tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
William Thomson

William Thomson, esimene parun Kelvin (Largsi parun Kelvin), tuntud kui lord Kelvin, (26. juuni 1824 Belfast – 17. detsember 1907 Largs) oli iiri-šoti füüsik, matemaatik ja insener.
Teda tuntakse eelkõige tema termodünaamika-, elektri- ja matemaatikaalaste tööde järgi. Thomson võttis kasutusele absoluutse temperatuuri mõiste ja koostas temperatuuriskaala, mille kraad võrdub Celsiuse skaala kraadiga, kuid alguspunkt märgib absoluutset nulltemperatuuri (–273,15 °C).
Thomson sõnastas ümber termodünaamika teise seaduse ning avastas termoelektrilise nähtuse – Thomsoni efekti.
Tunnustus.
Tema järgi on nimetuse saanud temperatuuri mõõtühik kelvin.
Euroopa Majanduspiirkond

Euroopa Majanduspiirkond (EMP) on 1994. aastal Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga loodud ühine majanduspiirkond, mis hõlmab Euroopa Liidu liikmesriike ja kolme Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riiki (Norra, Island ja Liechtenstein). 
EMP eesmärk on kaupade, teenuste, kapitali ja isikute vaba liikumine (nn neli vabadust) ühisel turul. Sisuliselt võimaldab EMP EFTA riikidel osaleda Euroopa Liidu siseturul ilma ELi liikmeks astumata. Nad on kohustatud vastu võtma peaaegu kõik ELi ühtset turgu käsitlevad õigusaktid, välja arvatud põllumajanduse ja kalanduse valdkonnas, mida lepinguga ei reguleerita. EFTA riikidel on aga ametliku otsustusprotsessi kaudu võimalus varakult suunata ja mõjutada EMPga seotud poliitika kujundamist ja uute õigusaktide vastuvõtmist.
Türisalu pank

Türisalu pank (harvemini "Türisalu paekallas") on pank Harku vallas Türisalus.
Panga kõrgus läänes on 29–31 meetrit, idapoolne ots on 4–6 meetrit madalam. Tegemist on Pakri tüüpi astanguga, mille jalamiks on Kambriumi liivakivid. Panga läänepoolses otsas langeb klindiastangult Türisalu joastik.
Türisalu pank on olnud populaarne koht enesetapjate jaoks. 2008. aasta suvel paigaldati kogu Türisalu pankranniku pikkuses piire, mis ei lase autoga sõita panga äärele – sellega üritatakse ära hoida tulevasi enesetappe ja õnnetusjuhtumeid.
Aastal 1963 ehitati pangale filmi "Hamlet" tarbeks Kronborgi lossi koopia, misjärel kohalik rahvas panka ka Hamletimäeks kutsuma hakkas.
Türisalu panga järgi on nime saanud Türisalu kihistu, ühtlasi on pank ka selle stratotüübiks. 
Ülemised 3,8 meetrit moodustab Väo kihistu lubjakivi ja dolomiit, selle all on 20 cm ooididega lubjakivi. Allpool on 1,2 meetrit Pakri kihistu liivarikast lubjakivi, seejärel 2,3 meetrit Toila kihistu lubjakivi. Türisalu kihistu savikilt paljandub 5,1 meetri ulatuses ja sisaldab liivakiviläätsesid. Allpool on 4,8 meetrit Kallavere kihistu liivakivi, mis sisaldab savikilda vahekihte. Paljandi alumise otsa moodustab Tiskre kihistu savi vahekihtidega liivakivi.
Panga koordinaadid on: .
Tuhala nõiakaev

Tuhala nõiakaev on ajutine tõusuallikas Tuhala maastikukaitsealal Tuhala karstiala läbival maa-alusel jõel.
Kui Nabala karstialal plaaniti lubjakivi kaevandamist, siis tõusis nõiakaev karstialal kaevandamise vastaste kampaanias kesksele kohale ja selle kaitseks koguti 65 000 allkirja. Nõuti Nabala maastikukaitseala moodustamist.
2012. aastal läbi viidud Eesti ime valimisel võitis hääletuse Tuhala nõiakaev.
Kirjeldus.
Kaev hakkab suurvee ajal vett üle ääre ajama kui vee vooluhulk Tuhala jões on vähemalt 5000 liitrit sekundis ja Eesti pikima, Virulase karstikoopa kohal on veetase 2,35 m kõrgemal kui Nõiakaevu pealne plate. Tuhala nõiakaev "keeb" välja kuni 100 liitrit vett sekundis. On unikaalne karstiallikas, kuna veesurve tekib Tuhala maa-aluses jões ja tegemist ei ole arteesia kaevuga.
Kaevurakked ehitati tõenäoliselt samal ajal, kui asutati Tuhala kool. 1958. aastal tõsteti rakete kõrgust 1 meetri võrra.
Kaevus on huumushapetest veidi pruunikas, puhas rabavesi.
Pärimuslugu.
Rahvapärimuse järgi hakkab Nõiakaev keema, kui Tuhala nõiad kaevus vihtlevad.
Tuhala valla rahvalik nimetus oli Nõiavald.
Tuhala maastikukaitseala

Tuhala maastikukaitseala oli maastikukaitseala Harjumaal Kose vallas. See hõlmas paikkonda, mille asustuse vanus on ligi 3000 aastat. Kaitseala läheduses oli muu hulgas 11 muistset asulakohta, 30 väikselohulist kultusekivi, 3 kivikalmet ja 4 hiiekohta. 
Tuhala kiriku ja mõisapargi vahele jäävas Heinasoos asub Eesti vanim, 3.–4. sajandist pärinev palktee. Eesti suurimal karstialal võib näha kõiki tüüpilisi karstivorme. Karstiväljal voolab Mahtra soostikust Tamsi allikatest alguse saav Pirita vasakpoolne lisajõgi Tuhala jõgi, mille pikkus on 26 km ja millest 1,5 km voolab maa all. Karstimaastikku läbiva matkaraja pikkus on 2,5 km.
Kaitseala kaotati 2014. aastal seoses Nabala-Tuhala looduskaitseala moodustamisega.
Järvselja looduskaitseala

Järvselja looduskaitseala asub Tartu maakonnas Kastre vallas (Agali, Ahunapalu ja Järvselja külas) ja Põlva maakonnas Räpina vallas Haavametsa külas. Kaitseala suurus on 184 hektarit. 1924. aastal loodud "Järvselja reservaat" on Eesti vanim metsakaitseala.
Ajalugu.
Järvselja metsad võeti kaitse alla juba 1924. aastal Andres Mathieseni eestvõttel. Tollane pindala oli 12,8 hektarit. Hiljem loodi suurema pindalaga Võnnu vallas asuv "Järvselja looduskaitsekvartal" (19 hektarit). Looduskaitsealaks organiseeriti see 2006. aastal.
Looduskaitsealal kaitstakse põlismetsakooslusi: vanad lodumetsad, soolehtmetsad, siirdesoo- ja rabametsad jmt.
Seal on kaks sihtkaitsevööndit:
Esimeses on inimesel lubatud kõndida ainult mööda laudradasid, Järvselja sihtkaitsevööndis võib viibida aga vabalt, rikkumata looduskaitsealal sätestatud norme.
Waw (süüria täht)

ܘ
Waw (ܘ) on süüria tähestiku kuues täht.
Konguta looduskaitseala

Konguta looduskaitseala asub Elva vallas Konguta külas. Selle suurus on 32,76 hektarit.
Kaitsealal kaitstakse Eestis II kategooria looduskaitsealust liiki – kaunist kuldkinga ("Cypripedium calceolus") –, samuti sealset haruldast taimestikku.
Kaitseala käsitletakse ühe piiranguvööndina.
Alatskivi maastikukaitseala

