tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mauerbach

Mauerbach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Viinist vahetult läänes.
Alates 2017. aastast kuulub vald Sankt Pölteni maaringkonda. Varem kuulus see Wien-Umgebungi ringkonda, mis kaotati 2016. aastal.
Vaatamisväärsusi.
Siin asuvad paljude rikaste Viini perede suvemajad, aga ka Mauerbachi tšartermaja ("Kartause Mauerbach"), 1313. aastal asutatud ja 1782. aastal suletud kartuuslaste klooster, kus NSDAP peitis juutidelt röövitud kunstiteoseid.
Sport.
Külas asub ka jalgpallimeeskond SC Mauerbach, kes mängib Austria madalamates liigades.
Natside röövitud kunsti ladu.
1985. aastal leiti 496 maali, 146 joonistust, akvarelli, graafikat ja skulptuuri ning tuhandeid raamatuid ja muid esemeid, mille liitlased olid pärast II maailmasõda kätte saanud ja Austria võimudele üle andnud, et need saaksid need õigusjärgsetele omanikele tagastada, olevat ikka veel Mauerbachis hoiul. Külastusi ei olnud lubatud ja nimekirja ei olnud avaldatud. Uurivad uudisteartiklid paljastasid kunstiteoste varjamise ja põhjustasid skandaali.
Helene Schjerfbeck

Helene (Helena Sofia) Schjerfbeck [šärvbek] (10. juuli 1862 Helsingi – 23. jaanuar 1946 Saltsjöbaden, Rootsi) oli Soome maalikunstnik. Ta oli üks Soome hinnatumaid modernistlikke maalikunstnikke.
Ta sündis Helena Sofia Schjerfbecki nime all Svante Schjerfbecki ja tema abikaasa Olga Johanna (sündinud Printz) tütrena. Tema vend oli arhitekt Magnus Schjerfbeck. Isa suri tuberkuloosi 2. veebruaril 1876, mis pani pere raskesse majanduslikku olukorda.
Helene Schjerfbeck oli imelaps, kes pääses juba 11-aastaselt õppima Soome Kunstiühingu joonistuskooli (hilisem Soome Kunstiakadeemia). 1877. aasta kevadel lõpetas ta joonistuskooli ja jätkas õpinguid Adolf von Beckeri eraakadeemias, mis kasutas Helsingi ülikooli ateljeed. Becker ise õpetas seal õlimaali. Schjerfbecki õpingute eest maksis professor G. Asp. 1879. aastal hakati Schjerfbecki kunstnikuna juba tunnustama: ta pälvis Soome Kunstiühingu konkursil kolmanda auhinna. Tema tööd olid väljas kunstiühingu 1880. aasta ülevaatenäitusel. 1880. aastatel reisis ta riikliku stipendiumiga Prantsusmaal, Itaalias ja Inglismaal.
1890. aastatel hakkas Schjerfbeckki Soome Kunstiühenduse joonistuskoolis õpetama. Kuid 1901. aastal haigestus ta nii raskelt, et ei saanud õpetamist jätkata, ja 1902. aastal pidi ta halva tervise tõttu tööst loobuma. Pärast ema haigestumist jäi ta elama Hyvinkääle. Ema suri 1923. aastal.
Helene liikumist takistas lapsepõlves trepilt kukkudes saadud puusavigastus. 
Schjerfbecki loominguline tegevus kestis üle 70 aasta. Algul oli ta stiil naturalistlik, kuid sai peagi mõjusid realismist. Vähehaaval muutus ta looming ekspressionistlikuks ja elu lõpul on tunda abstraktsionismi mõju. 
Maalidel kujutas ta peamiselt naisi. Tema autoportreede sari kujutab naise vananemist. 
Kunstnik on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Schjeferbecki sünniaastapäeval 10. juulil tähistatakse Soome kujutava kunsti päeva.
2008. aastal maksti Schjerfbecki 1882. aasta maali "Tantsukingad" eest Sotheby oksjonil 3,9 miljonit eurot. See on läbi aegade kalleim Soome kunstniku maal. 
2012. aastal andis Soome Pank välja Helene Schjerfbecki 150. sünniaastapäeva tähistava kaheeurose mündi.
Helene Schjeferbecki elust räägib soome kirjaniku Rakel Liehu romaan "Helene" (2003; eesti keeles 2013)
2020. aastal valmis Schjerfbeckist kõnelev Eesti-Soome ühistööna valminud film "Helene".
Mufti

Mufti (araabia keeles مفتي‎‎ "muftī", türgi keeles "müftü") on islami seadusetundja, šariaadi tõlgendaja.
Don Huonot

Don Huonot on aastatel 1989–2003 tegutsenud soome rokkansambel.
Ansambli läbimurdealbum oli "Hyvää yötä ja huomenta". Tuntumad lood on "Riidankylväjä", "Hyvää yötä ja huomenta" ja "Seireeni".
Konstantin Pätsi näopildiga postmargid

 
Konstantin Pätsi portreega postmargid kehtisid Eestis aastail 1936–1940. Need kuulusid standardmarkide seeriasse, mis asendas senise nn vapimarkide seeria. Margid kujundas Georg Westenberg, kasutades Gabriel Kirillovi fotoportreed Konstantin Pätsist, graveeris Karl Tael. 
Kokku anti Pätsi näopildiga marke välja 14 nimiväärtuses (1–60 senti) ja 17 värvuses. Margid on mõõtmetelt väikesed, lihtsa kujundusega ja ühevärvilised, erinedes vaid nimiväärtuse ja värvuse poolest. 
Sageli arvatakse, et nende markide väljaandmine oli pretsedenditu ja just 1930. aastate Eesti sisepoliitilist olukorda iseloomustav sündmus. Tegelikult oli riigipeade portreede postmarkidel kujutamine 20. sajandi esimeses pooles tavaline paljudes riikides üle maailma. Näiteks ka Eestis valmis juba 1919. aastal tolleaegse peaministri Konstantin Pätsi portreega 100-margase postmargi kavand (eksponeeriti 1938. aastal Eesti Postimuuseumis näitusel "Eesti posti algaastailt"). Samuti on teada, et 1927. või 1928. aastal valmis ametisoleva riigivanema Jaan Tõnissoni portreega 5-sendise margi kavand. 
Uuesti tekkis kavatsus kasutada Eesti postmarkidel portreid 1935. aastal peetud raamatuaasta puhul.
17. märtsil 1936 andis Posti-, Telegraafi- ja Telefonivalitsus Tallinnas välja ametliku teadaande:
20. märtsil s.a. lastakse postiasutustes müügile uued 1-, 2-, 5- ja 6-sendilised postmargid. 
Margid on trükitud valgele kriitpaberile ja perforeeritud. Nad on püstiasetuvad. Värv on 1-sendilistel markidel tumepruun, 2-sendilistel – heleroheline, 5-sendilistel – sinakasroheline ja 6-sendilistel – tumepunane. Margijoonise keskosas on Riigivanema K. Päts'i näopilt; joonise kummaski ülemises nurgas on valge hinnanumber: 1-sendilistel “1”, 2-sendilistel “2”, 5-sendilistel “5” ja 6-sendilistel “6”; joonise alumises osas põiki üle margi on valgete tähtedega sõnad “EESTI POST”. Margijoonis igast äärest lõpeb piirjoonega. Margid on väikesekaustalised; nende joonise suurus, arvates kaasa piirjoon, on 16×20,5 mm; markide suurus perforeerimise jooneni on 19,5×24,2 mm.
Konstantin Pätsi näopildiga postmargid korjati Eesti postiasutustest kokku kohe Nõukogude okupatsiooni alguses ja hävitati, ent nad kehtisid siiski kuni 31. detsembrini 1940.
Saatkond

