tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jalutorovsk

Jalutorovsk (vene keeles Ялуторовск) on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Jalutorovski rajooni halduskeskus. Jalutorovsk asub Toboli jõe ääres, Tjumenist ligikaudu 70 km kagus.
Linna läbib Siberi raudtee.
Asula rajati 1659. aastal tatarlaste linnuse Javlu-Tura kohale. Linnaõigused sai Jalutorovsk 1782. aastal.
Biograafiad (Bi)

Biograafiad (Bi) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Bi".
Keio Kits

Keio Kits (sündinud 27. juulil 1989) on endine Eesti kesk- ja pikamaajooksja.
Tema jooksukarjäär kulmineerus võistlemisega 2011. aasta Ostrava noorsoo EM-il 1500 m jooksus, kus ta saavutas 10. koha ajaga 3:52,92. Aasta hiljem võitis ta suurjooksu ümber Viljandi järve, mille raames korraldati sel aastal ka Eesti murdmaajooksu meistrivõistlused.
Kitse koduklubid on olnud Viljandi Vastupidavusalade Klubi Staier, Eesti Maaülikooli Spordiklubi ja Spordiklubi Jooksupartner. Tema treener on olnud Enn Sellik.
Evan Gershkovich

 
Evan Gershkovich (sündinud 26. oktoobril 1991 New Yorgis) on The Wall Street Journali ajakirjanik, kelle Venemaa Föderaalne Julgeolekuteenistus (FSB) märtsis 2023 spionaažisüüdistusega arreteeris. Ta on esimene külma sõja järel spioneerimissüüdistuse saanud USA ajakirjanik.
Elulugu.
Tema vanemad on 1979. aastal Nõukogude Liidust (isa Leningradist, ema Odessast) Ameerika Ühendriikidesse emigreerunud juudid. Kasvas üles New Jersey osariigis Princetonis, pere kodune keel oli vene keel. 2010 lõpetas Princetoni Keskkooli (Princeton High School), kus ta oli jalgpallivõistkonna kapten, ja 2014 Bowdoini kolledži (Bowdoin College), kus ta õppis filosoofiat ja inglise keelt. Ülikooli ajal kirjutas ta ajakirjadele The Bowdoin Orient ja The Bowdoin Review ning töötas ülikoolilinnaku raadiojaamas WBOR diskorina.
Töötas aastatel 2016–2017 The New York Timesis, 2017–2020 The Moscow Timesis ja 2020–2022 Agence France-Presses, enne kui siirdus 2022. aasta jaanuaris The Wall Street Journalisse. Elas aastast 2016 Moskvas. 
Vahistati 29. märtsil 2023 Venemaal Jekaterinburgis, kui ta oli tegemas lugu Wagneri grupist. USA ametnike sõnul jõudis ta kell 16 restorani Bukovski Grill ja kaks tundi hiljem lülitati ta telefon välja. Restorani saabusid erariides FSB töötajad, kes ta arreteerisid. Kreml kiitis tema vahistamise heaks mõni tund hiljem. Venemaa presidendi Vladimir Putini pressisekretär Dmitri Peskov ütles, et ta tabati teolt, kuid ei osanud rohkem üksikasju anda. Ta viidi üle Moskvasse, kus ringkonnakohus ta ametlikult vahistas kuni 29. maini. Seejärel viidi ta Lefortovo vanglasse, mida Nõukogude Liit kasutas Nõukogude dissidentide kinnipidamiseks. Ametlikult esitati talle süüdistus 7. aprillil, teda süüdistati spionaažis. Ta on esimene pärast külma sõja lõppu Venemaal spionaažis süüdistuse saanud USA ajakirjanik. USA president Joe Biden mõistis vahistamise hukka, nimetades seda "vastuvõetamatuks". Vahistamise mõistsid hukka ka nii Euroopa Liit, kui NATO. 27. aprillil 2023 kehtestas USA tema vahistanud Venemaa Julgeolekuteenistusele (FSB) sanktsioonid. Otsuses öeldakse, et FSB "olles vastutav USA kodaniku välismaal ebaseadusliku kinnipidamise eest või selles kaasosaline, otseselt või kaudselt seotud või selle eest vastutav." 10. aprillil 2023 määras USA välisministeerium ametlikult Gerškovitši "ebaõigesti kinnipeetuks", mis tähendab, et tema juhtum viiakse üle pantvangiasjade erisaadiku büroosse. 13. juunil 2023 võttis USA Esindajatekoda ühehäälselt vastu resolutsiooni, milles nõuti tema vabastamist. 28. novembril 2023 pikendas Moskva Lefortovo rajoonikohus tema vahi all olemise aega 30. jaanuarini 2024.
Ta vabanes vangide vahetuse käigus 1. augustil 2024.
Theodor Koik

Theodor-Rudolf Koik (2. jaanuar 1888 Türi – 4. november 1941 Likino, Verhoturjelagi laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti õpetaja, koolijuht ja poliitik. 
Lõpetas 1900. aastal kohaliku kihelkonnakooli ja 1907. aastal Tallinna Reaalkooli. Asus 1909. aastal Tartu Ülikooli matemaatikat õppima, läks 1910. aastal Peterburi Ülikooli, mille lõpetas 1912. aastal. Tartu Ülikooli lõpetas ta 1916. aastal. 
Ta oli aastatel 1913–1918 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi matemaatika ja loodusloo õpetaja, 1917. aastal Viljandi linnavalitsuse sekretär ja 1918. aasta detsembrist 1919. aasta juulini Viljandi maakonna haridusosakonna juhataja. Kuulus aastatel 1917–1919 Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Parteisse ja valiti Asutavasse Kogusse, kuid loobus kohast paari päeva järel.
Koik oli aastatel 1919–1940 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi direktor, olles ühtlasi ka Viljandi Progümnaasiumi ja Viljandi Kaubanduskeskkooli direktor. Ta õpetas matemaatikat ja kosmograafiat.
Ta avaldas kolm matemaatikaõpikut: "Elementaarne algebra", "Matemaatika õpperaamat kesk- ja kutsekoolidele I-II".
Ta määrati 1940. aastal juhtima Paide keskkooli. 1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Siberisse, suri nõukogude vangilaagris.
Alates 1917. aastast oli ta abielus Minna Alide Kuusega. Neil oli tütar Juta-Virgu ja poeg Nurmi-Eerik.
Gubkinski

Gubkinski (vene keeles Губкинский) on linn Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas. Linn asub Lääne-Siberi madalikul Pjakupuri jõe vasakul kaldal, põhjapolaarjoonest ligikaudu 200 km lõuna pool. 16 kilomeetri kaugusel linnast on Purpe raudteejaam Tjumen–Surgut–Novõi Urengoi raudteeliinil.
Gubinski asutati 1986. aastal seoses uute naftamaardlaste kasutuselevõtuga. Aleviks sai Gubinski 18. aprillil 1988. Linnaõigused anti Gubkinskile 1996. aastal.
Linn on saanud nime geoloog Ivan Gubkini (1871–1939) auks.
Henry Bryant Bigelow' okeanograafiamedal

Henry Bryant Bigelow' okeanograafiamedal (inglise keeles "Henry Bryant Bigelow Medal in Oceanography") on Woods Hole Oceanographic Institutioni (WHOI) teadusauhind silmapaistvate saavutuste eest mereuuringute valdkonnas.
Auhind asutati 1960. aastal ja on nimetatud WHOI esimese direktori (1930–1940) Henry Bryant Bigelow' järgi.
Seda auhinda on välja antud ebaregulaarselt.
Kaugjuhitav allveeaparaat

