tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Põhja-Traakia

Põhja-Traakia (bulgaaria keeles: "Северна Тракия (Severnaja Trakija)") on (koos Lääne- ja Ida-Traakiaga) üks kolmest ajaloolise Traakia piirkonna osast. Bulgaaria Traakia asub Lõuna-Bulgaarias ja moodustab kogu ala, mis on Stara planinast lõunas ja Nestose jõest idas, lõunas piirneb Kreeka ja Türgi piiridega ning idas piirneb Musta merega. Põhja-Traakia aladele jäävad Sredna Gora, Ülem-Traakia tasandik ja 90% Rodope mägedest. Kliima on erinevais paigus kas mägine või mandriline. Bulgaaria ajaloo kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur mõõdeti Põhja-Traakias, Sadovo linnas aastal 1916 (42,2 °C). Tähtsaim jõgi on Maritsa jõgi koos lisajõgedega. Suuremad linnad on Plovdiv, Burgas, Stara Zagora, Sliven, Haskovo, Yambol, Pazardžik, Kardžali, Dmitrovgrad, Kazanlak ja Smolyan.
Piirkonna alad olid keskajal kuni 14. sajandi Ottomanide vallutusteni Bulgaaria tsaaririigi ja Ida-Rooma impeeriumi kontrolli all. Aastal 1878 lõid ottomanid Põhja-Traakiasse Ida-Rumeelia autonoomse provintsi. Provintsi annekteeris aastal 1885 Bulgaaria vürstiriik.
Marss (astroloogia)

Marss kuulub tänapäeva Lääne astroloogias viie isikliku planeedi hulka. Marss teeb Maalt vaadatuna sodiaagile ringi peale umbes kahe aastaga.
Marss väljendab energiat, julgust ja initsiatiivi, ka konflikte, õnnetusi ja sõdu. Mehe kaardis näitab Marsi asukoht tema seksuaalset olemust, naise kaardis mehetüüpi, kelle poole teda tõmbab. Marss näitab ka, kas ja kuidas inimene oma viha väljendab, kui suur on tema füüsiline aktiivsus ja kuidas ta suhtub seksi .
Marsiga seotud valdkond sünnikaardis näitab, kus peaksime "elul sarvist haarama", initsiatiivi ja julgust ilmutama, olema iseseisvad, otsusekindlad ja riskialtid. Samas valdkonnas kaldume aga olema ka hooletud, kärsitud, võimujanused ja võitlushimulised.
Marss tähistab kaardis ka noori mehi (alla 40 a) ja teist poega.
Inimkehas valitseb Marss pea piirkonda, lihaseid, kehatemperatuuri, punaseid vererakke, mehe suguelundeid, ka põletikke ja traumasid .
Marss on Jäära märgi valitseja ja Skorpioni kaasvalitseja (koos Pluutoga) ning seotud 1. ja 8. astroloogilise majaga.
Mütoloogia
Kreeklaste sõjajumal Ares (roomlaste Mars) kuulub kaheteistkümne Olümpose jumala hulka. Ta oli ainus poeg, kelle Zeus oma abikaasa Heraga sai. Aresel ei olnud kindlat partnerit, küll aga hulk armuafääre. Peamiselt jooksis ta armastuse ja ilujumalanna Aphrodite järel.
Arese kirg olid metsikud ja verised võitlused. Ta ei olnud strateeg, kes koostas taktikalisi plaane, vaid jõhkra ja taltsutamatu jõuga tulipea. Ka väljaspool võitlustandreid oli Ares tormakas ja riiuhimuline, nii et jumalad ja inimesed ei armastanud teda eriti, rääkimata kultuslikust austamisest.
Roomlased austasid oma Marsi tunduvalt rohkem, sest ta oli algselt iidne itaalia jumal, kes kaitses linna ja talunikke väljastpoolt tuleva ohu eest. Sõjajumalaks muutus ta alles Augustuse valitsemise ajal.
Marsi järgi on nimetatud märtsikuu, mis oli roomlastel esimene kuu aastas.
Berliini kongress

Berliini kongress (13. juuni – 13. juuli 1878) oli selle aja maailma suurte jõudude (Venemaa, Suurbritannia, Prantsusmaa, Austria-Ungari, Itaalia, Preisimaa ja Osmanite riigi) esindajate ja ka nelja Balkani poolsaare riigi esindajate (Kreeka, Rumeenia, Serbia ja Montenegro) tippkohtumine, mille eesmärk oli panna paika 1877-1878 Vene-Türgi sõja järgsed piirid Balkani poolsaarel.
Kongress otsustas, et Austria-Ungarile antakse luba okupeerida Bosnia ja Hertsegoviina, kuigi "de jure" kuulus see endiselt veel Osmanite riigile.
Kongressi tulemusel allkirjastati Berliini leping, mis asendas kolm kuud varem Venemaa keisririigi ja Osmanite riigi vahel sõlmitud esialgse San Stefano lepingu.
Menai rippsild

Menai rippsild (ka "Menai sild", kõmri "Pont Grog y Borth") on rippsild üle Menai väina Bangoris Walesis. Sild ühendab Suurbritannia ja Anglesey saart.
Menai sild arvati 1949. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. Sild esitati 2005. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse lülitamiseks.
Silla rajamine.
Sild ehitati aastatel 1818–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Valmimisel oli see suurima sildeavaga sild maailmas.
Silla kogupikkus koos pealesõiduestakaadidega on 353 m, rippava pikkus 176,5 m. Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 100 jalga (30,5 m). Sepisrauast kettkandureid oli kokku 16. Sillatekk oli puidust.
Rekonstrueerimine.
1893. aastal asendati puidust sillatekk terasest tekiga insener Benjamin Bakeri juhtimisel.
Aastatel 1938–1940 sild rekonstrueeriti, töid teostas ehitusfirma Dorman Long and Company. Sepisrauast kettkandurid asendati terasest kanduritega. Vähendati kettkandurite arvu ja muudeti nende paiknemist sillal.
Pomakid

Pomakid on (bulgaaria keeles: Помаци ("Pomatsi"), türgi keeles "Pomaklar") on termin, mida kasutatakse nende slaavi moslemite kohta, kes elavad Bulgaarias, Kirde-Kreekas ja Loode-Türgis.
Ametlikult tuntakse umbes 220 000 inimese suurust pomakkide vähemusgruppi Bulgaaria moslemite nime all. Vahel mõeldakse pomakite all laiemalt ka Põhja-Makedoonias ja Albaanias elavaid moslemeid. Bulgaaria keele dialekt, mida Türgi ja Kreeka pomakid räägivad, on pomaki keel. Kuigi Kreeka ja Türgi pomakid oskavad üldiselt vastavalt kreeka ja türgi keelt teise keelena, on aina levinum trend, et pomaki peredes räägitakse ainult türgi keelt; seda türgi koolide ja uute perekondlike sidemete tõttu. Pomakkide päritolu on vaidluse all, tõenäoliselt pärinevad nad bulgaarlastest, kes võtsid Ottomani võimu all elades vastu islami.
Sõltumatud sportlased 2016. aasta suveolümpiamängudel