 
Saatkond on suursaatkonnast madalama staatusega diplomaatilise esinduse aste, mille tööd juhib saadik.
"Alatised diplomaatilised esindajad ei teotse meie päevil üksikult, vaid neil on abiks suurem või vähem abipersonaal, keda kõiki kokku nimetatakse saatkonnaks ("légation"). On saatkonna juhatajaks suursaadik, siis nimetatakse ta suursaatkonnaks ("ambassade"), kui aga vaid asjaajaja, siis tavaliselt esinduseks ehk missiooniks."
Viimane tegutsev saatkond oli Rootsi saatkond Lõuna-Aafrika Vabariigis, mis ülendati suursaatkonnaks 1994. aastal.
Kalvi Kõva

Kalvi Kõva (sündinud 16. novembril 1974 Rõuge vallas) on Eesti poliitik, aastast 2023 Võru linnapea. 
Ta on olnud Riigikogu liige (2007–2023) ja on aastast 2001 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Ta oli 17. jaanuarist 2010 kuni 5. juunini 2011 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna peasekretär.
Haridus.
Kalvi Kõva on lõpetanud Võru Tööstustehnikumi puidutöötlemise tehnoloogia erialal 1994. aastal.
Kalvi Kõva omandas 2025. aastal Eesti Maaülikoolis bakalaureusekraadi erialal maamajanduslik ettevõtlus ja finantsjuhtimine.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Kõva töötas aastatel 1993–1995 Rõuge Põhikooli õpetajana, 1995–1996 Rõuge vallavalitsuses ehitusspetsialistina, 1996–1997 Nursi Põhikoolis õpetajana ja 1997–1999 ettevõtjana. Ta on Eesti Korvpalliliidu juhatuse liige ja MTÜ Rõuge Priitahtlikud Pritsimehed juhatuse liige. Alates 2016. aastast on Kõva Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige. Veel kuulub ta Rõuge Noorteklubi MTÜ juhatusse, Võru Tarbijate Ühistu nõukogusse, Võrumaa Arenguagentuuri nõukogusse ja Jaanipeebu külaseltsi. 
Poliitiline tegevus.
Kalvi Kõva oli Rõuge vallavanem aastatel 1999–2007. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige on ta alates 2001. aastast. 2007. aastal kandideeris ta Võru-, Valga- ja Põlvamaa valimisringkonnas Riigikokku ja osutus valituks. 2011. aastal valiti ta 2889 häälega taas Riigikokku. XII Riigikogus oli ta maaelukomisjoni esimees ja Vana Võrumaa saadikurühma esimees. 2015. aasta Riigikogu valimistel kogus Kõva 2081 häält ja osutus valituks. XIII Riigikogus oli ta alul Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni aseesimees, alates 2016. aasta novembrist töötas ta fraktsiooni esimehena.
Isiklikku.
Ta on abielus, tal on tütar Katri ning pojad Kaur ja Karl. Tema hobid on korvpall ja maatöö.
Lõuna-Korea vonn

Lõuna-Korea vonn ("won") (korea keeles 대한민국 원, hanja: 大韓民國圓) on Lõuna-Korea rahaühik.
Vonni sümbol on ₩ ja ISO-4217 kood on KRW.
Koreakeelne sõna "vonn" on suguluses hiinakeelse sõnaga "jüaan" ja jaapanikeelse sõnaga "jeen". Kõik need sõnad on tekkinud hiina hieroglüüfi 圓 (원) mõjul, mis tähendab 'ümar'. Vonn jaguneb 100 jeoniks, ehkki neid vonni madala kursi tõttu ei kasutata. See sõna tähendab 'raha' ja tuleb samuti hiina keelest: hieroglüüf 錢 (전) tähendab vanaaegset pronks- või vaskmünti.
Korea ajalooline rahaühik Korea munn kehtis 1892. aastani. Selle vahetas välja Korea jang, mis kadus käibelt juba 1902, sest Jaapan vallutas Korea ja asendas selle Korea jeeniga. Numismaatikud peavad seda raha Jaapani jeeniks, mis oli mõeldud ringlema üksnes Koreas. Jeen asendati pärast Teise maailmasõja lõppu 1945 Lõuna-Koreas Lõuna-Korea vonniga ja 1947 Põhja-Koreas Põhja-Korea vonniga.
Esialgu seoti Lõuna-Korea vonn USA dollariga kursiga 1 dollar = 15 vonni. Esialgu oli Lõuna-Koreas tohutu inflatsioon, järgmise 6 aasta jooksul devalveeriti vonni 6 korda ja 1. aprillil 1951 kehtestati kursiks dollari vastu 6000:1.
15. veebruaril 1953 vahetati vonn Lõuna-Korea hvani vastu kursiga 1 hvan = 100 vonni, nii et uueks kursiks sai 1 dollar = 60 hvani. Inflatsioon riigis jätkus, kuigi aeglustus. 2. veebruaril 1961 devalveeriti hvani 5. korda ja uueks kursiks sai 1 dollar = 1250 hvani.
10. juunil 1962 vahetati hvan jällegi vonni vastu kursiga 1 vonn = 10 hvani. Seega sai vonni kursiks 1 dollar = 125 vonni. Esialgu jäi hvan paralleelselt käibele, mündid kehtisid 22. märtsini 1975. Vonni devalveeriti 4 korda, viimast korda 12. jaanuaril 1980, mil kursiks kehtestati 1 dollar = 580 vonni. 27. veebruaril 1980 võeti vastu otsus viia vonn vähehaaval üle vabakursile. Täiesti vabaks lasti kurss 24. detsembril 1997 ja kohe kukkus see 2000 vonnini dollari eest, sest sel ajal toimus Ida-Aasia rahanduskriis. Hiljem on vonn pikkamööda tugevnenud nii dollari kui euro suhtes. 2010. aastal saab 1 dollari umbes 1200 vonni eest ja see on OECD maade hulgas kõige vähem väärt rahaühik.
Jean-Baptiste Colbert

Jean-Baptiste Colbert (29. august 1619 – 6. september 1683) oli prantsuse majandustegelane, kuningas Louis XIV finantside peakontrolör (majandusminister) aastatel 1665–1683. Teda peetakse prantsuse merkantilistliku majanduspoliitika loojaks.
Colbert sai tuntuks külma ja kalkuleeriva mehena, kes usuti olevat täiesti emotsioonitu.
Colbertil oli samanimeline poeg.
Lee Myung-bak

