tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raimond Tamm

Raimond Tamm (sündinud 3. augustil 1978 Narvas) on Eesti Reformierakonna poliitik, 2017–2025 Tartu abilinnapea, endine XV Riigikogu liige.
Haridus.
1985–1996 õppis Tamm Jõgeva Gümnaasiumis ja 1996–1998 Kuremaa Põllumajandustehnikumis, mille lõpetas kaubandus-ärinduse erialal kiitusega. 1998–2003 õppis ta Eesti Põllumajandusülikoolis, sai bakalaureusekraadi ökonoomika ja ettevõtluse erialal "cum laude", jätkas seal samal erialal magistriõpinguid ja sai 2007. aastal magistrikraadi.
Karjäär.
2002–2003 oli Raimond Tamm Estiko-Plastar AS-i trükitsehhi juhataja, 2003–2004 samas ostudirektor ja 2004–2008 tootmisdirektor. 2008–2009 tegutses Tamm ettevõtjana, olles Raimstar Consult OÜ juhatuse liige ja DuPonti kontserni äritegevuse arendamise konsultant Eestis. Aastatel 2015–2017 töötas ta SA Tartu Teaduspark juhatuse liikmena. Aastatel 2011–2017 oli ta MTÜ Tartu Regiooni Energiaagentuur juhatuse liige. Lisaks eelnevale on ta OÜ Tartu Veekeskus nõukogu esimees, SA Tartumaa Turism nõukogu esimees ning SA Tartu Eluasemefond nõukogu esimees. 
Poliitiline tegevus.
2009. aastal oli ta Tartu linnavolikogu asendusliige Reformierakonna fraktsioonis. Aastatel 2009–2014 töötas ta Tartu abilinnapeana. Aastatel 2014–2017 oli Tartu linnavolikogu liige Reformierakonna fraktsioonis ning aastatel 2015–2017 ühtlasi ka fraktsiooni esimees. Alates 15. novembrist 2017 töötab Tamm taas Tartu abilinnapeana, tema vastutusvaldkonnad on linnamajandus, energiamajandus, keskkonnakaitse, ettevõtlus ja turism.
Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 886 häält ning ei osutunud valituks.
Muud ühendused.
1999–2000 kuulus Tamm Eesti Üliõpilaskondade Liidu volikokku, 1999–2000 oli EPMÜ Üliõpilasesinduse esimees, 1999–2002 EPMÜ nõukogu liige ja 2000–2005 EPMÜ Spordiklubi juhatuse liige. 2007. aastast on ta Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi juhatuse liige ja 2014. aastast Tartu Hansa Kooli hoolekogu liige. 2010. aastast kuulub Tartu meeskoori Akadeemiline Emajõgi ridadesse.
Isiklikku.
Raimond Tammel on elukaaslane ja kolm poega. Vabal ajal tegeleb spordiga.
Anakonda (täpsustus)

Anakonda ("Eunectes") on perekond suuri, kägistajamadusid, kes elavad looduslikult Lõuna-Ameerika troopilistel aladel.
Anakonda teised tähendused:
Eesti saalijalgpalli koondis

Eesti saalijalgpalli koondis on Eesti esinduskoondis saalijalgpallis.
Eesti rannajalgpalli koondis

Eesti rannajalgpalli koondis on Eesti esinduskoondis rannajalgpallis. Eesti rannajalgpalli rahvuskoondis moodustati aastal 2007 ühiselt Eesti Jalgpalliliidu ja Eesti Rannajalgpalli Liidu koostöös. Samal aastal pidas rahvuskoondis oma esimese ametliku mängu, kui osaleti Prantsusmaal Marseille linnas FIFA rannajalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa kvalifikatsiooniturniiril. Esimene mäng peeti Ukraina koondisega, mis lõppes Ukraina 3:1 võiduga.
Euroliiga Superfinaal 2024.
2024. aasta Euroliiga Superfinaalis jõudis Eesti koondis esimest korda veerandfinaali, kus oli vastaseks Valgevene, kuid andis Ukrainas toimuva agressioonisõja tõttu Valgevenele loobumisvõidu.
Lembi Mets

Lembi Mets (aastani 1979 Lembi Selberg; sündinud 11. juunil 1958 Tallinnas) on eesti tšellist ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas aastal 1975 tšelloerialal Tallinna Muusikakeskkooli (õpetajaks Laine Leichter) ja aastal 1981 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Ivo Juuli, Toomas Velmeti ja Peeter Paemurru klassis) ning aastal 2005 magistriõppes Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia interpretatsioonipedagoogika erialal (tööga "Tšelloõpetuse algusest Tallinnas", juhendajad Peeter Paemurru ja Urve Lippus). Ta on täiendanud end eraviisiliselt Moskvas Ivan Monighetti ja Armen Georgiani juures.
Ta töötas aastatel 1981–1987 tšelloõpetajana Tallinna Lastemuusikakoolis, aastast 1984 tšelloõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja aastast 1993 ühtlasi Nõmme Muusikakoolis. Tema õpilasteks on olnud Vahur Luhtsalu, Levi-Danel Mägila, Aike Sõõro ja Kaia Tambi.
Ta on mänginud aastast 2000 Estonia orkestris. Ta on esinenud solistina ja mitmes kammeransamblis. Ta on avaldanud ajakirjades muusikaartikleid ja kontserdiarvustusi.
Isiklikku.
Tema isa oli muusikaajakirjanik Edgar Selberg, ema flötist Liida Selberg, õde harfimängija Kai Visnapuu. Tema abikaasa oli pianist ja muusikapedagoog Rein Mets.
Hermann Alexander Neppert

Hermann Alexander Neppert (10. aprill/22. aprill 1874 Laiuse – 9. oktoober 1944 Gniewkowo Inowrocławi lähedal) oli Eesti ja Saksa vaimulik.
Ta õppis aastatel 1892–1896 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli (ja ühtlasi koduõpetajaks) ta aastal 1898 Palamuse Püha Bartholomeuse koguduses Burchard Sielmanni juures. Ordineeriti 7. mail/12. mail 1899 õpetajaks.
Pärast ordineerimist oli ta Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1899–1900 oli ta Maarja-Magdaleena koguduse vikaarõpetaja, aastatel 1900–1901 vikareeris ta Tartu Maarja kogudust; aastatel 1900–1901 oli ta Pärnu Eliisabeti koguduse vikaarõpetaja. Aastatel 1902–1913 oli ta Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1913–1918 oli ta Tartu linnas vikaarvaimulikuks, vanglavaimulikuks ja usuõpetajaks, aastatel 1918–1919 töötas ta Tartus õpetajana.
Aastatel 1919–1920 oli ta vaimulikuks Hannoveri Naatsareti kirikus. Aastatel 1920–1933 oli ta vaimulikuks Steimbkes (asub Nienburgi kreisis Alam-Saksi liidumaal), aastatel 1933–1943 elas ta emeeritusena Berliinis, kuid aastatel 1943–1944 teenis ta vaimulikuna Argenaus (praegu Gniewkowo, on Inowrocławi lähedal, Inowrocławi maakonnas, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Poolas), kus ta ka suri.
Morna (Õnne 13)

Morna on fiktiivne Eesti väikelinn, kus toimub suurem osa Eesti teleseriaali "Õnne 13" tegevusest ning elab ja töötab enamik selle põhitegelastest.
Sarja idee autor ja esimene stsenarist Astrid Reinla kujundas Morna linna näo suuresti Elva-sarnaseks.
Päriselus asuvad võttepaigad enamjaolt Tallinna aedlinnades – Nõmmel, Hiiul, Rahumäel jm.
Maanaised

