tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wā‘il Nādir al-Ḩalqī

Wā‘il Nādir al-Ḩalqī (ka Wael Nader Al-Halqi, araabia keeles وائل نادر الحلقي; sündinud veebruaris 1964 Jasimis) on Süüria arst ja poliitik. 
Ta on olnud Süüria tervishoiuminister. Ta oli 11. augustist 2012 kuni 3. juulini 2016 Süüria peaminister.
Ta sündis aastal 1964 Jasimis (asub Daraa kubermangus) sunniitlikus perekonnas. Ta lõpetas aastal 1987 Damaskuse Ülikooli arstina, aastal 1991 sai ta samast ülikoolist magistrikraadi günekoloogia ja sünnitusabi erialal.
Ta töötas aastatel 1997–2000 Jasimis Esmase Meditsiiniabi Keskuse direktorina. Aastatel 2000–2004 töötas ta Araabia Sotsialistliku Baa'thi Partei Daraa kubermangu sekretärina. 14. aprillist 2011 kuni 26. augustini 2012 oli ta Süüria tervishoiuminister. 11. augustist 2012 oli ta Süüria peaminister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on neli last.
Jarmo Reha

Jarmo Reha (sündinud 3. augustil 1991) on eesti näitleja ja lavastaja. 
Ta on lõpetanud Vanalinna Hariduskolleegiumi. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26.lend). Aastatel 2014–2018 töötas Jarmo Reha näitlejana Teater NO99-s. Ta on mänginud lavastustes "Pedagoogiline poeem", "Detox", "Samm lähemale", "Enesetapja", "Lenni &amp; Kizoo", "poh, YOLO", "Savisaar", "Fantastika", "Kõnts".
Isiklikku.
Tema isa on Jaanus Reha.
Marks Mets

Marks Mets (sündinud 1975) on vabakutseline eesti luuletaja. 
Ta on esinenud peamiselt internetiluulega, luuletusi on avaldatud ka Sven Kivisildniku kirjastuse Jumalikud Ilmutused väljaandes "Elavate surnute antoloogia" (2014) ning Sven Kivisildniku teoses "See õige luule õpik" (2015). Loob peamiselt vabavärsis.
Anu Vehviläinen

Anu Helena Vehviläinen (sündinud 9. septembril 1963 Leppävirta vallas) on Soome poliitik (Keskerakond), transpordiminister (2007–2011), regionaal- ja kommunikatsiooniminister (2015–2019)
Ta on lõpetanud 1982. aastal Savonlinnas kunstigümnaasiumi ja 1984. aastal Jyväskyläs ametikooli kultuurisekretärina. 1994. aastal sai ta Joensuu Ülikoolis filosoofiamagistriks.
Ta oli 29. maist 2015 kuni 6. juunini 2019 Soome regionaal- ja kommunikatsiooniminister (Juha Sipilä valitsuses). Varem on ta olnud transpordiminister (Matti Vanhaneni teises ja Mari Kiviniemi valitsuses).
9. juunist 2020 kuni 1. veebruarini 2022 oli ta Eduskunna esimees.
Isiklikku.
Ta abiellus 1998. aastal Timo Hiltuneniga; neil sündis 2000. aastal poeg. Vehviläinen jäi leseks novembris 2011.
Ann Paal

Ann Paal (sündinud 25. novembril 1949) on eesti lastearst.
Töötab Tallinna Lastehaigla Kirurgiakliiniku kirurgiaosakonna kirurgina.
Ta on Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Seltsi eestvedaja ja juhatuse esimees, Kellukese Fondi halduskogu liige, samuti Eesti Lastekirurgide Seltsi ja Tallinna Arstide Liidu juhatuse liige.
Noboru Karashima

Noboru Karashima (jaapani keeles 辛島 昇 "Karashima Noboru"; 24. aprill 1933 – 26. november 2015 Tōkyō) oli jaapani orientalist ja kirjanik.
Ta oli Tōkyō Ülikooli, aga ka Taishō Ülikooli emeriitprofessor. Ta oli tunnustatud teadlane Lõuna-India ja Lõuna-Aasia ajaloo alalt.
Sparone

Sparone on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos Canavese ajaloolis-geograafilises piirkonnas.
Orco orus asuva Sparone kõrgus merepinnast on 552 meetrit.
Sparone asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus.
Sparone piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alpette, Canischio, Corio, Forno Canavese, Ingria, Locana, Pont Canavese, Pratiglione, Ribordone, Ronco Canavese.
Sparone halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Apparè, Bisdonio, Calsazio, Feilongo, Frachiamo, Lantigliera, Nosè, Piani, Pra' Prete, Russa, Torre, Vasario.
Püha Risti kirik (Sparone)

Püha Risti kirik on endine romaani stiilis katoliku pühakoda Itaalias Piemonte maakonnas Torino suurlinnapiirkonnas Sparones.
Kirik asub Sparone kindluse kohal, kus Itaalia kuningas Arduin pidas pärimuse kohaselt edukalt vastu Saksimaa Heinrich II vägede piiramisele.
Kastellist ja vanadest kindlustustest on säilinud vaid varemed. Restaureerimise käigus on kastellis asuvast Püha Risti kirikust tulnud päevavalgele olulisi 14. sajandi II poole gooti stiilis freskosid.
Must alpinist

"Must alpinist" on 2015. aastal valminud Eesti müstika- ja õudussugemetega mängufilm. Filmi stsenaarium toetub tegelikult aset leidnud sündmustele, mille üheks osaliseks oli ka stsenarist-režissöör Urmas Eero Liiv. 
"Must alpinist" on filmitud samas Burjaatia külas, kus sündmused toimusid. Filmi pealkiri põhineb endises Nõukogude Liidus mägimatkajate seas laialt levinud legendil hukkunud alpinistist, kelle surma asjaolud jäid segaseks ja kelle hing seetõttu kunagi rahu ei saa. Viirastusliku musta alpinisti nägemine mägedes ennustas õnnetust.
Sisu.
Filmi tegevus toimub 1989. aastal. Kuus eesti üliõpilast sõidavad talvematkale Tunka mägedesse Burjaatias. Esialgset gruppi ei saada täis ja nii läheb teele seltskond poolvõõraid noori. Matkal olles tekib pinge grupijuhi Olle ja bravuurika Eero vahel. Ühel õhtul räägib Eero loo mustast alpinistist, kes olevat nendes mägedes hukka saanud ja kelle vaim siiani mägedes kummitab. 
Matka viimasel päeval kihutavad Olle ja Eero ohtlikku rada pidi kurult alla. Eero satub lumelihke tõttu lume alla ja sealt välja rabeldes avastab, et on nõlval üksi. Kui kohale jõuavad teised matkajad, tekib põhjendatud kahtlus, et ka Olle jäi lume alla. Hoolimata paanilistest otsingutest ei suuda grupiliikmed teda aga lume seest leida. Matkajad laskuvad mägedest alla ja pöörduvad abi saamiseks burjaatide külla. Telefoniühendus välismaailmaga on katkenud. Kohalik miilitsaülem suhtub eesti matkajatesse umbusklikult ja ebasõbralikult. Ta saadab nad koos oma abilise Fotikuga tagasi mägedesse Ollet otsima. Otsingud mingeid tulemusi ei anna ja matkajad lähevad taas külla tagasi. Mägedes aga vallandub suurem laviin, mis keerutab lumevaringu alt välja Olle seljakoti. Kohalikud elanikud leiavad mäekurust läbi sõites laiba ja toovad selle traktori järelkärus külla. Algab kummaline ja veider sündmusteahel, mis kulmineerub matkajate jaoks ootamatult sünge ning ebamaise kogemusega.
Vastuvõtt.
25. novembril 2015 esilinastunud "Must alpinist" osutus üheks aasta edukamaks filmiks, olles kolm nädalat järjest vaadatuim linateos Eestis.
Eesti kinodes käis filmi vaatamas 55 262 inimest.
Kriitikud on filmi nimetanud väga vastuoluliseks seguks reaalsusest ja müstikast, mille heli- ja montaažikeel on ebaharilikud ja kohati tugevalt häirivad.
Varia.
2015. aastal kogus film Eesti kinodes 51 193 vaatajat.
Beverly Hillsi dieet