Lee Myung-bak (korea keeles 이명박, hanja: 李明博, sündinud 19. detsembril 1941 Jaapanis Ōsakas) on Lõuna-Korea poliitik, 17. Lõuna-Korea president 25. veebruarist 2008 kuni 25. veebruarini 2013.
Lee vanemad olid emigreerunud Jaapanisse ajal, mil Korea oli Jaapani poolt okupeeritud. Tema isa Lee Chung-u töötas karjafarmis sulasena, ema Chae Taewon oli koduperenaine. Myung-bakil oli kolm venda ja kolm õde ning ta oli vanuselt seitsmest lapsest viies.
Pärast seda, kui 1945. aastal oli lõppenud Jaapani okupatsioon Koreas, pöördus pere Koreasse tagasi. Laev, millega nad kodumaale tahtsid sõita, läks aga Tsushima saare juures põhja ning perekond kaotas kogu oma varanduse.
Pere hakkas elama Lõuna-Korea idarannikul Pohangis, kus isa oli üles kasvanud. Lee õppis seal algul õhtukoolis, pärast pealinnas Korea Ülikoolis. 1964, kui ta oli kolmandal kursusel, valiti ta ülikooli üliõpilasnõukogu presidendiks. Samal aastal osales ta üliõpilaste demonstratsioonis president Park Chung-hee vastu. Teda süüdistati vastuhaku organiseerimises ning selle eest mõisteti talle karistuseks 3 aastat vangistust pluss 5 aastat tingimisi. Kuid tegelikult kandis ta Sŏulis vanglakaristust pisut vähem kui 3 kuud.
Lõuna-Koreas on kohustuslik sõjaväeteenistus, kuid Lee vabastati sellest tervislikel põhjustel. Tal diagnoositi äge bronhektaasia.
1965. aastal asus Lee tööle ehitusettevõttes Hyundai Engineering and Construction. Samal aastal sai Hyundai välismaalt mahuka tellimuse: ta pidi 5,2 miljoni USA dollari eest ehitama kiirtee Taisse. Kuigi Lee oli uus töötaja, saadeti ta Taisse projektis osalema. Maantee valmis 1968. aasta märtsis ja peagi ülendati Lee Hyundai masinatehase juhatajaks Sŏulis. Selleks pidi ta Park Chung-heele tõotama, et ei protesti rohkem tema poliitika vastu. Juba 29-aastaselt sai Lee Hyundai direktorite nõukogu liikmeks ja 35-aastaselt selle tegevdirektoriks. 1988, 47 aasta vanuselt nimetati ta Hyundai presidendiks. Kui ta 1965 tööd Hyundais alustas, oli seal kõigest 90 töötajat, aga kui ta ettevõttest 1992 lahkus, oli neid üle 160 000.
Enne presidendiametisse asumist oli Lee Sŏuli linnapea.
Lee Myung-bak on kristlane. Ta on abielus ja tal on neli last.
2018. aasta 5. oktoobril mõisteti talle 15-aastane vanglakaristus korruptsiooni eest.
Air Koryo

Air Koryo Korean Airways (korea keeles 조선민항) on Põhja-Korea riiklik lennufirma, mille kodulennuväli on Sunani rahvusvaheline lennujaam. Air Koryo loodi 1954. See on üks Euroopa Liidus keelatud lennufirmadest ning ainus ühetärnilennufirma.
Lennukipark.
Air Koryol olid 2010. aasta märtsi seisuga järgmised lennukid.
Shanghai Koostööorganisatsioon

Shanghai Koostööorganisatsioon on julgeolekukoostööle keskendunud rahvusvaheline organisatsioon, mis loodi 2001. aastal Shanghai viisiku (Hiina, Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Venemaa asutatud 1996) baasil. Asutamisel liitus Usbekistan. Liikmesriigid näevad põhiohtudena, mille vastu koos võidelda, terrorismi, separatismi ning ekstremismi. Kuigi organisatsioonil pole plaanis saada sõjaliseks alliansiks, on peetud ühiseid sõjaväelisi manöövreid. Lisaks julgeolekulistele sihtidele harrastatakse organisatsiooni raames majandus- ja kultuurialast koostööd.
Liikmed
Vaatlejaliikmed
Dialoogipartnerid
DOC

DOC on tekstitöötluse dokumentide failinime laiend. Kasutusnäide: "mingifail.doc".
Laiendit kasutati algselt arvutiprogrammide ja riistvara kohta käinud dokumentatsiooni ASCII tekstifailide juures. 1980. aastatel kasutas laiendit WordPerfect. 1990. aastatel võttis laiendi kasutusele tekstitöötlustarkvara Microsoft Word oma binaarsete tekstifailide laiendina. Operatsioonisüsteemis Palm tähistab DOC PalmDoc failivormingut.
Wadduwa

Wadduwa on linn Sri Lanka läänerannikul 35 km Colombost lõuna pool.
See on populaarne turismisihtkoht randade ja kookospalmiistandustega.
Wŏnsan

Wŏnsan (korea keeles 원산시) on sadamalinn Põhja-Koreas, Kangwŏni provintsi keskus.
Elanike arv on 331 000 (2000).
Jaapanlased rajasid linna asukohta sadama 1880. aastal, mis arenes oluliseks kaubasadamaks. Jaapani okupatsiooni ajal arendati linnas jõudsalt tööstust. Korea sõjas pommitati linna tugevalt.
Linna teenindab militaar- ja tsiviilotstarbeline lennujaam.
DOCX

DOCX on Microsoft Office'i tekstitöötlustarkvara Word 2007 failide failinime laiend ja tähistab Microsofti XML-i põhist failivormingut. DOCX-failid ei ühti OOXML-i e Microsofti Office Open XML-i vorminguga.
Salem (Tamil Nadu)

Salem (tamili சேலம், Cēlam) on linn Indias Tamil Nadu osariigis, Salemi ringkonna keskus.
Salem on India tekstiilitööstuse tähtsamaid keskusi. Linnas on ka terasetehas.
Linnast korraldatakse turismireise linnalähedastes mägedes asuvasse Yercaudi.
Madurai

Madurai (tamili மதுரை, "Maturai", varem ka Madura) on linn Indias Tamil Nadu osariigis, Madurai ringkonna keskus. Asub Vagai jõe ääres.
Linnas asuv Minakshi tempel on üks tähtsamaid Šiva kultuspaiku.
1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 36. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 4. mail 1991 Roomas Itaalias. Selle võitis Rootsi.
Prantsusmaa jäi napilt teiseks. Kuna nii Prantsusmaa kui ka Rootsi lõpptulemus oli 146 punkti, toimus tagasilugemine, leidmaks, kumb sai kõige rohkem kõrgemaid punkte. Kuigi nii Prantsusmaa kui ka Rootsi said 12 punkti 4 riigilt, oli Rootsi saanud 10 punkti 5, Prantsusmaa aga vaid 2 riigilt. 2003. aastal lisatud süsteemi kohaselt, mille järgi võidab rohkematelt riikidelt punkte saanud riik, oleks aga Prantsusmaa võitnud, kuna sai punkte 18 (Rootsi 17) riigilt.
Anykščiai

Anykščiai (, poola "Onikszty", saksa "Onikschten" või "Anixen") on linn Leedu idaosas Utena maakonnas, Anykščiai rajooni ja Anykščiai valla keskus. Asub merepinnast 75 meetri kõrgusel Šventoji ja Anykšta jõe ühinemiskohas. Anykščiai on Leedu tähtsaim suusakuurort ja talispordikeskus, seal asub Anykščiai regionaalpargi halduskeskus.
Linnas asub kitsarööpmelise raudtee Anykščiai raudteejaam.
Aastal 2009 avati linnas kelgurada. Linnas on kvartsiitliiva karjäär, seal valmistatakse veini, linnas on ka puidutööstus.
Haridust annavad gümnaasium, progümnaasium, põhikool, spordikool, muusikakool ja kunstikool. Seal asuvas kutsekoolis koolitatakse kokkasid, sekretäre, ekspediitoreid, autoremondilukkseppasid, hotellitöölisi ja tislereid.
Anykščiai Püha Matteuse kiriku kaksiktornid on 79 meetriga Leedu kõrgeimad. Vaatamisväärsusteks on veel sealne vanalinn, mille tänavavõrgustik pärineb XV sajandist, vanalinna kalmistu kabel, aastal 1873 valminud õigeusu kirik ja aastal 2010 avatud inglite muuseum. Anykščiaist algab matkarada, mis viib Puntukase juurde.
Ajalugu.
Anykščiaid on esmamainitud 1442. aastal. Toona asus seal Leedu suurvürstidele kuulunud Anykščiai mõis.
Aastail 1442–1452 ehitati sinna esimene puidust kirik. Sajandi teisel poolel sai asula alevi staatuse, aastal 1516 ka ajutiselt linna staatuse. Aastal 1566 põlesid nii alev kui ka kirik maha. Kirik põles taas aastal 1671. Asula sai taas linnaõigused aastal 1792, ent kaotas need aastal 1795.
Poola jagamisel läks asula Venemaa koosseisu. Tsaariajal olid asula kohta kasutusel venekeelsed nimekujud Оникшта ja Оникшты. 19. sajandi alguses ehitati sinna esimene kivikirik. Alevis oli ka juutide kogukond, seal oli kaks sünagoogi. Novembriülestõusu järel läks alev riigi omandisse. Aastal 1898 valmis Panevėžysi ja Švenčionėliai vaheline kitsarööpmeline raudtee, millel avati Anykščiai raudteejaam. Aastal 1900 elas linnas 2754 juuti. Aastal 1902 valmis Anykščiais hüdroelektrijaam. Aastal 1909 ehitati vana kiriku asemele uus, mille tornid olid algselt 84 meetri kõrgused, ent esimese maailmasõja tulemusel jäid need 79 meetri kõrgusteks.
Aastal 1929 asutati alevis veinitootmisega tegelev ühistu. Aastal 1938 sai Anykščiai linnaks. Aastal 1941 hukkasid linna vallutanud Saksa okupatsiooniväed 1500 linna elanikku; enamik neist olid juudid.
Teise maailmasõja järel tegutses linna ümbruskonnas viis leedu metsavendade rühmitust. Aastal 1962 hakati seal kaevandama kvartsiitliiva.
Linn oli aastal 2012 Leedu kultuuripealinnaks.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Anykščiai elanikest leedulasi 95,93%, venelasi 3,15%, poolakaid 0,26% ja ukrainlasi 0,11%.
Borgholmi vald

