tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Australopithecina

Australopithecina on triibuse "Hominini" 2 perekonda:
4 miljonit aastat tagasi hargnesid australopiteegid kahte eraldi rühma - graatsilisteks ja robustseteks vormideks. "Australopithecus"'eid nimetatakse "graatsilisteks ehk saledateks australopiteekideks" ja "Paranthropus"'eid "robustseteks ehk jõulisteks australopiteekideks".
Vanasti nimetasid teadlased perekonda "Paranthropus"'t "Australopithecus"'eks. Nüüd on uuesti elustatud vana nimetus "Paranthropus" ("kõrvalinimene"), kes olid Lõuna-Aafrika jõulised vormid. Jõulised australopiteegid on "Paranthropus robustus" ja "Paranthropus boisei". Ida-Aafrika jõuline australopiteek on "Paranthropus aethiopicus". Jõulised australopiteegid elasid samal ajal kui "Homo habilis" ja "Homo erectus". Kuna jõulised australopiteegid on välja surnud, siis teadlased arvavad, et nad võisid saada tubli küti "Homo habilis"'e saagiks.
Australopiteegid arendasid välja algelise sümbolsüsteemi. Keele edasiarengu teguriteks olid keeleliste vahendite selektsioon ja muutused ajus. Evolutsioon soosis organisme, kes olid keele kui lisakoormusega toimetulekuks paremini kohanenud.
Australopiteekide võrdlemine inimesega.
Fossiilide klassifitseerimisel võrreldakse neid inimese tunnusjoontega, et vahet teha, kas on tegemist inimese või Aafrika inimahvi eellasega.
Alumati järv

Alumati järv (ka "Alusmati järv") on järv Valgamaal Valga vallas Taheva külas.
Japsi järv

Japsi järv (ka "Äpsi järv, Epsi järv") on järv Valgamaal Otepää vallas.
Ehmestiivalised

Ehmestiivalised ("Trichoptera") on putukate selts, kelle valmikud sarnanevad koiliblikatega. Maailmas on teada umbes 7000 liiki ehmestiivalisi, Eestist umbes 170.
Fülogeneetiliselt on nad lähedalt seotud liblikatega, kelle tiibi katavad soomused. Need kaks seltsi koos moodustavad ülemseltsi "Amphiesmenoptera".
Ehmestiivaliste neli tiiba on kaetud väikeste karvadega. Enamasti on tagatiibadel karvu vähem ja need on eesmistest läbipaistvamad. Ehmestiivaliste tiivasoonestuses on suhteliselt vähe ristsooni. Neil on omapärane tiibade asend puhkeseisundis – tiivad on keha kohal katusjalt.
Areng.
Ehmestiivalised arenevad täismoondega. Nende vastsed on vee-elulised, kes sageli ehitavad endale kaasaskantavaid kodasid (näiteks puruvanalased). Mõnede sugukondade vastsed ehitavad ka saagi püüdmiseks püüniseid. Kodade ehitajad (puruvanad) nukkuvad oma kojas. Pärast nukustaadiumit närivad vastsed oma koja katki ja tõusevad veepinnale, kus mõne aja möödudes tõusevad lendu.
Ao järv

Ao järv (ka "Aojärv") on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.
Küünimetsa järv

Küünimetsa järv ehk Küünimõtsa järv, Küünimetsa Ahnjärv on järv Võru maakonnas Antsla vallas Ähijärve külas. Järv asub Karula rahvuspargi territooriumil sihtkaitsevööndis.
Küünimetsa järv paikneb Karula kõrgustikul ning on põhikujult ümmargune. Järve väljavool on üheks lähteks Mustjõele. Kaldad on valdavalt õõtsikuga, kohati turbased. 
Taimestik on liigirikas: esineb üle 20 liigi makrofüüte.
Kalaliikidest esineb (2007) linaskit, haugi, kokre, mudamaimu, roosärge, särge. Varem on esinenud ahvenat, ent see liik on järve ummuksissejäämiste järel 1990. aastail kadunud. Pärast kopra asumist järve pole järv enam ummuksisse jäänud.
Liuskurlased

Liuskurlased ehk vesijooksiklased (ka "vesilutikad"; "Gerridae") on putukate sugukond lutikaliste alamseltsist. 
Liuskurlased elutsevad vee pindkilel. Nende tagumised jalad on väga pikad ja need tagavad kiire liikumise (jooksmise), kuni 1,5 m/s. Liuskurlaste jalad ei märgu. Erinevalt vesivaksikutest toetuvad nad veepinnale nelja jalaga. Eesjalad on neil lühikesed ja spetsialiseerunud saagi püüdmiseks. Nende jalad on kaetud väikeste karvakestega, mis reageerivad veepinna võnkumistele, aidates nõnda kindlaks teha saaklooma asukoha.
Paljudel perekondadel on tiivad.
Nii vastsed kui valmikud on kiskjad, kelle põhitoidus on väiksemad putukad.
Eesti liigid.
Eestis elab 8 liiki liuskurlasi.
Ujurlased

Ujurlased ("Dytiscidae") on mardikaliste seltsi kuuluv sugukond putukaid. Ujurlasi arvatakse olevat üle 160 perekonna üle 4000 liigiga.
Ujurlased on lähedaselt seotud jooksiklastega. 
Ujurlastel on voolujooneline läikiv ja tugev keha. Nende tagajalad on lamenenud ja kohati kaetud pikkade karvadega, üldjuhul on need pikemad kui eesjalad. Paljude perekondade isastel on eesjalgade käppadel iminapataolised moodustised, mis hõlbustavad paaritumisel emastest kinnihoidmist. Ujurlaste suurus jääb vahemikku 0,2..3,8 cm. 
Nii vastsed kui valmikud on kiskjad, kelle peatoidus on kullesed, teod, limused jpt vee-elulised loomad.
Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala

Lääne-Eesti saarestiku biosfääri kaitseala (inglise "West Estonian Archipelago Biosphere Reserve") oli 1990–2006 tegutsenud looduse ja pärandkultuuri kaitse territoorium, mis kuulus UNESCO biosfäärikaitsealade hulka.
Eesti valitsuse määrusega 27. detsembrist 1989 (mis jõustus 1. jaanuarist 1990) moodustati Lääne-Eesti saarestiku biosfääri kaitseala üldpindalaga 1 560 078 ha. Aastal 2002 moodustati kaitseala tegevuse koordineerimiseks Sihtasutus Biosfääri Programm, enne seda osales biosfääri kaitseala töös Eesti Vabariik. 
17. augustil 2006 see määrus tühistati, kuid biosfäärikaitseala Hiiumaa, Saaremaa, Vormsi ja Läänemaa teabekeskused töötasid edasi. 2008. aasta lõpus täiendati säästva arengu seadust sätetega, mis sätestasid biosfääri programmiala definitsiooni, et tagada biosfääri kaitsealade jaoks vajalik õigusruum. Kaitseala asemel asus tegutsema Lääne-Eesti saarte biosfääri programmiala. Biosfääri programmiala on UNESCO programmiga Man and Biosphere haaratud ala haridus-, seire- ja uurimistöö korraldamiseks ning loodusvarade kaitse ja säästliku kasutamise ühitamiseks.
Biosfäärikaitseala Hiiumaa keskust juhatanud Ruuben Post oli üks kaitseala peaideolooge.
Puisniit

