tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Brasa

Brasa on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 1,741 km². Bukulti asub Mežaparksi, Čiekurkalnsi, Teika, Grīziņkalnsi, Centrsi, Skanste, Sarkandaugava asumi vahel. 14 102 elanikku (2010). 
Brasa asub üldiselt tasasel alal, kõrgused asumi territooriumil on vahemikus 2-9 meetrit üle merepinna. Asumis paikneb osaliselt UNESCO maailmapärandi nimistus asuv Riia kesklinna kaitstav ala.
Brasa asum tekkis aastal 1873 rajatud Brasa raudteejaama juurde. Algul kandis jaam "Kara hospitālise" või "Krieghospitali", hiljem (aastast 1913) "Brasla" nime. Aastal 1903 ehitati jaama juurest haruraudtee Andrejsala sadamasse, toona ehitati ka Brasa raudteejaam. Brasa nime kannab jaam aastast 1938.
Enne raudteejaama asus asumis aastal 1750 ehitatud sõjaväehospidal, selle kõrval asus aga Aderholdi mõis. Hospidali juurde tekkis aastal 1773 katkuepideemia tagajärjel kalmistu nimega Pokrova kapi, selle lähedusse aga Lielie kapi kalmistu. Kalmistu lähistele ehitati aastal 1864 kirik, kus käivad koos Riia lätlastest õigeusklikud. Piirkond on saanud nime ilmselt Mazā Jumpravmuiža mõisa rentniku Martin Brasa nimest, kes XVIII sajandi lõpus asumi alal Čiekurkalnsi veetorni lähistel kõrtsi pidas. Riia linnaga liideti Brasa aastal 1828. Asum hakkas intensiivsemalt arenema siiski alles peale raudteejaama rajamist.
Aastal 1947 hakkas Brasat läbima Riia esimene trollibussiliin, mis lõppes Lielie kapi kalmistu juures. Brasasse ehitati samal aastal ka esimene üle raudtee viiv sild Riias, VEFi sild. Teine (Brasa sild) ehitati paar aastat hiljem; töö oli nii kvaliteetne, et sild pole tänapäevani hooldust vajanud.
Elfyn Evans

 
Elfyn Rhys Evans (sündinud 28. detsembril 1988 Dolgellaus) on Suurbritannia (Walesi) rallisõitja. Tema isa Gwyndaf Evans on samuti WRC sarjas osalenud rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Scott Martin.
Karjäär.
Evans alustas oma karjääri aastal 2006 F1000 Rally Championship võistlustel Nissan Micra auto roolis. 2007. aastal jätkas sõitmist N-rühma seeriaautode klassi Ford Fiestaga Fiesta Sporting Trophy sarjas, tulles hooaja lõppedes kolmandaks. Ta võistles samal aastal kohe ka WRC sarjas Wales rallil GB, kus jäi 42. kohale. 
2008. aastal tuli võitjaks Fiesta Sporting Trophy sarjas nii Ühendkuningriigis kui ka Iirimaal.
2010. aastal sai Evansi karjäär eduka jätku, kui ta võitis Suurbritannias juunioride ralli meistritiitli ja Ford Fiesta Trophy UK sarja. 2011. aastal võistles ta N-klassi Subaru Impreza autoga British Championship sarjas, saavutas kaks rallivõitu ning meistrivõistlustel kokkuvõttes teise koha.
2012. aastal jõudis Evans rahvusvahelisele tasemele, võites FIA noorte sõitjate kategoorias ja WRC Academy Cupi. Seejärel tuli 2013. aastal tal võimalus osaleda WRC2 sarjas, samuti sai Evans koha erarahastusega M-Spordi meeskonnas, kus ta aitas testida ja arendada selle tiimi WRC Ford Fiestasid. Sardiinias toimunud WRC-võistlusel andis Evansi kõneainet. Vaid kahepäevase etteteatamisega paluti tal asendada rallist eemale jäävat sõitjat Nasser Al-Attiyahi. Uue kaassõitjaga ja ilma võistluseelse auto testimiseta suutis ta selle ralli lõpetada väga arvestatava kuuenda kohaga.
2014. ja 2015. aastal sõitis Elfyn M-Spordi meeskonnas WRC-sarja rallis täismahus Fiesta RS WRC-ga, mille tipphetked olid 2015. aastal Korsikal teine ​​ja Argentinas kolmas koht. 2016. aastal läks ta WRC2 kategoorias tagasi Fiesta R5 autole. Evans saavutas hooaja esimesel kahel rallil (Monacos ja Rootsis) M-Spordi sõitjate parimad kohad.
2017. aastal oli Elfyn Evans M-Spordi meeskonna esisõitja. Evans jõudis lähedale oma esimesele rallivõidule Argentinas, kus Thierry Neuville võitis teda 0,7 sekundiga. Seejärel toimus Soome rallil muljetavaldav sõit, mis päädis taas teise kohaga. Lõpuks saavutas Evans oma esimese WRC rallivõidu kodus, Walesi GB rallil.
Evans sõlmis 2020. aastal lepingu Toyota Gazoo Racing WRT tiimiga ning alustas autoralli maailmameistrivõistlustel sõitmist Toyota Yaris WRC autoga. Rootsi rallil saavutas ta oma esimese võidu Toyota meeskonna eest, saades esimeseks Briti piloodiks, kes selle võistluse on võitnud.
Bryan Bouffier

Bryan Bouffier (sündinud 1. detsembril 1978) on Prantsusmaa rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Xavier Panseri.
Martin Prokop

Martin Prokop (sündinud 4. oktoobril 1982 Jihlavas) on Tšehhi rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Jan Tomanek.
2014. aastal sõidab Prokop Jipocar Czech (Ford) tiimis. Ta sai Portugali rallil 6. koha ja on WRC arvestuses pärast 4. etappi 9. kohal.
Kris Meeke

Kris Meeke (sündinud 2. juulil 1979) on Suurbritannia rallisõitja.
Tema kaardilugeja on 2019. aastal Sebastian Marshall.
2013–2018 sõitis Meeke Citroëni tiimis. Edukaim hooaeg oli 2015, mille lõpetas viiendal kohal. 
Ta on kokku võitnud viis rallit, viimati 2017. aasta Kataloonia ralli. Nende viie võidu puhul oli ta kaardilugejaks Paul Nagle.
Henning Solberg

Henning Solberg (sündinud 8. jaanuaril 1973) on norra rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Ilka Minor.
Henning sõitis 2014. aastal WRC-s Fordiga. Ta sai Portugali rallil 4. koha.
Karksi mõisa kalmistu

Karksi mõisa kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,7 km kaugusele edelasse.
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Karksi mõisa tollased omanikud Lievenid umbes 1760. aastate keskel, arvatavasti seoses omanik Georg von Lieveni surmaga 1763. aastal. 
Esimene matus oli 1764. aastal ning kalmistule on teadaolevalt üldse maetud 4 lahkunut.
Kalmistu kabel.
Suure osa kalmistust võtab enda alla baroklik matusekabel. See on arvatavasti rajatud osaliselt mingile vanemale ehitisele, sest on osaliselt vajunud viltu. Võimalik, et see ehitis on olnud seotud Karksi ordulinnusega juba keskajal (kabel või vallikraavi teisel pool olnud eeskaitseehitis). 
Vana Karksi luteri kirik (1770. aastatel ehitama hakatud praeguse Karksi luteri kiriku eellane) jäi sellest paigast liiga kaugele. Kuna vana kiriku ümber oli arvatavasti tolleaegne kalmistu, võis see kunagine ehitis olla seotud ka kalmistu müüri või -kabeliga, ehkki kaardil pole selliseid ehitisi kujutatud.
Juho Hänninen