Borgholmi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Kalmari läänis. Hõlmab Ölandi saare põhjaosa.
Tänapäeva piirides on vald alates 1974. aastast.
Suuremad asulad on Borgholm, Köpingsvik, Löttorp ja Rälla.
Vallas asub Sollideni loss.
Hitomi Shimatani

Hitomi Shimatani (jaapani keeles 島谷ひとみ Shimatani Hitomi; sündinud 4. septembril 1980 Kures Hiroshima prefektuuris) on jaapani poplaulja.
Kure

Kure on linn Jaapani Hiroshima prefektuuris. Asub Honshū lõunaosas.
Linnas on masina- ja laevaehitusettevõtted. Enne Teist maailmasõda oli linnas üks Jaapani suurimaid sõjasadamaid. Seal ehitati lahingulaev Yamato.
Kurest on pärit laulja Hitomi Shimatani.
Aluoja allikad

Aluoja allikad on allikad Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Pühajõe külas Mägara oja alamjooksul. 
Umbes 200–250 m enne Aluoja joastikku asub karstiala, kus vesi neeldub ning hiljem joastiku astanguil ja oru vasakpoolsel veerul avaneb allikatena. Suurima vooluhulgaga allikat (kuni 40 l/s) kutsutakse Aluoja Ohvriallikaks.
Allikad kuuluvad looduskaitse alla.
Aluoja

Aluoja on mitme Eesti loodusobjekti nimi:
Horvaadi keel

 
Horvaadi keel (horvaadi keeles "hrvatski jezik") on üks lõunaslaavi keeltest. Seda räägib emakeelena umbes 7 miljonit inimest peamiselt Horvaatias.
Apja järved

Apja järved asuvad Valga maakonnas Valga vallas, jäädes Karula rahvuspargi territooriumile. Need on Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv ja Väiku-Apja järv; mõlemad järved on miksotroofsed. 
Järvedes leidub mitmeid haruldasi plankteri liike.
Valgepõsk-lagle

Valgepõsk-lagle ("Branta leucopsis") on partlaste sugukonda lagle perekonda kuuluv veelind. 
Levila.
Valgepõsk-lagle pesitseb Gröönimaa kirderannikul, Teravmägedel, Skandinaavia poolsaare loodeosas, Novaja Zemlja Lõunasaarel ja võib-olla Kolgujevi saarel. Lagle talvitub Madalmaades ja Briti saartel . Lääne-Eesti jääb idapoolsete rändlindude tähtsaks puhkepaigaks kevadrände ajal aprillis-mais, mil neid kohtab mitme tuhande isendi suuruste parvedena. Muul ajal kohtab neid harva ja vähesel arvul, ka sügisrände ajal oktoobris ja novembris nad kestvaid peatusi ei tee.
Välimus.
Valgepõsk-lagle üldpikkus on 58–70 cm, tiibade siruulatus 132–145 cm. Ta on mustlaglesuurune ja kaalub 1,1–2,2 kg.
Valgepõsk-lagle on keskmise suurusega partlane, kes mõneti sarnaneb hanega. Kuid hanedest on teda hõlbus eristada kahevärvilise sulestiku järgi, mis on pealt must ja alt valge. Linnul on valge põsepiirkond, millest lind on ka nimetuse on saanud, ning must pea, kael ja ülakeha. Linnu kõhuosa on valge, tiivad ja selg hõbehallid.
Eluviis.
Valgepõsk-lagle pesitseb kaljustel rannikutel ning ojade ja järvede kaljustel kallastel, mille läheduses leidub mahlakaid taimi. Pesa tehakse sellisesse kohta, et vaenlased, kelleks on eeskätt polaarrebane ja jääkaru, seda kätte ei saaks. Valgepõsk-lagle kolooniad on hajusad ja vahemaad naaberpesade vahel suured.
Ta ujub väga hästi ja lendab kergelt. Sulgimise ajal päästab ta end sageli joostes ja jookseb kiiresti.
Looduskaitse.
Eestis kuulub valgepõsk-lagle III kaitsekategooriasse, kuid on väljaspool kaitsealasid jahiuluk.
Eestis on valgepõsk-laglet põhjalikult uurinud Aivar Leito.
Toolse rannamehe tütar

Toolse rannamehe tütar (ka "Pikk kivi") on omapärase kujuga looduskaitsealune rändrahn Lääne-Virumaal Rakvere vallas Raudlepa külas Tallinna–Narva maantee ~103. kilomeetril piirdeheki ääres.
Rändrahn on arvatud arheoloogiamälestiseks.
Muistend.
"Toolse rannas elanud vanal ajal üks põhjatu rikas kalamees, kellel raha ja varandust juba mitmest põlvest päritud, arvestamata seda, mida ta ise kokku kraapinud või mis tont temale peale vedanud. Temal olnud üksainuke tütar, pealt nähes kaunima lillekese sarnane, aga seestpoolt kurja täis. Isa varandus venitanud tütrekese nina nii kõrgele, et tema arvates meie maal mehepoega ei võinud ollagi, kellele te mehele läheks. Sellest ei oleks muidu viga olnud, kui tema ise noormehi enda poole ei oleks ahvatlenud ja pärast pilgates häbiga oma teed saatnud, pealegi veel neid naernud ja rahva ees teotanud. Seda-mööda, kuidas põlatud kosilaste lugu päev-päevalt igal pool tuttavaks oli saanud, lõppes peiuratsude teetallamine, sest noored mehed mõtlesid: hällitagu ülemeelne oma rahakastide taga vanatüdrukuks, kelle liha peale pärast hundi hammas enam ei hakka. Paar aastat läinud selle peale rahulisti mööda, kus keegi enam kosjas ei käinud. Seal tulnud ühel hommikul üks võõras suurtsugu kosilane musta hobuse seljas, ise kullast ja hõbedast läikides, nõnda et teda vaks võrra vähemaks ei võinud arvata kui kuningapojaks. Niisugust kosilast ei tohtinud vanemad ega tütar põlata, vaid ta võeti suure au ja iluga vastu. Aga kui hiljem kosilane söömalauale paluti, ei võtnud ta ei kuiva ega märga oma suhu, vaid palus pruuti kiiresti riidesse panna ja tema koju tulla, mis siit kaugel ei olevat ja kus pulmapeod ja pulmalised nende tulekut juba ootamas. Sai piiga ennast ehitud, tõstis peiu ta ratsu turjale, kargas ise sadulasse ja sõitis kui tuul, nii et temast muud ei nähtud, kui hobuse kabjaraua tuld kivide vastu. Nad jõudsid suurele lagedale, seal seisnud uhke kivist ehitatud mõisa nede silme ees, mis pulmaliste lustikärast sumisenud. Peiu hüpanud hobuse seljast, aidanud ka neiu maha, võtnud oma käekõrva ja läinud temaga pidude tuppa. Kole naerukisa, mis tütarlapse luust ja lihast läbi käinud, võtnud neid toas vastu. Seal tõusnud raske kärgatus, kui oleks kõue müristamine maapinda lõhkunud. Selsamal silmapilgul olnud uhke mõisa kõigi pulmalistega otsekui ära pühitud, nii et neist riismekestki üle ei jäänud. Kui ümbruskaudu rahvas kära peale lugu läinud vaatama, ei leitud muud märgikest kui üks inimesekõrgune munakivisammas, samba ülemal pool otsas mitu vööti, mis kui helmekorrad kaela ümber jooksevad. Nõnda seisab kivisammas tänapäevani Kaarli mõisa Raudlepa küla väljal ülemeelikutele tütarlastele hirmutuseks." (Friedrich Reinhold Kreutzwald)
Atla laht

