tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maahaldjas

Sageli ei osata maahaldjate ja maa all asujate vahel vahet teha. Vanal ajal meelitati maahaldjat ohvritega, kui ehitus käsil oli, kuna vastasel korral lõhkus ta öösel kõik ära, mis päeval tehtud. Kirikute ehitamisel ohverdati härgi, nurgakivi alla pandi hõbedat ja hõberaha. Isegi elumaja ehitamisel kuulati maahaljaid – sinna kuhu hobune seisma jäi palkidega, sinna võis ehitada.
Maa-alune

Maa-alune on tegelastüüp eesti mütoloogias. 
Maa-alune vägilane võib küll igal pool maa all elada, kuid eriti meeldib neile elutseda aga inimeste eluasemete juures, majade all ja ümbruses. Neid võib ka leida keldritest, põranda ja uste alt, samuti kivide ja kändude alt.
Yasmin Levy

Yasmin Levy (heebrea: יסמין לוי‎; sündinud 23. detsembril 1975 Jeruusalemmas) on sefaradi juudist Iisraeli laulja ja laulukirjutaja.
Anette Käis

Anette Käis (Annette Julie, varasemad perekonnanimed Lauk ja Budkovsky; 3. mai 1891 Leevi vald – 1. august 1942 Sosva, Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti pedagoog ja koolijuht.
Isiklikku.
Tema esimene abikaasa oli gümnaasiumiõpetaja Vitold Budkovsky ja teine pedagoog Johannes Käis. Ta oli Naiskodukaitse Võrumaa ringkonna esimene esinaine. 
Ta küüditati NKVD poolt 14. juunil 1941 Võrust Sevurallagi vangilaagrisse Siberis. Surmaotsus.
Lembit Lepp

Lembit Lepp (17. jaanuar 1931 Mustajõe, Võrumaa – 31. jaanuar 2002 Põlva) oli eesti kunstnik (graafik ja maalikunstnik) ja vabadusvõitleja.
Ta õppis Võru 1. Keskkoolis. 1947–1949 osales ta Võru koolinoorte salajases Noorte Kuperjanovlaste Organisatsioonis.
Aastatel 1957–1961 õppis ta Tartu Kunstikoolis, 1961–1962 töötas kunstiõpetajana. Aastatel 1963–1989 oli ta Eesti Rahva Muuseumi kunstnik.
Paul Mitt

Paul Mitt (31. august 1896 Aleksandri vald – 10. jaanuar 1969 Tallinn) oli eesti pedagoog, ühiskonnategelane ja kirjamees.
Kirjandustegevus.
Ta on kirjutanud ajaleheartikleid ja jutte, nt "Eedi: jutukesed noortele" (1921).
Mehdi Hasan

Mehdi Raza Hasan (sündinud 10. juulil 1979 Swindonis) on Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide kodakondsusega ajakirjanik.
Ta juhib telekanali Al Jazeera English jutusaadet "Head to Head".
Afyonkarahisari provints

Afyonkarahisari provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Afyonkarahisar.
Konserviavaja

Konserviavaja on tööriist plekist konservikarpide avamiseks.
Toitu konserveeriti plekktoosidesse juba 1772. aastal Hollandis, kuid esimesed konserviavajad patenteeriti alles 1855. aastal Inglismaal ja 1858. aastal USA-s. Need olid lihtsad ja töötasid kangipõhimõttel. Varem avati konservipurke enamasti haamri ja peitliga.
Tänapäeval tuntud pöörleva lõikekettaga konserviavaja patenteeriti 1870. aastal. Algul peeti seda tavakasutaja jaoks liiga keeruliseks. 1925. aastal lisati teine, hambuline rattake, mis muutis käsitsemise lihtsamaks. Teise maailmasõja ajal loodi avajamudelid P-51 ja P-38 sõjaväeliseks kasutamiseks. Neil oli kinni klapitav tera ja puudus käepide, mille tõttu oli avaja väga väike. 1950. aastatel loodi elektrilised konserviavajad.
On mitmeid meetodeid konservikarbi avamiseks ilma konserviavajata, kui konserviavaja ei ole kättesaadav. Üks on hõõrudes seda vastu lamedat kivipinda, kuni kaane äärise ülemine osa kulub läbi. Konservikarpi saab samuti avada terasest lusikaga, või mistahes vahendiga mis võib lõigata kaane plekki.
Poti laat

Poti laat on traditsiooniline laat Raplamaal Märjamaa vallas, millele pandi alus 19. sajandi keskpaigas. Tänapäevani toimub see kord aastas augustis Vana-Vigala külas mõisa pargi lähedal.
Laat on tuntud mitmekesise ja meeleoluka laadaprogrammi poolest. Laadal müüakse omatoodangut, käsitööd, talukaupa, istikuid ja tööstuskaupu.
Ajalugu.
Vigala Poti laata on mainitud 1855. aastal olevat samanimelise kõrtsi juures Tallinna–Pärnu maantee veerel (tänapäeval jääb see Leibre külla). Laada tähtsaim kaup oli siis lina. Laadaplats oli üle maantee otse kõrtsi vastas. Sinna püstitati mõisa poolt paekivist kaubamaja.
2012. ja 2013. aastal jäi laat ära.
2014. aastal väisas laata Eesti Vabariigi põllumajandusminister Ivari Padar, kes andis päeva juhile Tanel Paavelile intervjuu ja juhatas sisse kohalike pritsumeeste etteaste.
Diana Arno

Diana Arno (sündinud 29. jaanuaril 1984 Tallinnas) on eesti iluduskuninganna, modell ja moedisainer. 
Praegu loob ta uusi kollektsioone kaks korda aastas omanimelise rõivabrändi Diana Arno alt. Diana Arno avas firma esinduspoe Tallinnas aadressil Rotermanni 14 märtsis 2018. 
Arno võitis 2009. aastal nii võistluse Miss Tallinn kui ka Miss Estonia. Ühtlasi esindas ta 2009. aastal Eestit võistlusel Miss Universe.
Mart Murdvee

Mart Murdvee (18. märts 1951 Tabivere – 29. jaanuar 2022 Tallinn) oli eesti psühholoog ning õpetaja ja õppejõud.
Haridustee.
Ta lõpetas 1969. aastal Tartu 1. Keskkooli, 1974. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse eriala ning 1989. aastal kaugõppes "cum laude" Tartu Riikliku Ülikooli sotsiaalpsühholoogia eriala.
Aastatel 1996–1998 täiendas ta end: müügi- ja juhtimisalane nõustamine ("European Bank for Reconstruction and Development, Turn Around Management Programme – Advisory programme in management and sales," 1996–1997); Euroopa Liiduga seotud riigiamet ("Austrian Federal Academy of Public Administration, Seminar" “Preparing Austria’s Civil Service for the European Union”, 1997); riigikaitse (Kõrgemad Riigikaitse Kursused, 1998); töö migrantidega ("Otto Benecke Stiftung e.V., Deutschland, Seminar" “Arbeit mit jungen Migranten in Deutschen Bundesrepublik”, 1998).
Psühholoogiaeriala doktorandina Poolas Sileesia Ülikoolis uuris ta tööstressi ja heaolu seost ("Occupational stress and well-being: moderating role of work-family conflict and locus of control"; juhendajad "dr. habil". B. Kožuscnik ja prof. M. Teichmann).
Töökäik.
Ta alustas oma pedagoogitööd üldhariduskoolis ja lõpetas ülikoolis. Vahepeale ja kõrvale mahtusid trükkimise ja trükiste kujundamisega ning nõuandmisega seotud ametid, aga ka teaduslike uurimistega seotud tööd. Uurijana tegi ta faktilisi, statistilisi ja analüütilisi töid, kusjuures statistilistel andmetöötlustel kasutas ta nii korrelatsioon- ja faktoranalüüse kui muid meetodeid. Tema põhiteemad lektorina olid distsipliin, motivatsioon, juhtimine, töötajate juhendamine
Isiklikku.
Tema isa oli kapten Agu Murdvee, poeg on dirigent ja viiuldaja Mikk Murdvee.
H. L. Hix

