tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vahitorn (ajakiri)

Vahitorn on ajakiri, mida annavad välja Jehoova tunnistajad. Ajakiri ilmub 461 keeles üle kogu maailma. Igat Vahitorni numbrit trükitakse kokku üle 42 miljoni eksemplari.
Charles Taze Russell hakkas ajakirja välja andma 1879. aastal.
2008. aastal jagati ajakiri kaheks väljaandeks: üks on mõeldud Jehoova tunnistajatele endile ja teine laiemale avalikkusele.
Arheoloogiakeskus

MTÜ Arheoloogiakeskus on Eesti mittetulundusühing, mis tegeleb Eesti arheoloogiaga seotuga. MTÜ kanti Äriregistrisse 2002. 
MTÜ on korraldanud näitusi, loenguid, konverentse, avaldanud kirjandust.
Tamroni reisifoto

Tamroni reisifoto on Eesti iga-aastane reisifotode võistlus. Konkurssi korraldatakse alates 2014. aastast.
Konkursile oodatakse reisifotosid, milles on jäädvustatud eri paikade kultuuri ehedal ja puutumata kujul, portreteeritud huvitavaid inimesi või kujutatud hingematvalt kauneid maastikke.
Esimesele, 2014. aasta konkursile, laekunud 945 tööd hindas kolmeliikmeline žürii koosseisus loodusfotograaf Sven Začek, portreefotograaf Renee Altrov ning loodusfoto- ja videograaf Toomas Ili. Sven Začek hindas ka järgmisel kahel konkursil. Veel on žürii töös osalenud fotokunstnik Gen Vagula, loodusfoto- ja videograaf Toomas Ili, reisiajakirjanik ja fotograaf Silvia Pärmann, makrofotograaf Urmas Tartes, loodusfotograaf Karl Adami ja veel mõned teised. 
Konkursile esitati 2015. aastal 1093 tööd, 2016. aastal 919, 2017. aastal 749 ja 2018. aastal laekus 671 tööd.
Auhinnad.
Konkursil antakse välja kolm auhinda:
British Wildlife Photography Awards

British Wildlife Photography Awards ('Briti metsiku looduse fotograafia auhind'), lühend BWPA, on iga-aastane loodusfotode võistlus Suurbritannias töötavatele fotograafidele. Asutatud 2009. aastal.
Konkursist võivad osa kõik amatöör- ja professionaalsed fotograafid üle maailma, kes esitavad konkursile tööd, mis on tehtud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis, Mani saarel või Kanalisaartel.
Võistluste peaauhinnaks on tiitel "British Wildlife Photographer" ('Briti metsiku looduse fotograaf'). Sellega kaasneb auhinnaraha 5000 £. 
Kategooriavõitjad saavad auhinnaks Canoni fototehnikat umbes 1000 £ väärtuses. Eraldi auhind on parimale videole. Noorfotograafidele on kaks eriauhinda: vanuserühmas 12–18 aastat ja vanuserühmas kuni 11 aastat.
Konkursile esitatud töid hindab 11-liikmeline žürii, kelle seas loodusfotograafid Richard Shucksmith, Danny Green ja Jamie Hall, reisi- ja loodusfotograafid David Norton ja Steve Watkins, BBC Wildlife toimetaja Sheena Harvey ning bioloog ja fotograaf Vivtoria Hillman.
Victoria (võidujumalanna)

