949) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 
Johnson tegi debüüdi filmis "The Magic Garden of Stanley Sweetheart" 1970. aastal, kuid tõelist kuulsust ei saavutanud ta kuni 1984. aastani, kui hakkas mängima peaosa teleseriaalis "Miami Vice". 
Don Johnson on võitnud "Miami Vice'i" rolli eest Kuldgloobuse. Peale näitlemise tegeleb ta ka laulmisega ning on režissöör ja produtsent.
The All-American Rejects (album)

"The All-American Rejects" on ansambli The All-American Rejects 2002. aastal ilmunud album.
When Broken Is Easily Fixed

"When Broken Is Easily Fixed" on Kanada ansambli Silverstein debüütalbum, mis ilmus 2003. aastal.
Malagassi keel

Malagassi keel on austroneesia keelte malai-polüneesia rühma kuuluv keel, mida kõneldakse Madagaskaril.
Ladina tähestikku kasutav kirjakeel on olemas alates 1823. aastast. Enne seda oli malagassi keele kirjapanemiseks kasutatud vähesel määral araabia kirja.
Krzysztof Radziwiłł

Krzysztof Radziwiłł on olnud mitme Rzeczpospolita riigimehe ja väepealiku nimi.
Tuiskliiv

Tuiskliiv ehk lendliiv on tuulega leviv luidetesse kogunev liiv. 
Seda leidub kõrbeis ja liivaseil rannikuil (Eestis Kloogarannas, Pirital).
Mihkel Kärmas

Lieven-Mihkel Kärmas (sündinud 4. veebruaril 1974) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja Tallinna Tehnikaülikooli turunduse ja välismajanduse erialal.
Mihkel Kärmas on töötanud nädalalehes Eesti Ekspress ja teeb Eesti Televisioonis saadet "Pealtnägija". 
Ta on koos Rasmus Kaggega filmi "Riigireetur" (2009) stsenarist.
Tunnustus.
2002. aastal pälvis ta Bonnieri preemia, kui oli kirjutanud Viktor Kaasiku ebaeetilistest maatehingutest.
2009. aastal pälvis ta Valdo Pandi nimelise ajakirjanduspreemia.
2011. aastal sai ta koos Rasmus Kaggega Bonnieri preemia "Pealtnägija" lugudega "Eesti isamaalised poliitikud hangivad Vene miljonäridele elamislube" ja "Investorid esitasid oma elukohana Stelmachi kolleegide aadresse" eest.
2014. aastal pälvis Selge Kõneleja auhinna.
Isiklikku.
Mihkel Kärmase õde on laulja ja helilooja Maian Kärmas. 
Nende isa on eesti plakati- ja fotokunstnik Enn Kärmas.
Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia

Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia on alates 1980. aastatest Eestis tele- ja raadiopublitsistika eest antav tunnustus, millega kaasneb rahaline auhind. 
Algselt oli see Valdo Pandi nimeline Eesti Televisiooni publitsistikapreemia, mis 1987. aastal muudeti auhinnaks "sotsiaalselt kaaluka probleemi käsitlemise eest", nii et see edaspidi haaras peale ETV ajakirjanike ka Eesti Raadios (ehk kokkuvõtlikult ringhäälingus) töötavaid ajakirjanikke. 
Preemiat on välja antud ebaregulaarselt. 
1988. aastal maksis Eesti NSV Televisiooni- ja Raadiokomitee laureaadile Pandi-nimelise preemia rahalise osana 500 rubla. 1998. aastal oli preemia suurus 20 000 krooni. 2009. ja 2010. aastal oli preemia väärtus umbes 75 000 krooni, hiljem umbes 5000 eurot.
Uusima statuudi järgi võivad kandidaate esitada Eesti Rahvusringhäälingu töötajad. 
2008. aastal kuulusid žüriisse Hagi Šein, Mati Talvik, Riina Eentalu, Priit Hõbemägi, Raivo Suni, Margit Kilumets, Rein Järlik ja Tiit Kimmel. 
2009. aastal olid žüriis Sulev Valner, Rein Järlik, Einar Ellermaa, Piret Suurväli, Tiit Karuks, Toomas Lõhmuste, Mary Velmet, Aarne Rannamäe ja Tiit Kimmel. 
2023. aastal kuulusid žüriisse rahvusringhäälingu juhatuse liikmed Erik Roose, Mart Luik, Tiina Kaalep, Toomas Luhats ja Joel Sarv ning pikaajalise meediakogemusega eksperdid Marju Lauristin, Hagi Šein, Indrek Treufeldt ja Signe Ivask.
Nera

