tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
BMW 2. seeria Active Tourer

BMW 2. seeria Active Tourer on Saksa autotootja BMW toodetav kompaktne mahtuniversaal. Tegemist on ajalooliselt esimese BMW märki kandva esiveolise sõidukiga ning ühtlasi ka esimese mahtuniversaaliga tootja mudelivalikus. Mudelit on toodetud kahe põlvkonna vältel alates 2014. aasta augustist.
Kuigi autot turundatakse 2. seeria osana, ei ole sel tehnilist seost tagaveoliste 2. seeria kupee ja kabriolettmudelitega. Selle asemel jagab Active Tourer platvormi BMW UKL2 teiste esiveoliste BMW ja Mini mudelitega. Auto peamisteks konkurentideks turul on Mercedes-Benz B-klass ja Volkswagen Golf Sportsvan.
Esimese põlvkonna mudelivalikusse kuulus ka pikendatud teljevahega seitsmekohaline versioon BMW 2. seeria Gran Tourer.
Esimene põlvkond (F45/F46; 2014–2021).
Esimese põlvkonna 2. seeria Active Tourer (mudelitähis F45) esitleti 2014. aasta Genfi autonäitusel. Auto disain põhines 2012. aastal esitletud ideeautol BMW Concept Active Tourer.
Aasta hiljem, 2015. aastal, lisandus valikusse pikendatud teljevahega (11 cm võrra) ja seitsme istekohaga Gran Tourer (mudelitähis F46). See oli esimene ja seni ainus seitsmekohaline mahtuniversaal BMW mudelivalikus.
Mõlemad mudelid olid saadaval nii esi- kui ka "xDrive"-nelikveoga. Mootorivalikus olid kolme- ja neljasilindrilised bensiini- ja diiselmootorid.
2018. aastal läbisid mõlemad mudelid mudeliuuenduse, mille käigus värskendati auto välimust, kaasajastati interjööri ja täiustati mootorivalikut.
Esimese põlvkonna Active Toureri ja Gran Toureri tootmine lõppes 2021. aastal.
Teine põlvkond (U06; 2021–tänapäev).
Teise põlvkonna 2. seeria Active Tourer (mudelitähis U06) avalikustati 2021. aasta oktoobris. Erinevalt eelkäijast on uus mudel saadaval ainult viiekohalise Active Tourerina; seitsmekohaline Gran Toureri versioon tootmisse ei naasnud, põhjuseks viidati krossoverite ja maasturite kasvavale populaarsusele ning mudeli oodatust madalamatele müüginumbritele.
Uus põlvkond on ehitatud BMW UKL2 platvormi edasiarendatud versioonile ning on eelkäijast mõõtmetelt veidi suurem. Disainis on kasutusele võetud BMW uuemad kujunduselemendid, sealhulgas suurem "neerukujuline" iluvõre ja lamedamad esituled
Mootorivalikusse kuuluvad bensiini-, diisel- ja pistikuhübriidajamid. Kõik mudelid on varustatud seitsmekäigulise topeltsiduriga automaatkäigukastiga.
Sõltuvus

Sõnal "sõltuvus" on mitu tähendust:
Turvakodu

Turvakodu on ajutise hooldusega tegelev asutus, mis võtab näiteks vastu hüljatud või kodust põgenenud koolikohustuslikke lapsi ja perevägivalla ohvreid.
Heki tee (Peetri)

Heki tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus. See jääb nn Peetri vanasse-külla, Tallinna-Tartu maanteest lääne ehk Ülemiste järve poole.
Heki tee algab Peetri Lasteaia tagant Mõigu teelt, suundub lõunasse ning lõpeb risti Peetri teega. Tänav on käänuline ja umbes 260 meetrit pikk.
Väike-Vägeva tee

Väike-Vägeva tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav algab risti Lepiku teega ning lõppeb Vägeva teel. Tervel tänaval on paarismajad. 
Tänav on 0,29 km pikk.
Sell

Sell (saksa keeles "Geselle") on kutsealase ettevalmistuse saanud käsitööline, kes töötab meistri teenistuses, õpipoisi ja meistri vaheaste. Selliks saamiseks tuli õpipoisil teha sellitöö ehk -eksam.
Sell võib ka tähendada kaupmehe või apteekri abilist.
Rändavaid selle nimetati vandersellideks (saksa keeles "Wandergeselle").
Alcohol Use Disorders Identification Test

"Alcohol Use Disorders Identification Test" ehk AUDIT-test (lühend "AUDIT") on Maailma Tervishoiuorganisatsiooni loodud 10 küsimusest koosnev küsimustik. AUDIT-testi tehakse tervishoiuasutuses ja selle eesmärgiks on inimeste alkoholi liigkasutuse kindlakstegemine.
AUDIT-testi küsimused 1–3 puudutavad alkoholi tarvitamist, näiteks 2. küsimus kõlab: "Mitu annust te tavaliselt korraga joote?"
Märkus. Üks alkoholiannus on: 
Küsimused 4–6 puudutavad alkoholisõltuvust ehk alkoholismi ja küsimused 7–10 alkoholi väärtarvitamisega seotut. 
Küsimustiku tulemused.
Punktisumma meestel 8 ja naistel 7 või rohkem viitab tõenäoliselt ohtlikule alkoholikasutusele või kahjulikule alkoholikasutusele. Tulemus üle 20 kinnitab alkoholisõltuvust. 
AUDIT-C.
Kui 10 küsimuse läbivõtmiseks pole piisavalt aega, siis võidakse esitada üksnes 3 esimest küsimust. Seda komplekti nimetatakse koondnimetusega "AUDIT-C".
AUDIT-testi puudused.
AUDIT-testi puuduseks on asjaolu, et inimesed võivad tahta valetada oma alkohoolsete jookide tarbimise sageduse, koguste ja tagajärgede kohta.
Odessa kokkupõrked

Odessa kokkupõrked olid 2014. aasta 2. mail Ukrainas Odessas peamiselt Sobornaja väljakul ja Kulikovo väljakul asetleidnud inimohvritega lõppenud rahutused, mis olid üks osa 2014. aasta Ukraina revolutsiooni järel Ukrainas eskaleerunud rahutustest. Odessa kokkupõrgete peamisteks põhjustajateks olid vastuseis Donetski vastuhakule ning Euromaidani pooldajate ja vastaste vastasseis.
Kokkupõrked ukrainameelsete ja venemeelsete rühmade vahel toimusid Odessa kesklinna tänavatel ja väljakutel. Kokkupõrgete käigus süüdatud Odessa ametiühingute hoone põlengus hukkus 31 inimest, hukkunute koguarv oli 48 inimest, vigastada sai vähemalt 174 inimest, neist 25 kriitiliselt, 13 inimest jäi kadunuks.
Kiievi võimude väitel oli suurem osa seni tuvastatud hukkunutest pärit Transnistriast.
2014. aasta 3. mail kuulutati Odessas välja kolmepäevane lein. Ukraina president kuulutas Odessas ja Donetski oblastis valitsuse vasturünnakus hukkunute mälestuseks välja kahepäevase üleriikliku leina.
Virgi Jalakas

Virgi Jalakas (10. jaanuar 1929 – 20. mai 2017) oli eesti õpetaja. 
Ta töötas eesti keele ja kirjanduse õpetajana Tallinna 20. Keskkoolis ja lektorina Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Töötas õpetajana ka C. R. Jakobsoni nimelises Viljandi 1. Keskkoolis.
Viktor Agudin