Victoria (eesti keeles 'võit' või 'võitjatar') oli vanarooma mütoloogias isikustatud tiivuline võidujumalanna, kes pärgas loorberitega peaasjalikult sõjakangelasi.
Ta oli üheväärne vanakreeka jumalanna Nikega ning teda seostati rooma sõjajumalanna Bellonaga. Tema entiteeti kohandati sabiini maaharimisjumalanna Vacuna eeskujul ning talle pühendati tempel Palatinuse künkal. Mõnikord juurdlesid impeeriumi kodanikud ka jumalanna Vica Pota ja Victoria samasuse üle. Victoriat on sageli kirjeldatud Pallase ja Styxi tütrena ning Zeluse, Kratose ja Bia õena. Emb-kumb, Nike või Victoria, oli pärimustes Zeusi sõjavankri juhiks tolle võitluses Olümpose vastu.
Erinevalt Nikest oli Victorial (ladina keeles 'võit') Rooma ühiskonnas kanda tähtis roll. Tema auks ehitati templeid. Kui keiser Flavius Gratianus Augustus lasi tema kuju 382. aastal likvideerida, tekitas see Roomas raevu. Jumalanna kultus levis eelkõige sõjast naasnud võidukate väepealike seas. Vastupidi Nikele, kes oli tuntud sportlike mängude edendajana, oli Victoria surmaülene võidusümbol, kes määras kindlaks poolte edu lahingus.
Kujutised.
Victoria kujutist kasutati laialdaselt Rooma müntidel, ehetel, kunstis ja arhitektuuris, tihti Rooma sõjakaariku kõrval või peal. Kvadriigal asetseb tema skulptuur Brandenburgi väraval Berliinis ja kaksikskulptuuridena "Il Vittoriano" külgtiibadel Roomas. Mõlemad rajati uusklassitsistlikus stiilis, mis taaselustas antiikseid eeskujusid uusajal: eriti Itaalia, Saksa ja Prantsuse kultuuriruumis ning kaugemalgi.
Ikonograafia.
Rooma ametlikus ikonograafias kujutati võitu esindavaid ning võitjateks kutsutavaid tiivulisi jumalannasid tihti paarikaupa. Kõrgkompositsioonina täitsid need sageli spandrillide tühimikke või muid arhitektuurilisi vahesid. Figuurid kujutasid endast pigem võiduvaimu kui jumalannat ennast. Nende kasutamine jätkus pärast kristluse vastuvõtmist Rooma impeeriumis. Nad tegid läbi aeglase metamorfoosi, muutudes ingliteks. See pani aluse keskaegsele glorifitseerivale inglikultusele.
Etümoloogia.
Ladinakeelsest sõnast on tuletatud võidu tähendust enim romaani keeltes (erandiks on inglise keel, mille sõnavara põhineb osalt ladina terminoloogial ja prantsuse mõjutustel):
Matkule

Matkule on küla ("vidējciems") Lätis Tukumsi piirkonnas, Matkule valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 85 meetri kõrgusel, endisest piirkonnakeskusest Kandavast 18 ja Riiast 108 kilomeetri kaugusel. Matkules asuvad lisaks vallamajale veel kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu.
Matkule tekkis endisaegse Matkule mõisa ("Matkuln") keskuse juurde. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Küla lähistel paikneb riikliku tähtsusega arheoloogiamälestis - Matkule ehk Buse linnamägi. Lisaks on muinsuskaitse all Matkule muinaskalmed ja hiiepaik Matkule Kirikumägi.
Asulas on postkontor, raamatukogu ja põhikool.
Harjumaa Keelpilliorkester

Harjumaa Keelpilliorkester on keelpilliorkester, mis ühendab Harjumaa muusikakoolides õppivaid noori keelpilliõpilasi ja nende õpetajaid.
Orkester alustas tegevust 2003. aastal ja selle esimene dirigent oli Hando Põldmäe. Lisaks 2003. aastal alustanud põhikoosseisule tegutseb orkestri juures alates 2006. aastast ka ettevalmistuskoosseis. Aastatel 2017-2025 oli orkestri dirigendiks Imre Rohuväli. 
Praegusteks HKO dirigentideks on Kaisa Roose ja Viktor Kostjuk. Ettevalmistuskoosseisu juhendajaks on Tekla Tappo. Orkestri mänedžer on Juta Ross.
Orkester valmistab aastas ette neli kuni kuus kava. Orkester on peale Eesti esinenud Soomes, Rootsis, Poolas, Prantsusmaal, Austrias, Bulgaarias, Ungaris, Venemaal, Valgevenes ja Itaalias.
Kuivajõe org

Kuivajõe org on org Harju maakonnas Kose vallas. Orus voolab Kuivajõgi. Orus esineb karstinähtusi (Kuivajõe karstiala). Orgu kaitstakse Kuivajõe sängi kaitseala piirides.
Võrgendikoi