Kaugjuhitav allveeaparaat ehk kaugjuhitav allveeliikur (inglise keeles "remotely operated underwater vehicle"; lühend ROV) on iseliikuv süvavette sukelduv mehitamata allveeaparaat.
Mehitamata allveeaparaat

Mehitamata allveeaparaat ehk mehitamata allveeliikur (inglise keeles "unmanned underwater vehicle"; lühend UUV) on allveeaparaat, mis võib vee all töötada ilma inimese vahetu osavõtuta.
Autonoomne allveeaparaat

Autonoomne allveeaparaat ehk autonoomne allveeliikur (inglise keeles "autonomous underwater vehicle"; lühend AUV) on torpeedot meenutav mehitamata allveeaparaat, ka allveerobot, mis liigub vee all eesmärgiga koguda mingit teavet, näiteks põhja topograafia kohta või takistuste ja esemete olemasolu kohta põhjas. Seadme toiteallikaks on laetavad akud. 
Teatud tüüpi autonoomsed allveeaparaadid on võimelised sukelduma kuni 11 km sügavusele (Nereus, Vitjaz D). AUV-sid kasutatakse veealuste objektide monitoorimiseks (näiteks torujuhtmete jälgimiseks), aga ka veealuste miinide otsimiseks ja kahjutuks tegemiseks.
Woods Hole Oceanographic Institution

Woods Hole Oceanographic Institution, lühend WHOI on Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Woods Hole'is asuv sõltumatu mittetulundusorganisatsioon, juhtiv okeanograafia valdkonna uurimis- ja haridusasutus.
WHOI asutati 1930. aastal.
WHOI struktuur.
WHOI keskused, laborid ja uurimisrühmad.
Woods Hole Oceanographic Institutioni struktuuri kuulub seitse keskust ning üle saja labori ja uurimisrühma.
Eriliste teenete eest Eesti kodakondsuse pälvinud inimeste loend

Siin on loetletud isikud, kellele on antud Eesti kodakondsus eriliste teenete eest.
2012.
Allikas: Riigi Teataja
Tarko-Sale

Tarko-Sale (vene keeles Тарко-Сале, neenetsi keeles Тарка’ саля, metsaneenetsi keeles Таӆкаӈ' хаӆя) on linn Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas, Purovski rajooni halduskeskus. Tarko-Sale asub Pjakupuri jõe ääres selle Aivasedapuri suubumiskoha lähedal, Salehardist ligikaudu 560 km idakagus.
Asula on rajatud 1932. aastal. Aleviks sai Tarko-Sale 1976. aastal. Linnaõigused anti Tarko-Salele 2004. aastal.
Põhiline majandusharu linnas on nafta ja gaasi tootmine ning ümbertöötlemine.
Fredrik Midtsjø

Fredrik Midtsjø (sündinud 11. augustil 1993 Stjørdalis) on Norra jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Pendikspor.
Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinnaklubis Stjørdals-Blink. 2007. aastal liitus ta Trondheimi Rosenborgiga, mille põhimeeskonnas debüteeris 2010. aastal. 2012. aastal oli ta Rosenborgist laenul Norra esiliigaklubis Ranheim ja 2014. aastal Norra kõrgliigaklubis Sandnes. Rosenborgi põhikoosseisus asus Midtsjø mängima 2015. aastal. Aastatel 2015–2017 tuli ta klubiga kolm korda Norra meistriks.
Aastatel 2017–2022 mängis Midtsjø Hollandi kõrgliigaklubis Alkmaari AZ. 2022. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Galatasaray.. Hooajal 2022–23 tuli ta klubiga Türgi meistriks. 2023. aasta septembris siirdus ta samasse liigasse kuuluvasse Pendikspori.
Norra jalgpallikoondises mängis Midtsjø aastatel 2016–2022 kokku 11 korda. Koondisedebüüdi tegi ta 24. märtsil 2016 sõprusmängus Eesti vastu.
Avion Express

Avion Express on Leedu ACMI ja lennukiliisingu pakkuja, mille peakontor asub Vilniuses. Ettevõte on osa ülemaailmsest kosmosetööstuskontsernist Avia Solutions Group.
Ajalugu.
Avion Express asutati 2005. aastal Nordic Solutions Air Services nime all. Lennufirma opereeris sel ajal nelja kauba- ja reisilennuki Saab 340. 2008. aastal nimetati ettevõte ümber Avion Expressiks. 2010. aastal ostis Avion Expressi Prantsusmaa investeerimisfirma Eyjafjoll SAS, mille asutas koos teiste investoritega Šveitsi Avion Capital Partners.
Avion Express tutvustas 2011. aastal oma esimest Airbus A320, mis oli esimene Leedus registreeritud Airbusi lennuk. Detsembris lisandus lennukiparki veel kaks Airbus A320. 2013. aastal läbis Avion Express edukalt IOSA tegevusohutuse auditi ja sai selle tulemusel IATA registreerimise. Viimane Saab 340 kaubalaev lammutati 2013. aasta märtsis. Kuni 2014. aasta suveni opereeris lennufirma 9 Airbus A320 ja 2 Airbus A319 lennukiparki. Samal aastal asutas Avion Express tütarettevõtte Dominican Wings, odavlennufirma, mis asub Dominikaani Vabariigis Santo Domingos. 2017. aasta suvel tõi Avion Express ettevõtte lennukiparki Airbus A321 lennukid.
2017. aasta juunis teatas Avion Express, et müüs oma 65% osaluse Dominican Wingsis ettevõtte presidendile Victor Pachecole.
2019. aastal asutas Avion Express Maltal asuva tütarettevõtte Avion Express Malta. Ettevõte alustas tegevust sama aasta mais.
2023. aasta juunis opereerib kontsern 36 Airbus A320 ja kolme A321 lennukit.
Nartkala

Nartkala (vene keeles Нарткала, kabardi-tšerkessi keeles Нарткъалэ) on linn Venemaal Kabardi-Balkaarias, Urvani rajooni halduskeskus. Nartkala asub Naltšikist ligikaudu 22 km idakirdes. 
Asula rajati 1913. aastal raudteejaama juurde. Esialgu oli asula nimi Dokšukino. Aleviks sai Dokšukino 1938. aastal. Linnaõigused anti Dokšukinole 1955. aastal. Praegust nime kannab linn alates 1967. aastast.
Tõrnõauz

Tõrnõauz (vene keeles Тырныауз, kabardi-tšerkessi keeles Тырныаууз) on linn Venemaal Kabardi-Balkaarias, Elbruse rajooni halduskeskus. Tõrnõauz asub Baksani jõe ääres, Gruusia piirist ligikaudu 23 km kaugusel, Naltšikist umbes 55 km läänes.
Tõrnõauz rajati 1937. aastal balkaari küla Kirhožani kohale seoses volframi ja molübdeeni maagi leiukoha avastamisega. Aleviks sai Tõrnõauz 1939. aastal. Linnaõigused anti Tõrnõauzile 10. juunil 1955.
Valeri Tšõbinejev

Valeri Tšõbinjejev (ukraina keeles "Валерій Вікторович Чибінєєв"; 3. märts 1988 Berdjansk – 3. märts 2022) oli Ukraina sõjaväelane. 
Ta hukkus 3. märtsil 2022 Hostomeli linnas Vene vägede vastu võideldes.
Olimpiu Moruțan