Nera on mitme jõe nimi:
Nera ASA on Norra ettevõte.
Koporje laht

Koporje laht (vene keeles Копорская губа; harva ka Kaporje laht) on laht Läänemeres Soome lahe lõunakaldal. Ümbritseb idast Soikino poolsaart.
Lahe suudme laius on 26 km ja pikkus 12 km. Sügavus kuni 20 m. Lahte suubuvad Sista ja Voronka jõgi.
Lahe rannikul asub Sosnovõi Bor.
Laht on saanud nime Koporje linnuse järgi.
Bolševiku saar

Bolševiku saar on Severnaja Zemlja kõige lõunapoolsem saar, saarestikus suuruselt teine. Euraasia mandrist eraldab teda Vilkitski väin, Oktoobrirevolutsiooni saarest Šokalski väin. Saare läänerannik on Kara mere, idarannik Laptevite mere ääres.
Pindala 11 300 ruutkilomeetrit. 
Saarel on liustikke, kõrgus kuni 935 meetrit. 
Kuulub Venemaale.
Jevgeni Vesnik

Jevgeni Jakovlevitš Vesnik (Евгений Яковлевич Весник; 15. jaanuar 1923 Petrograd – 10. aprill 2009 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja ning teatrilavastaja.
Jevgeni Vesnik sündis Petrogradis. Hiljem asus pere elama Ukraina Krõvõi Rigi linna. Aastal 1937 tema isa arreteeriti ning hukati. Pärast vanemate kaotust suunati ta spetsiaalsesse lastekodusse, kuhu saadeti "rahvavaenlaste" lapsed. Teel sinna Jevgeni Vesnik põgenes, läks Harkivisse ning kohtus Mihhail Kalininiga, kes oli tema isa hea tuttav ning töökaaslane ja tundis teda juba lapsest saati. Kalinin muretses talle elamise samasse korterisse, kus Jevgeni ka varem elas, ning ta sai oma kasutusse ühe toa. Ta elatus sellest, et müüs oma vanemate riideid ning raamatukogu. 15-aastaselt asus tööle gaasimaskide vastupidavuse kontrollijana.
Jevgeni Vesnik võitles Teises maailmasõjas rindel.
Pärast sõda läks ta õppima teatrikooli, mille lõpetas 1948. aastal. Aastail 1963–1992 töötas Moskva Väikeses Teatris.
Filmidebüüdi tegi Jevgeni Vesnik 1955. aastal. Tema esimeseks rolliks oli Rodrigo osa filmis "Othello". Jevgeni Vesnik on mänginud paljudes filmides, sealhulgas "Vanake Hottabõtš" (1956), "Nahkhiir" (1979) ja "Elektrooniku seiklused" (1979).
Jevgeni Vesnik suri 10. aprillil 2009, olles 86-aastane. Ta maeti 14. aprillil Moskva Trojekurovo kalmistule.
Kristian Marmor

Kristian Marmor (sündinud 27. veebruaril 1987 Türil) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja) ning praegune rannajalgpallur.
Klubikarjäär.
Lõpetas profijalgpalluri karjääri 2009 hooaja lõpus, misjärel otsustas jätkata ranna- ja saalijalgpalliga SK Auguris.
2013 jätkas jalgpallurikarjääri amatöörina Rakvere JK Tarvas.
Koondisekarjäär.
Ainsa mängu Eesti koondises mängis 29. mail 2009 sõpruskohtumises Walesiga, kus Tarmo Rüütli vahetas ta 73. minutil sisse Alo Dupikovi asemele.
Alates detsembrist 2017 on Marmor Eesti rannajalgpalli koondise peatreener.
Eino Puri

Eino Puri (sündinud 7. mail 1988 Tartus) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Norra tugevuselt kolmanda liiga klubis Nybergsund IL-Trysil.
Koondisekarjäär.
Debüteeris Eesti koondises 29. mail 2009 sõpruskohtumises Walesiga. On esindanud Eestit koondises kolmel korral.
Isiklikku.
Eino Puri on üks kolmikutest, ta vend Sander Puri on jalgpallur ja õde Kadri Puri võrkpallur.
Alo Dupikov