 
Beverly Hillsi dieet on dieet, mille töötas välja Judy Mazel (1943–2007). 
Judy Mazel andis 1981. aastal välja raamatu "The Beverly Hills Diet", mis sai ülimalt populaarseks. Dieedi pikkus on kuus nädalat ja see algab kümnepäevase puuviljasöömisega. 
Beverly Hillsi dieeti saatis karm kriitika, kuna tervisliku toitumise kriitikute arvates pole õige süüa järjest kümme päeva puuvilju ja siis hiljem hakata sööma juurde muid toiduaineid. Nende arvates viib selline toitumine organismi tasakaalust välja.
Judy Mazelil olid juba lapsena kaaluprobleemid. Ta oli proovinud ja katsetanud erinevaid dieete. Lõpuks ta töötas välja enda toitumisprogrammi ning avas kliiniku, kus nõustas inimesi, kel olid kaaluprobleemid. Tema kliinikus käisid nii mõnedki kuulsused. 
Vastavalt sellele dieedile 10 päeva ainult puuvilju ja need ka kindlas plaanis. Milline puuvili, mis päeval ning kui palju. Alles 11.–18. päeval võis süüa lisaks leiba puuviljadele ja kaks maisitõlvikut koos võiga. Võid võis olla kuni kaks teelusikatäit. 19. päeval võis süüa juurde krevette või veiseliha.
Beverly Hillsi dieediraamat oli New York Timesi bestsellerite seas 30 nädalat ning seda osteti üle miljoni eksemplari.
Püha Risti kirik

Püha Risti kirik ehk Chiesa di Santa Croce itaalia keeles, Pyhän Ristin kirkko soome keeles, Iglesia de la Santa Cruz hispaania keeles, Kościół Świętego Krzyża poola keeles, Церковь Святого Креста vene keeles jne, on paljude pühale ristile pühitsetud sakraalehitiste nimetus või osa sellest.
Früügia müts

Früügia müts on pehmest materjalist valmistatud koonilise kujuga ettepoole ulatuva tipuga peakate.
Uno Sibul

Uno Sibul (22. juuli 1927 Tarvastu, Viljandimaa – 1. mai 1997) oli eesti arst (kirurg) ja arstiteadlane.
Tema lapsepõlv möödus Haapsalus. 1944. aastal mobiliseeriti Saksa lennuväe abiteenistusse, pärast sõja lõppu viibis Grodno sõjavangide laagris.
1946. aastal lõpetas Tallinna 2. Keskkooli. Õppis 1946–1952 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas.
Aastatel 1952–1964 töötas Tõnismäe Haiglas kirurgina, 1958–1964 kirurgia osakonna juhataja. Aastatel 1964–1989 Tallinna peakirurg. 1965. aastast töötas Pelgulinna Haiglas, hiljem Kiirabihaiglas.
1966. aastal kaitses väitekirja "Mao arteriaalse verevarustuse tähtsusest ulatuslike maoresektsioonide korral" ja sai meditsiinikandidaadi kraadi. 1972. aastal kaitses väitekirja "Mõningad spetsiaalsed operatsiooniaegsed diagnoosimismeetodid ja nende tähtsus elundit säästvate operatsioonide väljatöötamisel mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavandtõvega haigetel" ja sai meditsiinidoktori kraadi.
Aastatel 1978–1984 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna topograafilise anatoomia ja operatiivkirurgia kateedri õppejõud, 1984. aastast professor.
1984. aastast töötas Tallinna Pedagoogilise Instituudi meditsiini õppetooli juhatajana.
Ta oli ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid toimetuse kolleegiumi liige. Aastatel 1992–1995 oli ta Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni president.
Harrastas purjetamist. Võitis aastatel 1947–1965 Eesti purjetamise meistrivõistlustel 4 kulda, 2 hõbedat ja 3 pronksi ning NSV Liidu meistrivõistlustel 2 hõbedat ja 1 pronksi.
Tunnustus.
1980, 1982 Nõukogude Eesti teaduspreemia
Horre Zeiger

Horre Zeiger (14. märts 1932 Paide – 27. veebruar 2013) oli eesti muusik (orkestrijuht ja helilooja).
Ta õppis aastatel 1960–1962 Eesti Heliloojate Liidu noorte heliloojate seminaris kompositsiooni.
1954. aastal asutas ta Horre Zeigeri Big Bandi ja oli 57 aastat selle eestvedaja. Ta oli tuntud eeskätt svingmuusika viljelejana.
1965. aastast töötas orkestrijuhina Jaan Kreuksi nimelises Noorsoo Kultuuripalees. 
Juhtis levimuusika saatesarju Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis.
Kirjutas levilaule, sealhulgas "Automobiil", "Elav legend", "Kolm õde", "Pime on öö", "Pääsukeste lend" ja "Soovide laul".
Isiklikku.
Tema isa oli Juhan Zeiger.
Maetud Metsakalmistule.
Rait Õunapuu

Rait Õunapuu (sündinud 25. veebruaril 1990) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 2009. aastal Järva-Jaani Gümnaasiumi ja 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (9. lend). 
Ta töötab alates 2013. aastast Ugala teatri näitlejana.
Ta on mänginud üht peaosa telesarjas "Ohver" (2009) ja Indrekut mängufilmis "Must alpinist" (2015).
Liblikas (ansambel)

Liblikas oli Eesti ansambel, mis mängis stilistiliselt mitmekesist rokkmuusikat, sealhulgas "stoner"'it, "sludge"'i ja progressiivrokki. Bänd loodi 2010. aastal. Nende muusikalisteks mõjutajateks oli eelkõige Mastodon, Baroness, Gojira, Tool, Kylesa, The Sword, Frank Zappa ja King Crimson.
2013–2016.
2013. aasta keskpaigas avalikustasid nad oma esimese täispika albumi "Wooden Spaceship" digitaalselt ja CD-l.
2014. aasta lõpus salvestasid nad stuudios 4-loolise lühialbumi "Mothers' Finest", mis ilmus digitaalselt ja helikasseti kujul. Sellele järgnes esinemine Eesti Televisioonis. 2015. aasta sügisel käis Liblikas turneel Ungaris, Saksamaal, Hollandis ja Austrias. Aeg-ajalt käis ansambel esinemas ka Lätis ja Leedus.
Ants Vares