Võrgendikoi ("Yponomeuta") on võrgendikoilaste ("Yponomeutidae") sugukonda kuuluv perekond pisiliblikaid.
Perekonnas on kokku 76 liiki, neist Euroopas elab 10 ja Eestis 7.
Võrgendikoid on väikesed mustatäpiliste eestiibadega liblikad. Nende röövikud teevad võrgendpesasid puudel ja põõsastel.
Kalju Kukk

Kalju Kukk (2. august 1943 Pärnu – 13. juuni 2018 Järvakandi) oli eesti luterlik vaimulik.
Ta on õppinud Pärnu 4. Keskkoolis, kuid lõpetas aastal 1963 Pärnu Kaugõppekeskkooli, samal aastal asus ta õppima Usuteaduse Instituuti, kuid ei lõpetanud seda.
Kiriklikku teenimist alustas ta jutlustajana, olles ametis erinevates EELK kogudustes – 1964–1968 Paistus ning 1968–1974 Mehikoormas ja Piirissaarel. 
12. novembril 1974 ordineeriti Kalju Kukk aseõpetajaks ning määrati teenima Jämaja ja Anseküla kogudusi Saaremaal, mida ta teenis aastatel 1974–1976. 1978. aasta alguses määrati ta Puhja koguduse õpetajaks. Selles ametis oli ta kuni 1991. aastani, hooldades aastast 1979 ka Rannu kogudust. 
Hiljem on Kalju Kukk teeninud erinevaid kogudusi Rapla piirkonnas (Rapla, Järvakandi, lisaks hooldanud Juuru, Tori ja Vändra kogudusi). 
2012. aastal arvati Kalju Kukk emerituuri, kuid pärast sedagi on ta abistanud vaimulikke erinevate koguduste juures. 
Kalju Kukk pälvis 2018. aastal EELK aukirja. 
Tema vend Mihkel Kukk on Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, vend Joel on purjetaja, jääpurjetaja ja spordireporter. 
Kalju Kukk saadeti 19. juunil 2018 Rapla kirikust Rapla kalmistule.
Paju-võrgendikoi

Paju-võrgendikoi ("Yponomeuta rorrella") on võrgendikoi perekonda kuuluv liik pisiliblikaid.
Eestis leitud alates 2008. aastast. 2011. aastal oli neid palju Tartus Emajõe-äärsetel hõbepajudel, sama kordus 2018. aastal.
Hilda Anso

Hilda Anso (ka Hilda Heister, Ari Anzo, Ary Anso, Ary von Heister; 17. mai 1901 Tindi talu, Sürgavere vald – 21. jaanuar 1973 Heilbronn, Saksamaa) oli eesti näitleja ja lavastaja. 
Ta alustas lavategevust 1921. aastal Estonias ja oli hiljem muuhulgas Berliini Saksa riigiteatri draamanäitleja.
Isiklikku.
Ta abiellus 1926. aastal Saksamaa suurima raadioajakirja Der Deutsche Rundfunk peatoimetaja (1924–1940) parun Hans Siebert von Heisteriga.
Ta on maetud Heilbronni kalmistule Saksamaal.
Nikolai Ipatjev

Nikolai Nikolajevitš Ipatjev (vene Николай Николаевич Ипатьев; 1869 – 20. aprill 1938 Praha) oli vene sõjaväelane (staabikapten), insener ja ühiskonnategelane. Tema majas Jekaterinburgis tapeti Nikolai II koos perekonnaga.
Volmari kirikumõis

Volmari kirikumõis ehk Valmiera kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Wolmar-Wolmarshof", varem "Pastorat Wolmar", läti keeles "Valmieras mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Volmari kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Valmieras aadressil Raiņa iela 9.
Ajalugu.
Pastoraadi rajamise aeg ei ole teada. Mõisa koosseisu kuulus Muižnieksi ("Martinkaln") karjamõis, mis asus kahe kilomeetri kaugusel kirikumõisast loodes.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal neli adramaad, sellele allus 103 mees- ja 128 naishinge.
Aastal 1688 oli mõisa suurus 3 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1757 aga 4. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 17/20, aastal 1881 kuulus mõisale aga 3 ja 24/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
1909. aastal oli pastoraadi suuruseks 1016 tiinu ehk 1110 hektarit (sellest moodustas mõisamaa 357, kvoodimaa 69 ja talumaa 590 tiinu). Maa väärtuseks arvestati 369 taalrit.
Rassul Hamzatov