Viktor Agudin (29. september 1928 Petseri vald, Petserimaa – 28. detsember 2012 Tallinn) oli Eesti tõstja, tõstetreener ja sporditeadlane.
Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1953. aastal Leningradi Lesgafti-nimelise Kehakultuuri Instituudi. 1972. aastal kaitses ta pedagoogikakandidaadi väitekirja.
Tõstmist hakkas harrastama 1946 Spartakis Karl Oole juhendamisel. Võitis Eesti NSV meistrivõistlustel kergekaalus kulla (1954) ja 2 pronksi (1953 ja 1957). 
Viktor Agudin suri 28. detsembril 2012 Tallinnas ja ta põrm maeti 23. mail 2013 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Isiklikku.
Viktor Agudini tütar on eesti arst Jelena Agudina.
Emmanuel Kirss

Emmanuel Kirss (kodanikunimega Eduard Kirss; 21. juuli 1923 Kanissaare küla Tornimäe lähistel, Uuemõisa vald – 20. märts 2017 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik ja ülempreester Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus.
Teenistuskäik.
Ülempreester Emmanuel Kirss taotles 1993. aastal EAÕKi pagulaskiriku volitusel EAÕKi viimist Konstantinoopoli patriarhi õigusalluvusse. Tallinna piiskop Kornelius pani ta 1993 kirikukeelu alla, kuna just tema registreeris 11. augustil 1993 EAÕKi Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Usuasjade Talituses.
Gustav Meyrink

Gustav Meyrink (kodanikunimi Gustav Meyer; 19. jaanuar 1868 Viin – 4. detsember 1932 Starnberg) oli Austria kirjanik.
Gustav Meyrink sündis Viinis Württembergi ministri Karl von Varnbüleri ja näitleja Maria Wilhelmine Adelheid Meyeri abieluvälise lapsena. Kuni 13. eluaastani elas Meyrink põhiliselt Münchenis, siis lühemat aega Hamburgis. 1883. aastal kolis koos emaga Prahasse, kus elas järgmised 20 eluaastat.
1889. aastal asutas ta koos sugulase Christian Morgensterniga oma panga Meyer &amp; Morgenstern. 1902. aastal süüdistati teda pettuses ning Meyrink pidas paremaks äritegevus lõpetada.
1892. aastal plaanitses hingelises kriisis Meyrink enesetappu. Ta istus, revolver käes, oma toas kirjutuslaua taga ning kavatses ennast maha lasta. Korraga kuulis ta krabinat ning keegi lükkas ukse alt tuppa brošüüri "Über das Leben nach dem Tode" ('elust pärast surma'). Meyrink oli juhtunust väga üllatunud ning hakkas huvi tundma okultsete ja müstiliste nähtuste vastu. Temast sai koguni Praha teosoofilise looži Zum Blauen Stern juht.
Meyrinki loometee algas 1903. aastal ajakirja Simplicissimus kaastöölisena. Samal aastal ilmus ta esikraamat "Der heiße Soldat und andere Geschichten" ('kuum sõdur ja teisi jutte'). 1904. aastal kolis Meyrink Viini. 1905. aastal Meyrink abiellus, paaril oli kaks last. Et peret ülal pidada, pidi ta tegema ka tõlketöid. 1907. aasta jaanuarist elas Meyrink Münchenis. 1911. aastal kolis Meyrink koos perekonnaga Müncheni lähedale Starnbergi.
Väga suurt tähelepanu äratas Meyrink oma esoteeriliste romaanidega, mis käsitlesid müstiliste ja okultsete teemadega. 1915. aastal ilmus tal romaan "Der Golem", mis osutus väga populaarseks. Edukaks kujunesid ka Meyrinki järgmised romaanid "Das grüne Gesicht" ("Roheline nägu") ja "Walpurgisnacht" ("Volbriöö"), mõlemad ilmusid 1917. 1921. aastal ilmus romaan "Der weiße Dominikaner" ("Valge Dominiiklane") ja 1927. aastal "Der Engel vom westlichen Fenster" ('Läänepoolse akna ingel').
Meyrinki elu viimane periood kujunes traagiliseks. Tema poeg Fortunat sai 1932. aasta talvel suusatades nii rängalt viga, et jäi halvatuks. 12. juulil 1932 sooritas ta 24-aastaselt enesetapu.
Georg Aagaard

Just Georg Valdemar Aagaard (12. märts 1811 Kopenhaagen – 16. märts 1857) oli Taani poliitik.
Ta kuulus parteisse De Nationalliberale ning valiti esimest korda Folketingi 1852. Ta jäi parlamendiliikmeks surmani.
Tema isa, sõjaassessor Holger Halling Aagaard, kes oli abielus Marie Koës'iga, asus varsti pärast poja sündi elama oma Iselingeni mõisa Vordingborgi lähedal. Georg lõpetas 1829 Vordingborgi gümnaasiumi. Kopenhaageni Ülikoolis sõbrunes ta tõenäoliselt noorte andekate meeste ringiga, kellest hiljem said kõige tuntumaks Carl Christian Hall, Frederik Marcus Knuth ja Ditlev Gothard Monrad. Külalislahkes Iselingenis, kus peale suure lastekarja viibisid ka Peter Ole Brøndstedi kaks tütart, proua Aagaardi õetütred, kogunesid need sõbrad vaimurikkaks ajaveetmiseks. Külas oli ka noor Nikolai Frederik Severin Grundtvig. 
Aagaard lõpetas 1835 kandidaadieksamiga õigusteaduskonna, reisis mõnda aega välismaal, oli 1837. aastani "fuldmægtig" kammeradvokaadi juures, seejärel rentis Binnitse mõisa Maribo lähedal ning sai 1841 Maribo maakonnas advokaadiks.
Siis oli ta abiellunud Charlotte Bartholin-Eichel, kelle isale omal ajal kuulus Svanholmi mõis Sjællandil.
Aagaard oli Schleswigi hertsogkonnast lähtunud Ejderi-poliitika ja vabaduspüüdluste vaimustunud eestkõneleja, ning pühendus parteile De Nationalliberale selle rajamisest saadik. Ta oli põhiseaduse välja töötanud kogu Den Grundlovgivende Rigsforsamling liige Maribo maakonna 3. ringkonna saadikuna, esimestel Folketingi valimistel detsembris 1849 kukkus 2. ringkonnas läbi, kuid hiljem valiti sinna neli korda. Pärast ühispõhiseaduse jõustumist 2. oktoobril 1855 valiti ta 2. ringkonnast (Fyn ja Lolland-Falster) Riiginõukogusse, kuid suri 46-aastaselt 16. märtsil 1857, aasta pärast noorpõlvesõpra krahv Frederik Marcus Knuthi.
Aagaard sai väga isamaalise kasvatuse ja oli ise soe patrioot, vaimustus kõigest suurest ja ilusast ning oli erga huumorimeelega. Tal puudusid säravad võimed ja ta oli laisa loomuga, kuid ta oli nii südamlik, et võitis kõikide südamed.
Knud Aagaard

Knud Aagaard (22. märts 1769 Skindelborg Løkke Koldingi lähedal – 27. veebruar 1838 Agerskov, Tørningi lään) oli taani vaimulik ja topograafiline kirjamees.
Ta lõpetas 1789 Koldingi gümnaasiumi, 1794 lõpetas Kopenhaageni Ülikooli kandidaadikraadiga teoloogia alal.
Ta sai 1798 Thistedis kaplaniks, 1799 pastoriks Skjoldborg ja Kallerupis, 1806 Agerskovis, ning 1829 praostiks.
Ta koostas väärtuslikke kirjeldusi kohtades, kus ta teenis. Oma viimases kirjutises, millest osa ilmus ajakirjas Athene, kaitseb ta soojalt taani keelt. Jacob Brønnum Scaveniust innustas see välja panema auhinna parima kirjutise eest taani keele kohta Lõuna-Jüütimaal. Ka teistes raamatutes on juttu rahvakeelest. 
Aagaard on kirjutanud ka teisi kirjutisi rahvamajandusest, vanavarast, keelest ja religioonist.
Lasse Aagaard