Ants Vares (sündinud 12. septembril 1940 Tartus) on eesti maalikunstnik.
Pärast Tartu kunstikooli lõpetamist läks elama ja töötama Saaremaale Kuressaarde.
Aino Paal

Aino Paal (aastani 1952 Aino Nurme; 14. september 1926 – 25. november 2015) oli eesti suusataja, spordipedagoog ja terviseedendaja.
Ta lõpetas aastal 1946 Türi Aiandustehnikumi ja aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 
Ta hakkas sportima 1942, suusatama 1946. Treenis 1948–1952 Feliks Parre ja Erna Abeli juhendamisel, hiljem harjutas omapäi. 
Võitis 1947–1962 Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises individuaalselt 3 kulda, 3 hõbedat ja 4 pronksi ning teatevõistluses 5 kulda, 1 hõbeda ja 2 pronksi, mäesuusatamises 1 kulla, 2 hõbedat ja 1 pronksi ning kombineeritud kahevõistluses (slaalom + 5 km) pronksi. 
Murdmaajooksus sai 1950 Eesti meistrivõistlustel kahes kilomeetris hõbeda. 1960 tuli Eesti käsipallimeistrivõistlustel Võru naiskonnas pronksile. Kuulus Lokomotiivi, Kalevi ja Jõu liikmeskonda. 
Töötas 1951–1953 TRÜ suusaspordikateedris laborandina, Tartu 3. Keskkoolis kehalise kasvatuse õpetajana ja Kalevi LNSK-s suusatreenerina, 1953–1957 TRÜ kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õppejõuna, 1958–1963 Võru ja 1963–78 Viljandi LNSK-s suusatreenerina ja 1978–1985 Tartu 8. Keskkoolis kehalise kasvatuse õpetajana.
1985–1998 oli Paal TÜ Maarjamõisa haigla neuroloogiaosakonnas ravivõimlemisinstruktor ning 2001–2010 Tartus Ropka-Karlova Päevakeskuses võimlemisringide juhendaja. 
Õpilasi: Urmas Müür.
Pasvalysi rajoon

Pasvalysi rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Panevėžysi maakonna aladel. Rajoon piirneb põhjas Lätiga.
Rajooni pindala on 1289 km². 2014. aasta seisuga elas seal 26 663 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Daujėnai, Joniškėlise (maavald), Joniškėlise (linnavald), Krinčinase, Namišiai, Pasvalysi (maavald), Pasvalysi (linnavald), Pumpėnai, Pušalotase, Saločiai ja Vaškai vald.
Halduskeskus on Pasvalysi linn. Teised tähtsamad asulad on Joniškėlise linn ning Daujėnai, Krikliniai, Krinčinase, Pumpėnai, Pušalotase, Saločiai ja Vaškai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,48% leedulased, 0,59% venelased, 0,13% ukrainlased, 0,1% valgevenelased, 0,08% lätlased ja 0,62% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimad jõed on Mūsa oma lisajõgede Mažupė, Lėvuo, Pyvesa ja Tatulaga. Rajooni territoorium jääb osaliselt Biržai regionaalpargi territooriumile.
Pasvalysi rajooni läbib Via Baltica.
Imre Õunapuu

Imre Õunapuu (sündinud 1. augustil 1990 Valgas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2006. aastal Lüllemäe Põhikooli ja 2009. aastal Valga Gümnaasiumi. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (9. lend). 
Alates 2013. aastast töötab ta Rakvere Teatris näitlejana.
Punane Kolp

Punane Kolp, pärisnimega Johann Schmidt, on tegelane Marveli koomiksites ja peamine antagonist Kapten Ameerika omadest. Ta ilmus esimesena aastal 1941 ja on loodud Stan Lee, Jack Kirby ja Steve Ditko poolt. Teda on mänginud Hugo Weaving aastal 2011, filmis "". Vahel tõlgitakse ta nime kui Punane Pealuu. Ta on organisatsiooni Hydra juht.
Juured.
Johann Schmidti juurtel on erinevaid versioone. Tuntuim neist on see, et ta oli joodikute poeg, kel oli mitu tööd, kuni sai ühe hotelli toateenindajaks. Kord peatus seal füürer Hitler ja nägi poisi silmades suurt julgust, ning andis talle natside riided ja maski, mis meenutas punast värvi kolpa. Ta pani riided selga ja sai natside leitnandiks, kuid ta plaanid sisaldasid Hitleri tapmist ja ise maailma ülevõtmist. Varsti peale seda asutas ta terroriorganisatsiooni Hydra.
Rõhumärk

Rõhumärk on diakriitiline märk või muu märk, mida kasutatakse kirjalikus tavatekstis või transkriptsioonis rõhu märkimiseks. 
Vene keel.
Vene keeles kasutatakse rõhumärgina tavaliselt akuuti. Tavatekstis kasutatakse seda mõnede sõnade puhul eristamiseks. Keeleõppijatele või lastele mõeldud tekstides, õpikutes või sõnaraamatutes võidakse see panna kogu teksti, lugemispalade, näidete, harjutuste või märksõnade iga rõhulise silbi täishäälikutähele.
Võrmilised

Võrmilised ("Cuscutaceae" Dumort.) on kaheiduleheliste taimede sugukond (Cronquisti süsteemis).
Sellesse sugukonda kuulub ainult üks perekond – võrm ("Cuscuta").
Keraslillelised

Keraslillelised ("Globulariaceae" A. P. DC.) on kaheiduleheliste taimede sugukond (Cronquisti süsteemis).
Sellesse sugukonda kuulub kolm perekonda. 
Eestis leidub perekonnast keraslill ("Globularia") üks liik (Willkommi keraslill ("Globularia punctata")) metsistununa.
António Costa

António Luís Santos da Costa (sündinud 17. juulil 1961 Lissabonis) on Portugali jurist ja poliitik, alates 1. detsembrist 2024 Euroopa Ülemkogu eesistuja. Alates 26. novembrist 2015 kuni 1. aprillini 2024 oli ta Portugali peaminister. 
Ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse ja on alates 22. novembrist 2014 Sotsialistliku Partei peasekretär. 
Varem on Costa pidanud mitmel korral ministriametit. Aastatel 2007–2015 oli ta Lissaboni linnapea. 
Hariduselt on António Costa jurist. Ta on kommunistist kirjaniku ja luuletaja Orlando da Costa (1929–2006) poeg. Isa poolt on tal ka veidi india verd.
Barbro Hiort af Ornäs

Barbro Hiort af Ornäs (28. august 1921 Göteborg – 28. november 2015) oli Rootsi näitleja.
Aastal 1958 tegi ta kaasa Ingmar Bergmani filmis "Elu lätteil" ja võitis rolli eest 1958. aasta Cannes'i filmifestivali parima naisnäitleja auhinna jagades seda Bibi Anderssoni,
Eva Dahlbecki ja Ingrid Thuliniga.
Detsember 2015

Detsember 2015, kroonika
2015. aasta detsember algab teisipäeval ja lõpeb 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Arvo Tarmula

