tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rembetiko

Rembétiko või rebétiko (kreeka k. ρεμπέτικο) on Kreeka muusika stiil, mis levis Kreekas ja kreeka diasporaas laialdaselt 20. sajandi esimesel poolel ja keskel.
See on peamiselt (sadama)linnade muusika, peamiselt tavernides esitatav, tugevate idapoolsete mõjutusega (ilmselt 1920. aastate re-migratsiooni tulemusena). 
Oluliseks muusikainstrumendiks on buzuki (μπουζούκι), 20. sajandi keskelt alates ka elektribuzuki (μπουζούκι ηλεκτρικό), mis siitkaudu sai ka "laïka"-muusikas ja mitmetes teistes Kreeka muusika stiilides valdavaks sooloinstrumendiks.
Peamiseks "rembétiko"-muusika rütmiks on zei(m)békiko (ζεϊμπέκικο).
Tuntumad "rembétiko"-muusikud on järgmised:
jt.
Bossanoova

Bossanoova ehk bossa nova (portugali keeles "bossa nova", 'uus suundumus'), ka bossa, on Brasiiliast pärit muusikastiil, mis alates 1950. aastate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, algul džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusikas.
Bossanoova tuntumad esindajad on Antonio Carlos Jobim, Stan Getz, João Gilberto ja Astrud Gilberto, Brasil '66 jt.
Eestis on bossanoovat esitanud Uno Loop jt.
Eddy Arnold

Richard Edward Arnold (15. mai 1918 – 8. mai 2008) oli Ameerika Ühendriikide kantrilaulja.
Üks tuntumaid tema esitatud laule on "Make the world go away" (1965).
Cumbia

Cumbia on folkloorne rütm ja tants Colombias.
1940. aastatel hakkas cumbia levima Colombia sisemaal laiemalt koos teiste "costeña"-muusika vormidega, nagu "porro" ja "vallenato". 
Oli algselt töölisklassi muusika, kuid saavutas hiljem laiema leviku kogu ühiskonnas.
Nüüdisajal on cumbia saanud muusikastiiliks.
Tuntud cumbia-muusikuid:
- Lucho Bermúdez (klarnetist),
jt.
Brasiilia muusika

Brasiilia muusika
Tuntud Brasiilia muusikastiil on samba.
Bossanoova (portugali k. "bossa nova") on teine Brasiiliast pärit muusikastill, mis alates 1950. aastate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, algul džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusika stiilina.
Tuntud heliloojaid.
jt.
Tuntud muusikuid.
jt,
Brasiilia lauljate loend.
Tuntud muusikateoseid ja laule.
- "Bachianas brasileiras. No. 5" (Heitor Villa-Lobos, 1938/45), &lt;br&gt;
- "Acuarelo do Brasil" ehk "Brazil" (Ary Barroso, 1939), &lt;br&gt;
- "Girl from Epanema", &lt;br&gt;
- "Manha do carnaval", &lt;br&gt;
- "Mas que nada", &lt;br&gt;
- jt.
Seirijai vald

Seirijai vald (leedu keeles "Seirijų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Lazdijai rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 145 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2174 inimest. Valla keskuseks on Seirijai alev, kus 2011. aastal oli 788 elanikku. Vallavanem on Česlova Šmulkštienė. Vald on tänapäevastes piirides XXI sajandi algusest, mil sellega ühendati osa Šlavantai valla külasid.
Seirijai

Seirijai on alev Leedus Lazdijai rajoonis, Seirijai valla halduskeskus. Alev asub Sūduva kõrgustikul.
Seirijais on gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1584 valminud katoliku kirik.
Asula nimi.
Asula nimi tuleneb kolme kilomeetri kaugusel asuvast Seirijise järvest, mis on omakorda nime saanud Seira jõelt. Jatvingi päritolu nimi tähendab algkeeles voolamist, ent teistes balti keeltes tähendab see tüvi segast, sihitult käituvat isikut.
Ajalugu.
Aastail 1383–1398 olid sealsed maad Saksa ordu valduses. Asula kohta pärinevad järgmised teated XVI sajandi algusest, mil Zygmunt I andis sealse piirkonna Jan Kazimierz Sapiehale, kes aga loovutas need õigused kohe Radziwillidele. Toona kuulusid need alad Trakai vojevoodkonda ja Trakai maakonda. Aastaks 1537 oli sinna rajatud kirik, mõisa juurde oli aga kujunenud alev. Reformatsiooni järel kujunes see piirkondlikuks kalvinismi keskuseks. Ka Seirijai praegune kirik oli algselt kalvinistide kirik, mis läks aga aastal 1654 katoliiklaste valdusse. Kalvinistid ehitasid selle kõrvale uue kirikuhoone, mis põles aga aastal 1975 maha.
Asula viimane Radziwillidest omanik oli Liudvika Karolina Radvilaitė, kes abiellus kõigepealtFriedrich Wilhelmi noorima poja Ludwigiga ja seejärel Karl III Philippiga. Tema surma järel kujunes Seirijai Brandenburgi kuurvürstide valduseks.
Aastal 1795 läks Seirijai kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja sealsest mõisast sai riigimõis. Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Серее. Aastal 1914 oli alevis ligi 4000 elanikku, neist 3000 olid juudid. 19. septembril 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed 953 Seirijai juuti. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Seirijai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Noragėliai vald

Noragėliai vald (leedu keeles "Noragėlių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Lazdijai rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 60 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1018 inimest. Valla keskuseks on Noragėliai küla. Vallavanem on Irena Uleckienė .
Noragėliai

Noragėliai on küla Leedus Lazdijai rajoonis, Noragėliai valla halduskeskus. Külas on raamatukogu ja Seirijai kooli filiaal.
Karklė

Karklė (saksa keeles läbi aegade "Karkelbeck", "Karkelbeek") on küla Leedus Klaipėda rajoonis Kretingalė vallas. Küla asub Läänemere kaldal, seal asub Mereäärse regionaalpargi halduskeskus. Küla on etnograafiline kaitseala.
Karklė kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda. Küla territooriumile jääb Olando kepurė nime kandev pank.
Ajalugu.
Karklėt mainitakse esimest korda aastal 1253. XV sajandil hakkas seda läbima Königsbergist Riiga viiv maantee. XVI sajandil tekkis sinna kõrts. Aastal 1778 asutati sealne kool. XIX sajandi keskpaigas ühendati sellega ümbruskonna väiksemad külad, kujunenud asula leedukeelne nimekuju oli Karklininkai.
XX sajandi alguseks tegutses külas kaks kõrtsi ja kolm kooli. Aastal 1910 ehitati sinna ka luteri kirik. Aastal 1912 oli seal 906 elanikku. Pärast Leeduga liitmist kandis küla aastani 1938 Karklininkai nime, seejärel sai see tänapäevase nimekuju.
Aastal 1954 läks suur osa külast Nõukogude sõjaväe kasutusse ja sinna rajati polügoon. Polügoonile jäänud vanad majapidamised hävitati, hävis ka sealne kirik. Aastal 1959 oli külas veel 321 elanikku, ent aastaks 2001 oli neid sinna jäänud vaid 112.
EurAsian Scientific Editions

EurAsian Scientific Editions on raamatukirjastus Tallinnas.
Kirjastus on välja andnud ingliskeelseid teadusliku sisuga raamatuid. Kirjastusel on kontor ka Hongkongis.
Bitėnai