"Maanaised" on Eesti skulptori Mare Mikofi 1974. aastal valminud skulptuurigrupp. Realistlik skulptuur kujutab kaht maanaist, kellest vanem istub pingil ja noorem seisab.
Algselt näituse "Inimene ja põld" jaoks kipsist valmistatud skulptuur valati kultuuriministeeriumi algatusel 1978. aastal pronksi.
Tartu Kunstimuuseumi näitusemaja 25. aastapäeva puhul paigaldati see 28. augustil 2013 Raekoja platsil asuva näitusemaja ette ning on seal tänini eksponeeritud.
Sarnaselt Tartu skulptuuridega "Suudlevad tudengid" ja "Isa ja poeg" on ka see kahefiguuriline.
Mare Mikofi teostest on Tartu avalikus ruumis eksponeeritud ka skulptuurigrupp 100 000. tartlase sünni tähistamiseks.
Kai Visnapuu

Kai Visnapuu (aastani 1982 Kai Selberg; sündinud 7. juunil 1961 Tallinnas) on eesti harfimängija.
Ta lõpetas aastal 1979 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 1981 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Zvenislava Sillamaa õpilasena).
Aastast 1979 on ta mänginud Vanemuise orkestris.
Isiklikku.
Tema isa oli muusikaajakirjanik Edgar Selberg, ema flötist Liida Selberg, õde tšellist ja muusikapedagoog Lembi Mets.
Zvenislava Sillamaa

Zvenislava Sillamaa (aastani 1956 Zvenislava Dobrjanska; 17. juuli 1932 Lviv – 20. aprill 2006 Tallinn) oli Eesti harfimängija. 
Ta lõpetas aastal 1949 Lvivi Muusikakooli ja aastal 1954 konservatooriumi (Viktoria Poltareva klassis) ning täiendas end Moskvas Kira Saradževa juures. 
Ta töötas aastatel 1951–1954 Lvivi ooperi- ja balletiteatris, aastatel 1957–1987 ERSO-s ja 1964–1984 ka Estonias. 
Ta oli aastatel 1964–1968 õpetaja Tallinna Muusikakoolis, aastatel 1969–1977 ja 1979–1985 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis õppejõud ning aastatel 1972–1979 ja 1987–1995 Tallinna Muusikakeskkoolis pedagoog. Tema õpilased on olnud Eda Peäske, Kai Visnapuu ja Leelet Reimann. 
Ta on esinenud solistina ning tema helisalvestisi on Eesti Raadios ja kogumikplaatidel. 
Zvenislava Sillamaa suri 20. aprillil 2006 Tallinnas ja ta maeti 13. mail 2006 Liiva kalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli automaatikaprofessor Hanno Sillamaa, nende poeg on pianist ja klavessinist Ivo Sillamaa, pojatütar on laulja Janika Sillamaa.
Klaus von Rautenfeld

Klaus von Rautenfeld (Klaus Berens von Rautenfeld) (5/18. aprill 1909 Tartu – 5. veebruar 1982 München) oli Liivimaalt pärit Saksa filmioperaator.
Esivanemad.
Viited:
Moslemi Vennaskond

Moslemi Vennaskond on Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riikides tegutsev islami fundamentalistlik rühmitus, mille rajas 1928. aastal Egiptuses Ḩasan al-Bannā panislamistliku, heategevust ja poliitilist aktivismi siduva organisatsioonina. 
Ajalooliselt on see vastustanud kolonialismi ja toetanud ühiskondlikke muudatusi (nt Egiptuse 1952. aasta revolutsiooni), kuid selle lõppeesmärk on islamistliku riigikorra rajamine ning islamimaade ühendamine Kalifaadiks, mis ulatub Hispaaniast Indoneesiani. Moslemi Vennaskonda on süüdistatud terroritegevuses, mistõttu katkestas USA diplomaatilised suhted organisatsiooniga kuni selle võimuletulekuni Egiptuses 2012. aastal.
Araabia sõjaväelistes diktatuurides nagu Egiptus ja Süüria oli vennaskond 20. sajandil enamasti surutud põranda alla, üks väheseid erandeid oli võimuletulek Sudaani 1989. aasta riigipöördes. Araabia kevade revolutsioonidega on see saanud legaalseks poliitiliseks jõuks ning omandanud mõnel pool massiliikumise iseloomu. 2012. aastal võitis Egiptuses presidendivalimised vennaskonna kandidaat Muḩammad Mursī. Ehkki vennaskonna õpetus on sunniitlik, toetab selle tegevust ka šiiitlik Iraan. Vennaskonna fundamentalistlikule poliitikale on järgnenud ka vastulööke, näiteks toimus 2013. aastal Egiptuses sõjaväeline riigipööre, millega president Mursī kukutati.
Vennaskonna toetajaid leidub ka paljude teiste riikide islamistlike poliitikute seas. Näiteks on vennaskonda toetavate seisukohtadega silma paistnud Türgi peaminister Recep Tayyip Erdoğan.
Ajalugu.
1954. aastal keelustati Egiptuses Moslemi Vennaskond, kuna selle liikmed tegid atentaadi Egiptuse presidendile Jamāl ‘Abd an-Nāşirile.
1970. ja 1980. aastatel tapsid Moslemi Vennaskonna liikmed Süürias sadu inimesi, suunates oma terrori eelkõige alaviitide ja valitsuse vastu.
Limes

Limes (Limes Romanus, ladina keeles 'Rooma piir') tähistas Vana-Rooma riigipiiri ja piirivalvesüsteemi. Selle tuntumad näited on järgmised:
Petteri Koponen

Petteri Johannes Koponen (sündinud 13. aprillil 1988 Helsingis) on soome korvpallur.
Koponen on 194 cm pikk ja kaalub 88 kg. Ta valiti 2007. aasta NBA drafti 30. valikuna Philadelphia 76ersi meeskonda.
Galápagos

"Galápagos" on Ameerika Ühendriikide kirjaniku Kurt Vonneguti üheteistkümnes romaan. 
Teose põhiküsimuseks on inimaju väärtus (pigem väärtusetus) evolutsioonilisest vaatevinklist. Raamatu pealkiri tähistab ühelt poolt Galápagose saari, millel on loos oluline koht, ja teisalt on see austusavaldus Charles Darwinile, kelle teoorial põhineb Vonneguti romaan. Romaan ilmus esimest korda 1985. aastal, eesti keeles aga Tiina Randuse tõlkes 2005. aastal.
Vorm.
Jutustuse süžee kulgeb kronoloogilises järjekorras, ent autor mainib sageli tulevikus juhtuma hakkavat ja minevikus juhtunut. Samuti nimetatakse loo tegevusaastat 1985 miljon aastat tagasi olnud minevikuks. Lisaks on autor teksti sees tähistanud tegelased, kes surevad teatud ajaintervalli jooksul sel 1985. aastal.
Tsitaadid.
Romaan sisaldab arvukalt kuulsate autorite tsitaate. Tsiteerimist leiavad näiteks Anne Frank, Alfred Tennyson, Rudyard Kipling, lord Byron, Benjamin Franklin, Bertolt Brecht, Charles Dickens, William Shakespeare, Jean de La Fontaine, François Rabelais, Michel de Montaigne, Joseph Conrad, T. S. Eliot, Edgar Allan Poe, Edward Lear, Henry David Thoreau, Robert Frost ja Charles Darwin.
FC Hiiumaa

FC Hiiumaa on Eesti jalgpalliklubi.
Varasem nimi Kärdla Linnameeskond muudeti 2018. hooaja eel.
Pärnu FC Metropool

Pärnu FC Metropool on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Pärnus.
Mahlamäe (Elva)

Mahlamäe on Elva linna elamurajoon, mis jääb erinevalt ülejäänud linnast Elva jõe paremkaldale. Mahlamäe on aedlinn, kus asuvad peamiselt ühe-kahekorruselised elamud. Piirkonnas tegutseb Mahlamäe Selts. Eesti Looduskaitse Selts ja Elva linnavalitsus püüavad kujundada elamurajooni kõrvale ka parkmetsa, kus on metsapealinna ürituste raames korraldatud istutustalguid.
Printsipaat