Arvo Tarmula (11. mai 1937 Pärnu – 15. august 2021) oli eesti pressifotograaf. 
Ta lõpetas 1956. aastal Pärnu Lydia Koidula nimelise 2. Keskkooli. 
Elas aastast 1970 Haapsalus. 1989. aastast kuni surmani oli Arvo Tarmula ajalehe Lääne Elu fotograaf. 
Hindamatu väärtus on Arvo Tarmula fotokogul, mis kajastab viimaste aastakümnete pöördelisi sündmusi. Ta oli Haapsalu fotoklubi ja Eesti Fotokunstiühingu liige.
Interdistsiplinaarne mõiste

Interdistsiplinaarne mõiste on selline mõiste, mis hõlmab erinevaid akadeemilistes distsipliinides, teadusharudes uuritavaid valdkondi. Näiteks infoühiskonna interdistsiplinaarne uurimine.
Zapata maakond

Zapata maakond ("Zapata County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Zapata.
Maakonna pindala on 2740 km², millest 155 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 018.
Joe Engle

Joe Henry Engle (26. august 1932 Chapman, Kansas – 10. juuli 2024) oli Ameerika Ühendriikide sõjaväelane, katselendur, aeronautikainsener ja NASA astronaut. Ta suri X-15 programmi pilootidest viimasena.
Engle osales katselendurina X-15 programmis ja valiti 1966. aastal NASA Apollo programmi. Ta määrati missioonile Apollo 17, kuid eemaldati sealt pärast teiste missioonide tühistamist, et Kuule saaks minna geoloog Harrison Schmitt. Engle määrati hiljem Space Shuttle'i programmi ja ta osales Enterprise'i katselendudel. 1981. aastal sai ta missiooni STS-2 komandöriks.
Historiograafia

Historiograafia on ajalooteaduse arengut ja meetodeid uuriv teadus või kitsamalt mingi teema (nt valdkonna, piirkonna või perioodi) ajaloolise käsitluse kirjeldus ja analüüs.
Sõna "historiograafia" tuleneb kreeka sõnadest "ιστορία" ("historía"; 'ajalugu', 'mineviku uurimine') ja "γράφο" ("graphō"; 'kirjutan'). Varauusajal tähendaski "historiograafia" otseses mõttes ajalookirjutamist ja "historiograaf" oli ajalookirjutaja ehk ajaloolane. Ajalookirjutust ennast uuriv teaduskirjandus hakkas arenema 19. sajandil.
Kuna ajalooteadust uuritakse peamiselt kirjalike allikate põhjal, võib historiograafiat lugeda ka kirjandusteaduse alldistsipliiniks.
Historiograafiaks võidakse nimetada ka kogu ajalookirjandust või mingit osa sellest (nt Eestit puudutav ajalookirjandus).
Tartu Ülikooli ajaloo osakond

Tartu Ülikooli ajaloo osakond oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna struktuuriüksus 1990. aastate algusest kuni 2007. aastani.
Enne Eesti iseseisvuse taastamisega seotud ümberkorraldusi oli Tartu Riiklikus Ülikoolis samuti ajaloo osakond.
Ajaloo osakonnas oli seitse õppetooli: arheoloogia, arhiivinduse, Eesti ajaloo, etnoloogia, kunstiajaloo, lähiajaloo ja üldajaloo õppetool.
2007. aastal moodustati ajaloo osakonna baasil (välja arvatud etnoloogia õppetool, mis ühines filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudiga) ajaloo ja arheoloogia instituut. 
Alates 1. märtsist 2013. aastal moodustati endiste õppetoolide baasil järgmised Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi osakonnad: arheoloogia osakond, arhiivinduse osakond, Eesti ajaloo osakond, kunstiajaloo osakond, uusima aja osakond, üldajaloo osakond.
Soojusenergeetika

Soojusenergeetika on tööstusharu, elektroenergeetika allharu; ühtlasi ka soojustehnika haru, mis tegeleb soojusenergia muundamisega teistesse energialiikideks, peamiselt mehaanilise energia kaudu elektrienergiaks. 
Soojusenergeetika põhineb soojuselektrijaamadel, mis kasutavad fossiilkütuse keemilist energiat. Soojusenergiat elektrienergia tootmiseks kasutavad samuti tuumaelektrijaamad ja geotermilised elektrijaamad, aga neis kasutatakse fossiilkütuse asemel kas tuuma- või geotermaalenergiat ning nad kuuluvad vastavalt tuumaenergeetika ja geotermaalenergeetika koosseisu.
Kellukese Fond

Kellukese Fond on Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfond, mis toetab erivajadustega noorte arengut ja enesetäiendamist kaunite kunstide ja spordi alal.
Fondi algatas 2011. aastal Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts. Fond maksab stipendiume, mille määramise otsustab 5-liikmeline fondi halduskogu.
Kellukese stipendiumi saavad taotleda kesknärvisüsteemi kahjustusega erivajadusega inimesed alates 15. eluaastast enda arendamiseks ja enesetäiendamiseks kaunite kunstide ja spordi alal.
Kalamaja talu kalmistu

Kalamaja talu kalmistu on kalmistu Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vorbuse külas Tartu vallas Tartu maakonnas.
Ajalugu.
Kalamaja A-15 talu moodustati maareformiga Vorbuse mõisa maadest. Arvatavasti millalgi 1930. aastatel sai selle omanikuks arst ja avaliku tervishoiu tegelane Mihkel Kask. Ta alustas taluümbruse ümberkujundamist, rajas nii maanteeni viiva kaseallee kui ka tulevast kalmistuala ümbritseva kasesalu.
Arvatavasti jõudis ta enne 1940. aasta juunipööret asutada ametlikult oma talu maadele ka uue kalmistu. Kask ise arreteeriti 29. juunil 1941 poliitilistel põhjustel ning oli vangistuses GULagi erinevates kohtades Venemaal ja Siberis. Tema pere põgenes 1944. aastal Läände. Kask vabanes 1956. aastal, tuli tagasi Eestisse ning ennistati õppejõutööle Tartu Ülikoolis. 
1958. aastal sai ta tagasi ka Kalamaja talu. Kui Mihkel Kask 1968. aastal suri, maetigi ta oma talu kalmistule. Hiljem on sinna maetud ka tema 2012. aastal Šveitsis surnud poeg, arhitekt Tõnis Kask. 
Kirjeldus.
Kalmistu on ilma piireteta ringjas ala, seda ümbritseb kasesalu. Kalmistule on maetud kaks lahkunut, mõlemale on püstitatud ka maakivist hauatähis.
Surveyor 3

Surveyor 3 oli NASA Surveyori programmi kolmas automaatjaam, mis maandus Kuu Oceanus Procellarumi piirkonnas 1967. aasta aprillis. See jõudis enne töö lõpetamist Maale saata 6315 fotot.
Surveyor 3 maandumise ajal sattus jaama maandumisradar segadusse, kui see sattus valgust peegeldavate kivide otsa. Selle tulemusel põrkas jaam kaks korda tagasi üles, enne kui jäi seisma. Automaatjaam jõudis Kuud uurida kuni 1967. aasta maini, mil ta Päikese suhtes varju jäi. Kui insenerid üritasid kaks nädalat hiljem, kui Surveyor 3 taas päikesevalgust sai, masinat uuesti käivitada, siis katsed ebaõnnestusid ja rohkem sellega ühendust ei saadud.
Surveyor 3 maandumiskoht valiti Apollo programmi ajal sihtpunktiks missioonile Apollo 12. Astronaudid eemaldasid mitmed automaatjaama komponendid ja tõid need Maale tagasi, et uurida, kuidas Kuul valitsevad karmid olud olid jaama mõjutanud. See on siiani ainus kord, mil teisele taevakehale saadetud automaatjaama on hiljem külastanud astronaudid.
Urmas-Jüri Orgusaar