Juho Ville Matias Hänninen (sündinud 25. juulil 1981) on endine Soome rallisõitja.
Aastal 2005 võitis ta Marko Sallineniga Saaremaa Ralli.
2007. aastal sai tema kaardilugejaks Mikko Markkula, 2013. aastal Tomi Tuominen ning 2017. aastal Kaj Lindström.
Hänninen sõitis 2014. aastal Hyundai tiimis. 2017. aastal sõitis Toyotaga esimest korda kaasa terve hooaja ning lõpetas kokkuvõttes 9. kohaga. See jäi ühtlasi tema karjääri viimaseks.
Proopiomelanokortiin

Proopiomelanokortiin (lühend POMC) on paljude selgroogsete loomade ajuripatsi eessagara moodustatav peptiid ja prohormoon.
POMC-d komplekteeritakse ka hüpotalamuse neuronites, platsentas ja soolestikus.
Proopiomelanokortiini füsioloogilised ülesanded pole seni päris selged, uurimused on tuvastanud, et POMC osaleb neurotransmissioonis, õppimises, nii sünnieelselt kui ka sünnijärgselt sisenõristussüsteemi töös, POMC-d seostatakse ka vaimsete häirete ja kasvajate moodustumisega.
Proopiomelanokortiin on mitmete bioloogiliselt aktiivsete ainete allikaks, molekulist tekivad ensümaatiliselt (hüdrolüüsi teel) näiteks gammamelanotsüüte stimuleeriv hormoon, kortikotropiin (AKTH), alfamelanotsüüte stimuleeriv hormoon, kortikotropiinitaoline hüpofüüsi kesksagara peptiid (CLIP), beeta- ja gammalipotroopne hormoon, beetaendorfiinid jt.
Proopiomelanokortiingeeni ekspresseeritakse ajuripatsis. Vastavate retseptorite sünteesitav ja eritatav proopiomelanokortiin on eelkursoriks beetalipotropiinile, millest moodustatakse ka beetaendorfiin. Proopiomelanokortiini eritatakse verre stressi vastusena.
Roomajatel.
Madudel.
Madudel reguleerib proopiomelanokortiin muu hulgas ka mao naha värvust, nii näiteks raskendab harilike rästikute tuvastamist mustade (melanistlike) rästikute olemasolu, kuna nende siksaktriip pole nähtav. Rästikud ei sünni mustadena, nende värvus muutub uurijate arvates ajuripatsi eritatava proopiomelanokortiini mõjul, andes emastel teada suguküpsuse saabumisest.
Proopiomelanokortiingeen inimestel.
Proopiomelanokortiingeen koosneb 241 aminohappest ja asub inimestel kromosoomis 2p23.3.
Aderholdi mõis

Aderholdi mõis (läti keeles "Āderholda muiža", ka "Ramma muižiņa") oli mõis Lätis Riia linnas Brasa asumis. Saksa keeles "Aderholdshen", ka "Rammsche Höfchen". Mõisa peahoone asus Hospitāļu ielal.
Aderholdi mõisa rajas XVIII sajandil sõjaväehospidali kõrvale pagar Johan August Aderhold. Aderholdi mõis on üks vähestest Riia ümbruskonna mõisatest, mis kuulus linna käsitöölistele.
XIX sajandi alguses müüs järglasteta mees mõisa doktor Joachim von Rammile. Jenas õppinud arst hakkas esimesena Riia rahvast tuulerõugete vastu vaktsineerima, aastail 1803–1809 oli ta vaeste haigla direktor. 1806. aastal müüs Joachim von Ramm mõisa maha.
Aderholdi mõisa hooned pole säilinud. Johann Christoph Brotze 1803. aasta jooniselt on näha, et mõisa peahoone oli lihtne ühekorruseline palkmaja. Mõisa juurde kuulus ka mitu kõrvalhoonet.
Cluj-Napoca Põllumajandusteaduse ja Veterinaariaülikool

Cluj-Napoca Põllumajandusteaduse ja Veterinaariaülikool (lühend USAMV rumeeniakeelsest nimest "Universitatea de Științe Agricole și Medicină Veterinară Cluj-Napoca"), varasema nimega Majandusakadeemia on Rumeenia linna Cluj-Napoca suuruselt kolmas ülikool.
Kõrgkool rajati 1869. aastal Transilvaania Majandusühingu algatusel. Esimene hoone valmis 1873. aastal. 1906 sai ülikooliks. 1932. aastal valmis uus peahoone. 1959. aastal avati loomakasvatusteaduskond ja 1968. aastal veterinaariateaduskond. Tänapäeval on ülikoolis 5 teaduskonda: põllumajandus-, aiandus-, loomakasvatus- ja biotehnoloogia, toiduteaduse- ja -tehnoloogia ning veterinaariateaduskond.
Ülikoolis õpib umbes 6000 üliõpilast.
Theodore Millon

Theodore Millon (18. august 1928 – 29. jaanuar 2014) oli Ameerika Ühendriikide psühholoog, kes kogus eriti tuntust oma tööga isiksushäirete vallas. 
Teadustöö.
Millon lõi üldtunnustatud alatüüpide süsteemi kõigi DSM-is kirjeldatud isiksushäirete jaoks:
Moolok (film)

"Moolok" on 1999. aastal Venemaa, Saksamaa, Šveitsi, Jaapani, Itaalia ja Prantsusmaa koostööna valminud mängufilm.
Süžee.
Filmis kujutatakse ühte tavalist varasuvist päeva Adolf Hitleri ja tema kaaskonna elus Berchtesgadenis 1942. aastal.
Sandro Lopopolo

Alessandro Lopopolo (hüüdnimi Sandro; 18. detsember 1939 Milano – 26. aprill 2014) oli Itaalia poksija.
Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Kazimierz Paździorile (Poola).
1961–1973 võistles ta elukutselisena.
Hiina haldusjaotus

Hiina Rahvavabariigi haldusjaotus on viietasandiline:
1., 4. ja 5. järgu haldusüksused on kõikjal olemas, kuid mõnes kohas puuduvad 2., mõnes kohas 3. järgu haldusüksused. Keskalluvusega linnades ning osalt Xinjiangi Uiguuri autonoomsed piirkonnas, Hainani provintsis ja paiguti teistes provintsides on 3. järgu haldusüksused allutatud otseselt 1. järgu haldusüksustele. Mõnes ringkonna õigustega linnas (Sansha Shi, Zhongshan Shi, Jiayuguan Shi) on 4. järgu haldusüksused otseselt allutatud 2. järgu haldusüksusele. 
Sügisest 2011 on vähemalt üks koht (Xialu linnarajoon Huangshi Shi's), kus 4. järgu haldusüksused puuduvad ja 5. järgu haldusüksused on allutatud otse 3. järgu haldusüksusele. Pole teada, kas tegu on üksikjuhtumiga või algava haldusjaotuse ümberkorraldamisega.
1. järgu haldusüksused.
1. järgu haldusüksused on:
Surnud 13. augustil