Alatskivi maastikukaitseala asub Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Maastikukaitseala suurus on 378 hektarit.
Kaitsealal kaitstakse järvi, nende ümbrust ja seal väljakujunenud pärandmaastikku. Eriti esinduslik on sealne Kuningvere järv. Samuti kuuluvad seal kaitse alla loomastik ja taimestik.
Kaitse alla võeti piirkonda 1964. aastal ja see hõlmas Alatskivi maastikuala ja Kuningvere järve paremat kallast. Aastal 2000 kaitseala laiendati ning nimetati ümber maastikukaitsealaks.
ZLO

ZLO (kasutatud ka nime "Zlo") on Eesti ansambel.
Tallinna punkbänd ZLO asutati ja tegi oma esimese proovi 7. aprillil 2001. ZLO mängib tigedat, 
kuid meloodilist sotsiaalpoliitilise sõnumiga punkrocki. Nime ZLO mõtles välja CRAM (No-Big-Silence'i 
solist). ZLO-d ei hääldata lühendina zee- ell- oo, vaid sõnana "ZLO". ZLO tähendab vene keeles 
kurjust, õelust ja viha. Ehk siis seda, millest on suuresti ajendatud ka punkrock ise.
Müül - Laul
Zeibel - Kitarr
Moris - Basskitarr
Liba - Trummid
Müül - Laul
Oss - Kitarr
Zeibel - Basskitarr
Liba - Trummid
Välgi looduskaitseala

Välgi looduskaitseala asub Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Kaitseala suurus on 758 hektarit. 
Looduskaitseala staatus kinnitati Vabariigi Valitsuse poolt 2006. aastal.
Kaitsealal on eristatud kolm sihtkaitsevööndit:
Kaitsealal kaitstakse vanu loodusmetsi, siirdesoo- ja rabametsi jmt. Samuti on tähelepanu all kaitsealused linnuliigid (näiteks must-toonekurg).
Kaitseala geograafilised koordinaadid on .
Lundi Ülikool

Lundi Ülikool (rootsi keeles "Lunds universitet") on ülikool Lundis Rootsis. See on Rootsi praegusel territooriumil vanuselt teine ülikool (asutatud 1666) ning see on korduvalt valitud maailma saja tippülikooli hulka. (Rootsi vanuselt teiseks ülikooliks sai oma asutamise ajal 1632 Tartu Ülikool.)
Ülikoolil on seitse teaduskonda, kus kokku õpib üle 40 000 üliõpilase. Ülikoolil on osakonnad Malmös ja Helsingborgis ning kohalikud õppekeskused veel seitsmes linnas, lisaks laialdane internetipõhine kaugõpe.
Ülikoolis õpetatakse tehnika-, loodus- ja ühiskonnateadusi, õigusteadust, meditsiini, majandusteadust, kunsti ja lennundust.
Lundi Ülikool kuulub ülemaailmsesse võrgustikku Universitas 21.
Kallukse maastikukaitseala

Kallukse maastikukaitseala asub Lääne-Virumaal Kadrina vallas. 
Kaitseala on rajatud Loobu jõe ürgorus asunud aluspõhjalisele saarkõrgendikule settinud servamoodustiste kaitseks. Pinnakattematerjaliks on kruus ja moreen. Kõrgeim absoluutne kõrgus on 113 m. Küngaste laed ja järsemad nõlvad on kaetud metsaga, mis kaitseala kogu-pindalast moodustavad umbes 20%. Domineerivad sürjakuusikud, kuuse-lepametsad, ohtralt leidub pihlakavõsa. Kõrgendiku metsadevahelisel niidul kasvab kahelehist käokeelt ning harilikku käoraamatut. 
Kallukse kaitseala eesmärk on huvitava geomorfoloogilise objekti kaitse. Keelatud on risustada maastikku sobimatute ehitiste ja kommunikatsioonidega. Maastiku üldilme säilitamiseks on ainsa raieliigina keelatud lageraie. 
Kallukse lõunapoolses osas paikneb suur rändrahn – Lodikivi ehk Linda-Neitsi kivi. Muistendi järgi toonud "Kalevi naene" kivi põlles kaasa, tulles lõuna poolt, põllepaelad aga katkenud enne mäge ja kivi kukkunud maha.
Kallukse maastikukaitseala naabruses kasvab ka Kallukse mänd.
Kimmie Meissner

Kimberly Claire "Kimmie" Meissner (sündinud 4. oktoobril 1989) on Ameerika Ühendriikide iluuisutaja. 
2006. aasta maailmameister.
Popol Vuh

"Popol Vuh" ehk "Nõupidamiste raamat" on ilmselt mitme vana teksti ja suuliste pärimuste põhjal 16. sajandi keskpaiku kirja pandud teos ning räägib loo kitšee ühiskonna kujunemisest selle hävinemise ja kokkuvarisemiseni 16. sajandi Hispaania vallutussõdade tagajärjel. Sellel ajajärgul hävitati peaaegu täiesti kogu maia hieroglüüf- või piltkirjas voldikraamatutesse talletatud kirjavara. Hävis ka hieroglüüfide lugemise ja kasutamise oskus. 
Sisu:.
I osa – maailma loomine. Inimese loomise katsed. Jumalike kaksikute Hunahpu ja Xbalanqué võitlused kolme kõrgiga.
II osa – Hunahpu ja Xbalangué päritolu, nende isa ja onu lugu. Võitlused Xibalba isandatega.
III osa – inimese loomine. Suguharude tekkimine, jagunemine ja rännakud.
IV osa – mäss jumalate vastu. Kitšeede ajalugu.
"Popol Vuhi" ainestiku autentsust on muu hulgas kinnitanud võrdlused juba osaliselt dešifreeritud maia raidkirjadega ja arheoloogilised leiud.
Nardid

Nardid on Põhja-Osseedi rahva eepos, mis jutustab iidsete osseetide ja nende eelkäijate kangelastest. Osseetide lood on raamatuks kokku pandud 20. sajandi keskel, ilmus trükis algkeelsena 1946. aastal. Eepost «Nardid» tuleb hinnata kui osseetide kõlbeliste reeglite omapärast kogumit ja kui entsüklopeediat nende ettekujutusest ümbritseva maailma, looduse ja ühiskonna kohta. 
Osseetidelt on säilinud kaks mõneti erinevat nardieepost: põhjaosseetide proosavormis eepos ja lõunaosseetide luulevormis eepos. 
Ehituselt on «Nardid» peaaegu klassikaline. Algus juhatab lugeja nardi kangelaste esivanemate juurde ja mainib ära põhilised taevaolendid. Edasi tuleb juttu tähtsamatest tegelastest: Urõzmag, Hamõts, Sõrdon, Soslan, Batradz ja müütiline emand šataana. Eepose lõpetab lugu "Nartide hukk".
Ülo Valk

Ülo Valk (sündinud 25. augustil 1962) on eesti filoloog ja rahvaluuleteadlane.
Valk lõpetas 1986. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogina, 1994. aastal valmis tal doktoritöö kuradi kujutamisest eesti rahvaluules. Alates 1995. aastast on ta olnud Tartu Ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli juhataja, esialgu erakorraline, alates 1998. aastast korraline professor. Aastatel 2000–2001 oli ta külalisõppejõuks California ülikoolis.
Valgu peamisteks huvialadeks on erinevate rahvaste usundid ning folkloor.
Isiklikku.
Ülo Valgu isa oli metsateadlane Uno Valk, tema vend on arheoloog Heiki Valk.
Manas

