tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Thásose piirkonnaüksus

Thásos (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Θάσους") on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia lõunaosas Makedoonia geograafilises piirkonnas. 
Thásose piirkonnaüksus moodustati 2001 Kallistratese programmi raames. Selle territoorium hõlmab osa endise Kavála maakonna territooriumist (teise osa hõlmab Kavála piirkonnaüksus). 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Thásos.
Haldusjaotus.
Thásose piirkonnaüksuses on ainult Thásose vald.
Cēsise Jaani kirik

Cēsise Jaani kirik (läti keeles "Cēsu Svētā Jāņa baznīca") on luteriusu kirik Lätis Cēsises. Kirik on pühitsetud Ristija Johannesele.
Võnnu Jaani kirik on üks vanemaid keskaegse arhitektuuri mälestisi Lätis. Suurim keskaegne basiilika väljaspool Riiat. Kirik on 65 m pikk ja 32 m lai. Kirikus on näha Liivimaa ordumeistrite hauakivid.
Altarimaal.
Cēsise Jaani kiriku altarimaali autor on Johann Köler. Maal valmis 1858. aasta talvel, selle mõõtmed on 4,63 × 2,04 m. Altarimaali koopiad asuvad Viini Püha Stefani katedraalis, Iisaku katedraalis ja Rootsi kirikus Peterburis, Riia Martini kirikus ning Karksi kirikus.
Pildigalerii.
Liivimaa konsistooriumiringkonna Cēsise (Võnnu, Wenden) linna- ja maakogudused lahutati 1854. aastal.
Surnud 16. juulil

"Siin loetletakse 16. juulil surnud tuntud isikuid."
Hariduse tänav

Hariduse tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis. Hariduse tänav algab Tõnismäe tänavalt ja lõpeb Pärnu maanteega ristudes. Hariduse tänav on ligikaudu 300 m pikkune.
Ajalugu.
Praegune Hariduse tänav oli osa Vaestepatuste tänavast. Praegune nimi anti tänavale 16. detsembril 1936. Saksa okupatsiooni ajal kasutati ka saksakeelset nime "Bildungstraße".
Võidu tänav

Võidu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe, Liiva ja Männiku asumis. 
Võidu tänav algab Vabaduse puiesteelt ja lõpeb lõunapoolses otsas pärast Võidu põiku umbtänavana. Võidu tänav on ligikaudu 1600 meetrit pikk.
Võidu tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänav on saanud nime ilmselt Vabadussõja võidu tähistamiseks.
Surnud 17. juulil

"Siin loetletakse 17. juulil surnud tuntud isikuid."
Thesprotía piirkonnaüksus

Thesprotía piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Θεσπρωτίας") on Kreeka piirkonnaüksus Ípeirose piirkonna lääneosas. 
Piirkonnaüksuse keskasula on Igoumenítsa.
Piirkond moodustati 2011. aastast Kallikratese programmi raames Thesprotía maakonna asemel samal territooriumil.
Haldusjaotus.
Thesprotía piirkonnaüksus jaguneb 3 vallaks. Need on:
Surnud 18. juulil

"Siin loetletakse 18. juulil surnud tuntud isikuid."
Tähetorni tänav

Tähetorni tänav on tänav Tallinnas. Tähetorni tänav algab Paldiski maanteelt ja lõppeb Vääna tänaval. Tähetorni tänav on ligikaudu 4299 m pikkune.
Tänaval asub Tallinna tähetorn.
Vanemuise tänav (Tallinn)

Vanemuise tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas. Vanemuise tänav algab Ugala tänavalt ja lõppeb Sõbra tänaval. Vanemuise tänav on ligikaudu 1000 m pikkune.
Vanemuise tänav sai nime 8. novembril 1927.
Tolli tänav

Tolli tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Tolli tänav jääb Pika ja Laia tänava vahele. Tolli tänava pikkus on umbes 75 m. 
Tänav on saanud nime praeguse aadressiga Tolli 8 majas 1786–1873 tegutsenud tollihoone järgi. 
Ajalugu.
Tänav sai nime praeguse Tolli tn 8 majas 1786–1873 tegutsenud tollihoone järgi, mis ehitati Eestimaa kubermangu arhitekti Johann Caspar Mohri projekti järgi. 1843. aastal koostatud Tallinna aadressiraamatus olid Tolli 3 kinnistu on pandud Laia tänava alla. Tolli tänavat on esmamainitud 1865. aastal Eestimaa kubermangu maamõõtja J. H. Schmidti koostatud Tallinna kinnisvarade hindamise atlases. Varem tänaval nime polnud ning seda nimetati lihtsalt põiktänavaks või väikeseks põiktänavaks. 
Tänav viis linna peatänavalt Tallinna linnamüüri ääres asunud ühe linna vanima ehitise – hobuveski juurde. Linna ülemineku järel Venemaa võimu alla, ehitati tänava äärde Peeter I linnapalee, mis ehitati oletatavalt 1713. aastal ja põles maha 29. juunil 1757 ning mille varemeile ehitatigi 1786. aastal tollihoone.
Piiri tänav (Tallinn)

Piiri tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis. Piiri tänav algab Rahumäe teest ja lõppeb Vana-Pärnu maantee ristumisel. Piiri tänav on ligikaudu 650 m pikkune.
Piiri tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Saksa keeles oli tänava nimi "Grenzstrasse" ja vene keeles "Пограничная улица". Tänav on saanud nime selle järgi, et ta oli rajatud omaaegsele Tallinna linna ja Nõmme alevi piirile.
Tähe tänav (Tallinn)

Tähe tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Tähe tänav algab Raudtee tänavalt ja lõpeb Hiiu tänavaga ristumisel. Tähe tänav on ligikaudu 1400 m pikkune. 
Tänava nimi oli algselt Romanovi tänav, 17. märtsil 1922 sai praeguse nime. 25. märtsist 1940 kuni 1941. aastani oli tänava nimi Vasara tänav.
Tuulte pesa

"Tuulte pesa" on 1979. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Süžee.
Filmi tegevus toimub süngel sõjajärgsel ajal. Jüri Piir peab kõrvalises kohas talu. Talle avaldavad survet kord nõukogude võimuesindajad, kord metsavennad. Raskes olukorras on ta sunnitud tegema keerulisi valikuid.
Filmis lasid metsavennad päriselt maha 28-aastase Rõuge postihobuse Uku.
Filmi retseptsioon.
Film "Tuulte pesa" oli omal ajal kahtlemata sündmuseks Eesti filmikunstis ning äratas tõsist tähelepanu kogu tollases Nõukogude Liidus ja sotsialismimaades. Valdavalt olid kõik selle filmi kohta avaldatud retsensioonid kiitvad.
Heby vald

Heby vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Uppsala läänis Upplandi maakonnas. 2006. aasta lõpuni kuulus vald Västmanlandi lääni.
Suuremad asulad vallas on Harbo, Heby, Morgongåva, Runhällen, Tärnsjö, Vittinge ja Östervåla. Valla keskuses Hebys elab umbes 2600 inimest.
Olevimägi

