tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gene Clark

Harold Eugene Clark (tuntud kui Gene Clark; 17. november 1944 Tipton, Missouri osariik – 24. mai 1991 Los Angeles, California) oli USA laulja ja laulukirjutaja.
Ta oli 1964. aastal folkrokiansambli The Byrds üks asutajaliikmeid. Ansambli algusaastatel oli selle üks põhilisi laulukirjutajaid. Clarki kirjutatud on ansambli mitmed tolle perioodi tuntumad originaallaulud, näiteks "I'll Feel a Whole Lot Better", "She Don't Care About Time", "Eight Miles High" ja "Set You Free This Time".
Kuigi Clark ei saavutanud soolokarjääri jooksul kommertsedu, oli ta üks avangardistlikumaid artiste popmuusikas, viljeledes selliseid žanre nagu psühhedeelne rokk, "baroque pop", "bluegrass", kantrirokki ja "alternative country".
Clark kannatas alkoholi- ja narkootikumide sõltuvuse all, mille tagajärjel tema tervis halvenes kiiresti ja ta suri 1991. aastal vaid 46-aastaselt.
1991. aastal võeti ta The Byrdsi liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Popradi jõgi

Poprad (ungari keeles "Poprád", saksa keeles "Popper") on jõgi Slovakkia põhjaosas ja Poola lõunaosas, Dunajeci parempoolne lisajõgi.
174 km pikkune jõgi saab alguse Tatrates (1302 meetri kõrgusel merepinnast) ning voolab lisajõena Dunajeci, mis omakorda Vistulaga liitudes voolab Läänemerre. Sellest 63 km kulgeb Poola piirides, 111 km kulgeb Slovakkia piirides. Valgla pindala on 2081 km² (sellest ligikaudu kolm neljandikku asub Slovakkias ja umbes neljandik Poolas). Suur osa Poola valglast kuulub kaitsealasse, mida nimetatakse Popradi Maastikupargiks, kus asub Popradi jõeorg, mis on populaarne turismisihtkoht.
Poprad on ainus suur Slovakkia jõgi, mis voolab põhja. Jõgi voolab läbi Slovakkia linnade Popradi, Kežmaroki, Stará Ľubovňa, seejärel moodustab 31,1 km pikkuse Poola-Slovakkia piiri ning voolab läbi Poola linnade Krynica-Zdrój, Muszyna, Piwniczna-Zdrój, Rytro, Stary Sączi ja Żegiestówi.
Oravský Podzámok

Oravský Podzámok on vald Slovakkia põhjaosas Žilina maakonnas. See asub Orava jõe orus üle 500 m kõrgusel merepinnast. 1267. aastal asutatud küla on aegade jooksul kujunenud ümber Orava linnuse.
Gevgelija raudteejaam

Gevgelija raudteejaam (makedoonia keeles "Железничка Станица Гевгелија") on Põhja-Makedoonia linna Gevgelija peamine raudteejaam. See asub linna ääres ning seda läbivad rahvusvahelised Thessaloníki ja Skopje vahelised rongid.
Ajalugu.
Raudteejaama hakati ehitama 1873. aastal, kui Chemins de fer Orientaux avas liini Skopjest Thessaloníkisse, mis mõlemad kuulusid sel ajal Osmanite riigi koosseisu.
Pärast Londoni rahulepingut, millega lõppes Esimene Balkani sõda, liideti Gevgelija Serbia Kuningriigiga kui üks selle lõunapoolseimaid asulaid. Linna raudteed liideti Serbia raudteevõrku. 1929. aastal nimetati raudteed koos riigiga ümber. 1941. aasta aprillis lakkas raudtee olemast, kui teljeriigid annekteerisid Jugoslaavia Kuningriigi. Pärast Jugoslaavia kapituleerumist okupeeris Bulgaaria suurema osa Jugoslaavia Makedooniast, mis oli 1918. aastal kaotatud. Nende piirkondade raudteed liideti Bulgaaria Riigiraudteedega ja kasutati sõjategevuse teenindamiseks. Pärast Bulgaaria allaandmist anti linn tagasi Jugoslaaviale. Raudtee taastati pärast II maailmasõda. 1952. aastal nimetati see ümber Jugoslaavi Raudteedeks. 1991. aastal toimus tollases Makedoonia Sotsialistlikus Vabariigis iseseisvusreferendum, mille tagajärjel kuulutati välja iseseisvus Jugoslaavia Föderatiivsest Sotsialistlikust Vabariigist. Sellega läks Gevgelija ning kogu raudteeinfrastruktuur ja varad Jugoslaavi Raudteedelt üle Makedonski Železnicile.
2020. aastal oli Gevgelija raudteejaam üks kümnest piirkondlikust raudteejaamast, millele eraldati renoveerimiseks raha. Renoveeriti jaamahoone ootesaal, piletikassa, tualetid ja teised ruumid. Hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Omónoia väljak

Omónoia väljak (kreeka keeles "Πλατεία Ομονοίας") on Kreeka pealinna Ateena üks peamisi linnaväljakuid. See asub Omónoia asumis kuue tänava ristumiskohas.
Tšõtšõklija

Tšõtšõklija (ukraina keeles Чичиклія) on jõgi Ukrainas, Lõuna-Bugi parempoolne lisajõgi. Voolab valdavalt kagusse Odessa oblastis ja Mõkolajivi oblastis. 
Veebruari lõpust aprilli alguseni on suurvesi. 7–8 kuud aastast on kuivanud. Jõe pikkus on 156 km ja valgala 2120 km².
Balıkesir

Balıkesir on linn Türgis, Balıkesiri provintsi pealinn.
Wilhelminenbergi loss

Wilhelminenbergi loss (saksa keeles "Schloß Wilhelminenberg") on 20. sajandi algusest pärinev endine palee, mis on tänapäeval neljatärnihotell, restoran ja konverentsikeskus. See asub Gallitzinbergi idanõlvadel Austria pealinna Viini lääneosas Wienerwaldis.
Prishtina rahvusvaheline lennujaam

Adem Jashari Prishtina rahvusvaheline lennujaam (IATA: PRN, ICAO: BKPR, albaania keeles "Aeroporti Ndërkombëtar i Prishtinës Adem Jashari") on Kosovo ainuke rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub umbes 15 km kaugusel Prishtina kesklinnast edelas. 
Kosovo Vabastusarmee asutaja Adem Jashari auks nimetatud lennujaam on Kosovosse lendajate jaoks ainus õhuvärav. Seda kasutavad baasina Eurowings ja Adria Airways. 
Lennujaamal on üks 3000-meetrine asfaltrada.
Serhi Sobko

Serhi Sobko (ukraina keeles "Сергій Станіславович Собко"; sündinud 11. juulil 1984 Litõnis Vinnõtsja oblastis) on Ukraina sõjaväelane, brigaadikindral. 
Elulugu.
Ta oli 2022. aasta veebruari lõpust alates Kiievi komandant.
Akustiline vaht