Bitėnai (saksa keeles vanasti "Bittehnen") on küla Leedus Pagėgiai omavalitsuses Lumpėnai vallas. Küla asub Nemunase kaldal, seal asub Rambynase regionaalpargi halduskeskus.
Bitėnai kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda. Küla territooriumile jääb Rambynase nime kandev mägi. Vaatamisväärsuseks on ka Martynas Jankuse muuseum. Jankus oli knygnešystė ajal üks juhtivamaid leedukeelsete raamatute väljaandjaid. 
Küla juures asub Leedu idaosa suurim toonekurgede koloonia. Aastal 2010 rajati sinna alajaam, mille kaudu on Leedu lääne-ja põhjaosa võimalik varustada Kaliningradi oblastis toodetud elektriga.
Küla nimi tuleneb preisikeelsest sõnast "bitte" (tõlkes "mesilane").
Ajalugu.
Bitėnai oli vana Nemunase äärne sadamakoht, kus asus ka tavern. Vanasti kandis see nime "Bitten", aastani 1785 asus seal kaks küla - "Bittenen Uszbittschen" ja "Bittehnen Schillehnen". Knygnešystė ajal asus seal tähtis leedukeelsete raamatute trükkimise keskus.
Asula sai Teises maailmasõjas rängalt kannatada. Sõjategevuse käigus hävis suurem osa küla majadest, ka evakueeriti sealsed elanikud Saksamaale.
Junkur

Junkur (alamsaksa "junker", "juncherre" &lt; "junge herr" 'noorhärra') oli algselt aadlikust suurmaaomanik Preisimaal, 1864–1917 aga sõjakooli õpilane Venemaal. Viimasega on seotud ka Vene õukonna madalaim tiitel "kammerjunkur".
Kõnekeeles on junkruks sõna saksakeelse algtähenduse "noorhärra" mõjul nimetatud ka üldiselt noormehi või kavalere.
Ilja Nikulin

Ilja Vladimirovitš Nikulin (vene keeles Илья Владимирович Никулин; sündinud 12. märtsil 1982 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kaitsja.
Nikulin hakkas Moskva Dinamos hokit mängima 2000. aastal. Samal aastal valiti ta NHL-i "draft"is Atlanta Thrashersi poolt 31. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas pole ta tegelikult mänginud.
Aastatel 2005–2015 mängis ta kümme hooaega Kaasani AK Barsis. Seejärel naasis ta Moskva Dinamo.
Dünamoga tuli ta Venemaa meistriks hooajal 2004–05 ja Barsiga hooajal 2005–06. Hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 võitis ta Barsiga Gagarini karika. Hooajal 2009–10 valiti ta lisaks väljalangemismängude kõige väärtuslikumaks mängijaks. Hooaegadel 2008–09 ja 2012–13 on ta valitud KHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. KHL-i tähtede mängule on ta valitud kokku seitsmel korral.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud kaheksatel maailmameistrivõistlustel ning tulnud kolmel korral maailmameistriks. Lisaks kuulus ta Venemaa meeskonda 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Lauris Dārziņš

Lauris Dārziņš (sündinud 28. jaanuaril 1985 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubi Riia Dinamo ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.
2003. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Nashville Predatorsi poolt 268. valikuna. Hooaegadel 2004–05 ja 2005–06 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets. Hooajal 2004–05 tuli ta klubiga WHL-i meistriks.
Pärast kahte hooaega Rocketsis suundus ta Euroopasse ja liitus hooajal 2006–07 Soome kõrgliiga klubiga Tampere Ilves. Hooaja teise poole mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Vsetín. Järgmise hooaja mängis ta Valgevene kõrgliiga klubis Homel. Sel hooajal lõi ta 32 mänguga 17 väravat, pälvides sellega tähelepanu Ida-Euroopa suurliigade seas.
Alates hooajast 2008–09 on ta mänginud KHL-i klubides. Riia Dinamos on mängis ta juba aastatel 2008–2011. Hooajad 2011–12 ja 2012–13 mängis ta Kaasani AK Barsis ning hooaja 2013–14 esimese poole Tšeljabinski Traktoris. Alates 2014. aasta jaanuarist kuulub ta taas Riia Dinamo ridadesse.
Aastatel 2011, 2019 ja 2020 on ta valitud KHL-i tähtede mängule.
Ta on alates 2002. aastast kuulunud regulaarselt Läti jäähokikoondisse. Lätit on ta koondises esindanud kaheksatel maailmameistrivõistlustel ning 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. 2014. aasta olümpiaturniiril oli ta nelja väravaga Läti koondise suurim väravakütt.
Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis

Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis (varasema nimega Slaavi Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis) on Eesti venelaste organisatsioone ühendav katusorganisatsioon. Liidu peakontor asub Tallinnas aadressil Mere puiestee 5. Liidu juhatuse esimees oli Nikolai Solovei.
Liidu eelkäija oli "Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis", mis asutati 24. veebruaril 1923 Tallinnas. See liit lõpetas tegevuse 1940.
Tänapäevane liit asutati 11. märtsil 1998 nime all "Slaavi Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis", mis hiljem nimetati ümber Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liiduks Eestis.
Saajarahvas

Saajarahvas (ka "sajarahvas" või "saunjarahvas") olid peiupoolsed pulmalised.
Saajarahvas eesotsas isamehe, peiupoiste ja peiuga sõitsid mõrsjakoju, kus tavaliselt värav oli suletud ja selle taga ootas vakarahvas. Järgnes sissesõiduloa kauplemine, luba saadi peale lunaraha maksmist. Toimus saajarahva vastuvõtt, laudakutsumine ja söömine. Kui vakarahvas oli mõrsja peitnud, järgnes otsimine. Sageli esines ka mõrsja mõistatamist, ebamõrsja esitlust jms. Õhtul järgnes saajasõidu teine pool, mõrsja lahkumine vanematekodust. 
Mõnel pool kutsuti saajarahvaks neid, kellel olid pulmas mingid ülesanded (Anseküla, Jämaja), noorpaari sugulased (Jämaja) või ka kõiki pulmalisi (Rannu).
Vakarahvas

Vakarahvas olid mõrsjapoolsed pulmalised, eelkõige Lõuna-Eestis (Põlva, Otepää, Rõuge, Räpina jne.). 
Kui saajarahvas jõudis mõrsjakodu lähedusse, sõitis peiupoiss tulekust teatama. Vakarahvas kostitas teda ja tulijaid õllega, kuid värav oli tavaliselt suletud ja vakarahvas jäi õuele ootama. Järgnes sissesõiduloa kauplemine, saajarahvas sai loa peale lunaraha maksmist. Toimus saajarahva vastuvõtt, laudakutsumine ja söömine. Kui vakarahvas oli mõrsja peitnud, järgnes otsimine. Sageli esines ka mõrsja mõistatamist, ebamõrsja esitlust jms. Õhtul järgnes saajasõidu teine pool, mõrsja lahkumine vanematekodust. 
Vakarahvaks kutsuti ka neid, kes tulid teisel pulmapäeval veimevakaga peiukoju.
171 eKr

171. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXXIII (583).
Walkenried

Walkenried on linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 12,23 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4481 inimest. Vald asub Lõuna-Harzis, umbes 15 km Braunlagest lõunas ja 15 km Nordhausenist loodes.
Walkenried oli valdade ühenduse Samtgemeinde Walkenried keskus. Viimane kaotati novembris 2016, kui Wieda ja Zorge liidendati vallaga.
Küla oli tuntud peamiselt Walkenriedi kloostri asupaigana, mis on kolmas saksakeelsel territooriumil rajatud tsistertslaste ordu klooster, asutatud 1127. aastal ja sekulariseeritud 1668. aastal.
Rietbron

Rietbron on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Dr Beyers Naudé vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rietbroni elanikest värvilisi 87,58%, mustanahalisi aafriklasi 7,77%, valgeid 3,38%, India või Aasia päritolu inimesi 0,42% ja teisi 0,84%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,19% inimesi ja inglise keelt 1,65%.
Mqanduli

Mqanduli on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas.
Mqanduli kuulus kuni 1994. aastani Transkei bantustani koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mqanduli elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,06%, India või Aasia päritolu inimesi 0,34%, värvilisi 0,26%, valgeid 0,23% ja teisi 0,08%. Koosa keelt pidas emakeeleks 94,71% inimesi, inglise keelt 2,51%, viipekeelt 0,88% ja afrikaani keelt 0,65%.
18. armee

18. armee võib viidata järgnevatele väekoondistele
16. armee

16. armee võib viidata järgnevatele väekoondistele
Bakerville (LAV)

Bakerville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ditsobotla vallas.
Alates 1920. aastatest on Bakerville'is tegeldud teemantide kaevandamisega.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bakerville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,02%, värvilisi 5,04%, India või Aasia päritolu inimesi 0,29%, valgeid 0,04% ja teisi 0,57%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 91,85% inimesi, inglise keelt 2,01%, afrikaani keelt 1,76% ja sotho keelt 1,47%.
Adelebsen

Adelebsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 75,85 km². 31. detsembril 2015 elas seal 6370 inimest. Valda kuuluvad paikkonnad Adelebsen, Barterode, Eberhausen, Erbsen, Güntersen, Lödingsen ja Wibbecke. Adelebseni loss asub Adelebsenis kõrgemal kohal.
Ernst Gräfenberg, arst, kes kirjeldas esimesena g-punkti, sündis seal.
Ajalugu.
Paikkonda on esimest korda mainitud 990. aastal nimega Ethelleveshusen maa kinkimise kontekstis: keiser Otto III kinkis selle oma õele Sophiale. Aadliperekond von Wichbike (Wibbecke) kolis 1234. aastal Adelebsenisse ja ehitas sinna liivakiviastangule lossi. Lossi – "Burg Adelebsen" – on esimest korda mainitud 1295. aastal, ja perekond on sealt alates koha järgi tuntud kui von Adelebsen.
14. sajandist kuni 19. sajandi keskpaigani säilitasid von Adelebseni aadlikud seal päruskohtu (Patrimonialgericht). Adelebseni isandad andsid 1543. aastal välja kohtumääruse (Gerichtsordnung) ja 1550. aastal haldusmääruse (Polizeiordnung), pannes aluse õiguslikule menetlusele ja haldusnormidele nende kohtualluvuses, samuti rikkumiste eest trahvide hankimisele. Nad ammutasid oma tulu peamiselt maksudest, trahvidest ja litsentsitasudest, mida nõudsid näiteks õllepruulijatelt, võõrastemajade või kõrtside pidajatelt, kaupmeestelt ja teatud käsitöölistelt. 1859. aastal Hannoveri kuningriigi halduses allutati päruskohus äsjaloodud kuningliku valitsuse ametile lähedases Uslaris. 1866. aastal sai Hannoverist Preisi kuningriigi osa, mille alluvuses oli see tuntud kui Hannoveri provints.
Adelebsen ja loss põletati 1466. aastal piirkondliku vaenu ajal Hildesheimi piiskopi Ernst I von Schauenburgi poolt osaliselt maha. Algselt linnusena püstitatuna ehitati loss 1596. aastal ümber muljetavaldava fassaadiga ja arvukate suurte akendega tubadega, mis oleks sobiv teenima aadlikoduna.
Linn ja loss purustati peaaegu taas Kolmekümneaastase sõja ajal. Loss ehitati 1650. aastal taas üles; ning 1740. aastal seda renoveeriti ja laiendati barokkpalee stiilis.
Adelebseni juudi kogukond sai alguse 17. sajandi lõpus, esimene dokumenteeritud juudi perekond ilmus maksuloendisse 1675. aastal. 1796. aastal oli linnas 20 juudi perekonda. 19. sajandil kasvas juudi kogukond üheks suuremaks piirkonnas. 1848. aastal moodustasid 149 juudi elanikku 13% linna rahvastikust. Kuid kogukonna suurus vähenes kindlalt 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, nii et 1925. aastal elas Adelebsenis vaid 46 juuti, moodustades 3% rahvastikust. Natsirežiimi ajal purustati kogukond küüditamise, väljarände ja tapmistega. Kohalik sünagoog purustati 9.–10. novembril 1938 Kristalliööl Göttingeni SS-i liikmete poolt, kellega ühinesid Adelebseni SS liikmed.
Nikita Gussev

Nikita Andrejevitš Gussev (vene keeles Никита Андреевич Гусев; sündinud 8. juulil 1992 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Peterburi SKA ründajana vasakäärel.
Gussev alustas profikarjääri hooajal 2010–11 KHL-i klubis Moskva CSKA, kus mängis kuni 2012. aastani. Seejärel mängis ta mõnda aega Venemaa tugevuselt teise liiga klubis Tver, kuid suurema osa hooajast 2012–13 veetis ta Habarovski Amuris. Aastatel 2013–2016 mängis ta Hantõ-Mansiiski Jugra ridades.
Alates hooaja 2015–16 teisest poolest mängis ta Peterburi SKA-s. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Gagarini karika. Sama hooaja põhihooajal andis ta 47 väravasöötu, millega oli liigas teisel kohal, ning kogus kokku 71 punkti, millega oli liigas neljandal kohal. Väga edukaks kujunes ka järgmine hooaeg, kui ta oli 40 väravasööduga põhihooaja parim mängija ja jäi 63 kogutud punktiga alla ainult klubikaaslasele Ilja Kovaltšukile. Kuigi Peterburi SKA lõpetas põhihooaja oma konverentsi meistrina, kaotati väljalangemismängudes poolfinaalis Moskva CSKA-le. Samal hooajal tunnistati ta põhihooaja väärtuslikumaks mängijaks ning valiti hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018–19 põhihooajal kogus ta 81 punkti (17+64), millega oli KHL-i edukaim mängija. Teist hooaega järjest kaotas SKA Läänekonverentsi finaalis CSKA-le. KHL-i tähtede mängule on Gussev valitud kokku neljal korral.
2012. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i "draft"is 202. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta esmakordselt mängima 2019. aasta aprillis, sõlmides aastase lepingu Vegas Golden Knightsiga. Golden Knightsi meeskonnas ta üheski mängus NHL-is väljakule ei pääsenud. 2019. aasta juulis siirdus ta New Jersey Devilsi. 2021. aasta aprillis sõlmis ta üheaastase lepingu Florida Panthersiga, kuid mängis seal vaid hooaja 2021–22 lõpuni.
2021. aasta oktoobris naasis Gussev SKA-sse.
2012. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks. 2017. aastal võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Venemaa olümpiakoondise koosseisus kuldmedali. Ta lõi olümpiaturniiril neli väravat ja andis kaheksa väravasöötu, kogudes 12 punkti, millega oli selles arvestuses turniiri parim mängija. Gussevi teened osutusid eriti otsustavateks finaalis Saksamaa vastu, kus ta lõi kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. Venemaa meeskond võitis lõpuks lisaaja järel 4:3. 2019. aastal võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustel teise pronksmedali.
Lõuna-Eesti Armeenia Rahvusühing