Olevimägi on tänav Tallinna vanalinnas. Olevimägi algab Pikalt tänavalt, läbib Olevi ristmiku ja lõppeb Vene tänaval. Olevimägi on ligikaudu 175 m pikkune.
Aadressil Suur-Brookusmägi 14 asus ekspeditsioonifirma Thomas Clayhills and Son kontor. Hoone õues aadressil Olevimägi 14 asuvad kaks Põhjasõja-aegset kahurit, mis on kaitse all tehnikamälestistena.
Ajalugu.
Tallinnas on Brookusmäe nime kandnud kaks tänavat: Suur Brookusmägi ja Väike Brookusmägi (saksa keeles vastavalt "Grosser Brokusberg" ja "Kleiner Brokusberg"; vene keeles "Большая Брокусова гора", "Малая Брокусова гора"). Tallinna Magistraadi otsusega 3. veebruarist 1872 määrati hilisemate Suure ja Väikese Brookusmäe nimelistele tänavatele ühiseks nimeks "Brockusstrasse" ja nende hargnemise kohale "Brockusplatz". Hiljem anti pikemale tänavale nimeks "Grosser Brokusberg" ('Suur Brookusmägi') ja lühemale, põiktänavale "Kleiner Brokusberg" ('Väike Brookusmägi'). 
1935. aastal nimetati Suur-Brookusmäe tänav Olevimäe tänavaks ja Väike-Brookusmäe tänav Sulevimäe tänavaks. Nende ristumiskohta nimetati 1989. aastal Brookusplatsiks.
1939. aastal nimetati Olevimägi, Tallinna linnavolikogu poolt Olevimäeks.
Käo tänav (Tallinn)

Käo tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis. Käo tänav algab Tedre tänavalt ja lõppeb lõuna poolt kaheks minevana vasakult Tondi ja paremalt Nõmme teega. 
Käo tänav sai nime 17. oktoobril 1928. 1940-1941 oli nimeks Käbliku.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav (Tallinn)

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua, Torupilli ja Keldrimäe asumis. 
Tänav algab Narva maanteelt, ristub Raua tänava, Tina tänava, Faehlmanni tänava, Gonsiori tänava, Kunderi tänava ja Tartu maanteega ning lõpeb Lastekodu tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 800 m.
Tänav on nimetatud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi auks.
Ajalugu.
1913. aastal anti Narva maanteelt Tartu maanteele üle endise politsei juurviljaaia rajatavale uuele tänavasihile Romanovite dünastia 300. aastapäeva puhul nimeks Romanovite prospekt (vene keeles "Романовский проспект"). Pärast hoonete ehitamist uue tänava äärde hakati seda rahvasuus kutsuma lihtsalt "Romanovi uulitsaks", kuni 1923. aastal sai selle ametlikuks nimeks Kreutzwaldi tänav. 
1923. aastal valmis Kreutzwaldi 10/12 Eesti Vabariigi Teedeministeeriumi Telegraafi- ja Telefonivalitsuse maja. Selle hoone ühte tiiba koliti 1954. aastal ümber ka Tallinna telefonikeskjaam. Kreutzwaldi 12 hoones tegutses aastatel 1940–1941 NSV Liidu Side Rahvakomissariaadi Eesti Sidevalitsus, 1942–1944 Saksa Ametipostkontorite Tallinna Postikomissari ("Postkommissar in Reval") büroo ja 1944–1990 Eesti NSV Sideministeerium. 
Vahetult telegraafihoone kõrvale, Kreutzwaldi 14 krundile ehitati "vana raadiomaja" (praegune Eesti Rahvusringhäälingu hoone). 
"Vana raadiomaja" valmis Teise maailmasõja ajal, juunis 1941. Selles Eesti NSV Raadiokomitee hoones hakati raadiosaateid tegema alles pärast sõda, seadmed selleks saadi hävinud Estonia teatrihoone keldrist ja raadiostuudio alustas tööd 6. juulil 1945. Pärast hoone lõplikku väljaehitamist 1950. aastal töötas raadiomajas 11 stuudiot. Raadiomaja juurde, Kreutzwaldi 14 kvartali sisse ehitati 180 m kõrge televisioonimast ning sellest laskis 19. juulil 1955 Eesti Televisioon eetrisse esimesed ametlikud televisioonisaated. Televisioonimasti ja "vana raadiomaja" kõrvale, Kreutzwaldi ja Gonsiori (siis Lomonossovi) tänava nurgale ehitati 1965–1972 Eesti Raadio "uus raadiomaja".
Kreutzwaldi 23 ja Gonsiori tänava nurgal asus 1931. aastal alustatud Tallinna Pauluse koguduse kiriku ehituse alusmüür ja lõpetamata jäänud esimene korrus. Sellele kohale ehitati 1970. aastaks hotelli Kungla (hilisema Reval Park hotelli) kõrghoone. 2013. aastal hoone lammutati ning samale kohale ehitati 13-korruseline Hilton Tallinn Parki hotell (avati juunis 2016).
Kuna Maakri tänava sünagoog oli maha põlenud 1944. märtsipommitamisel, siis lubasid Nõukogude võimuorganid 1945. aastal juutidel avada palvetoa Kreutzwaldi 23 pooleli jäänud Pauluse kiriku ruumides. Pärast selle hoone lammutamist kavandatava hotell Kungla ehitamise tõttu koliti juutide palvetuba 1966. aastal Lasteaia (praegune Magdaleena tänav) 9 asunud puithoonesse.
Limburgi hertsogkond (1839–1867)

Limburgi hertsogkond loodi ja moodustati Limburgi provintsi idaosast Londoni lepinguga aastal 1839. Aastani 1866 oli see ka Saksa Liidu liige, seda esindas Hollandi kuningas. "Limburgi hertsogkonda" ei tohi segi ajada varasema Limburgi hertsogkonnaga, mis lakkas olemast aastal 1794.
Ajalugu.
Rajamine.
Viini kongressil aastal 1815 loodud Saksa Liit oli 39 Saksa riigi lõtv liit liikmesriikide majanduste koordineerimiseks. Selle põhisaavutus oli tolliliidu loomine, mida arendati aastatel 1818 ja 1834 ja mis sätestas oma liikmesriikidele ühisturu. Kuigi olemata Saksa Liidu osa selle asutamisel, sai Limburg sellega ühineda aastal 1839 Belgia revolutsiooni järel. Aastal 1830 ühendasid mitmed prantsuskeelsed, katoliiklikud ja liberaalsed grupid jõu ja kuulutasid välja Belgia sõltumatuse, mille territoorium enne seda moodustas osa Madalmaadest. 
Rahulepinguga 9 aastat hiljem, aastal 1839 loovutas Hollandi kuningas Luksemburgi suurhertsogkonna lääneosa äsjaloodud Belgia riigile. Luksemburg oli olnud Saksa Liidu liikmesriik viimase loomisest ja kaotas oma lääneosa annekteerimisega ligikaudu 150 000 asukat. Preisimaa juhitud Saksa Liit nõudis, et tolliliidu ühisturgu tuleb Hollandi poolt kompenseerida mujal. Kompenseerimiseks asutas Holland Limburgi hertsogkonna (mis koosnes endisest Limburgi provintsist ilma kahe suure linna, Maastrichti ja Venlota, et mitte ületada arvu 150 000).
Lõpetamine ja järelkajad.
Seitsme nädala sõda Austria ja Preisimaa vahel aastal 1866 viis Saksa Liidu kokkuvarisemiseni. Et selgitada Luksemburgi suurhertsogkonna ja Limburgi hertsogkonna seisundit, mis olid Hollandi kuninga valdused, kuid mis olid ka liidu liikmesriigid, kinnitas Teine Londoni leping aastal 1867, et Limburg oli "Hollandi kuningriigi lahutamatu osa", samas Luksemburg oli ja pidi jääma sõltumatuks riigiks personaalunioonis Hollandi kuningriigiga aastast 1839. Seejärel lahkus Limburg Saksa tolliliidust.
Nimetust "Limburgi hertsogkond" kasutati veel mõnes ametlikus toimingus veebruarini 1907.
Vana-Kalamaja tänav