Sõltumatute sportlaste võistkonnana osalesid Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel Kuveidi sportlased, sest Kuveidi Olümpiakomitee on sealse valitsuse sekkumise tõttu Rahvusvahelisest Olümpiakomiteest välja heidetud. Koondises oli 9 sportlast, kes võistlesid 3 spordialal.
Fehaid Al-Dehaani (Fuhaid ad-Dīḥānī) tuli jahilaskmises kaevikraja paarismärgi harjutuses olümpiavõitjaks ning Abdullah Al-Rashidi võitis kaarrajal pronksmedali.
Metsamuinasjutt

"Metsamuinasjutt" on Eesti 1960. aasta animafilm. Filmi režissöör on Elbert Tuganov. Filmi tootis Kunstiliste ja Kroonikafilmide Tallinna Kinostuudio.
Film on tehtud Oskar Lutsu jutustuse "Nukitsamees" ainetel.
Jääminek (film)

"Jääminek" on Eesti 1962. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Kaljo Kiisk. Filmi tootis Tallinnfilm.
Film on tehtud Aadu Hindi samanimelise novelli ainetel.
Meie Artur

"Meie Artur" on Eesti 1968. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Grigori Kromanov. Filmi tootis Eesti Telefilm.
See film on muusikaline portreefilm Eesti lauljast Artur Rinnest.
Gladiaator (film, 1969)

"Gladiaator" on 1969. aastal valminud Eesti mängufilm. Filmi režissöör on Veljo Käsper. Filmi tootis Tallinnfilm.
Film põhineb Aadu Hindi romaani "Tuuline rand" kolmanda osa motiividel.
Thomas Telford

Thomas Telford (9. august 1757 – 2. september 1834) oli šoti ehitusinsener, arhitekt ja sillaehitaja.
Ta on tegutsenud arhitekti ja insenerina, ehitanud sildu, tunneleid ning maanteid. Tema töid on Pontcysyllte akvedukt (1805), Conwy rippsild (1826) ja Menai rippsild (1826).
1793. aastal määrati ta Ellesmere'i kanali ehitusele peaprojekteerijaks, samuti võttis ta vastu Kaledoonia kanali projekteerimise.
1820. aastal valiti ta hiljuti (1818) asutatud Institution of Civil Engineersi esimeseks presidendiks. Selles ametis oli ta 14 aastat kuni oma surmani.
Arula vald

Arula vald (saksa keeles "Arrol") oli vald Tartumaal Otepää kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1904 ja seejärel liideti see Palupera vallaga.
Valla alal asus Arula mõis.
Aksel V. Johannesen

Aksel V. Johannesen (sündinud 8. novembril 1972 Klaksvíkis) on Fääri saarte jurist ja poliitik. Ta oli Fääri saarte peaminister 15. septembrist 2015 16. septembrini 2019.
Johannesen kuulub sotsiaaldemokraatlikusse parteisse Javnaðarflokkurin. 2011 valiti ta partei esimeheks. 2009–2011 oli ta tervishoiuminister ja 2011 rahandusminister Kaj Leo Johanneseni esimeses valitsuses. 1. septembril 2015 toimunud parlamendivalimised võitnud Javnaðarflokkurin sai 25,1% valijate häältest. Johannesen sai 2405 häält, mis on suurim ühele isikule antud häälte arv Fääri saarte parlamendivalimistel.
Ta on ka endine jalgpallur ning tulnud KÍ Klaksvíki meeskonnas 1991 Fääri Saarte meistriks ja 1994 karikavõitjaks.
Audru vald (Audru kihelkond)

Audru vald (varasem nimi Audru-Lindi vald; saksa keeles "Gemeinde Audern") oli vald Pärnumaal Audru kihelkonnas. Vallamaja asus Audru külas.
Vald eksisteeris 1866–1939. Muudetud piires moodustati uus Audru vald.
Valla alal asus Audru ja Lindi mõis.
Auvere vald

Auvere vald (saksa keeles "Ampfer") oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti see Vaivara vallaga.
Valla alal asus Auvere mõis.
Amm

Amm on naine, kes imetab võõrast last, keda oma ema mingil põhjusel ei saa või ei soovi imetada. Amm võib lisaks lapse eest ka muul viisil hoolitseda.
Enne, kui 20. sajandil arendati välja imikute asendustoidud (rinnapiimaasendajad), oli lapse elu ohus, kui tema ema ei olnud võimeline imetama ja ei leitud ka amme. Võib olla mitmeid põhjusi, miks emal ei pruugi rinnad (piisavalt) piima eritada. Vajaduse amme järele võis tekitada ka ema surm sünnitusel või lapse hülgamine. Paljud emad (enamasti kõrgklassist) ei ole soovinud oma last rinnaga toita sotsiaalsetel põhjustel, kuna see ei võimaldanud neil kanda moekaid rõivad ning arvati, et imetamine rikub nende figuuri. Amme palkamine lapsega tegelema oli ka odavam, kui asendaja palkamine pereäri või majapidamist juhtima.
Naine saab ammeks olla vaid siis, kui tema rinnad eritavad rinnapiima. Varem arvati, et selleks peab naine olema hiljuti sünnitanud. See ei ole tingimata tõsi, kuna rinnapiima eritust saab esile kutsuda ka regulaarse rinnaimemise või rinnapumbaga.
Kaasiku mõis

Kaasiku mõis oli kahe Eesti karjamõisa nimi:
Kiisa mõis

Kiisa mõis oli kahe Eesti karjamõisa nimi:
Georg Friedrich von Kymmel

Georg Friedrich von Kymmel (7/18. september 1749 Jelgava (Mitau) – 1/13. märts 1829 Tartu) oli Tartu kaupmees ja esimene linnapea.
Ta õppis kauplemist aastatel 1764–1772 firmas D. Bruno &amp; Palm Riias. Alates 19/30. augustist 1775 oli ta Tartu kodanik ja kaupmees, asutas koos oma venna Gottliebiga firma Gebrüder Kymmel.
1781 Tartu Suurgildi dokmann, 1782 vanem, 1786 oldermann. 1787–1788 Tartu linnapea ja vaeslastekohtu esimees. 1791–1805 Vaiatu mõisa (Somel,Torma kihelkonnas) pandiomanik, 1816–1827 Kabina mõisa omanik. Aadeldatud koos oma venna Gottliebiga Viinis 24. augustil 1792.
Isiklikku.
Tema vanemad olid Johann Friedrich Kymmel (1716–1779) ja Helena Barbara Schriever (1713–1777/1779). Abiellus detsembris 1776 Friedrika Wolzonniga (1755–1837), kuus poega ja kolm tütart.
Järvepall

Järvepall on hariliku karvvetika ("Aegagropila linnaei") kerajas kogumik, mille läbimõõt on kuni 20 cm. Järvepalli leidub Eestis harva, näiteks Saadjärves, Õisu järves, Viljandi järves ja Uljaste järves.
Lõppenud on päevad