Alo Dupikov (sündinud 5. novembril 1985 Kehtnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti amatöörklubis JK Retro. 
Ta lõpetas elukutselise jalgpalluri karjääri pärast 2013. aasta hooaega.
Klubikarjäär.
1. juulil 2010 lõi ta Flora eest Euroopa liiga esimese eelringi avakohtumise Tbilisi Dinamole värava.
Koondisekarjäär.
Debüteeris Eesti koondises 29. mail 2009 sõpruskohtumises Walesiga. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Eino Puri, Kristian Marmor ja Vitali Gussev.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 4. detsember 2017"
Vitali Gussev

Vitali Gussev (sündinud 16. märtsil 1983 Tartus) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Meistriliigasse kuuluvas Maardu Linnameeskonnas.
2014. aastal määras Eesti Jalgpalli Liit seoses kihlveopettustega Gussevile kuni 1. märtsini 2015 kehtiva jalgpallis tegutsemise keelu.
Koondisekarjäär.
Ainsa mängu Eesti koondises mängis 29. mail 2009 sõpruskohtumises Walesiga, kus kuulus küll põhikoosseisu, kuid Tarmo Rüütli vahetas ta 65. minutil välja Oliver Konsa vastu.
Isiklikku.
Tema noorem vend Vladislav Gussev on samuti jalgpallur.
Igor Morozov

Igor Morozov (sündinud 27. mail 1989 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (keskkaitsja), kes mängib Esiliiga klubis FCI Levadia U21.
Klubikarjäär.
Suvel 2013 sõlmis kolme aasta pikkuse lepingu Ungari kõrgliiga klubiga Debreceni VSC.
Koondisekarjäär.
Morozov on Eestit jalgpallikoondises mänginud 30 mängu. Koondisedebüüdi tegi ta 31. mail 2008 Balti turniiril Leedu jalgpallikoondise vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit, aga Eesti kaotas 1:0. Mängu päeval oli Morozov 19-aastane.
Pildiskandaal.
30. detsembril 2022 avaldas endine koondislane ja sel ajal jalgpalliagendina tegutsev Andrei Stepanov oma sotsiaalmeedias foto, millel istuvad Venemaa koondise peatreeneri Valeri Karpiniga ühise laua taga nii Stepanov ise, sel hetkel koondislased Konstantin Vassiljev ja Sergei Zenjov, koondise treener Andres Oper ja veel mitmed varem Eestit esindanud jalgpallurid.
Pilt on sotsiaalmeedias ja internetiportaalides pälvinud laialdast vastukaja ja paljude, teiste seas kultuuriminister Piret Hartmani arvates ei ole Venemaa koondise peatreeneriga koosistumine ja sellest pildi levitamine Venemaa Ukraina-vastase agressiooni valguses Eesti koondise jalgpalluritele sobilik.
Taijo Teniste

Taijo Teniste (sündinud 31. jaanuaril 1988 Tartus) on Eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Tartu Tammeka.
Koondisekarjäär.
Eesti koondises on Teniste riiki esindanud 2019. aasta augusti seisuga 77 korda.
Isiklikku.
Tema vend Timo Teniste on samuti jalgpallur.
Eesti Maja

Eesti Maja on eestlaste kultuurielu keskus eestlaste kogukondades väljaspool Eestit. Enamasti on Eesti Majadel oma hoone, kuid on ka erandeid.
Eesti Majad said alguse väliseestlaste seltsi- ja kultuurielu keskustena. Nii alustab New Yorgi Eesti Maja oma ajalugu 7. detsembrist 1929, mil loodi New Yorgi Eesti Haridusselts. 1943. aastal loodi aktsiaselts Eesti Maja, mille tegevuse tulemusel osteti maja 1946. aastal.
USA-s asuvad Eesti Majad New Yorgis, Baltimore'is, Chicagos ja Los Angeleses. Eesti Maju võib leida ka Kanadas, Belgias, Rootsis, Austraalias jm.
Oliver Konsa

Oliver Konsa (sündinud 4. märtsil 1985 Tartus) on Eesti jalgpallur (ründaja), kes mängib Soome kolmandas liigas klubis FC Myllypuro.
12. novembril 2012 teatati, et Harju Maakohus on kriminaalmenetluse raames vahistanud kolm inimest, kelle seas on ka Oliver Konsa. Nõmme Kalju peatas lepingu Konsaga kuni täpsete asjaolude selgumiseni. Konsa kandis reaalset karistust aasta, ning vabanes vanglast 2014 aasta jaanuaris. Pärast seda läks ta elama Soome ning 2015. aastal liitus Soome kolmanda liiga klubiga FC Myllypuro.
Koondisekarjäär.
Eesti koondises on ta riiki esindanud 20 korral.
II liiga

