2022. aasta Hersoni vasturünnak

Ukraina alustas sõjalist vastupealetungi 29. augustil 2022, et tagasi lüüa Vene väed, kes okupeerisid Hersoni ja Mõkolajivi oblasti lõunapiirkondi.
Sõjalised analüütikud peavad vasturünnakut Ukraina sõja kolmandaks strateegiliseks faasiks koos samaaegse idapoolse vasturünnakuga pärast esialgset sissetungi ja Donbassi lahingut.
Pärast paljusid lööke Venemaa sõjaliste sihtmärkide vastu teatas Ukraina 29. augustil 2022 täiemahulise vasturünnaku algusest. 9. oktoobril teatas Ukraina, et vallutas tagasi 1170 ruutkilomeetrit maad. 9. novembril anti Vene vägedele käsk taganeda ainsast pärast sissetungi algusest vallutatud piirkondlikust pealinnast Hersonist. Ukraina väed vabastasid Hersoni linna kaks päeva hiljem, 11. novembril.
Taust.
Venemaa rünnak.
2022. aasta Lõuna-Ukraina pealetungi ajal tungisid Vene väed Hersoni, Zaporižžja ja Mõkolajivi oblastisse. Sõja algusaegadel vallutasid Vene väed mitu Lõuna-Ukraina linna, sealhulgas Melitopoli ja Hersoni, lükates Ukraina väed tagasi Mõkolajivi linna. Vene vägede eesmärk oli algselt vallutada kagust suur sadamalinn Odessa, kuid pärast Voznessenski lahingus saadud lüüasaamist sunniti nad taganema ja lõpuks õnnestus okupeerida vaid väike osa Mõkolajivi oblastist, sealhulgas Snihurivka linn. Zaporižžja oblastis surusid Vene väed põhja poole ja võitsid edukalt Ukraina sõjaväelasi Enerhodari lahingus, vallutades nii linna ja sellega külgneva Zaporižžja tuumajaama, Mandri-Euroopa suurima tuumajaama. Vene väed tungisid ka itta, jõudes Donetski/Zaporižžja halduspiirini, luues sellega Krimmi Venemaa mandriosaga ühendava maismaasilla.
Vene okupatsioon.
Vene väed alustasid Hersoni oblasti okupeerimist 2. märtsil ja okupatsioonivõimud asusid kohe tugevdama oma kontrolli nende territooriumide üle. Teadete kohaselt püstitasid võimud linnaväljakule Vladimir Lenini ausamba, tutvustasid kohalikus koolisüsteemis vene õppekava, suunasid Interneti-serverid Venemaale, andsid välja Venemaa passid ja panid ringlema Vene rubla. Samuti levisid laialdaselt süüdistused, et Venemaa võimud röövivad okupeeritud aladel sadu Ukraina tsiviilisikuid. Juuli alguseks oli Venemaa kontrolli all 95% Hersoni oblastist, 70% Zaporižžja oblastist ja 10% Mõkolajivi oblastist.
Annekteerimine.
Mai lõpus tunnistasid Venemaa valitsusametnikud kõigi kolme oblasti annekteerimise plaane ja kehtestasid Zaporižžjas okupeeritud territooriumile tingimusi. Teate kohaselt kavandasid Vene okupatsioonivõimud selles piirkonnas 2022. aasta lõpus referendumit Hersoni ja Zaporižžja oblasti annekteerimiseks, samal ajal kui Mõkolajivi oblasti okupeeritud osad arvatakse Hersoni MSA koosseisu, kuid ametnikud nihutasid kuupäeva peagi sügisesse. Ühendkuningriigi luureametnike sõnul kardeti Ukraina armee poolt lüüa saamist. Need referendumid toimusid 23.–27. septembril ja Venemaa annekteeris Donetski ja Luhanski, Zaporižžja ja Hersoni oblastid umbes nädal hiljem 5. oktoobril. Lääne valitsused mõistsid referendumid hukka kui ebaseaduslikud ja keeldusid nende tulemusi tunnustamast ning nende ebaseaduslikkust kinnitati hiljem ÜRO Peaassamblee resolutsiooni ES-11/4 vastuvõtmisega.
Ukraina vasturünnakud.
11. märtsiks oli Venemaa pealetung mitmel Mõkolajivi oblasti rindel seiskunud, mis ajendas kuu lõpuks järk-järgult taganema. Aprillis teatasid Ukraina võimud, et nad on surunud vaenlase lõuna poole Hersoni oblasti piirini.