H. L. Hix (pseudonüüm, kodanikunimega Harvey Lee Hix; sündinud 1960) on Ameerika luuletaja. 
Ta on tõlkinud eesti keelest inglise keelde.
Ain Roost (kettaheitja)

Ain Roost (sündinud 12. mail 1946 Uppsalas Rootsis) on eesti päritolu Kanada kettaheitja. 
Tema vanemad põgenesid 1944. aastal Eestist. Kui ta oli viieaastane, siis kolis perekond Kanadasse.
Ta esindas Kanadat 1972. ja 1976. aasta OM-il.
Aleksander Maaker

Aleksander Maaker (hüüdnimega Torupilli-Sass; 20. oktoober 1890 (ukj) Muda, Hiiumaa – 28. jaanuar 1968) oli eesti torupillimängija. 
Tema onu oli torupillimängija Juhan Maaker (Torupilli-Juss).
Alexander Gronsky

Alexander Gronsky (sündinud 1980 Tallinnas) on Lätis Riias elav vene fotograaf. 
Ta on tuntud eelkõige Venemaast tehtud maastikufotode kaudu, mida ta on eksponeerinud ka isikunäitustel. Tema loomingust on antud välja fotoraamatuid.
Allan Martinson

Allan Martinson (sündinud 8. oktoobril 1966 Tartus) on eesti tehnoloogiaettevõtja ja investor.
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 1. Keskkooli ning 1991. aastal Moskva Riikliku Ülikooli, kus õppis arvutusmatemaatika ja küberneetika teaduskonnas.
Ta on üks uudisteagentuuri Baltic News Service (asutatud aprillis 1990) ja infotehnoloogiaettevõtte MicroLink (asutatud augustis 1991) asutajaid.
Ta on olnud ettevõtte Starship Technologies tegevdirektor (2015–2018).
Martinson on olnud ka Cherry Meedia OÜ üks investoreid (2011–2016) ja juhatuse esimees (2013–2014).
Ta on osaühingu MTVP omanik, mille nimi võiks olla tuletatud kunagise äriühingu Martinson Trigon Venture Partners nimest.
Isiklikku.
Allan Martinson oli aastatel 2012–2018 abielus Karoli Hindriksiga Neil on ühine tütar (sündinud 2013).
Henry Jackson Watt

Henry Jackson Watt (1879–1925) oli šoti päritolu eksperimentaalpsühholoog. 
Watt oli Oswald Külpe üliõpilane ja Würzburgi koolkonna liige. Teda tunnustatakse eeskätt teedrajavate uurimuste eest vaimse seisundi kohta probleemilahenduses, millele ta viitas mõistega "Einstellung" – seadumus. 
Selle aja võtmesõnaks olid "kujunditeta ideed". Kui varem arvati, et igale aistingule ja tajule peab vastama mingi välismaailma omadus (värv, heledus, kuju jne), siis Külpe avastas psüühilise seisundi, mis ei olnud kujundlik. Watt võttis kasutusele determineerivate assotsiatsioonide meetodi, mis vastandus Wundti ja Titcheneri arvamusele, et assotsiatsioonid moodustavad teadvuse kogu sisu. Koos Würzburgi koolkondlastega olid nad arvamusel, et assotsiativism ei selgita ära mõtlemise mõistet, kuna miski peab mõtet läbi assotsiatiivse võrgustiku õigesti juhendama, et inimene jõuaks õigete järeldusteni.
Elulugu.
Watt sündis ja kasvas üles Aberdeenis Šotimaal. Ta alustas õpinguid 1896. aastal Aberdeeni Ülikoolis, mille ta lõpetas filosoofiamagistrina 1900. aastal. Carl Stumpfi juhendamisel õppis ta 1901–1902 Berliini Ülikoolis, kuid liikus siis edasi Külpe ja Würzburgi juurde, kus lõpetas 1906. aastal doktorantuuri. Watti doktoritöö "Experimentelle Beiträge zu einer Theorie des Denkens" teemaks olid mõtteprotsessid ja probleemilahendus. Ingliskeelne lühikokkuvõte tema tööst avaldati 1906. aastal ajakirjaartiklina "Experimental Contribution to a Theory of Thinking" ("Eksperimentaalne panus mõtlemise teooriasse").
1907. aastal naasis Watt Inglismaale ning pidas psühhofüsioloogialoenguid Liverpooli Ülikoolis ja 1908. aastal psühholoogialoenguid Glasgow' Ülikoolis. 1909. aastal avaldas ta õpetajatele mõeldud raamatu "The Economy and Training of Memory" ("Mälu majandus ja treenimine"). Ta külastas 1914. aastal Würzburgi, kui puhkes Esimene maailmasõda, ning ta paigutati tsiviilvanglasse, kus ta tervis sai jäädavalt kahjustada. Ta vabastati 1915. aastal ja ta naasis Glasgow'sse. 1917. aastal avaldas ta teose "The Psychology of Sound" ("Helipsühholoogia") ja 1919. aastal "The Psychology of Music" ("Muusikapsühholoogia") – teemadel, mida ta oli 15 aastat varem Stumfi juhendamisel uurinud.
Watt suri 1925. aastal 46-aastaselt. Pärast tema surma avaldati veel kaks raamatut: "The Sensory Basis and Structure of Knowledge" ("Teadmiste sensoorne baas ja struktuur") 1925. aastal ja "The Commonsense of Dreams" ("Unenägude tavamõistus") 1929. aastal. Viimases neist pakkus Watt välja alternatiivi Sigmund Freudi unenägude tõlgendamise meetodile.
Andrus Utsar

Andrus Utsar (sündinud 20. märtsil 1976 Tallinnas) on eesti tõstja.
Ta lõpetas aastal 1994 Tallinna Väike-Õismäe Keskkooli.
Ta on osalenud mitmetel Euroopa meistrivõistlustel. 2006 jäi ta vahele dopingu tarvitamisega, kui tal avastati organismist Stanozololi. Ta sai kaheaastase võistluskeelu.
Isiklikku.
Tema isa on tõstja Karl Utsar.
Arshad Sami Khan

Arshad Sami Khan (8. jaanuar 1942 – 22. juuni 2009) oli Pakistani sõjaväelane ja diplomaat.
Aastal 1993 määrati ta Pakistani suursaadikuks Eestis. Ta oli samal ajal suursaadik ka Norras, Taanis ja Rootsis.
Asso Kommer

Asso Kommer (sündinud 17. juulil 1966 Pärnus) on eesti sõjaväelane ja poliitik. 
Ta lõpetas aastal 2003 Tallinna Pedagoogilise Seminari. 
Ta asutas 1993. aastal Läänemaa Vabatahtliku Jäägrikompanii ja oli ka kompanii juht. Kompanii oli seotud 1993. aasta Pullapää kriisiga.
Ta on Pärnumaa Skautide ja Gaidide Maleva juhatuse liige.
Sunghyun Kim

Sunghyun Kim on Lõuna-Korea ooperilaulja, tenor. Ta on üheksanda Klaudia Taevi nimelise konkursi võitja.
Avi Benjamin