Rassul Hamzatovitš Hamzatov (avaari keeles ХӀамзатил Расул, IPA: [ħamzatil rasul]; vene keeles Расул Гамзатович Гамзатов "Rasul Gamzatovitš Gamzatov"; 8. september 1923 Tsada küla, Hunzahhi rajoon, Dagestan – 3. november 2003 Moskva) oli arvatavasti kõige kuulsam avaari keeles kirjutanud luuletaja. 
Tema luuletuste hulgas oli ka "Žuravali" (vene keeles «Журавли»), millest sai Nõukogude Liidus Jossif Kobzoni esituses tuntud laul Suurest Isamaasõjast.
Litóchoro

Litóchoro (kreeka keeles Λιτόχωρο), ka Jumalate linn, on Kreeka väikelinn Olümpose mäejalamil Kesk-Makedoonia piirkonnas. 
See paikneb 7 kilomeetri kaugusel Therme lahe rannast, kus asub linna raudteejaam ja mida läbib kiirtee, mis suundub 414 km kaugusele Ateenasse. Linnast jääb 22 km Katerínini, 58 km Lárisani ja 90 km Thessaloníkini.
Ajalugu.
Asulat märkis kirjalikult teadaolevalt esimesena püha Dionysius (kreeka keeles Άγιος Διονύσιος), kes külastas mäejalamit 16. sajandil.
Loodus.
Linnast algavad peaaegu kõik matkarajad Olümposele.
Zemīte vald

Zemīte vald (läti keeles "Zemītes pagasts") on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zante, Vāne, Kandava, Viesatase, Irlava ja Jaunsāti vallaga.
Valla pindala on 99 km². 2016. aasta seisuga elas seal 772 inimest. Valla keskus on Zemīte küla, vallavanem on Rita Diduha.
Ajalugu.
Zemīte valla aladel asusid varem Grenči ja Zemīte mõisa maad. Valla vana saksakeelne nimekuju oli "Samiten". Aastal 1935 oli valla pindala 90 kilomeetrit. Aastal 1945 moodustati vallas Kukši ja Zemīte külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Zemīte külanõukoguga likvideeritav Kukši külanõukogu, aastal 1965 aga likvideeritav Grenči külanõukogu. Samal aastal liideti kolhoosi Zaļā zeme alad Abava külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati Zemīte külanõukogust vald. 
Aastal 1997 liideti Matkule ja Zemīte vald Kandava linna maaterritooriumiga. Aastal 1999 moodustati Kandava linna maaterritooriumist Kandava piirkond. 2009. aastal vald taastati kui Kandava piirkonda kuuluv haldusüksus. 2021. aastal liideti vald Tukumsi piirkonnaga.
Kaitstavad mälestised.
Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Lauciņi Puuslikumägi, sealsed muinaskalmed ja hiiepaik ning Oļa ehk Uļase keskaegne kalmistu (Rootsi kalmistu). Looduskaitse all on Kanduri kalmistu tamm ja Kanduri kalmistu tamm pärn, lisaks veel arvukalt nimeta põlispuid.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 716 lätlast, 14 venelast, 29 valgevenelast, 9 ukrainlast, 2 poolakat ja 6 leedulast. 
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Zemīte

Zemīte on küla ("vidējciems") Lätis Tukumsi piirkonnas, Zemīte valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 85 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kandavast 14 ja Riiast 89 kilomeetri kaugusel. Zemītes asuvad lisaks vallamajale veel põhikool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Zemīte mõisa hoonetekompleks ja Zemīte luteri kirik, mille altar pärineb 18. sajandist.
Zemīte tekkis endisaegse Zemīte mõisa ("Samiten") keskuse juurde. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda.
Looduskaitse all on külas kasvav hobukastan ümbermõõduga 3,88 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,46 meetrit, harilik valgepöök ümbermõõduga 3,65 meetrit ja tammed ümbermõõtudega 4,9, 4,2, 5,6 ning 6,16 meetrit. 
Aastal 2018 oli külas 228 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 231.
Ida-Virumaa Tatari Kultuuri Ühing