Lasse Aagaard (sündinud 31. mail 1967) on taani koomik ja muusikalide autor. 
Aastal 1985 lõi ta koos Thomas Høgi, Sune Svanekier ja Jens Korseeriga koomikute ansambli Onkel Dum &amp; Bananerne.
Martin Aagaard

Martin Aagaard (ka Zackarias Martini Aagaard; 13. oktoober 1863 Levanger – 6. detsember 1913) oli norra meremaalija.
Ta õppis Trondheimi tehnikaõhtukoolis, koolides Den konglige tegnerskole ja Harriet Bakkers Malerskole ning oli Knud Bergslieni ja Christian Krohgi õpilane.
Ta käis mitmekuisel reisil Lofootidel ja Finnmargis.
Ta müüs oma maale Venemaale, Saksamaale ja Norrasse.
Tema töid on eksponeeritud Bergeni meresõidumuuseumis, Elverumi kunstigaleriis, Haugesundi pildigaleriis, Normøre muuseumis ja Skiens FG-s.
Claus Arnold

Claus Arnold (17. oktoober 1919 München – 1. aprill 2014 Hornburg) oli saksa joonistaja, karikaturist ja maalikunstnik.
Ta oli joonistaja Karl Arnoldi poeg.
Ühena esimestest Saksamaal joonistas ta Saul Steinbergi ja Ronald Searle'i stiilis.
Merimeri Penfold

Merimeri Penfold (sünninimi Merimeri Roberts; 26. mai 1920 Te Hapua lähedal – 1. aprill 2014 Kaitaia) oli maoori kultuuritegelane, maoori keele õppejõud ja tõlkija.
Penfold õpetas üle 30 aasta Aucklandi Ülikoolis maoori keelt. Ta tõlkis William Shakespeare'i sonette maoori keelde ja oli maoori keele sõnaraamatu "Williams Dictionary of the Māori Language" kaastoimetaja. 
Ta oli viie lapse ema. Ta suri vähki.
Te Hapua

Te Hapua (maoori keeles Te Hāpua) on väike maooride asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengerenga Harbouri sopi Snipe Bay suudmest põhjas. Geograafilised koordinaadid on 34°31′ S, 172°55′ E.
Nimes on "Te" artikkel, "Hāpua" tähendab 'nõgus'. 
Lähim asula on Paua Snipe Bayst lõunas. Lähem suurem asula on Te Kao umbes 30 km lõuna pool. Lähim linn on Kaitaia.
Te Hapuasse pääseb 7 km edelasse jäävalt maanteelt State Highway 1 Waitiki Landingi juurest.
Asulas on 8-klassiline Te Hapua kool, Te Hapua Ratana kirik, marae ja Kohanga Reo.
Te Hapuas on sündinud poliitik Matiu Rata, selle lähedal maoori keele kaitsja Merimeri Penfold.
Maoori maamarss algas 14. septembril 1975 Te Hapuast.
Baikiaea

Baikiaea on liblikõieliste sugukonda kuuluv puude perekond.
"Baikiaea" perekonda kuuluvad liigid on esindatud Aafrika lõunaosas, peamiselt Botswanas, Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Zimbabwes, Tansaanias, Sambias, Angolas ja Ugandas.
Perekond on saanud nime šoti maadeuurija William Balfour Baikie järgi.
Baikiaea plurijuga

Baikiaea plurijuga on liblikõieliste sugukonda "Baikiaea" perekonda kuuluv puuliik.
Puu kasvab Angolas, Namiibias, Botswanas, Zimbabwes ja Sambias.
"Baikiaea plurijuga" tihe puit on väärtuslik materjal, mis peab hästi vastu termiitidele.
Viimase 50 aasta jooksul aset leidnud üleraie tagajärjel on "Baikiaea plurijuga" arvukus ja kasvavate puude kvaliteet oluliselt vähenenud.
Mustpõsk-lembelind

Mustpõsk-lembelind ehk mustpõsk-lembepapagoi ("Agapornis nigrigenis") on papagoilaste sugukonda lembelinnu perekonda kuuluv linnuliik.
Mõnikord peetakse mustpõsk-lembelindu mopaani-lembelinnu rassiks.
Mustpõsk-lembelind on endeemne väikesel alal Sambia edelaosas Kafue ja Zambezi jõe vahelisel alal. Tema levila ulatub Namiibia ja Botswana piirile. Lind elab heitlehistes metsades veekogude läheduses. Kuival perioodil võivad linnud koguneda kuni 800-liikmelistesse parvedesse.
Lind on kirgasroheline, pealagi on punakaspruun, põsed ja kurgualune mustjaspruunid, puguala oranžikas. Tal on punane nokk, valged silmarõngad ja hallid jalad. Tema üldpikkus on umbes 14 cm. Linnu häälitsused on valjud läbilõikavad kriisked.
Mustpõsk-lembelind sööb peamiselt maapinnal ja toitub rohttaimede seemnetest, kuid sööb ka taimede haljaid osi, putukate vastseid, maisi, sorgot ja hirssi.
Linnu populatsiooni ohustab elupaikade hävimine, eelkõige veekogude kuivamine. Varem püüti mustpõsk-lembelinde selleks, et neid lemmikloomadeks müüa.
Francesco Patrizi da Cherso

Francesco Patrizi da Cherso (ladina keeles "Franciscus Patricius", horvaadi keeles "Frane Petrić"; 25. aprill 1529 Cresi saar, Veneetsia vabariik – 6. veebruar 1597) oli Veneetsia vabariigist, nüüdsest Horvaatiast pärit Itaalia renessansiaegne filosoof, teadlane, vaimulik ja luuletaja. Ta pooldas platonismi ja oli aristotelismi vastane. Horvaatias nimetatakse teda Frane Petrićiks (vahel ka "Franjo Petrić", "Petriš", "Petris" või "Petrišević"). Cresi saarel oli tema perekonnanimeks Petris.
Patrizi da Cherso perekond pärines Bosnia aadlist, kuid põgenes Cresi saarele Ottomanide vallutuse eest. Ta õppis Veneetsias majandust ning Padova Ülikoolis meditsiini ja filosoofiat. Hiljem elas ta mitmel pool Itaalias (Ancona, Rooma, Bologna, Ferrara, Veneetsia, Genova), Küprosel ja Barcelonas. Francesco Patrizi oli filosoofiaprofessor Ferrara Ülikoolis ja Roomas ning oli Paavstliku Püha Hieronymuse Horvaatia Kolleegiumi õppejõud. Tema patroonide hulka kuulusid ta nõbu Matthias Flacius, Ferrara hertsog Alfonso II ja paavst Clemens VIII. Ta maeti Sant'Onofrio kirikusse luuletaja Torquato Tasso hauda.
Teadustöö.
Francesco Patrizi avaldas arvukalt teoseid teaduse (sh 15-köiteline traktaat "Uus geomeetria" 1587. aastal), ajaloo, retoorika ja sõjakunsti vallast. Ta uuris antiikaegseid muusikateooriaid ning olevat leiutanud 13-silbilise värsi, mida hiljem tunti nimetusega "versi martelliani".
Tema põhiteosed, millest ta kaitses platonismi ja ründas aristotellust, on "Discussionum peripateticorum libri XV" (Basel, 1571) ja "Nova de universis philosophia" ("Uus universumite filosoofia", Basel, 1591). Neis väitis ta, et aristotellus on kristlusega vastuolus, samas kui Platon ennustas kristlikku ilmutust. Esimeses traktaadis ründas Patrizi Aristotelese elu ja isiksust, seadis kahtluse alla peaaegu kõigi ta teoste autentsuse ning püüdis kummutada Aristotelese seisukohti teoloogia vaatenurgast. Teises teoses naasis Patrizi Joonia koolkonna ja teiste presokraatikute teooriate ja meetodite juurde.
Hylarie Kochirase hinnangul pärines just Patrizilt Isaac Newtoni seisukoht, et ruum pole ei substants ega aktsidents. Patrizi pidas ruumi kehadest täiesti eraldiseisvaks ning mateeria olemasolu eeltingimuseks, tema arvates oli see muutumatu, jagamatu ja liikumatu. Edward Granti järgi tulenes Patrizi vaadetest ka Newtoni kommentaar väitele, et ruumil on eristatavad osad, mille ühiseid piire võib nimetada pindadeks. Newton jätkas nimelt selgitusega, et ruumis on "kõikjal kõiksugused vormid, sfäärid, kuubid, kolmnurgad, sirgjooned, ringikujulised, elliptilised, paraboolsed ja kõiksugu muud laadi vormid, kõigis kujudes ja suurustes, ehkki need on silmale nähtamatud... nii et mis oli varem ruumis tajumatuna, ilmub nüüd meelte ette... Me usume kindlalt, et ruum oli sfääriline juba enne, kui selle hõivas kera, nii et see võis sisaldada kera... Ja sama käib teiste vormide kohta."
Paua