Printsipaat on Vana-Rooma keisririigi periood 1. sajandist eKr – 3. sajandini, mis eelnes dominaadile. 
Terminid "printsipaat" ja "dominaat" on tuletatud tiitlitest "princeps" ja "dominus" ning väljendavad keisri seisundit. Keisririigi perioodide kohta kasutatakse termineid "varane keisririik" ja "hilisantiik". Kui printsipaati on peetud "liberaalseks monarhiaks", siis dominaadi perioodi on peetud absoluutseks monarhiaks.
Pretoriaanid

Pretoriaanid (ladina keeles "Praetoriani") olid Rooma keisri ihukaitseväelased. Keiser Augustus moodustas 2. aastal eKr 9 pretoriaanide kohorti, mida käsutasid kaks pretoriaanide prefekti ("praefecti praetorio"). 3 kohorti paiknes Roomas ja 6 mujal Itaalia linnades. 23. aastal koondas prefekt Seianus kõik pretoriaanid Rooma ja majutas nad kasarmuisse ("Castra Praetoria"). Pretoriaanid sekkusid tihti võimuvõitlusse ja aitasid võimule keisreid. 312. aastal saatis keiser Constantinus Suur need väeosad laiali.
Pulheim

Pulheim on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Erfti kreisis. Piirneb idas Kölniga.
Linnaõigused sai 1981. aastal.
Pulheim jaguneb 12 linnaosaks.
Elanike arv 2012. aasta lõpus oli 53 100.
Põrgupõhja uus Vanapagan (film)

"Põrgupõhja uus Vanapagan" on 1964. aastal linastunud film, mille režissöörid on Grigori Kromanov ja Jüri Müür. Film põhineb A. H. Tammsaare romaanil "Põrgupõhja uus Vanapagan". 
Film osales 1964. aastal Balti liiduvabariikide, Valgevene ja Moldaavia filmifestivalil, kus pälvis peaauhinna Suur Merevaik.
Streets of London (laul)

"Streets of London" ('Londoni tänavad') on inglise laulja ja laulukirjutaja Ralph McTelli laul. Lindistatud juba aastal 1969 albumi "Spiral Starcaise" jaoks, ilmus see Suurbritannias singlina alles aastal 1974.
Inspiratsiooni selle laulu jaoks sai ta ajast, mil ta rändas ja esines tänavamuusikuna mööda Euroopat, eriti Pariisis ja Londonis. Enda läbielatu ja kogetu vormis ta laulu tekstiks, kus kirjeldas lühikestes portreedes suurlinna inimesi, kes on ühiskonnas elurataste vahele jäänud: kodutuid, kerjuseid, üksikuid. Autoril olid sügavad kahtlused selle deprimeeriva sisu ja karakteriga laulu suhtes, seepärast ei kasutanud ta seda oma debüütalbumil. Tänu produtsent Gus Dudgeoni julgustusele leidis see lugu aga koha teisel albumil, "Spiral Starcaise". Loost sai suur hitt ning see jõudis briti edetabelites teisele kohale.
Originaalversiooni kôrval võib leida ka palju muid selle laulu esitusi. Nii näiteks on sellest loost oma kaverid sisse laulnud Cliff Richard, Blackmore's Night, Mary Hopkins, Roger Whittaker ja paljud teised.
Väikesaar (Narva jõgi)

Väikesaar ehk Väike saar on saar Narva jões Narva linna juures Sutthoffi linnaosas. Saare pikkus on 555 m, suurim laius 140 m, pindala u 5,5 ha.
18. sajandi alguses koostatud Rootsi kaardil on selle saare nimi Schnellenholm.
1845. aasta kaardil on selle saare nimi vene keeles "Остр. Клейнгольмъ" – saksa keelest "Kleinholm" 'väike saar'. 1929. aasta linnaplaanil on saare nimi Väike saar.
Selle saare järgi sai ilmselt nime Väikesaare tänav.
Sama nimega saar on olnud Narva jõel Kreenholmi piirkonnas Suursaarest lõuna pool linnast väljas. Seoses Narva veehoidla rajamisega on see saar kadunud.
Lääne-Uus-Britannia provints

Lääne-Uus-Britannia on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. See hõlmab Uus-Britannia saare lääneosa, Vitu saared ja mitu väiksemat saart.
Peamine majandusharu on palmiõli eksport.
Provints jaguneb halduslikult Kandrian-Gloucesteri ja Talasea ringkonnaks.
Madangi provints

Madangi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Provintsis asub hulgaliselt riigi kõrgemaid mäetippe ja aktiivseid vulkaane. 
Provints jaguneb halduslikult kuueks ringkonnaks:
Southern Highlandsi provints

Southern Highlandsi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Provintsis asub hulgaliselt lubjakivist mägesid ja koopaid, millest paljud on veel läbi uurimata.
Provints jaguneb halduslikult viieks ringkonnaks:
Ambla Vallameeskond

Ambla Vallameeskond on Eesti jalgpalliklubi.
Western Highlandsi provints

Western Highlandsi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Western Highlandsi provints on ühtlasi kõige väiksem ja suurima asustustihedusega provints riigis.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb halduslikult neljaks ringkonnaks:
Varem Western Highlandsi provintsi kuulunud Jimi, Anglimp-South Waghi ja Põhja-Waghi ringkonnast moodustati 2012. aastal Jiwaka provints.
Põhjaprovints (Paapua Uus-Guinea)

Põhjaprovints (ka "Oro provints") on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Provintsis asub aktiivne vulkaan Mount Lamington.
Provints jaguneb kaheks ringkonnaks: Ijivitari ringkond ja Sohe ringkond.
Tallinna FC Balteco

Tallinna FC Balteco on Eesti jalgpalliklubi.
Tallinna KSK FC Štrommi

Tallinna KSK FC Štrommi on Eesti jalgpalliklubi.
Metskapten (film)

"Metskapten" on 1971. aastal valminud Eesti mängufilm Juhan Smuuli näidendi "Kihnu Jõnn" ainetel.
Musta mere ääres filmiti Jalta filmistuudio "Aarete saare" (1971) tarvis ehitatud puidust laeval, mille kunstnik Jüri Arrak ümber kujundas. Luule Komissarov tegi selles filmis oma esimese filmirolli.
Kiirabibaas

Kiirabibaas on kiirabibrigaadi alaline paiknemiskoht.
2005. aastal oli Eestis 52 kiirabibaasi. 
30-minutilise sõiduaja alusel kiirabibaasist on määratud kiirabibrigaadi vahetu tegevuspiirkonna ulatus.
Jaak Jürine

Jaak Jürine (7. august 1875 Viiratsi – 12. november 1939 Kohila) oli eesti ajakirjandustegelane. 
Jaak (Adami poeg) Jürine sündis 26. juulil 1875 (vkj) Viiratsis, abiellus 16.02.1903 (vkj) Viljandis kohaliku tütarlapse Marie Elisabeth (Johani t.) Reps'iga, kellega tal oli neli last. 1904. aastal elasid nad juba Tallinnas, kus sündis nende esimene laps.. 
Tallinnas töötas Jaak Jürine H. Mathieseni trükikoja juhatajana. 1905. aasta suvel taotles ta koos Peeter Grünfeldtiga Peterburi Trükiasjade Peavalitsuselt loa Päewaleht "Tööline" avaldamiseks, mis hakkas Päewalehe nime all ilmuma 16. detsembril 1905.a. Jürine töötas ajalehe toimetuses 1908. aastani. Pärast Päevalehest lahkumist töötas Kohila paberivabrikus ajalehepaberimeistrina, seejärel oli trükikodade Külvaja ja Ühiselu meister. 
Jürine Suri 12. novembril 1939 Kohilas ja on maetud Hageri kalmistule.
Autonoomia (filosoofia)