Puisniit on puude ja põõsastega heinamaa ehk regulaarselt niidetava rohustuga hõre puistu.
Puisniidu oluliseks omaduseks on suur liigirikkus.
Ajalugu.
Puisniidud kujunesid inimese elupaikade ümbrusse juba üle 4000 aasta tagasi seoses puidu tarbimisega ning hiljem karjakasvatuse levimisega. 
Oma traditsioonilise ilme said Eesti puisniidud seoses vikati kasutuselevõtuga ja heinateo kultuuri kujunemisega arvatavasti 4.–7. sajandi paiku. 
Kuni 20. sajandi alguseni olid puisniidud põhilisteks ja levinumateks heinamaadeks Eestis. Koos hobuniidukite ja traktorniidukite kasutuselevõtuga ning sellele järgnenud intensiivpõllumajanduse perioodiga asendusid puisniidud enamasti lagedate (puude ja põõsasteta) heinamaadega.
Kaitse.
Eriti väärtuslikuks teeb puisniidud nende suur liigirikkus. Taimestiku väikeseskaalalise liigirikkuse poolest on Euroopa puisniitude kooslused ühed maailma liigirikkaimad. Näiteks Laelatu puisniidul on kirjeldatud kuni 76 taimeliiki ruutmeetri kohta ja Vahenurme puisniidul 74 liiki ruutmeetri kohta.
Puisniitude kaitsega tegeleb Eestis teiste seas Pärandkoosluste Kaitse Ühing.
Eesti kaitsealuste puisniitude hulgas on Laelatu puisniit, Nedrema puisniit, Tagamõisa puisniit, Vahenurme puisniit, Koiva puisniit, Allika puisniit jt. Neist suurim ja külastajaile hästi sobiv on Nedrema puisniit.
Sõudurlased

Sõudurlased ("Corixidae") on lutikaliste alamseltsi kuuluv putukate sugukond. Sõudurlasi on teada umbes 33 perekonda 550 liigiga. 
Sõudurlased sarnanevad kehaehituselt väga selgsõudurlastega. Sõudurlaste keha on lamenenud ja kuni 1,3 cm pikk. 
Sõudurlased asustavad aeglase vooluga ja seisuveekogusid, kus nad ujuvad oma pikkade tagajalgadega, mis on varustatud ujumiskarvadega, põhja lähedal.
Eesti Mesinike Liit

Eesti Mesinike Liit (lühend EML) on 1992. aastal asutatud Eesti mesinike erialaorganisatsioon.
Tegevus.
Liit annab välja kuus korda aastas ilmuvat ajalehte Mesinik ning korraldab mesinduse õppepäevi üle Eesti. Suuremad EML korraldatavad üritused on sügisesed ning kevadised mesinduspäevad, mis toimuvad Jänedal ja kestavad reeglina kaks päeva. Suviti korraldab EML Eesti mesinduse suurüritust, üleriigilist mesinduspäeva.
Alain Badiou

Alain Badiou (sündinud 17. jaanuaril 1937 Rabatis Marokos) on prantsuse filosoof.
Koos Giorgio Agambeni ja Slavoj Žižekiga on Badiou kontinentaalfilosoofia postmodernismivastase koolkonna tähtis tegelane. Ta püüab avaldada olemist, tõde ja subjekti niisugusel kujul, mis tema sõnul ei ole postmodernistlik, kuid pole ka lihtsalt modernismi kordamine. Poliitiliselt on Badiou vasakpoolne, ta on marksist ja kommunist.
Badiou õppis Pariisi eliitkoolis Louis XIV lütseumis ja seejärel 1957–1961 eriti mainekas ülikoolis École Normale Supérieure'is. 1963. aastal sai ta Reimsis lütseumiõpetajaks. Sel ajal hakkas ta romaane kirjutama ja tema esimene romaan "Almagestes" ilmus 1964.
Badiou oli noorena poliitiliselt väga aktiivne. Ta oli 3. aprillil 1960 asutatud Ühinenud Sotsialistliku Partei asutajaliige. See erakond oli väga aktiivne võitluses Alžeeria dekoloniseerimise eest. Üliõpilaste 1968. aasta ülestõus tugevdas tema äärmusvasakpoolset maailmavaadet ja sel ajal osales ta sõjalistes rühmitustes. Näiteks oli ta üks neist, kes 1969 asutas Prantsusmaa Marksistlike-Leninistlike Kommunistide Liidu.
1967 asus ta tööle uurimisrühmas, mille organiseeris kommunistlik filosoof Louis Althusser. Teda mõjutas tugevalt Jacques Lacan. Ta sai filosoofiaajakirja Cahiers pour l'Analyse toimetuse liikmeks ja kaastööliseks. See ajakiri oli mõjukas, kuigi seda ilmus aastail 1966–1969 ainult kümme numbrit.
1969. aastal sai Badiou Pariisi VIII ülikooli õppejõuks. Selles ülikoolis astus ta ägedasse intellektuaalsesse väitlusse kaasõppejõudude Gilles Deleuze'i ja Jean-François Lyotardiga, kelle filosoofilisi töid ta pidas teadusliku marksismi haiglaslikeks kõrvalekalleteks. Kui 1980. aastail marksismi ja psühhoanalüüsi populaarsus vähenes, avaldas ta tehnilisemaid ja abstraktsemaid filosoofilisi töid, näiteks "Subjekti teooria" (1982), kuid ta ei öelnud Althusserist ja Lacanist iialgi lahti ning ka tema viimase aja töödes pole haruldased pooldavad vihjed marksismile ja psühhoanalüüsile.
Teoses "Olemine ja sündmus" ("L'être et l'événement", 1988) arendab ta teesi, et matemaatika on ontoloogia.
Tõekäsitluses ühendab ta kunsti, armastuse, poliitika ja teaduse tõe.
Seosed Eestiga.
Margus Vihalema Pariisi Ülikoolis kaitstud doktoritöö on valminud Badiou juhendamisel.
Dissotsiatsioon

Dissotsiatsioon ehk dissotsieerumine (ladina sõnast "dissociāto" 'eraldamine, lahutamine') on mitmetähenduslik sõna:
Jakob von Uexküll (ökopoliitik)

Carl Wolmar Jakob von Uexküll (sündinud 19. augustil 1944 Uppsalas) on endine poliitik, keskkonnaaktivist, filantroop, ajakirjanik, tõlkija ja filateeliaekspert.
Ta on õppinud Oxfordi Ülikoolis. Erialaks poliitika ja keskkonnakaitse, on ta mitme rahvusvaheliste keskkonnapoliitilise organisatsiooni asutajaid
Ta oli Euroopa Parlamendi liige 1984–90. Europarlamenti valiti ta Saksamaalt Roheliste esindajana ühena 7 saadikust ja see oli läbi aegade esimene kord, kui Saksamaa Rohelised osutusid Europarlamenti valituks.
1980. aastal rajas ta niinimetatud alternatiivse Nobeli auhinna – õige elamisviisi auhinna. Selle põhivaraks müüs ta 1 miljoni dollari eest oma margikogu. Hiljem on auhind ligi meelitanud teisigi investore, mis võimaldab iga-aastasi eraldisi 150 000 euro väärtuses.
1984 rajas ta Teise Majandusfoorumi vastukaaluks Suure Seitsmiku korraldatavatele majandusfoorumitele. 1992 rajas ta Eesti Taassünni auhinna ja 2007 Maailma Tuleviku Nõukoja.
Pere.
Ta on Jakob Johann von Uexkülli pojapoeg, Gösta von Uexkülli poeg ja Thure von Uexkülli vennapoeg.
Tal on Rootsi ja Saksamaa topeltkodakondsus. Tal on naine ja kolm last ning nad elavad alaliselt Londonis.
Thure von Uexküll