Lõuna-Eesti Armeenia Rahvusühing on Eesti armeenlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tartus aadressil Mõisavahe tänav 38. Organisatsiooni juhatuse esimees on Rafik Grigorjan.
Organisatsioon asutati 18. märtsil 1989.
Vassili Košetškin

Vassili Vladimirovitš Košetškin (vene keeles Василий Владимирович Кошечкин; sündinud 27. märtsil 1983 Togliattis) on Venemaa jäähokimängija (väravavaht). Ta mängib KHL-i klubis Magnitogorski Metallurg.
2002. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Tampa Bay Lightningi poolt 233. valikuna.
Košetškin alustas profikarjääri hooajal 2003–04 Venemaa kõrgliiga klubis Togliatti Lada, kuhu ta jäi kuni hooaja 2009–10 teise pooleni. Hooaja 2009–10 teise poole veetis ta Magnitogorski Metallurgis. Pärast seda mängis ta kolm hooaega Tšerepovetsi Severstali ridades. Magnitogorski Metallurgis mängib ta taas alates hooajast 2013–14. Hooaegadel 2013–14 ja 2015–16 on ta klubiga võitnud Gagarini karika. Hooajal 2016–17 valiti ta KHL-i väljalangemismängude väärtuslikemaks mängijaks. Hooaegadel 2013–14 ja 2016–17 valiti ta KHL-i hooaja parimaks väravavahiks.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2009. aastal maailmameistriks. 2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks. Košetškin valiti olümpiaturniiri sümboolsesse koosseisu.
Tallinna Armeenia Rahvusselts

Tallinna Armeenia Rahvusselts on Eesti armeenlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Kuninga tänav 4. Organisatsiooni juhatuse esimees on Artem Davidjants.
Organisatsioon asutati 2. oktoobril 1997.
Organisatsiooni eestvedamisel oli eetris raadiosaade "Tsitsernak" ('Pääsuke').
Tanutamine

Tanutamine ka linutamine oli pulmas pruudile abielunaise peakatte pidulik pähepanemine. 
See oli eesti pulmakommete keskne rituaal, mis muutis pruudi noorikuks. Tanutamine toimus peiukoju jõudmise päeval mõnes kõrvalises ruumis (aidas, saunas, laudas) poolsalaja üksnes tähtsamate pulmategelaste juuresolekul. Tanutamise koht ja aeg ning tanutaja isik olid paikkonniti väga erinevad. Tanutamisel istus noorpaar kõrvuti laua ees, millel olid leivapäts, õllekann ja lihavaagen. Tanutajaks oli peamiselt peiu ema, aga ka isamehe naine, isamees või peig. Pruut vabastati seni tema pead ja nägu katnud linikust ja asendati see Lõuna-Eestis tanuga, Põhja-Eestis pottmütsiga, Setumaal linikuga. Tanu pähepanemisel viskas pruut selle kahel korral maha, sest see pandi viltu pähe. Tanutaja aga lõi teda tanuga põsele, tanutamist saatsid nn tanutamissõnad. Tanutamise ajal pidi noorik nutma, et mitte nutta hilisemas eas. 19. sajandi lõpus hakkas tanutamist asendama pruudipärjamäng.
Harilikult järgnes tanutamisele põlletamine ehk noorikule põlle ettesidumine. Tanu ja põll olid abielunaise tähtsamad tunnused. Tüdruk ei tohtinud tanu kanda (lapsega tüdruk tanutati vanemate naiste poolt mõnitaval moel).
Välislingid.
Pruudi tanutamine, ERM Fk 1920:307, Eesti Rahva Muuseum,
Eesti Aserbaidžaani Kogukond

Eesti Aserbaidžaani Kogukond on Eesti aserbaidžaanlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Kotzebue tänav 18a. Organisatsiooni juhatuse auesimees on Nijazi Gadžijev, kontaktisik on Ogtaj Zejnalov.
Organisatsioon asutati 6. detsembril 1988.
Eesti Aserbaidžaani Sõpruse Selts

Eesti Aserbaidžaani Sõpruse Selts on Eesti aserbaidžaanlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Õismäe tee 173. Organisatsiooni juhatuse esimees on Jakub Jagubov.
Organisatsioon asutati 15. veebruaril 2000.
Tallinna Baškiiri Kultuuriühendus Agizel

Tallinna Baškiiri Kultuuriühendus Agizel on Eesti baškiiride organisatsioon.
Kontor asub Tallinnas aadressil Sõpruse puiestee 228, juhatuse esimees on Fljuza Hairullina.
Organisatsioon asutati 12. juulil 2000.
Ida-Eestlaste Selts

Ida-Eestlaste Selts on Venemaa eestlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Mahtra tänav 14. Organisatsiooni juhatuse esimees on Lembit Võime. Organisatsiooni eesmärkide seas on uurida, säilitada ja tutvustada Venemaa eestlaste kultuuripärandit.
Organisatsioon asutati 15. detsembril 1988.
Organisatsioon korraldab Eesti päevi niinimetatud Ida-Hajalas (sh Siber, Kaukaasia, Krimm).
Narva-Jõesuu Eestlaste Selts Kalju

Narva-Jõesuu Eestlaste Selts Kalju on organisatsioon, mille kontor asub Narva-Jõesuus aadressil Koidu tänav 19. Organisatsiooni tegevuse eesmärkide seas on edendada eestlaste seltsielu Narva-Jõesuus.
Nimi "Kalju" võeti üle tsaariajal Narva-Jõesuus tegutsenud populaarselt karskusseltsilt.
Organisatsioon asutati 20. augustil 1992. Organisatsiooni juhatuse esimees on Tiiu Toom.
Tunnustus.
1997. aastal sai selts Eesti Taassünni Auhinna laureaadiks.
Seltsi publikatsioone.
Keppart, V. 1998. "Narva-Jõesuu Hele ja Pime park. Looduse õpperada." Narva-Jõesuu Eestlaste Selts "Kalju", 16 lk.
Tallinna Gruusia Rahvusselts Iveria

Tallinna Gruusia Rahvusselts Iveria on Eesti grusiinide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Lõime tänav 13. Organisatsiooni juhatuse esimees on Vladimir Žurjari-Ossipov.
Organisatsioon asutati 19. mail 1997.
Ida-Virumaa Ingerisoomlaste Selts

Ida-Virumaa Ingerisoomlaste Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Kohtla-Järvel aadressil Toome puiestee 8. Organisatsiooni juhatuse esimees on Niina Petruhhina.
Organisatsioon asutati 17. novembril 1988.
Organisatsiooni juures tegutseb tantsurühm Metsäkukat ja koor Orvokki.
Ingerisoomlaste Tallinna Selts

Ingerisoomlaste Tallinna Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Mustamäe tee 177. Organisatsiooni juhatuse esimees on Kerttu Lavonen.
Organisatsioon asutati 5. novembril 1988.
Ingerisoomlaste Võru Selts