Autonoomia on isiku võime ja võimalus omada võimu oma tegude üle ning kujundada oma elu vastavalt omaenda põhjenditele ja motiividele.
Autonoomiat kahjustavaks peetakse näiteks ajupesu ja sõltuvusi, mis avaldavad isiku otsustele manipuleerivat või moonutavat mõju. 
Kui autonoomiat peetakse rikutuks, siis tuleb tunnistada osa isiku põhjendeid ja motiive võõrasteks, talle mitte omasteks.
Marilyn Friedman

Marilyn A. Friedman (sündinud 1945 Chicagos) on juudi päritolu USA feministlik filosoof.
Marilyn Friedmani uurimisvaldkonnad on sotsiaalfilosoofia, poliitikafilosoofia, eetika ja feministlik teooria.
Ta on kirjutanud muu hulgas sõprusest, armastusest, autonoomiast, erapooletusest ja erapoolikusest.
Haridustee ja karjäär.
Marilyn Friedman lõpetas 1967. aastal Washingtoni Ülikooli Saint Louises bakalaureusekraadiga politoloogias. Doktorikraadi filosoofias omandas ta 1974. aastal Lääne-Ontario Ülikoolist. 
Alates 1991. aastast õpetas ta Washingtoni ülikoolis Saint Louises. 2009. aastast on ta Vanderbilti Ülikooli W. Alton Jonesi filosoofiaprofessor.
Looming.
Naiste kui rühma kahjustamine.
Artiklis "Harming Women as a Group" (1985) väidavad Friedman ja Larry Ray, et soolise diskrimineerimise kompenseerimise programmid võib julgelt suunata naistele tervikuna, sest sooline diskrimineerimine on kahjustanud naisi kui rühma ning seetõttu ka iga naist. Naiste kui rühma kahjustatus tähendab seejuures esiteks, et naist saab sooline diskrimineerimine kahjustada ainult selle tõttu, et ta on naine, ja teiseks, et kuigi diskrimineerimine on suunatud konkreetsetele naistele, kahjustab see kõiki naisi.
Poliitiline korrektsus.
Marilyn Friedman koostöös Jan Narvesoniga kirjutas 1995. aastal raamatu "Political Correctness: For and Against" ("Poliitiline korrektsus: poolt ja vastu"), milles autorid polemiseerivad poliitkorrektsuse teemal.
Autonoomia, sugu ja poliitika.
Marilyn Friedman avaldas 2003. aastal raamatu "Autonomy, Gender, Politics" ("Autonoomia, sugu ja poliitika"), milles ta kaitseb feministliku autonoomia ideaali kontseptsiooni..
Naisterroristid.
Friedmani praeguste huvide hulka kuulub muuhulgas naisterroristide temaatika, kus ta uurib põhjuseid, eristavad tähendusi, motiive ja moraalset hindamist, mis on seotud naiste osalemisega terrorismis.
Isiklikku.
Friedman abiellus filosoof Larry Mayga.
2015. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis

2015. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis (ametliku nimega FIBA EuroBasket 2015) olid 39. Euroopa meistrivõistlused korvpallis.
Finaalturniiril osales 24 meeskonda. Euroopa meistriks tuli Hispaania.
Aastal 2011 valiti võistluste korraldajaks Ukraina, kuid riigi ebastabiilse olukorra tõttu tühistas FIBA suvel 2014 Ukraina korraldusõiguse ja määras korraldajateks Horvaatia, Läti, Prantsusmaa ja Saksamaa.
Finaalturniir peeti 5.–20. septembril 2015 Zagrebis, Riias, Lille'is ja Berliinis.
Pääs turniirile.
Ilma valikmängudeta pääses finaalturniirile korraldajariigi Ukraina esindus.
Kortsleht (ajaleht)

Kortsleht oli aastatel 2007–2008 ja 2010 ilmunud Eesti sõltumatu roheline poliitiline ajaleht. Kortslehte andsid vabatahtlikena välja erakonna Eestimaa Rohelised liikmed, kellest suurem osa kuulus tol ajal erakonna opositsiooni postiloendisse Roheline Idu. Sellele vaatamata avaldas ajaleht ka peaaegu kõigi juhatuseliikmete artikleid.
Algselt igakuisena kavandatud ajalehe ilmumistsükkel muutus hõredamaks ning 2008. aasta viimane pabernumber ilmus juunis, juuli- ja augustinumbrite lood avaldati vaid veebilehel. Viimane number (nii paberil kui ka elektrooniliselt) üllitati 2010. aasta mais erakonna sisevalimiste eel ning see toetas otseselt opositsiooni seisukohti. Kokku ilmus Kortslehte 13 numbrit ja üks erileht 2007. aasta ökomessi puhul.
2015. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste valikturniir

2015. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis valikturniir on 2013. ja 2014. aastal toimuv valikturniir, mille käigus selgitatakse 2015. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril osalejad seni mittekvalifitseerunud meeskondade seast.
1. ring.
1. ringi mängud 13 meeskonna osavõtul toimusid 1. augustist 1. septembrini 2013.
Võitja tagas koha meistrivõistluste finaalturniirile.
Play-offid.
Võitis kodus-võõrsil mängude kokkuvõttes parem meeskond.
2. ring.
2. ringi mängud toimuvad 2014. aastal.
Joachim Friedrich Petersen

Joachim Friedrich Petersen (23. oktoober 1729 Wismar – 5. aprill/16. aprill 1781 Rannu) oli Eesti vaimulik.
Ta käis koolis Wismaris. Aastatel 1750–1752 õppis ta (immatrikuleeriti 30. aprillil 1750) Königsbergi ülikoolis. Oli seejärel Liivimaal ja aastatel 1763–1766 Wismaris koduõpetajaks. Ordineeriti 10. augustil/21. augustil 1766 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1766–1772 (introdutseeriti 3. septembril/14. septembril 1766) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja ja aastatel 1772–1781 (introdutseeriti 2. juunil/13. juunil 1772) Rannu Püha Martini koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema abikaasa Justine Helene isa oli Järva-Peetri, Tarvastu ja Otepää Maarja koguduse õpetaja Johann Christoph Schmidt; abikaasa esimene mees oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Conrad Bocris (1727–1765).
Johann Conrad Bocris

Johann Conrad Bocris (4. oktoober 1727 Tann – 23. juuni/4. juuli 1765) oli Eesti vaimulik.
Ta sündis Tannis Rhöni mäestikus (praeguse haldusjaotuse järgi Fulda kreisis Kasseli ringkonnas Hesseni liidumaal). Ta lõpetas Coburgis gümnaasiumi. Aastast 1745 (immatrikuleeriti 20. oktoobril 1745) õppis ta usuteadust Halle ülikoolis. Seejärel oli ta Liivimaal parun Bruiningki juures koduõpetajaks. Ordineeriti 15. mail / 26. mail 1760 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1760–1765 Rõngu Mihkli koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema abikaasa Justine Helene isa oli Järva-Peetri, Tarvastu ja Otepää Maarja koguduse õpetaja Johann Christoph Schmidt; abikaasa teine mees Joachim Friedrich Petersen oli Rõngu ja Rannu Püha Martini koguduse õpetaja.
2013. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste valikturniir