Urmas-Jüri Orgusaar (sündinud 18. august 1944 Tallinn) on eesti nahakunstnik.
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1964–1969 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas nahakunstnikuna. 
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1973. aastast.
Joniškėlise mõis

Joniškėlise mõis (leedu "Joniškėlio dvaras") on endine mõis Leedus Pasvalysi rajoonis Joniškėlises.
Mõisat on esimest korda mainitud 1684. aastal. Esimesed omanikud olid ilmselt Švobad. 1723. aastal läks mõis Puzinitelt Karpide valdusse. 
Benedykt Karp oli üks Stanisław II troonileaitajaid. Tema poeg Ignacy Karp lasi oma testamendis rajada Joniškėlise haigla ja kihelkonnakooli. Haigla valmis tema järeltulija Eustachy Karpi juhtimisel. Viimase poeg, Felicjan Stefan Karp, oli Kaunase ja Panevėžysi šlahta aadlimarssaliks. XIX sajandil kujunes mõisast Kovno kubermangu suurim maavaldus, mõisale kuulus 47 984 tiinu maad.
Felicjan rajas mõisa ka põllumajanduskooli. Pärast maareformi jäi mõisale 80 hektarit maad. Feliciani järel sai mõisa omanikuks Marija Joana Karp. Seni mõisale kuulunud põllumajanduskooli võttis üle Leedu riik. 1940. aastal mõis natsionaliseeriti.
Mõisakompleks asub Mažupė jõe kaldal. ja selle pindala on 30 hektarit. Säilinud on kakskümmend hoonet, nende seas uus (ehitatud XIX sajandi teisel poolel) ja vana klassitsistlik peahoone (ehitatud XVIII sajandi alguses), kontor, vesiveski, kaks aita, piimatoodete ladu, kasvuhoone, tõllakuur, sepikoda, aedniku maja, kaks lauta, tall ja tallmeistri maja. Uus peahoone rajati pärast tulekahju 1763. aastal, mil hävisid mitmed kõrvalhooned ja vana peahoone sai tules kannatada. Suurem osa mõisakompleksist kuulub 1967. aastast Leedu põllumajandusinstituudile, vanas peahoones asub muuseum.
Mõisa peahoone juures asub nelinurkne park, mille keskmeks on vana peahoone ja selle juures asuv ühe hektari suurune paraadväljak. Kujunduselt on see Prantsuse park. Paraadväljakult viis läände 400 meetri pikkune pärnaallee, aga tänapäeval on seal osad puud teiste liikidega asendatud. Alevi juurde viis väljakult hobukastanialleee.
Kosmose rakkerühm

Kosmose rakkerühm oli NASA inseneride töörühm, mis moodustati 1958. aastal ja mille ülesandeks oli USA mehitatud kosmoseprogrammide juhtimine. Rühma juhtis Robert R. Gilruth ja see asus Virginia osariigis. 1961. aastal kuulutas president John F. Kennedy välja Apollo programmi ja seadis eesmärgiks viia inimene enne 1969. aasta lõppu Kuule. Seoses sellega leidis NASA, et programm on Kosmose rakkerühma jaoks liiga suur ja see organiseeriti ümber mehitatud kosmoselendude keskuseks (tänapäeval Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskus), asukohaga Texase osariigis asuvas Houstonis.
Hiljem nimetati Kosmose rakkerühmaks presidendi moodustatud komisjone, mida juhtis asepresident ja mis uurisid, millist mehitatud kosmoselendude programmi võiks rahastada. Näiteks moodustas president Richard Nixon sellise komisjoni, et see töötaks välja Apollo programmi järgse kosmoselendude strateegia.
Donn F. Eisele

Donn Fulton Eisele (23. juuni 1930 – 2. detsember 1987) oli Ameerika Ühendriikide õhuväelane, katselendur ja hiljem ka NASA astronaut. Ta osales 1968. aastal Apollo programmi esimesel mehitatud missioonil Apollo 7. Pärast õhujõududest ja NASA-st lahkumist sai temast ärimees. 
Eisele määrati algselt Apollo 1 meeskonda, aga ta nikastas treeningul kaks korda oma õlga ja ta vajas seetõttu operatsiooni. Eisele asendati Roger B. Chaffee'ga, kes hukkus 1967. aasta jaanuaris koos ülejäänud meeskonnaga Apollo 1 põlengus. Hiljem oleks Eisele äärepealt ka Apollo 7 meeskonnast eemaldatud, sest tal oli armuke. 
Eisele suri 1987. aastal Tokyos infarkti, olles Jaapanis ärireisil.
Stoniškiai vald

Stoniškiai vald (leedu keeles "Stoniškių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil. Vald piirneb lõunas Venemaaga.
Valla pindala on 134 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2019 inimest. Valla keskuseks on praegu Stoniškiai küla, varem oli selleks Rukai küla. Vallavanem on Ričardas Bartkevičius.
Wally Schirra

Walter Marty Schirra, Jr. (12. märts 1923 – 3. mai 2007), tuntud kui Wally Schirra, oli Ameerika Ühendriikide mereväelane, katselendur ja üks NASA 1. astronautide grupi Mercury Seveni liikmeid.
Schirra osales missioonil Mercury-Atlas 8, mis startis 3. oktoobril 1962. Selle missiooniga sai temast viies ameeriklane ja üheksas inimene kosmoses. Gemini programmi ajal osales ta komandörina missioonil Gemini 6A, mille ajal toimus esimene kosmoselaevade lähenemine, kui Gemini 6A lähenes laevale Gemini 7 kõigest 30 cm kaugusele. 1968. aastal juhtis ta missiooni Apollo 7, mis jäi tema viimaseks kosmoselennuks. Schirra on ainus astronaut, kes on osalenud Mercury, Gemini ja Apollo programmis. Pärast Apollo 7 lõppu lahkus Schirra nii mereväest kui ka NASA-st ning asus tööle CBS-i.
Schirra suri 3. mail 2007 infarkti.
Lumpėnai vald

Lumpėnai vald (leedu keeles "Lumpėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil. Vald piirneb lõunas Venemaaga.
Valla pindala on 62 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1040 inimest. Valla keskus on Lumpėnai küla. Vald moodustati 2001. aastal. Vallavanem on Danguolė Mikelienė.
Valla lõunaosa kuulub Rambynase regionaalparki.
Natkiškiai vald

Natkiškiai vald (leedu keeles "Natkiškių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil.
Valla pindala on 52 km². 2011. aasta seisuga elas seal 824 inimest. Valla keskuseks on Natkiškiai küla. Vallavanem on Vilyta Sirtautienė.
Lisaks küladele asuvad vallas veel mitmed huutorid:
La vache qui rit