"Manas" on kirgiiside eepos, millest tuntakse vähemalt 18 versiooni. Varaseim neist pandi paberile 1856. aastal. Kõige täielikumas versioonis on umbes 250 000 värssi. 
Eepos jutustab võitmatu sangari Manasi tegudest. Kangelasel ei ole ajaloolist vastet, kuid eepose ajalooliseks põhjaks on kirgiiside ja kalmõkkide vaen 15.–18. sajandil. 
Eepost on nimetatud kirgiiside entsüklopeediaks. See sisaldab muinasjutte, mütoloogiat, olustikukirjeldusi ja naabrussuhete ajalugu. 
Eepost esitavad manasćid ehk Manasi-lauljad. 
Eesti keeles on ilmunud eepose rohkete illustratsioonidega ümberjutustus ja runod (autor Peeter Ilus, kirjastus Penikoorem 2012).
Parzival

"Parzival" on Wolfram von Eschenbachi kirjutatud eepos, mille aluspõhjaks on keldi kultuuri põhi, keltide vaimne pärand. 
"Parzival" seob paljusid müüte, näiteks kuningas Arthur oma laudringkonnaga. Eschenbach viitab ka teistele tuntud eepostele, näiteks "Nibelungide laulule".
Eschenbach kirjutas "Parzivalile" eelloo, mis on tuntud kui "Titurel", ja mida arendas hiljem edasi Albrecht von Scharfenberg.
"Parzival" on eesti keeles ilmunud 1989. aastal Rein Sepa tõlkes.
Ripsmed (organellid)

Ripsmed ehk tsiilid ("cilia") on eukarüootsete rakkude 5–10 µm pikkused ja 250 nm paksused tsütoplasma väljasopistised. Ripsmed on enamasti liikuvad ning võivad olla epiteelrakkude pinnal asetsevad diferentseerunud väljasopistised (elundid). Ripsmed täidavad enamasti liikumis- või toitumisülesannet.
Ripsmeid esineb kõikidel loomadel. Ripsloomad ehk tsiliaadid on nimetuse saanud raku pinnal olevate liikuvate ripsmete järgi. Seevastu ümarloomade ehk nematoodide ripsmed on liikumatud.
Ripsmed sarnanevad ehituselt viburiga, nad koosnevad protoplasmast. Viburiga võrreldes on ripsmed suhteliselt lühemad (5–10, harva kuni 20 mikromeetrit) ja erinev liikumisviis: kui viburid liiguvad kruvitaoliselt, siis ripsmed löövad ühes suunas. Mõnikord on ripsmed liitunud ja moodustavad väädikuid.
The Cat Concerto

"The Cat Concerto" oli 1947. aasta Tomi ja Jerry sarja multifilm, mis võitis 1946. aasta parima multifilmi Oscari.
Sisu.
Selles osas on Tom pianist. Ta siseneb kontserdisaali ja mängib klaveril Ferenc Liszti "Teist Ungari rapsoodiat". Kuid Jerry magab klaveri sees ja Tomi mäng äratab ta. Jerry püüab algul kassi "aidata" takti lüües, kuid Tom lükkab ta klaverikaanelt maha. Seejärel püüab Jerry ise mängida ühte osa sellest palast, kuid Tom lööb teda klaveri häälestamise riistaga. Jerry maksab kätte, lüües klaverikaane Tomile vastu kätt, aga Tom jätkab mängimist. Siis plaanib Jerry Tomil kääridega sõrme otsast lõigata, kuid see ebaõnnestub. Jerry võtab ära kaks klaveriklahvi ja paneb asemele hiirelõksu. 
Kui Tom hiljem mängib klaverit, siis Jerry tantsib klaveri sees, muutes niimoodi heliteose meloodiat. Pärast paneb Tom Jerry endale tooli sisse kinni, kuid Jerry keerab tooli üles välja ja saadab siis tooli suure kolksuga alla tagasi. Tom paneb Jerry uuesti klaveri sisse ja mängib, kuni Jerry pääseb ja mängib oma lugu klaverikeeltel järjest kiiremini ja kiiremini, nii et Tom ei suuda sammu pidada. Lõpuks on Tom väga väsinud ning kogu aplausi ja tunnustuse saab hoopis Jerry.
Hiroyoshi Nishizawa

Hiroyoshi Nishizawa (西沢広義 "Nishizawa Hiroyoshi"; 27. jaanuar 1920 Nagano prefektuur, Jaapan – 26. oktoober 1944 Mindoro, Filipiinid) oli Jaapani hävituslendur Teises maailmasõjas.
Helmiku tee

Helmiku tee on tänav Pirita linnaosas Pirita-Kosel.
Tänav algab Nurmiku teelt, kulgeb kirdesse, pöörab 200 meetri pärast itta ning lõppeb Vabaõhukooli teel. Tänava pikkus on 1,2 km.
Helmiku tee ristub Mesika, Koldrohu, Veeriku, Pääsusilma, Kelluka, Jaanilille, Lõosilma ja Kurereha teega.
Helmiku tee sai nime 13. aprillil 1954. Tänav on saanud nime kõrreliste sugukonda kuuluva niidutaime helmiku järgi.
Helmiku põik

Helmiku põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita-Kosel. 
Tänav algab Helmiku teelt, kulgeb üldjoones lõuna suunas, ristub Mesika põikteega ja lõppeb Jääraku teel.
Tänava pikkus on 150 meetrit.
Helmiku põik sai nime 14. veebruaril 1958.
Jääraku tee

Jääraku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita-Kosel.
Tänav algab Nurmiku teelt, kulgeb itta ja lõpeb Lõosilma teel. Tänava pikkus on 770 meetrit. Jääraku teega ristuvad Helmiku põik, Mesika, Veeriku, Kelluka tee ja Jääraku põik.
Jääraku tee sai nime 13. aprillil 1958. Tänav on saanud nime selle järgi, et asub Lasnamäe järsu nõlva all.
Jääraku põik

Jääraku põik on väike põiktänav Tallinna Pirita linnaosas Kose asumis.
Tänav on umbtänav, algab Jääraku teelt.
Jääraku põik on saanud nime 13. juunil 1958.
Tõnu Ling

Tõnu Ling (sündinud 20. aprillil 1971 Muhu saarel) on eesti loodusfotograaf.
Isiklikku.
Ta on abielus, kahe tütre isa.
Crockeri ahelik

Crockeri ahelik (inglise keeles "Crocker Range") on mäestik Kalimantani saare põhjaosas. See jääb Sabahi osariiki Malaisias ja kulgeb põhja-lõunasuunaliselt.
Aheliku kõrgeim tipp, Kinabalu mägi (4101 m, teistel andmetel 4095 m), on kõrguselt neljas tipp Kagu-Aasias.
Crockeri ahelik on nimetatud William Maunder Crockeri (1843–1899) järgi, kes oli 1887. aastal Põhja-Borneo kuberner.
Kinabalu mäe juurde 1964. aastal moodustatud rahvuspark oli üks esimesi Malaisias. 2000. aastal arvati Kinabalu rahvuspark ja Sarawakis asuv Gunung Mulu rahvuspark UNESCO maailmapärandi nimistusse ning need olid esimesed UNESCO maailmapärandi objektid Malaisias.
Crockeri aheliku territooriumil moodustati 1984. aastal ka Crockeri Aheliku rahvuspark.
2014. aastal arvati ahelik biosfäärikaitsealana UNESCO rahvusvahelisse programmi "Inimene ja biosfäär".
Jura saar

Jura (gaeli keeles "Diùra") on saar Atlandi ookeanis, üks Sise-Hebriididest. Pindala 367 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 785 meetrit. Kuulub Suurbritanniale.
Keith Moon