2013. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis valikturniir.
15. augustist 11. septembrini 2012 toimunud valikturniiriga selgitati välja 16 meeskonda, kes pääsesid korvpalli 2013. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile Sloveenias.
Osalejad.
Turniiril osales 31 meeskonda.
4. detsembril 2011 Saksamaal Freisingi linnas toimunud loosimisel paigutati osavõtvad meeskonnad järgmistesse alagruppidesse: 
Valikturniiri mängud.
Igast alagrupist pääses finaalturniirile 2 paremat.
Lisaks pääsesid finaalturniirile 4 paremat alagrupis 3. jäänute hulgast.
Eda Peäske

Eda Peäske (sündinud Eda Šur, aastatel 1980–1992 Eda Rajasalu; sündinud 18. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti harfimängija ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas aastal 1979 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Zvenislava Sillamaa klassis).
Ta töötab 1981. aastast Estonia teatris ja on 1990. aastast harfirühma kontsertmeister. Ta on mänginud teatri kammerorkestris, NYYD Ensemble'is, Tallinna Kammerorkestris, Põhjamaade Sümfooniaorkestris ja paljudes teistes muusikakollektiivides. Ta on esinenud solistina ja aastast 1982 duos Raivo Peäskega, kellega on esmaesitanud mitme Eesti helilooja (Raimo Kangro, Mati Kuulbergi, Alo Põldmäe, Jüri Reinvere ja Erkki-Sven Tüüri) neile kirjutatud teoseid.
Ta on aastast 1996 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud (aastast 2001 dotsent) ja ka Tallinna Muusikakeskkooli pedagoog. Tema õpilased on Saale Kivimaker ja Liis Jürgens. Aastal 2017 anti Eda Peäskele Haridus- ja Teadusministeeriumi korraldatud õpetajate päeva galal aasta juhendaja nimetus.
Isiklikku.
Tema abikaasa on flötist Raivo Peäske.
Arena Stožice

Arena Stožice on mitmeotstarbeline sisehall Sloveenias Ljubljanas. 
Arena Stožice on riigi suurim hall, mahutab korvpalli- ja käsipallivõistluste ajal 12 480 ja kontsertide ajal 14 800 pealtvaatajat.
Hall avati 10. augustil 2010, 14 kuud kestnud ehitustööde järel, korvpallimänguga Sloveenia ja Hispaania vahel.
Asendusteenistus

Asendusteenistus (harvem nimetatud ka kui alternatiivteenistus) on ajateenistust asendav teenistus neile, kes aatelistel põhjustel keelduvad sõjaväeteenistusest. 
Asendusteenistus Eestis.
Kaitseväeteenistuse seaduse § 4 määratleb asendusteenistuse nii: "Asendusteenistus on usulistel või kõlbelistel põhjustel kaitseväeteenistusest keeldunud kaitseväekohustuslase kohustuslik riigikaitseline väljaõpe.". 
Asendusteenistusse kutsutakse kaitseväeteenistusse kutsumisega samadel alustel ja korras. Asendusteenistuse kestus ei või olla pikem kui 12 kuud ega lühem kui kaheksa kuud. Asendusteenistuses olevat isikut nimetatakse asendusteenistujaks. Asendusteenistuse eesmärk ei ole luua soodsamat võimalust kohustuslikuks teenistuseks.
Asendusteenistuse roll riigikaitses.
Asendusteenistus on kaitseväeteenistuse alternatiiv, kuid Kaitseväeteenistusest keeldumist ei tuleks vaadata kui keeldumist riigikaitsest, vaid üksnes relvi käsitsevast tegevusest. Asendusteenistujate teenistuskohtadeks võivad olla:
Riigikaitse on oma olemuselt laiem, kui vaid sõjaline kaitse. Riigikaitsesse saab panustada ka mittesõjaliste vahenditega, mis tugevdavad kodaniku sidet riigiga, aitavad kaasa rahva kaitsetahte kasvatamisele ning seeläbi riigi toimimispõhimõtete ja suveräänsuse tugevdamisele.
Asendusteenistuja õigused ja kohustused.
Asendusteenistuse ajaks säilib asendusteenistujale tema töö- või teenistuskoht ja tema õppekoht õppeasutuses. Asendusteenistujale makstakse asendusteenistuse kestel igakuist Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäära suurust toetust. Asendusteenistuja lapsel on õigus riiklike peretoetuste seaduses sätestatud asendusteenistuja lapse toetusele.
Asendusteenistuja töötab täistööajaga. Teenistuskoht peab tagama asendusteenistujale töö ja väljaõppe. Tema töö- ja puhkeaja arvestuses lähtutakse töölepingu seadusest. Asendusteenistujale on teenistuse jooksul ette nähtud 15 päeva puhkust, lisaks võib teenistuskoha juht eeskujuliku teenistuse eest anda kuni 10 päeva lisapuhkust. Asendusteenistuse kestus peatub asendusteenistuja teenistuskohast omavolilise lahkumise ajaks ning pikeneb teenistusest puudutud aja võrra. 
Asendusteenistujal on keelatud teenistuskohas viibimise ajal oma poliitiliste ja usuliste vaadete levitamine. Veendumuse tõttu kaitseväeteenistusest keeldumine ei tohi isikule kaasa tuua olukorda, kus tema riigikaitselised kohustused selle võrra suurenevad. Asendusteenistuse läbimise järel arvatakse asendusteenistuja reservi koos kõigi sellest tulenevate õiguste ja kohustustega.
Valérie Benguigui

Valérie Benguigui (6. november 1965 Oran – 2. september 2013 Pariis) oli prantsuse filminäitleja ja -lavastaja.
Aunimetus

Aunimetus on harilikult isikutele, harvem kollektiividele antud nimetus eriliste teenete eest ühiskonna või riigi heaks; üks tunnustusvorme. Aunimetusi annab riigivõimu- või haldusorgan.
Auhind

Auhind on mälestusese (nt karikas), aumärk (nt medal), diplom, raha vms, mis antakse tunnustuseks saavutuste eest. Auhindu antakse tihti näiteks võistlustel ja konkurssidel, eelkõige spordis ja kultuuris. Auhinda nimetatakse ka preemiaks (ladina "praemium" 'eelis', 'tasu'), kuigi sõnal "preemia" on teisigi tähendusi. Maailma tuntumate teadusauhindade seas on Nobeli auhind, spordis on tuntuimad olümpiamedalid. Üks tuntumaid filmiauhindu on Oscar ehk Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia auhind.
Auhinna saajaid nimetatakse tihtipeale laureaatideks.
Kõnekeeles on "auhind" sünonüümne terminiga "autasu", mida võidakse aga auhinnast ka eristada. Selles tähenduses antakse auhind saavutuste, autasu aga teenete eest, mis ei pruugi olla tehtud võistluse või konkursi käigus ning võivad seisneda pikaajalises üldises tegevuses, mitte üksikutes tegudes. Samas kõneldakse siiski laialdaselt ka "elutööauhindadest", mida antakse mingis valdkonnas tehtud elutöö eest tervikuna.
Leelet Reimann

Leelet Reimann (sündinud Leelet Ruubel; 8. juuni 1949 Tallinn – 30. november 1990 Tallinn) oli eesti harfist.
Ta õppis aastatel 1956–1964 Tallinna 21. Keskkoolis, 1964–1968 Tallinna Muusikakoolis ja 1968–1972 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (lõpetas; Zvenislava Sillamaa klassis).
Ta töötas 1973. aastal Estonia teatris. Aastatel 1975–1990 oli ta Eesti NSV Riikliku Sümfooniaorkestri orkestrant ning 1974–1975 Eesti Televisiooni muusikasaadete režissööri assistent.
Isiklikku.
Tema tütar on harfist Saale Kivimaker-Rull.
Aumärk

Aumärk on eriliste teenete eest antav märk, nt orden, medal, teenetemärk. Aumärke annab välja riik või omavalitsus eriliste teenete eest nt majanduse või kultuuri valdkonnas.
Eesti välja antavad aumärgid.
Eestis annab president välja teenetemärke. 
Eesti Politsei annab välja teeneteriste.
Puski õigeusu kirik