18. aprillil alustasid Venemaa, DRV ja LRV väed Donbassi lahingut, mis nõudis osaliselt vägede itta viimist. Ukraina sõjavägi kasutas seda ära rünnakutega Hersoni ja Zaporižžja oblastites, sundides Vene väed taganema mitmest kindlustatud positsioonist Inhuletsi jõest lõuna pool. Mai lõpus alustas Ukraina väiksemaid rünnakuid Zaporižžja ja Donetski oblasti piiril.
1. juuniks oli Sõjauuringute instituut hinnanud, et Ukraina vasturünnakud Hersoni oblastis on edukalt katkestanud Venemaa maapealsed sideliinid piki Inhuletsi jõge. Kogu juuni jooksul võitsid Ukraina väed tagasi väikese osa Loode-Hersoni ja Põhja-Zaporižžja oblastist, kus Davõdiv Bridi ümber toimusid ägedad lahingud. Vene kaitseväe põhiliin aga ei taganenud nii, nagu esialgu plaaniti. Enne 9. juulit oli Ukraina korraldanud arvukalt väikeseid vasturünnakuid Vene vägedele, surudes need kaitsepositsioonidele. 25. juuliks väitis piirkonna sõjaväekuberner, et Ukraina on tagasi võtnud 44 linna ja küla ehk 15 protsenti piirkonna territooriumist.
Partisanide sõda.
Oli palju teateid partisanisõjast okupeeritud aladel. Melitopoli linnas väitsid Ukraina vastupanujuhid, et tapsid 5. juuniks 100 Vene sõdurit. Hersonis väitsid Ukraina allikad, et vastupanuvõitlejad pommitasid Vene vägede külastatud kohvikut, tappes Vene kollaborante ja hävitades Venemaa sõjalise taristu. Mõrvakatseid ja pommirünnakuid on toime pandud ka kaastööliste vastu. 30. augustil registreeriti linnas tulistamised ja plahvatused, mille Vene ametnikud omistasid "spioonidele ja sabotööridele".
Eellugu.
Ukraina ametnikud vihjasid esmakordselt ulatuslikule sõjalisele pealetungile juuni keskpaigas või lõpus, öeldes, et Ukraina vastupealetungilt peaks "nähtavaid tulemusi" oodata 2022. aasta augustiks. Ukraina kindral teatas 15. juunil, et kui Ukrainale antakse piisavalt relvi, suudab ta suveks korraldada ulatusliku vasturünnaku.
5. juulil alustas Ukraina ulatuslikku pommitamiskampaaniat Venemaa eelpostide vastu Melitopolis, tappes väidetavalt 200 sõdurit. 7. juulil võttis Ukraina tagasi Maosaare, mis võimaldas Ukrainale juurdepääsu väärtuslikele merekanalitele ja teravilja eksporditeedele.
Samal ajal püüdis Venemaa tugevdada oma võimu Hersoni ja Zaporižžja oblastite üle. Venemaa teatas, et Hersoni oblastis sündinud lapsed saavad automaatselt Venemaa kodakondsuse, mis viitab sellele, et Herson on Venemaa Föderatsiooni osa.
Spekulatsioon vasturünnakust.
9. juuli hommikul hakkasid Ukraina valitsusvõimud Ukraina eelseisva vastupealetungi tõttu kutsuma Hersoni ja Zaporižžja oblasti elanikke oma kodudest evakueerima. Eelkõige kutsuti okupeeritud Hersoni elanikke üles looma varjupaiku, et "üle elada Ukraina vastupealetung". Ukraina asepeaminister ja ajutiselt okupeeritud territooriumide taasintegreerimise minister Irõna Vereštšuk hoiatas lähipäevil toimuvate intensiivsete lahingute ja mürskude eest, väites, et ZSU on tulemas.
9. juulil andis Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi korralduse Ukraina sõjaväele, sealhulgas Lõuna operatiivväejuhatuse elementidele, okupeeritud territooriumid tagasi vallutada. Samal päeval teatas Ukraina kaitseminister Oleksi Reznikov, et Ukraina koondab pealetungi jaoks miljonipealist võitlusjõudu. Hiljem rääkis Reznikov, et tema intervjuu ajal tekkis arusaamatus ning 1 miljon on Ukraina "julgeoleku- ja kaitsesektori tööjõud kokku". Ta eitas ka "spetsiifilise ründeoperatsiooni" toimumist.