Atla laht on Eesti läänepoolseim laht, mis asub Saaremaal Atla küla lähedal. Laht koos sealsete arvukate väikeste saartega jääb Vilsandi rahvusargi territooriumile. Kuni 2014. aastani kuulus halduslikult Lümanda valda, pärast seda kuni 2017. aastani Lääne-Saare valda.
Lahe laius on 2–3 km ja see jääb Atla (Elda) ja Eeriksaare poolsaare vahele.
Lahte suubub Atla kraav.
Vee karedus

Vee karedus on lahustunud magneesiumi- ja kaltsiumiühendite sisaldus looduslikus vees. 
Eristatakse järgmisi kareduse liike: 
Magneesiumi- ja kaltsiumiühendite kontsentratsiooni järgi mingis vees saab rääkida karedast veest ja pehmest veest.
Ultra Bra

Ultra Bra oli aastatel 1994–2001 tegutsenud Soome rokkansambel.
Ansambel tuli kokku Soome Demokraatliku Noorsooliidu lauluvõistlusel osalemiseks. Pärast konkursi võitu otsustas osa liikmeid koos muusikategemist jätkata.
Esimene EP "Houkutusten kiihottava maku" ilmus 1995. aasta juulis. 1996 ilmunud esimene stuudioalbum "Vapaaherran elämää" valiti ajakirja Rumba aasta albumiks. 1997 ilmunud teist stuudioalbumit "Kroketti" on müüdud topeltplaatinaplaadi jagu. 1999 ilmunud album "Kalifornia" tõusis albumimüügiedetabeli esikohale ja seda müüdi esimese nädalaga kuldplaadi jagu. Ansambli viimaseks albumiks jäi "Vesireittejä", mis ilmus 2000. aastal, ja ka seda saatis suur edu. Kuigi 2001. aastal otsustati tegevus lõpetada, ütlesid muusikud, et võivad kunagi uuesti kokku tulla.
Ansambel võitis laulude "Kirjoituksia" ja "Sinä lähdit pois" muusikavideote eest kuldsed Muuvi auhinnad.
Ansambli peamine laulusõnade kirjutaja oli hilisem parlamendiliige Anni Sinnemäki.
Bambi Woods

Bambi Woods (sündinud 12. juulil 1955 Pierre'is Lõuna-Dakotas) on endine USA pornofilminäitleja, kes sai tuntuks 1978. aasta filmi "Debbie Does Dallas" nimiosalisena.
Woods osales vaid mõnes filmis. Internet Movie Database loetleb neli filmi: "Debbie Does Dallas", selle 1981. ja 1985. aasta järjed ja film "Swedish Erotica 12" aastast 1981.
2005. aastal valminud Channel 4 dokumentaalfilmi "Debbie Does Dallas Uncovered" tegijad palkasid eradetektiivi, et Woods üles leida, kuid see ei õnnestunud.
Juuli 2008

Juuli 2008, kroonika.
2008. aasta juuli algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Üldkaredus

Üldkaredus on mittekarbonaatne ja karbonaatne karedus kokku. Üldkaredust mõõdetakse enamasti millimoolides liitri vee kohta (mmol/l). 
Saksamaal, USAs, Prantsusmaal ja Inglismaal on kasutuses spetsiaalsed kareduskraadid.
August 2008

August 2008, kroonika.
2008. aasta august algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.
September 2008

September 2008 kroonika.
2008. aasta september algas esmaspäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast teisipäeval.
Oktoober 2008

Oktoober 2008, kroonika.
2008. aasta oktoober algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast reedel.
November 2008

November 2008, kroonika
2008. aasta november algas laupäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast pühapäeval.
Ida-Turkestan

Ida-Turkestan (uiguuri keeles شەرقىي تۈركىستان, "Sherqiy Türkistan") on geograafiline regioon Hiina lääneprovintsides. Piirkonna suurim linn on Ürümqi.
Populatsioon on hinnanguliselt 24 870 000 inimest ning pindala 1 828 418 km2. Umbes 45% elanikkonnast moodustavad uiguurid ja umbes 40% hiinlased.
Detsember 2008

Detsember 2008, kroonika
2008. aasta detsember algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Pelle Miljoona

Pelle Miljoona (õieti Petri Samuli Tiili; sündinud 10. veebruaril 1955 Haminas) on soome punk- ja rokkmuusik ja kirjanik, üks soome pungi teerajajaid 1970. aastate lõpus.
Pelle Miljoona on esinenud alates 1977. aastast, mil ta asutas bändi Pelle Miljoona &amp; N.U.S.. Lisaks laulmisele mängib ta ka kitarri, trumme ja suupilli.
Hariduselt on ta õpetaja.
Pelle on ise enamiku oma lugude autor. Osale algusaegade hittidest (muuhulgas "Moottoritie on kuuma", "Tahdon rakastella sinua" ja "Juokse villi lapsi") on viisi kirjutanud Ari Taskinen.
Pelle Miljoona on kirjutanud ka üheksa romaani, autobiograafia ja kaks luulekogu.
Poris asub tema järgi nimetatud tee, Pelle Miljoonan tie.
Kamtšatka poolsaar