MTÜ Ida-Virumaa Tatari Kultuuri Ühing on tatarlaste kultuuri tutvustav ühing.
Ühing asutati 1998. Ühing kasutab Jõhvis aadressil Kooli tänav 2 olevat hoonet.
Ühing on Eestis muu hulgas avaliku pidustustega tähistanud tatarlaste püha: sabantuid.
Vāne vald

Vāne vald (läti keeles "Vānes pagasts") on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zante, Matkule, Zemīte ja Kandava vallaga, Kuldīga piirkonna Kabile vallaga ning Salduse piirkonna Gaiķi ja Šķēde vallaga.
Valla pindala on 166 km². 2016. aasta seisuga elas seal 955 inimest. Valla keskus on Vāne küla, vallavanem on Daina Priede.
Ajalugu.
Zemīte valla aladel asusid varem Vāne, Varieba ja Aizupe mõis maad. Valla vana saksakeelne nimekuju oli "Wahnen". 1935. aastal oli valla pindala 60,2 kilomeetrit. 1945. aastal moodustati vallas Vāne ja Sarcene külanõukogu, vald ise likvideeriti aga 1949. aastal. 1954. aastal liideti Vāne külanõukoguga likvideeritavad Varieba ja Sarcene külanõukogu, 1973. aastal veel ka Aizupe külanõukogu. 1990. aastal moodustati külanõukogust vald.
2009. aastast kuulus vald Kandava piirkonda, 2021. aastal liideti see Tukumsi piirkonnaga.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Aizupe mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber ja tallid) ning Vāne luteri kirik koos selle seinamaalingute fragmentidega. Kohaliku kaitse all on hiiepaik Zāģeri Kuradikivi ja Aizupe mõisa kelder.
Suuremad jõed on Amula ja Imula. Looduskaitse all on Cimmermaņi kaldapealne (osaliselt Matkule vallas) ja arvukalt nimeta põlispuid.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 944 lätlast, 16 venelast, 19 valgevenelast, 10 ukrainlast, 4 poolakat ja 16 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Vāne

Vāne on küla ("vidējciems") Lätis Tukumsi piirkonnas, Vāne valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 85 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kandavast 23 ja Riiast 107 kilomeetri kaugusel. Vānes asuvad lisaks vallamajale veel põhikool, kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu.
Vāne tekkis endisaegse Vāne mõisa ("Wahnen") keskuse juurde. Sealne luteri kirik valmis aastal 1663. Kirik ja selle seinamaalingute fragmendid on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Looduskaitse all on pärn ümbermõõduga 3,55 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,2 meetrit, saar ümbermõõduga 3,87 meetrit, saar ümbermõõduga 3,68 ja kõrgusega 20 meetrit, saar ümbermõõduga 3,69 ja kõrgusega 18 meetrit, harilik hobukastan ümbermõõduga 3,35 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,3 meetrit ja tamm ümbermõõduga 4,8 meetrit. Veel on kaitse all üks hobukastan.
Aastal 2018 oli külas 246 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 232.
Horace Lawson Hunley

Horace Lawson Hunley (20. juuni 1823 – 15. oktoober 1863) oli lõunaosariikide mereväeinsener Ameerika kodusõjas. Tema ehitatud allveelaev H. L. Hunley (nimetatud tema järgi pärast tema surma) on ajaloos esimene, millega suudeti vaenlase laev uputada. 17. veebruaril 1864 hävitati torpeedorünnakuga USS Housatonic. Allveelaev ise sai plahvatusest niipalju kahju, et sadamasse enam ei jõudnud. Rünnakus Hunley ei osalenud. Ta hukkus 1863 allveelaeva katsetamisel.
Ukraina Kultuurharidusühing Prosvita

Ukraina Kultuurharidusühing Prosvita on Tallinnas tegutsev Eesti ukrainlaste ühing, mis tutvustab Ukraina kultuuri. Ühing asutati hiljemalt 1997. Ühingu eesotsas on Oksana Mamutova.
Ühing on korraldanud slaavi kirja- ja kultuuripäevade raames toimuvat Ukraina kultuuri päevade kontserti.
Zante vald