Puski Kristuse Sündimise kirik (ka "Kõrgessaare Kristuse Sündimise kirik") on kirik Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Puski külas. 
Puski ehk Kõrgessaare kirik (vene k. "Кыргесарская Рождества Христова церковь") ehitati aastatel 1889–1891. Hoone seisund on avariiline. Kirik on kultuurimälestiste registris alates 1999. aastast. 
18. septembril 2023 kell 18.00 viis Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh Bartholomeos I läbi Puski Kristuse sündimise kiriku taasavamise.
Kõpu õigeusu kirik

Kõpu õigeusu kirik on kirik Hiiumaal Hiiu maakonnas Hiiu vallas (varem Kõrgessaare vald) Kõpu külas.
Kirik ehitati aastatel 1907–1908 ning pühitseti 21. juunil 1909.
Algses kirik-koolimaja hoones asusid põhjapoolses tiivas kool, keskel kirik ning lõunatiivas lugemistuba ning köstri eluruumid. Hiljem on selles majas töötanud Kõpu rahvamaja.
Kirik on kultuurimälestiste registris alates 1999. aastast. Uusklassitsistlikus stiilis õigeusukiriku silmapaistev näide, millel on säilinud algupärane välisilme, hoonemaht ning arhitektuursed kujunduselemendid. Tänaseks on hävinud ainult keskel asunud sibulkupliga torn.
Ilusad helekollased tellised toodi laevaga Taanist ja kohalikud kalurid tõid need paatidega Kõpu poolsaare põhjaranda, kust need siis hobuvankritel Külamäele veeti. Apostel Andreasele pühitsetud Püha Andrei (Püha Andrease) kool-kirik pühitseti 1910. aasta suve lõpul. Kõpu õigeusu kirikuhoone projekteerinud arhitekti nimi ei ole teada. Arhiivides ei ole säilinud ka kiriku projekti, kuid rohkem sellises polüfunktsionaalses uusklassitsistlikus stiilis ehitisi (kool-kirik-lugemistuba) Eestis ei esine. Selline lahendus oli tingitud ilmselt ressursside vähesusest. See oli pikliku ristkülikukujulise põhiplaaniga kivist hoone, mille keskosas oli kvadraatse ristlõikega petikkellatorn, mida kroonis väiksel ümartamburil sibulakujuline kuppel, mis oli kaetud valtsplekiga. Ülejäänud katus oli sindlikatus. Kiriku fassaadid olid dekoreeritud kahevärviliste telliskividega. Läänefassaadi peaukse kohal nišis oli mustaks värvitud puittähtedega tekst "Кыпоскойе училище" ja sellest kõrgemal "Au olgu jumalale kõrges". Peauksest vasakule ja paremale jäävates niššides olid tekstid: "Kõpu õigeusu kool" ja "Lugemise tuba". Idafassaadi keskosas asus suur reljeefne ristikujuline nišš, mis tähistas ühtlasi kiriku altari idaseina. Hoone siseplaneering oli väga lihtne: kirikuruum paiknes keskrisaliidiga tähistatud osas. Paremal asus köstri korter avaliku teemaja-lugemisruumiga.
Raivo Peäske

Raivo Peäske (sündinud 26. juulil 1947 Tallinnas) on eesti flötist.
Ta lõpetas aastal 1965 Tallinna Muusikakeskkooli, aastal 1970 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Elmar Peäske klassis) ja aastal 1974 Moskva konservatooriumi assistentuuri (Juli Jagudini klassis).
Ta töötas aastatel 1969–2001 Estonia orkestris, aastast 1975 ühtlasi Tallinna Muusikakeskkoolis (olles aastast 1999 puhkpilliosakonna juhataja) ning aastast 1991 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (aastast 2002 dotsendina). Tema õpilasteks on Mihkel Peäske, Tauno Savi🕳️ Linda Vood, Leonora Palu, Mari-Liis Vihermäe, Eneli Hiiemaa ja Hardo Killing.
Ta on esinenud solistina ja ansamblites, sealhulgas Toivo Peäskega. Aastast 1982 on ta tegutsenud duos Eda Peäskega, kellega on esmaesitanud mitme Eesti helilooja (Raimo Kangro, Mati Kuulbergi, Alo Põldmäe, Jüri Reinvere ja Erkki-Sven Tüüri) neile kirjutatud teoseid.
Isiklikku.
Tema isa Elmar Peäske oli flötist, dirigent ja pedagoog. Tema vend Toivo Peäske on pianist ja pedagoog. Raivo Peäske oli aastatel 1967–1990 abielus Anne Peäskega (1946–2021), kellega tal on kaks poega - Mihkel ja Sander. Mihkel Peäske on flötist ja pedagoog. Aastast 1992 on ta abielus harfist Eda Peäskega.
Elmar Peäske

Elmar Peäske (14. november 1907 Pärnu – 16. märts 1995 Tallinn) oli eesti flötist, dirigent ja pedagoog.
Ta lõpetas 1938. aastal flöödi erialal Tallinna Konservatooriumi (Anton Schutinski ja Evald Braueri klassis). Ta täiendas end Leningradis Boriss Trizno ja Nikolai Platonovi ning aastatel 1972–1973 Moskvas Juli Jagudini juhendamisel.
Ta oli aastatel 1932–1940 Tallinna koolides muusikaõpetaja ja juhatas Riigi Tööstuskooli orkestrit. Aastatel 1942–1944 juhatas ta Eesti Laskurkorpuse puhkpilliorkestrit. Aastatel 1946–1962 mängis ta Estonia teatri orkestris (olles 1956. aastast flöödirühma kontsertmeister).
Ta oli 1941. aastal ja aastatel 1944–1995 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis flöödi- ja 1962–1995 ka dirigeerimisõppejõud (aastast 1966 dotsent) ning 1961–1989 ühtlasi flöödiõpetaja. Tema õpilased on Kaljo West, Samuel Saulus, Kuldar Sink, Riho Joonase, Sigrid Orusaar, Aare Pehka, Jaan Õun, Raivo Peäske, Neeme Punder, Vello Loogna, Riho Mägi, Jaak Joala ja Olari Elts.
Ta juhatas aastatel 1951–1985 Tallinna Polütehnilise Instituudi ja 1975–1990 sõjaveteranide puhkpilliorkestrit.
Isiklikku.
Tema poeg Toivo Peäske on pianist ja muusikapedagoog, teine poeg Raivo Peäske on flötist ja muusikapedagoog.
Kelsey Grammer

Allen Kelsey Grammer (sündinud 21. veebruaril 1955) on USA filminäitleja ja -produtsent.
Grammer on eelkõige tuntud Frasier Crane osatäitjana USA seriaalides "Cheers" ja "Frasier".
Keskprovints (Paapua Uus-Guinea)

Keskprovints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guinea riigi lõunarannikul.
Provints jaguneb 4 ringkonnaks:
Lääneprovints (Paapua Uus-Guinea)

Lääneprovints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas riigi edelaosas. Piirneb läänes Indoneesia Paapua provintsiga. Provintsis asub ainus piirkond Paapua Uus-Guineas, mis paikneb 141. pikkuskraadist lääne pool.
Lääneprovintsi pindala on 99 300 km² ja see on pindalalt suurim provints Paapua Uus-Guineas.
Loodus.
Peamine jõgi on Fly jõgi. Selle lisajõgede seas on Stricklandi jõgi ja Ok Tedi jõgi. 
Murray järv on Paapua Uus-Guinea suurim järv.
Haldus.
Provints jaguneb 3 ringkonnaks:
Provintsi keskus on Kiunga, varem oli keskus Daru. 
Rahvastik.
Provintsis elas 2000. aasta rahvaloenduse järgi 153 304 inimest. See on Paapua Uus-Guinea provintside seas kõige hõredama asustusega. Suurim linn provintsis on Tabubil.
Liiklus.
Maanteid on vähe ja liiklus kulgeb peamiselt mööda veeteid või lennukiga.
Morobe provints