"Lõppenud on päevad" on laul, mille laulis eesti keeles tuntuks Helgi Sallo.
Laul on pärit Itaaliast, originaalis on selle pealkiri "Uno tranquillo". Selle esmaesitaja oli Ricardo Del Turco. Meloodia autorid on Daniele Pace ja Mario Panzeri, sõnade autor on Lorenzo Pilat. 
Teised selle laulu tuntumad esitajad on olnud Joe Dassin ("Siffler sur la colline", 1968), Fredi (Matti Siitonen), Tapani Kansa jt. 
Laul on Eestisse jõudnud ilmselt ansambli The Tremeloes 1967. aasta esituse "Suddenly You Love Me" kaudu, mis singlina jõudis Inglismaa edetabelis 6. kohale, ja soomekeelsete esituste vahendusel. 
Eesti keeles on tuntuim Kustas Kikerpuu tõlge. Eesti Televisiooni saatesarja "Horoskoop" saadetes 1968. aastal laulis seda Helgi Sallo ja ühel korral ka Toomas Jõesaar. Mitu aastakümmet hiljem tegi laulust retroversiooni ansambel Kuldsed Lindid.
Chasper Kazparovich And The Deltahead

Chasper Kazparovich And The Deltahead (varasema nimega Deltähead) on Eesti alternatiivmuusika ansambel. Ansambel asutati 2007.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Tuld kuningale

"Tuld kuningale" on 1969. aasta Eesti dokumentaalfilm, mis räägib Eesti maletajast Paul Keresest. Filmi režissöör on Ülo Tambek. Filmi tootis Tallinnfilm.
Lõppematu päev

"Lõppematu päev" on 1971. aasta Eesti telemängufilm. Filmi režissöörid on Virve Aruoja ja Jaan Tooming. Filmi tootis Eesti Telefilm.
Film tehti eksperimentaalsena. See keelati 1971. aastal ja määrati hävitamisele. Siiski õnnestus film säilitada ja 1990. aastal taastada.
Põhja-Korea 2016. aasta suveolümpiamängudel

Põhja-Korea osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 31 sportlasega, kes võistlesid 9 spordialal.
Rim Jong-sim võitis tõstmises ja Ri Se-gwang võimlemises kuldmedali ning Om Yun-chol, Choe Hyo-sim ja Kim Kuk-hyang võitsid tõstmises hõbemedali. Kim Song-guk võitis pronksi laskmises ja Kim Song-i lauatennises.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Hõbelaev

"Hõbelaev" on 1973. aasta Eesti muusikafilm. 
Filmi režissöör on Jüri Müür. Filmi tootis Eesti Telefilm. Film on Eesti lauljast Heli Läätsest: kantakse ette tema menulaule, on tema vestlus Valter Ojakääruga.
Andorra 2016. aasta suveolümpiamängudel

Andorra osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 5 sportlasega, kes võistlesid 4 spordialal.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Õisu vald

Õisu vald (saksa keeles "Euseküll") oli vald Viljandimaal Paistu kihelkonnas. Vallamaja asus Sultsi külas.
Vald eksisteeris 1866–1937.
1902 liideti Paistu vallaga Morna vald.
Võtikvere vald

Võtikvere vald (saksa keeles "Wottigfer") oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1924 ja siis moodustati Torma vald.
1892 liideti Võtikvere vallaga Kõnnu, Torma ja Vaiatu vald.
Noarootsi vald (Noarootsi kihelkond)

Noarootsi vald (saksa keeles "Nuckö") oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see Paslepa vallaga.
Valla alal asus Noarootsi kirikumõis.
Röövpüüdjajaht

"Röövpüüdjajaht" on 1975. aasta Eesti lühimängufilm, žanrilt noortefilm. Filmi režissöör on Marika Villa. Filmi tootis Tallinnfilm.
Marika Villa tegi filmi diplomitööna. Film põhineb Jaan Rannapi jutustusel "Iseloomuviga".
2016.–2017. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2016.–2017. aasta maailma karikasari laskesuusatamises on 40. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 27. novembril 2016 ja lõppes Holmenkollenis 19. märtsil 2017.
Algselt pidi hooaja eelviimane etapp toimuma Venemaal Tjumeni oblastis, kuid IBU otsusega viidi võistlus üle Soome Kontiolahtisse.
Võistluste ajakava.
IBU maailma karikasarja 2016.–2017 hooaja kalender.
Tantsib Tiit Härm

"Tantsib Tiit Härm" on 1975. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Ülo Tambek. Filmi tootis Tallinnfilm. Film räägib Eesti balletitantsijast Tiit Härmist.
Maie Mägi (filoloog)

Maie Mägi (aastani 1963 Villemson, 1977–1994 Kermik; sündinud 20. mail 1940 Otepääl) on eesti mäesuusataja, tõlkija, ajakirjanik ja toimetaja.
Ta lõpetas 1958. aastal Otepää Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogina.
Ta töötas aastatel 1966–1987 Spordilehe korrespondendina ja keeletoimetajana. 2000. aastast on ta vabakutseline toimetaja.
Sportlasena.
Hakkas sportima Otepää Keskkoolis, spetsialiseerus Dünamo sektsioonis mäesuusatamisele. Esimesed juhendajad olid Hindrek Väärand ja Karl Vesterstein. Ta on võitnud Eesti NSV meistrivõistlustel mäesuusatamises kaks kuldmedalit (1957–1958), ühe hõbemedali ja kolm pronksmedalit. 1962. aastal võitis ta Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel pronksmedali. Kuulus aastatel 1957–1964 Eesti NSV koondisse.
Sporditegelasena.
Ta on kuulunud Eesti NSV Iluuisutamisföderatsiooni presiidiumi.
Looming.
Ta on koostanud, tõlkinud ja toimetanud spordiraamatuid:
Tema talisporditeemalisi kirjutisi on ilmunud Spordilehes, Kehakultuuris jm. 
Isiklikku.
Oli aastatel 1977–1994 abielus spordiajakirjaniku ja -ajaloolase Heino Kermikuga.
Kahkva vald

Kahkva vald (saksa keeles "Kachkowa") oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas ja Võru maakonnas. Vallamaja asus Suure-Veerksu külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Kahkva mõis.
1939. aasta vallareformiga jagati vald ja moodustati Räpina, Kahkva ja Toolamaa valla aladest Räpina vald ja Veriora, Kahkva ja Toolamaa valla aladest moodustati Veriora vald, Orava ja Kahkva valla aladest moodustati Orava vald
Keeni vald

Keeni vald (saksa keeles "Könhof") oli vald Tartumaal ja Valga maakonnas Sangaste kihelkonnas. Vallamaja asus Keeni külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Keeni ja Lota mõis ning Sangaste kirikumõis.
1921. aastal arvati Keeni vald Valga maakonna koosseisu.
1939. aasta vallareformiga moodustati Keeni valla Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-aladest; senise Kuigatsi valla maa-alast; senise Sangaste valla Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talu maa-aladest Kuigatsi vald. 
Senise Keeni valla Sangaste kirikumõisa maa-alast ning Laatre jõest ja raudteest ida pool asuvast piirkonnast, välja arvatud Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, VäikeHellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-aladest; senise Sangaste valla maa-alast Sangaste vald.
Senise Keeni valla Laatre jõest ja raudteest lääne pool asuvast maa-alast, välja arvatud Pikahansu nr. 1 talu raudteest lääne pool oleva osa maa-alast; senise Tõlliste valla maa-alast; senise Laatre valla maa-alast; senise Sooru valla maa-alast; senise Sangaste valla maa-aladest; senise Karula valla maa-aladest Tõlliste vald.
Alžeeria 2016. aasta suveolümpiamängudel