Paua on väike asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengarenga Harbouri kahe sopi Snipe Bay (põhjas) ja Ngutukorari Bay (lõunas) vahelisel maakeelel. Geograafilised koordinaadid on 34°32′ S, 172°55′ E.
Lähim asula on Te Hapua põhja pool Snipe Bayd. Lähim suurem asula on Te Kao umbes 25 km lõunas, lähim linn on Kaitaia.
Pauasse pääseb umbes 5 km edelasse jäävalt State Highway 1-lt.
Waitiki Landing

Waitiki Landing on väike asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengarenga Harbouri sopi Snipe Bay ühest harust lõunas väikese jõe ääres. Geograafilised koordinaadid on 34°31′ S, 172°50′ E.
Waitiki Landingis on Uus-Meremaa kõige põhjapoolsem tankla. See hävis tules 8. oktoobril 2011, kuid taasavati 22. detsembril 2011.
Lähim suurem asula on Te Kao umbes 20 km lõunas, lähim linn on Kaitaia.
Waitiki Landing on State Highway 1 ääres. Põhja pool on järgmine teeäärne asula Te Paki, lõuna pool Karatia. Kõrvaltee viib Kapowairuasse ja Te Hapuasse.
Te Paki

Te Paki on asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Aupouri poolsaare lähedal umbes 15 km Reinga neemest kagus. Geograafilised koordinaadid on 34°30′ S, 172°48′ E.
Lähim suurem asula on Te Kao umbes 22 km lõunas, lähim linn on Kaitaia.
Waitiki Landing on State Highway 1 ääres. Sellest põhja pool tee ääres asulaid ei ole, järgmine teeäärne asula lõuna pool on Waitiki Landing 3 km kagus.
Kapowairua

Kapowairua on asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kurīs Spirits Bay idaotsas, Põhjasaare põhjapoolseim asula. Geograafilised koordinaadid on 34°26′ S, 172°48′ E.
Nimi tähendab maoori keeles 'püüa hinge'.
Lähim suurem asula on Te Kao umbes 35 km lõunas, lähim linn on Kaitaia.
Kapowairuasse pääseb State Highway 1-lt Waitiki Landingi kaudu.
Vabariiklik õigekeelsuskomisjon

Vabariiklik õigekeelsuskomisjon (lühend: VÕK; kasutatud ka nimekuju: õigekeelsuskomisjon) oli 1960. aastal loodud õigekeelsusküsimusi arutav komisjon. VÕKi asutas 1960. aastal Eesti NSV Ministrite Nõukogu. 1993. aastal võttis komisjoni kohustused üle Emakeele Seltsi keeletoimkond, kes tegutseb tänini.
Õigekeelsuskomisjoni tegevuses võib eristada kolme perioodi.
I periood (1960–1965).
See oli keelelise tõusu aeg ühiskonnas, sest 1960. aastal ilmus „Õigekeelsuse sõnaraamat“, mis vallandas ägeda mõttevahetuse.
Komisjoni kuulus 25 liiget, esimees oli Arnold Humal ja teadussekretär Erich Raiet.
VÕKi tegevus otsustati pärast 1965. aastat lõpetada, sest õigekeelsusküsimuste lahendamisel jõuti harva üksmeelele ning saadi aru, et komisjon oli selleks liiga suur.
II periood (1972–1978).
Õigekeelsuskomisjon tuli uuesti kokku 1970. aastate alguses seoses uue ÕS-i koostamisega (1976 ilmus „Õigekeelsussõnaraamat“). Komisjon hakkas 1972. aastal tööle Teaduste Akadeemia juures. Vahepealsel ajal, kui VÕK ei toiminud, tegutses Emakeele Seltsi keeletoimkond (1969–1972).
Õigekeelsuskomisjoni uus koosseis muudeti väiksemaks. Sinna kuulus nüüd 13 liiget, uueks esimeheks sai Arnold Kask ja teadussekretäriks Tiiu Erelt.
VÕKi teine periood kujunes esimesest palju sisukamaks.
III periood (1979–1993).
Seda perioodi on Tiiu Erelt pidanud kõige tulemuslikumaks.
Komisjoni esimees oli endiselt (kuid ainult formaalselt) Arnold Kask ning esimene abiesimees (st tegelik esimees) Huno Rätsep. Abiesimehed olid veel Rein Kull ja Henn Saari. Sekretäri kohuseid täitsid Irja Rohila ja Krista Kerge, lõpus ka Peeter Päll. Uues koosseisus oli kokku 17 liiget.
VÕKi kolmas aktiivne tegutsemisaeg sai küll põhimõtteliselt otsa juba 1983. aastal, kuid komisjon oli endiselt olemas ja vajadusel tegutsemisvalmis. 1993. aastal hakkas VÕKi asemel tegutsema taasloodud Emakeele Seltsi keeletoimkond ning ametlikult lõpetas VÕK tegutsemise 1997. aastal.
Spirits Bay

Spirits Bay ehk Piwhane Bay (ametlikult Piwhane/Spirits Bay) on 12 km pikkune laht Uus-Meremaa Põhjasaare põhjaotsas Aupouri poolsaare põhjaotsa ääres.
Lahe ääres on 8,5 km pikkune jalutustee. 
Lahe lääneotsas on Reinga neem, millelt maooride legendi järgi surnute vaimud alustavad tagasiteed Hawaikisse. Vaimud kogunevad lahe ääres kasvava kõrge raudmürdi alla. Maoori keeles on lahe teine nimi Kapowairua, mis tähendab 'püüa hinge'. 
Laht moodustab koos Tom Bowling Bay suure osa Põhjasaare põhjarannikust. Lahe idaotsas on Põhjasaare põhjapoolseim asula Kapowairua, mis on ainuke koht, kus saab laheni sõita. Idas sulevad lahe Hoopers Point (Ngataea) ja väike Pananehe saar. Lahte suubub väike Waitahora Stream.
Spirits Bay juures lõpeb Tasmani meri ja algab Vaikse ookeani põhiosa.
Verekivi