Morobe provints (varem "Adolfhafen") on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas.
Morobe asub Uus-Guinea kirdeosas. Morobes mitu saart, sealhulgas 777 km² suurune Umboi ja Tami saared. Provintsi suurim peajõgi on Markham.
Provintsi keskus ja suurim linn on Lae. Provintsi pindala on 34 500 km², millest 719 km² moodustab veepindala, ja elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 539 725.
Provintsis kõneldakse 101 keelt, näiteks kate ja jabemi keelt. Linnades on peamisteks keelteks inglise keel ja inglise pidžin.
Provints jaguneb üheksaks ringkonnaks:
Colorado lipp

Colorado lipp on Colorado osariigi lipp. Lipp on kasutusel alates 1911. aasta 5. juunist.
Lipul on kujutatud kolme sama laiusega horisontaalset triipu; ülemine ja alumine triip on sinised ning keskmine triip valge. Nende triipude peal on punane "C", mille sees on kuldne ketas. Sinine sümboliseerib taevast, kuldne päikest, valge lumega kaetud mägesid ja punane Maad.
Lipu kujundas Andrew Carlisle Johnson.
Parrot AR.Drone

Parrot AR.Drone on kvadrootor, kaugjuhitav mehitamata õhusõiduk, millel on neli rootorit ja tiivikut. Drooni on võimalik juhtida nutitelefonile, tahvelarvutile või lauaarvutile kirjutatud arvutiprogrammiga.
Valerian Loik

Valerian Loik (20. mai 1904 Tallinn – 26. september 1986 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.
Ta alustas kunstiõpinguid N. Rothi erastuudios ja jätkas neid 1924. aastal (vaheaegadega) kõrgemas kunstikoolis Pallas, lõpetades selle 1935. aastal Ado Vabbe õpilasena.
Lüü-Türr

Lüü-Türr on Eesti arhailise meestelaulu ansambel, mis asutati 2012. aastal. Ansamblile on südamelähedane regilaul. Lauldakse põhiliselt regilaule Põhja-Eestist, Lääne-Eestist ja Lõuna-Eestist, aga ka uuemaid rahvalaule ja lorilaule üle kogu Eesti.
2011. aasta sügisel tekkis Arhailise Meestelaulu Seltsi asutajaliikmetel ja ansambli Harju Mehed liikmetel Tiit Saarel ja Jako Reinastel mõte hakata Aruküla Rahvamajas läbi viima meestelaulutubasid. Lauluhuvilisi mehi tuli kohale esialgu kaks, aga jutt laulutubadest levis ja varsti oli mehi juba kümmekond.
Ansamblile nime otsimisel jäi pilk pidama rahvapärastel linnunimedel. Neist kõige põnevam oli Lüü-Türr, mis on öösorri üks paljudest rahvapärastest nimedest.
Esimene avalik esinemine toimus 1. juunil Aruküla lauluväljakul Raasiku valla laulu- ja tantsupäeval. 
Koosseis.
Tiit Saare, Jako Reinaste, Kalmer Kaasiku, Jaan Palu, Alari Kruusvall, Meelis Lossman, Ivo Vallas, Andrus Rähni, Olev Rähni, Jürnas Rähni, Guido Liiskmann, Tiit Reeder, Tauno Nava ja Erik Sikk.
Friedman

Friedman on juudi perekonnanimi. Samad võimalikud variandid on , Fridman, , ja teised.
Toomas Nestor

Toomas Nestor (sündinud 10. juunil 1959) on eesti viiuldaja ja vioolamängija.
Ta kuulus II viiulina Tallinna keelpillikvarteti esimesse koosseisu. Ta on ka Tobiase Keelpillikvarteti liige.
Riina Pikani

Riina Pikani (kuni 1986. aastani Riina Vares; sündinud 26. juulil 1960 Tallinnas) on eesti pianist.
Ta töötab rahvusooperis Estonia kontsertmeistrina.
Eikō Hosoe

Eikō Hosoe (jaapani keeles 細江 英公, Hosoe Eikō; 18. märts 1933 Jaapan – 16. september 2024) oli jaapani fotograaf ja filmirežissöör. Ta sai tuntuks oma psühholoogiliselt mõjuvate piltidega, millel on tihtipeale kujutatud surma, erootilisi kinnisideid ja irratsionaalsust. Sõprus ja kunst sidusid teda kirjanik Yukio Mishimaga ja 1960. aastate avangardkunstnikega, näiteks tantsija Tatsumi Hijikataga.
Elulugu.
Hosoe nimi oli sündimisel Toshihiro (敏廣). Pärast II maailmasõda võttis ta nime Eikō, mis sümboliseeris uut Jaapanit. 
Õppides 1950. aastate alguses Tokio fotograafiakolledžis, liitus Hosoe avangardkunsti rühmitusega Demokrato, mida juhtis kunstnik Ei-Q. 1960. aastal tegi ta koos Shuji Terayama, Shintaro Ishihara ja teistega Jazz Filmi Laboratooriumi (Jazzu Eiga Jikken-Shitsu). Jazz Filmi Laboratoorium oli multidistsiplinaarne kunstiprojekt, kus ilmusid väljendusrikkad ja intensiivsed teosed, nagu Hosoe 1960. aasta mustvalge lühifilm "Heso to genbaku" ("Navel and A-Bomb").
Koos modell Mishimaga lõi Hosoe seeria "Bara-kei" ("Roosidega tapetud" või "Rooside katsumus"; 1961–1962) tumedad erootilised pildid, mille keskmes oli mehe keha. Mishima esines neis melodramaatilistes poosides. Võimalik, et Mishima järgis mehe fantaasiaid ning sooritas 1970. aastal enesetapu ("seppuku").
Modell Hijikataga osales seerias "Kamaitachi", kus kujutatakse fantaasiaolendit. Selle olendiga hirmutati Hosoe lapsepõlves jaapani külades lapsi. "Kamaitachi" avaldati 1969. aastal raamatuna.
Hosoe oli Kiyosato Fotograafiamuuseumi direktor alates selle avamisest ehk aastast 1995.
Ellen Grünfeldt

Ellen Grünfeldt (ka Ellen Grünfeld, aastast 1953 Ellen Metsis; 4. juuli 1916 Sagadi – 30. august 2013) oli eesti näitleja.
Ta sündis metsaülema tütrena. Aastal 1940 lõpetas ta Rakveres naiskutsekooli.
Ta töötas aastatel 1940–1949 ja 1954–1974 Rakvere Teatris ning aastatel 1949–1950 Lõuna-Eesti Teatris.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1953 abielus näitleja Harald Metsiga.
Pime armastus

"Pime armastus" on mitme teose pealkiri:
Uno Tölpus

Uno Tölpus (14. august 1928 Kunda – 11. august 1964 Käsmu) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1946 Tallinna 7. Keskkooli ja aastal 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektina.
Ta uppus puhkusel olles 35-aastaselt.
Pime armastus (film 1912)

"Pime armastus" on D. W. Griffithi poolt Ameerika Ühendriikides 1912. aastal loodud tummfilm.
Kaubamaja tänav