Alžeeria osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 68 sportlasega, kes võistlesid 13 spordialal: jalgpallis, jalgrattaspordis, judos, kergejõustikus, laskmises, maadluses, poksis, purjetamises, sõudmises, tõstmises, ujumises, vehklemises ja võimlemises.
Taoufik Makhloufi võitis hõbemedali nii 800 m jooksus kui 1500 m jooksus.
Kunda-Malla vald

Kunda-Malla vald (saksa keeles "Kunda-Malla") oli vald Viru-Nigula kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1891–1939.
Vallamaja asus Malla külas.
Vald moodustati 1891. aastal Kunda ja Malla valla liitmisel.
1937. aasta majandusloenduse andmeil oli vallas 5 väiketööstusetevõtet 10 töötajaga ning 3 jaekaubandusettevõtet 5 töötajaga.
1939. aasta vallareformiga moodustati Kunda-Malla ja Varangu valla aladest Kunda vald ning Kalvi, Pada ja Kunda-Malla valla aladest Mahu vald.
Kärgula vald

Kärgula vald (saksa keeles "Kerjel") oli vald Võrumaal Urvaste kihelkonnas ja Võru maakonnas. Vallamaja asus Sulbi külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Kärgula mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Sõmerpalu, Kärgula ja Erastvere vallast Sõmerpalu vald.
Ameerika Samoa 2016. aasta suveolümpiamängudel

Ameerika Samoa osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 4 sportlasega, kes võistlesid 3 spordialal.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Patküla vald

Patküla vald (saksa keeles "Owerlack") oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Tõrvas.
Vald eksisteeris aastatel 1866–1939.
1900. aastal liideti Patküla vallaga Holdre vald.
1921. aastal arvati Patküla vald Valga maakonna koosseisu, 1921. aastal eraldati Patküla vallast Holdre vald ja Tõrva alev.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väike-Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest; senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; senise Suislepa valla maa-aladest; senise Kärstna valla maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valla Väike-Emajõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest Põdrala vald.
Senise Patküla valla maa-alast, välja arvatud Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-alad ja Väike-Emajõe ääres asuva tüki põhjapoolse osa maa-ala kuni Peedukse taluni, viimane kaasa arvatud; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; osaliselt senise Holdre valla metsa maa-aladest; senise Koorküla valla maa-alast; senise Helme valla maa-alast, välja arvatud Purde küla ning Väike-Emajõe ja Pikasilla lähedal asuvate lahustükkide maa-aladest Helme vald. 
Senise Patküla valla Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-aladest; senise Hummuli valla maa-alast; senise Helme valla Purde küla maa-alast; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-aladest Hummuli vald.
Ameerika Ühendriigid 2016. aasta suveolümpiamängudel

Ameerika Ühendriigid osalesid Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 554 sportlasega, kes võistlesid 30 spordialal. See oli nende olümpiamängude suurim esindus. USA sportlased võitsid 121 medalit, neist 46 kuldset.
Mac OS X Leopard

 
Mac OS X Leopard (versioon 10.5) on operatsioonisüsteemi Mac OS X väljalase, mis ilmus 26. oktoobril 2007.
Mac OS X Leopard on Mac OS X Tigeri järglane ja sellest järgmine versioon on Mac OS X Snow Leopard.
Operatsioonisüsteem on viimane Mac OS X väljalase, mis töötab PowerPC protsessoritega, kuid eeskätt oli Mac OS X Leopard välja töötatud Inteli protsessorite jaoks.
Mac OS X Leopardis oli enam kui 300 muudatust, nende hulgas ka uus välimus ja 3D Dock.
Alates Mac OS X Leopardist on tarkvaraarendajatel võimalus teha rakendusi ka IOS-ile. Mac OS X Leopard oli esimene Apple'i operatsioonisüsteem, mis toetas 64-bitiseid arvuteid.
Mac OS X Leopardi tugi lõpetati juunis 2011. Ainuke toetatud veebibrauser Mac OS X Leopardile on TenFourFox.
Süsteeminõuded.
Kõik Inteli protsessorid, PowerPC G5, PowerPC G4.
512 MB muutmälu, 9 GB vaba ruumi kõvakettal.
Viluvere vald

Viluvere vald (saksa keeles "Willofer") oli vald Pärnumaal Vändra kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti Viluvere vald Kaisma vallaga. 1917 moodustati Viluvere vald uuesti ja see eksisteeris aastani 1939. Vallamaja asus Viluvere külas.
Valla alal asus Viluvere mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Kaisma, Viluvere ja Änge vallast Kaisma vald. Osa Viluvere vallast liideti aga ka Are valla koosseisu.
Vesneri vald

Vesneri vald (saksa keeles "Wesslershof") oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Vesneri vald Luunja vallaga. Vallamaja asus Haava külas.
Valla alal asus Haava ja Vesneri mõis.
Kaagjärve vald (Karula kihelkond)

Kaagjärve vald (saksa keeles "Kawershof") oli vald Võrumaal Karula kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus tänapäeva Pugritsa küla aladel.
Vald eksisteeris 1866–1939.
1921. aastal arvati Kaagjärve vald Valga maakonna koosseisu.
Valla alal asus Kaagjärve mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Kaagjärve valla maa-alast, välja arvatud Mürgi talu maa-ala; senise Tõlliste valla maa-aladest; senise Laanemetsa valla maa-aladest; senise Karula valla maa-aladest; senise Sooru valla maa-aladest Kaagjärve vald.
Senise Kaagjärve valla Mürgi talu maa-alast; senise Karula valla maa-alast moodustati Karula vald.
Kaarma vald (Väike-Maarja kihelkond)

Kaarma vald (saksa keeles "Kaarmann") oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja seejärel liideti Kaarma vald Vao vallaga.
Valla alal asus Kaarma mõis ja Väike-Maarja kirikumõis.
Vahastu vald

Vahastu vald (saksa keeles "Wahhast") oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vallamaja asus Vahastu külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Vahastu mõis.
Conwy rippsild

Conwy rippsild, ka Conwy Castle Bridge, (kõmri "Pont Grog Conwy") on rippsild üle Conwy jõe Conwys Walesis. Sild ühendab Conwy jõe vastaskallastel asuvaid väikelinnu Conwyt ja Llandudno Junctionit. Tänapäeval on sild kasutusel jalakäijate sillana.
Conwy sild arvati 1950. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. 
Silla rajamine.
Sild ehitati aastatel 1822–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Sild avati liikluseks 1826. aastal – samal aastal kui Menai sild, Telfordi teine rippsild umbes 25 km kaugusel Bangoris. Conwy silla püloonid on arhitektuurselt lahendatud lähtudes kõrvaloleva Conwy linnuse hambulise äärega tornidest.
Silla rippava pikkus 99,7 m. Sepisrauast kettkandureid oli algselt kokku 8, neli kummalgi pool. Sillatekk oli puidust.
Rekonstrueerimine.
19. sajandi lõpul asendati puidust sillatekk terasest tekiga. 20. sajandi alguses tõsteti silla kandevõimet kettkandurite arvu suurendamisega.
1958. aastal suleti sild sõidukitele, sest kõrval avati uus maanteesild.
Ülemõisa mõis

Ülemõisa mõis (saksa keeles "Minchenshof") oli Kaarli mõisa karjamõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal.
Vetepere mõis