Avi Benjamin (sünninimega Avi Nedzvetski; sündinud 3. märts 1959 Tallinnas) on Eesti päritolu Iisraeli helilooja ja artist. 
Tema isa oli pedagoogikateadlane Benjamin Nedzvetski ja ema arst.
Aastast 1991 on ta Iisraeli Gesheri Teatri muusikaline juht.
Hermann Biek

Hermann Biek (kodanikunimi, tuntud ka nimega Ben Berlin; 23. september 1896 Tallinn – 1944, Inglismaa) oli Eestist pärit saksa džässmuusik. 
Ta asutas 1928. aastal Saksamaal orkestri nimega Ben Berlin Dance Orchestra.
Boris Nelke

Boris Cirandi Nelke (10. juuni 1899 Vihula – 15. märts 1972 Örebro) oli eesti laevakapten. 
Ta sai tuntuks laeva Eestirand kaptenina. See laev oli seotud 1941. aastal Nõukogude sõjaväelaste põgenemisega Saksamaa eest Nõukogude Liidu territooriumile. 
Nelke siirdus Teise maailmasõja ajal Rootsi.
Trehaloos-6,6'-dimükolaat

Trehaloos-6,6'-dimükolaat ("cord factor"; lüh TDM) on mitmete mükobakterite perekonda liigitatud bakteriliikide, nagu näiteks nakatamisvõimelised tuberkuloosi mükobakterid, rakukestas paiknev ja eritatav glükolipiid. 
Peremeesorganismides kaitseb molekul bakteriosakesi makrofaagide poolt "ära söömise" eest. 
Lipiide sisaldavatel rakupindadel toimub aktiveerumine ja trehaloos-6,6'-dimükolaat ("cord factor") muutub antigeenseks ning tõsiselt toksiliseks. 
Primaarsele tuberkuloosile iseloomulike tuberkuloosikollete (granuloomide) sees formeeruvad kaseoossed granuloomid TDM-i ja lipiidide interaktsioonide toimel. 
Infektsioossed tuberkuloosi mükobakterid eritavad kasvades märkimisväärsetes kogustes TDMi.
Jekaterina Kalinina

Jekaterina Kalinina (neiupõlvenimega Lorberg; 1882 Paide või Esna mõisavald – 22. detsember 1960 Moskva) oli ühiskonnategelane. Ta oli Nõukogude poliitiku Mihhail Kalinini abikaasa alates 1906. aastast.
1936–1938 töötas ta Vene SNFV Ülemkohtus. Ta vahistati 25. oktoobril 1938 NKVD Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. osakonna poolt süüdistatuna "nõukogudevastases tegevuses ja sidemetes trotskistide ja parempoolsetega". Ta mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi 22. aprillil 1939 § 58 alusel ("17-58-6, 17-58-8 и 58-11 УК РСФСР") ning määrati töö- ja paranduslaagritesse 15 aastaks, kodanikuõiguste äravõtmisega 5 aastaks. 63-aastaselt, tunnistatuna invaliidiks, esitas armuandmispalve ning 11. juunil 1945 "anti armu" ning vabastati kinnipidamiskohast Ustvõmlagist ("Устьвымлаг НКВД").
Veeloomad

Veeloomad on vee-eluviisiga loomad. Nad jagunevad esmas- ja teisveelisteks organismideks. Veeloomade keha on voolujooneline ning liikumiseks kasutavad nad uimi, loibasid või ujunahkadega jalgu.
Esmasveelised.
Esmaveelisteks on peajalgsed, okasnahksed, õisloomad ja käsnad. Nende evolutsioon on toimunud vees. Nad on kõigusoojased ja peamised meeled on kompimis- ja keemiline meel.
Teisveelised.
Teisveeliste hulka kuuluvad veekilpkonnad, vaalad, hülged, delfiinid, mardikad jpt. Nende eellasteks olid maismaaloomad, kes siirdusid vette elama. Eespool nimetatud loomad ei saa vee all hingata ning peavad käima vee peal hingamas.
Territoriaalplaneerimine

Territoriaalplaneerimine ehk regionaalplaneerimine tegeleb mingi kindla maa-ala tõhusa planeerimise ja paigutamisega. Territoriaalplaneerimisel kasutatakse ära antud maa-ala maksimaalset potentsiaali, planeerides seda vastavalt piirkonna looduslikele, majanduslikele, geograafilistele ja sanitaarsetele tingimustele. Regionaalplaneerimist teostatakse nii olemasolevates naabruskondades, linnades, asulates, riikides ja piirkondades, kui ka uute asulate rajamisel. Regionaalplaneerimise põhiline ülesanne on terviklik majanduslik ja territoriaalne infrastruktuur, pakkudes antud piirkonnas parimaid tingimusi tootmiseks, töötamiseks või igapäevaeluks. 
Territoriaalplaneerimist käsitleb regionaalgeoloogia, ehk geoloogia haru, mis uurib Maa geoloogilist ehitust piirkonniti (nt. Läänemere-maade geoloogilist ehitust, Eesti geoloogilist ehitust)
Aokigahara

Aokigahara (jaapani keeles 青木ヶ原 "siniste puude tasandik"), ka Jukai (樹海 "puude meri") on Jaapanis Fuji mäest loodes paiknev mets pindalaga 35 km².
Aokigahara lääneserv, kus leidub mitmeid kiviseid talviti jäätuvaid koopaid, on populaarne turistide ja kooliekskursioonide sihtkoht. Metsas on väga tihedaid alasid, mis neelavad heli ja pakuvad seal viibivatele inimestele üksindustunnet.
Aokigahara metsal on ajalooline maine Jaapani mütoloogias tuntud surnute kummituste "yūrei" asupaigana ning hoolimata arvukatest jaapani- ja ingliskeelsetest hoiatavatest siltidest pearaja juures on see tuntud enesetapukoht (57 suitsiidi 2010. aastal). Sildid soovitavad suitsiidimõtetega metsa sisenejatel mõelda oma perekonnale ja võtta ühendust suitsiidiennetusühinguga.
Geograafia.
Metsa pinnas koosneb peamiselt vulkaanilisest kivimist ning seda on käsitsi, kirka või labidaga raske läbistada. Mets on väga tihe ja rajalt kõrvale kaldudes võib seal kergesti ära eksida. Matkajad ja turistid on seetõttu viimastel aastatel hakanud eksimise vältimiseks ja oma raja märgistamiseks kasutama plastteipi. Liikudes mööda osutatud radu turismiatraktsioonide poole, nagu Jääkoobas ja Tuulekoobas, on esimene kilomeeter metsast risustatud lintide ja muu prügiga, hoolimata võimude katsetest ala puhastada. Pärast esimest kilomeetrit on mets puhtam ning selgeid märke inimeste sealviibimisest on vähe.
Külastajad ja suitsiid.
Aokigahara mets on väidetavalt kõige populaarsem mets Jaapanis, kus sooritada enesetappu. Statistikaid on mitmesuguseid, kuid dokumenteeritud on info, et teatud perioodil kuni 1988. aastani toimus metsas igal aastal umbes 100 suitsiidi. 2003. aastal leiti metsast 105 surnukeha, mis ületas eelneva rekordi 2002. aastast, kui leiti 78 surnukeha. 2004. aastal tappis end metsas 108 inimest. 2010. aastal oli eeldatav enesetapukatsete arv 200, millest 54 lõppes surmaga. Viimastel aastatel on kohalik valitsus lõpetanud sellise statistika avaldamise, üritades seeläbi vähendada Aokigahara tähtsust seoses suitsiididega. 
Väidetavalt tõuseb Jaapanis suitsiidide arv märtsis, rahandusaasta lõpus. 2011. aasta seisuga on levinumad enesetapuviisid poomine ja üledoos ravimitest või narkootikumidest. 
Suur suitsiidide arv on sundinud ametnikke metsa sissepääsu juurde panema silte, mis tungivalt soovitavad hädasolijatel abi otsida ning suitsiidi mitte sooritada. Alates 1970. aastatest on iga-aastasi laibaotsinguid teinud nii politsei, vabatahtlikud kui ka ajakirjanikud. Koha populaarsusele on kaasa aidanud kirjanik Seichō Matsumoto, kes kirjutas 1960. aastal romaani "Puude must meri". Siiski on Aokigaharal suitsiidne ajalugu olnud ka enne raamatu avaldamist ja metsa on pikka aega seostatud surmaga.
Presto