"Verekivi" on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Süžee.
Filmi tegevus toimub 1535. aastal. Randröövlid parun Johann von Üxkülli eestvedamisel on meelitanud valemärgutuledega järjekordse laeva karidele. Üxküll käsib kõik laevamehed tappa, et ei oleks tunnistajaid. Ent madrus Andreasel õnnestub põgeneda. Talutüdruk Jaana ja tema noorem vend peidavad Andrease ära ja mõne aasta eest linna põgenenud Matise abiga toimetatakse ta Tallinna. Üxkülli mehed lähevad linna kadunud meremeest otsima, kuid viivad eksikombel kaasa hoopis Matise. Vihahoos tapab Üxküll oma endise talupoja Matise. Sellega paneb ta aga toime ränga Tallinna seaduste rikkumise, sest Matis on elanud linnas rohkem kui ühe aasta ja ühe päeva ning temast on saanud linnakodanik. Tallinna raad võtab Üxküllilt turbe- ja kauplemisõiguse. Raevunud Üxküll läheb Tallinna, et näidata, kelle käes on võim. Ta aga vahistatakse ning mõistetakse linnakodaniku tapmise eest surma. Kui Üxkülli hakatakse hukkamispaika viima, tulevad teised aadlikud teda vabastama ning seetõttu ei saa linnamüüridest väljapoole minna. Linna piires aga ei tohi ühtegi inimest hukata. Harju värava eel- ja peavärava vahel aga ei ole enam linna territoorium ning timukas raiub seal Üxküllil pea maha.
Alfa Romeo Giulia

Alfa Romeo Giulia on itaalia autotootja Alfa Romeo mudel, mida esitleti 2015. aasta juunis ja mis tuli turule veebruaris 2016. 
Alfa Romeo Giulia on hea juhitavusega tagaveoline sedaan, mis on tegus alternatiiv seda autoklassi valitsevale BMW 3. seeriale.
Samanimelist autot tootis Alfa Romeo ka aastatel 1962–1978.
Citroën C4 Cactus

Citroën C4 Cactus on Citroëni kompaktne 4-ukseline esiveoline linnamaastur. Auto on ehiatud PSA PF1 platvormile, mida kasutavad ka väiksemad Citroën C3 ja DS3. Selle külgedel on iseloomulikud pehmest plastist "Airbump"-paneelid. Cactus on vaid 4,2 meetrit pikk, kuid ruumi on selles palju. Tühimass on alla tonni – 965 kg. Sellele mudelile pakutakse kahte mootorit: 1,2-liitrine R3 turbobensiinimootor (110 hj) ja 1,6-liitrine R4 diiselmootor (100 hj).
2018. aastal läbis C4 Cactus mudeliuuenduse, mille käigus muudeti auto esi- ja tagaosa disaini, lisati mitmeid juhiabisüsteeme ning auto külgedel olevad "Airbump"-paneelid muudeti väiksemaks.
Citroën C5

Citroën C5 on suur Prantsusmaa autotootja Citroën poolt toodetav suur sõiduauto, mida toodeti aastatel 2001–2017 kahe põlvkonna vältel. 
2021. aastal avalikustatud kolmanda põlvkonna mudelile lisati linnamaasturlikke elemente ning auto nimeks sai Citroën C5 X.
Esimene põlvkond (DC/DE; 2001).
Esimese põlvkonna C5 toodeti luukpära ja universaalina. 
Mudeliuuendus tehti 2004. aasta lõpus, mille käigus muudeti C5 esi- ja tagaosa disaini. 
Tootmine lõppes 2007. aastal. 
Teine põlvkond (RD/TD; 2007).
Teise põlvkonna C5 juures kadus luukpäraga kere ja selle asendas sedaan ning alles jäeti universaalkere.
Citroën C5 CrossTourer on teise põlvkonna C5 maasturisarnase välimusega universaal. See konkureerib Opel Insignia Country Toureri, Volkswagen Passat Alltracki ja Škoda Octavia Scoutiga. Cross Toureril on õhkvedrustus: kuni 70 km/h kiirusel on see 1,5 cm tava-C5st kõrgem, kuni 40 km/h 4 cm ja kuni 10 km/h 6 cm kõrgem. 
Kolmas põlvkond (2021).
C5 nimi võeti uuesti kasutusele 2021. aastal, kui uue mudeli nimeks sai C5 X. Citroëni uusimas lipulaevas on tootja sõnul soovitud luua sümbioos sedaanist, universaalist ja linnamaasturist ning autole on lisatud linnamaasturitele omaseid kujunduselemente.
Sihtrühm

Turunduses ja reklaamis nimetatakse sihtrühmaks inimeste rühma sihtturust, kellele on suunatud toode või toote turundussõnum (Kotler, 2000). Näiteks kui sihtturuks on südameprobleemidega mehed, kellele firma müüb dieediprogrammi, siis sihtrühmaks, kellele kommunikatsioon on suunatud, on abikaasad, kes hoolitsevad mehe ja lapse toitumisplaani eest.
Sihtrühmi võib eristada inimeste vanuse, soo, suhtestaatuse põhjal jne. Erinevate näitajate kombinatsioon on väga tüüpiline sihtrühma valimise viis, näiteks 20–30-aastased mehed on populaarne sihtrühm. Sobiva sihtturu valimine ning sihtrühma määramine on turunduse juhtimises turundusplaani üks olulisemaid tegevusi (Niewenhuizen et al. 2000). Suurim viga, mis sihtrühma määrates tehakse, on see, kui üritatakse oma sõnum suunata kõigile. Selle tulemuseks võib olla see, et sõnum ei jõua mitte kellenigi.
Strateegiad sihtturuni jõudmiseks.
Turundajad on välja toonud neli põhilist strateegiat rahuldamaks sihtrühma: eristamata turundus ehk massturundus, eristatud turundus, keskendunud turundus ja mikro- ehk nišiturundus.
Massturundus on turu hõlmamise strateegia, kus firma otsustab ignoreerida turu segmendi erinevusi ja kogu turgu haaratakse sama pakkumisega. Selle turundamise tüübi eesmärgiks (või veenmismüügi) on pakkuda toodet võimalikult suurele publikule. Asja mõtteks on viia sõnum võimalikult suure arvu inimesteni. Traditsioonilised massturunduse vahendid on raadio, televisioon ja ajalehed, kuna need jõuavad paljude inimesteni.
Müügimeeskondade jaoks on üks võimalikke viise sihtrühmani jõudmiseks otseturundus. Seda tehakse nii, et ostetakse tarbijate andmebaase, mis on vastavalt soovitud näitajatele eristatud. Need andmebaasid tulevad tavaliselt koos tarbijate selliste kontaktandmetega nagu e-post, mobiiltelefoni number, lauatelefoni number jne. Otseturundusega tegeledes tuleb olla aga ettevaatlik. Kindlasti tuleks järele vaadata, millised on vastava riigi otseturundusega seotud seadused.
Sihtrühmi võib moodustada mitmesuguste rühmade põhjal, näiteks täiskasvanud, lapsed, teismelised, eelkooliealised, mehed ja naised.
Efektiivseks turundamiseks on vajalik tunda oma sihtturgu: nende harjumusi, mis neile meeldib ja mis neile ei meeldi. Sihtturud erinevad suuruselt, geograafiliselt, kuuluvuselt ja neile müüdud kaupadelt. Kuna turg varieerub ja kõigi eelistustega ei ole võimalik arvestada, on vaja teada täpselt, kellele turundatakse.
Et läbi ja lõhki tunda oma sihtturgu, tuleb teha turuanalüüs. Turuanalüüs on dokumenteeritud ülevaate turust. Seda kasutatakse valgustamaks äritegevust puudutavaid otsuseid, nagu inventuur, aastasissetulek, tööjõu suurendamine/vähendamine, asutuse laiendamine, suurema varustuse ostmine, edendustegevused, igapäeva tegevuste parendamine jne.
Brian Mariano