Akustiline vaht on avatud pooridega vahtmaterjal, mida kasutatakse heli isoleerimiseks. Vaht toimib helilainete neelajana, muudab olemasoleva helienergia soojuseks ja vähendab helilainete võimet ruumi tagasi põrkuda.
Akustilise vahtpaneeli tüübid.
Sile.
Kasutatakse harva, kuna heli liigub lainetena ja kõrgendatud elementidega vaht neelab seda paremini. Siledalt vahtpaneelilt helilained pigem põrkuvad kui neelduvad. Kuid silepaneeli saab kasutada tekstuuripaneelide all, lisa mürasummutajana.
Kiil.
Kiilpaneel on tõhus, kuid ei ole sobiv suuremate ruumide jaoks, kuna heli levib pikikiilu kaugemale kui ristikiilu. Suurte kiilude valimine parandab kiilpaneeli tüübi heli neeldumisvõimet.
Püramiid.
Püramiidikujulisel vahtpaneelil on võrreldes teiste paneelidega hea helineeldumine, on madalamate sageduste neeldumise kiirus teiste tüüpidega võrreldes väiksem. Selle probleemi lahendamiseks on võimalus kasutada nurgaplokki, et koguda akustilisest vahust järele jäänud madalad sagedused.
Munakarp.
Munakarbivaht on üks parimaid lahendusi heliisolatsiooniks. Veel parema tulemuse saavutamiseks seotakse seda vahutüüpi teiste akustiliste materjalidega. Paneel sobib hästi isetehtud projekti või väikese eelarvega stuudio jaoks.
Labidas.
Sarnane hea kvaliteediga silepaneelile. Paneel suudab neelata erinevate sagedusega helilaineid. Labidapaneeli helisummutuskvaliteet on parem kui silepaneelil, aga vähem tõhus kui püramiid- või kiilpaneelil. Funktsioonilt ja jõudluselt on see sisuliselt sama, kumerama pinnakujundusega annab ruumile teistsuguse helikvaliteedi. 
Ruudustik.
Ruudustikpaneel, mida kasutatakse vähem, kasutab helilainete ja vibratsiooni neelamiseks pinnal kõrgendatud jooni ja paneelil on suurepärased helineeldumise omadused. Ruudustikpaneel sobib hästi väiksematele aladele, kus pole palju mitmesuunalisi sagedusi.
Dr. John

Malcolm John Rebennack Jr. (20. november 1941 New Orleans, Louisiana osariik – 6. juuni 2019 New Orleans), esinejanimega Dr. John, oli USA laulja ja laulukirjutaja.
Ta sai tuntuks 1968. aastal debüütalbumiga "Gris-Gris", milles tõi kokku selliseid mustanahaliste muusikastiile nagu bluus, R&amp;B, "funk" ja bugi-vugi ning ühelt poolt psühhedeelia ja teiselt poolt Louisiana "voodoo" müstika.
Dr. John pälvis kuus Grammy auhinda ja andis välja paarkümmend albumit. Ta ei olnud orienteeritud edetabelitele, kuid saavutas 1973. aastal singliga "Right Place, Wrong Time" esikümne koha.
2011. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Cass Elliot

Cass Elliot (tuntud ka kui Mama Cass; sünninimi Ellen Naomi Cohen; 19. september 1941 Baltimore, Marylandi osariik – 29. juuli 1974 Mayfair, London, Inglismaa) oli USA laulja.
Ta sai tuntuks 1960. aastatel ansambli The Mamas &amp; the Papas liikmena. Pärast ansambli lagunemist jätkas ta eduka soolokarjääriga ning avaldas viis sooloalbumit. Tema tuntumad laulud olid "Dream a Little Dream of Me", "It's Gettin' Better" ja "Make Your Own Kind of Music". 1970. aastate alguses esines ta sageli ka televisioonis.
Elliot suri 29. juulil 1974 Londonis Mayfairis Curzon Place'i korteri magamistoas 32-aastaselt südameinfarkti tõttu. Samas korteris suri neli aastat hiljem samuti 32-aastaselt ansambli The Who trummar Keith Moon.
Elliot maeti Los Angeleses asuvale kalmistule Mount Sinai Memorial Park Cemetery.
Barõšivka

Barõšivka (ukraina keeles "Баришівка") on alev Kiievi oblastis.
Eksponomeeter

Eksponomeeter ehk särimõõdik on valguse mõõtmise seade fotograafias.
Tema abil saab tehniliselt korrektse tulemuse saavutamiseks määrata fotoaparaadil õiged parameetrid (säriaja, ava, EV, ExIN) ,mille järgi sai paika panna fotoaparaadi säriaeg, ehk katiku lahtioleku pikkust.
Eksponomeeteri abil saab:
Kergkruus

Kergkruus ehk keramsiit on keraamiline täite- ja soojustusmaterjal. Kasutatakse tarindite, näiteks vahe- ja katuslagede soojustamiseks, vundamentide, keldriseinte ja torustike ümber ning põrandate, teede ja platside all.
Omadused.
Kergkruus on suhteliselt vastupidav kemikaalidele, näiteks: soolad, happed, õlid, bensiin, leelised. Samuti peab vastu ka jäätumisele ja sulamisele. Kergkruus ei põle.
Kuna kergkruus on poorne materjal, on vett nii graanuli peal kui ka graanuli poorides, seega on veeimavus olenevalt keskkonnast erinev. Tänu pooridele on kergkruus ka hästi tuulduv materjal, seega niiskus ventileerub igas keskkonnas. 
Valmistusviis.
Kergkruus on valmistatud eriliste osakestega keramsiitsavist, mis segatakse ühtlaseks massiks ning kuivatatakse ja töödeldakse pöördahjus. Savi põletusel tõuseb temperatuur 1150 ºC-ni, mille toimel savi paisub. Protsessi tagajärjena tekivad poorse struktuuri ja tugeva koorikuga graanulid ehk kergkruus. 
Kasutusalad.
Kergkruusa saab kasutada väga erinevatel eesmärkidel näiteks isolatsiooni-, täite- ja dreenmaterjalina.
Tootmine Eestis.
2008. aastal suleti vähese nõudluse tõttu Häädemeeste kergkruusatehas, mis valmistas Leca kergkruusa (tuntud ka kui Fibo kergkruus). 2022. aasta lõpuks taasavatakse eeldatavasti Häädemeeste FiboExclay tehase pöördahi, mis parandaks Balti riikide positsiooni turul. Otsus tehas taasavada on mõjutatud Saint-Gobain kontserni liitumisest eesmärgiga saavutada 2050. aastaks süsinikuneutraalsus. Ühtlasi kuulub antud kontserni ka Leca äriüksus ning seetõttu tehakse investeering antud tehasesse. Tehas on ehitatud Häädemeestele keramsiitsavi olemasolu tõttu sealses piirkonnas.
Aiandus.
Kergkruusa saab kasutada aianduses, näiteks taimede ümber või mullas, kõnnitee katteks jne. Graanuleid on hea kasutada taimede istutamiseks, sest nad on poorse struktuuriga ja imavad endasse vett. Seega on neid hea kasutada mulla niiskuse tasakaalus hoidmiseks. Lisaks aitavad need hoida taimest eemale baktereid ja putukaid, sest graanulid ei anna ise toitaineid. Kergkruus on hea materjal aianduses, sest see ei mõjuta mulla keskkonda, kuna graanulid on pH neutraalsed. Siiski on väga tähtis meeles pidada ja mullas kasutamisel läbi mõelda, kui palju niiskust need taimed saavad. Seda tuleb jälgida, et mulda liigselt ära ei kuivataks, kuna graanulid on hea veeimavusega.
Byung-Chul Han