Vana-Kalamaja tänav on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. 
Vana-Kalamaja tänav algab Kopli tänavalt, ristub Kotzebue tänava, Niine tänava, Tööstuse tänava, Soo tänava, Suur-Laagri tänava, Jahu tänava, Köie tänava, Küti tänava, Väike-Patarei tänavaga ja lõppeb Suur-Patarei tänavaga.
Ajalugu.
Vana- Kalamaja tänava iidne tee algas juba Nunnavärava juurest ja suundus randa, Kalamaja asulasse. Alles Balti raudtee ja Balti vaksali rajamisel (1868–1870) kaotas tänav oma algosa ja uus ülesõidukoht suunas liikluse Väike-Kalamaja tänavale. 25. III 1925 muudeti Väike-Kalamaja tänav Kesk-Kalamaja tänavaks.
Vana-Kalamaja tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - saksa keeles "Alte Fischermaystraße; Große Fischermay-Straße, Fischermaischer Weg", vene keeles "Старая Фишермайская ул.".
Vana-Kalamaja 7a hoones tegutses Kalamaja apteek
Virve Osila

Virve Osila (aastani 1967 Virve Reest; 10. november 1946 Kohtla-Järve – 7. august 2025) oli eesti luuletaja ja näitekirjanik.
Elulugu.
Ta sündis kaevuri tütrena. Aastani 1961 õppis ta Mäetaguse 7-kl. koolis, 1961–1962 Tapa 1. Keskkoolis, 1963–1967 Tartu Meditsiinikoolis kaugõppijana. 
Töötas meditsiiniõena Kuremäe maahaiglas 1963–1966, Haapsalu lastesõimes 1967–1969, Martna maahaiglas ja Lähtru raamatukogus 1969–1971, Mäetaguse ambulatooriumis 1972–1975, Mäetaguse lasteaias meditsiiniõena ja kasvatajana 1975–1981. 
Alates 1981. aastast oli II grupi invaliid, pensionär, elas Mäetagusel. 
Looming.
Esimene luuletus ilmus 1957 "Sädemes", hiljem avaldanud värsse regulaarselt rajoonilehtedes. Ilmunud luulekogud "Mälestuste tuul" (Viljandi 1990), "Valgus valusvaikselt väreleb" (Kohtla-Järve 1991), "Südameaed" (Kohtla-Järve 1993), "Lootuse luiged" (Viljandi 1994), "Hingelind. Urmas Alenderi mälestuseks" (Viljandi 1995), "Liblikatiibade tuhk" (Haapsalu 1996), "Peotäis päikeseõisi" (Kohtla-Järve 1996, Albu valla A. H. Tammsaare nim. kirjanduspreemia 1998) ja "Elan oma väikest elu" (Jõhvi 1998), lisaks luulebukletid "Kodulaulud" (1996), "Tundelaulud" (1996) ja "Lastelaulud" (1997, kõik Kohtla-Järve), "Nägemused" (2000, Jõhvi), "Viisaastakud" (2001), "ELU &amp; AEG eluaeg" (2004, Jõhvi), "Maa ja taeva vahel" (2008, Mäetaguse), "Läbi enese" (2009, Mäetaguse), "Hajameelsus" (2010, Mäetaguse), "terad ja sõklad" (2012, Mäetaguse), "Siit nurgast ja sealt nurgast" (2018, Mäetaguse). 
Osila luulet iseloomustab siirus, inimese sügavamate tundekeelte tabamine, looduslähedus. Luuletaja ei häbene olla sentimentaalne või melodramaatiline, seda tasakaalustab oma tõsimeelsete arutlustega inimsuhete mitmekesisuse üle, eriti kiindumusega sünnimaasse ja oma rahvasse.
Osila luulet on tõlgitud vene ja saksa keelde. Rohkesti on tema luulet viisistatud, eriti Urmas Alender (kassetina "Hingelind" jm.).
Osila näidendeid on mängitud taidluslavadel: "Kiitus kosjakontorile" (1983; lav. Mäetagusel 1983, Vastse-Kuustes 1986), "Oginski polonees" (1985; lav. Mäetagusel 1987, Moostes 1988, Türil 1988), "Tere, Maria!" (1986, lav. Moostes 1988); "Vanamemme kirsid" (1987, lav. Mäetagusel 1988, Moostes 1989), "Elupilt" (1987; lav. Iisakus 1988, Avinurmes 1991)), "Vigased linnud" (1990, lav. Moostes 1991), "Vari ja valgus" (1990, "Tere, Maria" järg; lav. Moostes 1991). 
Näidendeis käsitleb Osila eesti nüüdisühiskonna, eriti maaelu aktuaalseid probleeme; otsib moondunud inimsaatuste põhjusi, kutsub üles headusele ja inimlikkusele. On kirjutanud ka lastenäidendeid ("Seitse seitsmendast", "Printsessil on igav", "Jõululugu").
Isiklikku.
Tema poeg on spordiajakirjanik Helar Osila.
Kirjandus.
Pärnu Postimees 19. VI 1996 (P. Udikas)
Kodumaa

Kodumaa on maa, riik, kust isik on pärit või mille kodanik ta on.
"Kodumaa" sünonüümiks on tihti "isamaa", kuid neid on ka vastandatud.
Ursula (ansambel)

Ursula oli Eesti alternatiivroki ansambel, mis tegutses aastatel 2003–2007. 
Ansambel on võitnud konkursi "Noortebänd 2004".
Isamaa

Isamaa on isiku enda või tema esivanemate kodumaa.
Seda nime on kandnud:
Ioánnina piirkonnaüksus

Ioánnina (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Ιωαννίνων") on Kreeka piirkonnaüksus Ípeirose piirkonna põhja- ja keskosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ioánnina.
Haldusjaotus.
Ioánnina piirkonnaüksus jaguneb 8 vallaks. Need on:
Árta piirkonnaüksus

Árta (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Άρτας") on Kreeka piirkonnaüksus Ípeirose piirkonna edelaosas. 
Piirkonnaüksuse keskasula on Árta.
Haldusjaotus.
Árta piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on:
Préveza piirkonnaüksus

Préveza (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Πρέβεζας") on Kreeka piirkonnaüksus Ípeirose piirkonna kaguosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Préveza.
Haldusjaotus.
Préveza piirkonnaüksus jaguneb 3 vallaks. Need on:
Thesprotía maakond

Thesprotía maakond oli Kreeka maakond 1937–2010. Praegu on selle territooriumil Thesprotía piirkonnaüksus.
Maakonna halduskeskus oli Igumenítsa.
Kapodístriase programmi kohaselt (2001. aastast) jagunes maakond 8 vallaks ja 2 kogukonnaks:
Puunõu

Puunõu ehk puuanum on puidust valmistatud anum.
Puunõud on olnud traditsiooniliselt kasutuses kodumajapidamises: neis hoiti, transporditi ja serveeriti mitmesuguseid vedelaid ja tahkeid aineid. Sellisena on nad etnograafia uurimisobjektiks. Eesti talutraditsioonis on puunõud olnud näiteks liud, astja, vakk, kapp (kibu), lähker (lass), lännik ehk länik, kirn, küna, toober, vaat, piimapütt.
Oletatavalt vanim säilinud puunõu on Hiiumaalt Käina kihelkonnast pärit lüpsik, millesse on lõigatud aastaarv 1510.
Richard Axel

Richard Axel (sündinud 2. juulil 1946 New Yorgis) on USA molekulaarbioloog ning Columbia ülikooli professor ja Howard Hughesi Meditsiiniinstituudi teadur. Richard Axel jagas 2004. aastal Nobeli auhinda füsioloogia ja meditsiini valdkonnas koos Linda Buckiga oma teadustöö eest imetajate haistmismeele uurimisel. Richard Axel ja tema tolleaegne järeldoktorant Linda Buck kloonisid esimest korda imetajate haistmisretseptorid, näidates, et haistmisretseptorid kuuluvad G-valguga seotud retseptorite perekonda. See avastus võimaldas uurida haistmismeele molekulaargeneetilisi ja neurobioloogilisi mehhanisme. Tänapäeval tegeleb Axeli labor haistmisinformatsiooni töötluse uurimisega kõrgemates ajukeskustes.
Richard Axel sündis New Yorgis. Bakalaureusekraadi sai ta 1967. aastal Columbia ülikoolist New Yorgis ja meditsiinidoktori kraadi 1971. aastal Johns Hopkinsi ülikoolist Baltimore'is. 1971. aastal naasis ta Columbia ülikooli, kus ta sai 1978. aastal professoriks.
Õpetaja kosmoses