Olimpiu Vasile Moruțan (sündinud 25. aprillil 1999 Cluj-Napocas) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana kõrgliigaklubis Aris ja Rumeenia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Universitatea Cluj, mille noortesüsteemiga liitus ta 2008. aastal. Hooajal 2015/16 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Rumeenia esiliigas.
Aastatel 2016–2018 mängis ta Rumeenia kõrgliigas Botoșani ja 2018–2021 FCSB ridades. Hooajal 2020/21 oli ta Rumeenia kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija (15) ning ta valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
2021. aasta augustis siirdus ta Türgi kõrgliigaklubisse Galatasaray. Hooajal 2022/23 oli ta laenul Itaalia esiliigaklubis Pisa. 2023. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Ankaragücü.
Rumeenia jalgpallikoondises debüteeris Moruțan 11. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Armeenia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 20. novembril 2022 sõprusmängus Moldova vastu.
Europol

Europol, ametlikult Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Amet, on Euroopa Liidu üksus, mille eesmärk on toetada ja tugevdada liikmesriikide pädevate asutuste tegevust ning nende vastastikust koostööd organiseeritud kuritegevuse, terrorismi ja muude kahte või enamat liikmesriiki mõjutavate rasket liiki kuritegude tõkestamisel ja nende vastu võitlemisel. Europol asutati 1. oktoobril 1998 Madalmaades Haagis.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/794 artikli 4 järgi täidab Europol ülalnimetatud eesmärkide saavutamiseks muu hulgas järgmisi ülesandeid:
Veerpallirohi

Veerpallirohi ("Anastatica hierochuntica") on taim ristõieliste sugukonnas.
Põdranapsik

Põdranapsik ("Pluteus cervinus"), vanasti pruun kelpseen, on šampinjonilaadsete seltsi napsikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Hall napsik

Hall napsik ("Pluteus salicinus") on šampinjonilaadsete seltsi napsikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Ammi

Ammi ("Ammi") on taimeperekond sarikaliste sugukonnast.
Mogulite arhitektuur

Mogulite arhitektuur on islami arhitektuuri haru, mis kujunes välja ja õitses Hindustani poolsaarel Pakistani ja India aladel Mogulite riigi ajal 16., 17. ja 18. sajandil.
Ajaloost.
Mogulite arhitektuur kujunes välja mogulite-eelse India muslimitest valitsejate arhitektuuri baasil, mida mõjutas Iraani ja Kesk-Aasia ehituskunst, eriti Timuriidide-aegne arhitektuuritraditsioon. Edasise arengu käigus laenas mogulite arhitektuur ja sulatas endasse India arhitektuuris laiemalt levinud jooni, eriti kuningas Akbari valitsusajal (1556–1605).
Mogulite ehitistel on läbivalt sarnane struktuur ja üldkuju. Iseloomulikud on suured sibuljad kuplid, sihvakad minaretid ehitiste nurkades, massiivsed ja ruumikad hoonemahud, suured võlvitud väravad ja õrna ornamendi kasutamine. Mogulite ehitisi leiab tänapäeva Afganistanist, Bangladeshist, Indiast ja Pakistanist.
Mogulite valitsejatest alustas uute hoonete ehitemisega juba Babur, kuid tema viie aasta pikkusest valitsusajast on vähe säilinud. Baburi pojapoeg Akbar lasi palju ehitada ja tema ajal kujunes mogulite arhitektuur välja oma iseloomulikes joontes. Tuntumate tema-aegsete ehitiste hulka kuuluvad Agra kindlus, Fatehpur Sikri kindluslinn ja Buland Darwaza värav, Akbari poja Jahangiri tellimusel ehitati Shalimari aiad Kashmiris. Mogulite arhitektuuri suurima õitsengu perioodiks peetakse šahh Džahani valitsusaega, kui ehitati Tāj Mahal, Jama Masjidi mošee, Shalimari aiad Lahores ja Wazir Khani mošee ning uuendati Lahore kindlus. Viimane kuulus mogulite arhitektuuri viljelenud ehitaja oli Aurangzeb, kes ehitas Badshahi mošee, Bibi Ka Maqbara ja Pärlimošee.
Pärand.
Mogulite arhitektuur mõjutas hilisemaid stiile ja suundi India arhitektuuris, nagu Briti koloonia aegset 19. sajandi historitsistlikku indo-saratseeni stiili, Rajasthani nn Rajputi stiili ja Sikhi arhitektuuri.
Biograafiad (Ge)

Biograafiad (Ge) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ge".
Harlan Ellison

Harlan Jay Ellison (27. mai 1934 Cleveland, Ohio – 28. juuni 2018 Los Angeles, California) oli ameerika kirjanik. Ta on tuntud viljaka ja mõjuka uue laine ulmekirjanikuna.
Ta sündis juudi perekonnas. Ta õppis poolteist aastat Ohio osariigi ülikoolis. Ta visati ülikoolist välja päeva päevalt, kuna ta oli löönud professorit, kes oli pidanud teda kirjanduslikult andetuks. Pärast seda saatis Ellison ligi kahekümne aasta jooksul sellele professorile iga oma publikatsiooni.
Ellison avaldas kokku üle tuhande lühijutustuse ja novelli, lisaks veel arvukalt stsenaariume, esseesid ning kirjanduse, filmide, televisiooni ja trükimeedia arvustusi. Ta koostas ja toimetas antoloogiad "Ohtlikud visioonid" ("Dangerous Visions"; 1967) ja "Taas ohtlikud visioonid" ("Again, Dangerous Vision"; 1972), mida peetakse ulmekirjandus uue laine ühtedeks olulistemaks teosteks. Tema tuntumate jutustuste hulka kuuluvad muuhulgas "Mul ei ole suud, aga ma pean karjuma" ("I Have No Mouth, and I Must Scream"; 1967), "Basilisk" (1973), "The Deathbird" (1973), "The Whimper of Whipped Dogs" (1974), "Croatoan" (1976), "Jeffty Is Five" (1977), "Poiss ja tema koer" ("A Boy and His Dog"; 1989) ning "Mefisto in Onyx" (1993). Ta kirjutas stsenaariumi sellistele ulmesarjadele nagu "Star Trek", "Videviku tsoon" ("The Twilight Zone"), "The Outer Limits" ja "Babylon 5".
Ellison pälvis karjääri jooksul arvukalt auhindu, sealhulgas mitu Hugo auhinda, Nebula auhinda ja Edgar Allan Poe' auhinda.
Vanemas eas vaevasid Ellisoni haigused, mistõttu ilmus temalt vähem teoseid. 1994. aastal tehti talle pärast tõsist infarkti südame šunteerimine. Järgmistel aastatel vaevas teda kliiniline depressioon. 2014. aastal tabas teda insult, mis halvas tema parema külje. Ellison suri 2018. aasta juunis 84-aastaselt.
Oleksandr Pivnenko

Oleksandr Pivnenko ("Олександр Сергійович Півненко", sündinud 1986) on Ukraina sõjaväelane.
Sõjaväeteenistus.
Ta on alates 8. juulist 2023 Ukraina Rahvuskaardi ülem.
Gunnar Karlson