La vache qui rit (eesti keeles: "Lehm, kes naerab") on prantsuse kaubamärk. Seda kasutatakse juustutoodetel, mis valmistatakse prantsuse lehmajuustu ja briti sulatatud lehmajuustu seguna, mida toodab ettevõttegrupp Bel.
Fontenay-le-Comte

Fontenay-le-Comte [fontö'nee lö kont] on linn Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Vendée departemangus. See on departemangu üks alamprefektuure ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ühe kantoni keskus.
Linna territoorium asub 2–68 meetri kõrgusel üle merepinna.
Pagėgiai vald

Pagėgiai vald (leedu keeles "Pagėgių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil. Vald piirneb lõunas Venemaaga.
Valla pindala on 140 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4067 inimest. Valla keskuseks on Pagėgiai linn (2011. aastal 1941 elanikku), vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 25. Lisaks asub vallas veel Panemunė linn (2011. aastal 274 elanikku). Vallavanem on Dainius Maciukevičius.
Vilkyškiai vald

Vilkyškiai vald (leedu keeles "Vilkyškių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil. Vald piirneb lõunas Venemaaga.
Valla pindala on 157 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1550 inimest. Valla keskuseks on Vilkyškiai alev (2011. aastal 1941 elanikku), vallamaja asub aadressil Dvaro g. 1. Vallavanem on Darius Jurkšaitis.
Valla lõunaosa kuulub Rambynase regionaalparki.
Les Sables-d'Olonne

Les Sables-d'Olonne [le sa'bl d'olonn] on vald Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Vendée departemangus. See on departemangu üks alamprefektuure ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ühe kantoni keskuseks.
Valla territoorium asub 0–59 meetri kõrgusel üle merepinna.
Les Sables-d'Olonne'i vald moodustati 1. jaanuaril 2019 Château-d'Olonne'i, Olonne-sur-Meri ja Les Sables-d'Olonne'i vallast.
Bijotai vald

Bijotai vald (leedu keeles "Bijotų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 70 km². 2011. aasta seisuga elas seal 992 inimest. Valla keskuseks on Bijotai küla, vallamaja asub aadressil Dionizo Poškos g. 6. Vallavanem on Steponas Jasaitis.
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts

Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on seljaajusonga- ja vesipeahaigeid inimesi, nende lähedasi, meditsiinitöötajaid ja vabatahtlikke abistajaid ühendav organisatsioon. Seltsi eesmärgiks on toetada nende haigustega võitlevate laste, noorte ja täiskasvanute eneseteostust, toimetulekut ja heaolu.
Selts asutati 1991. aastal. Seltsi asutamise algatajaks ja eestvedajaks on lastekirurg Ann Paal.
2011. aastal algatas selts Kellukese Fondi kesknärvisüsteemi kahjustusega erivajadustega noorte eneseteostuse toetamiseks.
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on Eesti Puuetega Inimeste Koja ja Rahvusvahelise Spina Bifida ja Hüdrotsefaalia Föderatsiooni ("International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus") liige.
Kärsa–Eoste tee

Kärsa–Eoste tee (registrinumber 18181) on kõrvalmaantee Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Tee pikkus on 12,1 km. Tee haldaja on Maanteeamet. 2014. aastast on tee mustkattega.
Tee algab Kärsa külas Tartu–Räpina–Värska maanteelt, läbib Akste küla, Valgesoo küla ja Eoste küla ja lõpeb Himmaste–Rasina teel.
Kärsa–Eoste tee ristub Akste külas Akste–Häätaru teega.
Kärsa–Eoste teel üks sild:
Eldar Rjazanov

Eldar Rjazanov (vene keeles Эльдар Александрович Рязанов; 18. november 1927 Samara – 30. november 2015 Moskva) oli Venemaa filmilavastaja ja stsenarist, komöödiakirjanik, kelle komöödiad on tuntud kogu endise Nõukogude Liidu territooriumil. 
Ta oli ka proosakirjanik, telesaadete autor ja juht, näitleja, pedagoog, talentide avastaja.
Bilionysi vald

Bilionysi vald (leedu keeles "Bilionių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 37 km². 2011. aasta seisuga elas seal 447 inimest. Valla keskuseks on Bilionysi küla, vallamaja asub aadressil Rungio g. 2. Vallavanem on Loreta Daukantienė.
Didkiemise vald

Didkiemise vald (leedu keeles "Didkiemio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 38 km². 2011. aasta seisuga elas seal 307 inimest. Valla keskuseks on Didkiemise küla, vallamaja asub aadressil Žvejų g. 15. Vallavanem on Vilma Kasnauskienė.
Kaltinėnai vald

Kaltinėnai vald (leedu keeles "Kaltinėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 160 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2524 inimest. Valla keskuseks on Kaltinėnai alev (2011. aastal 728 elanikku), vallamaja aadress on Varnių g.7. Vallavanem on Antanas Bartašius.
Kvėdarna vald

Kvėdarna vald (leedu keeles "Kvėdarnos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 144 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3407 inimest. Valla keskuseks on Kvėdarna alev (2011. aastal 1597 elanikku), vallamaja asub aadressil S.Dariaus ir S.Girėno g. 24. Vallavanem on Aivaras Dobilas.
Porgandi vesiveski

Porgandi vesiveski oli vesiveski Võrumaal Ahja jõel, nüüdse haldusjaotuse järgi Põlvamaa Põlva valla Eoste külas.
Veski kompleks rajati 19. sajandi lõpus ja see on nime saanud tolleaegse peremehe Viido Muuga hüüdnime Porgand järgi. 
Veski oli maakivist vundamendiga viilkatusega palkhoone. Jõuallikaks oli turbiin. Veskis jahvatati jahu, lisaks oli veskis saeraam. Veskiga oli kokku ehitatud elumaja-taluhäärber. Elamu osa on säilinud ja heas korras, veski osa on hävinud. 
Veski lõpetas töötamise 1940. aastatel.
Laukuva vald

Laukuva vald (leedu keeles "Laukuvos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajoonis
Valla pindala on 167 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3106 inimest. Valla keskus on Laukuva alev (2011. aastal 832 elanikku), vallamaja asub aadressil Eitvydaičių g.3. Vallavanem on Virgilijus Ačas.
Mustvee Kool

Mustvee Kool on kool Jõgeva maakonnas Mustvee linnas aadressil Tartu tänav 11. 
2015. aasta sügisel suleti Mustvee Gümnaasiumi gümnaasiumiosa õpilaste nappuse tõttu ning kool nimetati ümber Mustvee kooliks.
Pajūrise vald

Pajūrise vald (leedu keeles "Pajūrio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 112 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2174 inimest. Valla keskuseks on Pajūrise alev (2011. aastal 784 elanikku), vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 33. Teine alev vallas on Žvingiai (2011. aastal 195 elanikku). Vallavanem on Roma Veščiūnienė.
Lilian Linnaks