Byung-Chul Han (korea 한병철 Han Byeong-cheol; sündinud 1959 Soulis Lõuna-Koreas) on Korea päritolu saksa filosoof ja kultuuriteoreetik.
Noorena tundis ta huvi elektroonika vastu, kuid Souli ülikooli astudes pidi valima metallurgia eriala. Pärast ülikooli lõpetamist läks ta 1980. aastate alguses Saksamaale, et õppida Freiburgi ülikoolis teoloogiat ja saksa kirjandust. 
Seejärel hakkas Hani huvitama Martin Heideggeri filosoofia ning 1994 kaitses ta väitekirja "Heideggeri süda. Häälestumise mõiste Martin Heideggeril" ("Heideggers Herz. Zum Begriff der Stimmung bei Martin Heidegger"). 
Aastal 2000 järgnes habilitatsioon Baseli ülikoolis Šveitsis teemal "Surm ja teisesus" ("Tod und Alterität").
2010 siirdus Byung-Chul Han Karlsruhe kõrgemasse kunstikooli, kus ta õpetas filosoofiat ja meediateooriat. 2012 valiti Han Berliini Kunstiülikooli professoriks ja sellele kohale jäi ta 2017. aastani.
Byung-Chul Hani teoseid on tõlgitud rohkem kui kahekümnesse keelde. Eesti keeles on 2022. aastal ilmunud "Läbipaistvusühiskond" ja 2025. aastal "Väsimuseühiskond". Eestikeelses kriitikas on seda hinnatud nii lõikavalt aktuaalseks kui ka liiga lihtsustavaks ja üldistavaks.
Trent Sainsbury

Trent Lucas Sainsbury (sündinud 5. jaanuaril 1992 Perthis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Kortrijk ja Austraalia jalgpallikoondises.
Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2010. aastal Central Coast Marinersi meeskonnas. Hooajal 2011–12 võitis ta klubiga A-League'i põhiturniiri ja hooajal 2012–13 finaalseeria. Hooajal 2012–13 valiti Sainsbury lisaks Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja Central Coast Marinersi hooaja parimaks mängijaks.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis PEC Zwolle.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Hiina kõrgliiga klubiga Jiangsu Suning. 2017. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Milano Internazionale, kuid pääses klubi põhimeeskonnas väljakule vaid hooaja viimases mängus. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenule Šveitsi kõrgliiga klubis Grasshoppers.
2018. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga PSV Eindhoven, kuid ei saanud seal piisavalt mänguaega ja ta siirdus juba aasta hiljem Iisraeli kõrgliiga klubisse Maccabi Haifa. 2020. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Kortrijkiga.
Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Sainsbury 2014. aasta septembris sõprusmängus Belgia vastu. 2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks. Ta on kuulunud Austraalia koondisse veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Tuuletõkkeplaat

Tuuletõkkeplaati kasutatakse ehitiste välisseinte ja lagede konstruktsioonides, mis kaitsevad tuule eest ja on vastupidavad ning soojapidavad.
Materjal on looduslik ja hingav.
Tuuletõkkeplaadid on eelkõige põhjamaistes tingimustes kasutatavad.
Paigaldus.
Plaadid paigaldatakse karkassile vahedega 600 mm nii, et servade vahele jääks 2-3 mm. Kinnitamiseks kasutatakse kas naelu või klambreid.
Ühenduskohtadele kinnitatakse puitliist või teip.
Ehituskoba

Ehituskoba on kinnitusvahend prusside, palkide või puidukonstruktsioonide omavaheliseks ühendamiseks. Valmistatud terasest. Kasutatava koba paksus sõltub koormusest, mida kronstein peab taluma.
Kasutus.
Ehituskoba kasutatakse kahe puitkomponendi näiteks üksteisega külgnevate puittalade ühendamiseks. Ehituskoba kasutatakse sageli montaaži abivahendina ning puusepa tapi- ja tappliidete asendi kindlustamiseks, et vältida nihkumist enne kogu konstruktsiooni valmimist. Kuna koba jalad on vastavalt teritatud või nurga all, tõmbab koba sisse löömisel kaks ühendatud puukomponenti kokku. Ehituskoba otsad lüüakse vaheldumisi haamriga sisse, et saavutada kahe puitkomponendi omavaheline kokkutõmme. See on odav ja mitmekülgne kinnitus ning võimaldab kindlalt kinnitada sõrestikukonstruktsiooni, palkmaja nurgad, lae- ja põrandatalad ning kinnitada palkmaja karkassi komponendid. Ühendusklamber on üldlevinult valmistatud terasvardast kuumsepistamise teel.
Ajdin Hrustic

Ajdin Hrustic (sündinud 5. juulil 1996 Dandenongis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Verona Hellas ja Austraalia jalgpallikoondises.
Hooajal 2016–17 debüteeris ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen.
2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Frankfurdi Eintracht. Esimese värava lõi ta Saksamaa kõrgliigas 9. mail 2021 mängus 1. FSV Mainzi vastu. Hooajal 2021–22 võitis ta klubiga UEFA Euroopa Liiga.
2022. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Verona Hellasega.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Hrustic debüüdi 13. juunil 2017 sõprusmängus Brasiilia vastu. Samal aastal kuulus ta Austraalia koondisse FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. 
Hrustic on Bosnia ja Rumeenia päritolu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2021 MM-i valikmängus Kuveidi vastu. Ta kuulub Austraalia koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kō Itakura

Kō Itakura (jaapani keeles 板倉 滉 "Itakura Kō"; sündinud 27. jaanuaril 1997 Yokohamas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Mönchengladbachi Borussia ja Jaapani jalgpallikoondises.
Jaapani kõrgliigas debüteeris ta 2016. aastal Kawasaki Frontale'i meeskonnas. 2018. aastal oli ta laenul samasse liigasse kuuluvas Vegalta Sendais.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Manchester Cityga. Aastatel 2019–2021 oli ta laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen. 2021. aasta augustis läks ta laenule Saksamaa esiliigaklubisse Schalke 04.
2022. aasta juulis sõlmis ta püsiva lepingu Mönchengladbachi Borussiaga.
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Itakura Jaapani võistkonnaga hõbemedali. Jaapani jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2019. aasta Copa América teises alagrupimängus Uruguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. mail 2021 MM-i valikmängus Myanmari vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiameeskonda.
Hwang Hee-chan

Hwang Hee-chan (korea keeles 황희찬; sündinud 26. jaanuaril 1996 Chuncheonis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
Aastatel 2009–2015 kuulus ta Lõuna-Korea klubisse Pohang Steelers, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.
2015. aastal liitus ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. Ta tuli klubiga neli korda Austria meistriks. Kui esimesel hooajal ei löönud ta Austria kõrgliigas ühtegi väravat, siis hooajal 2016–17 juba 12 väravat. Kokku jäi tema arvele Austria kõrgliiga nelja hooajaga 28 väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Saksamaa esiliiga klubis Hamburger SV, lüües seal 20 väravaga kolm väravat.
2020. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga RB Leipzig. 2021. aasta augustis läks ta laenule Wolverhampton Wanderersi. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 11. septembril 2021 mängus Watfordi vastu.
Lõuna-Korea jalgpallikoondises tegi Hwang debüüdi 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. juunil 2017 MM-i valikmängus Katari vastu. Ta on kuulunud Lõuna-Korea koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel. 2019. aasta Aasia meistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Bahreini vastu.
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Hwang Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Ta kuulus Lõuna-Korea võistkondaga ka 2020. aasta suveolümpiamängudel.
Voznessensk