Vetepere mõis (saksa keeles "Kurwomes") oli eramõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal.
Mõisast on teateid alates 1539.
Anijala mõis

Anijala mõis (saksa keeles "Hannijall") oli eramõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Läsna mõis

Läsna mõis (saksa keeles "Lesna") oli Loobu mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
Märjandi mõis

Märjandi mõis (saksa keeles "Merjandes") oli Linnape mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõis Linnape küla alale Tapa vallas.
The White High

The White High on Eesti rokkansambel.
Ansambel asutati 2013 Tallinnas. Praeguses koosseisus esineb ansambel alates 2015. aasta suvest. Kõik ansambli The White High laulud on ingliskeelsed. Peamiselt on laulutekstide autor ansambli laulja Kaisa Holsting.
Ajalugu.
The White High kasvas välja ansamblist Monday Rats. Monday Ratsi koosseisu kuulusid Kaisa Holsting (laul), Janek Lepik (kitarr), Margus Pärnamägi (basskitarr) ja Hele-Riin Uib (trummid).
The White High avaldas 2016. aastal samanimelise ingliskeelse debüütalbumi "The White High" (album).
2016. aasta suvel filmis bänd oma esimese muusikavideo loole "Party People", mis avaldati 15. augustil 2016.
Muusika.
Lisaks praeguste bändiliikmete kirjutatud rokklugudele on The White High repertuaaris ka bändi endise liikme Hele-Riin Uibi loomingut.
Koosseis.
Kaisa Holsting – laul
Margus Pärnamägi – basskitarr
Janek Lepik – kitarr
Kristjan Urvet – kitarr, laul, klahvpillid
Neeme Jõe – trummid
Endised liikmed.
Ansamblis on kaasa löönud trummar Hele-Riin Uib ja kitarrist Martti Pajula. Lisaks on lugude salvestamisel oma panuse andnud Ott Evestus (ansamblist Evestus) ja Mikk Tivas (ansamblist Rising Sun).
Reopä mõis

Reopä mõis (saksa keeles "Reopa"; ka Rõuma mõis) oli Koluvere mõisa karjamõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Tarakuse mõis

Tarakuse mõis (saksa keeles "Tarrakus") oli poolmõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Mõis rajati 1862. aastal Jõhvi mõisast eraldatud alast.
Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisatest võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni kaks poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja kolm tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.
1908. aastal omandas Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa Rakvere kodanik Otto Karli poeg Õis hinnaga 263 000 rubla. Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Aaviku mõis

Aaviku mõis (saksa keeles "Awiko") oli Karkuse mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.
Annemõisa mõis

Annemõisa mõis oli mitme Eesti mõisa nimi (Anna ~ Anne nimi oli omal ajal väga populaarne. Paul Johanseni andmetel oli 20. sajandi algul Liivimaal 24 sellenimelist mõisat ja karjamõisat):
Annemõisa mõis (Kullamaa)

Annemõisa mõis (ka Annemõis; saksa keeles "Annenhof") oli Piirsalu mõisa karjamõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Mõis sai Piirsalu mõisa karjamõisaks 1770.
Orguse mõis

Orguse mõis (saksa keeles "Orgus") oli Avanduse mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal., tänapäeva Orguse küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.
Orguse mõis sai 1791 Avanduse mõisa karjamõisaks, oli see Rohu mõisa karjamõis.
Nõmbra mõis

Nõmbre mõis (saksa keeles "Nömbra") oli poolmõis Kose kihelkonnas Harjumaal.
Mõis rajati 1849 Alavere mõisast eraldatud alast.
Orkse mõis

Orkse mõis (saksa keeles Orks) oli Palivere mõisa kõrvalmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.
Peeri mõis

Peeri mõis (saksa keeles "Perifer") oli mõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1619., 19. sajandist Kukruse mõisa kõrvalmõis.
Sangla mõis

Sangla mõis (saksa keeles "Sangla") oli Rannu mõisa karjamõis Rannu kihelkonnas Tartumaal.
Sangla karjamõis eraldati Rannu mõisast, kui 1863. aastal Karl Gustav Ehrenreich von Gavel müüs Sangla karjamõisa F. J. Mosinale
Sealepa mõis

Sealepa mõis (saksa keeles "Sealep") oli Nõva mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Selgase mõis

Selgase mõis (saksa keeles "Selli") oli eramõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 1572.
Sugalepa mõis

Sugalepa mõis (saksa keeles "Julianenberg") oli Albu mõisa karjamõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal.
Sulu mõis

Sulu mõis (saksa keeles "Sullo") oli Haimre mõisa karjamõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.
Haimre mõisa Sulu külas asuvas Sulu karjamõisas pandi 1764. aastal tööle Sulu paberivabrik, seal valmistati aastas keskmiselt 300 riisi halli ja 50 puuda kotipaberit. Paberitegija Olof Hägerstedti surma järel 1785. aastal lõppes Sulu paberiveski tegevus.
Sulu mõisal oli ka potivabrik ja Sulu tellisetehas, kus muu hulgas valmistati torusid maaparanduse jaoks.
Agnieszka Osiecka

Agnieszka Osiecka (9. oktoober 1936 Varssavi, Poola – 7. märts 1997 Varssavi) oli poola luuletaja, proosakirjanik ja stsenarist, filmirežissöör ja ajakirjanik, enam kui 2000 laulu sõnade autor.
Pianist Wiktor Osiecki ja teadlase Maria Sztechman-Osiecki tütrena sündinud ja varase lapsepõlve Zakopanes veetnud Osiecka noorpõlv möödus sõjajärgses Varssavis. Ta tegeles ujumisega spordiklubis Legia, õppis 1957–1961 ajakirjandust Varssavi ülikoolis ning 1957–1961 filmirežissuuri Poola Riiklikus Filmikoolis Łódźis. 1954. aastast tegutses ta Üliõpilaste Satiiriteatris kuni selle sulgemiseni 1972. aastal.
1962. aastal kõlas tema sõnadele loodud laul esimest korda Poola Riiklikus Raadios: tuntud näitleja Kalina Jędrusik laulis Franciszka Leszczyńska viisiga laulu "Minu esimene ball" ("Mój pierwszy bal"), millest sai hitt. 1963. aastal võitis Osiecka peaauhinna ning veel kuus auhinda Poola muusikafestivalil Opoles. Poola Raadioga jäi Osiecka seotuks seitsmeks aastaks, mille vältel salvestati umbes 500 tema laulu.
Agnieszka Osiecka sõnadega laule on loonud ka sellised Poola tuntud heliloojad nagu Krzysztof Komeda, Seweryn Krajewski, Adam Sławiński, Zygmunt Konieczny, Katarzyna Gaertner, Jacek Mikuła ja paljud teised. Osiecka lemmikud tema sõnadega laulude esitajate seas olid Maryla Rodowicz, Kalina Jędrusik, Magda Umer, Seweryn Krajewski ja Krystyna Janda.
Osieckal sündis 1973. aastal tütar Agata Passent, kelle isa oli ajakirjanik Daniel Passent. Ka tütrest on saanud ajakirjanik ja kirjanik. 
Osiecka suri 1997. aastal vähki. Tema pärandit haldab fond, mis korraldab ka iga-aastast lauluvõistlust "Mäletagem Agnieszka Osieckat", peab üleval tema internetiarhiivi ja avaldab raamatuid.
Osiecka näidend "Murelimaik" lavastati 1971. aastal Pärnus Lydia Koidula nimelises draamateatris.
Hallika mõis

