Finantsanalüüs

Finantsanalüüs (ka finantsaruannete analüüs või raamatupidamisanalüüs) on ettevõtte, allsektori või projekti elujõulisuse, stabiilsuse ja tasuvuse analüütiline hindamine.
Finantsanalüüsi teevad spetsialistid, kasutades selleks nii finantsaruandeid kui ka muid ettevõtte aruandeid. Valminud analüüs edastatakse tavaliselt ettevõtte juhtkonnale, kes juhindub sellest edasiste äriotsuste tegemisel. Finantsanalüüs aitab kindlaks määrata, kas ettevõttele oleks kasulik:
Eesmärgid.
Ettevõtet, allsektorit või projekti hinnatakse finantsanalüüsis neljast aspektist.
Meetodid.
Finantsanalüüsis võrreldakse sageli finantssuhteid (maksevõime, kasumlikkus, majanduskasv jne).
Finantssuhtarvude leidmiseks jagatakse ühes bilansis ja/või kasumiaruandes kajastatud konto bilanss mõne muu näitajaga, näiteks:
"netotulu (puhas kasum) / omakapital = omakapitali tulutase (ROE)"
"kasum + intressikulu × (1 – maksumäär) / keskmine koguvara = koguvara tulutase (ROA)"
"aktsia hind / puhaskasum aktsia kohta = P / E suhe"
Finantssuhtarvude võrdlus on üks finantsanalüüsi tegemise viisidest, kuid sellega seostuvad ka mitmed teoreetilised probleemid.
Finantsanalüüsis võidakse kasutada ka protsentuaalset analüüsi, kus numbrite jada vaadeldakse protsentuaalse osana mõnest baassummast. Näiteks võib üksuste gruppi vaadelda netotulu protsentuaalse osana. Kui proportsionaalsed muutused toimuvad samas ajavahemikus ning neid väljendatakse protsentides, on tegemist horisontaalanalüüsiga. Vertikaalses või suhtarvude analüüsis vaadeldakse aga kõikide osade keskmist protsenti mõnest baasväärtusest. Tänu sellele on lihtsam eri suuruses ettevõtteid võrrelda. Kõik tulud ja kulud jagatakse müügikäibega ning kõik bilansikirjete osad jagatakse varade kogumaksumusega.
Veel üks meetod on võrdlev analüüs, mis sobib hästi trendide kindlakstegemiseks. Võrdlev analüüs sisaldab võrreldavat teavet kahe või enama perioodi kohta ning see esitatakse rööbiti tulpadena, võimaldamaks hõlpsamat analüüsi.
Finantsanalüüsiga tegelevad ametid.
Termin "finantsanalüütik" koondab mitmesuguste eesmärkide ja meetoditega ameteid.
Kuulsaid finantsanalüütikuid.
Finantsanalüüsi isaks võib pidada Ameerika majandusteadlast Benjamin Grahamit. 1949. aastal avaldas ta oma teedrajava teose "Intelligentne investor". Enne seda oli ta 1934. aastal kirjutanud ka koos David Doddiga teose "Security analysis". Graham oli üks esimestest, kes kasutas investeerimisel metoodilist ja kodifitseeritud finantsanalüüsi. 1933. aastal aitas ta koostada väärtpaberite vahetuse akti, mille jõustumisel olid firmad esimest korda kohustatud esitama oma raamatupidamisaruanded sõltumatutele audiitoritele kinnitamiseks. Peale selle oli ta ka kuulsa USA investori Warren Buffetti mentor.
John Bollinger on Ameerika finantsanalüütik, kirjanik ja Bollinger Bandsi väljatöötaja.
Malcolm Forbes on tuntud eeskätt ajakirja Forbes kirjastajana. Ajakirja asutas tema isa B. C. Forbes. Peale selle on Malcolm Forbes tuntud kapitalismi ja turumajanduse pühendunud toetamise ning ekstravagantse elustiili poolest.
Mary Meeker on Ameerika riskikapitalist ja endine Wall Streeti väärtpaberianalüütik. Ta on spetsialiseerunud internetile ja uutele tehnoloogiatele. 2014. aastal oli ta Forbesi maailma mõjukaimate naiste pingereas 77. kohal.