"Õpetaja kosmoses" oli NASA programm, mille USA president Ronald Reagan kuulutas välja 1984. aastal. Programmi eesmärk oli inspireerida õpilasi, austada pedagooge ning suurendada huvi matemaatika, teaduse ja kosmose avastuste vastu. 
Programm lõpetati 1990. aastal, pärast seda, kui selle ainuke osaleja, pedagoog Christa McAuliffe sai neli aastat varem koos kuue astronaudiga Challengeri katastroofis surma.
McAuliffe'i tagavaraastronaut oli Barbara Morgan. 12 aastat pärast McAuliffe'i hukkumist, jaanuaris 1998, valiti Morgan missiooni STS-118 meeskonda, mida teenindas Endeavour (see süstik ehitati Challengeri asenduseks). Vaatamata algsetele uudistele, et Morgan kavatseb anda samad tunnid kosmoses, mis olid plaanis McAuliffe'il, kinnitas NASA hiljem, et Morgan kosmoses koolitunde ei anna.
Tedre tänav

Tedre tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis. 
Tänav algab Kotka tänavalt ja suundub loodesse. Tänav ristub Ööbiku, Spordi, Västriku, Käo, Vindi tänavaga, Nõmme teega, Rästa põigu, Tedre põigu, Lehe tänava, Mõtuse, Vuti, Mooni ja Keemia tänavaga ning lõpeb Kuldnoka tänavaga ristudes. 
Tänava pikkus on umbes 1,9 km.
Nõmme tee ristmikul asuvad Tallinna Kristiine Gümnaasium, Maxima pood ja kiirsöögikiosk Staap.
Tedre tänav sai nime 27. augustil 1930. Tänav rajati juba 1653. aastal heinamaadevahelise teena.
Mahla tänav

 
Mahla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva ja Männiku asumis. Mahla tänav algab Orava tänavalt ja lõppeb umbtänavana. Mahla tänav on ligikaudu 2000 m pikkune.
Tänav ristub Valdeku tänavaga, selle juures asub 2017. aastal avatud Valdeku raudteepeatus.
Kuni 9. detsembrist 1940 ja uuesti alates 1941. aastast kuni 22. aprillini 1960 oli Roopa tänav.
Suurtüki tänav

Suurtüki tänav on tänav Tallinna vanalinnas, Kesklinna linnaosas ja Vanalinna asumis. 
Suurtüki tänav algab Põhja puiesteelt, ristub Rannamäe teega ja lõpeb Laial tänaval. Suurtüki tänav on ligikaudu 320 m pikkune.
Hoonestus.
Lai tänav 33 // Suurtüki tänav 2, hoone mis tunnistati parimaks restaureeritud hooneks Tallinna vanalinnas 2018. aastal.
Suurtüki 4 hoone anti 1998. aastal AS Restorile luba rekonstrueerida ja renoveerida Suurtüki 4 kinnistul ajalooliselt olemasolevad hooned. AS Restor omandas ka Suurtüki 4a, 4b ja 4c kinnistud 1997. aasta detsembris, kui siseministeerium hooned avalikule enampakkumisele pani. 
Suurtüki tänava ääres asub Toompark.
Rannamäe Skoone bastioni tagusel alal Suurtüki 10 asub pisikese puithoonega, kus kunagi asus raudteetööliste elamu. Suurtüki 12, asub raudtee veetorn ja asuv hoonestus, mis kuulus Eesti Raudteele.
Ajalugu.
Tallinna linnamüüri taga asuvates hoonetes paiknes 20. sajandi alguses Venemaa keisririigi 90. Onega jalaväepolgu töörood ja kasarmud.
Eesti iseseisvumise järel paiknes Tallinna linnamüüri taga asuvates hoonetes Eesti kaitseväe Auto-Tanki rügemendi autokompanii.
25. mail 1939 liideti Kotzebue tänav Suurtüki tänavaga. 
Eesti NSV ajal asusid Suurtüki tänava Tallinna linnamüüri taga asuvates hoonetes Eesti NSV Siseministeeriumi üksused. Eesti taasiseseisvumise järel asusid hoonetes Tallinna Politseipataljoni üksused. Suurtüki 4 majad olid politseipataljoni patrullüksuse käes, müüriäärsetes garaažides hoiti aga siseministri ja politseiülemate autosid.
22. aprillil 1960 nimetati kogu Suurtüki tänav Johannes Käsperti järgi ümber Johannes Käsperti tänavaks ja aastatel 1960–1990 kandis Kotzebue tänav koos Suurtüki tänava osaga Johannes Käsperti tänava nime. 
Suurtüki tänava osa nimi taastati 1987. aastal, kui tänavast lahutati uuesti Kotzebue tänav 03. augustil 1990.
Heina tänav

Heina tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Heina tänav algab Telliskivi tänavalt ja lõppeb Luste tänaval. Heina tänav on ligikaudu 1220 m pikkune.
Ajalugu.
Heina tänav on rajatud 18. sajandi teisel poolel, mil Tallinna raad loovutas sealt jõukatele kodanikele suuri heinamaatükke. Heina tänav sai nime 1882. aastal, saksa keeles "Heustrasse, Heustraße" ja vene keeles "Сенная улица".. Heina tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nime "Wiesenstraße"
Heina tänav 16 asub 1940. aastal ehitatud hoone rahvakorterite ehitusprogrammist, rahvakorterid olid kahekorruselised puitehitised ühe kivitrepikojaga, kummalgi korrusel neli korterit. Korterid on kahes suuruses, trepikojapoolsel hoone küljel on kahetoalised korterid ühes köögi, sahvri, duširuumi, kloseti ja esikuga, vastasküljel kolmetoalised samade kõrvalruumidega.
Juhkentali tänav