Voznessensk (ukraina keeles Вознесенськ) on linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis, Voznesenski rajooni halduskeskus. Linn asub Lõuna-Bugi ääres oblasti keskusest Mõkolajivist umbes 90 km kaugusel loodes.
Voznesensk sai linnaõigused 1938. aastal.
Kristi Ojasaar

Kristi Ojasaar (17. jaanuar 1983 – 6. jaanuar 2022) oli eesti moetoimetaja ja disainer.
Kristi Ojasaar oli ajakirja Buduaar kunagine moetoimetaja, kus tegi ajakirjale stilistikat ning ilu- ja moeuudiseid. Samuti oli ta TV3 ilusaate "Pärlipeegel" saatejuht.
Isiklikku.
Tema kaksikõde on ehtedisainer Mari Ojasaar ja tema elukaaslane oli Apollo Groupi juht Mauri Dorbek.
Süüria ekspress

„Süüria ekspress“ on tingnimetus, mida kasutatakse XXI sajandi II kümnendil alanud VF mereväe dessantlaevade korrapäraste tarnereiside kohta Süüriasse.
Larry Tee

Larry Tee (kodanikunimega Lawrence Thom, sündinud 12. oktoobril 1959) on Berliinis tegutsev DJ, klubipromootor ja muusikaprodutsent, kes New Yorgis kureeris 2000. aastate alguses electroclashi skeenet. Ta aitas käivitada selliste artistide karjääri nagu RuPaul, Scissor Sisters, Fischerspooner, Peaches, W.I.T. ja Avenue D. Ta on kirjutanud lugusid Afrojackile, Shontelle'ile, Princess Superstarile, Santigoldile, Sean Garrettile, Steve Aokile ja Amanda Lepore'ile ning teinud nendega koostööd.
Virve Kiisa

Virve Kiisa, 1951. aastani Virve Gustel, 1951–1966 aastatel Virve Laur (2. oktoober 1930 Kareda vald, Järvamaa – 21. veebruar 2022) oli eesti motosportlane ja sporditegelane.
Õppis Paide Keskkoolis. 1966. aastal lõpetas Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi tehnoloogina ja 1966–1968 aastatel töötas Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi õpetajana.
Motospordiga hakkas tegelema 1947. aastal Vabariiklikus Auto-Motoklubis Richard Lauri treeningurühmas. 1953. aastal oli ta ringrajasõidus Nõukogude Liidu meister ja 1951 motokrossis hõbe (125 cm3, naised), 1951. aastal sai ta motokrossis ja ringrajasõidus Spartak üleliiduliseks meistriks ringrajasõidus ja motokrossis ning aasta lõpul sai ta esimese Eesti naismotosportlasena NSV Liidu meistersportlase nimetuse. 
1956. aastal Riia lähistel toimunud esimestel Balti liiduvabariikide meistrivõistlustel sai ta esikoha. Osales 1963–1966 aastatel Nõukogude Liidu edukas võistkonnas rahvusvahelistel mootorrattaspordiliidu (FIM) rallidel. võitis ta kokku ENSV 19 meistrikulda ringraja-, hipodroomi- ja kilomeetrisõidus ning moto- ja talimotokrossis (125 cm3, naised). Mootorspordi (1951; Eesti naismootorisportlastest esimene). Võistlusspordist loobumise järel töötas hiljem Kalevi AMK-s treenerina. 
1959. aastal oli dublant filmis "Vallatud kurvid".
1969–1977 Automi linnanõukogu esimees, 1984–1986 Terase turustusosakonna juhataja. Oli 1990–2017 Astrec OÜ juhatuse liige.
2011. aastal andis ta koos abikaasa Endel Kiisaga välja raamatu "Elu kurvilistel radadel", ISBN: 9789949218400
Hille Lagerspetz

Hille Lagerspetz (neiupõlvenimega Jõeäär, 9. märts 1964 Paldiski – 3. jaanuar 2021 Tallinn) oli eesti tõlkija ja toimetaja.
Ta õppis Padise põhikoolis ja Keila keskkoolis. Aastatel 1982–1987 õppis Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat, mille lõpetas kiitusega. Töötas aastaid toimetajana kirjastustes Eesti Raamat, hiljem Varrakus, alates 1. märtsist 2016 oli ajakirja Looming keele­toimetaja. Lisaks toimetajatööle tõlkis soome keelest ilukirjandust.
Cupertino

Cupertino on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis Santa Clara maakonnas. See asub Santa Clara oru lääneserval, piirnedes idas San Jose linnaga. Cupertinost läände jäävad Santa Cruzi mäed.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 60 381. Aastal 2010 oli elanikke 58 302. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 63% linna elanikest Aasia päritolu inimesed.
Linn on saanud nime 17. sajandil Itaalias elanud kristliku pühaku Copertino Giuseppe järgi. Cupertino sai linnaõigused 10. oktoobril 1955.
Cupertinos asub Apple Inc. peakorter Apple Park.
Cupertino sõpruslinnad on Bhubaneswar Indias, Copertino Itaalias, Hsinchu Taiwanil ja Toyokawa Jaapanis.
Surnud 1989

"Siin on loetletud 1989. aastal surnud tuntud inimesi.
Teisiti ei saa

"Teisiti ei saa" on ansambli Traffic singel. Laul anti välja 29. oktoobril 2019.
Laulule tehti ka muusikavideo.
Lukjanivka

Lukjanivka (ukraina keeles Лук'янівка) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Brovarõ rajoonis. See asub Kiievist umbes 60 km kaugusel ja Brovarõst 45 km kaugusel idas.
Ajalugu.
Sõjategevus 2022. aastal.
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse okupeerisid linna Venemaa sõjaväelased.
24. märtsil 2022 taastasid Ukraina relvajõud küla üle kontrolli.
Võšhorodi rajoon

Võšhorodi rajoon on haldusüksus Ukrainas Kiievi oblastis.
Rajoon ümbritseb Kiievi veehoidlat. Rajoon piirneb idas Tšernihivi oblastiga, kagus Brovarõ rajooniga, lõunas Kiievi linna ja Butša rajooniga, läänes Žõtomõri oblastiga ning põhjas Valgevene Homieli oblastiga.
Krasjatõtši

Krasjatõtši on alev Ukrainas Kiievi oblastis Võšhorodi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli see Poliske rajooni halduskeskus. See asub Kiievist 95 km kaugusel loodes.
SPZR Poprad

SPZR Poprad on iseliikuv ülilühimaa õhutõrje (VSHORAD) raketisüsteem, mida toodab Poola PIT-RADWAR S.A.
Ajalugu.
Saritootmine algas aastal 2005. Raketisüsteem baseerub rakettidel Grom. Popradi kandvaks autoks valiti AMZ-Kutno toodetud soomustatud AMZ Żubr. Popradi konstruktsioon kindlustab aja minimeerimist, mida vaja üleminekuks transportpositsioonilt võitluspositsiooni. Ekipaažis on 2 inimest (operaator ja autojuht). 
Süsteemi relvastus koosneb neljast raketiheitjast PPZR Grom. Süsteem edukalt tabab 500–5500 meetri kaugusel asuvaid õhusihtmärke.
Jakov Rezantsev