Karl Kuno Thure von Uexküll (15. märts 1908 Heidelberg – 29. september 2004 Freiburg) oli saksa arstiteadlane ja semiootik, Jakob von Uexkülli poeg.
Thure von Uexkülli erialaks olid sisehaigused, meditsiinisemiootika ja psühhosomaatiline meditsiin. Ta oli aastatel 1955–1966 Giesseni ja 1966–1977 Ulmi ülikooli professor. Aastatel 1989–1992 pidas ta mõned semiootikaloengud Tartu ülikoolis. 
Ta täiustas ja viimistles oma isa töid biosemiootika alal ning avaldas neid.
Heinrich Friedrich Simon Unterberger

Heinrich Friedrich Simon Unterberger (29. detsember 1810 Riia – 8. juuni 1884 Tartu) oli baltisaksa loomaarstiteadlane.
Oli Tartu Veterinaariakooli õppejõud ja aastatel 1858–1882 direktor. 
Ta uuris veiste katku ja teisi nakkushaigusi.
Alexander Martin Unterberger

Alexander Martin Unterberger (23. juuli 1827 Riia – 9. september 1875 Tartu) oli baltisaksa loomaarstiteadlane, Tartu Veterinaariainstituudi professor.
Ta uuris tuvi solget ja kanamunade mikrofloorat.
Christof Unterberger

Christof Unterberger (sündinud 28. oktoobril 1970 Bregenzis) on Austria tšellist ja helilooja.
Uhta

Uhta on linn Venemaal Komi Vabariigis, Uhta linnaringkonna keskus. Asub Uhta jõe ääres.
Ajalugu.
Kuni 19. sajandini tegelesid piirkonna elanikud peamiselt karjakasvatuse ja jahipidamisega.
Naftat leiti piirkonnast juba 15. sajandil. Uhta jõe ja tema lisajõgede kallastel hakati vähesel määral naftat tootma juba 1520. aastatel.
1745 uuris piirkonda geoloog Tšerepanov, kes püüdis leida piirkonna peamist naftasoont. Nähtavasti tema tööde põhjal asutas Arhangelski geoloog Prjadunov piirkonda esimese naftatootmisettevõtte, mis kiirelt vahetas kaks korda omanikku. Ettevõtte aastane naftatoodang kõikus 0,1 tonnist 1749 0,86 tonnini 1758, erandiks 1767. aasta, mil toodeti 3,6 tonni naftat.
1868 hakati rajama puurauke. Aastail 1872–1873 ulatus puurauk juba 52,9 m sügavusele. Peamiselt kasutati naftat Petšora jõel ja Põhja-Jäämerel sõitvate laevade kütusena, kuid näidiseid saadeti kaubandus-tööstusnäitustele, muuseumidesse ja ülikoolidesse. 1907 hakkasid piirkonnas naftat puurima ka teised ettevõtjad ja asutati naftatöötlusettevõtted.
1918 kogu naftatööstus natsionaliseeriti.
Uhta asula rajasid 21. augustil 1929 OGPU poolt väljasaadetud: poliitilised, kriminaal- ja pisikurjategijad, kulakud, väljasaadetud, nende valvurid ja vabatahtlikud. Esimeses ekspeditsioonis oli 125 inimest, juba samal aastal järgnesid uued sunnitööliste rühmad. Kehtestati 12-tunnine tööpäev ilma puhkepäevadeta. Ametlikes dokumentides nimetati seda laagrit OGPU ekspeditsiooni baasiks. Samal aastal rajati esimesed puuraugud ja järgmisel aastal algas nafta suuremahuline tootmine.
Hakati rajama 260 km pikkust maanteed Ust-Võm–Uhta, samuti raudteed Kotlas–Vorkuta. 1932 valmisid elektrijaam ja kool. 1936. aastaks oli asulas juba tehnikum, klubi-teater (näitlejateks olid vangid), park vabaõhulavaga, kaubamaja, staadion, söökla, võõrastemaja, veevarustus, kanalisatsioon ja raadiovõrk. Alates 1931. aastast anti laagris välja ajalehti, aga 1937. aasta lõpul suleti kõik 6 ajalehte ja 1 ajakiri, mida laagris välja anti.
27. oktoobril 1936 algas näljastreik, mis kestis 132 päeva ning millega nõuti 8-tunnist tööpäeva, normaalset toitlustamist ja poliitvangude eraldamist kriminaalkurjategijatest. Võimud vastasid karmide repressioonidega: kuni 1938. aastani lasti laagrites maha 1865 inimest.
26. oktoobril 1938 pidid laagrivõimud asula juhtimise üle andma tsiviiladministratsioonile.
Linnaõiguste saamiseni 1943. aastal oli asula nimi Tšibju.
Suured nafta- ja gaasimaardlad asuvad linnast lõunas.
Uhta on suur tööstuslinn, peamised tööstusharud on nafta-, puidu- ja metallitööstus.
Rahvastik.
Uhta elanikest on komisid alla 1 protsendi.
354

354. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 349 350 351 352 353 - 354 - 355 356 357 358 359
355

355. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 350 351 352 353 354 - 355 - 356 357 358 359 360
356

356. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 351 352 353 354 355 - 356 - 357 358 359 360 361
357

357. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 352 353 354 355 356 - 357 - 358 359 360 361 362
358

358. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 353 354 355 356 357 - 358 - 359 360 361 362 363
359

359. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 
Aastad: 354 355 356 357 358 - 359 - 360 361 362 363 364
360

360. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 355 356 357 358 359 - 360 - 361 362 363 364 365
361

361. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 356 357 358 359 360 - 361 - 362 363 364 365 366
Inta

Inta on linn Venemaal Komi Vabariigis, Inta linnaringkonna keskus. Asub Bolšaja Inta jõe ääres.
Inta asutati 1940. aastal. Linna ehitasid sinna saadetud poliitvangidest GULAGi sunnitöölised.
Linnaõigused sai Inta 4. oktoobril 1954.
Selgsõudurlased

Selgsõudurlased ("Notonectidae") on kosmopoliitne sugukond vee-elulisi putukaid, kes kuuluvad nokaliste seltsi lutikaliste alamseltsi. 
Nende nimetus tuleneb sellest, et nad ujuvad vees kõht ülal. Selgsõudurlased sarnanevad ehituselt sõudurlastega. Peamised erinevused on kõhtmise ja selgmise osa värvuses, esijalgade ehituses ja ujumise eripäras. Selgsõudurlaste kõhtmine osa on heledam kui sõudurlastel.
Kõik selgsõudurlased on kiskjad. Nende pikkus on kuni 2 cm. 
Söök on teised putukad ja vetikad 
Süstemaatika.
Selgsõudurlasi on 2 alamsugukonda – "Notonectinae" ja "Anisopinae" –, kus mõlemas on 4 perekonda.
Harklutiklased