Keith John Moon (23. august 1946 Wembley, London – 7. september 1978 Mayfair) oli inglise trummar, kes sai tuntuks Briti rokkansambli The Who liikmena. 
Moon võeti ansamblisse The Who 1964. aastal, kui ta vahetas välja senise trummari Doug Sandomi. Tema energiline, plahvatuslik ja tihti ettearvamatu mängustiil eristus traditsioonilisest trummimängust ning kujundas tugevalt ansambli helikeelt. Ta mängis kõigil bändi stuudioalbumitel alates debüütplaadist "My Generation" (1965) kuni "Who Are You" (1978), mis ilmus vaid kaks nädalat enne tema surma.
Lisaks muusikalisele andekusele oli Moon tuntud oma ekstravagantse ja ennasthävitava elustiili poolest. Ta jäi silma hotellitubade lõhkumise, ohtra alkoholi- ja uimastitarbimise ning tähelepanuotsiva huumoriga, mis tegid temast ühe legendaarsema rokkstaarikuvandi esindaja.
Moon suri 32-aastaselt ravimite üledoosi tagajärjel. 
Isiklikku.
Keith Moon abiellus 1966. aastal modell Kim Kerriganiga, samal aastal sündis tütar Amanda Moon (Mandy). Paari suhe oli tormiline ja täis konflikte, mida mõjutasid eelkõige Mooni sõltuvusprobleemid ja vägivaldne käitumine. Kerrigan jättis pere maha 1973. aastal ning paar lahutas abielu enne Mooni surma.
Kilbukalised

Kilbukalised ("Hydrocharitaceae") on üheiduleheliste klassi konnarohulaadsete seltsi kuuluv õistaimede sugukond.
Kilbukalistel eristatakse 16–18 perekonda 116 liigiga.
Kilbukalised on kõik veetaimed. Mõni liik elab täielikult vee all. Sugukonda kuuluvad nii mage- kui merevees elavad liigid. Nad kasvavad paljudes maakera piirkondades, kuid eelistavad lähistroopikat ja troopikat. Tuntuim kilbukaline on konnakilbukas.
Kilbukalistel on 7–12 kromosoomi. Kromosoomi suurus on 2–10 μm.
Kirjeldus.
Kilbukalised võivad olla ühe- või mitmeaastased taimed. Taimel on roomav risoom.
Nende lehed on väikesed ja suhteliselt lihtsa ehitusega (ehkki välisehituselt eri liikidel väga varieeruvad) ning võivad jääda nii vee alla kui ka olla vee peal (meenutades kujult näiteks väikese vesiroosi lehti). Lehed on välisehituselt eri liikidel väga erinevad: nad võivad olla sirged või ümarad, rootsuga või ilma, tupealusega või ilma. Lehed võivad paikneda kahes püstises reas, paikneda spiraalselt või pöörises.
Õied võivad paikneda ühe haralise kandelehe sisse peitununa või kahe vastamisi paikneva kandelehe vahel. Harilikult paiknevad õied korrapäratult. Nad võivad olla nii ühe- kui kahesugulised. Õied on tsentraalsümmeetrilised. Nad võivad olla väga mitut värvi: nii valged, kollased, punased, lillad või sinised. Õiekate jaguneb kihtidesse. Sisemine kiht, kui see olemas on, on silmatorkav ja meenutab kroonlehti. Tolmukaid on 1 kuni palju ja nad paiknevad ühes või rohkemas kihis; sisemise kihi tolmukad on vahel steriilsed. Emakas paikneb tolmuka(i)st allpool koos 2–15 kokkukasvanud viljalehega. Emakas paiknevad arvukad emassugurakud sigimiku servas asuvates platsentades, mis ulatuvad peaaegu sigimiku keskkohta või on mittetäielikult välja arenenud. Õietolm on kerajas, kuid mõnel meres elaval liigil moodustab keesid. Tolmlemine võib olla väga spetsialiseerunud. Vili on ümar kuni sirge, kuiv või puderjas. Valmides võib vili ise pakatada või avaneda üksnes viljakesta kõdunemise tulemusena. Seemned on tavaliselt arvukad, sirgete idudega ja ilma endospermita.
Veikko Hakulinen

Veikko Johannes Hakulinen (4. jaanuar 1925 Kurkijoki vald – 24. oktoober 2003 Valkeakoski) oli Soome suusataja. 
Veikko Hakulinen on kolmekordne olümpiavõitja (1952, 1956 ja 1960) ja maailmameister (1954 ja 1958). Tippsportlase karjääri ajal Asikkala Raikast, Valkeakoske Haka, Jämsänkoske Ilvest, Evon Metsäpoegi, Tampere Hiihtoseura, Tampere Pyrintöt ja Tampere Maila esindanud Hakulinen võistles ka laskesuusatamises, orienteerumises, suundsuusatamises, krossijooksus ja sõudmises ning jätkas karjääri veteranide klassis.
Hakulinenit meenutatakse Oslo taliolümpiamängude 50 km võiduajaga 3.33.33.
Veikko Hakulinen valiti Soome aasta sportlaseks aastatel 1952, 1953, 1954 ja 1960. Aastal 2000 sai ta Pro Urheilu tunnustusauhinna, mida antakse Soome riigi poolt spordi edendamise eest ja mille rahaline väärtus on 20 000 eurot.
Hakulinen suri liiklusõnnetuses 2003. aastal, jäädes auto alla.
1954. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1954. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 20. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 13.-21. veebruarini Rootsis Falunis. Meeste 18 km suusatamist ei olnud enam kavas ja selle asemele tulid 15 ja 30 km distantsid. Esimest korda MM-võistlustel ajaloos oli kavas ka naiste 10 km ja 3x5 km teatesõit.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine mehed.
15 km.
Kuupäev: 17. veebruar
30 km.
Kuupäev: 14. veebruar
50 km.
Kuupäev: 21. veebruar
4x10 km teatesõit.
Kuupäev: 20. veebruar
Murdmaasuusatamine naised.
10 km.
Kuupäev: 21. veebruar
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 17. veebruar
Kahevõistlus.
Normaalmägi ja 15 km.
Kuupäev: 16./17. veebruar
Suusahüpped.
Normaalmägi.
Kuupäev: 14. veebruar
1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 18. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 1.-6. veebruarini USAs Lake Placidis. Murdmaasuusatamise võistlused toimusid Rumfordis.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine.
18 km.
Kuupäev: 3. veebruar
50 km.
Kuupäev: 6. veebruar
4x10 km teatesõit.
Kuupäev: 5. veebruar
Kahevõistlus.
Normaalmägi ja 18 km.
Kuupäev: 1./3. veebruar
Normaalmägi.
Kuupäev: 5. veebruar
Bjørnstad pääses Norra võistkonda viimase mehena.
Mustjala Käsitöösahver

Mustjala Käsitöösahver on käsitööpood ja toitlustusasutus Mustjalas Anna kiriku kõrval. 
Seda peab Riina Allik. Käsitöösahver sai alguse 1995, kui alustati käsitööesemete müüki endises meiereis paiknevate eluruumide moosisahvris. Aastal 1997 osteti vallalt ka maja alumine korrus ning müügikoht viidi üle esimesel korrusel varem asunud kompleks-teeninduspunkti ruumidesse.
Tintini seiklused