Jakov Rezantsev (17. juuni 1973 – 25. märts 2022 Tšornobajivka) oli Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant, 49. ühendarmee komandör.
Sõmeri (aurik)

Sõmeri (1908–1910 "Bilbrev"; 1910–1938 "Grenen") oli 20. sajandi esimesel poolel põhiliselt Eesti vetes kasutusel olnud aurik.
Laev ehitati 1908 Taanis Helsingøris.
1910 ostis laeva Hiiumaa Aurulaevaühisus ja andis laevale nimeks Grenen. Aurulaevaühisuse käsutuses sõitis laev Heltermaa-Haapsalu ja Kärdla-Tallinna liinidel.
1915 kasutas Venemaa merevägi Grenenit transpordilaevana.
1923 müüs Hiiumaa Aurulaevaühisus laeva aktsiaseltsile Balti Päästeselts, kelle rannasõiduliinide osakond kasutas laeva erinevatel liinidel, näiteks Heltermaa–Rohuküla, Tallinn–Pärnu–Kuressaare ja Tallinn–Heltermaa–Kuivastu–Virtsu–Laimjala–Kuressaare.
1938 läksid laev firmale Gustav Sergo &amp; Ko. Laev nimetati ümber Sõmeriks.
1949 kasutati laeva hiidlaste küüditamiseks.
Sõmeri lammutati 1940. aastate lõpus.
Staré Město

Praha vanalinn (tšehhi keeles "Staré Město pražské", saksa keeles "Prager Altstadt") on Tšehhi pealinna ajalooline keskus, mis asub Praha I ringkonnas. See on tuntud oma paljude kirikute ning Vltava jõe äärse asustuse poolest.
See kuulub alates 1992. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Vaatamisväärne on sealne astronoomiline kell.
Kurgaani steel

Kurgaani steel on kivist tahutud sammas, mida mõnes keeles kutsutakse ka kivist eideks (nt ukraina keeles "Кам'яні бабa"). Neid 1–4 meetri kõrgusi antropomorfseid kiviskulptuure võib leida haudade ümbrusest Euroopa ja Aasia steppides, alates Dnestri jõest kuni Mongooliani.
Ajalugu.
Esimesed skulptuurid ilmusid Ukrainasse 4000–3000 aastat enne Kristust, mil steppidesse jõudsid esimesed nomaadidest karjakasvatajad, kes hakkasid looma hauakünkaid, kurgaane. Kalmudele pandi lihtsaid piklikke kive. Vaseaja lõpul omandasid steelid antropomorfse kuju.
Kujud olid seotud rändrahvaste matusekommetega, need kujutasid lahkunud esivanemaid ning aitasid teispoolsusesse minekul. Skulptuurid on tavaliselt seisvas või istuvas asendis, Ukrainas on neist enamik naissoost, erinedes Aasias seisvatest kujudest detailirohkema ja mitmekesisema riietuse poolest. Kivist eitedeks on neid kutsutud seetõttu, et sõna "бабa" tähistab Ukraina keeles vanaema, aga turgi keeles tähendab "balbal" esivanemat või vanaisa.
Kuni 19. sajandini seisid kivist eided Ukraina steppides, tähistades olulisemaid teid ja ristmikke, kuid sama sajandi lõpuks olid peaaegu kõik kujud oma algsest asukohast minema tassitud: nendega ehiti parke ja koduaedu, neid kasutati ehitusmaterjaliks või piiritähisena, luisukivina. Selle tagajärjel kadusid skulptuuridelt paljud peenemad detailid.
Soup Can Pop Band

"Soup Can Pop Band" on Eesti "indie rock"'i ansambli The Boondocks neljas stuudioalbum. See anti välja 2021. aasta 24. septembril.
2022. aasta Eesti Muusikaauhindadel pälvis album Aasta Rock Albumi tiitli ning Eesti Muusikaettevõtluse Auhindadel kandideeris album Parima Albumikujunduse auhinnale.
93. üksik mehhaniseeritud brigaad &quot;Holodnõi Jar&quot;

93. üksik mehhaniseeritud brigaad „Holodnõi Jar“ (ukraina keeles "93-тя окрема механізована бригада «Холодний Яр»") on Ukraina maaväe väeüksus.
Ajalugu.
Sõjategevus 2022. ja 2023. aastal.
2022. aasta märtsis osales Trostjanetsi ümbruses sõjategevuses Venemaa Relvajõudude vastu. 2022. aasta aprilli keskel õnnestus brigaadil alla tulistada Vene ründehelikopter Ka-52. 2022. aasta juuli lõpus seisuga sõdis üksus Izjumi piirkonnas. 2022. aasta oktoobris võitles brigaad Donetski oblastis Bahmuti piirkonnas. Brigaad võitles ka 2023. aasta veebruaris Bahmuti piirkonnas.
Jean Meneses

Jean David Meneses Villarroel (sündinud 16. märtsil 1993 Quillotas) on Tšiili jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Club León ja Tšiili jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis San Luis de Quillota, debüteerides Tšiili esiliigas 2012. aastal. Tšiili kõrgliigas mängis ta klubiga esmakordselt 2015. aastal. 2016. aastal liitus ta Tšiili kõrgliiga klubiga Universidad de Concepción. Alates 2018. aasta teisest poolest on ta mänginud Club Leónis.
Tšiili jalgpallikoondises debüteeris Meneses 10. septembril 2019 sõprusmängus Hondurase vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 15. oktoobril sõprusmängus Guinea vastu. Ta kuulus Tšiili koondisse 2021. aasta Copa Américal.
Krásno

Krásno (saksa keeles "Schönfeld") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Krásno asub Sokolovist 11,5 km kagus ja Karlovy Varyst ligikaudu 15 km lõunaedelas.
Krásno paikneb merepinnast 688 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1241. aastal. Alevi staatuse sai Krásno 1355. aastal ja linnaõigused 1529. aastal. 16. sajandil olid Krásno tinakaevandused ühed olulisemad Euroopas. Alates 16. sajandi lõpust vähenes Krásnos tinatootmine. 19. sajandi arenes linnas portselanitootmine. 1848. aastal hävis suurem osa linnast tulekahjus. 12. aprillil 2007 sai Krásno vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Krásnos asub kaevandusmuuseum.
Vassõl Maljuk

Vassõl Maljuk (ukraina keeles "Василь Васильович Малюк"; sündinud 28. veebruaril 1983 Korostõšivis Žõtomõri oblastis) on Ukraina riigiametnik, auastmelt kindralleitnant.
Teenistus.
SBU juhi ajutine kohusetäitja alates 18. juulist 2022. Alates 4. augustist 2022 on ta Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu liige. Alates 16. augustist 2022 on ta ka Ukraina relvajõudude kõrgema ülemjuhataja peakorteri koosseisu liige. 
Alates 7. veebruarist 2023 SBU juht.
Rahvusmuuseum (Praha)