"Siin loetletakse 13. augustil surnud tuntud inimesi."
Meredith Eaton

 
Meredith Hope Eaton (ka Meredith Eaton-Gilden; sündinud 26. augustil 1974 Long Islandil New Yorgi osariigis USA-s) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on 1,2 meetri pikkune ja nimetab ennast "lühikeseks näitlejaks"..
Meredith Eatonit tuntakse eelkõige tema rolli järgi advokaat Emily Resnickina telekanali CBS kohtusarjas "Family Law" (kus ta oli esimene püsirolliga naiskääbus USA tipptelesarjas) ning korduva osa järgi Bethany Horowitzina ABC sarjas "Boston Legal".
Noorus.
Eatoni ema on kliiniline psühhiaater ja isa administratiivõiguse kohtunik. Meredith Eaton õppis Hofstra Ülikoolis Hempsteadis New Yorgi osariigis, kus osales naisüliõpilasorganisatsioonis Delta Phi Epsilon. Ta lõpetas ülikooli 1996. aastal interdistsiplinaarsete uuringute alal kõrvalerialaga teatris. 2007. aasta juunis nimetas Hofstra Ülikool ta kuu vilistlaseks.
Eaton kaitses magistrikraadi kliinilise psühholoogia alal Adelphi Ülikooli Derneri Psühholoogiainstituudis (Derner Institute of Advanced Psychological Studies) keskmise hindega 4,0. Hiljem on ta öelnud, et psühholoogiaharidus andis talle parema oskuse mõista näitlemisel rollidünaamikat.
Karjäär.
Meredith Eatoni näitlejakarjäär algas 1999. aastal, kui ta osales avatud konkursil komöödiafilmi "Unconditional Love". Ehkki see oli tema esimene rollikonkurss, võitis ta enam kui 500 naist Kanadast, USA-st ja Suurbritanniast ning sai Maudey Beasley rolli.
"Unconditional Love" tuli välja alles 2002. aastal. Meredith Eatoni osatäitmist nägi Paul Haggis, kes lõi tema jaoks Emily Resnicki rolli sarjas "Family Law". Eaton liitus trupiga 2002. aastal ja osales sarjas kuni selle lõpetamiseni samal aastal. Hiljem on tal olnud silmapaistvaid rolle sarjades "NYPD Blue", "Dharma &amp; Greg", "", "Dr House" ja "". Ta on esinenud ka History Channeli dokumentaalfilmis "Standing Tall at Auschwitz" perekond Ovitzist ja sõltumatus dokumentaalfilmis "No Bigger Than a Minute" kääbuste teemal (film esilinastus PBSi programmis "P.O.V."
2006. aastal liitus Meredith Eaton sarja "Boston Legal" trupiga, mängides Bethany Horowitzi, William Shatneri tegelase Denny Crane'i silmarõõmu. David E. Kelley kirjutas selle rolli spetsiaalselt Eatoni jaoks.
Näitlemise kõrvalt tegutseb Eaton ka vaimse tervise terapeudina, ehkki 2007. aastal kinnitas ta, et näitlemine on tema jaoks esmane. Pärast "Family Law" lõppu oli tal raskusi uute osade leidmisega ja talle ei meeldinud Hollywoodi filmides kääbustele pakutavad stereotüüpilised rollid. Aasta vältel töötas ta Californias suletud psühhiaatriahaiglas, vahel ka ohtlike patsientidega. Ta on soovitanud elukutselistel näitlejatel hoida "tagavaraplaani" ja on öelnud, et psühholoogiakraad on tema "ohutusvõrk".
Eraelu.
Eaton oli abielus näitleja Michael Gildeniga alates 20. maist 2001 kuni Gildeni enesetapuni Los Angeleses 5. detsembril 2006. 12. oktoobril 2008 abiellus Eaton Los Angelese fotograafi Brian S. Gordoniga. Neil on üks laps.
Jozef Tiso

Jozef Gašpar Tiso (13. oktoober 1887 Bytča – 18. aprill 1947 Bratislava) oli Slovakkia poliitik ja katoliku preester.
Jozef Tiso lõpetas Žilinas gümnaasiumi, õppis seejärel vaimulikus seminaris Nitras. Andeka õpilasena võimaldati tal õppida Viini Ülikoolis, mille ta lõpetas 1910. aastal. Ülikooli lõpetamise järel teenis ta katoliku preestrina. 1915. aastal sai Jozef Tiso Nitra Teoloogilise Seminari rektoriks. Aastatel 1921–1923 oli ta Slovakkia peapiiskopi sekretär. Alates 1924. aastast kuni 1945. aastani oli ta katoliku preester Bánovce nad Bebravous.
1918. aasta lõpus astus Tiso klerikaalsesse autonomistlikku Slovakkia Rahvaparteisse. Esimest korda kandideeris ta Tšehhoslovakkia parlamenti 1920. aastal, valituks osutus 1925. aastal. Tšehhoslovakkia parlamendi liikmeks jäi ta kuni 1938. aastani. 1927–1929 oli ta Tšehhoslovakkia tervishoiu- ja spordiminister. Pärast Andrej Hlinka surma 1938. aasta augustis sai Tiso faktiliselt Slovakkia Rahvapartei liidriks.
1938. aasta oktoobris saavutas Slovakkia autonoomia ning Tiso sai 7. oktoobril 1938 Slovakkia peaministriks. 1939. aasta veebruaris hakkasid Saksa poliitikud veenma Slovakkia poliitikuid, et need kuulutaksid välja iseseisvuse. Vastukaaluks sellele hõivasid Tšehhoslovakkia väed 9. märtsil Slovakkia ja eemaldasid Tiso võimult. 13. märtsil 1939 kohtus Jozef Tiso Berliinis Adolf Hitleriga. Hitler sisuliselt sundis teda Slovakkia iseseisvust välja kuulutama. 14. märtsil 1939 kuulutas Slovakkia parlament välja Slovaki Vabariigi iseseisvuse. Tisost sai peaminister ja 26. oktoobril 1939 president.
Slovaki Vabariigi presidendina püüdis Tiso ajada suhteliselt mõõdukat poliitikat. Tal oli korduvalt konflikte natsionaalsotsialistliku peaministri Vojtech Tukaga.
Kui Punaarmee hõivas 1945. aasta aprillis kogu Slovakkia territooriumi, siis põgenes Tiso Austria kaudu Saksamaale. 6. juunil 1945 vahistasid Ameerika sõjaväelased ta Baieris ning ta anti Tšehhoslovakkia võimudele välja. Talle esitati süüdistus riigireetmises ning 15. aprillil 1947 mõisteti ta surma. Ta poodi üles 18. aprillil 1947.
Keskalluvusega linn

Keskalluvusega linn on mitme riigi 1. järgu haldusüksuse tüüp:
Benjamin Boukpeti

Benjamin Kudjow Thomas Boukpeti (sündinud 4. augustil 1981 Lagny-sur-Marne'is Prantsusmaal) on Togo aerutaja. Ta võitis Pekingi suveolümpiamängudel kärestikuslaalomis ühesüstal pronksmedali. See oli Togole läbi aegade esimene medal olümpiamängudel.
Boukpeti kasvas üles ja elas Prantsusmaal. Tema ema oli prantslanna ja isa togolane, tema vanem vend Oliver esindas aerutamises Prantsusmaad. Ka Benjamin osales juunioride seas Prantsusmaa esindajana, kuid vigastuste tõttu ei pääsenud ta täiskasvanute koondisse. Kuigi ta oli Togos käinud vaid ühe korra, otsustas ta esindada just seda Aafrika riiki. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas sai ta oma eelsõidus 15. koha. 2008. aastal tuli ta Aafrika meistriks ja tagas sellega koha olümpiamängudel. Esimeses sõidus sai ta eelviimase aja, kuid tänu teise sõidu kiireimale ajale pääses ta kaheksandana poolfinaali. Poolfinaalides sa ta kiireima aja ja sai finaalis startida viimasena. Seal võidetud pronks oli Togo ajaloo esimene olümpiamedal. 2012. aasta suveolümpiamängudele Londonisse pääses ta napilt, sest ei kvalifitseerunud Aafrika meistrivõistlustel. Siiski anti talle "wild-card" ehk vabapääse. Londonis jäi ta finaalis viimaseks ehk kümnendaks.
Kululuud

Kululuud on tulekustutusvahend. 
Seda soovitatakse kasutada grillimise ja lõkketegemise ajal kontrolli alt väljunud tule materdamiseks.
Keskalluvusega linn (Hiina)