Juhkentali tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni, Keldrimäe ja Juhkentali asumis. 
Juhkentali tänav algab Liivalaia tänavalt, ristub Herne tänava, Staadioni tänava ja Vana-Liivamäe tänava, Liivamäe tänava, Keldrimäe tänava, Püssirohu tänava, Odra tänava ja Filtri tee ristmiku ning Masina tänavaga. Juhkentali tänav on 1117 m pikkune.
Ajalugu.
Juhkentali tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Suur-Juhkendali tn, Suur-Juhkentali tn; saksa keeles "Große Joachimstaler Straße", vene keeles "Большая Іоахимстальская ул." Imanta tänavat nimetati Väike-Juhkendali tn, saksa keeles "Kleine Joachimstaler Straße", vene keeles "Малая Іоахимстальская ул."
Suur-Juhkentali tänav 52 tegutses 20. sajandi alguses hoones 52a, Eestimaa Üldhoolekandekolleegiumi vaestemaja ja enne Teist maailmasõda Tallinna linna Juhkentali vanadekodu.
Ajalooline Suur-Juhkentali tänav liideti 1936. aastal Liivalaia tänavaga, Tallinna Linnavolikogu otsusega. Edasi kulges Vanasadama poole tänavaterägastik, mille keskpunkt asus Tallinna Kaasani kiriku (ajaloolise Pleekmäe) lähistel. Liivalaia tänav asendus toona natuke enne Kaasani kirikut veelgi kitsamaks Kaasani tänavaks. 
Piirkonna hoonestus kandis suuri kahjustusi 1944. aasta Tallinna märtsipommmitamises.
Eesti NSV ajal aastatel 1944–1992 kandis Liivalaia tänav koos Pronksi ja Jõe tänavaga nime V. Kingissepa tänav. Viktor Kingissepa nime kandnud tänav ei lange täpselt tänapäeva Liivalaia tänavaga kokku. 1950.–1970. aastatel ehitati V. Kingissepa tänav sirgelt välja kuni Narva maanteeni. Likvideeriti keerukas ajalooline tänavavõrk ja lammutati palju maju, suur osa sealsest hoonestusest oli hävinud 1944. aasta märtsipommitamises. V. Kingissepa tänav, mis koosnes algselt kahest osast, s.o. Liivalaia tänavast (Pärnu maanteelt Lembitu tänavani) ja Suur-Juhkentali tänavast (mis suundus Lembitu tänava juurest) ja sai uue sihi Tartu maanteele, hõlmates ka senised Kaasani, Paberi, E. Aspe, Jõe ja Pronksi tänavad. Tee laienduse käigus lammutati kümned ajaloolise Liivalaia tänava lõunapoolse külje puumajad Pärnu maanteest tollase Liivalaia tänavani. Liivalaia tänav kulges V. Kingissepa tänava ja Lembitu tänava ristmikult ida poole kuni Odra tänavani.
25. jaanuaril 1974. aastal Tallinna TSN Täitevkomitee otsusega nimetati tänav, Liivalaia tänavaks ja taasnimetati Juhkentali tänavaks 1990. aastal.
Juhkentali tänava nimi ennistati 1990. aastal ja kui V. Kingissepa tänava nimi kaotati, taastati ajalooline Liivalaia tänava nimi, kuid seda vaid Pärnu maantee ja Tartu maantee vahelisel lõigul. Narva maanteeni suunduvale V. Kingissepa tänava osale anti tagasi ajalooline nimi Pronksi tänav
Arteri kvartal, Liivalaia tänav 34//36
Tallinna Bussijaam
Dinaar

Dinaar on rahaühik, millenimelist valuutat kasutavad tänapäeval mitmed araabia ja Aafrika maad, aga ka Serbia.
Dinaar oli käibel näiteks juba Uthmani kalifaadis 7. sajandil pKr. 
Tänapäeval on dinaar kasutusel näiteks Alžeerias, Bahreinis, Iraagis, Jordaanias, Kuveidis, Liibüas, Serbias, Sudaanis, Zimbabwes ja Tuneesias.
NyNorden

NyNorden on Tallinnas osaühinguna tegutsev kirjastus, mis vahendab eesti lugejaile kaasaegset Põhjamaade ilukirjandust ning annab omakorda Põhjala keeltes välja kaasaegset eesti ilukirjandust. 
Kirjastus on loodud 2006. a. detsembris.
Tüümuse perivaskulaarsed ruumid

Tüümuse perivaskulaarsed ruumid ("the perivascular spaces of the thymus gland") on paljudel selgroogsetel loomadel, sealhulgas inimesel, tüümuse talitlevad sidekoeosad, mis paiknevad tüümuse kihnus.
Perivaskulaarsed ruumid on ühenduses elundit ümbritseva kihnuga, ulatuvad kuni kortikomedullaarse tsooni ühendusteni ja ühinevad tüümuse säsiga.
Mitmete autorite arvates aga paiknevad tüümuse perivaskulaarsed ruumid üksnes tüümuse säsis.
Perivaskulaarsete ruumide kaudu liiguvad rakud, võimalik, et ka kehasisesed lahustuvad ained, tüümuse säsisse ja välja, tüümuse koort läbimata.
Perivaskuaarsete ruumide täpses anatoomilises ja füsioloogilises kirjelduses pole kokkuleppele jõutud – mõnede uurijate arvates on need mõningate tüümuses paiknevate soonte laiendid.
Perivaskulaarseid ruume varustavad vastavad arterid, veenid, lümfisooned ja närvid, mis paiknevad enamiku tüümuse säsi veresoonte ning veenide ja veenulite läheduses.
Perivaskulaarsetest ruumidest saavad alguse väikesed eferentsed lümfikapillaarid.
Normaalse anatoomia ja füsioloogiaga inimestel toimub tüümuse taandareng – 50. eluaastaks moodustab tüümuse perivaskulaarsete ruumide ja nende vahel paikneva elundi põhikoe massi rasv (80%)
Histoloogia.
Perivaskulaarsetes ruumides on tuvastatud sageli lümfotsüüte, tüümuse plasmarakke, tüümuse müoidrakke, tüümuse T-rakke ja B-rakke ning monotsüüte, väikelastel peamiselt eosinofiile.
Abū Bakr al-Baghdādī

Abū Bakr al-Baghdādī (araabia keeles أبو بكر البغدادي; sünnimini Ibrāhīm ʿAwād Ibrāhīm al-Badrī; 1971 Sāmarrā' Iraak – 26. oktoober 2019) oli terrorirühmituse Iraagi ja Levandi Islamiriik (ISIL) juht. 
Teadaolevalt õppis ta Bagdadi Islami Ülikoolis islami seadust ja koraani ja tegutses hiljem vaimulikuna oma kodulinna mošees Sāmarrā's Kesk-Iraagis. Ameerika Ühendriikide sõdurid vahistasid ta 2004. aastal. Ta oli mõnda aega interneeritud Camp Bucca kinnipidamiskohas Umm Qaşri lähedal, kuid ameeriklased ei pidanud teda ohtlikuks ja ta vabastati sama aasta lõpus. Oma rühmituse ISIL eelkäija – Islamiriik Iraagis – juhiks sai ta 2010. aastal. 2014. aasta juunist nimetas ta end "ḫalīfa" Ibrāhīm (kaliif Ibrāhīm) ja "Amīr al-Mu'minīn" ("usklike emiir"'). Kaliif Ibrāhīm ei olnud al-Qā‘idah' juhi Ayman az̧-Z̧awāhirī laadne õpetlase tüüpi teoreetik, vaid oma juhtimisstiililt juht-sõdalane, kes tegutses välikomandörina otse lahinguväljal ning osales sõjaliste operatsioonide planeerimisel.
Alates 2016. aastast pakkus Ameerika Ühendriikide Riigidepartemang tema tabamise või tapmiseni viiva informatsiooni eest kuni 25 miljoni dollari suurust tasu.
26. oktoobril 2019 korraldas Ameerika Ühendriikide Erioperatsioonide ühendväejuhatus Süüria Idlibi provintsis Barisha külas sõjalise operatsiooni al-Baghdādī tabamiseks või tapmiseks, mille viisid läbi eriüksuse Delta Force võitlejad kaheksal helikopteril. Al-Baghdādī põgenes puhkenud tulevahetuse käigus oma kodu all asunud tupiktunnelisse, kus lõhkas eriüksuslaste lähenedes pommivesti, tappes iseenda ja oma kolm last. Operatsioonis hukkus ka mitu Islamiriigi võitlejat.
Tsípouro