Gunnar Åke Karlson (sündinud 7. aprillil 1958 Karlskronas) on Rootsi endine sõjaväelane (kindralmajor). Ta oli aastatel 2012–2019 Rootsi sõjaväeluure ülem.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1977 Växjös gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1977–1980 Karlbergi sõjakoolis, misjärel sai ta leitnandiks Kronobergi rügemendis. Aastal 1983 sai ta kapteniks; aastal 1983 õppis ta kaitseväe tõlkide koolis. Ta oli 1984. aastal jalaväe lahingukooli abiõpetaja ja rühmapealik. Ta oli Kõrgema Sõjakooli üliõpilane ja läbis seejärel sõjaväe peastaabi kursuse aastal 1984. Aastal 1986 sai ta kapteniks ja oli aastal 1987 Dali rügemendi kompaniiülem. Aastal 1988 oli ta Kronobergi rügemendi major. Aastatel 1988–1990 läbis ta akadeemias kaheaastased kursused ja määrati Eriväelaste Jalaväe Sõjakooli taktikaõpetajaks, ta töötas sellel ametikohal aastani 1991. Aastatel 1991–1993 oli ta Rootsi armee staabiohvitser ja pataljoni Nordbat 2 staabiülema asetäitja, mis kuulus Bosnias ja Hertsegoviinas teeninud ÜRO üksusesse UNPROFOR. Aastal 1994 ülendati ta kolonelleitnandiks ja määrati seejärel Karlbergi Akadeemia juhtimis- ja kontrolliõppejõuks. Aastatel 1995–1996 oli ta Tšetšeenias töötanud OSCE abirühma juhi asetäitja.
Aastatel 1996–1998 oli ta Rootsi armee 4. idadiviisi peakorteri esimese diviisi ülem ja aastatel 1998–2000 Smålandi brigaadi ülema asetäitja. Ülendati 2000. aastal koloneliks ja määrati Rootsi NATO-missiooni sõjaväelise esindaja asetäitjaks, ta töötas sellel ametikohal aastani 2003. Aastal 2003 määrati ta Gotlandi rügemendi ülemaks, ta teenis seal aastani 2005. Aastani 2004 töötas ta välisministeeriumi sõjalise eksperdina NATO alalises esinduses Brüsselis, aastast 2004 on ta Rootsi Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia liige. Aastal 2006 läbis ta kursused Rootsi kaitseülikoolis Solbakis, aastal 2007 sai ta brigaadikindraliks.
Aastatel 2006–2007 töötas ta Rootsi relvajõudude kõrgeima ülemjuhatuse personaliosakonna juhatajana ja aastatel 2008–2009 Rootsi välisministeeriumi sõjalise nõunikuna. Ta on lõpetanud Euroopa Julgeoleku- ja Kaitsekolledži kõrgeimal tasemel Euroopa julgeoleku ja kaitse erialal, aastal 2009 ülendati kindralmajoriks. Ta töötas Rootsi relvajõudude väljaõppe ja hangete osakonna abidirektorina, aastatel 2009–2012 sõjaväelise väljaõppe juhina. Aastatel 2012–2019 oli ta Rootsi sõjaväeluure ("Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten" ehk MUST) ülem.
XXVII üldlaulupidu ja XVII tantsupidu Lätis

27. üldlaulupidu ja 17. tantsupidu hüüdlausega “Kopā augšup” (eesti keele otsetõlkes 'üheskoos üles') peeti Läti pealinnas Riias kümne päeva kestel 30. juunist kuni 9. juulini aastal 2023.
2. juulil toimus tunde kestnud rongkäik.
6. juulil lauldi Ukraina Ülemraada esimehe Ruslan Stefantšuki kohalolul umbes 16 000-kesi Ukraina hümni (“Ще не вмерла України”).
Mežaparka laululaval ja Daugava staadionil toimusid põhiüritused, mille lõpetas öölaulmine 10. juuli hommikuni.
Festivalidega tähistati 150 aasta möödumist Läti esimesest üldisest laulupeost, mis toimus aastal 1873.
Läti ajaloo ühe kõige suurema ürituse korraldas Läti Riiklik Kultuurikeskus. Sellest võttis osa üle 40 000 laulja ja tantsija, nii Lätist koha peal kui ka mujalt maailmast.
Bohri raadius

Bohri raadius (tähis formula_1) on füüsikakonstant, mis on võrdne vesiniku aatomi tuuma ja põhiolekus elektroni vahelise kaugusega, seega selle elektroni ringorbiidi raadiusega (Bohri aatomimudeli raames).
Bohri raadius arvutatakse järgmise valemi järgi:
formula_2
kus
Bohri raadius on kirjeldatav ka valemiga
formula_7
kus
Arvutuse aluseks olevate füüsikakonstantide praeguse mõõtmistäpsuse juures saadakse Bohri raadiuse väärtuseks
formula_10
kus sulgudes olevad numbrid näitavad CODATA hinnangulist standardhälvet 0,000 000 000 080 10−10 m.
Aatomifüüsikas kasutatakse seda raadiuse väärtust sageli pikkusühikuna, ümardatult 52,9 pm või pool ongströmit.
Sagedussuhe

Sagedussuhe (inglise keeles "frequency ratio", ka "interval ratio") on muusikas helide intervalli kirjeldamise meetod helisageduste suhte abil.
Puhtas häälestuses vastavad helide sagedussuhted naturaalarvude suhetele.
Võrdtempereeritud häälestuses helide sagedussuhe on irratsionaalarv.
Elektronõrk vastastikmõju

Elektronõrk vastastikmõju ehk elektronõrk interaktsioon on osakestefüüsikas matemaatiline ja kontseptuaalne kombinatsioon kahest fundamentaalsest vastastikmõjust; elektromagnetilisest ja nõrgast vastastikmõjust. Need kaks vastastikmõju on tavalisel,aatomi- ja isegi tuumaenergia tasemel väga erinevad. Elektromagnetilisel vastastikmõju on piiramatu leviulatusega ja seda on lihtne jälgida makroskoopilisel tasemel, samas kui nõrk vastastikmõju avaldub ainult mikroskoopilisel, aatomituuma tasemel. Kuid nagu kirjeldas Enrico Fermi beetalagunemise selgitamisel, kasvab nõrga vastastikmõju intensiivsus kiiresti koos energiaga (seega temperatuuriga, mille juures seda vaadeldakse). Elektromagnetiline vastastikmõju suureneb samuti koos selle energiaga, kuid palju aeglasemalt. Seega jõuavad need kaks vastastikmõju (jõudu) umbes saja GeV energia juures samasse suurusjärku ja neid võib siis käsitleda ühe elektronõrga vastastikmõjuna. 
Niisugune energiaseisund tekkis Suure Paugu järgsel varajasel perioodil, kui universumi temperatuur oli ligikaudu 1015 K; eraldumine kaheks praeguseks interaktsiooniks toimus kvarkide perioodil.
Sheldon Glashow, Abdus Salam ja Steven Weinberg, kes selle teooria 1960. aastatel välja töötasid, said 1979. a Nobeli füüsikaauhinna uurngute eest, mis viisid elektronõrga interaktsiooni teooriani, mida tuntakse ka Weinbergi-Salami mudelina.
Elektronõrga vastastikmõju renormeeritavat kvantteooriat nimetatakse kvantfleivodünaamikaks (lühend QFD inglise keele sõnadest "quantum flavordynamics"),
kuid seda terminit kasutatakse harva ja vahel hoopis teises tähenduses (kui nõrga vastastikmõju käitumist ja mõjusid kirjeldavat teooriat).
Nõtva