Brian Vincent Mariano (sündinud 22. jaanuaril 1985 Willemstadis) on Hollandi Antillide sprinter, kes esindab alates 2011. aastast Hollandit.
2004. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Grossetos Itaalias jõudis Mariano 100 meetri jooksus poolfinaali. 2006. aasta Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängudel Cartagenas Colombias kuulus ta võidukasse Hollandi Antillide teatevõistkonda. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistel Dohas jõudis ta 60 meetri jooksus poolfinaali. Sama aasta Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängudel pälvis ta 4×100 m teatejooksus Hollandi Antillide võistkonnaga pronksmedali. 
2011. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Pariisis sai ta 60 meetri jooksus kuuenda koha. 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel tuli ta Hollandi võistkonna koosseisus 4×100 m teatejooksu Euroopa meistriks uue rahvusrekordiga 38,34 sekundit. Londoni olümpiamängudel saavutas ta Hollandi meeskonnaga kuuenda koha.
2013. aasta veebruaris mõisteti Mariano pooleks aastaks vangi uimastitega seotud õigusrikkumise tõttu.
Harald Kõrvne

Harald Kõrvne (7. veebruar 1900 Haapsalu – 14. märts 1942 NorilLag) oli Eesti sõjaväelane (major).
Ta teenis 3. Suurtükiväerügemendis, 3. Diviisi Suurtükiväes, Riigivanema noorema käsundusohvitserina ja 5. Suurtükiväegrupis.
Lee Chang-hwan

Lee Chang-hwan (sündinud 16. märtsil 1982) on Lõuna-Korea vibulaskja. 
Ta kuulus 2006. aastal Aasia mängud võitnud ja 2008. aastal olümpiavõitjaks tulnud Lõuna-Korea võistkonda.
Hans Tiismann

Hans Tiismann (15 (vkj) / 27. jaanuar 1829 Tuisu talu, Alu vald, Rapla kihelkond – 5. jaanuar 1886) oli misjonär ja koolmeister.
Ta oli Rapla kihelkonna Alu algkooli esimene õpetaja ja koolijuht.
Hans Tiismann lõpetas Baseli lähedal misjonikooli ja tegutses misjonärina Palestiinas, Ida-Aafrikas Sansibari saarel ja Keenias. Misjonitöö kõrval tundis ta elavat huvi kohalike suguharude keele, kommete, usundi ja rahvamuusika vastu. 1882. aastal välja antud raamatus „Ahvrikamaa õis ehk..." kirjeldab Hans Tiismann tollal vähe tuntud galla suguharu Keenias. Gallade kohta oli see esimene trükis Venemaal, noot selles raamatus aga gallade rahvamuusika esimene üleskirjutus üldse. 
Kui 1868. aastal loodi Alu vallakool, tuli Hans Tiismann Aafrikast sinna koolmeistriks. Kümmekonda keelt valdav, palju käinud-näinud mees oli tollaste külakoolmeistrite seas muidugi haruldus ja seetõttu väga kuulus. Kooli toodi õpilasi isegi teistest kihelkondadest. Kuid laia silmaringiga õpetaja ei meeldinud kohalikele mõisasakstele ja 1874. aastal pani ta ameti maha. Santa Cruzi õpetaja Falck kutsel siirdus Hans Tiismann Brasiiliasse ning oli 10 aastat kirikuõpetaja Saksa asundusess Brasiilias Rio Grande do Sul’i osariigis, kust naasis Eestisse veidi enne surma 1884. aastal. 
Hans Tiismanni reisidelt kaasa toodud eksootilisi esemeid on Eesti Ajaloomuuseumi ja Mahtra muuseumi kogus. Tema elu on huvi pakkunud paljudele uurijatele, kõige põhjalikumalt on tema eluloo kirja pannud TÜ ajalooprofessor Olaf-Mihkel Klaassen (1987, käsikirjas).
Mälestuse jäädvustamine.
Hans Tiismanni sünnikohta on paigaldatud mälestustahvel.
Ialtris

Ialtris on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Ialtris" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Haiti saarel.
Imantodes

Imantodes on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Imantodes" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Looduslikud värvained

Looduslikud värvained on elusorganismides sisalduvad looduslikud värvilised orgaanilised ühendid, mida kasutatakse tekstiilile, nahale, puidule, paberile vm materjalile värvuse andmiseks. Erinevalt pigmendist imbuvad värvained (inglise keeles "dye") värvimisel pinna sisse, jättes tekstuuri katmata, ja värvuse omandavad rakkude seinad, näiteks puidu- või tekstiilikiud.
Loodusest on leitud eri toonivarjundiga kollast, pruuni, musta ja lillat ainet. Looduslikud värvained on näiteks karotinoidid ja heterotsüklilised hapnikuühendid.
Jaotus.
Looduslikud värvained, mida saab kasutada tekstiili jm kiudude värvimiseks, võib jaotada
Kasutamine.
Kuni 19. sajandi II pooleni kasutati tekstiili, naha ja muude materjalide värvimisel ainult looduslikke värvaineid.
Looduslike värvainetega on võimalik värvust anda ka pigmentidele, näiteks karmiin, maiade sinine jm.
Lioheterophis

Lioheterophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Lioheterophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Brasiilias Paraíba osariigis.
Veebruar 1990

Sündmused veebruaris 1990
Lygophis

Lygophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Lygophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Panamas ja Lõuna-Ameerika mandril.
Sündinud 1990

"Siin on loetletud 1990. aastal sündinud tuntud inimesi.
Vähiregister

Eesti Vähiregister on riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, mille pidamise eesmärk on vähijuhtude andmete töötlemine vähi esinemise ja vähihaigete elumuse analüüsiks, tervishoiuteenuse korraldamiseks, vähitõrjemeetmete kavandamiseks ja nende tõhususe hindamiseks, samuti haigestumuse statistika korraldamiseks ning epidemioloogiliseks uurimistööks. Registri peamine ülesanne on arvepidamine Eesti rahvastikus diagnoositud pahaloomuliste kasvajate kohta, et statistiliste näitajate abil iseloomustada võimalikult täpselt vähi esinemist rahvastikus.
Registri andmetel põhineb Eesti vähiseire – vähihaigestumuse ja teiste vähi esinemise indikaatorite pidev hindamine ning ajatrendide analüüs. Lisaks statistilisele ülevaatele on võimalik vähiregistri andmete baasil teha analüüse ravikvaliteedi osas. Vähiregistri andmetega tehtavate uuringute alusel on võimalik välja töötada uusi ravimeetodeid vähiraviks.
Vähiregister võeti kasutusele 16. jaanuaril 1978, kuid registris on andmed kõigi alates 1968. aastast Eestis diagnoositud vähijuhtude kohta. Alates 1994. aastast registreeritakse vähiregistris ka in situ kasvajad ja 1998. aastast peaaju ja kesknärvisüsteemi ning peaaju piirkonnas paiknevate sisesekretsiooninäärmete healoomulised ja ebaselge või teadmata loomusega kasvajad.
Registri vastutav töötleja on Sotsiaalministeerium ja volitatud töötleja Tervise Arengu Instituut.
1989. aastast kuulub Vähiregister Rahvusvahelisse Vähiregistrite Assotsiatsiooni (IACR) ning Euroopa Vähiregistrite Võrgustikku (ENCR).
Võrdlev kirjandusteadus

 
Võrdlev kirjandusteadus ehk komparativistika on kirjandusteaduse haru, mis uurib rahvuskirjanduste vahelisi suhteid. See tekkis 19. sajandi alguses.
Võrdlev kirjandusteadus Eestis.
Eestis tegeleb võrdleva kirjandusteadusega näiteks Tartu Ülikooli juures olev Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsioon. 
Eestis on võrdleva kirjandusteadusega tegelnud näiteks Jüri Talvet ja Valmar Adams.
Artur Rubinstein