Ingerisoomlaste Võru Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Võrus aadressil Jüri tänav 4. Organisatsiooni juhatuse esimees on Elgi Mölder.
Organisatsioon asutati 21. jaanuaril 1989.
Organisatsiooni juures tegutseb folkloorirühm Kuldainen Nuoruus.
Järvamaa Ingerisoomlaste Kultuuriselts

Järvamaa Ingerisoomlaste Kultuuriselts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Paides aadressil Tallinna tänav 49. Organisatsiooni juhatuse esimees on Herta Preema.
Organisatsioon asutati 11. novembril 1989.
Lääne-Eesti Ingerisoomlaste Liit

Lääne-Eesti Ingerisoomlaste Liit on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Haapsalus aadressil Posti tänav 3. Organisatsiooni juhatuse esimees on Elvira Liht.
Organisatsioon asutati 18. novembril 1989.
Lääne-Viru Maakonna Ingerisoomlaste Selts

Lääne-Viru Maakonna Ingerisoomlaste Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Rakveres aadressil Vilde tänav 3. Organisatsiooni juhatuse esimees on Valeri Vaselenko.
Organisatsioon asutati 19. novembril 1988.
Pärnu Ingerisoomlaste Kultuuriselts

Pärnu Ingerisoomlaste Kultuuriselts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. 
Organisatsioon asutati 29. oktoobril 1998.
Organisatsiooni kontor asub Pärnus aadressil Lõuna tänav 18. Organisatsiooni juhatuse esimees on Hillar Talvik.
Organisatsioon on Pärnus toimuvate hõimupäevade korraldaja.
Lilltanu

Lihttanu on ajalooliselt valgest linasest riidest madal pehme tanu, mida kanti eeskätt Põhja-Eestis, peamiselt Virumaal ja Järvamaal, aga ka Läänemaal ja Kihnus. 
Tanu on kroogitud sopiga, kurrutatud ja laia madalpistes lilltikandivööga.
Lihttanu

Lihttanu on ajalooliselt valgest linasest riidest madal pehme tanu, mida kanti eeskätt Lõuna-Eestis. 
Ta on kroogitud sopiga ning esiservas vähese tikandi, pilu ja äärepitsiga kaunistatud.
Tartu Ingerisoomlaste Selts

Tartu Ingerisoomlaste Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tartus aadressil Veski tänav 35. 
Organisatsioon asutati 20. oktoobril 1988.
Organisatsiooni juures tegutseb segakoor Kiuru ja folkloorirühm Röntyskä. Varem tegutses seal ka kirikukoor Maarja.
Viljandimaa Ingeri-Soome Kultuuriselts

Viljandimaa Ingeri-Soome Kultuuriselts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Viljandis aadressil Pikk tänav 4. Organisatsiooni juhatuse esimees on Valeri Luukka.
Organisatsioon asutati 28. jaanuaril 1989.
Organisatsioon korraldab Eesti ingerisoomlaste laulupidu. Organisatsiooni juures tegutseb segakoor Sävel ja rahvatantsurühm Kielo.
Torutanu

Torutanu on ajalooliselt linasest riidest tärgeldatud või pappalusel koonusekujuline pikema või lühema sopiga tanu, mida kanti peamiselt Viljandimaa põhjaosas ja Pärnumaal. 
Torutanu oli Tõstamaal ja Audrus kõrge, suhkrupeakujuline, lilltikandiga kaunistatud.
Ida-Virumaa Juudi Kogukond

Ida-Virumaa Juudi Kogukond on Eesti juutide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Kohtla-Järvel aadressil Kalevi tänav 16. Organisatsiooni juhatuse esimees on Aleksandr Dusman.
Organisatsioon asutati 23. aprillil 1989.
Narva Juudi Kogukond

Narva Juudi Kogukond on Eesti juutide organisatsioon. 
Organisatsiooni kontor asub Narvas aadressil Tallinna maantee 10a. Organisatsiooni juhatuse esimees on Aleksandr Spivak.
Organisatsioon asutati 14. mail 1998.
Organisatsioon korraldab Narvas Iisraeli päevi.
Pärnu Juudi Selts

Pärnu Juudi Selts on Eesti juutide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Pärnus aadressil Rohu tänav 128. Organisatsiooni juhatuse esimees on Jefim Frischer.
Organisatsioon asutati 1. oktoobril 1999.
Tartu Juudi Kogukond

Tartu Juudi Kogukond on Eesti juutide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tartus aadressil Pepleri tänav 27. Organisatsiooni juhatuse esimees on Susan Vulf.
Organisatsioon asutati 10. juunil 1988.
Kukehändtanu

Kukehändtanu ehk "ratastanu" on ajalooliselt valgest linasest riidest tärgeldatud või pappalusel kaarekujulise ristkroogetes sopiga tanu. Kaunistatud lilltikandiga.
Seda kanti peamiselt Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
Maclear

Maclear on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Joe Gqabi ringkonnas, Elundini valla halduskeskus.
Asula on rajatud 1876. aastal Briti sõjalise tugipunktina. Linnaõigused sai Maclear 1916. aastal. Linn on saanud nime astronoom Thomas Macleari (1794–1879) järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Macleari elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,1%, värvilisi 4,3%, valgeid 2,0%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,4%. Koosa keelt pidas emakeeleks 88,3% inimesi, afrikaani keelt 5,1%, inglise keelt 2,7%, sotho keelt 2,1% ja teisi keeli 1,8%.,
Oleg Gordijevski

Oleg Gordijevski (vene keeles Олег Антонович Гордиевский; 10. oktoober 1938 Moskva – 4. märts 2025 Surrey) oli Nõukogude Liidu luuretöötaja, täpsemalt KGB polkovnik ja KGB resident Londonis, kes töötas aastatel 1974–1985 topeltagendina Suurbritannia välisluureteenistuse MI6 heaks.
Aastal 2007 sai Gordievski teenete eest Suurbritannia kuningannalt Kõige Silmapaistvama Püha Miikaeli ja Püha Jüri Ordu Kannupoisi autasu (Companion of the Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George).
Harjutanu

Harjutanu on ajalooliselt linasest riidest pappalusel toestatud esikülje ja kaarja ülaäärega, kuni 25 cm kõrge tanu. 
Ta on üleni kaunistatud valge lilltikandi ja litritega, alläär on musta villase tikandiribaga. Harjutanu oli Muhu pruudi tanu.
Kanahändtanu

Kanahändtanu on ajalooliselt valgest linasest riidest tärgeldatud või pappalusel koonusekujuline pikema või lühema sopiga tihedate püstkurdudega tanu. 
Seda kanti peamiselt Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal.
Kikktanu

Kikktanu on ajalooliselt linasest riidest tärgeldatud või pappalusel koonusekujuline lühema sopiga lilltikandiga kaunistatud tanu. 
Seda kanti peamiselt Mihkli kihelkonnas Pärnumaal ja Läänemaal.
Saksatanu

Saksatanu (ka oub või "linnatanu") oli talunaiste väike pitsist või kunstlilledest ning siidilintidest tanu. Ta läks moodi 19. sajandi lõpul, kui maal võeti kasutusele linnamoeline rõivastus ning kanti 20. sajandi alguseni.
Komga

Komga on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Amathole ringkonnas.
Komga on saanud alguse 1854. aastal rajatud sõjalisest tugipunktist. Asula on Komga alates 1877. aastast, linnaõigused sai 1904. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Komga elanikest mustanahalisi aafriklasi 90,98%, värvilisi 4,71%, valgeid 3,72%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25% ja teisi 0,35%. Koosa keelt pidas emakeeleks 88,63% inimesi, afrikaani keelt 5,04%, inglise keelt 4,43% ja viipekeelt 0,66%.
Noorik