Nõtva (vene keeles Нытва) on linn Venemaal Permi krais, Nõtva rajooni halduskeskus. Linn asub Nõtva jõe ja Nõtva veehoidla ääres, Permist ligikaudu 53 km läänes.
Nõtva küla on esmamainitud 1623. aastal. 1756. aastal ehitati sinna vasesulatustehas, mille juurde tekkis asula. Aleviks sai Nõtva 27. augustil 1928. Linnaõigused anti Nõtvale 1942. aastal.
Linna olulisim tööstusettevõte on Nõtva Metallurgiatehas.
Fabiano Leismann

Fabiano Leismann (tuntud ka lihtsalt kui Fabiano; sündinud 18. novembril 1991 São João do Oestes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või paremkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Aris.
Ta sündis Minas Geraisi osariigis São João do Oestes, kus elab palju saksa päritolu inimesi. Ka tema perekonnanimi on saksa päritolu. Leismann kõneleb lisaks vabalt saksa keelt.
Jalgpallurikarjääri alustas ta São Luizis. 2011. aastal debüteeris ta Brasiilia tugevuselt kolmanda liiga klubis Chapecoense. 2012. aastal kindlus ta klubiga pääsu Brasiilia esiliigasse ja aasta hiljem juba kõrgliigasse.
2015. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Cruzeiro. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 20. septembril 2015 oma endise koduklubi Chapecoense vastu. 2016. aastal siirdus ta laenule Palmeirasesse, kellega tuli samal aastal Brasiilia meistriks. Ainsa värava Brasiilia kõrgliiga hooajal 2016 lõi ta jällegi Chapecoense vastu 27. novembril. 2017. aastal sõlmis ta Palmeirasega püsiva lepingu. 2018. aastal oli ta Palmeirasest laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Internacional ja hooajal 2019/20 Portugali kõrgliigaklubis Boavista.
Hooajal 2020/21 mängis Fabiano Türgi kõrgliigaklubis Denizlispor. 2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Kreeka kõrgliigaklubiga Aris.
Hörður Björgvin Magnússon

Hörður Björgvin Magnússon (sündinud 11. veebruaril 1993 Reykjavíkis) on Islandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs.
Ta alustas klubikarjääri Islandi klubis Fram, mille noortesüsteemiga liitus ta 1998. aastal. Frami meeskonnas debüteeris ta Islandi kõrgliigas 2009. aastal. 2011. aastal liitus ta Itaalia klubi Torino Juventuse noorteakadeemiga. Juventuse põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. Juventusest oli ta laenul kahes teises Itaalia klubis: aastatel 2013–2014 Spezias ja 2014–2016 Cesenas.
Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Inglismaa esiliigaklubis Bristol City. 2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva CSKA. 2018. aastal võitis ta CSKA-ga Venemaa superkarika.
2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Panathinaikόsega.
Islandi jalgpallikoondises debüteeris 12. novembril 2014 sõprusmängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2017 sõprusmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Islandi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2022. aastal võitis ta Islandi koondisega Balti turniiri.
Mary Higgins Clark

Mary Theresa Eleanor Higgins Clark (24. detsember 1927 Bronx, New York – 31. jaanuar 2020 Naples, Florida) oli ameerika kirjanik. Ta on eelkõige tuntud tänu oma põnevusromaanidele.
Higgins Clark alustas juba lapsena luuletuste kirjutamist. Pärast sekretäri ja keeletoimetajana töötamist oli ta aasta lennufirma Pan-American Airlines stjuardess, kuni lahkus töölt, et abielluda ja luua perekond. 
Ta kirjutama lühijutustusi, et aidata perel majanduslikult lahedamalt toime tulla. Pärast abikaasa surma 1964. aastal hakkas ta kirjutama raadiostsenaariume, kuni tema mentor soovitas tal romaane kirjutama hakata. 
Tema debüütromaan "Aspire to the Heavens" (1968) rääkis George Washingtoni väljamõeldud eluloost, kuid see ei olnud kuigi menukas. Tema esimene põnevusromaan "Where Are the Children?" (eesti keeles "Kus on lapsed?, 2014) osutus aga väga edukaks, misjärel sõlmis ta lepingu kirjastusega Simon &amp; Schuster. Ka kõik tema järgmised põnevusromaanid oli väga menukad ning neid on ainuüksi USA-s müüdud üle 100 miljoni eksemplari. Eesti keelde on tõlgitud 24 tema teost.
Ta oli kolm korda abielus ja tal oli viis last, kellest Carol Higgins Clark (1956–2023) oli samuti kirjanik.
BS-136 Orenburg

BS-136 Orenburg (vene keeles БС-136 «Оренбург») on Venemaa eriotstarbeline tuumaallveelaev sarjast Kalmar (sarja peakonstruktor Sergei Kovaljov). 
Allveelaev projekteeriti Leningradis asunud konstrueerimisbüroos Rubin ja ehitati Severodvinskis asuvas Sevmašis. Vette lasti 1981. aastal. Rekonstrueeriti 2002. aastal.
Allveelaeva pikkus on 162,5 m ja laius 12 m. Veeväljasurve 15 000 t.
BS-136 Orenburg kuulub Põhjalaevastiku koosseisu.
Pisitindik (perekond)

Pisitindik ("Coprinellus") on šampinjonilaadsete seltsi psatürellilised sugukondav kuuluv seente perekond.
AS-40 Bester

AS-40 Bester, ka Bester 1, (vene keeles АС-40 «Бестер») on Venemaa päästesukelaparaat.
Bester 1 ehitati Peterburi laevaehitusettevõttes Admiralteiskije Verfi. Vette lasti 2013. aastal. 2016. aastast kuulub Vaikse ookeani laevastiku päästelaeva Igor Beloussovi koosseisu.
Titaansulamist valmistatud korpusega Bester 1 on 60-tonnise veeväljasurvega ja laskumissügavusega kuni 700 meetrit.
Kuueliikmelise meeskonnaga päästesukelaparaat Bester 1 saab pardale võtta kuni 22 päästetavat allveelaevalt.
BS-64 Podmoskovje

BS-64 Podmoskovje (vene keeles БС-64 «Подмосковье») on Venemaa eriotstarbeline tuumaallveelaev sarjast Delfin (sarja peakonstruktor Sergei Kovaljov). 
Allveelaev projekteeriti Leningradis asunud konstrueerimisbüroos Rubin ja ehitati Severodvinskis asuvas Sevmašis. Vette lasti 1984. aastal. 
Allveelaeva pikkus on 167,4 m ja laius 11,7 m. Veeväljasurve 18 200 t.
Meeskonna suurus: 135–140 allveelaevnikku
BS-64 Podmoskovje kuulub Põhjalaevastiku koosseisu.
Częstochowa Raków

Robotniczy Klub Sportowy Raków Częstochowa Spółka Akcyjna on Poola jalgpalliklubi, mis tegutseb Częstochowas. See mängib Poola kõrgliigas Ekstraklasa.
1921. aastal asutati Częstochowa lähedal Rakówi külas spordiklubi Racovia, mis lõpetas tegevuse 1925. aastal. 1927. aastal asutati klubi nime all Robotniczy Klub Sportowy ('Tööliste spordiklubi') uuesti. Aasta hiljem sai Raków Częstochowa osaks, kuid Rakówi nimi on säilinud klubi nimes tänapäevani.
Poola kõrgliigas mängis Raków esmakordselt hooajal 1994/95. Hooajal 1997/98 langeti kõrgliigast välja. Pärast seda mängiti vahepeal isegi Poola tugevuselt neljandas liigas. 2017. aastal tõusis Raków tagasi Poola esiliigasse ja 2019. aastal tagasi kõrgliigasse. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 saavutas Raków Poola kõrgliigas teise koha. Hooajal 2022/23 tuli Raków esmakordselt Poola meistriks.
Poola karikavõistlustel jõudis Raków esimest korda finaali 1967. aastal, kui kaotati Krakówi Wisłale. Aastatel 2021 ja 2022 on Raków võitnud nii Poola karika kui ka Poola superkarika. Hooaegadel 2021/22 ja 2022/23 jõudis Raków UEFA Euroopa Konverentsiliiga "play-off"-ringi, esimesel hooajal kaotati seal kahe mängu kokkuvõttes Belgia klubile Gent tulemusega 1:3 ja teisel hooajal Tšehhi klubile Praha Slavia lisaaja järel 2:3.
Klubi praegune kodustaadion Miejski Stadion Piłkarski "Raków" on valminud 1955. aastal. See mahutab 5500 pealtvaatajat.
Mängijad.
Praegune koosseis.
"Seisuga 12. juuni 2023"
Semen Hluzman