Keskalluvusega linn (直辖市, 直轄市, "zhíxiá shì") on üks Hiina Rahvavabariigi 1. järgu haldusüksuste (provintsitasandi haldusüksuste) tüüpidest. 
See ei ole provints, kuid on provintsiga ja autonoomse piirkonnaga sama järgu haldusüksus. Ta allub vahetult riigile. 
Et Hiina on unitaarriik, siis ei ole tegu osariigiga.
Hiinas on neli keskalluvusega linna: 
Ajalugu.
Aastal 1927 kehtestas Hiina Vabariik 11 erilinna (特別市, "tébíeshì"): Nanjing, Shanghai, Beijing, Tianjin, Qingdao, Chongqing, Xi'an, Guangzhou, Hankou, Shenyang ja Harbin. Neile lisandus nominaalselt Dalian, mis oli Jaapani võimu all. Need nimetati ümber Yuani võimuga linnadeks (院辖市, 院轄市, "yùanxíashì") ning seejärel keskalluvusega linnadeks (直辖市, 直轄市, "zhíxiáshì").
Hiina Rahvavabariik kehtestas – kohe 1949. aastal – oma haldusjaotuses järgmised 12 keskalluvusega linna: Anshan, Benxi, Chongqing, Fushun, Guangzhou, Nanjing, Peking, Shanghai, Shenyang, Tianjin, Wuhan ja Xi'an; erinevalt varasemast lisati Anshan, Benxi ja Fushun ning kaotati Qingdao, Dalian ja Harbin, mis muudeti provintsilinnadeks; Hankou liideti Wuhaniga.
1950. aastal lisandus Lüda, novembris 1952 degradeeriti keskalluvusega linnast provintsilinnaks Nanjing. Aastal 1953 lisandus Changchun ja taastati Harbini staatus. 
Aastast 1954 jäid keskalluvusega linnadeks senistest ainult Peking, Shanghai ja Tianjin; ülejäänud said allprovintsilinnadeks ja mitu said provintsi pealinna staatuse. Tianjin kaotas selle staatuse 1958. ja sai uuesti 1967. aastal.
Aastast 1997 on neljas keskalluvusega linn Chongqing Shi, mis hõlmab endisest Chongqingist palju suurema ala.
Hüdroelektrienergia

Hüdroelektrienergia on gravitatsiooni toimel voolava või langeva vee jõul toodetud elektrienergia. 
Enamik hüdroelektrienergiat tuleb elektrigeneraatorite turbiine pöörlema paneva paisutatud vee potentsiaalsest energiast. 
See on levinuim taastuvenergia vorm. 
Maailmas toodetavast elektrienergiast moodustab hüdroelektrienergia 16%.
2010. aastal oli elektrienergia tootmist 3,427 teravatt-tundi ja seda tahetakse iga aasta tõsta umbes 3,1% järgnevad 25 aastat. Hüdroelektrienergiat toodetakse 150 riigis ning koos Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnaga toodeti kogu maailma hüdroelektrienergiat 2010. aastal 32%. Hiina on suurim hüdroenergia tootja maailmas, mis tootis 2010. aastal 17% kogu kodumaise elektrienergia kasutamisest. Praegu on maailmas neli hüdroelektrijaama, mis on suuremad kui 10 gigavatti (GW): Kolme Kuru tamm Hiinas, Itaipu tamm Brasiilia ja Paraguay piiril, Xiluodu tamm Hiinas ning Guri tamm Venezuelas.
Hüdroelektri maksumus on suhteliselt odav, mistõttu on see konkurentsivõimeline taastuvenergia allikas. Keskmine maksumus hüdroelektrijaamas, mis on võimsam kui 10 megavatti toodetud vool, on 3–5 USA senti kilovatt-tunni kohta. Hüdroelektrijaamade tootlikkust saab paindlikult reguleerida vastavalt elektrivõrgu vajadustele. Põhimõte toimib sellel, kas salvestatakse vee potentsiaalset energiat või lastakse vett rohkem läbi turbiinide. Kuigi tammide ehitamine katkestab jõe voolu ning võib kahjustada ökosüsteeme. Suurte tammide ja reservuaaride ehitamine sageli kaasab ka inimeste ja loomade ümberasustamise. Kui hüdroelektrijaama kompleks on valmis ehitatud, siis tehas ei tooda otseselt jäätmeid ja kasvuhoonegaase tekib märgatavalt vähem kui fossiilkütustel põhinevates jaamades.
Printsiip

Printsiip (ladina keeles "principium" 'algus; lähtekoht; põhialus') on loogikas, teaduses ja filosoofias teoreetilise süsteemi kavandi või praktilise käsitlussuuna lähtekoht, esindades teatud valdkonna sisulisi ja metoodilisi põhimõtteid. 
Üldistades võib öelda, et iga teaduslik distsipliin, filosoofiline seisukoht ning loogiline või matemaatiline süsteem lähtub printsiipidest, millele edasine teaduslik arutlus või filosoofiline argumentatsioon tugineb. 
Traditsioonilises loogikas on olulised neli printsiipi:
Reinaldo Gorno

Reinaldo Gorno (18. juuni 1918 Yapeyú – 10. aprill 1994 Buenos Aires) oli Argentina pikamaajooksja.
Ta võitis 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis ja 1951. aasta Panameerika mängudel maratonijooksus hõbemedali. Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel võitis Gorno ühe kulla, viis hõbedat ja ühe pronksi. Linnamaratonidest on ta võitnud Fukuoka maratoni ja Enschede maratoni.
Auruauto

Auruauto on auto, mille jõuallikaks on aurumootor.
Auruauto kiirusrekord pärineb 2009. aasta 25. augustist, kui brittide "British Steam Car Challenge" purustas alates 1906. aastast püsinud Stanley auruauto poolt püstitatud rekordi ja saavutas Mojave kõrbes Californias kiiruseks 225,055 km/h.
Bahušeŭsk

Bahušeŭsk (ka Baguševsk; poola keeles Boguszewsk) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Sianno rajoonis, Bahušeŭski külanõukogu halduskeskus. 
Asulat läbib raudteeliin Viciebsk-Orša. Bahušeŭskis on kaks keskkooli, muusikakool, kultuurimaja, kaks raamatukogu. Tegutseb harrastusteater. Alevis on metsamajand ja mööblitehas, tegutseb kondiitritsehh.
Ajalugu.
Bahušeŭski kohal asus karjamõis, kus tegutses aastail 1854–1884 pruulikoda. Seal valmistati lätlasest meistri käe all õlut. Aastal 1901 valmis raudtee, kohalik mõisnik Boguszewski andis raudteejaama juurde rahvale maad ja selle ümber tekkis asula, mis sai mõisniku järgi oma nime. Aastal 1915 rajati asulasse saekaater. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Ametlikult sai Bahušeŭskist alev aastal 1938.
Jõulutoidud