Harklutiklased ("Nepidae") on vee-eluliste putukate sugukond, mis kuulub nokaliste seltsi lutikaliste alamseltsi. 
Harklutiklasi võib kutsuda "veeskorpioniteks", kuna välisehituselt sarnanevad nad pisut skorpionitega. Harklutikaliste esijalad on spetsialiseerunud saaklooma haaramiseks, nende tagakehal on iseäralik hingamistoruke, mis mõnel liigil võib olla pikem kui putukas ise. Torukese abil saab ta veepinnalt hõlpsasti õhku võtta.
Süstemaatika.
Harklutiklasi on 2 alamperekonda – "Nepinae" ja "Ranatrinae" – kaheksa perekonnaga.
Eesti liigid.
Eestis elab 2 liiki harklutiklasi.
Kortrijki lahing

Kuldkannuste lahing (flaami "Guldnspoornslag", hollandi "Guldensporenslag", prantsuse "Bataille des éperons d'or"), tuntud ka kui Kortrijki lahing või Courtrai' lahing, toimus 11. juulil 1302 Kortrijki (prantsuse keeles "Courtrai") linna juures Flandrias. Flandria linnade rahvakaitsevägi purustas seal Prantsuse rüütliväe.
Enne lahingut kuulus Flandria formaalselt Prantsuse kuningas Philippe IV-le, kelle teostatud poliitika ajendas rahvaülestõusu.
Flaamid purustasid ülestõusu maha suruma saadetud prantsuse rüütliväe täielikult. Lahingus hukkus suur hulk rüütleid ning võitjad kogusid lahinguväljalt 700 kuldset kannust, mille tõttu nimetatakse seda ka kuldkannuste lahinguks. Sõjasaagiks saadud kannused riputati võidu mälestuseks üles Kortrijki Jumalaema kirikusse, kust prantslased need 80 aastat hiljem, pärast Roosebeke lahingut, tagasi võtsid. 
Prantsusmaa kätte jäi pärast Kortrijki lahingut ainult väike osa Flandriast ja seegi suurte järeleandmiste tõttu Flandria linnadele. Sõjakunsti ajaloos tähistas see lahing jalaväe tähtsuse taastumist.
Alavere järv

Kõvvõrjärv ehk Alavere järv, Kõverjärv, Helmjärv on Räpina vallas Põlva maakonnas Räpina vallas Lihtensteini külas asuv järv. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 427 m.
Helmjärv

Helmjärv (ka "Kõverjärv") on järv Põlvamaal Räpina vallas.
Väikjärv

Väikjärv (ka Väitjärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas, Haanjast 1,5 km lääne pool. Järv asub Haanja looduspargis.
Väikjärv on 10,3 ha pindalaga järv, mille suurim sügavus on umbes 15 meetrit, keskmine 4,5 m. Järv asub Haanja kõrgustikul 233 m üle merepinna.
Väikjärvest 200 meetrit loode pool asub Kurgjärv.
Aly &amp; AJ

Aly &amp; AJ on "teen-pop" ansambel, mis koosneb kahest õest: Alyson Renae "Aly" Michalkast ja Amanda Joy "AJ" Michalkast. 
Õed sündisid Ameerika Ühendriikides California osariigis Torrance'is, osa lapsepõlvest veetsid aga Washingtoni osariigis Seattle'is. Nad on mõlemad näitlejad, lauljad, kitarristid ja laulukirjutajad. 
MTV premeeris neid nende filmi "Super Sweet 16: The Movie" eest 8. juulil 2007.
Kurgjärv

Kurgjärv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas, Haanjast 2 km lääne pool, Haanja looduspargis.
Kurgjärv on 12,3 ha suurune ja kuni 9,1 meetri sügavune järv, mis paikneb Haanja kõrgustikul kõrgete kuplite vahel.
Kurgjärv on lähtejärv, mis toitub sademetest ja allikatest. Väljavool toimub Üra oja kaudu Vagula järve.
Kalastiku poolest esineb järves ahvenat, haugi, särge, roosärge ja latikat.
Kurgjärvest 200 meetrit kagu pool asub Väikjärv.
Ronnie O'Sullivan

Ronald Antonio O'Sullivan (ka Ronnie O'Sullivan ja The Rocket (inglise keeles "rakett"); sündinud 5. detsembril 1975) on elukutseline Inglise snuukrimängija, 2001., 2004., 2008., 2012., 2013., 2020. ja 2022. aasta maailmameister.
Elukutselise karjääri alustas ta 16-aastaselt ning oli 17-aastaselt ajaloo noorim maailmameistrivõistlustele kvalifitseerunud võistleja. Alates 2001. aastast on ta olnud sageli maailma edetabeli esikolmikus.
Ta mängib peaaegu võrdselt hästi nii parema kui ka vasaku käega ning teda on nimetatud tähelepanuväärseks loomulikuks talendiks.
O'Sullivan on karjääri jooksul võitnud vähemalt saja järjestikuse punktiga (nn sajanditega) üle 1000 freimi. Maksimumtulemuse (147 punkti) on ta saavutanud 15 korral, olles sellega esimene isik, kes on seda snuukri ajaloos saavutanud.
Briti tabloididele on rohkesti kõneainet andnud lisaks värvikale ja agressiivsele mängustiilile tema isiklik elu, väidetavad psüühikahäired ja sõltuvusprobleemid. Tal on kolm last, neist kaks praeguse elukaaslase Jo Langleyga.
Hummuli Järve järv

Järve järv (ka "Hummuli Järve järv") on järv Valgamaal Tõrva vallas.
Grace Kelly

Grace Patricia Kelly (12. november 1929 Philadelphia – 14. september 1982 Monaco) oli USA filminäitleja. 
Pärast Rainier III-ga abiellumist 1956. aastal sai temast Monaco vürstinna.
Neil oli kolm last:
Agu Laisk

Agu Laisk (sündinud 3. mail 1938 Tartus) on eesti füüsik ja taimefüsioloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1994). 
Elulugu.
Agu Laisk on lõpetanud 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna füüsiku/füüsikaõpetaja diplomiga. Aastatel 1961–1964 oli ta Füüsika ja Astronoomia Instituudi aspirant ning uuris taimkatte kiirgusomadusi. Füüsika-matemaatikateaduste kandidaadi väitekirja “Päikesekiirguse levi taimkattes seoses fotosünteetilise produktsiooniga” kaitses Agu Laisk 1965. aastal. Selle töö käigus sai senisest füüsikust bioloog. Doktoriväitekirja “Lehe fotosünteesi ja fotohingamise kineetika” kaitses Agu Laisk 1975. aastal Timirjazevi nimelise NSVL TA Taimefüsioloogia Instituudis.  
Aastatel 1964–1992 töötas ta Füüsika ja Astronoomia Instituudis (hiljem Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut) nooremteadurina, vanemteadurina, biofüüsika laboratooriumi juhatajana. Aastatel 1992–2013 töötas taas Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudis, kus temast sai korraline professor ja taimefüsioloogia õppetooli juhataja, hiljem vanemteadur. Aastatel 2002–2005 oli ta Eesti TA uurija-professor ja 2003. aastast on ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Aastatel 2014–2017 oli Agu Laisk Tartu Ülikooli Tehnoloogiainstituudis taimefüsioloogia vanemteadur ning 2018–2020 projektijuht. 
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Agu Laisk 1994. aastal loodusteaduste alal. Ta kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. 
Teadustöö.
Ta on teinud uurimusi taimkatte kiirgusrežiimi, taimede fotosünteesi ja hingamise ning fotosünteesi matemaatilise modelleerimise alal. Agu Laisa juhtimisel konstrueeritud maailma kõige kiirem fotosünteesi mõõtmissüsteem, koostatud kõige keerulisem fotosünteesimudel ja saadud hulgaliselt foto-sünteesiprotsessi valgustavaid teadustulemusi. Ta ise peab oma edu aluseks suurepärast meeskonda ja unikaalset aparaadiehituslikku baasi, mis on tema laboratooriumis välja töötatud ning mille eest 2010. aastal pälviti rahvusvahelise fotosünteesi uurijate ühingu innovatsioonipreemia. 
Alates 1991. aastast on ta töötanud ka välismaal: 
Isiklikku.
Mart Laisk (1961), Tõnis Laisk (1966) ja Andres Laisk (1970) on tema pojad. 
Õppe- ja teadustöö kõrvalt on Agu Laisk alati leidnud aega muusika jaoks. Ta on olnud kunagise populaarse ansambli Harvleki saksofonist ja üks Senior Big Bandi juhte.
Heino Moldau