Presto on noodikirjas itaaliakeelne tempomärge, mis tähendab 'väga kiirelt'.
Üks tuntud teoseid, mille tempoks on "presto", on Aram Hatšhaturjani "Mõõkade tants" balletist "Gajane".
Põhja-konnarohi

Põhja-konnarohi ("Alisma wahlenbergii") on konnarohuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taime looduslik levila on Läänemere ümbrus: Soome, Rootsi, , Läti, Leedu, Valgevene ja Loode-Venemaa.
Rauklauk

Rauklauk ("Allium senescens") on amarülliliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taime looduslik levila on Kesk-, Ida- (sh ), Loode- ja Edela-Euroopa ning Aasia.
Tahe sovhoos

Tahe sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Valga rajoonis Taheva külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Koikkülas.
Tahe sovhoos moodustati 1946. aastal.
1983. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 9988 hektarit, millest põllumajanduslikku maad oli 5580 hektarit, sealhulgas haritavat maad ligikaud 3500 hektarit. Sovhoosis oli 1976. aasta seisuga 376 töötajat.
Sovhoos tegeles peamiselt taime- (teravilja- ja kartulikasvatuse) ja loomakasvatusega. Sovhoosi Hargla osakonnas kasvatati seemnekartulit.
Sovhoos likvideeriti 1. juunil 1993.
Värv-varjulill

Värv-varjulill ("Asperula tinctoria") on madaraliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis kasvab taim sagedasena eeskätt loometsades ja looaladel, mujal on teda väga vähe.
Kerakellukas

Kerakellukas ("Campanula glomerata") on kellukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis on kerakellukas sage ja ta kasvab puisniitudel, niitudel, teeservades, kraavikallastel.
Longus karuohakas

Longus karuohakas ("Carduus nutans") on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis leidub taime hajusalt teede ääres, karjamaadel, mererannas.
Põldjumikas

Põldjumikas ("Centaurea scabiosa") on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis tavaline ja ta kasvab kuivades valgusrikastes kohtades.
Kohtla-Järve SK Järve

Kohtla-Järve SK Järve oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Kohtla-Järvel.
Põldtimut

Põldtimut ehk harilik timut ("Phleum pratense") on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis sage ja ta kasvab rohumaadel, niitudel, teeäärtel, samuti põldheinana.
Põld-litterhein

Põld-litterhein ("Thlaspi arvense") on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis on taim sage umbrohi põldudel, aedades, teeäärtel.
Sookerss

Sookerss ("Rorippa palustris") on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis tavaline ning kasvab kallastel, kraavides, niiskematel rohumaadel ja umbrohuna niiskematel põldudel.
Väike robirohi

Väike robirohi ("Rhinanthus minor") on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis sage ja ta kasvab niitudel, puisniitudel, sooservadel.
Läti Botaanikute Selts kuulutas väikese robirohu Läti 2019. aasta taimeks, sest poolparasiidina nõrgestab ta vohavaid kõrrelisi ja liblikõielisi ning annab sellega eluruumi teistele niidutaimedele, aidates seega kaasa looduslike rohumaade liigirikkusele.
Suuremetsa külanõukogu

Suuremetsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Orava külas.
Suuremetsa külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Orava valla territooriumi jagamisel kolme külanõukogu (Kahkva, Luuska ja Suuremetsa külanõukogu) vahel. Administratiivselt kuulus Suuremetsa külanõukogu algselt Võrumaa, 26. septembrist 1950 Räpina rajooni, 1961. aastast Põlva rajooni koosseisu.
1978. aasta seisuga kuulusid Suuremetsa külanõukokku Hanikase, Jantra, Kamnitsa, Kliima, Lepassaare, Marga, Orava, Oro, Piusa, Päka, Rõssa, Saetamme, Suuremetsa, Tuderna ja Vivva küla. 
Suuremetsa külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 156 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Orava sovhoos.
26. märtsil 1992 moodustati Suuremetsa külanõukogu piirides Suuremetsa vald, kuid juba 30. aprillil 1992 nimetati Suuremetsa vald ümber Orava vallaks.
Ühiskassa

Ühiskassa, venepäraselt tuntud ka kui obštšak (vene keeles "общак"), on vene juurtega päti- ja kriminaalide kultuuri (Eesti ja Vene maffia) ühine illegaalne katusorganisatsioon, mis vahendab ja monopoliseerib maffiaäri (näiteks Soomes). On teada, et obštšakil on olnud monopol Soome prostitutsioonis. Seda on peetud Eesti organiseeritud kuritegevuse kõrgeimaks organiks.
Keila jõesaar

Keila jõesaar (ka Keila Jõesaar) on Keila linna juures Keila jõe kahe haru vahele jääv ala (jõesaar).
1960–1961 tehtud maaparandustööde käigus jäi Keila-poolne läänesäng kuivale. Vool läänesängis taastati 2012.
Esimesed märgid jõesaare asustusest pärinevad III–II aastatuhandest eKr. I aastatuhandel kasutasid sealsed elanikud lohukivina tuntud Orjakivi (Keila Jõepargi Orjakivi).
Keskajal ja hiljemgi oli jõesaarel Keila mõis. Tänapäeval asub mõisa peahoones Harjumaa Muuseum.
Mihkel Lepper

Mihkel Lepper (eesnimi ka Mihhail või Michael; 11. märts (vkj)/ 24. märts 1900 Varssavi – 2. mai 1980 Stockholm) oli Eesti tummfilmipioneere.
Ta oli pärit Hiiumaalt Reigi kihelkonnast õigeusklikust perest.
Pärast Esimest maailmasõda töötas ta Tallinnas filmiettevõttes Estonia-Film. 1920. aastail esines näitlejana tummfilmides, mis valmisid Berliinis (nt "Herkules Maier". Reinhold Schünzel Film, 1928).
1924. aastal oli ta filmiajakirja "Film" vastutav toimetaja. Ta lavastas 1929. aastal filmi "Dollarid" ja alustas ka mängufilmi "Jüri Rumm" lavastamist.
1940. aastal läks Lepper baltisakslaste ümberasumise käigus Saksamaale. Teise maailmasõja aastail tegutses ta rindefotograafina Prantsusmaal ja valmistas õppefilme "Landesfilmstelle" juures. Pärast sõda asus ta elama Rootsi ja töötas Stockholmis vabakutselise fotograafina. 
Isiklikku.
Andres Söödi dokumentaalfilmi "Põgenemine" (1991) valmimisel olid tegevad tema lapselapsed Hillar Loor (kaasprodutsent) ja Andi Loor (monteerija).
Toulouse'i ülikool