Jõulutoidud on jõule tähistavate rahvaste jõuluaja pidustustega seotud ja neil päevil söödavad toidud, mis võivad eri rahvastel või piirkonniti erineda. 
Jõulutoidud eesti jõulukombestikus.
Eesti talurahva jõulutoidud on olnud sealiha, jõululeib ehk jõuluorikas, verivorstid, hapukapsas; uuema jõulukombestiku järgi ka piparkoogid. Jõulujoogiks on olnud õlu.
Pidulaual pidi kindlasti olema koduõlu, sealiha (poolik seapea), jõululeib ja jõuluvorstid. Tavalised jõulutoidud olid veel pähklid, kapsas, keedetud oad, herned, naerid, kala ja või.
Lihatoidud.
Lihatoite söödi paljudes taluperedes pühapäeviti ja liha jagas peremees isiklikult ja jaopärast – üksnes jõulude ajal võisid seda süüa kõik isu pärast. 
Jõulutoidute hulka kuulus ka sea- ehk põrsapraad. 
Seapeast ja seajalgadest (eesjäseme alumisest osast, harvemini tagajäseme alumisest veerandist) ning veest ja maitseainetest (vürts, loorberilehed, sool jt) keedeti sülti ehk jaheliha. Sülti keedeti ka vasikapeast ja vasikajalgadest.
Saartel (Kihnu, Saaremaa, Hiiumaa jm) tarbiti söögiks ka hülgeliha, kuid puuduvad andmed selle kohta, kas hülgeliha oli ka jõulumenüü kandvaks koostisosaks. 
Veretoidud.
Loomaverest valmistati toite mitmeis Eesti paigus aasta läbi. Verest valmistati verileiba, verikooke, verivorstikesi ja verikäkke (käkid). 
Lõuna-Eestis säilitati soolaga segatud verd ka jõuluvorstide jaoks – veritanguvorst oli neil jõulupühade põline söök. Arvatavasti sealtkaudu levis veritanguvorstide söömine ka Põhja-Eestisse kus eelnevalt söödi peamiselt hapendatud verivorste. Läänemaal oli levinud verikäkkide söömine. 
Usukuuluvuse järgi valmistati ja söödi Eesti eri paigus ka valgeid vorste. 
Koduõlu.
Koduõllel oli tähtis roll ka uusaastakombestikus, nii võeti Saaremaal hingekesi uusaastaööl just õllega vastu.
Montenegro Airlines

Montenegro Airlines (Montenegro keeles: Montenegro erlajns) on Montenegro lennufirma, mille peakorter asub Podgoricas. Lennufirma kodulennujaam on Podgorica lennujaam. 
Lennufirma asutas 24. oktoobril 1994 Serbia ja Montenegro valitsus. Esimene kommertslend toimus 7. ​​mail 1997.
Lennukipark.
Montenegro Airlinesil on 2013. aasta detsembri seisuga järgmised lennukid:
Anggun

Anggun Cipta Sasmi (sündinud 29. aprillil 1974 Jakartas) on Indoneesia laulja.
Karjäär.
Tema esimene album oli "Dunia Aku Punya" (1989). Ta elab praegu Pariisis.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus esindas ta Prantsusmaad lauluga "Echo (You and I)". Finaalkontserdil sai ta 21 punktiga 22. koha.
2003. aasta novembris oli Anggun ajakirja FHM Indonesia kaanel. 2010. aastal valis ajakiri FHM Angguni maailma 100 kõige seksikama naise hulka. FHM Aasia seksikamate naiste edetabelis oli ta 6. kohal.
Isiklikku.
Anggun on olnud neli korda abielus. Tema esimene abikaasa Michel Georgea oli prantsuse insener. Aastail 2004–2006 oli ta abielus kanadalase Louis-Olivier Mauryga. Aastail 2010–2015 oli ta abielus prantsuse kirjaniku Cyril Montanaga, kellega tal on tütar Kirana Cipta Montana Sasmi. 16. augustil 2018 abiellus ta saksa muusiku ja fotograafi Christian Kretschmariga.
Sianno

Sianno ((transkribeerituna Sjanno, vanasti kasutatud nimekuju ka "Senna") on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Sianno rajooni halduskeskus. Poola keeles "Sienno". Asub samanimelise järve kaldal.
Linna nimi tuleb ilmselt sõnast "сена" ('hein'). Vana nimi, mis oli kasutusel veel XX sajandi alguseni, sarnaneb selle sõnaga rohkem kui tänapäevane.
Linnas asub kaks kooli, muusikakool ja spordikool. Siannos on kultuurimaja ja kaks raamatukogu, üks neist lastele. Linnas ilmub ajaleht «Голас Сенненшчыны».
Tööstusest on Siannos esindatud metsatööstus, toiduainetetööstus ja kergetööstus ja ehitusmaterjalide tootmine. Töödeldakse lina. 
Linnas asub koduloomuuseum. Vaatamisväärsusteks on rauaaegne linnus, raekoda aastast 1910 ja XVII sajandist pärinev frantsisklaste klooster. 
Ajalugu.
Siannot on esmamainitud 1534. aastal, mil Leedu väed vabastasid asula Vene vägede käest, kuigi asula alguseks loetakse aastat 1442, mil selle olevat asutanud Kazimierz IV. XVI sajandi algul sai Siannost alev. Asula kuulus Vidnitski-Ljubovskitele, Sennenski-Grybovskitele, Kurczidele, Sapiehadele, Ogińskitele ja Serakovskitele. Viljandi staarosti Marcin Korczi poeg Eustach Kurcz hakkas 1609. aastal katoliku kirikut ehitama. Aastal 1613 pani Lew Sapieha aluse kloostrile, mille juurde avati vaesemale rahvale mõeldud kool. Pärast Poola esimest jagamist aastal 1772 läks linn Vene impeeriumi koosseisu. Viis aastat hiljem sai Sianno linnaõigused. Aastal 1778 avati postkontor, aastal 1887 telegraaf. Aastal 1867 valmis uus kividest õigeusu kiriku hoone. 1924. aastal liideti Sianno Valgevene NSV-ga, aastal 1925 avati Lepielisse viiv raudtee, mis möödub linnast viie kilomeetri kauguselt. raudtee. Teises maailmasõjas hõivasid viiendal juulil 1941 Sianno Natsi-Saksamaa väed, aga 6.–10. juulini toimus seal üks sõja suuremaid tankilahinguid, kus osales üle 1500 tanki. Sõjas hukkus 970 Sianno elanikku, neist 104 olid sõjaväeteenistuses.
Aleksander Suure lennujaam

Aleksander Suure lennujaam on mitme lennujaama nimi.
Harald Viikman

Harald Ernst Reinhold Viikman (ka Wieckmann; 27. august (vkj)/ 8. september 1892 Tallinn – 7. august 1965 Stockholm) oli baltisaksa päritolu eesti ehitusinsener.
Ta lõpetas 1911. aastal Tallinna Peetri Reaalkooli ja 1919. aastal Riia Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina.
Ta töötas 1919. aastast Mereasjanduse Peavalitsuses insenerina, 1924. aastast oli ta Veeteede Valitsuse projekteerimisbüroo juhataja. 1924. aastast oli ta Tallinna Tehnikumi õppejõud, 1939. aastast ka Tallinna Tehnikaülikooli vesiehituse õppejõud.
Rootsis osales ta Stockholmi sadamavalitsuses insenerina Stockholmi suursildade ja sadamaehitiste projekteerimisel ja ehitamisel, kuni jäi 1961. aastal pensionile.
Ta oli tuntud harrastusfotograaf ja üks esimesi Eesti filmiamatööre.
Mazurivka

Mazurivka on mitme Ukraina asula nimi:
Johan Eurén

Johan Eurén (8. mai 1985) on Rootsi maadleja.
Ta maadles Heiki Nabiga 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis poolfinaalis, kus kaotas Heikile 1:2.
Sarah Zappulla Muscarà

Sarah Zappulla Muscarà (neiupõlvenimega Sarah Muscarà; sündinud 18. oktoobril 1943 Acireales) on Itaalia filoloog, kirjanduskriitik, kirjanik ja akadeemik.
Tema teadustöö on käsitlenud nii XIX ja XX sajandi väljapaistvaid kirjanikke (Verga, Capuana, De Roberto, Pirandello, D’Annunzio, Rosso di San Secondo, Martoglio, Borgese, Brancati, Patti, Bonaviri, Addamo) kui ka ebaõiglaselt unustusehõlma vajunud teoseid ja kirjanikke (Savarese, Lanza, Stefano Pirandello, Marangolo). Ta on avaldanud XIX ja XX sajandi väljapaistvate näitlejate (Giovanni Grasso, Angelo Musco, Turi Ferro) monograafiaid.
Zappulla Muscarà on vastutav Erasmuse kahepoolsete lepingute eest Hispaania, Prantsusmaa, Austria, Poola, Šveitsi, Belgia, Saksamaa ja Rumeenia ülikoolidega. Ta on olnud mitme välismaa ülikooli külalisprofessor.
Areen