Heino Moldau (23. detsember 1934 – 12. detsember 2021) oli eesti taimefüsioloog.
Elulugu.
Ta sündis väiketaluniku peres Lüganuse vallas Virumaal. 1959. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsiku diplomiga.
Ta töötas 1959–1963 Füüsika ja Astronoomia Instituudis (FAI) insener-meteoroloogina, vaneminsenerina ja nooremteadurina. 1963–1966 oli ta FAI aspirant ning 1966–1992 FAI (hiljem Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut (AAI)) nooremteadur, vanemteadur ja juhtiv teadur. 1992 läks ta AAI biofüüsika labori koosseisus Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituuti, kus oli erakorraline professor, dotsent ja erakorraline teadur aastani 2001. Edasi oli ta TÜ Botaanika ja Ökoloogia Instituudi erakorraline teadur.
Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Taimelehtede hajutamisomadused" kaitses Moldau 1966 Tartu Ülikoolis. Doktoritöö taimefüsioloogias "Taime produktsiooniprotsessi autoregulatsioon vee defitsiidi korral" kaitses ta Taimefüsioloogia Instituudis Moskvas 1985. aastal.
Tema uurimusvaldkonnaks on olnud taimkatte produktsiooni matemaatiline modelleerimine, taimede veerežiim ja hingamine ning produktsiooniprotsess vee- ja osoonistressi tingimustes.
Ta oli Eesti Taimefüsioloogide Seltsi esimees 1989–1993 ning TÜ Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi bakalaureusetööde kaitsmise komisjoni esimees 1996–1999.
2010. aastal pälvis ta koos Hannes Kollisti ja Triin Vahisaluga Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal uurimuste tsükli "Taimede stressitaluvus" eest.
Tunnustus.
2015 Tartu Ülikooli suur medal
Atmosfäärifüüsika

Atmosfäärifüüsika on teadusharu, mis uurib atmosfääri, selle ehitust ja selles toimuvaid protsesse, kasutades selleks füüsika uurimismeetodeid. Atmosfäärifüüsika on geofüüsika alldistsipliin. Sageli kasutatakse mõisteid "atmosfäärifüüsika" ja "meteoroloogia" sünonüümidena. 
Kui meteoroloogia peamiseks eesmärgiks on ilmastikunähtuste täielik mõistmine ja nende ennustamine, siis atmosfäärifüüsika huviorbiiti kuuluvad kõikvõimalikud füüsikalised protsessid ja nähtused atmosfääris, aga ka atmosfääriprotsesside seos aluspinnaga (ookean, maismaa) ning Päikeselt lähtuvate kiirgusvoogudega ja osakeste voogudega. Atmosfäärifüüsikud modelleerivad Maa ja teiste planeetide atmosfääriprotsesse – õhu (gaaside) liikumine, aine- ja energiavood atmosfääris, elektrinähtused atmosfääris. Atmosfäärifüüsika oluliseks osaks on atmosfääriuuringuteks vajalike mõõteriistade loomine ning mõõtmisandmete kogumine nii kontaktmeetodeil kui ka kaugseire abil.
Eestis tehakse atmosfäärifüüsikauuringuid Tartu Observatooriumi atmosfäärifüüsika osakonnas, Tartu Ülikooli Keskkonnafüüsika Instituudis ning Ökoloogia ja Maateaduste Instituudis, Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudis ning Kiirguskeskuses.
Eesti Kirjastus Orto

Eesti Kirjastus Orto (1948. aastast Ülemaailmne Eesti Kirjastus Orto, 1955. aastast Eesti Kirjastus Orto O/Ü) oli esimene eesti kirjastus, mis asutati II maailmasõja sündmuste survel pagulastena välismaale sattunud eestlaste hulgas. 
Kirjastus Orto asutati 1944. aastal Helsingis ja koliti peagi Kesk-Rootsi väikelinna Vadstenasse, kuhu kirjastus jäi 1948. aastani. 1948–1951 tegutseti Göteborg'is Rootsis. 1951. aastal viidi kirjastus üle Torontosse Kanadas, kus kirjastus 1973. aastal oma tegevuse lõpetas. Kirjastuse omanik oli Andres Laur. Kirjastuse esimeseks ülesandeks oli varustada tol ajal põgenikelaagreis viibivaid eestlasi hädavajalike sõnaraamatute ja keeleõpikutega. Peamiselt äriliste sihtidega Orto üllitas eesti kirjanduse klassikat ja uudisteoseid, hiljem suurenes tõlgete osatähtsus, kokku ilmus 405 teost.
Kursi ordulinnus

Kursi ordulinnus (saksa keeles "Talkhof") arvatakse olevat ehitatud juba 14. sajandi esimesel poolel.
Oletatav asukoht on Puurmani mõisas Pedja jõe kaldal. Täpsemad andmed asukoha kohta puuduvad. Ei ole ka mingisuguseid andmeid linnuse tekke ja hävitamise kohta.
Kursi ordulinnus oli komtuurkonna keskus. Kursi komtuuri on mainitud ürikutes 1343. aastal.
Ema

Ema on naissoost lapsevanem.
Ema on naine, kes on lapse sünnitanud või on lapseootel. Ema ja isa koos nimetatakse tema lapsevanemateks. Õiguslikus mõttes võib emaks nimetada ka naist, kes on lapse lapsendanud. Sotsiaalses mõttes on võimalik rääkida ema rollist, mida samuti ei pea kandma (ainuüksi) bioloogiline ema.
Tavapäraselt on ema üks ülesandeid oma lapse rinnaga toitmine (selles võib teda asendada amm) imikueas ning lapse üleskasvatamine koos isaga kuni lapse täisealiseks saamiseni. Last võib kasvatada ka kasuema, näiteks kui lapse ema on surnud või on jäänud ilma oma vanemlikest õigustest. Kasuema võidakse kutsuda emaks.
Austamaks emasid ja emadust, tähistatakse maailmas alates 1908. aastast emadepäeva, jagatakse välja aasta emade aunimetusi jne.
Ema – nii kutsutakse austavalt ka kõrgeid naisvaimulikke.
Emaduse bioloogiline külg.
Peale inimese võidakse ka paljude teiste organismide puhul kõnelda ühest organismi vanemast kui emast, seda nii emaslooma kui ka emataime puhul.
Pöide ordulinnus