Toulouse'i Ülikool ("Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées"; lühend UFTMP) on avalik-õiguslik ülikool Prantsusmaal.
Toulouse'i Ülikool asub Midi-Pyrénées' piirkonna pealinnas Toulouse'is. Ülikool asutati 2007. aastal.
Toulouse'i Ülikoolis töötab ligi 15 000 õppejõudu ning õpib üle 104 000 üliõpilase.
Voldemar Tago

Voldemar Taggo (ka Voldemar Tago, ka Voldemar Taggu; 22. august 1887 (ukj) Narva – 18. september 1960 Pärnu) oli Eesti dirigent. 
Ta lõpetas 1908. aastal Peterburi konservatooriumi Jaan Tamme metsasarveklassi. Aastail 1905–1909 mängis ta Peterburi orkestris, 1909–1910 Vanemuise orkestris. Järgnenud aastatel juhatas Voldemar Taggo Peterburis K. Nezlobini teatri orkestrit ja suviti Sevastopoli orkestreid. Esimese maailmasõja aastatel oli ta tsaariarmee ratsapolgu orkestri kapellmeister.
Aastast 1918 tegutses ta Eestis. 1918–1926 oli ta Vanemuise teatri muusikajuht. 1920–1922 oli ta Kuperjanovi polgu orkestri ja 1920–1921 soomusrongi diviisi orkestri dirigent. 
Aastatel 1922–1924, 1926–1931 ja 1935–1936 juhtis Taggo Tallinna kino-orkestreid ning Haapsalu ja Pärnu suvemuusikaorkestreid, sealhulgas 1931. aastani oli ta Tallinna kino Gloria Palace filmiorkestri dirigent.
Aastatel 1937–1940 töötas ta Riigi Ringhäälingu orkestri dirigendina ja 1940–1950 Endla teatri operetidirigendina. 
Seejärel oli Voldemar Taggo Üleliidulise Autoriõiguste Kaitse Valitsuse Eesti vabariikliku osakonna Pärnu volinik.
Voldemar Taggo ja Pärnu.
Pärnuga seob dirigent Voldemar Taggot pikaajaline muusikategevus. Tema juhatusel Pärnu rannasalongi (kuursaali) taga kõlakojas toimunud suvemuusikaorkestri kontserdid olid lahutamatu osa vabariigiaegse Pärnu suvedest. „Voldemar Taggo mahukas hästikorraldatud noodikogu võimaldas esitada mitmekülgset repertuaari alates kõrvupaitavast viisirikkast kergest muusikast ooperikatkendite ja sümfooniateni välja. Sageli esinesid kahetunnise kava täiendaval sisustamisel solistid,“ meenutas kultuuritegelane Arnold Anton Taggot maestro 120. sünniaastapäeva puhul Pärnu Postimehes.
1940. aastal sai temast Endla teatri muusikaalajuht ja orkestrijuht. 
„Meeldivad vokaalpartiid ja korrektne saatemuusika pakkusid sel süngel ajajärgul koos suursuguste lavadekoratsioonide ja kostüümidega ülimat naudingut ja rõõmsat meelelahutust. Neis publikut köitvais lavastustes oli märkimisväärne roll suurte kogemustega muusikajuhil Voldemar Taggol,“ kirjutas Arnold Anton.
Pensionipõlves tegi Taggo Pärnus elades peamiselt kirjatööd ning juhtis lühikest aega ka kohalikku sümfooniaorkestrit.
22. augustil 2022 avati Pärnu kuursaali kõrval dirigent Voldemar Taggole pühendatud mälestuspink. Taggole pühendatud pingi avamisel meenutasid muusikut tema lähedased ja Endla teatri direktor Roland Leesment. Ajastukohast muusikat esitas trompetist Chris Sommer.
Isiklikku.
Voldemar Taggo tütar on laulja Marvi Taggo.
Vaike Pilvistu

Vaike Pilvistu (kuni 1940 Vaike Brenner, aastast 1950 Vaike Piirimaa; 17. august 1926 Mäo – 6. märts 1993 Põlva) oli eesti luuletaja.
Luuletajadebüüdi tegi ta 1950. aastal kohalikus ajalehes. Tema esimene luuletuste raamat ("Hingeaken") ilmus 1982. aastal.
Robert Artur Holst

Robert Artur Holst (21. detsember 1885 (ukj) Kambja vald, Tartumaa – 19. aprill 1943 Stupino, Vosturallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eestis maailmasõdadevahelise perioodi mõjukamaid ettevõtjaid.
Elukäik.
Õppis Tartu reaalkoolis ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Äritegevust alustas 1909. aastal oma isa äri tegeliku juhina. 1909–1918 oli Tartu Krediit Ühisuse nõukogu liige, 1916–1917 Tartu sõjatööstuse komitee kaubajaoskonna juhataja ja pealaekur. 1918. aastast teenistuses toitlusministeeriumis. 1919. aastast kaubandus-tööstusministeeriumi kaubanduse osakonna juhataja.
1920. aastast alates oli tegev AS Silva asutamisega, aastatel 1920–1922 selle juhatuse esimees. 1921 võttis ta üle Tallinna kaubandusettevõtte Rob. Holst &amp; Ko. 1921. aastal asutas ta koos ettevõtja Jakob Tilloga lennundusettevõte Aeronaut. Oli Aeronaudi juhatuse esimees kuni selle likvideerimiseni.
1927. aastast OÜ Riola šokolaadi- ja kompvekitööstuse juhatuse liige, 1929. aastast direktor. 1930. aastast Aktsia Panga juhatuse liige.
Võttis Eesti Vabariigi valitsuse delegaadina osa esimesest kauba- ja kaablilepingu sõlmimisest Soome Vabariigiga Helsingis. 1922. aastal oli kaubanduseksperdina kaasas Genua konverentsil. AS Aeronaut juhatuse esimehena osales aastatel 1922–1928 toimunud õhusõidu konverentsidel Berliinis, Stockholmis, Münchenis, Viinis ja Roomas. 1927. aastal osales kaubanduskodade konverentsil Stockholmis.
Aastatel 1922–1932 oli Holst Austria aukonsul Tallinnas.
Peter Christensen

Peter Christensen (23. aprill 1975 Sønderborg – 6. veebruar 2025 Kopenhaagen) oli Taani poliitik (Venstre). Ta oli 30. septembrist 2015 kuni 28. novembrini 2016 Taani kaitseminister.
Ta kuulus liberaalsesse erakonda Venstre. Ta oli 8. märtsist 2011 kuni 3. oktoobrini 2011 Taani maksuminister. 30. septembrist 2015 kuni 28. novembrini 2016 oli ta Taani kaitseminister (Lars Løkke Rasmusseni II valitsuses).
Orava sovhoos

Orava sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Suuremetsa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Orava külas.
Orava sovhoos moodustati 1958. aastal varasemate väikeste kolhooside liitmise teel.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala umbes 7900 hektarit, sellest haritavat maad umbes 3500 hektarit, metsamaad ligi 1900 ha. Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 320, 1989. aasta seisuga aga umbes 250.
Sovhoos tegeles teraviljakasvatuse, seakasvatuse ja veisekasvatusega (lüpsikari).
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Lily Luik

Lily Luik (sündinud 14. oktoobril 1985) on Eesti pikamaajooksja.
Ta sai 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus maratonis 47. koha (aeg 2:48:49).
2015. aasta maailmameistrivõistlustel sai ta 38. koha (2:45.22).
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 97. koha (2:48.29).
Tema isiklik rekord on maratonis 2:40.30, mis on joostud 15. novembril 2015 Valencias.
Ta on üks Luikede kolmikõdedest (teised kaks on samuti pikamaajooksjad Liina ja Leila).
Ruusa sovhoos