II liiga on Eesti klubijalgpalli tugevuselt neljas liigaaste.
Teises liigas moodustatakse kaks piirkonda, kummaski 14 võistkonda. Piirkondade võitjad tõusevad Esiliigasse B. Piirkondades 2. kohale tulnud võistkonnad mängivad omavahel kodus-väljas printsiibil ning selle võitja mängib kodus-väljas printsiibil Esiliiga B 8. koha saavutanud võistkonnaga üleminekumänge. Teise liiga piirkondades 13. ja 14. kohale tulnud võistkonnad langevad Kolmandasse liigasse, piirkondades 12. kohale tulnud võistkonnad mängivad kodus-väljas printsiibil üleminekumänge vastavalt Kolmanda liiga Põhja ja Ida piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga ning Lõuna ja Lääne piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga.
US Boulogne

US Boulogne (täisnimi "Union sportive Boulogne Côte d'Opale") on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi tugevuselt kolmandas liigas. Klubi kodulinn on Boulogne-sur-Mer.
Hooajal 2009/10 mängis klubi oma ajaloos esimest korda Ligue 1-s. Järgmisel hooajal langeti liigasse Ligue 2 ja sealt kolmandasse liigasse.
Dietrich Buxtehude

Dietrich Buxtehude (umbes 1637 – 9. mai 1707) oli taani-saksa organist ja helilooja.
Dietrich Buxtehude sündis Helsingborgis, mis kuulus 1637. aastal Taanile. Suurema osa oma elust töötas ta Saksamaal Lübeckis.
Elu.
Dietrich Buxtehude isa Hans Jensen Buxtehude oli samuti organist, kes töötas 30 aastat Olai kirikus. Dietrich õppis orelimängu oma isa juures. 
Aastal 1657 sai noor Dietrich Buxtehude organistiks Helsingborgis ja kolm aastat hiljem (1660) Helsingøris. 30-aastaselt kolis Dietrich Buxtehude Põhja-Saksamaale Lübeckisse, kus sai organisti koha Lübecki Maria kirikus. Selles kirikus töötas ta 40 aastat. 
Tolle aja kohaselt pidi Dietrich Buxtehude abielluma oma eelkäija Franz Tunderi tütre Anna Margareta Tunderiga. 11. aprillil 1668 abiellus Dietrich Anna Margaretaga. 
Lübeckis oli Dietrich Buxtehude tuntud orelivirtuoosi ja heliloojana. Isegi noor Johann Sebastian Bach sõitis maha 200 miili selleks, et kuulata Dietrich Buxtehude orelimängu. Dietrich Buxtehude stiil mõjutas noore Johann Sebastian Bachi loomingut. Ka Georg Friedrich Händel käis 1770. aastal Buxtehudet kuulamas. Dietrich Buxtehude õpilastest tuleb märkida Nikolaus Bruhnsi (1665–1697). 
Buxtehudel oli võimalus kasutada väga head ja suurt orelit. Tema orelimäng oli värvirikas ja virtuoosne. Dietrich Buxtehude on põhja-saksa barokikoolkonna ere esindaja. Lübecki Maria kirikus hakkas Dietrich Buxtehude alates 1673. aasta algusest regulaarselt mängima kirikus õhtukontserte ("Abendmusiken)". Need õhtukontserdid olid esimesed kontserdid kontinendil, mis toimusid viiel pühapäeval enne jõule ehk advendiajal. Need olid nii orelikontserdid kui ka vokaal- ja orkestrimuusikaga, mida Dietrich Buxtehude ise kirjutas. 
Dietrich Buxtehde suri 9. mail 1707 Lübeckis Saksamaal.
Looming.
Dietrich Buxtehude kirjutas palju orelile. Need olid "chacona"'d, tokaatad, prelüüdid ja fuugad, passakaljad, "Magnificat", koraaliprelüüdid orelile. Kammermuusika näide: sonaadid keelpillidele "basso continuo"'ga. Koorimuusikast on tuntud "Missa Brevis" ja kantaadid.
Paaniflööt