24. juulil teatas Hersoni piirkonna ametnik Serhi Hlan, et "Hersoni piirkond vabastatakse septembriks kindlasti ja kõik okupantide plaanid kukuvad läbi".
Sõjaajaloolane Phillips O'Brien märkis mõni kuu hiljem ajakirjas The Atlantic kirjutades, et on ebatavaline, et üks pool andis avalikult märku kavandatavast rünnakust. Ta arvas, et julgustades venelasi tooma sõdureid Dnepri lääneküljele ja seejärel rünnates sildu, tekitas see neile lõksu.
Varajased võitlused.
Juuli alguses osales Ukraina armee väiksemates kokkupõrgetes Vene vägedega. 11. juulil teatas Ukraina sõjavägi, et vallutas tagasi Ivanivka küla Hersoni oblastis. Ukraina väed tabasid HIMARS-rakettidega Nova Kahhovkat, Venemaa komandopunkti Hersoni linnas ja teatasid, et see tappis 12 ohvitseri ja ühe Vene kindralmajori. Pärastlõunaks teatasid Ukraina võimud, et Vene väed viivad varustust Dnepri vasakkaldale, tekitades tänavalahinguteks valmistudes Hersoni linnas teetõkkeid. Ukraina võimud kutsusid Zaporižžja oblasti tsiviilelanikke evakueeruma, mis viitas sellele, et peagi on tulemas suur vasturünnak. 13. juulil teatas Hersoni piirkonna sõjaväeadministratsiooni juht, et Ukraina alustas vasturünnakuid kogu Mõkolajivi–Hersoni–Zaporižžja rindejoonel.
Ukraina väed hävitasid Vene laskemoonalao Radenskis (umbes 26 km Hersoni linnast kagus) ja täpsustamata Vene positsioonid Nova Kahhovkas. Ukraina jätkas järgmisel nädalal Venemaa sihtmärkide löömist ja Hersoni poole lähenemist.
Ettevalmistusfaas ja esialgsed rünnaku teadaanded.
Hersoni piirkonna ametniku Serhi Hlani 24. juuli avalduse kohaselt olid Ukraina rünnakud Antonivka maanteesilda ja teist olulist silda kahjustavad ning Venemaa laskemoonaladudele ja komandopunktidele suunatud rünnakud pealetungi ettevalmistamiseks. Päev varem teatas Hlan, et Ukraina väed on Hersoni oblastis mitu küla tagasi vallutanud, kuid Ukraina võimud palusid tsiviilelanikel mitte avaldada teavet rünnaku edenemise kohta enne ametlikke avaldusi. 26. juulil tabas Antonivka maanteesilda uuesti Ukraina HIMARSi raketilöögi. Sild jäi konstruktsiooniliselt terveks, samal ajal kui silla sõidutee pind oli kahjustatud.
27. juulil 2022 teatasid Ukraina väed, et on võtnud kontrolli tagasi Lozove ja Andrijivka külades, mõlemad Inhuletsi jõe idakaldal, Hersoni oblastis Berõslavi rajoonis. Järgmistel kuudel korraldasid Ukraina väed rea piiratud maapealseid rünnakuid, samuti mitmeid õhu- ja raketirünnakuid Venemaa sihtmärkidele Lõuna-Ukrainas. 9. augustil kahjustasid plahvatused tugevalt Venemaa õhuväebaasi Krimmis Novofedorivkas. Üks anonüümne Lääne ametnik väitis, et plahvatused, mille põhjustas tõenäoliselt Ukraina rünnak, "võtsid enam kui pooled [Venemaa] Musta mere laevastiku mereväe lennunduslennukitest kasutusest välja".
Kuigi need Ukraina rünnakud olid teatud eduga, ei kahjustanud need Venemaa kaitset lõunas ega saavutanud läbimurret. 10. augustil ütles nimetu Ukraina sõjaväeametnik Politicole, et vasturünnak algas tõsiselt 9. augustil. Al Jazeera väitis aga, et mõlemad pooled olid näiliselt üksteisega ummikuni võidelnud, kusjuures Ukraina suurpealetung ei realiseerunud.
Eelnev Venemaa pealetung lõunas.