Semen Hluzman (ukraina keeles Семен Фішельович Глузман, vene keeles Семён Фишелевич Глузман; sündinud 10. septembril 1946 Kiievis) on Ukraina psühhiaater ja inimõiguste aktivist.
Ta sündis aastal 1946 Kiievis. Ta on juudi rahvusest. Ta lõpetas aastal 1970 Kiievi Meditsiiniinstituudi.
Aastal 1970 töötas ta psühhiaatrina Žõtomõris, aastal 1971 Korostenis, aastal 1972 psühhiaatrina Kiievis (kiirabihaiglas).
Kui ta töötas Žõtomõri vaimuhaiglas, tegi ta psühhiaatrilist ekspertiisi kindral Petro Hrõhorenkole.
Diego Rossi

Diego Martín Rossi Marachlian (sündinud 5. märtsil 1998 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Major League Socceri (MLS) klubis Columbus Crew ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Peñarol, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2016. aastal. Peñaroliga tuli ta kaks korda Uruguay meistriks. Rossi tõusis Peñaroli meeskonnas esile 2017. aasta hooajal, kui lõi Uruguay kõrgliigas kümme väravat.
2017. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Major League Socceri (MLS) klubiga Los Angeles FC, mis alustas järgmisel aastal liigas oma esimest hooaega. MLS-is lõi Rossi kolme ja poole aastaga 48 väravat. Enim väravaid lõi ta 2019. aastal (16 väravat). 2020. aasta hooajal oli Rossi MLS-is suurim väravakütt (14 väravat); sel hooajal valiti ta lisaks hooaja parimaks noormängijaks. 2019. ja 2021. aastal valiti Rossi MLS-i tähtede mängule.
2021. aasta septembris läks Rossi Los Angeles FC-st laenule Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe, kellega ta sõlmis hooaja lõpus püsiva kolmeaastase lepingu.
2023. aasta augustis naasis Rossi MLS-i, kui sõlmis kolmeaastase lepingu Columbus Crew'ga.
2017. aastal tuli Rossi Uruguay kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Uruguay jalgpallikoondises debüteeris ta MM-i valiksarja viimases mängus 29. märtsil 2022 Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. juunil sõprusmängus Panama vastu.
Isa kaudu on ta Itaalia päritolu ja ema kaudu Armeenia päritolu. Tema noorem vend Nicolás Rossi on samuti jalgpallur.
Larry McMurtry

Larry Jeff McMurtry (3. juuni 1936 Archer City, Texas – 25. märts 2021 Archer City, Texas) oli ameerika kirjanik ja stsenarist.
Tema teoste tegevus leiab enamasti aset Vanas Läänes või kaasaegses Texases. Tema tuntumate romaanide hulka kuuluvad "Horseman, Pass By" (1961), "The Last Picture Show" (1966) ja "Terms of Endearment" (1975), mille nende kõigi põhjal on valminud tunnustatud mängufilmid – vastavalt "Hud" (1962), "Viimane kinoseanss" (1971) ja "Helluse keeles" (1983). Kokku on McMurtry teoste põhjal valminud filmid pälvinud 34 Oscari nominatsiooni ja võitnud 13 auhinda.
Tema 1985. aastal Pulitzeri preemiaga pärjatud romaani "Lonesome Dove" põhjal tehti neljaosaline telesari, mis pälvis 18 Emmy auhinna nominatsiooni ja võitis seitse auhinda.
Koos Diana Ossanaga kirjutas ta stsenaariumi filmile "Brokebacki mägi" ("Brokeback Mountain"; 2005), mis tõi mõlemale Oscari parima kohandatud stsenaariumi eest ja Kuldgloobuse auhinna parima stsenaariumi kategoorias.
Eesti keeles on seni ilmunud vaid tema 1990. aasta romaan "Buffalo Girls" (eesti keeles "Piisonitüdrukud" Matti Piirimaa tõlkes, kirjastus Kupar, 1997)
Hud

"Hud" on 1963. aasta USA vesternidraamafilm, mille lavastas Martin Ritt. Filmi peaosa mängib Paul Newman, kõrvalosades Melvyn Douglas, Patricia Neal ja Brandon deWilde. Filmi tootis Ritti ja Newmani mõni aeg varem asutatud ettevõte Salem Productions ning see oli nende esimene film, mille levitajaks oli Paramount Pictures. Filmiti Texase pannivardal, sh Claude'i linnas.
Filmile kirjutasid stsenaariumi Irving Ravetch ja Harriet Frank Jr.. Film põhineb ameerika kirjaniku Larry McMurtry romaanil "Horseman, Pass By" (1961). Filmi peategelane Hud Bannon oli algses stsenaariumis kõrvaltegelane, kuid hiljem muudeti ta peategelaseks. "Hudi" on nimetatud ka revisionistlikuks vesterniks.
Film keskendub põhimõttekindla pereisa Homer Bannoni ning tema jultunud ja arrogantse poja Hudi vahelisele konfliktile. Konflikti kistakse Homeri pojapoeg ja Hudi vennapoeg Lonnie, kes on sunnitud otsustama, millist tegelast järgida. Samal ajal puhkeb farmis veiste seas suu- ja sõrataud, mille tõttu ähvardatakse kogu farmi eluskari tappa.
"Hud" esilinastus Veneetsia filmifestivalil. Film pälvis kriitikutelt kiidusõnu ja see teenis suurt piletitulu. "Hud" oli nomineeritud seitsmele Oscarile, võitis auhinna parima naispeaosatäitja (Neal), parima meeskõrvalosatäitja (Douglas) ja parima operaatoritöö (James Wong Howe) eest. Lisaks esitati film viiele Kuldgloobusele, kuid ei võitnud ühtegi auhinda. 
2018. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu riiklikku filmiregistrisse.
Auhinnad ja nominatsioonid.
Oscarid (1964)
Kuldgloobused (1964)
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnad
Allar Lamp

Allar Lamp (sündinud 28. märtsil 1991) on endine Eesti kesk- ja pikamaajooksja.
Jooksmine.
Tema koduklubid on olnud Spordiklubi Contra, Tartu Spordiselts Kalev ja Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi ning treener Harry Lemberg.
2018. aastast pole Lamp enam tipptaseme võistlustel osalenud.
Isiklikku.
Allar Lamp on lõpetanud Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes ja Tartu Tervishoiu Kõrgkooli massööri erialal. Ta on töötanud Avis Utilitas Rapla korvpallimeeskonna füsioterapeudina.
Texase pannivars