Paaniflööt ehk paanivile on üks vanimaid puhkpille. Pill koosneb hulgast eri pikkuse ning läbimõõduga bambus-, puit- või muust materjalist torudest, mille üks ots on suletud. Iga toru tekitab üht heli ning selle pooltooni.
Paaniflööt on olemas väga erinevates kultuurides.
Mäesuusatamine 1964. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1964. aasta taliolümpiamängudel toimus 30. jaanuarist 8. veebruarini Innsbruckis Austrias. Ühtlasi olid need ka 18. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus.
ROK-i otsuse põhjal võistlesid Saksa DV ja Saksa FV sportlased ühtse võistkonnana.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 7.-8. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 95
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Ernst Hinterseer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 2. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 95
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Roger Staub, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 30. jaanuar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 84
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Jean Vuarnet, Prantsusmaa
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1962: Karl Schranz, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 1. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Anne Heggtveit, Kanada
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Yvonne Rüegg, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 43
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Heidi Biebl, Saksamaa ÜV
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: ?
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1962: Marielle Goitschel, Prantsusmaa
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Serpent

Serpent on S-kujulise laia mensuuriga sarv- või metallhuulikuga madalakõlaline puhkpill.
Oli kasutusel peamiselt 16.–19. sajandil. Serpent arenes kornetist ja oli tuuba eelkäija. Serpendi huulik on nagu vaskpuhkpillidelgi kausshuulik, kuid pilli õhutorus on augud nagu puupuhkpillidel. Toru on pikk ja laienev ning käänatud ussilaadselt kõveraks, sellest ka pilli nimetus. Üldiselt on see valmistatud puust ning väljastpoolt kaetud nahaga.
Mäesuusatamine 1980. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1980. aasta taliolümpiamängudel toimus 14.–23. veebruarini Lake Placidis USAs. Ühtlasi olid need ka 26. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 79
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976:Piero Gros, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976:Heini Hemmi, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976:Franz Klammer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1978: Andreas Wenzel, Liechtenstein
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976: Rosi Mittermaier, Saksa FV
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976:Kathy Kreiner, Kanada
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 17. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 28
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976: Rosi Mittermaier, Saksa FV
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 1978: Annemarie Moser-Pröll, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile.
Maarja Öpik

Maarja Öpik (sündinud 17. septembril 1972) on eesti mükoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogia erialal 1995. aastal. Magistrikraadi bioloogias sai ta samas ülikoolis botaanika ja mükoloogia alal 1998. aastal Doktorikraadi taimeökoloogia ja ökofüsioloogia alal sai ta Tartu Ülikoolis 2004. aastal.
Ta on uurinud mükoriisa ökoloogiat.
Floristika (botaanika)

Floristika on fütogeograafia haru, mis uurib taimestikku ehk floorat.
Floristika tüüpiliseks ülesandeks on mingi ala liigilise koosseisu väljaselgitamine ja selle süstemaatiliste rühmade paiknemise seaduspärasuste uurimine.
Floristika hulka ei arvata tavaliselt taimkatte ehk vegetatsiooni uurimist; sellega tegelevad geobotaanika ja fütogeograafia.
Floristikaga tegelevat kutselist inimest nimetatakse floristiks või üldisemalt botaanikuks.
Transamerica Pyramid