Hallika mõis (saksa keeles "Hallikas") oli eramõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal.
Atsalama mõis

Atsalama mõis (ka "Hagemäe mõis"; saksa keeles "Agginal, Akimal", taani k. "Aggimal") oli eramõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Atsalama küla ("Dorf) Atsalam") kuulus 1539. aastal Otto Tuvele Kehtnast. 1581. aastal oli Atsalama küla Loff Taube ) pärijate omand ja läks üle Rootsi krooni omandisse ja hakkas kuuluma Narva alla. 1585. aastal redutseeriti küla Taubedelt, hiljem restitueeriti neile uuesti. 1631. aastal kinnitas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Atsalama Heinrich Taubele. 1641. aastal kuulus Otto Wilhelm Taubele 1/2 Atsalamast, teine pool Johan Lohdele. 1672. aastal ooberstleitnant Adolph Friedrich Taube pärijad müüsid Pagari mõisa kõrvalmõisa Atsalama, major Jakob Ludwig Ritterile.
Mõis rajati 17. sajandil.
1726. aastal oli Atsalama mõisnik Jõhvi pastor Paul Johann Kniper, kes pantis mõisa 1748. aastal Eestimaa maanõunik ja Eestimaa rüütelkonna peamees Otto Magnus von Stackelbergile, kes 1750 ostis ta mõisa 6 000 rubla eest pärusomandiks. 
1801. aasta pärandavara jagamise lepinguga said Otto Magnus von Stackelbergi (1736–1800) pojad Otto Johann von Stackelberg (1764–1814) ja Gustav Ernst von Stackelberg (1766–1850) Atsalama, Väike-Pungerja, Väike Soldina, Pagari, Ereda, Puhatu, Purtse, Hirmuse, Voorepere ja Kohtla mõisad. Lesk krahvinna Sophia Gertruda Stackelberg (sünd Völckersahm) sai Pada mõisa eluaegse valduse õiguse. 1808. aasta vendadevahelise kokkuleppega loobus krahv Otto Johann Stackelberg, venna Gustav Ernsti kasuks Atsalama, Väike-Pungerja, Väike Soldina, Pagari, Ereda, Puhatu, Purtse, Hirmuse, Voorepere ja Kohtla mõisate valdusest. 1853. aasta tõelise salanõuniku Gustav Ernst krahv Stackelbergi pärandavara jagamise lepinguga, krahvide Otto Magnus von Stackelberg (1808–1885), Ernst Johann von Stackelberg (1813–1870) ja Alexander von Stackelbergi (1814–1856) vahel sai Otto Magnus von Stackelberg Atsalama, Pagari koos Jõetagusega ja Väike-Pungerja ja Väike Soldina mõisad.
1887. aasta Eestimaa Ülemmaakohtu otsusega kinnistati Pagari, Atsalama ja Väike-Pungerja pärimine krahv Otto Magnus von Stackelbergi (surn. 1885) pojale Reinhold von Stackelbergile (1845–1918). 1897. aastal ühendati Atsalama Pagari mõisaga kinnistuga.
Hiiessaare mõis

Hiiessaare mõis (saksa keeles "Hienhof"; vananenud saksakeelne nimi "Kahusall" ("Kahusalli mõis")) oli eramõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal, Hiiumaa saarel.
Mõis rajati 16. sajandi lõpus., Jakob De la Gardie (1583–1652) läänistas Hiiesaare maad Thomas Gentschienile. Aastatel 1659–1678 valdas mõisat Thomase poeg, Jacob Gentschien. Hiiesaare ehk Hiie mõis jagati 1783. aastal taludeks ja tekkinud küla sai nimeks Rannaküla, kuid rahvapäraselt püsis keelepruugis siiski vana nimena Hiieküla (tänapäeval Hiiesaare). 
1783. aastal moodustati Hiiesaare ja Suuremõisa osadest Hiiesaare asemele uus Vilivalla mõis ja Loja mõis.
Cliftoni rippsild

Cliftoni rippsild on rippsild üle Avon Gorge'i ja Avoni jõe Edela-Inglismaal. Sild ühendab Bristoli eeslinna Cliftonit Leigh Woodsi külaga North Somersetis.
Cliftoni rippsild arvati 1959. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks.
Silla rajamine.
Silla projekteeris aastatel 1829–1931 Isambard Kingdom Brunel. 1836. aastal alanud ehitustööd seiskusid 1840. aastal rahapuuduse tõttu. Selleks ajaks oli jõutud püloonid valmis ehitada. 1859. aastal Brunel suri. 1861. aastal jätkasid silla ehitamist insenerid John Hawkshaw ja William Henry Barlow. Sild avati liikluseks 1864. aastal.
Silla üldpikkus on 412 m, rippava pikkus 214 m. Kettkandurid valmistati sepisrauast.
Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 75 m.
Kihelkonna vald (Kihelkonna kihelkond)

Kihelkonna vald (varasema nimega "Kihelkonna kirikuvald"; saksa keeles "Kielkond") oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vallamaja asus Kihelkonna külas.
Vald eksisteeris 1866–1939. Seejärel moodustati uutes piirides uus Kihelkonna vald.
1892 liideti Kihelkonna vallaga Loona, Paju, Pidula, Rootsiküla ja Tagamõisa vald.
Võlg (film)

"Võlg" on 1966. aastal valminud Eesti Telefilmi telemängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Mati Undi samanimelisel jutustusel.
Sisu.
19-aastane Lauri on hiljuti keskkooli lõpetanud ja töötab kaubaveoauto juhina. Ta ei tea veel päris täpselt, mida elult tahta. Tartust Pärnusse sõites võtab ta hääletajana peale keskkooliõpilase Reesi. Jõudnud Pärnusse, kutsub Lauri Reesi randa. Vastastikune sümpaatia on tekkinud ning noored lepivad kokku, et nad lähevad õhtul koos välja. Pärnus ootab Laurit temast mõned aastad vanem Malle, kellega tal on keerulised suhted. Kuid Lauri peatub hoopis oma endise klassivenna Enno juures, kes nüüd on kunstiüliõpilane. Õhtul pidutsevad Lauri, Reesi ja Enno Rannahoones, vahepeal käivad Lauri ja Reesi meres ujumas. Tagasi restorani jõudnuna jutustab Reesi loo ühest oma klassi tüdrukust, kellele nääripühade ajal jättis klassi populaarseim poiss loosiga jagatud kingituse tegemata. Juhtum võeti hiljem üles ja poiss oli nõus oma võla tasuma. Poiss tõigi kingi, aga tüdruk ei võtnud seda enam vastu. Lauri ja Enno ei saa päris hästi aru, mida Reesi selle looga ütelda tahtis. Poisid saadavad Reesi koju, kõik kolm on kõrgendatud meeleolus. Lauri jõuab järeldusele, et tuleks ikka ülikooli minna. Järgmine hommik on vihmane. Vastumeelselt läheb Lauri kohtamisele Mallega. Malle räägib talle, et nad saavad lapse. Elu tõsidus hakkab Laurile kohale jõudma. Võlg omandab nüüd konkreetse tähenduse. Filmi lõpus sõidavad Lauri ja Malle kaubaautoga vihmasajus Tartusse.
Puiatu vald