"Tintin" ehk "Tintini seiklused" ("Les Aventures de Tintin") on koomiksialbumite sari, mille autor on Belgia kunstnik Hergé, kodanikunimega Georges Remi (1907–1983). 
Remi tuletas kunstnikunime Hergé oma initsiaalidest "R-G", mis kõlab prantsuse keeles hääldades "Hergé". Koomiks debüteeris prantsuskeelsena Belgia ajalehe lastelisas Le Vingtième Siècle 10. jaanuaril 1929. "Tintini seiklused" koosnevad 23 koomiksialbumist, millest suuremas osas figureerivad samad tegelased ja tegevus toimub eri riikides. Pärast Hergé surma ei ole albumite avaldamist jätkatud.
Sarja peategelane on Tintin, noor Belgia ajakirjanik, kes rändab mitmel pool maailmas ja satub aina seiklustesse. Teda saadab alati valge karmikarvaline foksterjer Milou, enamikus raamatutes on ka juhmardlikud Siiami kaksikutest politseinikud Dupond ja Dupont. Sarja hilisemates raamatutes saavad olulisteks tegelaseks kapten Haddock ja professor Päevalill. Kahes albumis ("Seiklus Punasel merel" ja "Lend 714") on tegelaseks eestlasest lennukipiloot, kelle nimi on originaalraamatutes Piotr Szut.
Tintin on üks populaarsemaid Euroopa koomikseid, mille tõlkeid on ilmunud üle 70 keeles enam kui 200-miljonilise kogutiraažiga. Steven Spielberg ja Peter Jackson valmistavad ette Tintini seikluste teemalist triloogiat, millest esimene osa jõudis kinno 2011. aastal. Teine film peaks linastuma 2015. aasta jõuludeks.
Magnethõljukrong

Magnethõljukrong on transpordivahend, kus sõidukit hoiab õhus, suunab ja liigutab elektromagnetvälja tekitatud jõud. 
Võrreldes rattaid kasutava transpordivahendiga on sellel meetodil liikuv transpordivahend kiirem ja vaiksem.
Suurim magnethõljukrongi kiirus 603 km/h saavutati 2015. aastal Jaapanis 1,8 km katselõigul, see on 22 km/h enam kui eelmine kiirusrekord. Katsetamisel kasutati Lo Series rongi, mis vedas 49 Jaapani riikliku raudteeettevõtte töötajat. Suurima kiiruse saavutamiseks kulus alla 11 sekundi.
Ajalugu.
Magnethõljukronge uuriti 1960. aastatel Ameerika Ühendriikides, kus aga uuringud peagi katkestati. 
Inglismaal töötas toimiva magnethõljukrongi välja Eric Laithwaite. Ehitati välja ühe miili (1,6 km) pikkune teelõik, kus magnethõljukrongi katsetati põhjalikult, kuid selle teadusuuringud katkesid 1973. aastal, rahastamine lõpetati, kuna rahastajaid ei rahuldanud uuringute aeglane kulg. 
1970. aastatel alustasid uuringuid ka Saksamaa ja Jaapan, ning mitme läbikukkumise kiuste töötasid mõlemad riigid välja oma kasutuskõlblikud tehnoloogiad. 
Seni takistavad ülijuhtide kõrge hind tehnoloogia laialdast kasutuselevõttu, kuid tänu ülijuhtidega seotud tehnoloogiate kiirele arengule võib olukord peatselt muutuda.
Nähtamatu mees

"Nähtamatu mees" on Herbert George Wellsi romaan 1897. aastast.
Kõigepealt ilmus see järjejutuna perioodikaväljaandes Pearson's Weekly ning samal aastal ka raamatuna.
Pealkiri viitab peategelasele Griffinile, kes optikat uuriva teadlasena püüab muuta inimkeha murdumisnäitaja õhu omaga sarnaseks, et keha ei neelaks ega peegeldaks valgust ning muutuks seetõttu nähtamatuks. Tal õnnestub selline muutus enda peal korda saata, kuid katsed uuesti nähtavaks saada ebaõnnestuvad.
Wellsi kaks eelmist teadusulmeromaani olid kirjutatud esimese isiku vaatepunktist (minavormis), kuid "Nähtamatu mees" on kirjutatud kolmandas isikus.
Selle järgi on tehtud film "Nähtamatu mees" (1933).
Kuldrannake

"Kuldrannake" (1875) on Ado Reinvaldi luuletus. 
Aleksander Läte lõi 1888 Puhjas töötades selle sõnadele meeskoorilaulu "Kuldrannake". 
Tekst.
Kuldrannake,
mil' jõuab laev su kaldale!
Ju vara, kalli koiduga
su poole võtsin purjeta,
silm siiski veel ei kallast näe
siit üle kõrge lainemäe.
Kuldrannake,
mil' jõuab laev su kaldale!
Siin alles võõra ilma piir,
ei läigi ranna siniviir
sealt üle elumere vee,
kus lõpeb minu laevatee!
Kuldrannake,
mil' jõuab laev su kaldale!
Ma ohkan siin kui väsind lind,
et vaikne elumere pind
ja torm ei laeva lendes a'a -
nüüd hilja sinu randa saan!
Kuldrannake,
mil' jõuab laev su kaldale!
Küll õhtu päikse paiste käes
sind nagu juba kaugelt näeks, - 
oh, siiski raske, vilets järg,
sest - tee on hirmus pikk ja märg.
Kairit Tuhkanen

Kairit Tuhkanen (esinejanimega Niki, sündinud 15. mail 1980 Sindis) on eesti poplaulja ja telesaatejuht. 
2006. aasta kevadel valiti ta Kanal 2 uudistesaate "Reporter" ilmateadustajaks ja horoskoobilugejaks.
Ta ei ole kunagi laulmist õppinud. Niki nime all on Kairit musitseerinud alates 2004. aasta sügisest, debüütalbum "Teistmoodi" nägi ilmavalgust 2005. aasta novembris.
Niki esineb koos tantsutüdrukute Kriste ja Larissaga. Ta oskab vene ja inglise keelt.
2007. aasta suvel ilmus Niki lugu "Sa oled see kes jääb", millest sai üks aasta suuremaid kodumaiseid hitte Eestis. Innustatuna edust andis ta sama aasta 1. novembril välja oma teise kauamängiva "Äike päike". 2008. aasta veebruaris sündis uus lugu "Siis kui saabub päev" koostöös ansambel Crampiga.
27. märtsil 2008 sai Niki Kuldse Plaadi 2008. aasta naisartisti ja aasta albumi ("Äike päike") kategoorias.
Augustis 2008 oli ta ajakirja Playboy Eesti väljaande kaanestaar.
2008. aasta suvel juhtis ta Kanal 2 saadet "Eesti kummitused".
Mängis teleseriaalis "Kelgukoerad" Anna Posti.
EEA

EEA on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Mesilase film

"Mesilase film" (inglise keeles "Bee Movie") on Paramount Picturesi ja stuudio DreamWorks Animation 2007. aasta arvutianimafilm.
Filmi sisu.
Film räägib mesilasest Barry B. Bensonist, kes on just lõpetanud ülikooli, kuid ei ole rahul oma eluga meetööstuses. Tema unistuseks on saada hoopis tarust välja ning koguda lilledelt õietolmu koos teiste korjajatega. Ta kohtub rühma mesilastega, kes talle seda tööd pakuvad, ning peagi saabki Barry mesilastarust välja lennata.
Kui ta on sattunud linna, hakkab vihma sadama. Õnneks pääseb ta ühest lahtisest aknast sisse, kus elab lilleseadja Vanessa. Kohtudes Vanessaga, rikub ta üht mesilaste põhireeglit, mille järgi ei tohi mesilased inimestega rääkida. Barry ja Vanessa saavad sõpradeks, kuid poodi sattudes avastab Barry, et inimesed on juba aastasadu mesilastelt mett varastanud, sellega kaubelnud ja takkapihta ära söönud.
Barryt ja teisi mesilasi ootab ees kohtus käimine inimestega, mille võidavad lõpuks mesilased. Inimesed tagastavad mesilastele kogu mee ja hakkavad elama ilma selleta. Mesilased saavad tagasi nii palju mett, et tekib võimalus meetööstus kinni panna ja mee tootmine lõpetada. Õnnetuseks hakkavad selle tagajärjel lilled närtsima ning lilleseadjad peavad oma ärid kinni panema, sealhulgas ka Vanessa. Kui Vanessa sõidab hiljem viimasele lillenäitusele, tuleb Barryl mõte, kuidas maailm taas lilleliseks muuta.
Nad varastavad lillenäituselt autotäie lilli ja lennutavad lennukiga Barry mesilastaru juurde. Lennukis aga juhtub pilootidega õnnetus, kui Barry läheb piloodile ütlema, et nad võiksid kiirustada. Vanessa peab ise lennukit juhtima hakkama, kuni neile tulevad appi mesilased ja aitavad lennukil maanduda. Pärast seda hakkavad mesilased uuesti tolmeldama, maailm muutub taas normaalseks ning Vanessa saab lilleäriga edasi tegeleda. Enam ei varasta inimesed mesilastelt mett, vaid mesilased annavad seda inimestele vabatahtlikult.
Väike lemmel