20. augustil alustasid Vene väed väikese pealetungi Lõuna-Ukrainas, kusjuures Ukraina allikad tunnistasid, et Vene väed on edasi liikunud ja saavutanud edu Blahodatne ja Vasõlkõ linnades Mõkolajivi oblastis. 22. augustil saavutasid Vene väed mõningast edu Mõkolajivi linnast idas ja Hersoni oblasti loodeosas, viies Ukraina väed rindejoonelt 36 km kaugusele põhja ja 28 km sügavale Mõkolaji oblasti territooriumile kahe eesmärgiga, et sundida lääne suunas Mõkolaivi linna suunas või põhja suunas Dnipropetrovski oblasti suunas eesmärgiga vallutada Krõvõi Rihi linn, kus on tugev Ukraina vägede koondumine ning kust on plaanis alustata vastupealetungiga Hersoni, Melitopoli, Enerhodari, Berdjanski ja Krimmi suunal. Samal päeval võtsid Vene väed oma kontrolli alla Blahodatne umbes 45 km Mõkolajivi linnast idas ja 12 ruutkilomeetri suuruse kontrollivööndi.
23. augustil teatas Venemaa kaitseministeerium, et Vene väed on jõudnud edasi Oleksandrivkast loodesse, Hersoni linnast ligikaudu 38 km läänes ja jõudnud Hersoni-Mõkolajivi oblasti halduspiirini. Ukraina väed andsid kätte suurtükilöökidega 7. kaardiväe õhurünnakdiviisi Vene 247. õhudessantrügemendi asukoha ja Tšornobajivka laskemoonalao. Samal päeval jätkasid Vene väed Uragani rakettidega õhu- ja suurtükirünnakuid Dnipropetrovskile, Krõvõi Rihile ja Mõkolajivile.
24.–25. augustini jätkasid Vene väed oma rünnakuid, kuid edasisi edusamme ei tulnud. 27. augustil toimusid Venemaa ja Ukraina vägede kokkupõrked Hersoni oblasti loodeosas Potomkõne juures; mõlemad pooled väitsid, et tõrjusid rünnaku. Samal ajal jätkasid Venemaa ja Ukraina õhulööke selles piirkonnas, kusjuures Ukraina Lõuna operatiivjuhatus teatas edukatest tabamustest kolmel jõeületuskohal (Antonivka ja Darivka sillad ning Kahhovka hüdroelektrijaam) ja kahel Vene pataljoni taktikalisel rühmal.
Sõjauuringute instituut on tunnustanud Ukraina lõunapoolset pealetungi kirjutades: "Kiievi pikk arutelu ja seejärel teade Hersoni oblastile suunatud vastupealetungi operatsioonist tõmbas olulised Vene väed eemale sektoritest, kus Ukraina väed on viimastel päevadel korraldanud otsustavaid rünnakuid."
Vasturünnak.
August.
29. augustil teatas Zelenskõi täiemahulise vasturünnaku algusest Venemaa poolt okupeeritud territooriumi tagasivõtmiseks lõunas. Seda väidet kinnitasid nii Ukraina parlament kui ka Lõuna operatsioonijuhatus.
Operatsiooni alguses väitsid Ukraina operatiivrühm "Kahhovka" ja mõned Ukraina ametnikud, et nende väed on murdnud läbi kaitseliinidest, mille mehitasid 109. DRV rügement ja Vene langevarjurid. 109. DRV rügement oli ajateenijaüksus, mis oli teadaolevalt Hersoni piirkonnas garnisoniteenistuses. Ukraina ametnikud teatasid ka, et nad tabasid ja hävitasid piirkonnas asuvat suurt Vene baasi, kuna Ukraina õhu- ja suurtükiväe pommitamine Venemaa positsioonidele suurenes. Okupeeritud Hersoni võimud nimetasid neid väiteid "võltsiks" ja "illusiooniks", kuid teatasid ka töökoha evakueerimisest Nova Kahhovast pärast Ukraina raketirünnakuid. Kohalikud teatasid rasketest lahingutest üle Hersoni rindejoone, samal ajal kui elektrivõrgud ajutiselt katkesid ja tsiviilelanikke evakueeriti. Piirkonnas viibinud NPR-i ajakirjanik kinnitas võitluse suurenenud intensiivsust ja seda, et rohkem Ukraina vägesid liigub eesliinile. Ukraina valitsus ja sõjavägi keeldusid suures osas rääkimast territoriaalsetest muutustest pealetungi esimesel päeval, kuigi anonüümsed Ukraina ametnikud, lääne ajakirjanikud ja mitmed Venemaa militaarblogijad teatasid, et Ukraina väed vallutasid mitu asulat Hersonist põhja- ja loodeosas sillapeas. Inhuletsi jõgi, samuti Hersoni-Dnipropetrovski oblasti piirist lõuna pool. Nende hulgas olid Suhhõi Stavoki, Novodmõtrivka,Arhanhelske, Tomõna Balka ja Pravdõne külad. Samuti ründasid ukrainlased Dnipro jõel Vene pontoonlaevu.