Puiatu vald (saksa keeles "Pujat") oli vald Viljandimaal Kõpu kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Puiatu küla aladel.
Vald eksisteeris 1866–1939.
1899 liideti Puiatu vallaga Väike-Kõpu vald.
Ranna vald

Ranna vald (saksa keeles "Tellerhof") oli vald Tartumaal Kodavere kihelkonnas. Vallamaja asus Lümati külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Ranna mõis.
Rannu vald (Rannu kihelkond)

Rannu vald (saksa keeles "Randen") oli vald Tartumaal Rannu kihelkonnas. Vallamaja asus Palu külas.
Vald eksisteeris 1866–1939. Seejärel moodustati muudetud piirides uus Rannu vald.
1903 liideti Rannu vallaga Tamme vald.
Reiu vald

Reiu vald (saksa keeles "Reidenhof") oli vald Pärnumaal Pärnu kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Reiu küla alal.
Vald eksisteeris aastatel 1866–1939.
Valla alal asus Reiu mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Reiu vallast ning seniste Tahkuranna, Uulu ja Häädemeeste valla osadest uus Tahkuranna vald.
Saru vald

Saru vald (saksa keeles "Saara") oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Saru vald Mõniste vallaga.
1907 eraldati Mõniste vallast Saru vald ja see eksisteeris aastani 1939. Vallamaja asus Saru külas.
1939. aasta vallareformiga moodustati Mõniste, Saru ja Vana-Antsla vallast uus Mõniste vald
Sürgavere vald

Sürgavere vald (saksa keeles "Surgefer") oli vald Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Sürgavere külas.
1892 liideti Sürgavere vallaga Lõhavere vald.
Timo vald

Timo vald (saksa keeles "Klein Kirrumpäh-Koiküll") oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Vallamaja asus Timo külas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Timo mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Peri, Pindi, Timo ja Veriora vallast, Leevi vald.
Võrsna mõis

Võrsna mõis (saksa keeles "Würzen") oli eramõis Püha kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanikud olid teiste seas Moellerid.
1792. aastal ühendati Kaali mõisaga.
Võduvere mõis

Võduvere mõis (saksa keeles "Woddofer") oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võduvere küla lähedal Kadrina vallas Lääne-Virumaal.
Mõis rajati 18. sajandi 1. veerandil Neeruti mõisast eraldatud alast.
Vilkla mõis

Vilkla mõis (saksa keeles "Wilkilby"; ka "Osmussaare mõis") oli eramõis Ridala kihelkonnas Läänemaal.
Mõisast on teateid alates 1732. aastast.
Mõis kuulus 1771. aastani Kuijõe mõisale. Hiljem on see kuulunud näiteks Kiltsi mõisale. 1907. aastal liideti Vilkla mõis Uuemõisa mõisaga.
Vepsküla mõis

Vepsküla mõis (saksa keeles "Webskül") oli Riigi mõisa karjamõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Vasivere mõis

Vasivere mõis (saksa keeles "Wassifer") oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Järni küla lähedal Rakvere vallas Lääne-Virumaal.
Mõisa omanikud olid teiste seas Vietinghoffid, Rosenid.
Vandu mõis

Vandu mõis (saksa keeles "Wando") oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Vandu küla lähedal Kadrina vallas Lääne-Virumaal.
Mõis rajati 1781 Tatruse mõisast eraldatud alast.
Vaivina mõis

Vaivina mõis (saksa keeles "Sophienhof") oli eramõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Mõis rajati 1811 Voka mõisast eraldatud alast.
Tõrevere mõis

Tõrevere mõis (saksa keeles "Törrefer") oli Roosna mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Mõisa järgi on nime saanud Porkuni lademe Ärina kihistu Tõrevere kihistik.
Tusari mõis

Tusari mõis (ka "Tuusari mõis"; saksa keeles "Friedenhof") oli Nõva mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Turpla mõis

Turpla mõis (saksa keeles "Turpel") oli eramõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 1730. aastatel Päri mõisast eraldatud alast.
Toomla mõis

Toomla mõis (saksa keeles "Thomel") oli poolmõis Rakvere kihelkonnas Virumaal.
Mõis rajati 1851 Andja mõisast eraldatud alast. Enne eraldamist oli Toomla mõis Andja mõisa karjamõis
Tiskre mõis

Tiskre mõis (saksa keeles "Tischer") oli eramõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõis Tabasalu alale Harku vallas Harju maakonnas.
Terakjärve mõis

Terakjärve mõis (saksa keeles "Annenhof") oli Pruuna mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal., tänapäeva Tõõrakõrve küla lähedale Tapa vallas Lääne-Viru maakonnas.
Sääla mõis

Sääla mõis (saksa keeles Soela) oli eramõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.
Mõisast on teateid alates 1531.
Sääla mõis oli majoraatmõis.
Teine Eenoki raamat

Teine Eenoki raamat ehk slaavi Eenoki raamat on pseudepigraaf, mille keskseks kujuks on Eenok. Teos on Esimeses Moosese raamatus mainitud Eenoki (1Ms 5:18-24) elu ja veeuputuseni viinud sündmuste (1Ms 5:21-32) pärimusel põhinev laiendus. Teise Eenoki raamatu kirjutamisajaks on peetud 1. eelkristliku sajandi ja 9. sajandi vahele jäävat aega. Raamatust on säilinud kaks erineva pikkusega versiooni. Need mõlemad on kirikuslaavikeelsed toimetatud tekstid. Uurijad on eri meelt küsimuses, kumb versioonidest on originaalile lähemal. Kirikuslaavikeelsed versioonid põhinevad kreekakeelsel tekstil, mis võib olla tõlge heebrea- või arameakeelsest algtekstist.
Sisu. Raamatu võib jagada kaheks osaks. Esimeses osas rändab Eenok seitsmes (või kümnes) taevas. Teine osa võtab käsile veeuputuse loo, keskendudes Eenoki poja Metuusala preesterlusele ja Noa vennale Nirile.
Võrreldes Esimese Eenoki raamatuga on Teine Eenoki raamat ühtlasem, kuid ka montoonsem. Siin puuduvad vihjed messiale, kuid selle eest on angeloloogia laiem ja loomise käsitlus üsna eripärane.
Széchenyi kettsild

Széchenyi kettsild, ka Kettsild, (ungari keeles "Széchenyi lánchíd") on esimene alaline sild üle Doonau jõe Budapestis. Tarinduselt kolmeavaline rippsild.
19. sajandi keskel olid Pest ja Buda omaette linnad, neid eraldas Doonau jõgi. Ungari poliitiku István Széchenyi eestvedamisel hakati 1830. aastate lõpus tegutsema Doonaule alalise silla rajamiseks. Hiljem sai sild nime Széchenyi järgi. 
Silla rajamine.
Krahv Széchenyi initsiatiivil valiti silla projekteerijaks ja ehitajaks Briti insenerid. 1839. aastal koostatud inglase William Tierney Clarki projekti järgi juhtis silla ehitamist šotlane Adam Clark. 
Silla kaunistused on tehtud valumalmist.
Sild avati 1849. aastal. Silla üldpikkus oli 380 m, keskmise ava sille 202 m. Sild oli valmimisel üks suuremaid sildu maailmas.
Rekonstrueerimine ja taastamine.
1914. aastal rekonstrueeriti silla raudtarindid täies ulatuses.
Teises maailmasõjas Budapesti pealetungioperatsiooni käigus sild õhiti 1945. aasta jaanuaris taganevate Wehrmachti vägede poolt. Sild taastati ja avati liikluseks 1949. aastal.
Nikolai kettsild