Väike lemmel ("Lemna minor") on ujulehtedega veetaim (nümfeiid) lemleliste sugukonnast.
Taim on kosmopoliitse levikuga, pärismaine enamikus osas Aafrikas, Aasias, Euroopas ja Põhja-Ameerikas, naturaliseeritud Lõuna-Ameerikas ja Austraalias. Väikest lemlet pole leitud vaid arktilisest ega lähisarktilisest piirkonnast. Taim kasvab paljudes seisu- või aeglase vooluga veekogudes.
Enamasti kasvavad väiksed lemled kolooniates, paljunedes vegetatiivselt ja moodustades veepinnal ühtlase vaiba. Taime väikesed lehed ujuvad veepinnal. Taim õitseb üliharva, juulist augustini.
Eestis on ta tavaline.
Canon EOS-1Ds Mark II

EOS-1Ds Mark II on Canoni toodetud digipeegelkaamera.
Müükituleku ajal oli tegu Canoni tolle aja parima tippmudeliga, mis oli varustatud 16,7-megapikslise CMOS-sensoriga (2006. aastal suurima 35 mm kaamerale vastava sensoriga).
20. augustil 2007 teatas Canon 1Ds Mark II järeltulijast: Canon EOS-1Ds Mark III.
Canon Powershot S3 IS

Canon Powershot S3 IS on firma Canon digitaalne fotoaparaat.
Arthur M. Schlesinger juunior

Arthur Meier Schlesinger, Jr. (sünninimi Arthur Bancroft Schlesinger; 15. oktoober 1917 – 28. veebruar 2007) oli USA ajaloolane ja ühiskonnakriitik, kes uuris USA poliitikute, sealhulgas Franklin Roosevelti, John F. Kennedy ja Robert Kennedy liberalismi.
John F. Kennedy administratsioonis oli ta eriabi ja õueajaloolane. Pärast Kennedy mõrvamist astus ta ametist tagasi. Kennedy presidendiaja kohta kirjutas ta põhjaliku dokumentaalteose "A Thousand Days" ("Tuhat päeva").
1980. aastatel sai temast üks juhtivaid multikultuursusevastaseid. Seda hoiakut väljendas ta 1991 ilmunud raamatus "The Disuniting of America" ("Ameerika eraldamine").
Temalt ilmusid 2000. aastal memuaarid, kus käsitletakse aega kuni 1950. aastani. Memuaaride jätku ta kirjutada ei jõudnud. Selle asemel avaldati 2007 postuumselt valik tema päevikutest. Päevikud hõlmasid umbes 6000 lehekülge, mille põhjal valmis 894-leheküljeline raamat.
Tunnustus.
Arthur Schlesinger on saanud kaks Pulitzeri preemiat: 1946. aastal ajalooraamatu kategoorias raamatu "The Age of Jackson" ("Jacksoni aeg") eest ning 1966. aastal elulugude ja memuaaride kategoorias raamatu "A Thousand Days" eest. Kaks korda pälvis ta riikliku raamatuauhinna: 1965. aastal teose "A Thousand Days" eest ja 1979. aastal teose "Robert Kennedy and His Times" ("Robert Kennedy ja tema aeg") eest.
Ta valiti 1987. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks ja 1994. aastal Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks (ajaloo osakond).
Isiklikku.
Schlesingeril oli kuus last: esimesest abielust kirjanik Marian Cannoniga neli ning teisest abielust Alexandra Emmetiga üks lihane ja üks kasupoeg.
Sacha Pfeiffer

Sacha Pfeiffer (sündinud 7. septembril 1971) on USA naisajakirjanik.
Ta lõpetas 1994 Bostoni Ülikooli inglise filoloogia ja ajaloo alal. 
Ta töötab ajalehes The Boston Globe uuriva ajakirjanikuna. Ta on saanud Pulitzeri preemia artiklisarja eest, mille ta koos Michael Rezendesi ja Stephen Kurkjianiga kirjutas katoliku preestrite seksuaalsete kuritarvituste kohta.
Klaasiksääsklased

Klaasiksääsklased ("Chaoboridae") on sääseliste alamseltsi kuuluv sugukond täismoondelisi putukaid. Klaasiksääsklasi on teada umbes 100 liiki. 
Klaasiksääsklased on kosmpoliitse levikuga. Nad on suguluses "Corethrellidae"'ga ja surusääsklastega ("Chironomidae"), tähtsaim erinevus on adultsete klaasiksääsklaste tiivasoonestus. Sageli valmikud ei toitu, kuid mõni liik võib imeda nektarit. 
Vastsed on vee-elulised ja läbipaistvad. Vastsetel on unikaalne toitumismeetod: nende tundlad on muundunud haaramiselundiks, mille abil püütakse toitu. Toidus on nii teiste putukate väikesed vastsed, vähikvastsed (näiteks vesikirbulised) jt. Haaramiselundiga torkab ta saagi läbi või purustab selle ning toob vastse suu juurde. 
Liike:
Mihkel Härms

Mihkel Härms (20. veebruar (vkj 8. veebruar) 1874 Vanaküla – 20. september 1941 Elva) oli eesti ornitoloog, esimene eestlasest kutseline ornitoloog.
Elukäik.
1890. aastatel hooldas Härms Hellenurmes Middendorffide linnukogu.
1922. aastal oli ta Tartu ülikooli zooloogiamuuseumi ajutine korraldaja (1923–1933 konservaator). Sealsamas asutas ta Eesti lindude kogu ja tegi Eesti lindude korrastatud nimestiku.
Ta osales ka Loodusuurijate Seltsi töös, õpetades linnu-uurijaid. 
Aastatel 1926–1930 esindas Eestit rahvusvahelises ornitoloogiakomitees.
John Entwistle

John Alec Entwistle (9. oktoober 1944 – 27. juuni 2002) oli inglise rokkbändi The Who basskitarrist. Teda on peetud üheks maailma osavamaks ja mõjukamaks basskitarristiks.
Elukäik.
John Alec Entwistle sündis 1944. aastal Londoni äärelinnas Chiswickis ja õppis Acton County algkoolis. 
Ta liitus Middlesex Youth Orchestraga ning õppis trompetit, metsasarve ja klaverit mängima. 
1960. aastate alguses mängis ta mitmes džäss- ja diksiländansamblis. Koos oma koolivenna Pete Townshendiga tegi ta ansamblit The Confederates, koos liitusid nad ka Roger Daltrey bändiga The Detours, millest sai hiljem The Who.
The Who lood.
John Entwistle on The Whole kirjutanud lugusid ja mitmes loos ka ise laulnud.
Ratatouille (film)