Tsípouro ("τσίπουρο") on Kreeka brändi, destilleerimisel saadud kange alkohoolne jook, mis sisaldab 40–45 mahuprotsenti alkoholi. Jooki valmistatakse ka aniisimaitselisena.
Tsípouro on eriti levinud järgmistes Kreeka piirkondades: Tessaalia, Ípeiros, Makedoonia piirkonnad, Máni poolsaar ja Kreeta saar (kus seda tuntakse nimega tsikoudiá). 
Ajalugu.
Legendi järgi valmistasid esimese tsípouro 14. sajandil Kreekas Áthose mäel elanud õigeusklikud mungad.
Valmistamisviis.
Küpsed tumedad viinamarjad aetakse läbi purusti ning tekkinud mass jäetakse mõneks päevaks seisma – piisavalt pikaks ajaks, et algaks käärimine. Kui varem kasutati tsípouro jaoks vaid järgi jäänud tahket massi, et kogu mari ära kasutada (vedelik kasutati muuks otstarbeks), siis tänapäeval kasutavad paljud tootjad kogu tekkivat massi.
Järgmise sammuna juhitakse mass destilleerimise seadmetesse, kus jälgitakse selle temperatuuri ja rõhku. Jättes kõrvale valmis destillaadi esimese ja viimase osa, mis visatakse ära, jäetakse tsípouro tegemiseks alles vaid selle "keskmine" osa. Seda protsessi korratakse seejärel veel vähemalt korra.
Lõpuks jäetakse saadud vedelik roostekindlatesse mahutitesse settima ja laagerduma. Suhteliselt uus valmistusviis on tsípouro puidust tünnidesse küpsema jätmine, mis annab küpsema maitsega viskiga sarnaneva joogi.
Serveerimine.
Sõltuvalt aastaajast tarbitakse tsípourot kas värskendava joogina või soojalt ning see võib asendada ka kohvi või tee joomise korda.
Tootjate soovituste järgi on tsípourot kõige parem nautida otse sügavkülmast võetuna. Sageli lahjendatakse seda vee või jää lisamise teel. Tsípourot pakutakse tavaliselt viinaklaasidest ning kõrvale serveeritakse eelroogasid (nt pähklid, kuivatatud puuviljad, juust, oliivid, mereannid, liha, halvaa või kuivikud).
Seos oúzoga.
Valmistatakse ka aniisimaitselist tsípourot, eriti Kesk-Makedoonias, Chalkidikes ja Tessaalias. Aniisimaitselise tsípouro ja oúzo maitsed on peaaegu samasugused, kuid nende valmistamisviis erineb oluliselt. Oúzo valmistamiseks kasutatakse 96 mahuprotsendiga etüülalkoholi ning seetõttu ei säili selles tooraine maitseomadused. Samas võimaldab tsípouro vähesem destilleerimine sellel säilitada kasutatavale viinamarjade massile omase maitse.
Vyhanaščanskaje järv

Vyhanaščanskaje järv ehk Võganaštšanskaje järv (valgevene keeles "Возера Выганашчанскае", ka "Вы́ганаўскае возера" (Vyhanaŭskaje, transkribeerituna Võganavskaje), vene keeles "Выгоноща́нское" (Vigonoštšanskaje) või "Вы́гоновское" (Vigonovskoje)) on järv Valgevenes Bresti oblasti Ivacevičy rajoonis. Järv asub merepinnast 153 meetri kõrgusel, selle valgla on 87,1 km².
Järv asub Ščara ja Jasselda jõe vahel ning on mõlema jõega ühendatud Ogiński kanali kaudu. 
Kaldajoone pikkus on 21 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja soised, põhja- ja lõunakaldal on õõtsik. Järve põhja katab sapropeel.
Järvest on leitud 106 liiki fütoplanktonit. Järv on kalarikas, levinumad liigid on haug, ahven, särg ja kiisk, esineb ka latikat, linaskit ja roosärge.
1968. aastal loodi järve ja selle ümbruse kaitseks hüdroloogiline kaitseala. 2003. aastast asub järv ka Vyhanaščanskaje maastikukaitseala koosseisus.
Traakia (Kreeka geograafiline piirkond)

Traakia (Θράκη ("Thráki")) ehk Lääne-Traakia (Δυτική Θράκη ("Dytikí Thráki")) on üks Kreeka geograafilistest piirkondadest. Traakia geograafiline piirkond asub Kreeka kirdeosas Makedoonia geograafilise piirkonna ja Ida-Traakia vahel. See on Traakia Kreekale kuuluv osa (teised osad on Ida-Traakia Türgis ja Põhja-Traakia Bulgaarias).
Halduslikult paikneb see Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas. See jaguneb Xánthi piirkonnaüksuseks, Rodope piirkonnaüksuseks ja Évrose piirkonnaüksuseks.
Sporava järv

Sporava järv (valgevene keeles "Спораўскае возера", vene keeles "Споровское") on järv Valgevenes Bresti oblastis Biaroza ja Drahičyni rajooni piiril. Järve ümbruses on Sporava looduskaitseala.
Kaldajoone pikkus on 19,5 kilomeetrit. Kaldad on soostunud, turbased, põhjaosas kohati ka liivased. Järve põhja katab keskosas sapropeel, ent kuni 0,5 meetri sügavuseni on põhi liivane. Vee läbipaistvus on 0,5 meetrit. Sporava järve valgala on 3030 km².
Järv on linnurikas. Sporava järvel paikneb Euroopa suurim tarna-roolinnu pesitsusala.
Makedoonia (Kreeka geograafiline piirkond)

Makedoonia (Μακεδονία ("Makedonía")) on üks Kreeka geograafilistest piirkondadest, mis paikneb riigi põhjaosas. 
Makedoonia pindala on 34 177 km², elanike arv on umbes 2,625 miljonit.
Keskasula on Thessaloníki. 
Makedoonia hümn on "Makedonía ksakustí".
Haldusjaotus.
Makedoonia ei ole tänapäeval haldusüksus.
Makedoonia hõlmab kolm piirkonda, mis jagunevad kokku 14 piirkonnaüksuseks. Piirkonnad on: 
Peale selle on Makedoonias autonoomne piirkond, mungavabariik Ágio Óros.
Čornaje järv

Čornaje järv ehk Tšornaje järv (valgevene keeles "Чорнае возера", vene keeles "Черное" ehk "Tšernoje") on järv Valgevenes Bresti oblastis Biaroza rajoonis. Järv asub merepinnast 143,1 meetri kõrgusel, selle valgala on 539 km².
Kaldajoone pikkus on 31,2 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja soised. Zdzitava küla juures asub järve kaldal neoliitikumis ja pronksiajal kasutusel olnud asulakoht. Järve põhja katab sapropeel.
Kaladest elavad järves haug, ahven, koger ja särg.
Julia Annas

Julia Elizabeth Annas (sündinud 13. juunil 1946) on USA filosoof, kes uurib antiikfilosoofiat ning on esitanud antiikideedel põhineva eetikateooria. 
Ta on Arizona Ülikooli filosoofia "Regents Professor". Varem on ta õpetanud Oxfordi Ülikoolis St Hugh's College'is ja Columbia Ülikoolis. 
Julia Annas rajas ajakirja Oxford Studies in Ancient Philosophy. 
Ta on olnud Ameerika Filosoofiaassotsiatsiooni Vaikse ookeani divisjoni president.
Isiklikku.
Julia Annas on olnud abielus David Hume'i uurija David Oweniga.
Lamivudiin