Nikolai kettsild (ukraina keeles Миколaївський ланцюгoвий міст) oli esimene alaline sild üle Dnepri jõe Kiievis. Tarinduselt mitmeavaline rippsild.
Sild paiknes aastatel 1853–1920 Kiievi territooriumil Dnepri lisajõe Tšortoroi suudmealas. 
Silla projekteerimine ja rajamine.
Silla projekteeris ja ehitas Briti insener Charles Blacker Vignoles. Projekteerimine algas 1846. aastal. Teda konsulteeris William Tierney Clark, Budapesti kettsilla projekteerija. 1847. aasta jaanuaris kinnitas projekti keiser Nikolai I, kelle järgi sai sild valmimisel oma nime. 1848. aastal algasid silla ehitustööd.
Silla pikkus oli 780 m ja laius 16 m. Neli keskmist ava olid pikkusega 134 m. Kuueavaline kettsild olid raudtarinduses, mille detailid valmistati Birminghamis. Venemaale toodi need Liverpoolist 16 laevaga Odessasse, kust edasi veeti härgrakenditel Kiievisse.
Sillal oli kaldapoolses otsas avatav sektsioon laevade läbilaskmiseks kevadise suurvee ajal (muul ajal pääsesid tolleaegsed laevad kettsilla alt läbi). 
Nikolai sild avati vkj 28. septembril 1853. Sild ületas pikkuselt mõni aasta varem Budapestis üle Doonau jõe rajatud kettsilda ja sai tolle aja üheks suuremaks sillaks Euroopas. Sild oli esimene paljuavaline rippsild Euroopas.
Rekonstrueerimine ja hävimine.
19. sajandi lõpul sild rekonstrueeriti. 1898. aastal silla avatav sektsioon ehitati ringi kinniseks, sildeehitis tõsteti 3,4 meetri võrra ja jõe laevateed süvendati.
1912. avati sillal bensiinitrammi liiklus.
Nõukogude-Poola sõjas 1920. aasta juunis õhiti kettsild poola vägede taganemisel kindral Edward Rydz-Śmigły käsul. Mitme järgneva aasta jooksul asendas hävinud silda ajutine puusild. 
Teised sillad samas asukohas.
Aastatel 1925–1941 asus kettsilla asukohas teine sild – kettsilla sammastele rajatud Jevgenija Boschi nimeline sild, tarinduselt tala-sõrestiksild. Selle silla lasksid õhku Punaarmee väed taganemisel 1941. aasta septembris. Pärast sõda seda enam ei taastatud. 
1950. aastate esimesel poolel rajati endise kettsilla kõrvale Metroosild, tarinduselt mitmeavaline raudbetoonist kaarsild.
Siidikana

Siidikana (inglise keeles "Silkie") on kanatõug, kelle teeb eriliseks kohev, udusulgedest koosnev sulestik, mis meenutab siidi või looma karvastikku. 
Siidikana välimuses on veel mitmeid erilisi omadusi, näiteks on ta nahk tume, kõrvad metalliksinised ja jalal on tavalise nelja asemel viis varvast. 
Tänu rahulikule ja leplikule iseloomule ning inimlembusele on siidikana hinnatud lemmikloom. Seda tõugu kanad on head haudujad ja hoolitsevad järelkasvu eest hästi. Seepärast kasutatakse neid tihti ka teiste lindude (sh partide, hanede, faasanite) või haudumisega mitte tegelevate kanade tibude väljahaudumiseks. 
Ajalugu.
Siidikanade päritolu pole veel selge, ent kindlasti on tegu ühe vanema dekoratiivkanatõuga. Aastatel 1271–1274 Hiinas reisinud Marco Polo kirjeldab sealseid "karvaseid kanu", mida peetakse siidikanade esmamainimiseks. Euroopasse jõudsid esimesed siidikanad ilmselt Siiditee kaudu. 
Pidamine.
Siidikanad on vastupidav tõug, mis tuleb toime ka kehvemates ilmastikutingimustes. Kauni sulestiku säilimiseks peavad aga kanad saama vajaduse korral vihma ja tuule eest varjuda. Kanad munevad umbes 100 muna aastas. Munad on pigem väikesed ja kreemvalged või helebeežid. Siidikana kaalub kuni 1,35 kg, kukk kuni 1,8 kg; kääbusvariandi kana 500 g, kukk 600 g.
Favela

Favela on asum, enamjaolt slumm Brasiilia linnades, ja omavoliliselt ehitatud eeslinn.
Esimesed favelad rajati 19. sajandi lõpul. Tavaliselt puudusid neis avalikud teenused (elekter, veevärk jne).
Favela hoonete rajamisel ja asustusala kujunemisel ei ole arvestatud ohutusega, ehitusseaduste ega -normidega, seetõttu on tekkinud linnaruum tihe, kitsaste käänuliste tänavatega ja vähese avaliku ruumiga.
Paatsalu vald

Paatsalu vald (saksa keeles "Patzal") oli vald Läänemaal Hanila kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1893–1939. 1939. aasta vallareformiga läks valla põhjaosa Karuse ja lõunaosa Varbla valla koosseisu.
Vallamaja asus Illuste külas.
Valla alal asus teiste seas Paatsalu ja Illuste mõis.
Pindi vald

Pindi vald (saksa keeles "Bentenhof") oli vald Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Pikakannu küla aladel.
Vald eksisteeris 1876–1939.. Enne 1876 eksisteeris Pindi-Leevi vald, mis 1876 eraldus Pindi ja Leevi vallaks.
1892 liideti Pindi vallaga Leevi vald.
1939. aasta vallareformiga jagati vald ja moodustati Lasva, Loosi ja Pindi vallast, Lasva vald ning Peri, Pindi, Timo ja Veriora vallast moodustati Leevi vald.
Jõberna mõis

Jõberna mõis (saksa keeles "Jöbberna") oli Kloostri mõisa karjamõis Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Laane küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.
Rada Adžubei

Rada Adžubei (vene keeles Рада Никитична Аджубей; neiupõlvenimi Rada Hruštšova, Рада Никитична Хрущёва; 4. aprill 1929 Kiiev – 11. august 2016 Moskva) oli vene ajakirjanik ja publitsist, Nikita Hruštšovi tütar.
Rada Adžubei lõpetas 1952. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal, juba 1949. aastal oli ta abiellunud kursusekaaslase Aleksei Adžubeiga. Ülikooli lõpetamise järel töötas Rada Adžubei kuni 2004. aastani ajakirja Nauka i Žizn toimetuses, kus oli pikka aega peatoimetaja asetäitja.
Kulbilohu

Kulbilohu on piirkond Elvas. Kulbilohu oli enne Teist maailmasõda alevik (ka Kulbilohk). Hiljem oli Kulbilohu küla staatuses. Liideti Elvaga 8.09.1958.
Kulbilohus asub rallikrossirada.