"Ratatouille" [ra-ta-tuu-ii] on 2007. aastal valminud Pixari joonisfilm rott Rémyst, kellel on väga arenenud lõhna- ja maitsemeel.
Sisututvustus.
"Ratatouille" tegevus toimub algul maakohas, kus elab rottide klann. Kui klann ühel päeval toitu läheb otsima, tunneb Rémy rotimürgi lõhna, ja tema isa, kes on rotiklanni liider, annab talle töö toiduohutuse kontrollijana. Rémyle meeldib juba noorest peast süüa maitsvaid toite, erinevalt teistest rottidest, kel on toidu maitsest tihtipeale ükskõik.
Ühel päeval, kui nad majja lähevad, ärkab maja perenaine üles ja hakkab neid püssist tulistama, maja lagi variseb alla ja rotikoloonia tuleb nähtavale. Rotid põgenevad mööda jõge. Rémy kulutab aega, et võtta kaasa Gusteau kokaraamat, ja jääb teistest maha. Jõge mööda edasi liikudes sattub ta kanalisatsiooni ja mööda seda Pariisi Gusteau restorani. Samal ajal saabub Gusteau restorani Linguini, kes otsib tööd, mille ta ka restoranis saab, algul prügipoisina. Samuti annab Linguini Skinnerile kirja, mis pärit Linguini emalt Renatelt kea hiljaaegu suri. Kirja Skinner kohe ei ava. Pestes põrandaid ajab Linguini ümber kogemata poti supiga, mille Rémy hiljem ära parandab ja mis toimetatakse kokkade teadmata toidukriitikule Solene LeClaire'le.
Saades positiivae tagasiside kriitikult, kãseb Skinner Linguinil supi uuesti keeta ja rääkides Linguiniga paneb Skinner tähele Rémy't kes püüab akna kaudu põgeneda. Linguini saab roti kätte ning Skinner käseb ta tappa. Linguini roti ei tapa, vaid lepib rotiga kokku, et Rémy aitab tal supi uuesti teha.
Rémy abiga supp tehtud ning Skinnerilt saades positiivse tagasiside, määrab Skinner Linguini mentoriks Colette kelle abiga tehakse mitu klientidele maitsvaid toite. Samal ajal uurib Skinner Linguini surnud ema Renate saadetud kirja ning avastab, et Linguini on restorani tegelik pärija ning samuti Gusteau poeg. Kirjas on ka klausel, et kui kahe aasta jooksul alates Gusteau surmast pärijat välja ei ilmu, pärib tema äri Skinner. Selle vastu Skinner võitleb kuna Skinner ei hooli niivõrd värskest toidust kuid ainult sügavkülmutatud toidust. 
Linguini ja Rémy valmistavad veel toite, mis tellijatele meeldivad. Rémy kohtub uuesti oma perega, aga jääb siiski Linguini juurde elama. Varsti aga varastab Rémy peakoka kabinetist dokumendi, millelt selgub, et Linguini on Gusteau poeg ja pärija. Linguini saabki restorani endale, kuid peagi tuleb restorani toidukriitik Anton Ego ning Linguini ja Rémy lähevad tülli. Õhtul, kui toidukriitik tuleb restorani, räägib Linguini ära, kes tegelikult toite valmistab. Kõik lahkuvad töölt, kuid õnneks tuleb Rémyle appi tema pere ja tagasi tuleb ka Colette Tatou.
Nad hakkavad valmistama toitu Anton Egole ja ka teistele külastajatele. Toiduks valib Rémy lihtsa talupojaroa "ratatouille" ning see maitseb Anton Egole. Kui toit söödud, küsib toidukriitik toidu valmistaja järele. Ta peab koka nägemiseks ootama, kuni teised kliendid on lahkunud. Kui restorani on jäänud ainult Ego, tuleb tema juurde Linguini ja seletab talle kõik ära. Kuigi Anton Ego arvustus on kiitev, peab Linguini Gusteau restorani kinni panema. Linguini avab aga uue restorani, mille nimeks saab Ratatouille.
Epp Maria Kokamägi

Epp Maria Kokamägi (sündinud 28. jaanuaril 1959 Tallinnas) on eesti maalikunstnik, elab Sepamaa talus Tõstamaa lähistel Pärnumaal.
Elukäik.
1983. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi maalijana. Alates 1984. aastast kuulub ta Eesti Kunstnike Liitu. 2008. aastal avas omanimelise peregalerii Epp Maria Galerii, kus on pidevalt üleval nii ta enda kui ka teiste pereliikmete looming.
Looming.
Kokamäe loomingulised tegevusalad on õlimaal, akvarell, raamatukujundus ning teatri- ja kinokujundus. Kunstniku kodupaiga maastikud Liivi lahe ääres ning mere valguspeegeldused on ta loomingut otseselt mõjutanud ja jätnud sellesse oma kordumatu jälje. Aastatel 2009–2015 valminud maalide läbivateks teemadeks olid inglid ja karge põhjamaine loodus. 
Isiklikku.
Epp Maria Kokamäe vanemad on maalikunstnikud Imbi Lind ja Luulik Kokamägi ning tema abikaasa on maalikunstnik ja laulja Jaak Arro. 
Epp Maria Kokamäe lapsed on kokk ja telesaatejuht Anni Arro, keraamik Liisu Arro ja fotokunstnik Johannes Arro. 
Tema õde metallikunstnik Ilo Kokamägi oli abielus näitleja Urmas Kibuspuuga.
Vahastu linnamägi

Vahastu linnamägi ehk Linnasemägi asub Rapla maakonnas Rapla vallas Vahastus, Kuimetsa ja Keavale suunduvate teede ristis.
Linnamägi on valla kõrgeim mägi ja oli Alempoisi muinasmaakonnas kõige põhjapoolsem kindlustus.
Muinaslinna ehitamise aeg pole teada. Linn on olnud kolmnurkse kujuga lõuna suunas kitsenev ja nõlva profiili järgi laskuv. Põhjapoolse osa laius arvatakse olevat kuni 30 m. Seda nõlva on ka kunstlikult järsemaks tehtud. Linnuseõue pindala võis olla umbes 1200 m2. Pikkus põhja ja lõuna suunas ligi 50 m.
Montbrison

Montbrison (hääldus "mon'brison") on linn ja vald Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Loire'i departemangus, Montbrisoni ringkonna ja Montbrisoni kantoni keskus.
Aastatel 1795–1855 oli Montbrison Loire'i departemangu keskus.
Linna territoorium asub 370–552 meetri kõrgusel üle merepinna.
Sotsiobioloogia

Sotsiobioloogia (inglise "sociobiology") on neodarvinistlik teooria, mis püüab seletada organismide sotsiaalsete suhete päritolu loodusliku valiku kaudu. 
Sotsiobioloogia rajajateks on William Donald Hamilton ja Edward Wilson. Nimetus sai tuntuks E. Wilsoni raamatu "Sociobiology: The New Synthesis" kaudu. Wilson toetus seejuures põhiliselt koloniaalsete putukate (eriti kiletiivaliste, sealhulgas sipelgate) kohta tehtud uuringutele. W. Hamilton esitas matemaatilise mudeli, mis võimaldas altruismi teket taandada individuaalsele looduslikule valikule, ning ühtlasi seletada, miks putukate hulgas just kiletiivalistel esineb koloniaalseid liike.
Nicole Vaidišová

Nicole Vaidišová (sündinud 23. aprillil 1989 Nürnbergis) on Tšehhi naistennisist.
Nicole hakkas tennist harjutama juba kuueaastaselt. Ta õppis Nick Bollettieri Tenniseakadeemias Floridas. Tema tugevamaks pooleks peeti tugevat servi. 
Karjääri kõrgeimaks kohaks jäi Vaidišovál 7. koht WTA edetabelis mais 2007.
Mais 2010 teatas ta profitennisest loobumisest. 2010–2013 oli ta abielus tennisist Radek Štěpánekiga.
2014. aastal tuli ta profitennisesse tagasi.
Geim