Transamerica Pyramid on 48-korruseline pilvelõhkuja San Franciscos. 260 meetriga on see linna kõrgeim hoone.
Hoones on 48 korrust ja 18 lifti, millest ainult 2 viib alt ülemisele korrusele. Hoonel on 3678 akent. Hoone katusel asub 64,6 meetri kõrgune torn.
Hoones on kaks püstšahti, mis on alumises otsas täielikult püramiidi sees ja ülemises otsas ulatuvad sellest välja. Neist idapoolses asub lift, läänepoolses trepp ja suitsulõõr.
Hoone fassaad on kaetud purustatud kvartsiga, mis annab hoonele puhasvalge värvi. Hoone katus on kaetud alumiiniumplaatidega. Ameerika Ühendriikide iseseisvuspäeva ja tänupüha ajal süüdatakse püramiidi tipus erevalge valgus. Katuseharjal on õhusõidukite hoiatustuled.
Hoone on nimetatud Transamerica Corporationi järgi, mille peakontoriks see algselt ehitati. Transamerica Corporationi eelmine peakorter asus Transamerica Pyramidi vastas üle tee hoones, mis nüüd kuulub San Francisco saientoloogia kirikule.
1999. aastast kuulub Transamerica Pyramid Hollandi kindlustusfirmale Aegon. Ehkki Transamerica Corporation ei asu enam hoones, on ettevõtte logol endiselt kujutatud Transamerica Pyramid. Ka Aegon ei asu enam Transamerica Pyramidis, kuid säilitab seda investeeringuna ja ka Aegoni logol on Transamerica Pyramid.
Ajalugu.
Transamerica Pyramid ehitati kohale, kus seisis San Francisco vanim tule- ja maavärinakindel hoone Montgomery Block. Viimane rajati 1853 ja lammutati 1959. Selle kohale rajati parkimismaja, kuid peagi lammutati ka see. 1969 alustati Transamerica Pyramidi ehitamist ja hoone valmis 1972. Ehitus läks maksma 32 miljonit dollarit. Arhitekt oli William Pereira.
Kuni 1974. aastani oli Transamerica Pyramid USA Mississippist läände jääva osa kõrgeim hoone. Siis valmis Los Angeleses Aon Center, mille arhitekt oli Pereira endine äripartner Charles Luckman.
Pärast Maailma Kaubanduskeskusele sooritatud terrorirünnakuid suleti 2001. aastal Transamerica Pyramidi 27. korrusel olev vaateplatvorm.
Reaalne vaateplatvorm asendati virtuaalse vaateplatvormiga. Selleks on hoone igal küljel üks kaamera, mis edastab ööpäev läbi hoone külastajatele oma pilti. Külastajad saavad kaamerate suunda ja fookuskaugust muuta.
Oma selgelt äratuntava, iseloomuliku kuju tõttu on Transamerica Pyramidi kujutatud hulgas filmides ja videomängudes, millest kõige tuntum on arvatavasti James Bondi film "Surma palge ees" ("A View to a Kill", 1985), kus Bond õhulaeval lennates napilt Pyramidi tipuga kokkupõrkamisest pääseb.
Värskelt õhus

"Värskelt õhus" oli Eesti Televisiooni hommikuprogramm, mis läks eetrisse Tallinna Botaanikaaiast 2006. aasta suvekuudel.
Saatejuhte oli kolm paari: Piret Simson – Owe Petersell, Eva Tihhonova – Meelis Kompus ja Marii Karell – Margo Mitt. Saate režissöörid olid Elo Selirand, Annika Reinson ja Tarvo Mölder, toimetajad Anne-Mari Neider ja Ene Tuuna.
Saates olid esindatud väliköök, võimlejad, päevakajalised intervjuud. Tänu suurele võtteplatsile said saatejuhid kaamerate ees demonstreerida suurejoonelisi eksperimente (langevarjurite maandumist, kuumaõhupalli lendu) või lasta mängida suurtel muusikakollektiividel (sümfooniaorkestri külastus, sada Kalevi võimlemispeol osalejat).
Rahumäe raudteejaam (kitsarööpmeline raudtee)

Rahumäe raudteejaam on ajalooline raudteejaam Tallinnas Nõmme linnaosas. Peeter Suure merekindluse objekt. Jaamahoone on kultuurimälestis.
Ajalugu.
Jaam valmis 1917. aastal Peeter Suure merekindluse kitsarööpmelise 750 mm Liiva – Nõmme-Väikse raudteelõigu äärde. Jaama juurest algas harutee, mis viis Koplisse, Tondile ja Mustamäele. Pärast kindluse raudtee sulgemist teenindas Tallinna–Vääna raudteeliini.
Pärast kitsarööpmelise raudtee kadumist kasutati jaamahoonet elamuna. 1990. aastate keskel andis Nõmme linnaosavalitsus hoone usuühingule, kes aga hülgas maja.
Asukoht.
Rahumäe jaamahoone asub aadressil Künka tänav 15 (endine Piiri tänav 58), Rahumäe kalmistu lääneküljel.
Nimi.
Avamisel kandis jaam nime Nõmme-Ida, Tallinna–Vääna raudteeliini avamisel Rahumäe. 1926. aastal avati laiarööpmelisel raudteel samanimeline raudteepeatus. Pärast seda nimetati kitsarööpmelise raudtee jaam ümber Kalmistu jaamaks.
Arhitektuur.
Jaamahoone on paekiviehitis, L-kujulise põhiplaaniga ja ühekorruseline. Vundament on klombitud paekivist, välisseinad ja otsaviilud puhtalt tahutud paeplokkidest. Maja välisuks, akna sillused-põsed ja nurgad on tellistest. Viiludel uusklassitsistlik poolkaaraken. Algselt oli majal kivikatus.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestiseks (nr 8794) tunnistas kultuuriminister selle jaamahoone 18. augustil 1997.