Kaubamaja tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Südalinna asumis. Kaubamaja tänav algab Estonia puiesteelt ja lõpeb Rävala puiesteel. Kaubamaja tänav on põhja-lõunasuunaline ja ligi 150 meetri pikkune.
Kaubamaja tänav sai nime 4. oktoobril 1991., enne seda kasutati tänaval Lenini puiestee osa nimetust kuni 1991. aastani.
Hoonestus.
Kaubamaja tn 1 // Gonsiori tänav 2 asub büroohoone ja Tallinna Kaubamaja Grupp peakontor.
Kaubamaja 4, Tallinna Kaubamaja vastas ühistranspordipeatuse juures asub Energia kohvik, . 
Kaubamaja tn 6 asub korterelamu äripindadega
Kaubamaja tänava ja Estonia puiestee 1 // 3 nurgal asuv 1958. aastal ehitatud viiekorruseline nurgahoone ehitati algselt Eesti Energia peahoonena, kus tänapäeval asuvad korterid ja kaubanduspinnad (Melon Kaubanduskeskus). Hoone rekonstrueeriti aastatel 2001–2002 (arhitekt Martin Aunin), mille käigus lisati hoone fassaadile etteulatuvad klaaspinnad.
Orjaku sadam

Orjaku sadam on sadam Hiiu maakonnas Kassari saare loodenurgas Orjaku külas, Jausa lahes. Sadamakood EEORJ.
Sadamas on suurim veesõiduki pikkus 23,9 m, suurim laius 6 m, suurim süvis 2,5 m.
Sadamas on idaküljel ujuvkai sügavusega 0.800 ja pikkusega 24 m, lääneküljel ujuvkai 1.100 - 24 m, idaküljel ujuvkai 1.000 - 36, lääneküljel ujuvkai 1.500 - 36 m.
Statsionaarne kai 2.300 - 45m ja 2.600 - 45 m. Statsionaarne teeninduskai 2.200 - 26 m, kalurite kai 1.600 - 55 m, kalurite ujuvkai 1.300 - 30 m, kalurite statsionaarne kai 1.300 - 15 m.
Orjaku sadama merepoolset ohutut ligipääsu märgistavad Hiiumaa lõunarannikul Jausa lahe ääres asuvad monteeritud raudbetoonrõngastest 1962. aastal ehitatud Orjaku liitsihi tuletornid. Alumise tuletorni kõrgus on 10 meetrit ja ülemise tuletorni kõrgus on 16 meetrit.
Ajalugu.
Kassari saare piirkonnas asus lisaks Orjaku sadamakohale, Puulaiu sadamakoht, Puulaiu sadam oli oluline sadamakoht 17. sajandist kuni 20. sajandi alguseni, mil rajati Orjaku sadam. Puulaiu oli üks puudelaoplatsidest ning laadimiskohtadest, Puulaiule oli aga raskem ligi pääseda ja seetõttu hakkas domineerima Orjaku sadamakoht. Puulaiu sadamakoht jäi peamiselt kalurite kasutada.
Uut sadamat hakati ehitama 1912. aastal, osana Peeter Suure sadamast, Venemaa keisririigi Balti laevastiku Läänemere miinilaevastiku baasiks. Esimese maailmasõja ajaks olid kaks kaitsemuuli valmis. 1978–1982 ehitas kalurikolhoos Hiiu Kalur sadamasse jahtklubi.
Kalana sadam

Kalana sadam on sadam Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Kõpu poolsaarel Kalana külas.
Kõrgessaare sadam

Kõrgessaare sadam on sadam Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Kõrgessaare alevikus.
17. sajandil käis sadamast Eesti esimene korrapärane laevaliin, sihtkohaks Stockholm
Kõrgessaare sadam on väikesadam. Suurima lubatud veesõiduki pikkus on 26 meetrit, laius 5,5 meetrit ja süvis 2,5 meetrit.
Sadama juures asuvad Kõrgessaare sihi alumine ja ülemine päevamärk.
Sarve sadam

Sarve sadam on sadam Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sarve külas.
Salinõmme sadam

Salinõmmme sadam on sadam Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Salinõmme külas.
Vahtrepa sadam

Vahtrepa sadam asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Vahtrepa külas.
Vahtrepa sadam jääb Vohilaiust lõunasse ja Hõralaiust edelasse.
Sadamakohta on kasutatud aastasadu.
19. sajandi teisel poolel jäi sadam suurematele laevadele liiga madalaks, mistõttu ehitati veidi lõuna poole Heltermaa sadam.
Harju maavanem

Harju maavanem oli Harju maavalitsuse juht (maavanem).
Harju maavanema ametikoht kaotati 31. detsembril 2017 seoses maavalitsuste töö lõpetamisega.
Maavanemate loend.
Harju maakonnavalitsuse esimehed:
Harju maavanemad:
Andrzej Dragan

Andrzej Dragan (sündinud 16. mail 1978 Poolas) on poola fotograaf ja füüsik.
Elulugu.
Dragan on õppinud Varssavis, Oxfordis, Amsterdamis ja Lissabonis füüsikat. 2005. aastal kaitses ta doktoriväitekirja kvantfüüsikas. 
Fotograafina on Dragan tuntud oma eriliste portreede poolest. Modellidega saab ta võtted kiiresti valmis, öeldes: "Kui aus olla, siis mulle ei meeldi pildistada." Fotode pilditöötluseks võib tal aga aega kuluda kuni kuu. Tema fotosid on võrreldud Madalmaade maalidega. Fotodel võib jälgida, kuidas ta valguse ja värvidega mängib, tuues välja peeneid detaile. Fotosid töötleb ta Photoshopiga. 
Dragan on töötanud fotograafina Converse'i, Fairy, Pilsner Urquelli, Avoni ja Playstation 3 juures. Pildistamiseks kasutab ta Canoni fototehnikat.
Kukka tuulik

Kukka pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kukka külas. Tuulik valmis aastal 1837.
Vilivalla tuulik

Vilivalla pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Vilivalla külas. Tuulik valmis aastal 1886. 
Muinsuskaitseameti rahastusel restaureeriti tuuleveski 2000. aastatel.
Lõuka tuulik

Lõuka pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Vahtrepa külas. Tuulik valmis aastal 1884.
Tõnise tuulik

Tõnise pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Tubala külas. Tuulik valmis aastal 1903.
Tubala tuulik

Tubala pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Tubala külas.
Tuulik valmis aastal 1886 ja on arvatud ehitismälestiseks.
Saarnaki tuulik

Saarnaki pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Salinõmme külas Saarnaki laiul.
Tuulik valmis aastal 1880 ja on arvatud ehitismälestiseks.
Matsi tuulik

Matsi pukktuulik asub Hiiumaal Hellamaa külas. Tuulik valmis aastal 1917.
Hellamaa tuulik

Hellamaa pukktuulik asub Hiiumaal Hellamaa külas.
Tuulik valmis aastal 1887 ja on arvatud ehitismälestiseks.
Tuuliku geograafilised koordinaadid on .
Harju tuulik

Harju pukktuulik asub Hiiumaal Harju külas.
19. sajandi teisel poolel valminud tuulik on arvatud ehitismälestiseks.
Hanikatsi tuulik

Hanikatsi pukktuulik on tuulik Hiiumaal Hiiumaa vallas Salinõmme külas Hanikatsi laiul.
Tuulik valmis aastal 1888 ja on arvatud ehitismälestiseks.
Mägi tuulik

Mägi pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Heltermaa külas.
Tuulik valmis 1795. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks.
Nõukogude tänav

Nõukogude tänav oli Nõukogude okupatsiooni ajal tänavanimi mitmes asulas:
Stanislav Stepaškin

Stanislav Stepaškin (vene Станислав Иванович Степашкин; 1. september 1940 Moskva – 4. september 2013) oli Nõukogude Liidu poksija.
Stepaškin võitis 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs poksis kuldmedali. Ta võistles sulgkaalu kategoorias ning alistas finaalis Filipiinide poksija Anthony Villanueva.
1963. ja 1965. aastal tuli Stepaškin Euroopa meistriks.
Ta pidas poksijana kokku 204 kohtumist ja võitis neist 193.