Texase pannivars (inglise keeles "Texas Panhandle") on piirkond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis. See hõlmab 26 Texase põhjaosa maakonda. See piirneb läänes mööda 103. pikkuskraadi New Mexicoga ning põhjas mööda 36°30' laiuskraadi ja idas mööda 100. pikkuskraadi Oklahomaga.
Piirkonna pindala on 66 880 km², mis moodustab osariigi pindalast umbes 10%. 2020. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke 434 358. Rahvastikutihedus oli 6,5/km².
Suurim Texase pannivardal asuv linn on Amarillo. Piirkonnas asub Palo Duro kanjon, mis on suuruselt teine kanjon USA-s.
Tindik (perekond)

Tindik ("Coprinopsis") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
Johann Friedrich von Liphart

Johann Friedrich von Liphart (ka Friedrich von Liphart; 1655 – 21. aprill 1723) oli Liphartide aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane ja mõisnik. 
Elulugu.
Johann Friedrich von Liphart sündis 1655. aastal Johann von Lipharti peres. Tema onupojad Friedrich Wilhelm ja Franz Bernhard von Liphart juhatasid Põhjasõjas vastavalt Cēsise ja Valmiera maakaitsepataljone. 
Ta õppis kõigepealt Gießeni ülikoolis. 1688. aasta 16. märtsil immatrikuleeriti ta Rootsis aadliseisusesse. Pärast oma venna Johann von Lipharti surma 1691. aastal võttis Johann Friedrich üle tema perekonnale kuulunud Võlla rendimõisa juhtimise. 1687–1699 rentis ta riigilt veel Lizumsi ja Tirsespilsi mõisad. 
Põhjasõja algul sai Liphart 1701. aastal Gulbene maakaitsepataljoni ülemaks ja ooberstleitnandiks. Pataljoniga kaitses ta Gulbene piirkonda Vene rüüsteretkede eest. 1705. aastal langes ta vangi ning naasis Liivimaale alles 1722. aastal. Samal aastal läks ta oobersti auastmes erru. 1723. aastal tunnustas Vene restitutsioonikomisjon tema kui pandiomaniku õigusi Võlla mõisale ning lubas tal seda edasi rentida.
Johann Friedrich von Liphart suri 1723. aasta 21. aprillil Võllas.
Perekond.
Johann Friedrich von Liphart abiellus Graši mõisniku Jakob Johann von Tiesenhauseni tütre Elisabeth Maria von Tiesenhauseniga. Abielust sündis viis last.
Moses Odubajo

Moses Adeshina Ayoola Junior Odubajo (sündinud 28. juulil 1993 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või parema äärepoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Aris.
Ta alustas jalgpalli mängimist Londoni klubis Millwall. 2009. aastal liitus ta Leyton Orientiga. Leyton Orienti põhimeeskonnas debüteeris ta 7. septembril 2011 Football League Trophy esimese ringi mängus Dagenham &amp; Redbridge'i vastu. Esimese liigavärava lõi Odubajo Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 5. mail 2012 hooaja viimases mängus Rochdale'i vastu; see värav valiti Leyoton Orienti hooaja parimaks. Leyton Orienti põhikoosseisus kindlus ta koha hooajal 2012/13. Hooajal 2013/14 lõi ta League One'is kümme väravat.
2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Brentford. Üleminekusumma oli 1 miljoni naelsterlingit, mis oli toona Brentfordi suurim ost. 2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Hull City. Hooajal 2015/16 kindlus ta Hull Cityga pääsu Inglismaa kõrgliigasse, kuid vigastuse tõttu jäi ta seejärel kaheks hooajaks väljakult kõrvale.
2018. aasta augustis naasis ta Brentfordi, kellega sõlmis üheaastase lepingu. Aastatel 2019–2021 mängis ta kaks hooaega Inglismaa esiliigaklubis Sheffield Wednesday ja seejärel ühe hooaja Queens Park Rangersis.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Arisega.
2015. aastal mängis Odubajo viiel korral Inglismaa kuni 20-aastaste koondises.
Lipstok

Lipstok on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lipstok 33 inimesel: 19 mehel ja 14 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lipstok meeste puhul 6577. kohal ja naiste puhul 9874. kohal. Perekonnanime Lipstok kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune. Nimi oli levinuim Harju maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 0,37.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Äksi kihelkonna Saadjärve mõisavallas, Virumaal Lüganuse kihelkonna Aa mõisavallas, Viljandimaal Helme kihelkonna Lõve mõisavallas ja Võrumaal Hargla kihelkonna Mõniste mõisavallas nimeks Lipstok. 
Aastatel 1936–1940 loobuti Eestis nimest Lipstok 9 korral ning uuteks nimedeks võeti Kallastu, Lehe, Liikmäe, Lipsmaa, Loo (2), Luhaäär (2 korral) ja Suurallikas.
Mycetinis

Mycetinis on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Nikola Vasilj

Nikola Vasilj (sündinud 2. detsembril 1995 Mostaris) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, kes mängib Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli ja Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Mostari Zrinjski, mille põhimeeskonnas debüteeris ta riigi kõrgliigas 2013. aasta aprillis.
Aastatel 2017–2019 mängis ta Saksamaa klubi 1. FC Nürnbergi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas ja 2019–2021 Ukraina kõrgliigaklubis Luhanski Zorja.
2021. aasta mais sõlmis ta lepingu St. Pauliga.
Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises debüteeris Vasilj 27. märtsil 2022 sõprusmängus Costa Rica vastu.
Gudaf Tsegay

Gudaf Tsegay Desta (amhara keeles ጉዳፉ ፀጋይ ደስታ; sündinud 23. juunil 1997) on Etioopia keskmaajooksja.
Gudaf Tsegay alustas oma rahvusvahelist karjääri 2014. aastal. Ta jooksis 16-aastaselt Stockholmis 1500 meetri jooksu noorte maailmarekordi 4.08,47. 2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis jooksis ta 1500 meetri eeljooksus 4.11,83, millega oli üheksas. Juunioride maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 1500 meetri jooksus kaasmaalase Dawit Seyaumi järel hõbemedali.
2016. aasta talvel püstitas ta Glasgow's 1500 meetri jooksu juunioride maailmarekordi 4.01,81. Sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis võitis ta ajaga 4.05,71 pronksmedali. Suveolümpiamängudel Rio de Janeiros osales ta 800 meetri jooksus, kui eeljooksudest edasi ei pääsenud.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis kukkus Gudaf 1500 meetri jooksus ja sai poolfinaalide viimase, 24. koha.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta 1500 meetri jooksus pronksmedali, joostes finaalis isikliku rekordi 3.54,38.
2021. aasta veebruarid püstitas Gudaf Liévinis 1500 meetri jooksu sisemaailmarekordi 3.53,09, ületades 2014. aastast kaasmaalasele Genzebe Dibabale kuulunud varasema maailmarekordi enam kui kahe sekundiga. Olümpiamängudel Tokyos osales ta 5000 meetri jooksus ja võitis Sifan Hassani ja Hellen Obiri järel pronksmedali.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta kuldmedali võistluste rekordiga 3.57,19, edestades kaasmaalasi Axumawit Embayet ja Hirut Mesheshat enam kui 5 sekundiga. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta 5000 meetri jooksus maailmameistriks ajaga 14.46,29. 1500 meetri jooksus võitis ta Faith Kipyegoni järel hõbemedali.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis tuli Gudaf 10 000 meetri jooksus maailmameistriks, edestades kaasmaalasi Letesenbet Gideyd ja Ejgayehu Tayet. 5000 meetri jooksus pidi ta leppima 13. kohaga. Septembris püstitas ta Eugene'is toimunud Teemantliiga finaaletapil 5000 meetri jooksu maailmarekordi 14.00,21, ületades sama aasta juunist Faith Kipyegonile kuulunud varasema rekodi viie sekundiga.
2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis Gudaf 3000 meetri jooksus Elle Purrier St. Pierre'i järel hõbemedali. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis osales ta kolmel alal: 1500 meetri jooksus sai ta finaalis viimase, 12. koha, 5000 meetri jooksus oli ta üheksas ja 10 000 meetri jooksus kuues.
2025. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis võitis Gudaf 1500 meetri jooksus kuldmedali võistluste rekordiga 3.54,86.
Isiklikku.
Gudaf Tsegay on abielus oma treeneri Hiluf Yihdegoga.
Päästesukelaparaat