Noorik on noor naine alates abiellumisest, varem tanutamisest, kuni esimese tütre sünnini (sest poeg ei tee veel naiseks). Mitmel pool ka esimese lapse sünnini. 
Lõuna- ja Lääne-Eestis oli 19. sajandil tavaks isegi 2–3-aastane noorikupõli. Lapse sündi enne 9 kuu möödumist pärast pulmi peeti häbiasjaks.
Mõnel pool nimetati noorikuks ka mõrsjat pärast laulatamist, kui laulatus toimus enne pulmi.
Tare tänav (täpsustus)

Tare tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Pruudiaasta

Pruudiaasta ehk pruutaasta oli aeg, mil mõrsja pidi kosjade ja pulmade vahelisel ajal mõnel päeval nädalas (teisipäeval, neljapäeval, laupäeval) käima peiuvanemate juures tööl (eriti viljalõikusel, kartulivõtmisel jne), et näidata oma töökust ja tragidust. Tulevane perenaine pidi olema tugev, terve ja töökas.
Oli mõeldav, et kui mõrsja töö ei meeldinud, maksti tööpäevad välja ja pulmad jäid pidamata (nt Jüri, Pühalepa, Mustjala, Kaarma, Muhu).
Kreeka heliloojate loend

Silmapaistvamad Kreeka heliloojad on (olnud) järgmised:
Paljud kreeka lauljad ja muusikud on saavutanud tuntuse ka heliloojatena:
Néo kýma

 
Néo kýma (kreeka keeles νέο κύμα – 'uus laine') on Kreeka muusikas entechno (või entehno, Kreeka k. έντεχνο) ja laika-muusika edasise arengu tulemusena 1960. aastatel tekkinud muusikastiil, milles on kasutatud ka Kreeka rahvaliku muusika ja rebetika elemente.
Esimesed silmapaistvad neo kyma heliloojad olid juba 1950. aastatel entechno-stiilis alustanud Manos Hatzidakis ja 1960. aastate alguses selles muusikat looma asunud Mikis Theodorakis, kes mõlemad olid õppinud klassikalist muusikat, nagu ka veidi hiljem liitunud Stavros Xarchakos, 
1960. aastatel lisandusid mitmed heliloojad, kellel klassikalise muusika tausta ei olnud ja keda peetakse pigem populaarmuusikalikuma neo kyma kui entechno viljelejateks, nagu Stavros Kougioumtzis, Giannis Spanos, Manos Loizos, Dionysois Savvopoulos, Dimos Moutsis jt.
Ari keel

Ari keel on Üld-Uus-Guinea hõimkonna gogodala-suki rühma kuuluv keel, mida kõneldakse Paapua Uus-Guinea Lääneprovintsis Aramia jõe ääres Ari ja Serea külas. 2000. aasta Uus-Guinea rahvaloenduse järgi oli kõnelejaid 50.
ISO 639-3 keelekood on aac.
Lähim sugulaskeel on gogodala keel. Ari keele kõnelejad räägivad teise keelena gogodala keelt. Teise keelena kõnelevad ari keelt vagid. Eristatakse serea murret.
Kasutatakse ladina kirja.
Trio Comodo

Trio Comodo on kolmest eesti vennast (Hendrik, Priidik ja Edward Soon) koosnev ansambel.
Alijošiškės

Alijošiškės on küla Leedus Tauragė rajoonis Mažonai vallas. Küla asub Akmena jõe kaldal, seal asub Pagramantise regionaalpargi halduskeskus.
Külas asub Ööbikuoru nime kandev puhkepiirkond, kus paikneb vabaõhulava. Seal korraldatakse nii Tauragė kui ka Šilalė rajooni kultuuriüritusi.
Vahtra tänav (täpsustus)

Vahtra tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Lief- und Ehstländischer Staats- und Adress-Calender

"Lief- und Ehstländischer Staats- und Adress-Calender auf das Jahr Christi 1785" oli 1785 ilmunud aadressiraamat; ühtlasi esimene Liivimaa ja Eestimaa aadressiraamat. Raamatu andis välja Balthasar Bergmann ja raamatu trükkis Johann Jacob Kanter. Raamat ilmus Marienwerderis.
Šilinė

Šilinė on küla Leedus Jurbarkase rajoonis Skirsnemunė vallas. Küla asub Nemunase kaldal, seal asub Panemunė regionaalpargi halduskeskus.
Külas asub Kliučikai mõisale kuulunud XVIII sajandil ehitatud Šilinė kõrts. Hoones asuvad regionaalpargi administratsioon, infokeskus ja vanaaegsete kalapüügivahendite muuseum. Šilinė ja Pilis I külade vahel on jalakäijate tee.
Die Letten, vorzüglich in Liefland, am Ende des philosophischen Jahrhunderts

"Die Letten, vorzüglich in Liefland, am Ende des philosophischen Jahrhunderts" ('Lätlased, eeskätt Liivimaal, filosoofilise aastasaja lõpul') oli 1796 ilmunud Garlieb Merkeli raamat. Raamatus kirjeldas Merkel talupoegade elu ja baltisaksa maaomanike jõhkrust ning kutsus Vene valitsust üles olukorda sekkuma ja lätlaste elutingimusi parandama.
Raamat pälvis Saksamaal arvestatava populaarsuse ning tõlgiti prantsuse, taani ja vene keelde. 1800. aastal avaldati algne saksakeelne versioon kordustrükis. 20. sajandil tõlgiti see ka läti keelde.
Merkeli raamat põhjustas Liivimaa maaomanike seas vihatormi ning Merkel oli sunnitud minema pagulusse.
Ožtakiai

Ožtakiai on küla Leedus Telšiai rajoonis Varniai vallas. Küla asub Žemaidi kõrgustikul merepinnast 175,5 meetri kõrgusel, seal asub Varniai regionaalpargi halduskeskus. Külas on kultuurimaja ja raamatukogu.
Küla nimi oli aastani 1973 Vaštakės. Küla edelaosa asustasid varasematel aegadel juudid. Aastast 1969 oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Leedu taasiseseisvumisel kolhoosi laiali ei saadetud, selle asemele moodustati kolm põllumajandusseltsi.
Nooriku tantsitamine

Nooriku tantsitamine oli pulmatseremoonia osa, mis järgnes tanutamisele ja põlletamisele.
See kuulus algselt arvatavasti muistsesse viljakus- ja sigivusrituaali. Esimesena tantsis tavaliselt isamees, siis peigmees, siis peiupoisid, seejärel teised pulmalised. Nooriku tantsitamine muutus 19. sajandi lõpul Põhja-Eestis (näit. Simuna, Väike-Maarja, Koeru jne) ja ka mujal üheks noorpaarile raha korjamise viisiks: iga tantsija pidi andma raha. Raha anti kas otse noorikule, pandi tema ees olevale taldrikule või visati kannu, millega pulmalisele oli juua pakutud. Esimesele tantsitajale peale isameest ja peigmeest või viimasele nn. lõhkitantsitajale on noorik kohati (Muhu, Tõstamaa, Pärnu-Jaagupi, Urvaste jne.) kinkinud kindad (vöö).
AB Kindlustuse Grupp