30. augustiks hakkas Venemaa suurel hulgal vägesid ja varustust suunama Hersoni rindejoonele, et tõrjuda Ukraina pealetungi. Samal ajal tugevdas Ukraina rünnakuid Venemaa koondumispunktidele, laskemoonaladudele, sildadele ja teistele sihtmärkidele. Hersoni linnas teatati lahingutest Ukraina partisanide ja venemeelsete julgeolekujõudude vahel. Vene militaarblogijad väitsid, et Mõrne, Soldatske ja Snõhurivka juures käisid lahingud, Ukraina võttis tagasi Ternovi Podõ, kuid tõrjuti Pravdõnes ja Oleksandrivkas. Kreeka aukonsuli Hersonis Pantelis Boubourase sõnul olid ukrainlased Hersoni linna lähistel suhteliselt kergesti murdnud Venemaa esimese kaitseliini, kuid kohanud piirkonnas palju jäigemat vastupanu Venemaa teises kaitseliinis. 31. augustiks oli see teine liin lahingute põhirõhk, kusjuures Boubouras teatas, et kohalikud allikad olid teatanud, et mõlemad pooled kannavad suuri kaotusi. Siiski teatas üks vene ajaveebipidaja, et ukrainlased liiguvad edasi Võssokopillja poole põhja pool, kuigi üldine olukord põhjarindel jäi ebaselgeks. Militaarblogijad väitsid ka, et venelased suutsid stabiliseerida rindejoone Oleksandrivka ja Blahodatne juures, kuid ebaõnnestusid Mõrne'i tagasivallutamise katsel. Ukraina edusammudest teatati ka Ternovi Podõs ja Ljubomirivkas. Hiljem samal päeval väitsid Ukraina allikad, et neli väikest küla on juba tagasi vallutatud, kuigi ka Ukraina sõdurid avaldasid oma arvamust, et see operatsioon ei olnud suur vasturünnak, vaid pigem lokaliseeritud operatsioon. Ukraina presidendi nõunik Oleksi Arestovõtš hoiatas, et pealetung saab olema "aeglane operatsioon vaenlase jahvatamiseks", mitte kiire ja massiline rünnak.
September.
1. kuni 2. septembrini teatasid Venemaa blogijad Ukraina edasistest edusammudest, aga ka mitmetest edukatest Venemaa vasturünnakutest. Paljud külad olid väidetavalt vaidlustatud. 2. septembril kuulutasid Ukraina võimud Zaporižžjas välja leinapäeva pärast 128. mägiründebrigaadi rünnaku alguspäevadel kantud suuri kaotusi. Briti kaitseministeerium teatas 3. septembril, et Ukraina väed on Hersoni oblastis teinud kolm peamist ründeliini ning neil on sõjalise eelise taktikaline üllatus Venemaa komandöride vigade ja Venemaa logistiliste probleemide tõttu. Ukraina väed hävitasid Venemaa pontoonsillad. Hersoni linna kesklinna lähedal kostis tulistamist. Samal päeval väitsid Venemaa militaarblogijad, et Ukraina väed vallutasid Blahodativka küla ja tõmbusid tagasi mõnelt positsioonilt Suhhõi Stavoki lähedalt.
4. septembril teatas president Zelenskõi kahe küla vabastamisest Hersoni oblastis ja ühe küla Donetski oblastis. Ukraina võimud avaldasid foto, millel on näha Ukraina vägede poolt Võsokopilljas Ukraina lipu heiskamist. 6. septembril alustas Ukraina teist pealetungi Harkivi piirkonnas, kus saavutas kiire läbimurde. Samal ajal jätkusid Ukraina rünnakud ka lõunarindel, kuigi teated territoriaalsete muutuste kohta olid suures osas kontrollimatud.
9. septembril väitsid ukrainlased, et 1500 sõdurist koosnevat Vene 247. kaardiväe õhurünnakrügementi enam ei eksisteeri ning nende väed said surma või haavata. Novembris Hersoni vabastamise ajal jäädvustatud dokumendid näitasid, et valdav enamus neist kaotustest olid "200" ehk surmakood.