Kamtšatka poolsaar on poolsaar Euraasia mandri kirdeosas Venemaal.
Kamtšatka rannikut ümbritsevad Ohhoota meri läänest ja Vaikse ookeani Beringi meri idast. Kamtšatka poolsaar moodustab koos Komandorisaarte ja poolsaare mandriosaga Kamtšatka krai territooriumi.
Poolsaare pindala on umbes 270 000 km², pikkus kirdest edelasse 1200 km, suurim laius 450 km Kronotski neeme juures. Seda ühendab ülejäänud Euraasiaga 93 km laiune maakitsus Parapolski Doli kohal.
Poolsaare lõunatipus olevalt Lopatka neemelt jätkub edela suunas Kuriili saareahelik, mis kuulub Sahhalini oblastisse. 
Poolsaare idarannikul on palju lahtesid: lõuna poolt põhja poole Avatša, Kronoki, Kamtšatka, Ozernoi, Karaga, Korfi ja Oljutori laht. Kamtšatka looderannikul tungivad sügavale mandrisse Šelihhovi ja Penžina laht. 
Poolsaare läänerannik on tasane ja isegi soine, aga muidu on poolsaar mägine. Selle lääneosas kulgeb Kesk-Kamtšatka mäestik ja idaosas Ida-Kamtšatka mäestik. Nende vahel asub Kesk-Kamtšatka madalik, millel voolab poolsaare suurim, Kamtšatka jõgi. Kirdest ulatuvad poolsaarele kuni 1059 m kõrgune Penžina ahelik ja Korjaki mägismaa. 
Kamtšatkal on palju tegevvulkaane. Ida-Kamtšatka mäestikus asuvad 4688 m kõrgune Kljutševskaja Sopka, 3521 m kõrgune Kronotskaja Sopka, 3456 m kõrgune Korjaki Sopka ja 3307 m kõrgune Šivelutš. Kesk-Kamtšatka mäestikus asub 3607 m kõrgune Itšinskaja Sopka. 
Ajalugu.
Kamtšatka poolsaare põliselanikud on korjakid, eveenid (põhjaosas), itelmeenid (keskosas) ja ainud (lõunaosas). Tänapäeval on üle 80% elanikest venelased.
Ametlikult jõudsid esimestena eurooplastest Kamtšatkale jakuudi ja anadõri kasakad 18. sajandi algul. Nähtavasti polnud nad siiski päris esimesed, on olemas rahvajutte ja Georg Wilhelm Stelleri viited venelastele, kes olevat viibinud Kamtšatkal juba 17. sajandil, aga nendest on teada liiga vähe, et midagi kindlat väita.
Paljud sellest ajast pärinevad dokumendid on hävinud, sest nad olid kirjutatud kasetohule ja neid hoiti Ust-Bolšeretskis niiskes kohas.
1729 avastas Vitus Bering Kamtšatka idarannikul olevad Avatša ja Kamtšatka lahe.
1740. aastatel täheldas Steller Kamtšatkat külastades, et poolsaarel on neli asulat: Alam-Kamtšatkal, Ülem-Kamtšatkal, Kihhi jõel ehk Suurjõel (tänapäeva Ust-Bolšeretsk) ning Peetri ja Pauli (tänapäeva Avatša) lahes (tänapäeva Petropavlovsk-Kamtšatski). Tegelikult oli tollal veel viieski asula Tigili jõel (tänapäeva Tigil).
Nina Åström

Nina Susann Åström (sündinud 1962) on soome gospellaulja.
Ta esindas lauluga "A Little Bit" Soomet 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis, kus saavutas 18 punktiga 18. koha.
1956. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 1956 oli esimene Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus Šveitsis Luganos neljapäevaõhtul 24. mail. Esimene kontsert viidi läbi põhiliselt raadiosaatena, kuigi stuudios olid ka kaamerad, et näidata võistlusest pilti vähestele eurooplastele, kel oli televiisor. Erinevalt järgmistest aastatest sai iga riik osaleda võistlusel kahe lauluga, lubatud olid ainult sooloartistid. 
Korraldajate tungiv soov oli, et osalevad riigid korraldaksid riikliku eelvooru. Austria, Taani ja Suurbritannia diskvalifitseeriti, sest nad registreerusid võistlusele pärast ametliku tähtaega. 
Kõik osalejad saatsid Luganosse kaks žüriiliiget. Luksemburg lubas aga Luksemburgi eest hääletada Šveitsi žüriil. Tulemusi pole kunagi avalikustatud. 
Kuigi toona ei olnud Euroopas televisioon veel populaarne, siis võistlust küll näidati televisioonis ja lindistati, kuid peale Lys Assia võiduesituse ei ole videosalvestisi üritusest säilinud. Helisalvestis on olemas (sellest on küll umbes 20 minutit puudu). 
Lauluvõistluse võitis Šveitsi lauljatar Lys Assia lauluga "Refrain". 
Sellel võistlusel oli palju elemente, mida hilisematel võistlustel enam kunagi polnud: kaks laulu ühelt riigilt; salajane hääletamine; žürii võib hääletada teise riigi eest; žürii võib hääletada oma riigi poolt; võitja saab ainult Grand Prix ehk peaauhinna; ainult üks meessoost õhtujuht.
EDC

EDC on mitmetähenduslik lühend, mis võib tähendada:
Kõlapulgad

Kõlapulgad (hispaania keeles "claves" &lt; hisp k "clave" 'alus, põhi' &lt; lad k "clavis" 'võti') on muusikainstrument, löökpill, mis kuulub ebamäärase helikõrgusega puust idiofonide hulka. Kõlapulgad on puidust valmistatud pulgad, mille heli tekib pulki kokku lüües või hõõrudes.
Kõlapulgad on laialdaselt levinud ladinaameerika muusikas (eriti tantsumuusikas), kuid arvatakse pärinevat Kuubalt. Samas on sarnased instrumendid tuntud teisteski regioonides kuni Austraalia pärismaise muusikani välja.
Metallofon

Metallofon on igasugune löökpill, mis koosneb raamile kinnitatud metallist plaadikestest ja mida mängitakse nuiade või pulkadega lüües.
Kamtšatka (täpsustus)

Kamtšatka on piirkond ja jõgi Euraasia kirdeosas Venemaa Kaug-Idas. 
Kamtšatka all võidakse mõista:
Kamtšatka jõgi

Kamtšatka jõgi on jõgi Euraasia mandri kirdeosas ja ühtlasi Kamtšatka poolsaare suurim jõgi. Jõgi suubub Vaikse ookeani Beringi mere Kamtšatka lahte. Jõe pikkus on 758 km, valgla pindala 55 900 km². 
Kamtšatka jõkke suubub palju lisajõgesid, suuremad neist on Kensol, Andrianovka, Županka, Kozõrjovka; Kitilgina, Urts. 
Jõgi saab alguse Kamtšatka poolsaare keskmäestikust, sealt kuni Pravaja jõe liitumise kohani nimetatakse jõge Ozjornaja Kamtšatkaks. 
Kamtšatka jõe suudmes asub Ust-Kamtšatski alevik.
Kamtšatka laht

Kamtšatka laht on Vaikse ookeani laht Euraasia kirdeosas Kamtšatka poolsaare idarannikul. 
Lahe pikkus on 74 km, laius umbes 148 km, sügavus kuni 2000 m. Looded kuni 2 m. Rannik on madal. Lahte suubub Kamtšatka jõgi. 
Kamtšatka lahe rannikul asub Ust-Kamtšatski alev.
Maila Rästas

Maila Rästas (sünninimi Liivoja; 8. aprill 1937 – 19. aprill 2008) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lend).
Aastatel 1961–1992 töötas Maila Rästas Eesti Draamateatris, kus tema tähtrollide seas olid näiteks Tiina Anton Hansen Tammsaare näidendis "Inimene ja inimene", Nataša Anton Tšehhovi "Kolmes ões" ja Magda Jaan Kruusvalli "Pilvede värvides".
Ust-Kamtšatsk

Ust-Kamtšatsk (vene "Усть-Камчатск") on tööstusalevik (1951–2008 alev) ja sadam Venemaal, Kamtšatka krai Ust-Kamtšatski rajooni halduskeskus. Asub Kamtšatka poolsaare idarannikul Kamtšatka jõe suudmes. Ust-Kamtšatsk asub Kamtšatka lahe kaldal Kljutševskaja Sopka vulkaanist 50 km kaugusel. 
Rahvaarv oli 2020. aasta seisuga 3374 inimest (2007 - 4400 inimest).
Asustati 1731. aastal nimega Ust-Primorski.
Hyderabad

Hyderabad on linn Indias, Telangana ja Andhra Pradeshi osariigi ühine pealinn. See on Telangana osariigi suurim linn ja Indias suuruselt neljas linn. 
Pärast Telangana osariigi moodustamist 2014. aastal on Hyderabad veel kuni kümme aastat Andhra Pradeshi osariigi pealinn.
Linna asutas 1590. aastal Muḩammad Qulī Quţb Shāh.
Dimenhüdrinaat