AB Kindlustuse Grupp oli Eesti kindlustusettevõte, mis tegutses aastail 1997–2010.
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1992, kui asutati Leonid Apananski suurosalusega AB Elukindlustus ja ASA Kindlustus. 1997 liideti need ettevõtted AB Kindlustuse Gruppi.
2001. aasta augustis alustas politsei Apananski tegevuse uurimist, pankrotihalduri avalduse kohaselt oli ASA Kindlustuse aktsionäridele ja võlausaldajatele tekitatud 38,9 miljonit krooni (2,49 miljonit eurot) kahju. Keskkriminaalpolitsei alustas Apananski tegevuse uurimist 2002. aasta juunis, kahtlustades, et ASi AB Kindlustuse Grupp nõukogu ja juhatuse liikmed on ametiseisundit kuritarvitades riisunud firma raha ligi 48 miljonit krooni (3,07 miljonit eurot). Prokuratuur lõpetas kriminaalasja uurimise 2004. aasta septembris, tuues põhjuseks et AB Kindlustuse Grupiga seotud vaidlusalustest tehingutest oli möödunud viis aastat ehk aegumistähtaeg. 2004. aastal lõppes Apananski kriminaalasja uurimine, sest kuriteo kohta tõendeid ei leitud.
AB Kindlustuse Grupp ile kuulus 12korruselise büroohoone Tallinnas Maakri tänaval (Maakri 23), ASA Kindlustus ning AB Elukindlustus rahastasid hoone ehitust ja ostsid paarikümne miljoni krooni eest võlakirju kindlustusreservide arvelt.
Sajandi 100 arukülalast

"Sajandi 100 arukülalast" oli 2018. aastal läbi viidud kodulooline aktsioon Eesti Vabariigi 100. aastapäeva raames, millega koguti kokku aastatel 1918-2018 Aruküla alevikku Harjumaal mõjutanud isikuid ja nende lugusid. Kogutud nimed pandi avalikule hääletusele ning selgitati välja 100 populaarsemat isikut Aruküla ajaloos. Need 100 avaldati kogumikus, mille väljaandmist toetati EV100 kogukondade taotlusvoorust.
Sajandi 100 arukülalase hulka hääletati:
Kosmoseobservatoorium

Kosmoseobservatoorium või kosmoseteleskoop on kosmoses asuv teleskoop, millega saab vaadelda kaugeid planeete, galaktikaid ja teisi taevakehi. Erinevalt maapealsetest observatooriumidest ei mõjuta kosmoseteleskoope valgusreostus ega atmosfääri moonutused. Lisaks on ultraviolettkiirguse eri sageduste, röntgenikiirguse ja gammakiirguse vaatlemine võimalik ainult kosmosest, sest Maa atmosfäär ei lase neid läbi.
Kosmoseteleskoopi kirjeldas 1946. aastal esimesena Lyman Spitzer. Esimesed kosmoseteleskoobid olid Ameerika Ühendriikide Orbiting Astronomical Observatory ja Nõukogude Liidu Saljut 1 kosmosejaamas paiknenud Orion.
Joe Quimby

Joseph Fitzgerald O'Malley Fitzpatrick O'Donnell The Edge Quimby, hüüdnimega Diamond Joe, on tegelane Ameerika Ühendriikide joonissarjas "Simpsonid", täpsemalt Springfieldi linnapea.
Quimby tegelaskuju parodeerib USA senaator Ted Kennedyt ja Kennedyte perekonda üleüldisemalt, kuuludes muuhulgas - nagu Kennedygi - Demokraatlikku Parteisse.
Quimbyle on hääle andnud näitleja Dan Castellaneta.
Waylon Smithers

Waylon J. Smithers Jr., üldiselt tuntud kui Mr. Smithers või lihtsalt Smithers, on tegelane Ameerika Ühendriikide joonissarjast "Simpsonid", kellele on oma hääle andnud näitleja Harry Shearer.
Ta on Springfieldi tuumaelektrijaama omaniku Mr. Burnsi personaalne assistent.
Looga tänav (täpsustus)

Looga tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Toivo Vähä

Toivo Vähä (4. detsember 1901 – 18. juuni 1984) oli Soomest pärit NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi piirivalvevägede polkovnik. Ta on tuntud muuhulgas Suurbritannia luuraja Sidney Reilly vahistamises osalejana 1925. aastal (vt Operatsioon Trust).
Soome kodusõjas võitles Vähä punaste poolel ja põgenes pärast sõda Nõukogude Venemaale. Ta lõpetas 1923. aastal Petrogradi internatsionaalse punaste komandöride kooli ja 1928. aastal piirivalve kõrgema kooli (Высшая пограничная школа ОГПУ) ning teenis seejärel pikka aega piirivalvevägede ohvitserina. Vähä oli üks väheseid Stalini terrorist eluga pääsenud soome revolutsionääre.
ET Teater

ET Teater on Soome eestlaste teater, mis asutati 2. oktoobril 2015 Helsingis.
Teatrile pani aluse eesti näitleja ja filmitegija Mait Lepik. 
Teatri repertuaar koosneb eestikeelsetest ja peamiselt eestlaste kirjutatud näidenditest. Algajad näitlejad on saanud nõu ja õpetust oma ala proffidelt ning karastunud paljudes tele- ja filmirollides.
Sakste Mats

Sakste Mats : "armsale rahwale ajawiiduks ja Balti sakstele suureks kiiduks kirjapandud", oli satiirileht, mis ilmus 1908. aastal Tallinnas.
Sakste Mats oli järjeks 1907. aastal ilmunud satiirilehele Matside Mats. Sisuks olid jutustused, humoreskid ja karikatuurid.
Toimetas Jakob Ploompuu.
Ajakirja trükiti Tallinnas Voldemar Ehrenpreisi (Woldemar Constantin Ehrenpreis) trükikojas. Väljaande maht oli 8 lk ja müügihind 5 kopikat.
Ilmus vaid üks number. 
Edasi ilmus satiirileht nimega Matsi poeg Ats.
Vaata ka.
"Meie Mats" (1902) &gt; "Nalja Madis" (1903) &gt; "Nalja Liisa" (1904) &gt; "Meie Matsi vastane" (1905) &gt; "Uus Meie Mats" (1906) &gt; "Meie Mats" &gt; "Päris Meie Mats" (1907) &gt; "Matside Mats" (1907) &gt; "Sakste Mats" (1908) &gt; "Matsi poeg Ats" (1908) &gt; "Matsi poeg Mats" (1908) &gt; "Meie Mats Ise" (1908) &gt; "Vana Meie Mats" (1914)
Matsi poeg Ats

Matsi poeg Ats oli ühekordne satiirileht, mis ilmus 1908. aastal Tallinnas.
See ilmus jätkuks varem ilmunud ajakirjale Sakste Mats. Toimetaja oli Jakob Ploompuu.
Esikaane oli kujundanud Aleksander Promet.
Trükiti Tallinnas Voldemar Ehrenpreisi (Woldemar Constantin Ehrenpreis) trükikojas. 
Ilmus üks number, hind oli 10 kopikat.
Seejärel ilmus Matsi poeg Mats.
Vaata ka.
"Meie Mats" (1902) &gt; "Nalja Madis" (1903) &gt; "Nalja Liisa" (1904) &gt; "Meie Matsi vastane" (1905) &gt; "Uus Meie Mats" (1906) &gt; "Meie Mats" &gt; "Päris Meie Mats" (1907) &gt; "Matside Mats" (1907) &gt; "Sakste Mats" (1908) &gt; "Matsi poeg Ats" (1908) &gt; "Matsi poeg Mats" (1908) &gt; "Meie Mats Ise" (1908) &gt; "Vana Meie Mats" (1914)
Himeville