President Zelenskõi ütles 12. septembril, et Ukraina väed on nii lõunas kui idas Venemaalt tagasi võtnud kokku 6000 km2. BBC teatas, et ei saa neid väiteid kontrollida.
13. septembril taandusid Vene väed Kõselivkast, Hersonist 15 km kaugusel asuvast asulast. Samal päeval postitas Venemaa toetatud Hersoni oblasti juhi asetäitja video asula äärelinnast, milles ta väitis, et Ukraina väed ei ole suutnud sinna siseneda. Melitopoli linnapea teatas, et Vene väed hülgasid linna ja liiguvad Venemaa käes olevasse Krimmi. Samuti väitis Ukraina, et vallutas 13. septembril tagasi Oleksandrivka. Kohalik ametnik väitis, et Ukraina on Kõselivka tagasi võtnud, kuid seda ei suudetud 14. septembriks kinnitada. Ukraina edasitungi pidurdamiseks lasid Vene väed Inhuletsi jõel õhku tammi, mis ujutas üle osa rindejoonest.
24. septembriks hindasid USA ametnikud, et Venemaa olukord Hersoni rindel halveneb, kuna kohalikud väed kannatavad halva moraali all ja on suures osas ära lõigatud varustusliinidest, kuna kaotati üle Dnipro jõe sildasid. Venemaa sõjaväekomandörid olid väidetavalt palunud taanduda rohkem kaitstud positsioonidele, kuid president Putin oli sekkunud ja keelanud igasuguse taganemise, mis annaks ära Hersoni linna.
27. septembril väitsid Ukraina ametnikud, et Hersoni telefoni pealtkuulamine näitas, et tundmatu Vene rügemendi koosseisu vähendati 2000 sõdurilt 50-le.
Oktoober.
2. oktoobril, vaid kaks päeva pärast Hersoni annekteerimist Venemaa poolt koos Zaporižžja, Luhanski ja Donetski oblastiga ning päev pärast seda, kui Ukraina väed vallutasid tagasi strateegilise Lõmani raudteesõlme Donetski oblastis, alustasid Ukraina väed vastupealetungi liinil Arhanhelskest. Osokorivka Hersoni piirkonnas Hersoni-Dnipropetrovski piirist lõuna pool. Nad liikusid lõunasse piki Dnepri läänekallast ja vallutasid tagasi Zolota Balka ja Mõhhailivka ning liikusid edasi lõunasse järgmise sihtmärgi Dudtšanõni. Ukraina president Volodõmõr Zelenski teatas, et Ukraina väed vabastasid Hersoni-Dnipropetrovski oblasti piirist lõuna pool Inhuletsi jõel asuva Mõroljubivka (23 km Hersoni linnast loodes) ja Arhanhelske. Hersoni oblasti ametisse seatud Venemaa juht Volodõmõr Saldo ütles, et "selles piirkonnas toimus läbimurre" ja nimetas olukorda "pingeliseks".
3. oktoobriks oli Vene armee ümbritsetud Hersoni oblasti põhjaosas, Ukraina väed üritasid jõuda Berõslavini. Ukraina väed jätkasid edasitungi lõunasse Nova Kahhovka suunas ning geolokatsiooniga kaadrid näitasid, et nad vabastasid Mõhhailivka, Havrõlivka ja Novooleksandrivka mööda teed T0403. Kaadrid sotsiaalmeedias ja Venemaa militaarbloggeri diskursus viitasid ka sellele, et Ukraina väed edenesid maanteest T0403 lääne pool, vabastades Hreštšenivka 1. oktoobril. Vene allikad teatasid ka, et Ukraina väed vabastasid asundused liinil Ljubomirivka–Biljaivka–Novoolesandrivka. Rünnak jätkus lõuna suunas Davõdiv Bridi, Velõka Oleksandrivka ja Dudtšanõ linnadega, mis kuulutati vabastatuks 4. oktoobril. 5. oktoobril teatas Hersoni oblasti venemeelne asejuht Kirill Stremousov, et Venemaa väed "koonduvad ümber", et anda Ukraina vägedele "tagasilöögid"; ta lisas, et Ukraina edasitung oli "peatatud" ja seetõttu "ei olnud võimalik" AFU-l läbi murda Hersoni linna. Samal päeval teatati, et Vene ohvitserid lahkusid Snõhurivkast, samal ajal kui mõned väed jäid kohale. Ukraina pool otsis kinnitust.