Lamivudiin (3TC) ("lamivudinum") on süsteemseks kasutamiseks välja töötatud viirusevastane aine, suukaudselt manustatav keemiline aine, mis kuulub nukleosiid- ja nukleotiid-pöördtranskriptaasi inhibiitorite hulka.
Lamivudiin on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on Zeffix, Heptovir, Epivir ja Epivir-HBV. Lamivudiin on retseptiravim.
Nimetused ja tähised.
IUPAC-nimetus: "4-amino-1-[(2R,5S)-2-(hydroxymethyl)-1,3-oxathiolan-5-yl]-1,2-dihydropyrimidin-2-one"
CAS-i registreerimisnumber on 134678-17-4. PubChemi number on CID 73339.
Sünonüümid: "(+)-BCH 189, DSSTox_CID_3194, "2'-deoxy-3'-thiacytidine", 
"4-amino-1-[(2S,5R)-2-(hydroxymethyl)-1,3-oxathiolan-5-yl]-1,2-dihydropyrimidin-2-one", "DSSTox_RID_76917", "DSSTox_GSID_23194", "134680-32-3", "lamavudine",
"ent-Lamivudine". 
Farmakoterapeutiline rühm: viirusevastased ained süsteemseks kasutamiseks, nukleosiid- ja nukleotiid-pöördtranskriptaasi inhibiitorid, ATC-kood: J05AF05.
Õigusraamistik.
Euroopa Liidus tohivad arstid patsientidele lamivudiini välja kirjutada.
Lamivudiin on registreeritud Eesti ravimiregistris:
Tarvitamine.
Lamivudiin leiab rakendust mõne viiruste, nagu B-hepatiidi ja HI-viiruse, vastase ravimina harilikult täiskasvanutel inimestel (suukaudne tablett), katseloomadel ja rakukultuurides.
"In vitro" ja "in vivo" on demonstreeritud, et nukleosiidi ja nukleotiidi analoogid põhjustavad eri raskusastmega mitokondrite kahjustust (talitlushäireid).
Lamivudiini manustamine ei vähenda haigusetekitajate edasikandumist (teiste nakatumist kokkupuutel nakatunuga).
Lamivudiin läbib hematoentsefaalse barjääri ja pärast manustamist on väikestes kogustes on tuvastatav ka rinnapiimas.
Ebola viiruse vastu.
2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia ajal manustas Libeeria arst Gorbee Logan 15 Ebola viirushaigusse haigestunule lamivudiini ja 13 neist tervenesid.
Annustamine ja maksumus.
Soovitatav lamivudiini annustamine toimub vastavalt patsiendi diagnoosikoodile.
B-hepatiidi nakkuse korral on ravi aasta(te)pikkune.
150 mg N30 tablettide hind on vahemikus 80,54–168,62 dollarit.
Kõrvaltoimed ja ohud.
Sagedasti esineb B-hepatiidi ägenemist ning veresoonkonna ja lümfi(-immuun)süsteemi talitlushäireid.
Paljudel patsientidel tekib lamivudiini pikemaajalisel tarbimisel resistentsus (ravivastuse kadu).
Krypton

Krypton (Krüpton) on väljamõeldud planeet koomiksi- ja filmikangelase Supermani mütoloogiast. Krypton on Supermani koduplaneet, mida kujutatakse hävinemas vahetult pärast Supermani põgenemist sellelt. Planeedi hävimise üksikasjad erinevad sõltuvalt teoste kirjutamise ajast, autoritest ja frantsiisist.
Krüptoon on tegelikult keemiline element perioodilisussüsteemis. Selle nimetus on tuletatud kreekakeelsest sõnast "κρυπτός" (kryptos), mis tähendab 'peidetud'. Koomiksi ühe autori Jerry Siegeli väitel sai planeet Krypton nime element krüptooni järgi, kuna mõlemale on omane suur tihedus ja viskoossus.
Koomiksi paljude versioonide kohaselt oli Krypton koduks suurele tsivilisatsioonile, mis hooples arenenud teaduse ja tehnoloogiaga.
Samuti oli Krypton paljudes versioonides viljatu või jäine planeet, kuid seal oli siiski oma loomastik ja taimestik. Krypton hävib, kuid enne planeedi purunemist saadetakse kosmoselaevaga Maa poole teele imik. Imiku leiab ja kasvatab üles abielupaar. Hiljem saab temast ajalehes Daily Planet töötav ajakirjanik, kes tegutseb samal ajal Supermanina.
Paljudes versioonides hävib Krypton planeedi sisemise surve tõttu, mis paneb plahvatama uraanist koosneva planeedituuma.
Veel ühe versiooni kohaselt tiirleb Krypton koos teiste planeetidega ümber punase hiidtähe. Tähe supernoovana plahvatades Krypton hävib. Planeedi hävingust jäävad järele radioaktiivsed jäänused, mida hakatakse nimetama krüptoniidiks. Krüptoniit on radioaktiivne mineraal, mis esineb eri kujudel, millest levinuim on roheline krüptoniit, kuid on mainitud ka punast krüptoniiti. Rohelisel krüptoniidil on laastav mõju Supermanile ja teistele krüptonlastele, mis põhjustab neile valu ja surma. Punane krüptoniit mõjutab Supermani ja teisi krüptonlasi nii, et nad on ükskõiksed ümbritseva suhtes, või lööb nende võimed sassi. Samuti saab selle mineraali abil siirata võimed krüptonlaselt maalasele. Põhjus, miks krüptoniit mõjutab ainult krüptonlasi, on arvatavasti selles, et see mineraal kiirgab kõrgsageduskiirgust, mida tunnetavad vaid nemad.
Ühe versiooni kohaselt ei hukkunud mitte kõik krüptonlased planeedi hävingus, umbes tuhat neist pääses enne hävingut kosmoselaevaga planeedi pinnalt. Nad otsivad ning leiavad endale sobiva planeedi, mille tingimused on analoogsed vana omadega, mis tiirleb samuti punase tähe ümber ja mis saab nimeks Uus Krypton.
Naatriumsulfaat

Naatriumsulfaat on väävelhappe naatriumisool. See esineb nii veevaba vormina (Na2SO4) kui ka kristallhüdraatidena (Na2SO4•7H2O ja Na2SO4•10H2O).
Veevaba naatriumsulfaat on kibeda maitsega vees hästi lahustuv niiskustimav valge kristalne aine, pH on neutraalne. Seda leidub looduslikult mineraali tenardiidina. Temperatuuril alla 32,4 °C kristalliseerub vesilahusest dekahüdraadina. Naatriumsulfaadi dekahüdraati leidub loodusliku evaporiitse mineraali mirabiliidina, mis puhastatud kujul oli varem tuntud nimetusega glaubrisool (Johann Rudolf Glauberi järgi), kuid nüüd mõrusoolana, mida on kasutatud meditsiinis lahtistina.
Esimesena kirjeldas naatriumsulfaadi valmistamist saksa apteeker ja keemik Johann Rudolf Glauber (1604–1670). Naatriumsulfaat on odav ja seda toodetakse maailmas väga suurtes kogustes. Toodetakse nii mirabiliidist kui ka mitmete kemikaalide (viskooskiu, naatriumdikromaadi, askorbiinhappe jt) tootmise kõrvalsaadusena.
Naatriumsulfaati kasutatakse pesuvahendites paakumisvastase ainena (viimasel ajal vähem), tselluloosi tootmise sulfaatmenetlusel ligniini eraldamiseks, klaasi- ja soodatööstuses, naatriumsulfiidi tootmiseks ning vähemal määral muudeks otstarveteks, sh toidulisaainena E514 ning keemialaborites kuivatusainena.
N1

N1 oli Nõukogude Liidu Kuuprogrammi kanderakett, mille eesmärgiks oli viia inimene Kuule. Projekti alustati 1965. aastal ja peatati 1974. Projekt lõpetati ametlikult 1976. NSV Liit hoidis oma läbikukkunud kuuprojekti ja sellega seotud kanderaketi N1 olemasolu saladuses kuni 1989. aastani.
N1 kanderaketi esimene aste arendas tõukke koguvõimsust 4600 t s (43,3 MN), mille 2023. aastal ületas Elon Muski kanderakett Starship - tõuge 7600 t s (74,4 MN). Starship on inimkonna võimsaim kanderakett, mis eales senini ehitatud on.
N1 kogukaal oli 2750 tonni ning sellega sai Maa lähiorbiidile toimetada kuni 95 tonni kasulikku lasti. USA kanderaketti Saturn V kogukaal oli 2100 tonni, kasulik last Maa lähiorbiidile kuni 130 tonni. Starship kanderaketti kogukaal on 3600 tonni, Maa lähiorbiidile sellest kuni 150 tonni.
N1-L3 kanderaket oli alarahastatud ja vähe maa peal testitud. Samuti oli kuuprojektile raskeks löögiks projektijuhi Sergei Koroljovi surm 1966. aastal. Kanderaketi kõik neli starti ebaõnnestusid. Teise stardikatsetuse ajal startis rakett küll edukalt, aga kukkus pärast lühikest lendu stardiplatvormile tagasi ja põhjustas suurima plahvatuse maailma raketiasjanduse ajaloos. N1 neljas start oli kõige edukam, kanderakett saavutas esimese astme eralduskõrgusele (40 km), kuid plahvatas hetk enne eraldumist.
Viited.
Saturn V raketi ajalugu
Atika (arhitektuur)