Pöide ordulinnus oli Liivimaa ordu rajatud linnus Saaremaal Pöides.
Pöide ordulinnuse rajamisaeg ei ole täpselt teada. Paiga kindlustamine on seotud ordufoogti resideerimisega Saaremaal. Saarlaste lepingutes orduga 1241 ja 1255 nimetatakse foogti kohtupidamist. 1255. aasta lepingus sätestati ka kohtupidamise ajavahemik, samas pole päris selge, kus foogt sel ajal peatus. Kohanime Pöide mainitakse esimest korda juba 1245, Pöide foogti 1290. Linnus oli sel ajal arvatavasti juba olemas, nimelt tuleb 1290. aasta ürikust välja, et Pöide ordupiirkond toetas majanduslikult juba teisi ordupiirkondi Kuramaal. 
Pöide ordulinnust teatakse põhiliselt J. B. Holzmayeri 1888. aasta kaevamiste põhjal valmistatud plaani põhjal. Ordulinnus kujutas endast Pöide kirikuga tihedalt seotud kindlustuskompleksi. Linnus paiknes kirikust põhja pool, linnusest pääses kirikusse nii põhjaportaali kaudu kui ka teisel korrusel asuva rõdu kaudu. 
Pöide ordulinnuse hävitasid saarlased 1343. aastal Jüriöö ülestõusu käigus. Ordu linnust enam edasi ei kasutanud, uus ordukeskus rajati Maasilinna. Kes, kas ja kui palju varemeid hiljem kasutas, vajab edasist uurimist.
Loodusaeg

Loodusaeg on Eesti Kaitsealade Liidu (asutatud 6. juunil 1991, lõpetatud 27. detsembril 2005) loodud ning alates detsembrist 2005 MTÜ Loodusaeg jätkatud elektrooniline loodushoiuajakiri, mis refereerib ajakirjanduses ilmunud artikleid ning annab teavet looduskaitseliste ettevõtmiste, sündmuste ja õiguse kohta.
Loodusaeg on looduskaitsest huvitatud inimeste suhtluskanal ja diskussiooniruum.
Praegusel kujul toimib aastast 1995.
Sürgavere mõis

Sürgavere mõis (saksa keeles "Surgefer") oli rüütlimõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Põhja-Sakala valda Viljandi maakonnas.
Ajalugu.
Sürgavere mõis rajati 17. sajandi keskel. Enne 1919. aasta võõrandamist kuulus mõis Wahlide suguvõsale. Viimane omanik oli Oskar von Wahl.
Vabadussõja ajal oli mõisa rentnik Henry C. Reissar.
Mõisaansambel.
Mõisa peahoone rajati ilmselt 18. sajandil. 1921. aastal asus hoonesse kool, mille jaoks härrastemaja 1939. aastal tundmatuseni ümber ehitati. Ka enamik kõrvalhooneid on tugevasti ümber ehitatud või hävinud.
Vincent Price

Vincent Leonard Price juunior (27. mai 1911 Saint Louis – 25. oktoober 1993 Los Angeles) oli USA filminäitleja, kes oli eriti tuntud osatäitjana õudusfilmides.
Vincent sündis Vincent Leonard Price seeniori ja tema abikaasa Marguerite'i (sündinud Wilcox) pojana. Tema vanaisa Vincent Clarence Price oli leiutanud viinhappe soola kaaliumvesiniktartraadi valmistamise meetodi ning sai sellega rikkaks, sest seda kasutati küpsetuspulbrina. Isa oli National Candy Company president.
Pärast keskhariduse omandamist Saint Louises õppis Price Yale'i ülikoolis kauneid kunste ja kunstiajalugu. 1980. aastatel hakkas ta huvituma näitlemisest ja 1935 astus ta esimest korda laval üles elukutselise näitlejana. Filmides mängis ta alates 1938.
Price oli kolm korda abielus. Kõik tema abikaasad olid filminäitlejad, kes just Price'iga abielus olles tegid oma kuulsaimad rollid (kolmandal abikaasal algas kuulsuse periood küll kümmekond aastat enne Price'iga abiellumist). 1938–1948 oli ta abielus Edith Barrettiga (1907–1977) ja sellest sündis 1940 poeg Vincent. Abielu lahutati 1948. 1949 abiellus ta Mary Grantiga (1917–2002) ja sellest sündis 1962 tütar Mary Victoria. Abielu lahutati 1973. 1974 abiellus ta Coral Browne'iga (1913–1991) ja see abielu lõppes Browne'i surmaga.
Lon Chaney juunior

Lon Chaney juunior (sünninimega Creighton Tull Chaney; 10. veebruar 1906 Oklahoma City, Oklahoma osariik – 12. juuli 1973 San Clemente, California osariik) oli USA filminäitleja, tuntud peamiselt õudusfilmidest. 
Tema isa oli tummfilmitäht Lon Chaney seenior.
Vincent

"Vincent" on 1982. aasta USA lühinukufilm, suurepärane Tim Burtoni stiilinäide.
Filmi pole eraldi välja antud, selle võib leida boonusena "The Nightmare Before Christmas" DVD-lt.
Süžee.
Vincent Malloy on väike poiss, kes kujutab ette, et on hoopis õudusfilminäitleja Vincent Price. Ta on haaratud Edgar Allan Poe juttudest ja kaotab neid lugedes reaalsustaju. Kogu lõbu aga kipub rikkuma tema ema.
Kire lõksus

"Kire lõksus" ("Acorralada") on Venevisioni toodetud seebiooper. See filmiti aastal 2007 USA Florida osariigis Miamis. Eestis näitab seda Kanal 2.
Sisu.
Kirglik lugu armastusest, vihkamisest ja kättemaksust lõputus luksuses. Üüratud villad, pimestavad ookeanivaated, maailmakuulsad rannad ja imekaunid inimesed… Gaviota-Fedora (rollis tuntud Sonya Smith), kunagine jõukas parfüümitööstur vabaneb 20-aastasest alusetust vangipõlvest ja tõotab üles otsida oma tütred ja tagasi saada hävitatud elu.
Karel Svoboda

Karel Svoboda (19. detsember 1938 Praha – 28. jaanuar 2007 Jevany) oli tšehhi helilooja, kes saavutas tuntuse eelkõige filmimuusika ja laste joonisfilmide helindamisega 1970. aastatel.
1969. aastal kirjutas Svoboda loo "Lady Carneval" tšehhi poplauljale Karel Gottile, mis sai väga populaarseks. Ühtekokku kirjutas Svoboda Gottile umbes 80 laulu. 
Ta tegi 30 aasta jooksul koostööd saksa telekanaliga ZDF ja kirjutas tunnusmuusika paljudele saadetele. Svoboda loomingu hulka kuuluvad muu hulgas tunnusmuusika sarjadele "Mesilane Maia", "Tao Tao", "Pinocchio" ja "Nils Holgerssoni seiklused". Lisaks on Svoboda loonud kaks muusikali: "Dracula" (1995) ja "Monte Cristo" (2000).
Svoboda leiti jaanuaris 2007 surnuna kuulihaavaga oma suvila aiast Jevanys. Arvatakse, et tegemist oli enesetapuga.
Pärnu lipp