Ruusa sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Alaküla külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ruusa külas.
Ruusa sovhoos moodustati 1944. aastal. Kuni 1950. aastani kuulus see Võrumaa ja seejärel 1961. aastani Räpina rajooni koosseisu. 1968. aastal liideti sovhoos kolhoosiga Uus Ilm.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala umbes 6600 hektarit, sellest haritavat maad üle 3200 hektari ka metsamaad umbes 2500 ha. 
Sovhoosis oli 1976. aasta seisuga 312 töötajat.
Sovhoos tegeles peamiselt seakasvatuse ja veisekasvatusega (lüpsikari).
Sovhoosi direktor aastatel 1975–1993 oli Väino Kivioja.
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Liina Luik

Liina Luik (sündinud 14. oktoobril 1985) on Eesti pikamaajooksja.
2014. aasta poolmaratoni maailmameistrivõistlustel sai ta naistejooksus 48. koha 1:14.18
Ta sai 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus maratonis 29. koha (aeg 2:41:48).
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis sai ta maratonis 27. koha (2:39.42).
Ta osales 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros maratonis, kuid katkestas.
Tema isiklik rekord poolmaratonis on 1:12.44, mis on püstitatud 1. märtsil 2015 Itaalias Ostias, ja maratonis 2:39.42, mis on püstitatud 30. augustil 2015 Pekingi maailmameistrivõistlustel.
Ta on üks Luikede kolmikõdedest (teised kaks on samuti pikamaajooksjad Lily ja Leila).
Leila Luik

Leila Luik (sündinud 14. oktoobril 1985) on Eesti pikamaajooksja.
2014. aasta poolmaratoni maailmameistrivõistlustel sai ta naistejooksus 47. koha 1:14.18
Ta sai 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus maratonis 43. koha (aeg 2:45:59).
2016. aasta suveolümpiamängudel sai ta maratonis 114. koha (2:54.38).
Tema isiklik rekord poolmaratonis on 1:13.58, mis on püstitatud 3. märtsil 2013 Itaalias Ostias, ja maratonis 2:37.11, mis on joostud 1. detsembril 2013 Shanghais.
Ta on üks Luikede kolmikõdedest (teised kaks on samuti pikamaajooksjad Liina ja Lily).
Hans Moks

Hans Moks (15. oktoober 1923 Sootaga vald, Tartumaa – 11. oktoober 2011 Toronto) oli Eesti päritolu Kanada kergejõustiklane (odaviskaja).
1942. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri gümnaasiumi ja seejärel asus õppima TÜ Kehalise Kasvatuse Instituuti. 1944. aastal põgenes ta Rootsi ja 1951. aastal emigreerus Kanadasse. 
Ta oli 1950. aastatel Kanada parimaid odaviskajaid. Aastatel 1952, 1953, 1955, 1957 ja 1958 tuli ta odaviskes Kanada meistriks. 1958. aasta Briti impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse mängudel võitis ta odaviskes tulemusega 70.41 pronksmedali. Tema isiklik rekord odaviskes oli 1955. aastal visatud 72.78. 
Moks töötas 30 aastat (kuni pensionile jäämiseni) rakenduskunstnikuna firmas Nor Bakeri. Aastast 2015 korraldatakse Tabiveres tema mälestusvõistlust.
Reet Palm-Killing

Reet Palm-Killing (enne 2014. aastat Reet Palm; sündinud 14. septembril 1959 Tartus) on Eesti sõudja ja sõudetreener.
Ta lõpetas aastal 1977 Tartu 1. Keskkooli ja 2006 treeninguõpetuse ja spordi juhtimise erialal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna magistriõppe. 
2006. aastast Pärnu Spordiseltsi Kalev SK direktor. 
Avaldanud kirjutisi Spordilehes ja Eesti Sõudjas.
Sõudmine.
Sõudmistreeninguid alustas 1973. aastal Inge Pindi juhendamisel. 
Treenerina.
Töötanud aastast 1991 sõudetreenerina (7. kutsetase, 2005). 
Olnud 2007–09 Eesti noortekoondise peatreener. 
Isiklikku.
Ta on Lembit ja Asta Palmi tütar ja Mari Järvelaiu õde. Tema abikaasa on Matti Killing.
Raspel

Raspel on viilist suuremate ja harvemate hammastega käsitööriist pehmete materjalide (nt puidu) töötlemiseks.
Vastavalt kasutusotstarbele võidakse erinevaid raspleid nimetada tisleriraspliteks, kabjaraspliteks või saaparaspliteks.
Veriora sovhoos

Veriora sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Veriora külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Viluste külas.
Veriora sovhoos moodustati 1960. aastal, kuuludes algselt Räpina rajooni, 1961. aastast Põlva rajooni. 1970. aastal liitus Veriora sovhoosiga Leevi kolhoos.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 9900 hektarit, sellest haritavat maad 4800 hektari, metsamaad üle 3100 ha. 
Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 490.
Sovhoos tegeles veisekasvatuse, teraviljakasvatuse ja kartulikasvatusega.
Sovhoosi direktor aastatel 1960–1963 oli Jüri Helleste, aastatel 1963–1984 Julius Punison, aastatel 1984–1990 Heino Kostabi ja aastatel 1990–1993 Raivo Siniaas.
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Kiraŭsk

Kiraŭsk (transkribeerituna Kiravsk) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Kiraŭski rajooni halduskeskus. Kiraŭsk asub Mahiloŭ linnast 89 kilomeetri kaugusel, merepinnast 136 meetri kõrgusel.
Haridust annavad kaks keskkooli, spordikool ja kunstikool. Linnas on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Kiraŭskis töödeldakse lina, seal valmistatakse juurviljakonserve ja pressitakse õli. Linnas toodetakse ka ehitusmaterjale.
Ajalugu.
Linna kohal asunud Kačeryčy küla on esimest korda mainitud XVI sajandil. XIX sajandil rajati sinna karjamõis.
Aastal 1939 rajati Kačeryčy kohale Kiraŭski alevik, ühtlasi sai sellest Kiraŭski rajooni halduskeskus (varem oli see asunud Startsy külas). Aastal 1959 sai asulast alev, aga 4. juunil 2001 sai alevist linn.
Cheikh Hadjibou Soumaré

Cheikh Hadjibou Soumaré (sündinud 1951 Dakaris) on Senegali poliitik. Ta oli aastatel 2007–2009 Senegali peaminister.
Ta oli aastatel 1991–1995 "Bank of Credit and Commerce International"is Senegalis halduriks. Seejärel töötas ta Senegali majanduse rahanduse ja planeerimise ministeeriumis.
19. juunist 2007 kuni 30. aprillini 2009 oli ta Senegali peaminister.
Võhandu sovhoos

Võhandu sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Mikitamäe külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Mikitamäe külas.
Võhandu sovhoos moodustati 1958. aastal.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 8400 hektarit, sellest haritavat maad 2900 hektari, metsamaad üle 2000 ha. 
Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 340.
Sovhoos tegeles veisekasvatuse ja teraviljakasvatusega.
Sovhoosi direktor aastatel 1972–1989 oli Tõnu Zernask.
Kiraŭski rajoon