Artur Rubinstein (28. jaanuar 1887 Łódź – 20. detsember 1982 Genf) oli Poolas sündinud juudi päritolu ameerika pianist. Ta on tuntud peamiselt Chopini teoste esitajana.
Ajaleht The New York Times on nimetanud teda üheks 20. sajandi suurimaks pianistiks.
1971. aastal pälvis ta Léonie Sonningi muusikaauhinna.
Igor Abakoumov

Igor Abakoumov (ukraina "Ігор Абакумов"; sündinud 30. mail 1981 Berdjanskis) on Ukraina päritolu Belgia jalgrattur.
Ta sai naturalisatsiooni korras Belgia kodanikuks 15. septembril 2001.
Ta alustas karjääri 2004. aastal Chocolade Jacques-Wincor Nixdorf meeskonnas. 2007. aastast sõitis ta ISD Danieli meeskonnas. 2010. aastal lõpetas profikarjääri.
Vojevood

Vojevood oli 14.–18. sajandil slaavlaste riikides vojevoodkonna valitseja ja väejuht. 
Vojevoodid olid Vene vürsti družiina või maakaitseväe ülemad alates 10. sajandist ja 16. sajandist 1775. aastani Moskva tsaaririigis ja Venemaa keisririigis linna ja selle piirkonna halduse juht.
Vojevoodi amet on säilinud ka tänapäeva Poola vabariigis (vt Poola haldusjaotus).
Vojevoode oli ka Eesti alal:
Aastail 1558–1560 loodi Vene-Liivi sõjas vallutatud alal neli maakonda: Tartu, Narva, Viljandi ja Rakvere. Neid juhtivad vojevoodid allusid Tartus paiknevale tsaari Liivimaa asevalitsejale ja vojevoodile (Andrei Kurbski jt). Tavaliselt nimetati ühe- või kaheaastaseks perioodiks ametisse kaks vojevoodi. Näiteks kuna Rakvere oli maakonnakeskus, täitsid sealsed linnuse vojevoodid sõjaliste ülesannete kõrval ka halduslikke ja diplomaatilisi funktsioone. Sõjaliste juhtidena korraldasid nad linnuse ja maakonna kaitset ning osalesid vajadusel oma väega sõjakäikudel. Korraldasid maakonna teenismõisnike väeteenistust ning maksid linnuse garnisoni sõjameestele palka. Andsid tsaarile teada oma piirkonnas toimunust ja tsaari asehaldurina tegelesid vojevoodid ka maksukogumise, maa omandi- ja kasutamisküsimuste lahendamise, maa-arvestusraamatute ehk nn üleskirjutamisraamatute pidamise, kohtumõistmise korraldamise jms.
Kirjad India ookeanilt

"Kirjad India ookeanilt" on Georg Kirsbergi 2013. aasta novembris ilmunud tõsieluromaan, mis räägib laevakaitsjate igapäevaelust.
Autor on endine mereväeohvitser, kes läbis ohvitseride kursuse Saksamaa mereväes ning töötas kahes välismaises (GoAGT ja AdvanFort) turvafirmas, mis India ookeanil laevu piraatide eest kaitsevad. Raamat annab hea ülevaate laevakaitsjate argipäevast. Raamatu esitlus toimus 2013. aasta 14. detsembril Solarise Apollo raamatupoes.
Viru Rand

OÜ Viru Rand on kala, vähilaadsete ja limuste töötlemise, säilitamise ja müügiga tegelev ettevõte, mis asutati 1998. aastal. Ettevõtte varasemad nimed olid Sesklo Kaubandus OÜ ja Viru Kalatööstuse OÜ. 
2012. aastal vahetus ettevõtte omanik.
Ettevõte müüb toodangut kaubamärgi Viru Rand all. Tootmises järgitakse läbiproovitud tehnoloogiaid, toodang on kõrge kvaliteediga ning valmistatud toiduhügieeni reeglite kohaselt.
Ettevõtte peakontor ja tootmistsehhid asuvad Ida-Virumaal Toilas, kus kalatooteid on valmistatud üle 60 aasta.
2021. aasta seisuga töötas ettevõttes 60 inimest ja ettevõtte käive oli 0,54 miljonit eurot.
Nõukogude ajal tegutses Toilas aastatel 1949–1976 kalurikolhoos Virulane ja hiljem kalurikolhoos Oktoober.
Virumaa Fond

Virumaa Fond on 1988. aastal loodud organisatsioon. See loodi eesmärgiga edendada Virumaa arengut. 2002. aasta seisuga oli organisatsiooni tegevus peatatud.
Aastatel 1988–1992 andis organisatsioon välja ajalehte Virumaa Teataja.
Nissan C-hatch

Nissan C-hatch on Nissani uus väikeauto. See on 7 aastat tagasi Nissani mudelivalikust kadunud Nissan Almera järglane.
Mootorid on samad, mis Nissan Qashqail. Arvatavasti valmistatakse C-hatchist ka Nismo-nimeline 200 hj kuumpära (tavalisest võimsama mootoriga luukpära).
Autot seni veel esitletud pole, küll aga on sellest tehtud spioonifotosid.
Ford Mondeo

Ford Mondeo on Fordi mudel, mida toodetakse 1993. aastast ning mida müüakse sedaan-, universaal- ja luukpärakerega. Mondeo loomise eesmärgiks oli valmistada üle maailma müümiseks sobiv automudel, mis Euroopas oli mõeldud asendama Ford Sierrat, Aasias ja Austraalias müüdavat Ford Telstari ning Põhja-Ameerika turul müüdavat Ford Tempot ja Mercury Topazi. 
Põhja-Ameerika turule saabus esimese põlvkonna Mondeo müügile nimede Ford Contour ja Mercury Mystique all. 
Esimese põlvkonna Mondeo pärjati 1994. aastal ka Euroopa aasta auto tiitliga.
Neljas põlvkond.
Ford Mondeo Mk V tutvustati 2012. aasta Detroiti autonäitusel ning Põhja-Ameerika turul kandis see sarnaselt oma eelkäijatele nime Fusion. Euroopa turule pidi uus Mondeo jõudma 2013. aasta suvel, aga tegelikult jõudis uus mudel müügile alles 2014. aasta sügisel. 
Infolustisüsteemide (autos olev puutetundlik ekraan) valdkonnas on saadaval internetiga Ford Sync. Mootorivalikus on põhimootoriteks 1-liitrine bensiini- ja 1,5-liitrine diiselmootor. Ghia-nimeline varustustase on vahetatud välja tippvarustustasemega Vignale.
2021. aasta märtsis teatas Ford, et lõpetab 2022. aasta algusest Fordi müügi Euroopas ning keskendub rohkem elektriautodele ja linnamaasturitele.
Vinnutamine

Vinnutamine on värskete ja nõrgalt soolatud karplaste, lõhelaste või tuurlaste, samuti sea- või loomaliha aeglaselt välisõhus või kuivatis (temperatuuril 15–40 °C) kuivatamine. Vinnutamine võib kesta kuni 6 nädalat.
Nende kalasugukondade isendite kuivatamine on eriline seetõttu, et kuivatamisel toimub neis valkude osaline autolüüs, mille tõttu sellisel kalal on hiljem eriline maitse.
Villimine

Villimine on suurtes hulkades teatud mahutite (nt pudelite, purkide) vedelikuga täitmine. Laiemas mõttes hõlmab villimine kõiki mahutite täitmisega seotud tööprotsesse (mahutite pesemine, täitmine, sulgemine jne).
Valeri Kalabugin