Zante vald (läti keeles "Zantes pagasts") on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vāne, Zemīte ja Viesatase vallaga ning Salduse piirkonna Remte ja Gaiķi vallaga.
Valla pindala on 96 km². 2016. aasta seisuga elas seal 575 inimest. Valla keskus on Zante küla, vallamaja asub aadressil Skolas iela 8. Vallavanem on Jānis Kālis.
Suurim jõgi vallas on Amula. Looduskaitse all on arvukalt nimeta põlispuid.
Ajalugu.
Zante valla aladel asusid varem Plāņi, Jaundzirase ja Aizupe mõisade maad. Valla vana saksakeelne nimekuju oli "Santen". Aastal 1936 oli valla pindala 86,7 kilomeetrit ja seal oli 1800 elanikku; neist 27% moodustasid sakslased. Aastal 1945 moodustati vallas Zante ja Dzirase külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Zante külanõukoguga likvideeritav Dzirase külanõukogu. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald.
2009. aastast kuulus vald Kandava piirkonda, aastal 2021 liideti see aga Tukumsi piirkonnaga.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Venteri linnamägi ja Venteri muinaskalmed (Kalmemägi või Ohvrimägi). Kohaliku kaitse all on Zante tuulik ja Dārziņi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 545 lätlast, 15 venelast, 2 valgevenelast, 3 ukrainlast, 3 poolakat ja 17 leedulast.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Zante

Zante on küla ("vidējciems") Lätis Tukumsi piirkonnas, Zante valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 132 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kandavast 26 ja Riiast 99 kilomeetri kaugusel. Zantes asuvad lisaks vallamajale veel põhikool, kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu.
Zante tekkis endisaegse Lielzante mõisa ("Groß-Santen") keskuse juurde. Nõukogude ajal ehitati see välja kui kohaliku kolhoosi keskasula. Zantes asub Kura koti muuseum.
Küla järgi on nime saanud Zebre kihistu Zante kihistik.
Zantes asuvad Zante tuulik ja Dārziņi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Aastal 2018 oli külas 254 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 256.
Niangi

Niangi (gruusia keeles "ნიანგი", "krokodill") oli gruusia huumoriajakiri, mis asutati 3. juunil 1923 Tbilisis ja ilmus 2 korda kuus. Aastatel 1924–1930 ilmus väljaanne ajalehes Mush rubriigina "Tartarozi". 1931. aastal hakkas ilmuma iseseisva ajakirjana Krokodill.
Ajakirjas avaldati satiirilisi ja humoorikaid lugusid, šarže ja karikatuure. Eri aegadel töötasid Krokodilli toimetajatena Silibistro Todria, Sandro Euli, Grigol Abashidze, Vakhtang Chelidze, Nodar Dumbadze, Zurgan Gemazashvili, Zaur Bolkvadze, Zhani Sikharulidze ja teised. Kaastööd tegid tuntud Gruusia kirjanikud, ajakirjanikud, kunstnikud ja karikaturistid: Zaliko Sulakauri, Kemo (Nika Kemularia), Irakli Toidze, Besik Dugashvili, Revaz Jashi, Marika Kandelaki ja paljud teised.
Lisaks ajakirjale ilmus igal aastal huumoriraamatute sari "Krokodilli raamatukogu", kus avaldati aasta parimaid humoorikaid teoseid. 
1981. aastal oli tiraaž 150 000 eksemplari.
1990. aastatel ilmus ajakiri ebaregulaarselt, kuni väljaandmine lõpetati.
2011. aasta juunis taastati ajakirja väljaandmine.
Veide kirikumõis

Veide kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Wolmar-Weidenhof", läti keeles "Veides mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmieras aadressil Veides iela 2.
Freymann (täpsustus)

Freymann on mitme aadlisuguvõsa nimi:
Äigu murd

Äigu murd on endine paemurd Saare maakonnas Saaremaa vallas Vanamõisa külas. Murd on tunnistatud ürglooduse objektiks.
Murd on Äigu kihtide stratotüüp.
Murrus paljanduvad ligi meetri kõrgused paekiviseinad. Tegemist on helehalli lainja tekstuuriga krinoidlubjakiviga, milles esinevad õhukesed roheka savi vahekihid.
Gustav Ladva

Gustav Ladva (22. august 1929 – 23. juuni 1968 Tartu) oli eesti poksija.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1939. aastal II koha, kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1942. aastal 3. koha ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1943. aastal 2. koha.
Ta oli Eesti NSV meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1948. aastal. 
Ta küüditati koos vanematega 1949. aastal Siberisse ning määrati asumisele Omski oblastisse. Ta vabanes asumiselt 20. juulil 1950.
Viita kaitsekraav