Dimenhüdrinaat on 8-kloroteofülliini ja difenhüdramiini kombinatsioon, mida mitmes riigis kasutatakse iivelduse, oksendamise ja peapöörituse puhul. Suures koguses tarbituna võib sel olla hallutsinogeenne toime. 
Dimenhüdrinaadi summaarne keemiline valem on C24H28ClN5O3. 
Dimenhüdrinaat on toimeaine mitmetes ravimites, millest tuntuimad on Dramamine (tootja McNeil Laboratories), Gravol (tootja Church and Dwight), Vertirosan (tootja Sigmapharm Arzneimittel), Neo-Emedyl (tootja Montavit) ja Reisetabletten (tootja Ratiopharm). Nendes preparaatides on dimenhüdrinaadile lisatud mitmeid abiaineid; mõnes neist on mõju tugevdamiseks dimenhüdrinaadiga võrdses koguses ka kofeiini. Peamiselt on need saadaval tablettide kujul, kuid ka vedeliku ja küünaldena. 
Lisaks humaanmeditsiinile kasutatakse dimenhüdrinaati oksendamisvastase preparaadi ja rahustina ka veterinaarmeditsiinis koduloomade ravimisel.
Eestis, Lätis ja Leedus dimenhüdrinaati sisaldavaid preparaate ei müüda. Enamikus Euroopa riikides, Ameerika Ühendriikides ja Kanadas on vähemalt osa dimenhüdrinaati sisaldavaid preparaate saadaval käsimüügiravimina. Dimenhüdrinaadi koostisosa difenhüdramiin on kasutusel ravimina ja Eestis tuntud eelkõige Dimedroli nime all.
Dimenhüdrinaadi 300–1400 mg annused võivad inimesel esile kutsuda nägemis- ja kuulmishallutsinatsioone, mistõttu dimenhüdraati tarvitatakse ka mõnuainena.
Hyesan

Hyesan (korea keeles 혜산시, hanja: 惠山市) on linn Põhja-Koreas Ryanggangi provintsis. Asub Hiina piiri ja Yalu jõe ääres.
Elanike arv on 110 000 (2000).
Lys Assia

Lys Assia (sünninimi Rosa Mina Schärer; 3. märts 1924 Rupperswil – 24. märts 2018 Zollikon) oli Šveitsi laulja, esimene Eurovisiooni lauluvõistluse võitja.
Ta võitis 1956. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Refrain". Samal Eurovisioonil esitas ta teisegi laulu, "Das alte Karussell".
Ta esindas Šveitsi veel ka 1957. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "L'enfant que j'étais", millega sai kaheksanda koha, ning 1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Giorgio", millega sai teise koha.
1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 15. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 21. märtsil 1970 Amsterdamis Hollandis. Selle võitis Iirimaa.
Kuna eelmise aasta lauluvõistlus lõppes viigiga Hispaania, Hollandi, Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel, ning nendest riikidest oli Suurbritannia juba korraldanud 1968. aasta lauluvõistluse ning Hispaania 1969. aasta oma, otsustati Prantsusmaa ja Hollandi vahel korraldusõigus kulli ja kirja viskamise abil. Peale jäi Holland.
Sellel aastal kukkus osalejate arv järsult - kui eelmisel aastal osales 16 riiki, siis sellel aastal, protestiks eelmise aasta võistluse viigi vastu, keeldusid võistlusel osalemast Soome, Rootsi, Norra ja Portugal. Ka Austria, mis ei osalenud juba 1969. aasta võistlusel, ei naasnud just sellel põhjusel võistlusele. See on ainus lauluvõistlus peale 1956. aastat, milles ükski P­õhjamaa ei osalenud.
Polonees

Polonees on 3/4 taktimõõdus ballitants, mis oli eriti populaarne 18. sajandil.
Polonees oli algselt poola rahvatants. See on ülimalt väärika ja piduliku iseloomuga ning mõõduka tempoga tants. Rõhk langeb takti esimesele löögile.
Edward Smith

Edward John Smith (27. jaanuar 1850 Hanley, Staffordshire, Inglismaa – 15. aprill 1912 Atlandi ookean) oli Titanicu kapten.
Ādilābādi ringkond

Ādilābādi ringkond on 2. järgu haldusüksus Indias Telangana osariigis. See asub osariigi põhjaosas ning piirneb põhjas, idas ja läänes Maharashtra osariigiga.
Ringkond moodustati 1905. aastal. 2014. aastani kuulus see Andhra Pradeshi osariiki.
Schönfeldi vald (Saksimaa)

Schönfeldi vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad.
Schönfeld, Kraußnitz, Liega, Linz, Böhla bei Ortrand
Stauchitzi vald

Stauchitzi vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad.
Bloßwitz, Dobernitz, Dösitz, Gleina, Groptitz, Grubnitz, Hahnefeld, Ibanitz, Kalbitz, Panitz, Plotitz, Pöhsig, Prositz, Ragewitz, Seerhausen, Staucha, Steudten, Stösitz, Treben ja Wilschwitz.
Tauscha vald

Tauscha vald on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
2016. aastal liideti ta Thiendorfi vallaga.
Endised vallaosad.
Tauscha-Anbau, Dobra, Kleinnaundorf, Würschnitz ja Zschorna.
Thiendorfi vald

Thiendorfi vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad.
Lötzschen, Lüttichau, Lüttichau-Anbau, Naundorf bei Ortrand, Ponickau, Sacka, Stölpchen, Welxande
Weißig am Raschützi vald

Weißig am Raschützi vald oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi. 1. jaanuaril 2012 liideti Lampertswalde vallaga.
Vallaosad.
Weißig, Blochwitz, Brößnitz ja Oelsnitz-Niegeroda
Wildenhaini vald

Wildenhaini vald oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi. 1. oktoobril 2009 liideti Großenhaini linnaga.
Vallaosad.
Bauda, Colmnitz, Walda-Kleinthiemig ja Wildenhain.
Yalu

Yalu (varem ka "Jalu"; hiina keeles 鸭绿江 "Yālù Jiāng", korea keeles 암록강 "Amnok-kang") on jõgi Ida-Aasias, Korea ja Hiina piirijõgi.
Yalu algab Changbai Shani mägedes asuva Korea kõrgeima mäe, 2744 m kõrguse vulkaani Paektu-sani jalamilt, voolab peamiselt edelasse ja suubub Kollase mere Korea lahte . Jõgi on 790 km pikk ja tema valgla ulatub üle 30 000 km².
Yalu on maailma piirijõgede seas eriline sellega, et ta voolab piirijõena kogu ulatuses, allikast suudmeni. Ülemjooksul voolab ta lõunasse ja kagusse. Kaksiklinnas Hyesanis (Põhja-Korea Yanggangi provintsi keskus, üle 100 000 elaniku) ja Changbais (Hiina, üle 10 000 elaniku) pöördub ta läände ja hiljem loodesse. Seal suubub temasse suurim vasakpoolne ehk Korea lisajõgi Changju. Yalu eraldab Koreas olevat Nangnimi mägismaad ja Hiinas olevaid Lao Lingi mägesid. Hiina kaldal olevas Linjiangi linnas pöördub jõgi edelasse ning läbib Koreas oleva Chasongi ja Manp'o ning Hiinas oleva Ji'ani (üle 50 000 elaniku) linna. Korea linnast Ch'osanist pisut allavoolu suubub jõkke suurim parempoolne ehk Hiina lisajõgi Hun Jiang. Alamjooksul on jõe Korea kaldal veel Sakchu ja Sup'ungi linn ning Uiju, mille vastaskaldal suubub Yalusse Ai He jõgi. Yalu suudmes asub teine kaksiklinn, Hiinas olev Dandong ja Koreas olev Sinŭiju (Põhja-P'yŏngani provintsi keskus), kummaski üle poole miljoni elaniku. 
Jõe kaldal kulgeb maantee Hiina poolel üksnes Changbai ja Linjiangi vahel, aga Korea poolel Hyesani ja Linjiangi vahel ning Chasongist allapoole kuni suudmeni. Jõge ületab neli raudteesilda: Linjiangis, Ji'anis, Sup'ungis ja Dandongis. 
Jõgi on oluline hüdroenergia allikas. Jõel asub Sinŭiju lähedal 100 m kõrgune ja 850 m pikkune Sup'ung Rodongjagu tamm.
Strateegiliselt tähtsa asendi tõttu toimus jõe suudmes mitu lahingut Jaapani-Hiina ja Vene-Jaapani sõja ajal.
Yalu eesti kultuuris.
Vene-Jaapani sõjas osales ka palju eestlasi. Yalu ääres toimunud lahinguid mäletatakse siiamaale eesti rahvaliku laulu "Vene riigi säädus" kaudu (tekstist on palju variante):
"Kus Jalu jõgi voolas, seal surma nägime,
sealt paljajalu joostes me jalga lasime."
Wülknitzi vald