Lilian Linnaks (kuni 1949 Lilian Värk; 27. veebruar 1929 Tallinn – 28. märts 2016 Tallinn) oli eesti metallikunstnik ja kunstiteadlane.
Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1952–1958 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas metallikunsti erialal. Aastatel 1962–1965 oli Moskva Kõrgema Tööstuskunstikoolis aspirant, kaitses 1965. aastal väitekirja alumiiniumist kujutavas ja tarbekunstis ning sai kunstiteaduste kandidaadi kraadi.
Ta töötas aastatel 1960–1962 Estoplastis kunstnikuna, pannes aluse eesti tööstuskunsti uuele ratsionaalsele suunale.
Aastatel 1965–1994 oli ta õppejõud praeguses Eesti Kunstiakadeemias, alates 1990. aastast professor, 1994. aastast emeriitprofessor.
Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1959. aastast.
Isiklikku.
Lilian Linnaksi abikaasa oli majandusteadlane Erik Linnaks, nende tütar on metallikunstnik Epp Linnaks.
Õie Utter

Õie Utter (sünninimi Õie Alt; 8. jaanuar 1930 – 12. veebruar 2010) oli eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas aastal 1955 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Ta oli aastatel 1961–1986 Tartu Riikliku Ülikooli klassikalise muinasteaduse muuseumi direktor.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli paberiloolane Leo Utter (1929–2006).
Palentinise vald

Palentinise vald (leedu keeles "Palentinio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 10,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 260 inimest. Valla keskuseks on Palentinise küla, vallamaja asub aadressil Palangos g. 1. Vallavanem on Miglė Zybartienė.
Püha Risti basiilika (täpsustus)

Püha Risti basiilika ehk Basilica di Santa Croce itaalia keeles, Basílica de la Santa Cruz hispaania keeles, Basilique Santa Croce prantsuse keeles, võib viidata mitmele pühakojale
Šilalė vald

Šilalė vald (leedu keeles "Šilalės kaimiškoji seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 126 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2951 inimest. Valla keskuseks on Šilalė linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil J.Basanavičiaus g. 2. Vallavanem on Stasys Lidžius.
Teneniai vald

Teneniai vald (leedu keeles "Tenenių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 42 km². 2011. aasta seisuga elas seal 530 inimest. Valla keskuseks on Teneniai alev (2011. aastal 330 elanikku), vallamaja asub aadressil Nepriklausomybės g. 39. Vallavanem on Loreta Petravičienė.
Traksėdise vald

Traksėdise vald (leedu keeles "Traksėdžio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 84 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1739 inimest. Valla keskuseks on Šilalė linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil J. Basanavičiaus g. 5. Vallavanem on Regina Audinytė.
Püha Risti katedraal (Boston)

Püha Risti katedraal on Ameerika Ühendriikide Massachusettsi osariigi Bostoni peamine katoliku pühakoda, suurim Rooma-Katoliku kirik Uus-Inglismaal.
Ruxanda Glavan

Ruxanda Glavan (sündinud 5. aprillil 1980 Chișinăus) on Moldova (nais)poliitik (Moldova Demokraatlik Partei). Ta oli 30. juulist 2015 kuni 25. juulini 2017 Moldova tervishoiuminister.
Aastatel 1997–2003 õppis ta Nicolae Testemițanu nimelises Riiklikus Meditsiini- ja Farmaatsiainstituudi, mille lõpetas üldarsti kvalifikatsiooniga. Seejärel õppis ta aastatel 2003–2005 Grenoble Graduate School of Businessis ja sai magistrikraadi ärijuhtimises (MBA).
Aastatel 2006–2013 oli ta direktor firmas, mis tegeles kosmeetika, meditsiinitehnika ja mitmesuguste farmaatsiaproduktide maaletoomisega.
Aastatel 2013–2015 oli ta Moldova töö, perekonna ja sotsiaalkaitse aseminister, 18. veebruarist 2015 kuni 30. juulini 2015 oli ta Moldova töö, perekonna ja sotsiaalkaitse minister. 30. juulist 2015 kuni 25. juulini 2017 oli ta Moldova tervishoiuminister.
Isiklikku.
Ta on abielus, tema abikaasa Aureliu Cincilei on Moldova Panga asepresident. Ta valdab lisaks rumeenia keelele veel vene, inglise, prantsuse ja hispaania keelt.
Upyna vald

Upyna vald (leedu keeles "Upynos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 105,6 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1830 inimest. Valla keskuseks on Upyna alev (2011. aastal 375 elanikku), vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 2. Vallavanem on Stefa Kažukauskienė.
Püha Risti katedraal

Püha Risti katedraal ehk Cathedral of the Holy Cross inglise keeles, Cathédrale Sainte-Croix prantsuse keeles, Cattedrale della Santa Croce itaalia keeles, võib viidata mitmele pühakojale
Kai Muru

Kai Muru (sündinud 1. augustil 1970) on eesti pediaater ja meditsiinigeneetik. 
Haridus.
2014. aastal sai doktorikraadi väitekirjaga "Sünnieelsete sõeluuringute strateegiad, kaugtulemused lastel skriiningtestide muutuste korral ja sagedasemad sündroomsed südamerikked Eestis".
Žadeikiai vald

Žadeikiai vald (leedu keeles "Žadeikių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 60 km². 2011. aasta seisuga elas seal 761 inimest. Valla keskuseks on Žadeikiai küla, vallamaja asub aadressil Šilalės g. 3. Vallavanema kohusetäitja on Rasa Lukošienė.
Heli Raidla

Heli Raidla (24. mai 1927 Erastvere Alakülä, Kanepi kihelkond – 18. märts 2025) oli eesti õpetaja ja käsitöömeister.
Elulugu.
Õppis Erastvere koolis. 1949. aastal lõpetas Tallinna Tekstiil-Õmblustehnikumi. Töötas õpetajana Tilsi, Vana-Koiola ja Joosu koolis. 1960. aastast töötas 43 aastat Põlva Keskkooli käsitööõpetajana.
Ta oli üks Põlva Käsitööklubi asutajaid (1993) ja juhatuse liige. Ta on koostanud käsitööalaseid raamatuid ja korraldanud Põlva käsitööpäevi.
Püha Risti basiilika (Lecce)

Püha Risti basiilika on barokkstiilis katoliku pühakoda Kagu-Itaalias Apuulia maakonnas Lecce kesklinnas Umberto I tänaval.
Horišni Plavni

Horišni Plavni (ukraina keeles "Горішні Плавні") on linn Ukrainas Poltava oblastis.
29. novembril 1960 sai ametlikult asutatud töölisasula nimega Komsomolsk Dnepri ääres. 24. aprillil 1972 sai asulast rajoonilise alluvusega linn, 6. aprillil 1977 sai tast oblastilise alluvusega linn. Ukraina Ülemraada otsusega muudeti 19. mail 2016 linna nimi Horišni Plavniks.
Horišni Plavni asub Poltava oblasti edelaosas. Linn asub Kamjanske veehoidla vasakul kaldal. Krementšuk asub linnast 16 kilomeetri kaugusel ja oblastikeskus Poltava linnast 90 kilomeetri kaugusel.
Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit

Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit (prantsuse keeles Union Internationale de la Marionnette, lühendatult UNIMA) on rahvusvaheline nukuteatreid ühendav organisatsioon.
UNIMA on tihedates sidemetes UNESCOga ja on Rahvusvahelise Teatriinstituudi liige.
UNIMA asutati 1929 Tšehhis Prahas. Aastast 1981 on liidu peakontor Prantsusmaal Charleville-Mézières'is.
Eestis tegutseb aastast 1999 UNIMA Eesti Keskus.
Kutsar