Valeri Kalabugin (10. november 1947 – 30. aprill 2014) oli Eesti ajakirjanik, tõlkija ja poliitik, üks Eesti Kongressi 43 sõnaõiguslikust delegaadist ja Eesti Komitee pressisekretär.
Elukäik.
Keskhariduse sai Kalabugin vene õppekeelega Tallinna 6. Keskkoolist (praegune Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium), hiljem õppis ta Tallinna Polütehnikumis, ehkki kõrgem haridus jäi omandamata. Edasi omandas Kalabugin teadmisi iseõppijana, olles Teaduste Akadeemia Raamatukogus lugeja.
Kalabugin oli aastal 1989 loodud ühenduse Res Publica asutajaliige, siis Isamaaliidu, hiljem Isamaa ja Res Publica Liidu kauaaegne liige (Ühendus Res Publica ei ole juriidiliselt erakond Res Publica eelkäija).
1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses tegi ta raadiojaamale Vaba Euroopa nii venekeelseid kui ka eestikeelseid saateid.
2004. aastal oli ta Soome-ugri rahvaste IV maailmakongressi pressisekretär.
Aastatel 2005–2006 kuulus Kalabugin töögruppi, kes koostas Eesti Inimõiguste Instituudi publikatsiooni "Ülevaade inimõiguste olukorrast Eestis 2005. aastal", ning mis avaldati 2006. aastal. See oli teine selline Eesti Inimõiguste Instituudi avaldatud ülevaade.
Vallates hästi nii vene kui ka eesti keelt, tõlkis ta eeskätt tarbetekste nii riigiasutustele kui ka tõlkebüroodele.
Brutopalk

Brutopalk on töölepingus või õigusaktis kindlaks määratud töötasu, sealhulgas majandustulemustelt ja tehingutelt makstav tasu, mille hulka on arvutatud seaduse järgi kinnipidamisele kuuluvad maksud ja maksed.
Brutopalk Eestis.
Brutopalk Eestis on arvestuslik töötasu, millelt tööandja peab kinni tulumaksu (22%), töötuskindlustusmakse (1,6%) ja kohustusliku kogumispensioni makse (2%). Kogumispensioni makset ei peeta kinni isikutelt, kes ei ole liitunud kohustusliku pensionikindlustuse süsteemi ehk II sambaga. Tööandja ja töövõtja vahelisse lepingusse pannakse kirja põhipalga määrana brutopalk, seega tuleb teha vahet terminitel "brutopalk" ja "netopalk". Netopalk on summa, mis kantakse töötaja pangakontole pärast maksude tasumist.
1. jaanuarist 2018 on Eestis brutotunnitasu alammäär 2,97 eurot ja brutokuutasu alammäär täistööajaga töötamise korral 500 eurot.
Keskmine brutopalk Eestis.
Tabelist on näha, et viimase 12 aastaga on keskmine brutopalk Eestis kasvanud 794 eurot.
Brutopalk ja maksuvaba tulu.
1. jaanuarist 2018 on Eestis kehtestatud üldine maksuvaba tulumäär 6000 eurot aastas ehk kuni 500 eurot kuus tingimusel, et töötaja aastatulu on kuni 14 400 eurot. Kui töötaja brutotulu ületab kuus 1200 eurot, siis maksuvaba tulu väheneb vastavalt valemile 6000 – 6000 ÷ 10 800 × (tulu summa – 14 400). Kui töötaja brutosissetulekud ületavad 2100 euro piiri kuus või 25 200 eurot aastas, siis maksuvaba tulu ei ole. Töötaja peab andma tööandjale teada sellest, kas ta kasutab maksuvaba tulu või mitte, sest tööandja ei ole kursis muude töötaja laekumistega. Maksuvaba tulu saab kasutada ühe tööandja juures.
Joonisel on kujutatud maksuvaba tulu kujunemist järgmiste brutotöötasude puhul.
Viisaastak

Viisaastak oli NSV Liidus aastatel 1928–1942 ja 1946–1991 rakendatud rahvamajanduse planeerimise ja arendamise süsteem, mis koosnes viieaastastest tsüklitest.
Viisaastaku tegevuskava kirjeldas viisaastakuplaan.
NSV Liidu viisaastakud.
Viisaastakuid oli NSV Liidus kokku kolmteist:
Padjaklubi

"Padjaklubi" on Eesti seriaal neljast väga erineva iseloomuga noorest naisest. Selle esimene osa läks TV3-s eetrisse 10. märtsil 2014. Seriaali stsenaristid on Martin Algus, Birk Rohelend, Egert Rohtla, Silvia Soro ja Susan Luitsalu, režissöörid Ergo Kuld ja Ragne Mandri ja produtsentid Ergo Kuld ja Martin Algus.
Sisukokkuvõte.
"Padjaklubi" peategelased on Eva-Lotta Maria (Maria), Kristina Keerutaja (Kristina), Laura-Pille Lind (Laura) ja Maarika Tutt (Miša). Naised on iseloomult ja maailmavaatelt täielikud vastandid, kuid elu keerdkäikude tõttu peavad nad elama ühe katuse all.
Kloaaginääre

Kloaaginääre (inglise "cloacal scent gland", "cloacal gland") on teatud selgroogsetel (näiteks madudel) saba piirkonnas kummalgil pool kloaaki paiknev nääre.
Kloaaginäärme areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Nõre.
Kloaaginäärme eritise, mida mõned uurijad nimetavad muskuseks, koostist, otstarvet, biotoimet ja muid omadusi pole seni piisavalt uuritud. Teadlaste arvates toimivad lipiidide rohked eritised allomoonidena. Sellest on aga leitud ühendeid, mis peletavad sipelgaid. Nii näiteks märgistavad paaritumisvõitlustelt partneri juurde naasevad isased rästikud emase rästiku asupaiga. Selleks avab isane kloaagi juures paiknevad lõhnanäärmed ja liigub tagakeha väristades ringis, mille raadius on umbkaudu 2 m ja mille keskmes on partner. 
Teadlased oletavad ka, et harilikel rästikutel toimib kloaaginäärmete nõre liigisisese suhtlemisvahendina, mille kaudu teavitavad suguküpsed emased maod oma valmisolekust või keeldumisest partneriga kopuleeruda. 
Näärmete nõre on inimeste jaoks ebameeldiva lõhnaga, nii näiteks on kiirikmadude anaalnäärmete eritised küüslaugulõhnalised.
Nõre lüpsmine.
Uuringute tarvis kogutakse madudelt kloaaginäärmete nõret neid saba piirkonnast väga õrnalt pigistades. Seda tuleb teha väga ettevaatlikult, kuna ärritunud ja ennast mitte kaitsta saaval maol võivad ohtu tunnetades kogemata kollabeeruda ka kopulatsioonielundid. 
Ajaloolist.
Kloaaginääret kirjeldas teadaolevalt esimesena 1683. aastal Tyson.
Ma ei tule tagasi

"Ma ei tule tagasi" on 2014. aastal Eesti, Venemaa, Valgevene, Kasahstani ja Soome koostöös valminud draamafilm, mille lavastaja on Ilmar Raag. 
Filmi maailma esilinastus toimus 18. aprillil 2014 Ameerika Ühendriikides Tribeca filmifestivalil. 
2014. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 16 309 inimest.
Tiitelnurk

Tiitelnurk ehk kirjanurk (inglise keeles "titleblock") on joonise alumises parempoolses nurgas, pikema küljega vastu alumist ja lühemaga vastu parempoolset raamjoont asuv nurk.
Koostejoonise kirjanurgas jäetakse tühjaks nii materjali kui ka näitamata piirhälvete lahtrid. Mitmesugused selgitused ja teksti kujul esitatavad tehnilised nõuded paigutatakse kas kirjanurga kõrvale või kirjanurgast kõrgemal asuvale alale. Vertikaalselt kasutataval formaadil A4 on tiitelnurk joonisevälja alaosas, ulatudes laiuses äärest ääreni.
ISO standard annab tiitelnurga koostamiseks vaid üldisi soovitusi, seega tuleb firmadel ja koolidel leida endale ise kõige sobivama kirjanurga vorm.