Atika (Kesk-Kreeka maakonna Atika järgi) on madal ehissein fassaadi peakarniisi kohal, enamasti kasutati katusekonstruktsiooni varjamiseks. Esines antiikarhitektuuris linnaväravate ja võidukaarte iseloomuliku kujundusmotiivina, kuhu tavaliselt paigutati pühendustekstid. Seda Antiik-Kreekas tekkinud ehituselementi kasutati eriti laialdaselt renessanss-, barokk- ja klassitsistlikus arhitektuuris. Atika võib olla liigendatud reljeefidega, kaunistatud raidkirjade või atikafiguuridega.
LostNf.com

LostNf.com on 2013. aasta kevadel loodud kuulutusteportaal, kuhu saab üles panna leitud ja kaotatud asjade kuulutusi. Alates 2013. aastast panevad portaali leitud ja kaotatud asjade kuulutusi üles ka Eesti Politsei, Elron, Tallinna bussijaam ning Tartu Taksopark.
Alkoov

Alkoov (araabia keeles "al-gubba" ' võlv, nišš') on magamis-, voodinišš; seinasüvend magamisaseme jaoks; araabia ja mauri ehituskunstist, harilikult võlvitud. Samuti magamisruumis balustraadiga piiratud, ümbrusest kõrgem voodikoht.
Herbert Lukk

Herbert-Joachim Lukk (2. november 1892 – 26. jaanuar 1919 Narva lähedal) oli Vabadussõjas langenud eesti maalikunstnik.
Elulugu.
Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis 5. klassi. Ta on õppinud Ants Laikmaa stuudios ja Helsingis, tõenäoliselt Soome Kunstiühingu joonistuskoolis (soome keeles "Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu, ).
Herbert Lukk mobiliseeriti esimesse maailmasõtta. Ta võttis osa Vabadussõjast ja langes 26. jaanuaril 1919 vanemallohvitserina Narva lähedal Nizõs.
Mälestuse jäädvustamine.
17. novembril 2014 anti välja postmark, kus on kujutatud tema 1918. aastal maalitud maal "Hoov".
Rosett

Rosett (prantsuse keeles "rosette" 'roosike') on arhitektuurne stiliseeritud lille- või roosiõit jäljendav ümmargune dekoorimotiiv. Rosette leidub juba vanakreeka ehitistel; friisidel ja kassettlagedel.
Iris Chang

Iris Shun-Ru Chang (hiina keeles 張純如 või 张纯如; 28. märts 1968 Princeton, New Jersey, USA – 9. november 2004 Los Gatose lähedal, California, USA) oli hiina päritolu USA ajaloolane ja ajakirjanik. Tema tuntuim raamat "Nankingi vägistamine" räägib Nankingi veresaunast 1937. aastal.
Changi vanemad olid Taiwanilt pärit ülikooliprofessorid. Ta avaldas kolm raamatut Hiina ajaloo ja Ameerika hiinlaste teemadel, need said kiiresti populaarseks ning Chang pälvis laialdaselt rahvusvahelist tunnustust. 9. novembril 2004 tegi Iris Chang enesetapu. 2007. aastal ilmus tema elulugu "Finding Iris Chang" ja linastus dokumentaalfilm "Iris Chang: The Rape of Nanking". Changile on pühendatud tiib Nankingis asuvas Nankingi veresauna memoriaalis, samas aaub ka tema kuju.
2014. aastal ilmus Iris Changi raamat "Nankingi vägistamine" eesti keeles Tene Hooki tõlkes kirjastuselt Ilmapress (tõlgitud inglise keelest).
Kassettlagi

Kassettlagi, süsteemselt paigutatud lamedatest kastikujulistest süvenditest (kassettidest) lagi, võlv või kaare palend. Erikujulisi kassette on tehtud puust, raidkivist, stukist, betoonist; kujundus võib olla polükroomne, plastilise dekooriga või piltkujutistega. Kassettlagi jäljendab antiikkreeka sammashalli puittarindit või kivist kuplit. See on üks renessanss- ja barokkarhitektuuri meelismotiive.
A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N8

A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N8 ehk H5N8 (inglise "Influenza A virus A/H5N8") on gripiviiruse alamliik.
Patogeensus ja levik.
A-tüüpi gripiviiruse alatüüpi H5N8 peetakse linnugripi tekitajaks algselt lindudel, aga nakatuda võivad ka inimesed. 
6. novembril 2014 teavitasid Saksamaa ametkonnad Euroopa Komisjoni ja Maailma Loomade Tervise Organisatsiooni, et kalkunikasvanduses on tuvastatud linnugripp – 31 000 rasvarohkel dieedil olnud kalkunist olid nakatunud 5000, kellest 1880 surid kahe päeva jooksul.
Detsembris leidis tõenäolist kinnitust linnugripi alatüübi H5N8 levik Alam-Saksimaal Clobbenburgi kreisi linnukasvatuses (selles krieisis kasvatati kokku ligi 13,5 miljonit kalkunit ja kana). 
Teadete kohaselt on nakatunud ligi 31 000 lindu (sh 19 000 kalkunit) ja ligi 130 000 lindu (sh 100 000 kana) tuleb tõenäoliselt surmata.
2015. aasta jaanuari seisuga on linnugripp jõudnud ka Tüüringisse. 
Rostocki loomaaias ("Der Zoologische Garten Rostock") uuriti kõiki loomaaia linde gripiviiruse suhtes. 500 linnust 48-l tuvastati linnugripp, linde hakati surmama ja loomaaed suleti.
Lindude suremus on 0–20%. Arvatakse, et H5N8 ei mõju kõikidele linnuliikidele ühtviisi, näiteks ei põhjusta see rasket haigestumist ega surma metsikutel sinikael-partidel.
Sviri järv

Sviri järv (valgevene keeles "Возера Свір", vene keeles "Свирь") on järv Valgevenes Minski oblastis Miadziełi rajoonis ja Hrodna oblasti Smarhońi rajoonis. Järv asub merepinnast 149 meetri kõrgusel, selle valgala on 364 km².
Kaldajoone pikkus on 31,2 kilomeetrit. Järv asub 12–15 (kohati 25) meetri sügavuses orus. Kaldad on kõrged. Kohati ümbritseb järve kuni 200 meetri laiune pilliroo ja järvkaisla riba.
Svir asub Narači rahvuspargi territooriumil. Järve põhjatipus asub Sviri agrolinnake, selle lähedal samanimeline sanatoorium. Järve põhja katab sügavamas osas sapropeel, aga kuni nelja meetri sügavuseni on põhi liivane. Sviri keskosas ja lõunaosas on mitmeid liivaseid madalikke. Järve vesi on üsna soolane (0,26 promilli). Vee läbipaistvus on 1 meeter.
Järvest püütakse intensiivselt kala, valdavad liigid on haug ja latikas. Kaladest elavad järves arvukamalt veel linask, ahven, säinas, viidikas, luts ja särg.
Osvald Lääne

Osvald Lääne (3. september 1913 Pädeküla – 14. jaanuar 1990 Jõgeva) oli eesti kunstnik.
Ta sündis Päde külas, aastatel 1914–1915 elas ta Piibe mõisas, aastatel 1916–1919 Vaimastvere vallamajas, aastatel 1919–1928 Villakvere külas. Ta lõpetas aastal 1926 Villakveres 4-klassilise kooli.