Nagu kinnitas Sõjauuringute Instituut (ISW), teatasid mitmed Venemaa ja Ukraina allikad 4. oktoobriks, et Ukraina väed vallutasid Davõdiv Bridi, Mala Oleksandrivka, Velõka Oleksandrivka, Novodmõtrivka, Starosilja, Dudtšanõ Kahhovka veehoidla kaldal, Tšerešneve, Novovoskresenske, Maiske, Petropavlivka, Trõfonivka, Novovasõlivka, Tšervone, Novohrõhorivka, Nova Kamjanka, Pjatõhhatkõ, Sablukivka ja Katškarivka pärast seda, kui Vene väed need 4. oktoobril ümberpiiramise vältimiseks maha jätsid. Sõja algusest saadik oli Lõuna-Ukrainas vabastatud kokku 2400 ruutkilomeetrit. Ukraina väed jõudsid Novopetrivka külla. Novovasõlivka, Novohrõhorivka, Nova Kamjanka, Trõfonivka ja Tšervone Berõslavi rajoonis olid ametlikult Ukraina vägede kontrolli all juba 12. oktoobril.
13. oktoobril teatas Venemaa valitsus Hersoni linna tsiviilelanikkonna evakueerimisest pärast Venemaal ametisse seatud Hersoni oblasti juhi Volodõmõr Saldo palvet.
15. oktoobril jätkus Ukraina suur vastupealetung Hersoni põhjarindel Dudtšanõ, Mõlove ja Suhhanove suunas. 18. oktoobril ütles Venemaa vägede uus ülem Ukrainas kindral Sergei Surovikin Vene televisioonis, et Hersoni kaitsmine "ei ole lihtne" ja "vaenlane üritab pidevalt rünnata Vene vägede positsioone." Michael Clarke prognoosis, et ukrainlased osalesid Hersoni oblasti kohal vaenlase õhutõrje mahasurumise (SEAD) operatsioonis.
22. oktoobril kutsusid Venemaa okupatsioonivõimud Hersoni linna elanikke üles "viivitamatult lahkuma", viidates pingelisele sõjalisele olukorrale. Samal päeval ilmusid kinnitamata teated Mõlove'i vabastamisest Ukraina poolt.
2022. aasta oktoobri lõpus tunnistas Ramzan Kadõrov 23 kadõrovlase surma ja veel 58 inimese vigastamist haruldases teates, milles tunnistas inimohvreid. Ta teatas, et nad tapeti Hersonis Ukraina suurtükiväe rünnakute tõttu selles piirkonnas. Oktoobri lõpus ütles Ukraina luureülem kindralmajor Kõrõlo Budanov, et Hersonis viibib vähemalt 40 000 Vene sõdurit, sealhulgas mereväe jalavägi, eriüksuslased ja VDV õhudessantväelased.
November.
9. novembril olid Ukraina väed lähedal Snõhurivkasse; Venemaa teatas oma vägede väljaviimisest Hersonist ja Dnepri paremkaldalt.
10. novembril ilmus video, millel oli kujutatud Snõhurivkas Ukraina lippu lehvimas. Samuti olid Ukraina väed taastanud kontrolli Khersonist 15 kilomeetrit loodes asuva Kõselivka üle. Samal päeval teatas Ukraina relvajõudude ülemjuhataja Valeri Zalužnõi, et Ukraina väed on alates 1. oktoobrist tagasi võtnud 41 asulat Hersoni suunas.
11. novembril sisenesid Ukraina väed Hersoni linna. Sõdureid ootasid rahvahulgad, kes skandeerisid "Slava Ukraini!" ja "ZSU!" ("Zbroini sõlõ Ukrainõ", Ukraina relvajõud).
Järelmõju.
Pärast Hersoni tagasivallutamist jätkas Ukraina piirkonnas pealetungivaid sõjalisi operatsioone. Teate kohaselt näidati 12. novembril videos, kuidas Ukraina eriüksused ületasid kiirpaatidega Dnepri-Bugi suudmeala ja ründasid Kinburni poolsaarel paiknevaid Vene vägesid. Samal päeval teatasid Vene okupatsioonivõimud, et nad valmistuvad lahkuma Dnepri jõe idakaldal asuvast Nova Kahhovka linnast. Järgmisel päeval teatas Venemaa meedia, et 20 Ukraina "sabotööri" riigi relvajõududest ja neli alust hävitati katsel randuda Pokrovskes Kinburni poolsaarel.