Wülknitzi vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad.
Wülknitz, Heidehäuser, Lichtensee, Peritz, Streumen ja Tiefenau
Aleksandr Jakovlev

Aleksandr Jakovlev (vene keeles Александр Николаевич Яковлев; 2. detsember 1923 Koroljovi küla, Jaroslavli kubermang, Venemaa – 18. oktoober 2005 Moskva, Venemaa) oli vene päritolu NSV Liidu poliitik.
Ta oli aastatel 1973–1983 Nõukogude Liidu suursaadik Kanadas.
Aleksandr Jakovlev oli NLKP KK Poliitbüroo liige ja NLKP KK sekretär. 
Aleksandr Jakovlev püüdis läänemaailma demokraatia kogemusi sobitada Nõukogude Liidu ühiskonda. Perestroika ja glasnosti aegadel oli Jakovlev üks järjekindlamaid Mihhail Gorbatšovi reformipoliitika toetajaid, avalikustamispoliitika eestvedajaid ning Boriss Jeltsini liitlane augustiputši ajal.
NSV Liidu rahvasaadikute II kongressil oli ta üks Molotovi-Ribbentropi pakti avalikustajaid.
Endise suursaadikuna Kanadas oli Jakovlev Gorbatšovi peamine nõuandja peasekretäri viiel kohtumisel USA presidendi Ronald Reaganiga.
Zabeltitzi vald

Zabeltitzi vald oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi. 2010 liideti Großenhaini linnaga.
Vallaosad.
Görzig, Krauschütz, Nasseböhla, Skäßchen, Skaup, Strauch, Stroga, Treugeböhla, Uebigau ja Zabeltitz.
Sulev Vare

Sulev Vare (sündinud 25. mail 1962 Kuressaares) on Eesti majandustegelane, 
Ta on olnud Eesti Reformierakonna liige 1998–2017.
Haridus.
Sulev Vare on lõpetanud Haapsalu 1. Keskkooli (1980), Tallinna 19. Tehnikakooli (1981) ning Tallinna Tehnikaülikooli tööstuse planeerimise erialal (1985).
Zeithaini vald

Zeithaini vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad.
Cottewitz, Gohlis, Jacobsthal, Kreinitz, Lorenzkirch, Moritz, Neudorf, Promnitz, Röderau-Bobersen, Zeithain ja Zschepa.
Aarhusi Ülikool

Aarhusi Ülikool (taani keeles "Aarhus Universitet") on Aarhusis asuv ülikool, mis asutati 1927. aastal. Kõrgkoolide pingerea järgi oli kool 2008. aastal THE-QS World University Rankings 81. ja põhjamaistest ülikoolidest kolmas ning 2007. aastal maailmas 126. kohal.
Shanghai "Academic Ranking of World Universities" pingereas oli see 17 000 ülikooli seas 2008 aastal 93. ülikool maailmas.
Ülikooli hoone kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Saksi Šveitsi kreis

Saksi Šveitsi kreis oli kreis Saksimaa kaguosas.
Kreisi omavalitsusüksused.
Linnad:
Vallad:
Stollbergi kreis

Stollberg oli kreis Saksimaa edelaosas. 2008. aastast on osa Maagimäestiku kreisist.
Kreisi omavalitsusüksused.
Linnad:
Vallad:
Torgau-Oschatzi kreis

Torgau-Oschatz oli kreis Saksimaa põhjaosas. 2008. aastal liideti see Delitzschi kreisiga ja moodustus Nordsachseni kreis.
Kreisi omavalitsusüksused.
Linnad:
Vallad:
Euroopa tumemesilane

Euroopa tumemesilane (lad "Apis mellifera mellifera") on üks kahest Euroopa meemesilase alamliigist.
Euroopa tumemesilane jaguneb rassidesse, millest olulisemad on järgmised:
Tõuaretuse kaudu on eri rassidest aretatud mitu tõugu, näiteks Buckfasti mesilasetõug, mille aretas Karl Kehrle (1898–1996).
Maie Remmel

Maie Remmel (aastatel 1969–1976 Maie Valt; sündinud 20. mail 1940 Tallinnas) on eesti bioloog, teadusajaloolane ja kultuuriloolane, pedagoogikateoreetik ja luuletaja.
Ta on uurinud Karl Ernst von Baeri pärandit. Tema algatusel asutati raamatusari "Folia Baeriana", tal on olulisi teeneid Baeri-uurimise intensiivistumisel Eestis, sealhulgas Baeri muuseumi rajamisel Tartusse. Ta algatas eesti teadusfilosoofias Baeri ja Darwini paradigmade vastandlikkuse uurimise.
Elulugu.
Maie Remmel on talupidaja tütar.
1958. aastal lõpetas ta Tallinna 7. Keskkooli. Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis 1958–1960 eesti filoloogiat, 1960–1965 arstiteadust ja lõpetas 1969 bioloogina. 1974. aastal kaitses ta Moskvas NSVL TA MI juures bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Бэр и дарвинизм (анализ некоторых аспектов дискуссии между К. Бэром и представителями раннего дарвинизма)" ("Baer ja darvinism: Baeri ja varase darvinismi esindajate vahelise diskussiooni mõningate aspektide analüüs"). Esitanud eelkaitsmisele doktoriväitekirja teadusajaloo alalt (1991) "Глубинные информационные модели науки" ("Teaduse süvainfomudelid").
1970–1975 oli ta ZBI teadur, 1975–1976 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Teaduslikus Raamatukogus vanembibliograaf ja toimetaja, 1976–1979 MI nooremteadur, 1979–1981 vanemteadur, 1982–1991 Ajaloo Instituudi vanemteadur, hiljem ajutine lepinguline töötaja.
Teadustöö.
Maie Remmeli põhilised uurimisvaldkonnad on olnud Karl Ernst von Baeri paradigmaatiline panus bioloogiasse, materialistliku maailmapildi teke Karjala kaljujoonistes, Tartu Ülikooli osa 19. sajandi teadusrevolutsioonis ning teaduse ja hariduse arengu filosoofilised teemad. Ta on rakendanud esimesena Eestis teadusmeetrilise siseanalüüsi meetodit ning esitanud üldhariduse reformikava teadusmetodoloogilised alused.
Teoseid.
Ta on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni ja luulekogusid.
Hallitus

Hallitus on rahvalik nimetus hallitusseente palja silmaga nähtava osa kohta, mis kasvab sobival orgaanilisel ainel.
Seente lenduvad eosed võivad sisaldada mükotoksiine ning põhjustada ärritusi, allergiat ja teisi terviseprobleeme. Hallituse esinemine on aga märk bioloogilisest lagunemisest, mis viitab materjali muutunud omadustele (riknenud toit, kahjustunud vara). 
Tavalisemad ruumiõhus ja pindadel esinevad hallitusseened kuuluvad perekondadesse: kerahallik ("Aspergillus"), pintselhallik ("Penicillium") ja "Cladosporium".
Üldiselt on hallitus mürgine, kui vahel harva võib see olla ka söödav (vaata nt sinihallitusjuust).