Areen on esinemisplats või võistlusväljak, näiteks tsirkuses või spordivõistlustel.
Areen oli liivaga kaetud väljak rooma amfiteatris.
Areen (ajaleht)

Areen on ajalehe Eesti Ekspress kultuurileht (kultuurilisa).
Toimetajad.
Areeni toimetajad on olnud Harry Liivrand ja Tõnu Kaalep.
Seapraad

Seapraad on praeahjus küpsetatud sealiha – traditsiooniline Eesti toit, mida pakutakse sageli pidulikel puhkudel nagu sünnipäevad, pulmad, matused jms. See kuulub ka tavapäraste Eesti jõulutoitude hulka. Seapraad on laialt levinud ka teiste Põhjamaade rahvaste seas, kus üks populaarsemaid põllumajandusloomi on kodusiga.
Harilikult valmistatakse seapraadi praeahjus, harvemini tavalises ahjus kütmise lõppfaasis. Kui varem oli kombeks küpsetada sealiha lihtsalt ahjupannil või -vormis ning kuivamise vältimiseks tuli seda kasta, siis tänapäeval kasutatakse tihti ka küpsetuskotti või keeratakse liha fooliumisse, et see jääks mahlasem.
Tavaliselt kasutatakse seapraeks paksu sealihaviilu, mis koosneb põhiliselt tailihast, kuid mille serva jääb ka pekki. Pekiosa lisab tailihale mahlasust ja suuremal kuumusel võib sellest moodustuda krõbe koorik. Enne küpsetamist hõõrutakse lihatükki mõlemalt küljelt soola, pipra ja muude maitseainetega.
Sealiha juures võidakse küpsetada porgandeid, õunu, kaalikat, sibulat või muid aiavilju. Vahel seapraadi ka pikitakse porgandi, küüslaugu või muu sellisega, et lisada lihale maitset ja võimaldada sisselõigete kaudu niiskusele parem pääs liha sisemusse. 
Seaprae traditsiooniline lisand.
Seaprae kõrvale antakse Eestis enamasti keedu-, harvemini praekartulit. Maitseainetest on traditsiooniline lisand kibe eestipärane sinep.
Kastmekann

Kastmekann on väikese tilaga või kastmelusika lohkudega lauanõu: väike kann, milles serveeritakse praekastet.
Paul Lestal

Paul Christfried Lesthal (22. jaanuar 1889 Ravila mõis, Kose kihelkond, Harjumaa – 9. aprill 1976 Lindenfels, Kreis Bergstraße, Hessen, Saksamaa) oli Eesti kindlustustegelane. 
Paul Lestal sündis Ravila mõisas mõisavalitseja pojana. Lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli ja astus 1907 I järgu vabatahtlikuna teenima 23. jalaväediviisi 90. Oneega jalaväepolgus Tallinnas, kus ülendati 14. oktoobril 1908 reservväkke arvamisel lipnikuks. 1914 kutsuti Peterburis tagasi teenistusse, kus teenis 1. tagavarapataljonis nooremohvitserina ja seejärel laekahoidjana 176. tagavarapataljonis Krasnoje Selos. Sealsamas määrati 1916 4. roodu ülemaks. Lõpetas Oranienbaumi lipnikkude kooli kuulipilduja kursused 1916 Oranienbaumis ja määrati nooremohvitserina teenima 19. Siberi kütipolku. Osales Esimeses maailmasõjas 21. detsembrist 1916 kuni 4. detsembrini 1917, kus kuulipildujakomando Colta koosseisus oli väerindel, ülendati 1917 alamleitnandiks ja temast sai sama polgu kuulipildujakomando ülem. 
Vabadussõjast võttis osa alamkaptenina. Teenis Kaitsejõudude Peastaabi kuulipilduritekomandos ja 2. juunist 1919 Soomusrongide Divisjonis, mille järel oli alates 4. juulist 1920 Tagavaraväes.
Majandusalast tegevust alustas 1908 pangamaja Hoeppener &amp; Ko juures Tallinnas; töötas Moskva speditsioon fa S. Kusnitzky &amp; Co juures; 1911 Hoeppener &amp; Ko juures asuvas I Vene Tulekindlustuse Seltsi peaesinduses Tallinnas; 1920 a/s Harju Panga juures asuvas kindlustusaktsiaseltsi Eesti Lloydi peaesinduses; 1926 kindlustusaktsiaseltsi Eesti Lloydi osakonna juhataja K.-T. Panga juures Tallinnas; aastast 1927 sama aktsiaseltsi Tallinna osakonna juhataja ja seejärel aastast 1935 kindlustusaktsiaseltsi "Eesti Lloyd" asjaajaja-direktor. 
Isiklikku.
Ta abiellus 1912. aastal kauaaegse Lootuse seltsi juhatuse liikme Johan Krügeri (1857–1925) tütre Meta Krügeriga, neil oli tütar Irene (1913–1937).
Paul Lestali vend Arthur Lestal (1887–1941) oli fotograaf ning poolvend Hans Lesthal (1880–1937) farmatseut ja sanitaarkapten, Tartu Ülikooli Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (aastast 1947 Lääne-Euroopa keelte) kateedri õppejõud Ralf Lesthali (1907–1990) isa.
Salat (toit)

Salat on mitmest peeneks hakitud, enamasti taimsest komponendist segatud toit. 
Traditsiooniliselt on salatid külmad, kuid tänapäeval valmistatakse ka sooje salateid. Salatid võivad olla täielikult taimsed, kuid tihti on neis ka üks või mitu loomset koostisosa. Üldjuhul kasutatakse salatis mitut hakitud taimset ja üht loomset koostisosa, millele lisatakse salatikaste (sageli majoneesi-, toiduõli- või hapukoorepõhine) ja maitseained. Tavaliselt nimetatakse salateid nende põhiliste komponentide järgi, kuid mõnel on ka rahvusvaheliselt tuntud nimi või nimetus.
Eestis on levinud näiteks vorsti-kartulisalat, vorsti-makaronisalat, mitmesugused kapsasalatid, tomati- ja kurgisalatid, rahvusvahelistest tuntakse meil näiteks Caesari salatit, Olivier' salatit ja Kreeka salatit. Eestipärast kartulisalatit on nimetatud üheks eesti rahvustoiduks.
Viinerid

Viiner on väike, peenike, hästi peenestatud ja osaliselt suitsutatud vorst.
Nimetus.
Nimetus "viiner" tuleb saksakeelsest nimetusest "Wiener Würstchen", tõlkes 'Viini vorstike'.
Neid nimetatakse ka "Frankfurter Würstchen" ning nad on tuntud 13. sajandist.
Eestis.
Viinerid on Eestis väga populaarsed, neid kasutatakse teistes roogades ja pakutakse paljudes söögikohtades praetult lastepraadide osana.
Ameerika Ühendriikides.
"Hot dog" on Ameerika versioon viinerist, mis on lühem ning on kiles, mitte lambasooles nagu algupärane viiner, kuid need on tänapäeval kõige rohkem levinud.
Toiduohutus.
Ameerika Ühendriikide Põllumajandusdepartemang hoiatab, et kuigi "hot dog"'i viinerid on juba läbi küpsetatud, siis toidumürgituse saamisele altimad inimesed peaksid neid enne söömist uuesti kuumutama, sest need võivad põhjustada listerioosi. Euroopas on leitud, et suurenenud on valmis- ja muude toitude (näiteks salatid, suitsukala, puuviljad, juurviljad, lihalõigud, võileivad) reostumine ja listerioosi levik.
Metsik