Rahvusmuuseum (tšehhi keeles "Národní muzeum") on Tšehhi pealinna Praha mäluasutus, mille eesmärk on süstemaatiliselt luua, ette valmistada ja avalikult eksponeerida looduslikke, teaduslikke ja ajaloolisi kogusid. Selle asutas 1818. aastal Kašpar Šternberk. Muuseumi asutamisse oli kaasatud ka ajaloolane František Palacký. 
Muuseumi kümnetes hoonetes on ligi 14 miljonit museaali. Uusrenessanslik peahoone renoveeriti aastail 2011–2019 ning 2020. aasta kevadest avatakse järjest uusi püsinäitusi.
Miroslav (Znojmo ringkond)

Miroslav (saksa keeles "Mißlitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Znojmo ringkonnas. Miroslav asub Znojmost umbes 21 km idakirdes ja Brnost ligikaudu 35 km edelas.
Miroslav paikneb merepinnast keskmiselt 240 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht linnas ulatub 301 meetrit üle merepinna.
Miroslavi on esmamainitud 1222. Alevi staatuse sai Miroslav 1533. aastal ja linnaõigused 1965. aastal.
Linna olulisim vaatamisväärsus on 14. sajandi lõpul rajatud Miroslavi loss.
Libčice nad Vltavou

Libčice nad Vltavou (saksa keeles "Libschitz an der Moldau") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha lääneringkonnas. Libčice nad Vltavou asub Praha kesklinnast 13 km põhjaloodes, Vltava jõe vasakul kaldal.
Linna läbib Praha–Děčíni raudteeliin.
Libčice nad Vltavou paikneb merepinnast 185–207 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 993. aastal. Alevi staatuse sai Libčice nad Vltavou 1924. aastal ja linnaõigused 1948. aastal.
Libčice nad Vltavous on sündinud tšehhi kunstnik ja raamatuillustraator Karel Franta (1928–2017).
Rajhrad

Rajhrad (saksa keeles "Groß Raigern") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Rajhrad asub Svratka jõe kaldal, Brno kesklinnast ligi 12 km lõunas.
Rajhrad paikneb merepinnast 190 meetri kõrgusel.
Rajhradi on ürikutes esmamainitud 1169. aastal. Benediktlaste klooster rajati Rajhradi tõenäoliselt 11. sajandi keskpaiku. Alevi staatuse omandas Rajhrad 1339. aastal. Raudteeühenduse sai Rajhrad 1838. aastal. Linnaõigused anti Rajhradile 27. oktoobril 2000.
Josef Schulz

Josef Schulz (11. aprill 1840 Praha Böömi Krooni maad – 15. juuli 1917 Špindlerův Mlýn Böömi Krooni maad) oli tšehhi arhitekt, disainer, õpetaja ja restauraator.
Tema tuntumad arhitektuurilised projektid olid Rudolfinum, Rahva Muuseum ja Dekoratiivkunstide Muuseum. Samuti osales ta Rahva Teatri taastamistöödes.
Sild Çanakkale 1915

Sild Çanakkale 1915 (türgi 1915 Çanakkale Köprüsü) on maailma pikima sildeavaga rippsild Türgis. Sild on ehitatud üle Dardanellide väina ja ühendab Aasia ja Euroopa kontinente.
Sildeava pikkus on 2023 meetrit. Seda on rohkem kui Jaapanis asuval Akashi-Kaikyō sillal, mille pikim sildeava on 1991 meetrit.
Silla ehitamist on nähtud ka osana Türgi presidendi Recep Tayyip Erdoğani suurte taristuprojektide poliitikast, mida ta on rakendanud juba peaministri ametis olemisest saati. Poliitika siht on võimendada Türgi majandust ja tuua rahva silme ette käegakatsutavaid saavutusi.
Silla ehitas Türgi ja Lõuna-Korea ettevõtete konsortsium ning projekt läks kokku maksma 2,5 miljardit eurot. Erdoğan avas silla pidulikult 18. märtsil 2022, mis langes kokku 107 aasta möödumisega Osmanite vägede merevõidust Briti ja Prantsuse vägede üle Gallipoli lahingus. Erdoğan ütles kõnes, et sild "hoiab elus Dardanellide märtrite mälestust".
Haapsalu Maarja Magdaleena (Neeva Aleksandri) Kogudus

Haapsalu Maarja Magdaleena (Neeva Aleksandri) kogudus on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kogudus Haapsalus. 
Õigeusu kogudus Haapsalus asutati 1. veebruaril 1836. 
Esimene õigeusu kirik ehitati Haapsallu 1756. aastal, mis pühitseti Pühale Kolmainule. 
1845. aasta 22. juulil pühitseti uue kiriku nurgakivi. Uus kirik pühitseti 21. juulil 1852 pühale apostlisarnasele salvitoojale Maria Magdaleena nimele. 
1869. aastal hakkas koguduse juures tegutsema õigeusu kihelkonnakool. 
1896. aastal valmis Haapsalu vanal kalmistul kabel, mis pühitseti püha Neeva Aleksandri auks. Mõne aasta pärast ehitati kabel ümber abikirikuks. Kalmistukirikut kasutati külmal ajal teenistuspaigana ning aasta läbi matmiskirikuna. 
Kuni 1962. aastani kasutas kogudus mõlemat kirikuhoonet. Samal aastal tuli võimude poolt korraldus sulgeda kalmistukirik, mis jäi kaheks aastaks kasutuseta. Vältimaks kiriku rüüstamist, viidi kiriku sisustus Kiviõli kirikusse, kus see asub tänaseni. Samal ajal jätkati teenimist peakirikus Promenaadil. 
1964. aasta augustis tuli korraldus sulgeda peakirik. Nüüd pakuti kogudusele võimalust taas kasutada teenistuspaigana kalmistukirikut. Selle kohta sõlmiti vastav leping Haapsalu Linna TSN Täitevkomitee ja koguduse vahel. Ümberkolimine toimus 1964. aasta augustis-septembris. Kuna kirik oli kahe tühjaltoleku-aasta jooksul kannatada saanud, tehti kiire siseremont, mille käigus taastati ka kaunid laemaalingud. Seejärel sai kogudus kasutusse Aleksander Nevski kiriku ja sellest ajast on kogudus säilitanud topeltnime – Maarja Magdaleena – Aleksander Nevski kogudus. 
Tühjaks jäänud Maria-Magdaleena kirikut kasutas linn kommunaalosakonna laoruumina. 
1960.–1970. aastatel suleti peaaegu kõik Läänemaa õigeusu pühakojad: Mäemõisa, Väike-Lähtru, Kõmsi, Kullamaa (Silla), Vormsi, Lihula, Haapsalu Maria-Magdaleena. Ainsana lubati taasavada Haapsalu püha Neeva Aleksandri abikirik. 
Pärast Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku registreerimist Siseministeeriumis 1993. aastal tekkis peagi olukord, mil osa EAÕK kogudusi soovis taastada õigusjärgset EAÕK-d Konstantinoopoli patriarhaadi kanoonilises alluvuses. Nende hulgas ka osa Haapsalu koguduse liikmetest, kes kirjutasid vastavasisulise avalduse Siseministeeriumile. Selle tulemusena toimus koguduse kahestumine. 
1993. aastal eraldusid kogudusest need liikmed, kes tahtsid alluda Konstantinoopoli patriarhaadile, ja eraldujad panid aluse EAÕK Haapsalu Maarja Magdaleena kogudusele, mis kasutab Haapsalu Maria-Magdaleena kirikut. 
Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Haapsalu Maarja Magdaleena (Neeva Aleksandri) kogudusele jäi kasutada püha Neeva Aleksandri kirik. 
2001. aastal remonditi kapitaalselt pühakoja altar ning 4. augustil 2001 õnnistas kiriku sisse Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius. 
Koguduse arhiiv (meetrika ja kroonika) asub Tartu Ajalooarhiivis, säilik f.1884.
Claudio Baeza