Kiraŭski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1295 km². 2015. aasta seisuga elas seal 20 012 inimest.
Rajoon moodustati 12. veebruaril 1935. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Baravica, Dobasna, Luboničy, Myškavičy, Paŭłavičy, Skryplica ja Stajki külanõukogu.
Halduskeskus on Kiraŭski linn. Teisi asulaid: Dobasna, Žyličy ja Myškavičy.
Rajooni suurimad jõed on Biarezina rajooni läänepiiril ja Druć idapiiril, teised suuremad jõed on Olsa ja Dobasna jõgi. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul, keskmiselt 160–120 meetri kõrgusel. Kõrgeim punkt asub Kazuličy küla lähistel ja ulatub 196,4 meetrit üle merepinna.
2009. aasta seisuga olid elanikest 85,8% valgevenelased, 12,63% venelased ja 1,57% oli teistest rahvustest. 69,3% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 29,54% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 39,2% elanikke, vene keelt aga 56,97%.
Kiviõli JK Irbis

Kiviõli JK Irbis oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Kiviõlis.
Harilik sugapea

Harilik sugapea ("Cynosurus cristatus") on kõrreliste sugukonda kuuluv rohttaimeliik.
Kirjeldus.
Väikeste mätastena kasvav kollakasroheline taim. Lehed on harilikul sugapeal 1–3 mm laiad, lehelaba on lühike, suhteliselt tugeva keskrooga ja lame.
Keeleke on kuni 1 mm pikkune ja tömp. Pööristähk on kitsas, loogelise teljega. Pähikuid on kahesuguseid: välimised lehvikutaolised ja viljatud ning sisemised viljuvad. Taimed kasvavad 20–60 cm kõrguseks.
Levik.
Eestis on taime paiguti, tavaline on ta Saaremaal ja Kagu-Eestis. Ta kasvab niitudel ja puisniitudel, samuti kultuuris.
Harilik punand

Harilik punand ("Fumaria officinalis") on magunaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis tavaline ja kasvab põldudel, aedades, prahipaikades.
Mets-kurereha

Mets-kurereha ("Geranium sylvaticum") on kurerehaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis tavaline, ehkki Loode-Eestis ja Hiiumaal on teda vähem. Kasvukohana eelistab ta varjukaid segametsi, puisniitude põõsastikke, kaldavõsastikke.
Tõnis Kark

Tõnis Kark (sündinud 19. oktoobril 1978) on eesti vaimulik, politseikaplan.
Ta lõpetas 1997. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 2005. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna. 11. juulil 2007 ordineeriti ta diakoniks ja 4. juulil 2010 õpetajaks.
Ta on õppinud Vanemuise teatri õppestuudios. Teinud näitlejana kaasa lasteteatris Trumm. 
Loonud ansambli Pööriöö ja salvestanud CD-plaadi. 
Isiklikku.
Tema ema on näitleja Laura Baumverk ja isa näitleja Tõnu Kark.
Voldemar Sassi nimeline sovhoos

Voldemar Sassi nimeline sovhoos (ka "V. Sassi nimeline sovhoos") oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Ihamaru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Krootuse külas.
Voldemar Sassi nimeline sovhoos moodustati 1950. aastal varasema Krootuse sovhoosi asemele. Majandile pandi nimi kommunistliku liikumise tegelase Voldemar Sassi järgi. 
1955. aastal liitus V. Sassi nimelise sovhoosiga Partorg Lume nimeline kolhoos, 1972. aastal osa varasemast Veski sovhoosist. 
1978. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 11 900 hektarit, sellest haritavat maad 4500 hektari. Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 452. Pindala poolest oli V. Sassi nimeline sovhoos Põlva rajooni suurim majand.
Sovhoos tegeles seakasvatuse ja teraviljakasvatusega. Esimese Eesti NSV majandina katsetati nutriate kasvatamist. 
Sovhoosi direktor aastatel 1976–1986 oli Jaagup Evestus. 
1987. aastal reorganiseeriti sovhoos Krootuse kolhoosiks.
Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirileping

Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirileping (saksa keeles "Deutsch-Sowjetischer Grenz- und Freundschaftsvertrag") oli 28. septembril 1939 Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel sõlmitud leping, mis oli ühtlasi Molotovi-Ribbentropi pakti täiendav dokument.
Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirilepinguga nõustus NSV Liit loovutama Saksamaale Masoovia ja Lublinimaa idapoolse osa – vastuseks nõusoleku eest anda Leedu nõukogude mõjusfääri.
Karjamaa-raihein

Karjamaa-raihein (ka inglise raihein, "Lolium perenne") on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taime leidub Eestis hajusalt ja ta kasvab tallatud kohtadel, rohtunud teedel, teeäärtel, samuti kultuurtaimena karjamaadel ja murudes.
Varretu priimula

Varretu priimula ("Primula vulgaris") on nurmenukuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestisse introdutseeritud, kasvab metsistunult harva vanades parkides ja nende parkide ümbruses. Pärismaine Lõuna-Euroopas.
Roomav tulikas

Roomav tulikas ("Ranunculus repens") on tulikaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis sage ja ta kasvab niisketel niitudel, kraavikallastel, soodes, teeveertel.
Suur robirohi

Suur robirohi ("Rhinanthus angustifolius") on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis kasvab neli selle liigi alamliiki:
Phil Taylor

Philip John Taylor (hüüdnimi Philthy Animal; 21. september 1954 Hasland, Chesterfield, Derbyshire – 11. november 2015 London) oli Suurbritannia muusik. 
Aastail 1975–1984 ja 1987–1992 oli ta ansambli Motörhead trummar.
Subačius

 
Subačius () (poola "Subocz", vene keeles Субочь, saksa keeles "Subotschen") on linn Leedus Kupiškise rajoonis. Linn on Subačiuse valla halduskeskuseks. Asub Viešinta jõe ääres merepinnast 75 meetri kõrgusel. Linna läbib Radviliškise–Daugavpilsi raudtee.
Linnas on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1940 ehitatud katoliku kirik. Linna ühendab Skverbai ja Stirniškiai (Paulianka) külaga kaseallee.
Ajalugu.
Asulat on esimest korda mainitud 1837. aastal, aga kasvama hakkas see aastal 1873, mil Dvariškiai küla maadele rajati Daugavpilsi ja Radviliškise vahelise raudtee äärde Subačiuse raudteejaam. Selle juurde tekkinud asula hakkas kiiresti kasvama ja sai nimeks Subačius, sellal kui endine Subačius hakkas kandma nime Senasis Subačius. Linnaõigused sai 1958. aastal, enne seda oli see asulatüübilt raudteejaam.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Subačiuse elanikest leedulasi 96,86% ja venelasi 1,9%. 
Tuntud elanikke.
Viimased kaks õppisid Subačiuse koolis.
Eesti Kunstide Keskus

Eesti Kunstide Keskus (lühend EKK, inglise Estonian Arts Center, lühend EAC) on Kanadas tegutsev eesti kunstnike mittetulunduslik organisatsioon.
EKKi mõte tekkis 1972. aasta ESTO päevadel. EKK asutati 1974.
Kalvarija omavalitsus

Kalvarija omavalitsus (leedu keeles Kalvarijos savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus endise Marijampolė maakonna aladel Leedus. 
Omavalitsuses on 4 haldusüksust, selle pindala on 441 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 11 635 inimest.
Omavalitsus moodustati 1999. aastal ja see koosneb järgmistest valdadest: Akmenynai, Kalvarija, Liubavase ja Sangrūda vald. 
Suurim asula on halduskeskus Kalvarija (4377 inimest). 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,29% leedulased, 0,71% venelased, 0,19% poolakad, 0,09% ukrainlased ja 0,69% oli teistest rahvustest.
Omavalitsuse suurim jõgi on Šešupė; teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Kirsna. Suurim järv on Orija. Omavalitsus asub Sūduva kõrgustikul, kõrgeim koht asub Aištišiai küla lähistel ja ulatub 146,1 meetrit üle merepinna.
Kalvarija omavalitsuse territooriumit läbib Via Baltica.
Beril Dedeoğlu