Kutsar (saksa sõnast "Kutscher") on endisaegne elukutseline hobusõiduki juht. Endisaegset elukutselist hobusõidukiga transporditeenuse osutajat nimetatakse voorimeheks.
Vircava jõgi

Vircava, (leedu keeles "Virčiuvis," poola keeles "Wierszyta") on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 69 km (sellest Lätis 45 km) ja valgla on 466 km², sellest 153 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,3 m/km.
Arvatakse, et jõe nimi on soome-ugri päritolu ja tuleneb sõnast "virts".
Vircava algab Pakruojise rajoonist Pašvitinysi alevi lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Drąsutaičiai küla juures on jõel 23 hektari suurune paisjärv. Läti ja Leedu vahelise piiri ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud. 
Lätis läbib jõgi Jelgava piirkonda. Seal asuvad jõe ääres Vircava ja Bērvircava külad. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas.
Nõo veskijärv

Nõo Veskijärv on paisjärv Nõos. 
Nõo Veskijärve voolab ligi 11 km pikk Nõo oja ja üks Elva jõe haruoja. 
Järvel on üks väljavoolukoht ja kaks silda. Järvel on kaks saart. 
Järve ääres on kaks päästerõngahoidikut, kuid need asuvad erikohtades.
Järve ääres on rand, kettagolfirada ja terviserada.
Skvoritsõ

Skvoritsõ (vene Скворицы, soome Skuoritsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis. Ajalooliselt oli küla Ingerimaal.
Küla on esimest korda mainitud 1500. aastal.
Külas elab 101 inimest (2011).
Svēte jõgi

Svēte, (leedu keeles "Švėtė") on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne ja veerohkeim lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 123 km (sellest Lätis 75 km) ja valgla on 2380 km², sellest 1873 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,79 m/km.
Jõe nimi tuleb balti tüvest "švėt" ja tähendab säravat, sätendavat.
Svēte algab Šiauliai rajoonist ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Leedu aladel on jõe org 10 meetri sügavune, keskmine langus on 0,91 m/km. Suurim asula jõe kaldal on Žagarė linn, kus jõel on ka 24 hektari suurune paisjärv. Linnast põhja pool on jõgi kahe kilomeetri jooksul Läti ja Leedu piirijõeks. 
Lätis on jõel Augstkalne juures paisjärv. Augstkalnest allavoolu on jõe org maastikul vähemärgatav. Jõe ääres asub veel ka Svēte küla. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas; suudme juures on jõe paremal kaldal karjäärid, kust kaevandatakse savi.
EgyptAiri lend 804

EgyptAiri lend 804 (MS804/MSR804) oli EgyptAiri lend, reisilennukil Airbus A320-232, mis väljus 18. mail 2016 kell 23:09 (kohaliku aja järgi) Pariisist Charles de Gaulle'i lennujaamast ja pidi jõudma Kairo rahvusvahelisele lennuväljale. Lennuk kadus radariekraanilt Vahemere kohal, 200 kilomeetri kaugusel Egiptusest.
Lennukis oli 56 reisijat, 7 meeskonnaliiget ja 3 turvatöötajat.
Solonets

Solonets on mullatüüp, mille pealmine horisont sisaldab rohkesti naatriumi. Esineb metsastepi-, stepi- ja poolkõrbealadel.
Erinevalt solontšakist on solonetsi sooli sisaldav kiht mitte kõige pindmises kihis vaid veidi sügavamal. Pindmises kihis on palju neeldunud naatriumioone, mis jõuavad sinna lessiveerumise teel alumistest kihtidest.
Solonets on selgelt eristuva profiiliga, mis sarnaneb mullahorisondi järjestuselt gleistunud mullaga. A-horisont on hallikas ja sisaldab savijaid lisandeid, 2–20 cm paksune. B-horisont on saviga rikastunud ning aluseline ja on iseloomuliku sambalise struktuuriga. pH tõuseb B-horisondis 9 kuni 10ni.
Solonetsil kasvavad iseloomulikud taimekooslused, mis sisaldavad puju ja teisi sügava juuresüsteemiga taimi. Euraasia stepi- ja metsastepivööndis kasvab neil valdavalt stepp-aruhein ja stepirohi.
Nimetus solonets on pärit ukraina keelest, kus see tähistab sooldunud pinnast.
Solonets esineb peamiselt Ukrainas, Kaspia merest idas ja Araali mere ümber asuvatel aladel, Kanadas, Austraalias, Somaalias ja Argentinas. Euroopas esineb seda vähestel aladel Rumeenias ja Austrias Burgenlandis.
Ameerika mullataksonoomias vastavad solonetsile naatriumirikas aridisol ja mollisol.
Andrejevka

Andrejevka on mitme asula praegune või endine nimi:
Sāmiḩ Shukrī

Sameh Hassan Shoukry (araabia keeles سامح شكري; sündinud 20. oktoobril 1952 Kairos) on Egiptuse diplomaat ja poliitik. Ta oli 17. juunist 2014 kuni 3. juulini 2024 Egiptuse välisminister.
Ta sündis aastal 1952 Kairos. Ta on lõpetanud aastal 1975 juristina Ain Shamsi Ülikooli.
Ta oli aastatel 2008–2012 Egiptuse suursaadik USA-s. 17. juunist 2014 kuni 3. juulini 2024 oli ta Egiptuse välisminister.
Koporje linnus

Koporje linnus (ka Koporje kindlus, vene Копорская крепость) on keskaegne linnus Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Koporjes. Linnus jääb Koporka jõe kaldale ja Isuri kõrgustiku servale.
Koporje puitlinnus ehitati Liivimaa ordu poolt 1237. aastal ja Koporje kivilinnus ehitati uuesti üles Novgorodi vabariigi aladel 1279. aastal Vladimiri suurvürsti Dmitri Aleksandrovitši korraldusel piirkonna kontrolliks ja kaitseks Saksa ordu lainemise vastu.
Liivi sõjas, Kahekümneviieaastases sõjas ja Põhjasõjas oli linnus mitmeid kordi nii venelaste kui rootslaste käes.
Ingerimaa (Vadja viiendik) ja Käkisalmi lään läks Rootsi valdusse 1617 Ingeri sõja lõpetanud Stolbovo rahulepingu alusel. Stolbovo rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi vene alad, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi kindluse ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni, mille tõttu kaotasid venelased täielikult ühenduse Soome lahele ja Läänemerele. Rootsi Ingeri alad moodustati Ingerimaa kubermangu.
1617. aastal rentis kuningas Koporje kindluse koos lääniga võlgade katteks Bogislaus von Rosenile, kellest sai ühtlasi ka selle piirkonna valitseja ("Amtmann"). Lisaks rendi tasumisele tuli Rosenil muuhulgas Koporje kindluses ülal pidada ja relvadega varustada sajamehelist garnisoni. Bogislaus von Rosen oli Kaprio ja Jaama asehaldur aastatel 1620–1636. 1620. aastal pikendati tema rendilepingut piirkonnale ja von Rosen sai rendile ka Jaama ja Jaanilinna läänid ning ta nimetati Kaprio ja Jaama läänide asehalduriks.
2001. aastal võeti linnus Venemaal muinsuskaitse alla.
Koporje linnusepealike loend.
"Loend on mittetäielik"