Pärnu lipp on Pärnu maakonnas asuva Eesti linna Pärnu lipp.
Lipp on kinnitatud 1993. aastal.
Lipu kirjeldus.
Pärnu linna lipp on ristkülikukujuline sinine kangas, millel on valge rist. 
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:1,8 ning normaalsuurus 180×100 cm, risti harude laius on 20 cm; vardapoolsete siniste väljade pikkus on 60 cm, lipu lehviva otsa siniste väljade pikkus on 100 cm.
Lipu kasutamise kord.
Pärnu linna lipp heisatakse:
Pärnu vapp

Pärnu vapp on Pärnu maakonnas asuva Eesti linna Pärnu vapp.
Vapi kirjeldus.
Kilbi sinisel väljal on parempoolsest ülemisest nurgast asetsevast hõbedasest pilvest väljaulatuv punasekäiseline käsivars, hoides käes kuldset lõigatud otstega risti. Risti kõrval kilbi vasakpoolsel küljel on püstasendis kuldne võti, võtmekeelega risti suunas.
Sindi vapp

Sindi vapp on Pärnu maakonnas asuva Eesti linna Sindi vapp.
Vapp on kinnitatud 31. detsembril 1997.
Vapi kirjeldus.
Punasel kilbil hõbedane kandilisest kividest laotud tööstusportaal selle keskel asetseva hõbedase niidipooliga ja portaali all horisontaalselt kolm looklevat sinist lainelist varrast, mida eraldavad neli hõbedast lainelist joont.
Aare Kasemets

Aare Kasemets (sündinud 23. november 1963) on eesti maa- ja õigussotsioloog, riigiametnik ja kodanikuühiskonna aktivist.
Ta on pärit Võnnu kihelkonnast Tartumaalt. Ta on uurinud Eesti maaühiskonna, meediaühiskonna, kodanikuühiskonna, õigusloome, avaliku halduse, sisejulgeoleku ja korruptsiooni sotsiaalse kontrolli küsimusi. On avaldunud neil teemadel üle 40 artikli, koostanud rahvusvahelisi kogumikke ja pidanud arvukalt konverentsi- ja koolitusettekandeid.
Haridustee.
Edasised õpingud jätkusid riigiametniku töö kõrvalt, sh:
Mary Poppins (film)

"Mary Poppins" on 1964. aasta USA muusikafilm.
Tegevustik.
Film põhineb P. L. Traversi samanimelisel raamatusarjal.
Helisev muusika (film)

"Helisev muusika" ("The Sound of Music") on 1965. aasta Ameerika Ühendriikide muusikalfilm.
Süžee.
Film põhineb 1959. aasta Broadway muusikalil "Helisev muusika".
Mary Poppins (raamatusari)

"Mary Poppins" on lasteraamatute sari, mille on kirjutanud P. L. Travers ja illustreerinud Mary Shepard.
Raamatusarja põhjal on valminud Disney stuudio mängufilm "Mary Poppins" (1964, peaosas Julie Andrews) ja vene muusikafilm "Hüvasti, Mary Poppins" ("Мэри Поппинс, до свиданья", 1983, kaastegev Lembit Ulfsak) ning raamatusarja ja Disney stuudio mängufilmi põhjal muusikal "Mary Poppins" (2004). 
2018. aastal esilinastus osaliselt raamatusarja, Disney stuudio mängufilmi ja muusikali põhjal tehtud mängufilm "Mary Poppins tuleb tagasi" ("Mary Poppins Returns", Walt Disney Company, peaosas Emily Blunt).
Raamatud:
Peter Ernst Wilde

Peter Ernst Wilde (24. märts 1732 Woedtke – 28. detsember (vkj 17. detsember) 1785) oli baltisaksa arst ja literaat, kes tegutses Põltsamaal. 
Koos August Wilhelm Hupeliga andis ta välja esimest eestikeelset ajakirja "Lühhike öppetus". Valgustusmeelse inimesena tegeles Wilde ka laiemalt rahvaharidusliku tegevusega, seda küll vaid saksa keeles, sest erinevalt Hupelist ei osanud ta eesti keelt.
Ta õppis Königsbergis usuteadust, 1749 Halles usuteadust, 1751 Königsbergis arstiteadust. Dr. med. 1765 (Greifswald).
1765 läks Kuramaale, sealt Riiga, 1766 Põltsamaale.
Ta koostas ka raamatu "Arsti ramat nende juhhatamisseks kes tahtwad többed ärraarwada ning parrandada" saksakeelse originaali.
Kärstna mõis

Kärstna mõis (saksa keeles "Kerstenshof") oli rüütlimõis Viljandimaal Helme kihelkonnas, mis nüüdisajal jääb Viljandi maakonna Viljandi valla territooriumile Kärstna külla.
Ajalugu.
Mõis loodi 1678. aastal naabruses paikneva Helme mõisa maadest eraldamisega. 1740. aastast kuni 1919. aastal aset leidnud võõrandamiseni kuulus mõis Anrepite aadliperekonnale ning viimane võõrandamiseelne omanik oli Konrad von Anrep, kes valiti 1917. aasta novembris kohalikuks Helme-Kärstna valla miilitsavanemaks (ülem). 
Mõisaansambel.
Mõisa kahekorruseline härrastemaja on ehitatud mitmes järgus: vanim osa on 18. sajandi lõpu kahekorruseline varaklassitsistlik ehitis, millele lisati 1900. aasta paiku algsega risti paiknev teine tiib, misläbi sai hoone endisest pea poole suuremaks. Ümberehitused andsid kogu hoonele juugendliku väliskuju, mis sai püsida aga ainult mõne aasta, kuna 1907. aastal valla pääsenud tulekahju jättis sellest alles vaid müürid. Mõisahoone taastati arhitekt Otto Wildau projekti järgi küll endises mahus, kuid juugendi asemel hakkas domineerima uusklassitsism, millele lisandusid vaid üksikud uusbaroksed ja juugendlikud sugemed. 
Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, kuid erinevalt härrastemajast on neist suurem osa ümber ehitatud. 
Anrepite suguvõsa kabel ja Anrepi lõvi.
Mõisasüdamest poolteist kilomeetrit läänes asub 136 meetri kõrgune Kärstna mägi, ümbruskonna üks kõrgemaid paiku, millelt avaneb avar vaade ida suunas kuni Vooremaa küngasteni. Anrepid rajasid mäe tippu oma perekonnakalmistu koos kabeliga, mis oli 2013. aastani varemeis. Kabel taastamistööde eestvedajaks oli Külli Kuldkepp. 
1844. aastal püstitati kabeli lähedusse 1807. aastal Preisi-Prantsuse sõjas Mohrungeni lahingus hukkunud kindralleitnant Heinrich Reinhold von Anrepile malmist lõvikujuline mälestusmärk (Anrepi lõvi), mille on modelleerinud saksa skulptor Christian Daniel Rauch. Lõvikuju on identne mõne Münsteris ja Lübeckis säilinud lõvimonumendiga ning valatud Berliini kuninglikus valukojas. 2006. aastal lõhuti lõvifiguuri üks tagakäppadest, mille 2007. aastal taastas skulptor Paul Uibopuu. 
Mõisasüdamest kabelimäele kulgev tee on kujundatud maalilise alleena. Lühem allee suundub mõisast ka lõunasse, endise kihelkonnakeskuse Helme poole.
Kool.
Aastatel 1924–2014 tegutses Kärstna mõisa härrastemajas kool, mis viimati kandis nime Kärstna Kool.
Asukoht.
Üks Sakala kõrgustiku kõrgemaid tippe on kaguosas paiknev Kärstna kabelimägi (136 meetrit üle merepinna), mille jalamile on rajatud Kärstna mõis.
Indrek Jürjo