Hatice Beril Dedeoğlu (9. detsember 1961 Ankara – 13. märts 2019) oli türgi ühiskonnateadlane ja poliitik.
Ta oli 22. septembrist 17. novembrini 2015 Türgi Euroopa Liidu asjade minister, poliitiliselt ei kuulunud ta ühtegi erakonda.
Ta sündis aastal 1961 Ankaras. Ta on lõpetanud Galatasaray lütseumi. Aastal 1986 lõpetas ta Istanbuli ülikooli majandusteaduskonna rahvusvaheliste suhete erialal.
Ta on töötanud aastast 1995 Galatasaray Ülikoolis rahvusvaheliste suhete õppejõuna, aastast 1999 oli ta dotsent ja aastast 2005 professor.
Tümiin

Tümiin (T, Thy) ehk 5-metüüluratsiil on üks neljast peamisest lämmastikalusest (teised kolm on adeniin, guaniin, tsütosiin), mis kuulub DNA koostisse. See on pürimidiini nukleotiidalus. RNAs asendab tümiini uratsiil. Uratsiil tekib tümiini demetülatsiooni tagajärjel.
Tümiini molekulivalem on C5H6N2O2.
Albrecht Kossel ja Albert Neumann eraldasid tümiini esimest korda vasika tüümusest 1893. aastal.
Taagepera sovhoos

Taagepera sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Valga rajoonis Helme külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Alal.
Taagepera sovhoos moodustati 1959. aastal varasemate väiksemate majandite liitmise teel.
1983. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 8168 hektarit, millest põllumajanduslikku maad 4508 hektarit. 1978. aasta seisuga oli haritavat maad ligikaudu 3400 hektarit. Sovhoosis oli 1976. aasta seisuga 261 töötajat.
Sovhoos tegeles peamiselt taime- ja loomakasvatusega. 
Sovhoosi direktor oli aastatel 1974–1978 Helmo Hainsoo ja 1980. aastatel Guido Laube.
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Kõõru linnamägi

Kõõru linnamägi on mägi Võru maakonnas Setomaa vallas Kõõru küla lähedal Tedrepalo metsas.
Mäe kirjeldus.
18 meetri kõrgust mäge piiravad kolmest küljest järsud orunõlvad. Idakülg on kitsa maariba kaudu ühendatud orunõlva pealse platooga. Maariba ja mäelae vahel asub madal kraav. Mäelae pindala on umbes 300 m². Varem mäel kasvanud mets oli 2012. aastaks maha raiutud.
Oletatava linnamäe uurimine.
Kohalikud harrastusajaloolased Aare Hõrn ja Ali Kikkas pakkusid 1997. aastal välja, et välisilme põhjal võib tegu olla muistse linnamäega. Rahvapärimuses seda samas linnamäena ei tunta. 1999. aasta proovikaevamine mäelael kultuurikihti ei tuvastanud, leiti vaid mõned väiksed söetükikesed. 2012. aastal uuriti mäge põhjalikumalt. Mäe kõrgemale osale tehtud 14,75 m² suurusest kaevandist, mis ulatus otsapidi ka lõunanõlvale, mingeid selgelt inimtegevusele viitavaid jälgi ei leitud. Ka ükski mäe platoo 47-st proovikaevandist ei näidanud märke kultuurikihist ega muististest. Mäekaela peal olevasse kraavitaolisse vagumusse tehtud 5 m² suurusest kaevandist leiti kolm arvatavasti inimtekkelist auku, neist kahe paiknemine meenutas kitsa (77 cm) värava postiauke. Ühes oletatavas postiaugus olnud söetükkide radiosüsiniku analüüs dateeris need ajavahemikku 258–566 pKr. Kolmandast, teistest eristuvast august saadud proov dateeriti ajavahemikku 1403–1634 pKr, mis näitab, et mäel on olnud vähemalt kaks erinevat inimtegevuse perioodi. Arheoloogid jõudsid järeldusele, et sõjalise kaitse funktsiooni mäel ilmselt polnud ja tegu võis olla rituaalide läbiviimise või pühakohaga, mida värav pidi mittepühast alast eraldama. Samas ei välistata ka mäe teistsuguseid, näiteks majandusega seotud kasutusviise.
Ivan Triesault

Ivan Triesault (varasema nimega Juhan Treisalt; 13. juuli (vkj 1. juuli) 1898 Tallinn – 3. jaanuar 1980 Los Angeles) oli eesti näitleja.
14-aastaselt läks ta abilisena tööle Tallinna saksa teatrisse. Aastast 1916 elas ta Ameerika Ühendriikides. 1943. aastal mängis ta marssal Mihhail Tuhhatševski rollis oma esimeses Hollywoodi filmis "Missioon Moskvasse". 
Triesaulti tuntuim roll on Eric Mathis Alfred Hitchcocki 1946. aasta spioonifilmis "Notorious".
Märdi linnamägi

Märdi linnamägi ehk Kõrgemägi on muinaseestlaste linnamägi Valga maakonnas Otepää vallas Väikse Emajõe ääres Ala-Trommi turismitalu lähistel.
Muistise kirjeldus.
2010. aastal Andres Vindi avastatud ja 2011. aastal arheoloogiliste kaevamiste käigus läbi uuritud linnamägi asub järskude nõlvadega künkal. Muinaslinnus oli kaitstud 25 m pikkuse liivast valliga ja puitkonstruktsioonidega. Kultuurikihi puudumine viitab muinaslinnuse vähesele kasutusele.
Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone

Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone on endisaegse Rakvere mõisa peahoone, mille ühte otsa ehitati 1930. aastatel teatrihoone. Ehitis on arvele võetud kultuurimälestisena.
Rakvere mõisakompleks rajati 18.–19. sajandil. Mõisa historitsistlik, algselt ühekorruseline härrastemaja rajati 1850. aastatel. Härrastemaja ehitati 1920. aastatel kahekorruseliseks. Peahoone oli siis Rakvere Rahvamaja ja Rakvere Hariduse Seltsi omanduses. Mõisapark oli aga Rahvaaed.
Rakvere Rahvamaja ja Hariduse Selts (Jakob Liiva eestvedamisel) võttis 1927. aastal plaani ajakohase teatrimaja ehitamise. Kuulutati välja teatrihoone projektide võistlus. Uue teatrimaja projekteeris arhitekt Johann Ostrat. Teatrimaja projekteeriti Rakvere mõisa peahoone kõrvale. 27. jaanuaril 1929 toimusid kiviveo talgud ja 28. juulil 1929 pani Jakob Liiv pidulikult paika teatrimaja nurgakivi. Ehitus seiskus rahapuudusel, kuid jätkus Rakvere linnavalitsuse eestvedamisel jälle 1938. aastal. Hoone valmis 1940. aastal ja avati 24. veebruaril 1940 aktuse, kontserdi ja "pitsballiga". 25. veebruaril 1940 mängiti August Kitzbergi näitemängu "Tuulte pöörises". See oli esimene etendus Rakvere teatris. 
Tänapäeval kasutab kunagist mõisakompleksi Rakvere Teater. Rakvere Teatri väike saal asub mõisa 18. sajandi keskelt pärinevas aidahoones.
Lindla

Lindla on põllumajandusehitis, kus kasvatatakse põllumajanduslinde. 
Sõltuvalt kasvatatavast linnust eristatakse näiteks kanalaid, hanilaid, tibulaid.