Hersoni oblasti administratsioon kutsus 13. novembril Hersoni elanikke ja teiste hiljuti vabastatud piirkondade elanikke Dnepri paremkaldal evakueeruma riigi turvalisematesse osadesse, kuna kardeti, et Vene väed võivad "alustada võitlust tsiviilelanikkonna vastu. " Zelenskõi 14. novembril Hersonis peetud kõne ajal kirjeldas NOS kohapealset olukorda kui "omamoodi väljaütlemata relvarahu" ja et "mõlemad sõdivad osapooled olid teinud omamoodi pausi ega tulistanud üksteist ulatuslikult". Vene väed olid endiselt lähedal jõe idakaldal ja Hersoni linnas jätkus ravimite puudus ning side-, vee-, kütte- ja elektrivõrgud olid tugevalt kahjustatud.
Ukraina lõuna operatiivväejuhatuse teatel ründasid Ukraina raketi- ja suurtükiväeüksused 15. novembril Venemaa positsioone Dnepri jõe vasakkaldal ja Kinburni sääre piirkonnas.
Kogu Ukraina vastupealetungi käigus olid nad novembris vabastanud Velõkõ Potjomkini saare. 9. detsembril väitsid mõned Ukraina ametnikud, nagu presidendi nõunik Oleksi Arestovõtš ja kolonelleitnant Konstjantõn Mašovets, ning ka mõned mitteametlikud Venemaa allikad, et Vene väed, täpsemalt 80. Arktika mootorrelvade brigaad, 25. Spetsnazi rügement ja 4. BARSi erilahinguarmee reserv, oli pärast edukat dessantoperatsiooni saare uuesti okupeerinud. Sellele vaidlustas aga Hersoni kuberneri nõunik Serhi Hlan, kes väitis, et Venemaa ei viibi saarel. Ukraina relvajõudude peastaap väitis Hlanile vasturääkides 15. detsembril, et Venemaa on alustanud tsiviilelanike sunniviisilist väljasaatmist Velõkõ Potjomkini saarelt, mis näitab, et Vene väed kontrollisid saart.
Analüüs.
10. septembril 2022 teatas Taras Berezovets, et lõunapoolne vasturünnak oli osa "desinformatsioonikampaaniast", et juhtida Venemaa tähelepanu kõrvale Harkivi oblastis ettevalmistatavast tegelikust vasturünnakust. Sõjauuringute instituut analüüsis, et Vene väed alustasid varustuse viimist idarindelt lõunapoolsetele rindetele, et valmistuda eelseisvaks vastupealetungiks. Seega jäeti Venemaa rindejooned Harkivi oblastis Ukraina edasitungile suhteliselt kaitseta.
24. septembril 2022 teatas The New York Times, et Ukraina komandörid ja sõjaväelased tunnistasid, et kandsid Hersoni pealetungi ajal suuri kaotusi, mille peamisteks põhjusteks olid laskemoona puudumine, tugev Venemaa kaitse ja Vene suurtükivägi. Ühes Ukraina pataljonis olid kaotused nii suured, et üksuste liikmeid vahetati kolm korda välja. Ukraina kolonel Vadõm Suhharevskõi omistas osa Ukraina võidust Hersonis lääne partnerriikide saadetud suurtükiväesüsteemidele, juhitavale laskemoonale ja pikamaa raketiheitjatele, vahendas The Washington Post.
Pärast Hersoni vabastamist ütles Sõjauuringute Instituut, et "Venemaa taandumine Hersoni linnast sütitab ideoloogilise lõhe sõjameelsete tegelaste ja Venemaa presidendi Vladimir Putini vahel, mis kahandab usaldust Putini pühendumuse ja võime vastu täita oma sõjalubadusi". märkides kriitikat Venemaa valitsuse suunas selliste natsionalistlike tegelaste poolt nagu Aleksandr Dugin, Igor "Strelkov" Girkin ja Wagneri grupp; ISW märkis ka seda, kuidas "Venemaa sõjaline juhtkond üritab ja suures osas ei suuda integreerida paljudest erinevatest organisatsioonidest koosnevaid lahinguvägesid, millel on palju erinevat tüüpi ja erinevat tüüpi oskusi ja varustust ühtsemasse lahingujõududesse Ukrainas", märkides eriti organiseerituse puudumist. Donetski Rahvavabariigist ja Luganski Rahvavabariigist saabuvatest sõjalistest jõududest.