Päästesukelaparaat, ka süvavee-päästesukelaparaat (inglise keeles "deep-submergence rescue vehicle"; lühend DSRV) on iseliikuv mehitatud päästeotstarbeline sukelaparaat, mis on mõeldud eelkõige avariiolukorda sattunud allveelaeva meeskonna päästmiseks. 
DSRV-sid kasutatakse ka salajastel missioonidel.
AS-36 Bester

AS-36 Bester (vene keeles АС-36 «Бестер») on Venemaa Bester-sarja päästesukelaparaat.
AS-36 projekteeriti Gorkis asunud konstrueerimisbüroos Lazurit ja ehitati Gorki laevaehitusettevõttes Krasnoje Sormovo. 1994. aastast kuulub AS-36 Põhjalaevastikku. 2010. aastate lõpul päästesukelaparaat renoveeriti. 2022. aastal toimusid renoveerimisjärgsed katselaskumised. 
Päästesukelaparaadil AS-36 on titaansulamist valmistatud korpus. AS-36 laskumissügavus on kuni 700 meetrit.
Allveelaeva Kursk päästetöödel.
2000. aastal võttis AS-36 osa uppunud allveelaeva Kursk meeskonna päästetöödest, kuid edutult. Päästesukelaparaat ei suutnud põkkuda allveelaevaga.
AVH Grupp AS

AVH Grupp AS (endised nimed Alexela Varahalduse AS ja Kadaka Varahalduse AS) on Alexela kontserni emaettevõte, mis koondab enda alla kolm valdkonda: energeetikaga tegeleva Alexela, metallitööstusega tegeleva Bestnet Groupi ning põlevkivikeemiale keskendunud B2G Grupp.
B2G Group OÜ

B2G Group OÜ (varasema nimega Alexela Group OÜ) on Eesti keemiatööstuse ettevõte, mille suurim liige on Kiviõli Keemiatööstus.
Enamusosanik on Heiti Hääl. Ettevõtte juhatusse kuuluvad Mikhail Kazarin ja Hans Pajoma, juhatuse esimees on 2022. aastast Marti Hääl. B2G on valdusfirma AVH Grupp AS koosseisus ja Eesti Tööandjate Keskliidu liige.
Ettevõte on kuulunud saja Eesti väärtuslikuma ettevõtte edetabelisse: oli seal 2019. aastal 55. kohal, 2020. aastal 85. kohal ja 2021. aastal 64. kohal.
Ajalugu.
Ettevõte, mis registreeriti 23. augustil 2012 Alexela Group OÜ nime all, tegutses valdusfirmana, mis koondas enda alla Alexela omanikeringile kuulunud ettevõtted energeetikas, kinnisvaras ja metallitööstuses. 2014. aasta detsembris müüsid vene päritolu investorid eesotsas Igor Bidiloga oma poole ettevõttest 35 miljoni euro eest Heiti Hääle ettevõttele Kadaka Varahalduse AS, misjärel kuulus ettevõte täielikult vendadele Häältele. Juhatuse esimeheks sai Andreas Laane, kes juhtis aastatel ettevõtet aastatel 2014–2022.
Laane juhtimise ajal sisenes Alexela Group Läti ja Soome energiaturgudele ning laiendas oluliselt oma energiaturgu, kui omandas 2018. aastal 220 Energia ja hakkas 2020. aastal tootma biometaani. Suurimad tütarettevõtted olid 2021. aasta seisuga Alexela AS (mis loodi Alexela AS-i, Alexela Energia AS-i ja Alexela Oil AS-i ühendamisega), Kiviõli Keemiatööstus, Alexela Logistics ja Tiki Treiler, AS Kohimo, 220 Energia, AS Bestnet, OmaKoduMaja. Alexela Grupp ehitas Paldiskisse veeldatud maagaasi ehk LNG terminali, mis valmis 2022. aasta sügiseks.
2023. aastal korraldati Alexela kontserni struktuur ümber ning valdusfirma funktsiooni võttis üle AVH Grupp AS, mis varem haldas Alexela vara ja tegeles ettevõtete soetamisega. Alexela Group nimetati ümber B2G Groupiks ning sestpeale on ettevõtte peamised tegevusvaldkonnad keemiatööstus ja põlevkivi kaevandamine.
Karl Klein

Karl Klein VR II/3 (29. mai 1894 Tallinn – 3. juuni 1967) oli Eesti ujuja ja sporditegelane. 
Elulugu.
Lõpetas 1913. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis 1918 Riia Polütehnikumis ning 1922–1926 Tartu Ülikoolis kaubandust. 
Klein hakkas sportima 1911. aastal Tallinna Valvaja spordiosakonnas, omandas iseseisvalt ujumisoskuse, sai süstemaatilise ujumisõppe Anton Õunapuult, astus 1913. aastal Tallinna Kalevisse, võitis I Eesti üliõpilaste olümpial 1914. aastal viievõistluse, võistles 1918. aastal mitteametlikel Eesti ujumise meistrivõistlustel. 
Klein töötas Kalevis ujumisõpetajana, oli 1917. aastal Pirital ujumiskursuste korraldaja, 1919. aastal I spordikongressi organiseerija, aastatel 1928–1933 EKRAVE Liidu veespordiosakonna abijuhataja, 1944–1949 Klooga abimetsaülem, 1949–1950 ehitustööline Ukrainas, 1950. aastatel töötas Valga ehituskontoris, hiljem 1960. aastani Rapla sovhoosis. 
Klein võttis mereväe dessantpataljonis ja kompaniiülemana Kalevlaste Malevas osa Vabadussõjast ja sai autasuks talu Kloogal.
MŠK Žilina

'MŠK Žilina on Slovakkia jalgpalliklubi, mis tegutseb Žilinas. See mängib Slovakkia kõrgliigas Superliga. Klubi on asutatud 1908. aastal.
Žilina on tulnud Slovakkia meistriks seitse korda, viimati hooajal 2016/17. Seitsme meistritiitliga on see Slovakkias Bratislava Slovani järel teine edukaim klubi. Slovakkia karikavõistlused on võidetud hooaegadel 1960/61 ja 2011/12. Hooajal 1961/62 jõudis Žilina UEFA karikavõitjate karikavõistlustel veerandfinaali, kus kaotati kahe mängu kokkuvõttes Itaalia klubile Fiorentina 3:4. Hooajal 2010/11 osales Žilina UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril, kus aga kaotati kõik kuus mängu.
Klubi kodustaadion on Štadión pod Dubňom, mis mahutab 11 253 pealtvaatajat.
Mängijad.
Praegune koosseis.
"Seisuga 5. juuli 2023"