Claudio Andrés Baeza Baeza (sündinud 23. detsembril 1993 Los Ángeleses) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Deportivo Toluca ja Tšiili jalgpallikoondises.
Aastatel 2012–2018 mängis ta Tšiili klubis Colo-Colo, kellega tuli kolm korda Tšiili meistriks. 2019. aasta esimeses pooles mängis ta Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Ahli. Aastatel 2019–2020 mängis ta Mehhiko kõrgliiga klubis Necaxa. Seejärel liitus ta Tolucaga.
Tšiili jalgpallikoondises tegi Baeza debüüdi 6. septembril 2019 sõprusmängus Argentina vastu. Ta kuulus Tšiili koondisse 2021. aasta Copa Américal, kuid üheski mängus ta seal väljakule ei pääsenud.
Enzo Roco

Enzo Pablo Roco Roco (sünninimi Enzo Pablo Andía Roco; sündinud 16. augustil 1992 Ovalles) on Tšiili jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Tai ja Tšiili jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Tšiili klubis Universidad Católica, debüteerides Tšiili kõrgliigas 2011. aastal.
Hooajal 2014–2015 mängis ta Hispaania kõrgliigaklubis Elche ja 2015–16 samasse liigasse kuuluvas RCD Espanyolis. Aastatel 2016–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliigaklubis Cruz Azul. Aastatel 2018–2021 mängis ta kolm hooaega Türgi kõrgliigas, esimesed kaks hooaega Beşiktaşes ja seejärel üks hooaeg Fatih Karagümrükis. 2021. aasta juulis naasis Roco Elchesse ja mängis seal kaks hooaega, kuni Elche hooaja 2022/23 järel Hispaania kõrgliigast välja kukkus.
2023. aasta juulis sõlmis ta lepingu Al-Taiga
Tšiili jalgpallikoondises debüteeris Roco 15. veebruaril 2012 mängus Paraguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 21. märtsil sõprusmängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Tšiili koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2021. aasta Copa Américal.
Ülo Mallene

Ülo Mallene (17. veebruar 1936, Viljandi – 17. jaanuar 2021, Lõhavere), oli eesti kergejõustiklane ja sporditegelane. 
Haridus.
Ta lõpetas 1955. aastal Viljandi 1. Keskkooli ja 1965. aastal TRÜ majandusteaduskonna. Majanduskandidaat aastast 1971.
Sport.
Treeninguid alustas 1951 Viljandi LNSK kiiruisutamisosakonnas Uno Petersi ja kergejõustikuosakonnas Otto Paatsi juhendamisel. 1953. aastal tuli ta kiiruisutamises Pärnu rajooni koolinoorte meistriks ja oli mitmekordne Jõu meister. Oli 30 km jooksus Eesti meistrivõistluste meeskondlik võitja (individuaalselt 6. koht). Võistles kõigil klassikalistel jooksudistantsidel, ka maratonis. Isiklikke rekordeid: 1500 m 4.09,2 (1963), maraton 3:00.43,0 (1963). Alates 1971. aastast Jõu auliige. Alates 1967. aastast oli Vabariikliku kategooriaga kergejõustikukohtunik. 1965–1967 ja 1974–1975 aastatel kuulus Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi ning oli 1965–1978 Jõu kergejõustikusektsiooni esimees. Tema spordialaseid kirjutisi avaldati Spordilehes ja Kehakultuuris. 
Töö.
Tema esimene töökoht oli Viljandi Tarbijate Kooperatiivi raamatupidaja õpilasena ja vähem kui aasta pärast oli ta juba vanemkaubatundja. Järgmistel aastatel jõudis ta olla nii Posti kaupluse juhataja kui ka Abja Tarbijate Kooperatiivi juht.
1965. aastal kaitses ta kaugõppes diplomitöö. Talle tehti ettepanek kandideerida Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuks, kus ta töötaski aastatel 1966–1994 kaubandusökonoomika vanemõpetajana. Kui ta oli TRÜ-s õpetanud juba kuus aastat, tuli akadeemilisele karjäärile ajutine paus.
Talle tehti ettepanek hakata vastavatud Viru hotelli asedirektoriks. Et hotelli esimene mees oli ideoloogiategelane, kunagine Tartu julgeoleku ülem, siis vajati sinna ökonomisti, kes suudaks tööd organiseerida. See talle sobis ja kuna ametiga sai ta ka neljatoalise korteri eksperimentaalmajja, mis oli tollases mõistes täielik luksus. Õppejõuna oli ta enne elanud Tartu ühiselamus.
Aastatel 1973–1985 oli ta infobülletääni "Uut Kaubanduses" toimetuskolleegiumi esimees.
Edasi oli ta Tallinna 2. toidukaubastu kommertsdirektor. Viieaastane stressirohke töö Rein Ristlaane alluvuses hakkas sedavõrd tervisele, et pidi hakkama juba vahetama töökohta. Kuid parajasti plaanis seesama 2. toidukaubastu avada Lasnamäel Baltimaade suurimat iseteenindusega Kotka selvehalli ja Mallesel õnnestus saada selle selvehalli asutajaks ja direktoriks. Edukas töö Kotka juhina kestis 1985. aastani. Enne üleminekuaega jõudis ta olla veel mitu aastat olla agrotööstuskompleksi aianduse peavalitsuses juhtival kohal.
1990. aastate algul töötas ta Tallinna linnavalitsuses kaubandusnõunikuna, kuhu kutsus teda tollane Tallinna linnapea Hardo Aasmäe.
Hiljem oli ta aastatel 1994–2001 TTÜ käitismajanduse instituudis dotsent ja aastatel 1999–2001 oli ta Majandusõiguse ja Poliitika Instituudi rektor.
1994–1997 aastatel oli ühtlasi ka ajakirja Ärielu toimetaja.
Artikleid.
Juba 1969–1976. aastatel oli ta kirjutanud ajalehele Edasi kaubanduskommentaare. Samuti on tema artikleid avaldatud Sakalas ja Äripäevas.
Gabriel Martinelli

Gabriel Teodoro Martinelli Silva (sündinud 18. juunil 2001 Guarulhoses) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal ja Brasiilia jalgpallikoondises.
Aastatel 2010–2014 kuulus ta Corinthiansesse. Seejärel liitus ta Ituanoga. Martinelli läbimurdehooaeg oli 2019. aastal São Paulo osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paulista, kui ta lõi kuus väravat ning valiti meistrivõistluste hooaja sümboolsesse koosseisu ja hooaja parimaks noormängijaks.
2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Arsenaliga. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 11. augustil 2019 mängus Newcastle Unitedi vastu. Sama aasta 24. septembril lõi ta EFL Cup'i mängus kaks väravat Nottingham Foresti vastu. 3. oktoobril lõi ta kaks väravat UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Standard Liège vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 9. detsembril 2019 mängus West Ham Unitedi vastu. Kokku jäi Martinelli arvele hooajal 2019–20 kümme väravat, sh kolm väravat Inglismaa kõrgliigas. 2020. aasta juulis sõlmis ta Arsenaliga uue nelja-aastase lepingu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Martinelli Brasiilia olümpiavõistkonnaga kuldmedali. Veerandfinaalis lõi ta värava Egiptuse võistkonna vastu. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 24. märtsil 2022 MM-i valikmängus Tšiili vastu.
Bruno Guimarães