Himeville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Harry Gwala ringkonnas Dr Nkosazana Dlamini-Zuma vallas.
Himeville on asutatud 1905. aastal. Linna on saanud nime Natali asumaa peaministri Albert Hime'i auks.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Himeville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 83,56%, valgeid 15,03%, värvilisi 1,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,06% ja teisi 0,29%. Suulu keelt pidas emakeeleks 72,36% inimesi, inglise keelt 16,66%, koosa keelt 4,68%, sotho keelt 2,43% ja afrikaani keelt 1,12%.
Jill &amp; Lauren

Jill &amp; Lauren on Belgia ansambel. 2010. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Get up!".
Muhumaa radarijaam

Muhumaa radarijaam on Muhu saarel Levalõpme külas asuv Eesti õhuväe Õhuseiredivisjoni hallatav radarijaam, kus paikneb mobiilne keskmaa õhuseireradar Ground Master 403. Radarijaam on lülitatud Eestit, Lätit ja Leedut hõlmavasse õhuseiresüsteemi BALTNET.
Radarijaam asub endise Nõukogude Liidu Liiva raketibaasi territooriumil, kus aastatel 1960–1992 paiknes 210. Punalipuline seniitraketibrigaadi (hiljem 1176. seniitraketipolk ja 210. seniitraketibrigaad) koosseisu kuulunud 7. seniitraketidivisjon, mille relvastuses oli maa-õhk-tüüpi keskmaa raketisüsteem S-125.
Radarijaama hoonete- ja taristukompleksi kuuluvad peahoone, abihoone, trassid, piirdeaed ja helikopteri maandumisplats. Radariposti mehitab vahetustega umbes 20 inimest: õhuväe tegevväelased, üheksaliikmeline palgaline valvemeeskond, majahoidja ja koristaja.
Hoonete- ja taristukompleksi rajas aastatel 2011–2012 AS NCC Ehitus ning radaripost avati 26. märtsil 2013.
Meie Mats Ise

Meie Mats Ise oli satiirileht, mis ilmus 1908. aastal Tallinnas.
Toimetaja oli Jakob Ploompuu. Kaastööd tegi Aleksander Promet – illustreerija ja karikaturist, pseudonüümiga Parmumeter.
Ajakirja trükiti Tallinnas M. Antje trükikojas. Ilmus ainult üks number hinnaga 10 kopikat.
Vaata ka.
"Meie Mats" (1902) &gt; "Nalja Madis" (1903) &gt; "Nalja Liisa" (1904) &gt; "Meie Matsi vastane" (1905) &gt; "Uus Meie Mats" (1906) &gt; "Meie Mats" &gt; "Päris Meie Mats" (1907) &gt; "Matside Mats" (1907) &gt; "Sakste Mats" (1908) &gt; "Matsi poeg Ats" (1908) &gt; "Matsi poeg Mats" (1908) &gt; "Meie Mats Ise" (1908) &gt; "Vana Meie Mats" (1914)
Oliver Symons

Oliver Symons (sündinud 14. juulil 1993 Sint-Job-in-'t-Gooris Belgias) on Belgia laulja, muusik ja muusikaprodutsent. 2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Shut up". 
2010. aastal asutas ta ansambli Noble Tea, kuhu kuulusid Emiel Van Den Abbeele (kitarr), Anthony Foscez (trummid), Moreno Claes (bass) ja Daan Schepers (kitarr, süntesaator). Kollektiiv avaldas plaadi "Solitary Motion". 
Symons õppis muusikat Hasselti Ülikooli juurde kuuluvas muusikakõrgkoolis PXL. Õpingute ajal loodud ansambli Warhola koosseisus on Oliver Symons (vokaal, klahvid, kitarr), Wouter Souvereyns (bass), Daan Schepers (klahvid), Niels Meukens (trummid) ja Simon Ruyssinck (trummid). Ansambel võitis 2014. aastal Belgia rokibiennaali Humo's Rock Rally. 2015. aastal saavutas edu ka tema teine ansambel Bazart.
Produtsendina teeb Symons koostööd ansamblitega Bazart, Felix Pallas, TsarB jts, millest esimene on võitnud mitmeid Belgia muusikaauhindu (Music Industry Awards).
Kiriku tänav (täpsustus)

Kiriku tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Laura Omloop

Laura Omloop (sündinud 18. mail 1999 Berlaaris Belgias) on Belgia poplaulja. 2009. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis esindas ta Belgiat lauluga "Zo verliefd (Yodelo)", mis sisaldas joodeldamist. Omloopi saavutatud neljas koht oli Belgia seni parim tulemus Laste Eurovisioonil.
Eurovisioonil oli kümneaastane Omloop noorim osaleja. 
2010. aasta juunis avaldas Omloop singli "Stapelgek op jou", koos plaadiga "Verliefd". Singli videost võib näha, et laulja on vasakukäeline.
Diskograafia.
Plaadid koos kohaga flaami muusika edetabelis "Vlaamse Ultratop 50":
Singlid koos kohaga flaami muusika edetabelis "Vlaamse Ultratop 50":
Friedrich Wilhelm von Lohmann

Friedrich Wilhelm von Lohmann (Venemaal tuntud kui Fjodor Jakovlevitš, vene keeles "Фёдор Яковлевич Ломен") (26. mai (vkj) 1753 Taagepera − 11. juuni 1822 Tallinn) oli Venemaa mereväelane (viitseadmiral) ja Tallinna eskaadri komandör aastatel 1809−1822.
Elulugu.
Põlvnes XVIII sajandi algul Saksimaalt Lüneburgist Venemaale elama asunud aadlisuguvõsast. Tema isa oli polkovnik ja polgukomandör Jakob von Lohmann (1723−1758) ja ema Justina Elisabeth von Anrep (1725−?). Õppis alates aastast 1766 Kroonlinnas merekadetikorpuses, mille lõpetas 1769. aastal gardemariini auastmes. Ohvitseriauastme sai 1771. aastal. 1772−1775 teenis Vahemere laevastikus. 1777. aastaks oli ta saanud leitnandiks. Järgmisel aastal komandeeriti ta Inglismaale ja ta teenis kuni 1780. aastani Inglise mereväes. Seejärel naasis Venemaale ja oli mitme sõjalaeva komandör. Osales 1788−1790 fregatikomandörina sõjas Rootsiga. 1803. aastal ülendati kontradmiraliks. 1809. aastal määrati Tallinna eskaadri komandöriks, kellena oli ametis surmani.
1803. aasta 5. veebruaril (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Mõisavaldused.
1801. aastal sai ta ukaasiga 12 aastaks tasuta rendile Eži mõisa ("Eschenhof"). Lepingu tähtaeg oli 1807−1819, tema nimel oli see veel 1818. aastal. 1817. aastal sai ta 12 aastaks tasuta rendile ka Pati ("Pattenhof") ja Suigu ("Suick") mõisad. Leping pidi jõustuma 1820. aastal ja kehtima 1832. aastani. Tema nimel olid need veel 1825. aastal, ehkki ta oli siis juba surnud.