Metsik on Lääne-Eesti rahvapärimuses viljakushaldjas, keda kujutati meheks või naiseks rõivastatud õlest nukuna. Arvati, et kui see nukk asulast (nt külast) välja viiakse ja ära põletatakse, siis kaob ära igasugune viljatus ja ebaõnn. Metsiku populaarsus oli eriti suur Saaremaal.
Nimest.
Eiseni järgi tähendas metsik metsa, metsatukka või metsas asujat ning hilisema laiendatud tähenduse järgi ka metsa vaimu ja metshaldjat. 
Olemus.
Metsik on hea vaim/haldjas. Tema jaoks ohverdati igal aastal iga päev, et too karja kaitseks. Kuna metsik on karjakaitsja, siis loodeti, et ta ajab ära nii hundid kui ka muud röövloomad, tal olid samad ülesanded nagu hiljem pühal Jüril. 
Välimus.
Metsik annab oma õnnistuse viljale ja karjale. Vanasti tehti õlgedest mehe kuju, mida nad metsikuks kutsusid. Metsik ehitati teiba otsa, pähe pandi vana kübar ja selga vana naisterahva kuub. Õlgedest metsik viidi külast välja ja pandi lähima puu otsa. Siis pidavat tervel külal sel aastal hästi minema. Tavaliselt hakati metsikut valmistama vastlapäeva või uue aasta paiku. Teda meisterdati ka muudel aegadel. Kui metsik oli põllu äärde üles pandud, siis oli ta viljaõnne jaoks mõeldud, kui aga puu otsas siis karjaõnne. Usuti, et naisterahva moodi metsik tõi karjale sigidust ja meesterahvasarnane viljale õnne. Usuti, et metsik sarnaneb metshaldja või metstondiga.
Kaneelipuu

Kaneelipuu ("Cinnamomum") on igihaljas lehtpuude perekond.
Klassifikatsioon.
Kaneelipuu perekonda klassifitseeritakse järgmised puuliigid:
Aganaleib

Aganaleib (ka: "vahelikuleib, vahelik") oli vanasti Eesti talurahva hapendatud rukkileib, mille tainas oli palju purustatud aganaid või tuulamata teraviljast tehtud jahu.
Aganaleib oli kuni 19. sajandi keskpaigani eesti talurahva peamine toit. Pärast seda saadi olude paranedes küpsetada sageli ka puhast leiba.
Vahelik

Vahelik ("Paxillus") on seeneperekond vahelikuliste sugukonnas.
Tempo (kaater)

Tempo on enne Teist maailmasõja Tartus ehitatud ja tänapäevani sõidukorras olevana säilinud lõbusõidukaater (toonases kõnepruugis mootorpaat).
Ajalugu.
Kaatri ehitasid Tartus ettevõtja ja muusik August Kruuvi ja tema abikaasa aastatel 1936–1937. Ehitusmaterjalid varus laevameister ise hoolikalt. Vette lasti 2. mail 1937. Kaatrit kasutati lotjade vedamiseks ja lõbusõitudeks Emajõel.
Okupatsioonivõimud konfiskeerisid Tempo 1940. aastal. Kaater oli Teise maailmasõja ajal Punaarmee ja Wehrmachti käsutuses, osaledes algul ka sõjategevuses. Viimaks 1944. aastal Eestist taandudes uputasid sakslased kaatri Emajõkke suubuvasse Ilmatsalu jõkke. Nõukogude uue okupatsiooniaja algul tõstis kaatri üles, remontis ja kasutas seda mõnda aega Tartu Ülikooli töötaja ja kommunist Punnar kaaskonnaga. Hiljem läks alus pärast mõneaastast seismist Nõukogude sõjaväelaste kätte, kes ei suutnud seda töökorda saada ning jäi lõpuks vedelema Univeri lauavabriku laoplatsile.
Lõpuks said algsed omanikud Tempo pärast pikki väntsutusi jälle enda kätte, taastasid, ehitasid peale kajuti ja lasid töökorras olevana 1973. aastal uuesti vette. Laeva ehitaja August Kruuv ise suri 1968. aastal ja kaatri eest hoolitsemist jätkas tema poeg Hando Kruuv. 1970.–1980. aastail kasutati kaatrit taas lõbusõitudeks Emajõel, noorte purjespordi toetamiseks ja ka veesuusatajate vedamiseks. 1990. aastal toetati Tempoga mitteametlikku Optimist-klassi purjejahtide Tallinn-Helsingi-Tallinn regatti, mispuhul transporditi kaater ka esmakordselt merevette.
Eesti taasiseseisvumise järel hoiti kaatrit veel senistes ülesannetes töös, kuid uuel aastatuhandel hakkas korrashoid käima omanikele pikkamisi üle jõu. 2007. aastal kaatrit enam vette ei lastud. Valdajad soovisid aga kindlasti haruldast alust säilitada ning võtsid eesmärgiks selle taastamise ja üleandmise Meremuuseumile. 
Ehitus.
Kaater on ehitatud kvaliteetsest puidust. Kaared ja emapuu (kiil) ning ahtripeegel on tehtud tammepuust ja laudis männipuust. Kere on ruumikas, sisaldades ka kambüüsi ja 4–6 magamiskohta. Kaatri silla ehitamisel võeti arvesse Tartu kunagise ujuvsilla aluse laevasõidutee kõrgust.
Kaatril on olnud kolm eri tüüpi mootorit. Originaalis oli Junkersi bokser-diiselmootor, Nõukogude ajal mootor ZiS-5 ja 1970. aastatel pärast taastamist Detroit Dieseli rida-6 diiselmootor, mis saadi sõjas puruks lastud USA päritolu tankilt.
Loorberilised

Loorberilised ("Lauraceae") on taimede sugukond.
Klassifikatsioon.
Loorberiliste sugukonda klassifitseeritakse APG III süsteemis järgmised taime perekonnad:
Loorberipuulaadsed

Loorberipuulaadsed ("Laurales") on taimede selts.
Klassifikatsioon.
Cronquisti süsteemis liigitatakse loorberipuulaadsete seltsi järgmised sugukonnad:
APG III süsteemis klassifitseeritakse loorberipuulaadsete seltsi järgmised taime sugukonnad:
Eelijapäev

Eelijapäev (setudel ka "iljapäev, jakapäev") on 20. juulil õigeusu kirikukalendris prohvet Eelija mälestuspäev.
Rahvakalendris on Eesti alal seda päeva tuntud eelkõige Setumaal, kus see on suve keskpaiga määraja. Siitpeale algab sügissuvi ja lõikusperiood, vesi hakkab jahenema ja parme ning muid söödikuid jääb vähemaks. Eelijapäeval kehtib setudel töökeeld ja käsk seda päeva pühitseda: kui jakapäeva ei pühitse, lööb pikne põlema.
Kamõšla rajoon

Kamõšla rajoon (vene "Камышлинский район", tatari "Камышлы районы") on 2. järgu haldusüksus Venemaal Samara oblasti põhjaosas. Piirneb idas Orenburgi oblastiga.
Rajooni läbib Soki jõgi.
Elanikest olid 2010. aasta seisuga 81% tatarlased, 10,6% venelased, 4,2% tšuvašid ja 1,2% mordvalased.
Rajoonis on 6 kohaliku omavalitsuse üksust 22 asulaga.
Loorberipuu

Loorberipuu ("Laurus") on igihaljaste taimede perekond.
Klassifikatsioon.
Loorberipuu perekonda klassifitseeritakse järgmised taimeliigid:
Enne