Indrek Jürjo (14. aprill 1956 Tallinn – 8. september 2009 Tallinn) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.
Jürjo lõpetas 1974. aastal Tallinna 10. Keskkooli ning oli 1974–1976 ajateenistuses Nõukogude armees. 
1977. aastal astus ta Tartu Riiklikku Ülikooli, kus õppis ajalugu; ülikooli lõpetas 1983. aastal. 12. novembril 1998 sai ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrikraadi, 23. juunil 2005 Hamburgi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "August Wilhelm Hupel und die Aufklärung in Livland". 
Aastatel 1983–1992 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis nooremteadur, 1992–1996 Arhiiviametis arhiivinõunik. Septembrist 1996 kuni 1998. aasta lõpuni oli Jürjo Riigiarhiivi filiaali osakonnajuhataja, 1999–2002 Rahvusarhiivi uurimistöö- ja publitseerimisosakonna peaspetsialist ning 2002. aastast kuni surmani Riigiarhiivi publitseerimistalituse juhataja. 
Teadustöö.
Ajaloolasena tundis Jürjo suurimat huvi 18. sajandi teise poole ning 19. sajandi alguse baltisaksa valgustuse ja valgustajate vastu.
Isiklikku.
Tema isa oli Paul Jürjo ja ema Aime Jürjo. 
Tema abikaasa oli ajaloolane Inna Põltsam-Jürjo.
362

362. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 357 358 359 360 361 - 362 - 363 364 365 366 367
363

363. aasta (CCCLXIII) oli 4. sajandi 63. aasta.
364

364. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 359 360 361 362 363 - 364 - 365 366 367 368 369
365

365. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 360 361 362 363 364 - 365 - 366 367 368 369 370
366

366. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 361 362 363 364 365 - 366 - 367 368 369 370 371
367

367. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 362 363 364 365 366 - 367 - 368 369 370 371 372
368

368. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 
Aastad: 363 364 365 366 367 - 368 - 369 370 371 372 373
9. sajand eKr

9. sajand eKr ehk IX sajand eKr ehk e.m.a üheksas sajand enne kristlikku ajaarvamist algas 1. jaanuaril 900 eKr ja lõppes 31. detsembril 801 eKr.
Johann Georg Eisen von Schwarzenberg

Johann Georg Eisen von Schwarzenberg (19. jaanuar 1717 Polsingen – veebruar 1779 Jaropoltš) oli Liivimaa vaimulik ja kameralist.
Eisen von Schwarzenberg sündis Polsingenis (Kesk-Frangimaal Baieris) kirikuõpetaja pojana. Algõpetuse sai koduõpetajalt, hilisema haridustee eest võlgneb tänu oma vanaonule Döderleinile (Weissenburgist Kesk-Frangimaalt). Õppis aastatel 1737–1740 Jena Ülikoolis usuteadust, arstiteadust, ravimtaimeteadust ja kameralistikat. Oli aastatel 1741–1744 Avinurmes koduõpetaja. Ordineeriti 11. veebruaril 1746 õpetajaks.
Oli aastatel 1746–1774 Torma Maarja koguduse ja Lohusuu koguduse pastor.
1764. aastal ilmus tema varem kirjutatud teos "Ühe Liivimaa patrioodi kirjeldus pärisorjusest, kuidas see on Liivimaal talupoegade üle sisse seatud" ("Eines Liefländischen Patrioten Beschreibung der Leibeigenschaft").
Prees

Prees on väike lame sakiliste servadega sõlg, mille teatud etnograafilistel tüüpidel võivad olla kaunistuseks ripatsid või lihvitud klaasist "silmad" (silmadega preesil).
Kodersdorf

Kodersdorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi.
Vallaosad.
Torga, Kodersdorf-Bahnhof, Särichen (sorbi "Zdźarki"), Wiesa, Nieder-Rengersdorf ja Ober-Rengersdorf.
Kaksikud (tähtkuju)

Kaksikud (ladina keeles "Gemini") on põhjataeva sodiaagi tähtkuju (sümbol ), mis piirneb Sõnni, Vähi, Veomehe, Orioni, Väike Peni, Ilvese ja Ükssarviku tähtkujudega. Kaksikud on üks 48 Ptolemaiose kirjeldatud tähtkujust ja see on üks 88 tänapäeva tähtkujust. See on pindalalt 30. tähtkuju, hõlmates 514 ruutkraadi. Eesti laiuskraadil on Kaksikute tähtkuju hästi vaadeldav talvises taevas.
Nime on tähtkuju saanud antiikmütoloogia vendade Kastori ja Polydeukese (ladina Pollux) järgi.
Päike asub Kaksikute tähtkujus juuni lõpust juuli lõpuni. Astroloogias asub Päike Kaksikutest kuu aega varem.
Tähed.
Kaksikute heledaim täht on Maast umbes 36 valgusaasta kaugusel asuv oranž hiid Polluks ("β Gem"); tema näivas läheduses asuv Kastor ("α Gem") on tegelikult 46 valgusaasta kaugusel asuv kuuest tähest koosnev tähesüsteem. Kokku kuulub tähtkujusse üle 70 tähe, neist vähemalt kolmel on teada planeete.
Süvataeva objektid.
Kaksikute tähtkujus asuvad hajusparved M35, NGC 2158, NGC 2420.
Tähtkujus asuvad Eskimo udukogu, Medusa udukogu ja NGC 2371.
Meteoorivool.
Kaksikute tähtkujust lähtub geminiidide meteoorivool.
Vastse-Roosa mõis

Vastse-Roosa mõis (saksa keeles "Neu-Rosenhof", varem "Catharinenhof") oli rüütlimõis Hargla kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal asub mõisasüda Võru maakonnas Rõuge vallas. 
Mõis eraldati Vana-Roosa mõisast umbes 1800. aastal. 1813. aastal müüdi Katrinasmoise (sks Catharinenhof), mis oli kuulunud Roos(n)a mõisa naabruses asetsevale Mõniste mõisale. Eraldatud karjamõisast sai Vastse-Roosa nime all iseseisev mõis, hiljem nimetati teda Vastse-Roosa mõisaks.
Louis VIII

Louis VIII Lõvi (5. september 1187 – 8. november 1226) oli Prantsusmaa kuningas aastatel 1223–1226. Ta oli Philippe II poeg ja Louis IX isa.
Louis VIII päris isalt võimu ajal, mil Lõuna-Prantsusmaal, kus kuninga võim kehtis vaid nimeliselt, oli puhkemas ristisõda katarite vastu. Touluouse'i krahv Raymond VII kuulutati 1225. aastal ketseriks ning tema vastu algaski ristisõda. Louis VIII lootis selle sõjaga ühtlasi kindlustada ka oma reaalset võimu sealkandis, kuid enne sõjakäigu lõppemist haigestus ta düsenteeriassse ning suri 39-aastaselt 1226. aastal. 
Troonile sai tema alaealine poeg Louis, tema eest valitses regendina ema Kastiilia Blanche.