Bruno Guimarães Rodriguez Moura (sündinud 16. novembril 1997 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Brasiilia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Audax. 2017. aasta mais läks ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Athletico Paranaense, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. 2018. aastal võitis ta Athletico Paranaensega Lõuna-Ameerika klubide karikavõistlused Copa Sudamericana ja Paraná osariigi meistrivõistlused ning 2019. aastal Brasiilia karikavõistlused. 2019. aastal valiti Guimarães Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lyoni Olympique.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Newcastle Unitediga. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava sama aasta 10. märtsil mängus Southamptoni vastu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Guimarães Brasiilia võistkonnaga kuldmedali. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 17. novembril 2020 mängus Uruguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2022 MM-i valikmängus Boliivia vastu.
Timuriidid

Timuriidid olid Pärsias, Afganistanis, Kesk-Aasias ja hiljem Indias tegutsenud turgi-mongoli päritolu valitsejadünastia, mis pani aluse Timuriidide impeeriumile ning Suurmogulite suurriigile. Dünastia on saanud nime usbekistunud mongoli barlassi hõimu ülikkonnast pärit oleva Timuri järgi, kes 1370. aastal pani oma sõjakäikudega aluse Timuriidide suurriigile. Timuriidide Impeeriumi ajastu lõppes 1507. aastal, aga India aladel püsisid Timuriidid kuni 19. sajandini võimul.
Timuriidide riigis oli valitsevaks kihiks mongoli-usbeki ülikkond, kes valdas maid sojurgali alusel. Dünastia keskuseks ning riigi algseks pealinnaks oli Samarqand, kuhu ehitati suuri hooneid (Bibi Hanumi mošee, Gur-Emir Timuri ja tema õpetaja Said Mir Baraka hauakamber) ja rajati aedu. Pärast Timuri surma jagunes riik mitmeks osaks, mida hakkasid valitsema tema neli poega ja ta pojapojad.Timuriidide riigi ülemvalitsejate võim (1409–1447 Šahruhh, 1447–1449 Ulugbek, 1458–1469 Abu Said, 1470–1506 Husain Baikara) oli enamasti nimeline ega takistanud riigi killunemist. Kõige kindlam oli Timuriidide võim Herātis ja Samarqandis, kus toimus 15. sajandi teisel poolel Timuriidide renessanss ning tadžiki ja usbeki kultuur õitsesid.
Timuriidide dünastia oli sunnitud ajaloolistelt Timuriidide Impeeriumi aladelt lahkuma 16. sajandi alguses. Aastal 1500 alustasid Timuriidide vastu sõda Šeibaniidid, mis päädis 1507. aastal Timuriidide keskuse Herāti vallutamisega. Timuriidide prints Bābur taandus Indiasse ja rajas 1526. aastal seal Suurmogulite riigi ehk India Timuriidide dünastia.
Timuriidid on jätnud suure mõju Usbekistanile ja Timurit peetakse üheks Usbeki rahvuskangelaseks.
Majandusõiguse ja Poliitika Instituut

Majandusõiguse ja Poliitika Instituut (MÕPI) oli eraülikool, mis tegutses Eestis detsembrist 1996 kuni maini 2001. 
Eraülikoolis õpetati majandust, õigust, poliitikat ja keskkonnakaitset Tallinnas, Viljandis ja Ida-Virumaal (Kohtla-Järvel, Sillamäel ja Narvas). Esimene instituudi rektor oli Jüri Kaljuvee.
Instituudis õppis ligikaudu 500 üliõpilast ja koolis töötas põhikohaga 25 õppejõudu, 15 teaduskraadiga õppejõust neli olid doktorid.
Majandusõiguse ja Poliitika Instituudi koolitusluba "(mis kehtis 2003. aasta 1. juulini)" tühistati haridusministri 28.05.2001 aastal käskkirjaga nr 212. Riikliku järelevalve käigus tuvastatud asjaoludest ning Tallinna linnakohtu registriosakonna ja justiitsministeeriumi registrikeskuse esitatud andmetest selgus, et Majandusõiguse ja Poliitika Instituudi koolitusluba oli esitatud ebaõigete andmete alusel olematule juriidilisele isikule. (Vahepeal oli MTÜ Erakooli Majandusõiguse ja Poliitika Instituut enda õigusjärglaseks kuulutanud MTÜ Ühendus Koolitusabi, kus kõik asutajaliikmed olid samad.)
Instituudi juhid nägid kooli sulgemisotsuse taga hoopis Tallinnas aadressil Põhja puiestee 27 asunud ja miljoneid kroone väärt olnud kooli peahoonet (mis oli kunagine Eesti Energia peahoone), et sokutada see Isamaaliidu välissekretäri Jaanus Reisneri ärisõpradele.
Instituut läks pankrotti, sest ettevõttel puudus kehtiv koolitusluba ning kool võlgnes pangale ligikaudu 2,8 miljonit krooni. Hansapank müüs kooli hoone oksjonil võla katteks.
Černošice

Černošice (saksa keeles "Cernositz" või "Tschernositz") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha lääneringkonnas. Černošice asub Praha kesklinnast ligikaudu 16 km lõunaedelas, Berounka jõe vasakul kaldal.
Černošice paikneb merepinnast 211 meetri kõrgusel.
Černošicet on esmamainitud 1115. aastal. Linnaõigused sai Černošice 1950. aastal, kui mitu asulat ühendati.
Lucas Boyé

Lucas Ariel Boyé (sündinud 28. veebruaril 1996 San Gregorios) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Granada ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis River Plate, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2014. aastal. 2015–2016 oli ta laenul Argentina kõrgliigaklubis Newell's Old Boys.
2016. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Torino. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Celta de Vigo, hooajal 2018–19 Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK ja hooajal 2019–20 Inglismaa esiliigaklubis Reading. 2020. aasta septembris läks ta laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Elche, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. Aastatel 2020–2023 lõi ta kõigil kolmel hooajal Hispaania kõrgliigas seitse väravat, kuid Elche langes hooaja 2022/23 järel Hispaania kõrgliigast välja.
2023. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Granadaga.
Argentina jalgpallikoondises tegi Boyé debüüdi 25. märtsil 2022 MM-i valikmängus Venezuela vastu.
Tere, tüdrukud

"Tere, tüdrukud!" on 1962. aastal Tallinnfilmis valminud dokumentaalfilm.
Filmi režissöör on Valeria Anderson. Film jutustab Narvast A. Sommerlingi nimelisse sovhoosi maatööle saabunud vene keelt kõnelevatest noortest, kes asuvad tööle aiandusbrigaadis. Filmis jälgitakse neidude töid ja tegemisi ning sovhoosi põllutöid kevadest sügiseni.
Film võitis 1963. aastal Balti liiduvabariikide ja Valgevene filmifestivalil parima režii auhinna.