Enne ehk ettetähendus on seik, nähtus või märk, mida peetakse midagi ennustavaks.
Ended eesti rahvakultuuris.
Eesti talurahvas on arvestanud ilmaendeid, mis valdavalt on kogemuslikud. Nt pandi tähele, et kui kuuseoksad lumele langevad, on tulemas kevadsula.
Hapurokk

Hapurokk (põhjaeesti murdes "rokk, kirnurokk, piimarokk, kirnupiim", tartu ja võru murdes "jüvä, ivä, iväleem, ivärokk") oli vanasti Eestis tarvitatud nõrgalt hapendatud jahujook. Eestis joodi kuni 19. sajandi lõpuni hapurokka laialdaselt. Hapurokk võib olla ka paksem nagu supp või pudru.
Erinevates maades tehakse mitmeid toite hapendatud jahust, sealhulgas hapendatud rukkijahust, kuigi ei ole teada samasuguseid kui eesti hapurokk. Näiteks Poolas tehakse hapendatud rukkijahust suppi nimega "zur". Sarnane on ka soome (karjala) "", mida valmistatakse kartulitest ja hapendatud rukkitaignast.
Valmistamine.
Hapupiima või veega segatud rukkijahu (vahel ka odrajahu) ei keedetud, vaid hautati ning klopiti tugevalt. Seejärel valati suuremasse nõusse, lisati külma vett ning lasti mõni päev hapneda. Joodi selginud vedelikku, põhja sadestunud paks söödi või anti loomadele.
Hapuroka tegemine ja söömine Kihnus.
Kihnu keeles: "Apuroka tegemine ning süemine Kihnus". Hapurokk on üks kihnu argiseid magustoite, mida süüakse igal aastaajal. Kihnu moodi hapuroka tegemiseks kasutatakse rukki- või rukkipüülijahu, kartuleid, vett, maitsestamiseks suhkrut ja köömneid. Valmistusviise on kaks: sooja veega segatud jahu jäetakse sooja kohta hapnema. Hapnemisprotsessi kiirendamiseks on kasutatud ka leivajuuretist. Mõnel pool tambitakse hulka keedatud kartuleid või lisatakse maitseks köömneid. 
Tavaliselt valmistatakse hapurokka kohe pärast leivategu samas nõus, kus leibagi, siis on juba vajalik kogus juuretist olemas. Edasi toimetavad perenaised erinevaid retsepte ja võtteid kasutades.
Hapuroka valmistamine Muhumaal.
Muhu murrakus: "apurokk, tuhlirokk". See traditsiooniline muhu toit on olnud peamiselt piduroog ning toidul on mitmeid teisendeid. Põhikomponent on kartul, millele lisatakse rukki- ja/või nisujahu. 12–18 tundi hapnenud kartuli ja jahu segu aetakse enne keetmist läbi sõela. Viimases keetmise etapis lisatakse maitse järgi suhkrut. Rokk jahutatakse ja süüakse külma piimaga.
Harjaste võtmine

Harjaste võtmine oli eesti rahvameditsiinis ravivõte, mille eesmärk oli imikutel ja väikelastel ennetada harjaste (s.o vinnid, jt nahahaigused) tekkimist või neid eemaldada. 
Ravivõtte korral määriti lapse keha üle mingi vedelikuga (nt hapuleivataignaga), misjärel laps mähiti riidesse ja viidi kuuma sauna. Saunas last viheldi nii kõvasti, kui see kannatas. Pärast vihtlemist pesti laps sooja veega puhtaks.
Sixto Rodriguez

Sixto Rodriguez (tuntud ka kui Rodríguez või Jesús Rodríguez; 10. juuli 1942 Detroit – 8. august 2023) oli Ameerika Ühendriikide folkmuusik.
Ta andis 1970. aastate alguses välja kaks albumit, mis ei olnud eriti edukad ning ta lõpetas muusikukarjääri. 
1977. aastal anti Austraalias välja tema loomingu kogumikalbum "At His Best", mis oli küllaltki edukas ning Rodriguez käis kontserdireisil Austraalias 1979. ja 1981. aastal. Tema teadmata levitasid Lõuna-Aafrika Vabariigis piraatstuudiod tema loomingut miljonilistes tiraažides ja kuulujuttude järgi enesetapu sooritanud muusikust kujunes apartheidivastaste noorte vaimne teejuht. 1997. aastal leidis tema tütar internetist Rodriguezele pühendatud Lõuna-Aafrika veebisaidi ja alles siis sai ta teada oma muusika edust seal. Juba järgmisel aastal suundus ta kontserdireisile LAV-i. Hiljem on ta andnud kontserte Austraalias, Euroopas ja mitmel pool mujal maailmas.
2012. aastal valminud temast tehtud dokumentaalfilm "Suhkrumeest otsimas" pälvis parima dokumentaalfilmi Oscari.
Arsen Džulfalakjan

Arsen Džulfalakjan (sündinud 8. mail 1987) on Armeenia maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel 2012. aastal hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses.
2014. a tuli ta Taškendis maailmameistriks.
Võrumaa Vaegkuuljate Ühing

MTÜ Võrumaa Vaegkuuljate Ühing on ühendus, mis koondab eelkõige Võrumaal elavaid vaegkuuljaid, kuid ühingusse võetakse ka teisi huvilisi.
Võrumaa Vaegkuuljate Ühing moodustati 1. märtsil 2001. Seisuga 1. september 2016 oli seal 62 liiget.
Ühingu eesmärk on koondada eelkõige Võrumaa kuulmisprobleemidega (vaegkuulmine, tinnitus, kurtus jms) inimesi, kuid liikmeteks võetakse vastu soovijaid üle Eesti ja välismaalt. Toetajaliikmeks saavad kandideerida kõik, kes tahavad ühingule nõu ja jõuga abiks olla. Selleks ei pea olema kuulmisega seonduvaid probleeme. Toetajaliikmetele laienevad samasugused põhikirjajärgsed õigused ja kohustused kui tavaliikmetele.
Kuulumine ühingusse võimaldab
Olympic

Olympic (prefiksiga RMS ehk 'kuninglik postiaurik') oli reisilaev, mis sõitis Põhja-Atlandi ookeani liinil Briti saarte ja Mandri-Euroopa ning Põhja-Ameerika vahet.
Ookeaniliinilaev valmis 1911. aastal Põhja-Iiri pealinna Belfasti laevatehases Harland &amp; Wolff.
Olympic, Titanic ja Britannic kuulusid Olympic-laevaklassi. Kõik kolm kuulusid laevakompaniile White Star Line. Neist kauem, 24 aastat, sõitis Olympic aastail 1911–1935. Esimese maailmasõja ajal vedas Olympic sõdureid, seejärel jätkas Atlandi ületust kuni 1930. aastate keskpaigani. Oma viimastel aastatel tootis laev, suure depressiooni ja moodsamate laevade liiniletuleku tõttu, rohkem kui poole võrra vähenenud reisijaskonda sõidutades kahjumit.
Aastail 1911–1913 oli Olympic kogumahutavuselt suurim ookeaniliinilaev (kui mitte arvestada veidi suurema Titanicu lühikeseks jäänud teenistust).
Kristjan Laasik

Kristjan Laasik (sündinud 1977) on eesti filosoof.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli, õpetanud Miami Ülikoolis ja Shandongi Ülikoolis.
Ta on tegelenud taju filosoofiliste küsimustega ning Edmund Husserli filosoofiaga.
Shandongi Ülikool

Shandongi Ülikool on ülikool Jinani linnas Shandongi provintsis Hiinas.
Ülikool on asutatud aastal 1901 ja ta paikneb mitmes linnakus.
2009. aastal õppis seal täiskoormusega õppes 57 500 üliõpilast.