Geim (inglise keeles "game") on mõne sportliku võistlusmängu osa (sulgpall, võrkpall, lauatennis, bridž, tennis), mille võitmiseks on vaja saavutada kindel arv punkte (nt sulgpallis 21 ja võrkpallis 25, lauatennises 11, bridžis 100). Kogu mängu võiduks tuleb võita näiteks kolmest geimist kaks või viiest geimist kolm.
Võrdlus

Võrdlus on kirjanduses kõnekujund, milles kõrvutatakse kaht objekti või nähtust mingi ühistunnuse alusel. Võrdluse vormilisteks tunnusteks eesti keeles on sidesõnad "kui, nagu, otsekui, justkui", olev kääne, vahel ka mõttekriips või koma.
Egoism

Egoism ehk isekus on isiksuseomadus, mille korral inimene tähtsustab iseennast ja käitub enda huvides, seades enda vajadused teiste omadest kõrgemale. Egoismi vastand on altruism.
Egoistlik käitumine aitab inimesel paljudes olukordades säilitada enesehinnangut läbi enese väärtustamise.
Presidentaalne vabariik

Presidentaalne vabariik on riigi valitsemise vorm, kus president omab olulist rolli riigiorganite süsteemis. Ta on nii riigipea kui ka valitsusjuht. Peaminister sellises vabariigis puudub. Valitsuse nimetab president sõltumata parlamendist (Ameerika Ühendriikides senati heakskiidul).
Ministrid teostavad presidendi poolt ette antud poliitikat ning nad vastutavad presidendi, mitte parlamendi ees. Parlamendil on õigus avaldada valitsusele või selle üksikutele liikmetele umbusaldust, kuid see ei too kaasa nende tagasiastumist.
Riigipea valitakse kas erilise valijameeste koguga (Ameerika Ühendriikides) või otsestel valimistel valijate poolt (Mehhikos, Venezuelas, Colombias jne). Otsestel valimistel valitud presidendil on õigus teatud olukordades seista parlamendi vastu, näiteks võib ta panna veto parlamendis vastu võetud seadustele.
Presidendiks saab presidendivalimistel võitnud partei liider ja parlamendis võib enamus olla hoopis teisel parteil. Sarnast valitsuse ja parlamendi parteilise enamuse erinevust ei saa olla parlamentaarses vabariigis.
Presidentaalse vabariigi eritunnuseks on jäik võimude jaotus, mille puhul riigiorganitel on üksteise suhtes suhteline iseseisvus. President ei saa parlamenti ennetähtaegselt laiali saata.
Euroopas on presidentaalse vabariigi vorm vähe levinud: ainult Valgevenes on kasutusel täispresidentaalne süsteem ning Prantsusmaal, Venemaal, Ukrainas, Rumeenias, Portugalis ja Leedus poolpresidentaalne süsteem.
Demograafiline kriis

Demograafilise kriisi all mõistetakse rahvastiku demograafilist seisundit, mida iseloomustab sisemise taastepotentsiaali puudumine ja rahvastiku vananemine. 
Seda tajutakse kriisina eeskätt seetõttu, et see toob pikemas perspektiivis kaasa tööjõupuuduse ning töötajate suure maksukoormuse, mida saab leevendada ainult tööjõu massilise impordiga. Väikeste etnoste puhul kaasneb rahvaarvu vähenemine sel määral, et see ohustab etnose kultuuri jätkusuutlikkust. 
Eestit ja eestlaste olukorda on selle mõiste abil iseloomustatud 1990. aastate algusest.
Jane Seymour

Jane Seymour (1507 või 1508 – 24. oktoober 1537 Hampton Court) oli Henry VIII kolmas abikaasa ja Edward VI ema. Ta suri kaks nädalat pärast poja sündi sünnitusjärgsete tüsistuste tagajärjel. 
Jane Seymour oli ainus Henry VIII abikaasadest, kellele korraldati kuninganna matused ning kes on maetud Henry VIII kõrvale Windsori lossi Püha George'i kabelisse.
Ta sündis tõenäoliselt Wiltshire'is. Tema vanemad olid John Seymour, kes teenis nii Henry VII kui ka Henry VIII õukonnas, ja Margery Wentworth. Emapoolse vanaisa kaudu oli Jane Seymour kuningas Edward III järglane. Jane'il ja Henry VIII eelmisel naisel Anne Boleynil oli ühine vanavanaema, Elizabeth Cheney.
Jane ei olnud nii kõrgelt haritud kui Henry eelmised naised Catherine Aragónist ja Anne Boleyn. Ta oskas lugeda ja kirjutada, kuid oli palju osavam käsitöös ja majapidamises, mida peeti naiste juures olulisemaks. Tema käsitööd hinnati kauniks ja üksikasjalikult viimistletuks. 1532. aastal sai ta Catherine'i õuedaamiks (kuid ta võis õukonnas olla juba alates 1527. aastast) ja siis Anne Boleyni õuedaamiks. Esimesed teated kuningas Henry VIII huvist Jane'i vastu on 1536. aasta algusest.
Jane oli meeldiva ja rahuliku loomuga. Saksa-Rooma riigi saadiku Eustace Chapuys' kirjelduse järgi oli ta keskmist kasvu, kahvatu ja mitte eriline iludus. Krahv John Russell aga pidas teda kenamaks kõigist Henry VIII naistest. Jane'i peeti leebeks, lihtsaks ja vooruslikuks naiseks, kelle päritolu suurest perekonnast andis lootust hulga järglaste sünniks.
Jane kihlati Henryga 20. mail 1536, kõigest üks päev pärast Anne Boleyni hukkamist. Nad abiellusid Whitehalli palees 30. mail. 4. juunil kuulutati ta avalikult kuningannaks. Ta sai rahva ja õukonna seas populaarseks. Tema kroonimistseremoonia jäi aga pidamata Londonis levinud katku tõttu. Põhjuseks võis ka olla Henry soov oodata kroonimisega seni, kuni Jane on talle sünnitanud meessoost pärija.
Õukonna suurejooneline, pillav ja lõbus eluviis, mis oli saavutanud haripunkti Anne Boleyni ajal, asendus väärikamaga. Näiteks keelas Jane uuemad prantsuse moed, mille Anne Boleyn oli õukonda toonud.
Jane suhtus hästi Aragoni Catherine'i ja Henry tütresse Marysse ning püüdis taastada tema positsiooni troonipärimisjärjekorras, muidugi kõigi Jane'i ja Henry võimalike laste järel. See tal küll ei õnnestunud, kuid ta saavutas siiski leppimise Mary ja Henry vahel. Mary kirjast Jane'ile nähtub, et Mary oli talle selle eest tänulik.
1537. aasta alguses jäi ta lapseootele ning veetis rahuliku suve riigi parimate arstide ja ämmaemandate hoole all. 12. oktoobril sünnitas ta oodatud poja, tulevase kuninga Edward VI. Nagu tava ette nägi, ei osalenud Jane poja ristimisel 15. oktoobril. Küll aga olid kohal poolõed Mary ja Elizabeth.
Sünnitus oli Jane'i jaoks olnud väga raske, ilmselt lapse ebasobiva asendi tõttu. Pärast lapse ristimist sai selgeks, et ema olukord on kriitiline. Ta suri 24. oktoobril. Täpse surma põhjuse kohta on mitmesuguseid arvamusi. Jane Seymour maeti 12. novembril.
Pärast Jane'i surma kandis Henry kolm kuud musta riietust ega abiellunud uuesti enne kui kolme aasta pärast. Kui Henry 1547. aastal suri, maeti ta tema enda palvel Jane'i kõrvale.
Niki

Niki on Austria lennufirma. Selle asutas 2003. aastal Niki Lauda pärast eemalejäämist Lauda Airi juhtkonnast.
Niki lendab Viinist, Salzburgist, Linzist ja Grazist Euroopa ja Egiptuse linnadesse.