Viita kaitsekraav on sõjaaegne kaitsekraav Saare maakonnas Saaremaa vallas Rootsikülas. Kaitsekraav on tunnistatud ürglooduse objektiks. Kaitsekraavi juures on endisaegne Viita talu paemurd, mis oli oluline väljasurnud kalade ja erüpteriidide leiukoht. Murd aeti 1970. aastatel kinni. Kaitsekraav on Rootsiküla lademe Viita kihtide stratotüüp.
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud

See artikkel toob 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste osalejariikide võistkondade koosseisud. 
A-alagrupp.
Egiptus.
Peatreener Héctor Cúper
Venemaa.
Peatreener: Stanislav Tšertšessov
Saudi Araabia.
Peatreener Juan Antonio Pizzi
Uruguay.
Peatreener: Óscar Tabárez
B-alagrupp.
Iraan.
Peatreener Carlos Queiroz
Maroko.
Peatreener Hervé Renard
Portugal.
Peatreener: Fernando Santos
Hispaania.
Peatreener: Fernando Hierro
C-alagrupp.
Austraalia.
Peatreener Bert van Marwijk
Taani.
Peatreener Åge Hareide
Prantsusmaa.
Peatreener: Didier Deschamps
Peruu.
Peatreener Ricardo Gareca
D-alagrupp.
Argentina.
Peatreener: Jorge Sampaoli
Horvaatia.
Peatreener: Zlatko Dalić
Island.
Peatreener: Heimir Hallgrímsson
Nigeeria.
Peatreener Gernot Rohr
E-alagrupp.
Brasiilia.
Peatreener: Tite
Costa Rica.
Peatreener: Óscar Ramírez
Serbia.
Peatreener: Mladen Krstajić
Šveits.
Peatreener: Vladimir Petković
F-alagrupp.
Saksamaa.
Peatreener: Joachim Löw
Mehhiko.
Peatreener Juan Carlos Osorio
Lõuna-Korea.
Peatreener: Shin Tae-yong
Rootsi.
Peatreener: Janne Andersson
G-alagrupp.
Belgium.
Peatreener Roberto Martínez
Inglismaa.
Peatreener: Gareth Southgate
Panama.
Peatreener Hernán Darío Gómez
Tuneesia.
Peatreener: Nabil Maâloul
H-alagrupp.
Colombia.
Peatreener José Pékerman
Jaapan.
Peatreener: Akira Nishino
Poola.
Peatreener: Adam Nawałka
Senegal.
Peatreener: Aliou Cissé
Ukraina Kaasmaalaskond Sillamäe Vodograi

MTÜ Ukraina Kaasmaalaskond Sillamäe Vodograi on Sillamäel tegutsev Eesti ukrainlaste ühing. Ühingu eesmärkide seas on tutvustada ukraina kultuuri. Ühing asutati 2000.
Ühingu juures tegutseb folkloorirühm Vodograi, pühapäevakooli folklooriansambel Rushnichok, Ukraina käsitöö õppering. Ühing peab üleval pühapäevakooli.
Virgil van Dijk

Virgil van Dijk (sündinud 8. juulil 1991 Bredas) on Hollandi jalgpallur, Hollandi jalgpallikoondise ja Inglismaa kõrgliiga klubi Liverpooli kaitsja. Ta on Hollandi koondise kapten.
Van Dijk alustas klubikarjääri 2011. aastal kodumaal Groningenis. Seejärel suundus ta 2013. aastal Šotimaa klubisse Celtic, millega tuli kahel hooajal järjest Šotimaa meistriks ja nimetati mõlemal hooajal Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2015–2018 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Southampton. 2016. aastal valiti ta Southamptoni aasta mängijaks.
Liverpooliga liitus ta 2018. aasta jaanuaris. Liverpool maksis tema eest 75 miljonit naela, mis teeb temast kõigi aegade kallima kaitsja. Hooajal 2018–19 valiti ta Premier League'i hooaja parimaks mängijaks ja liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ning 2019. aastal Liverpooli aasta mängijaks. Lisaks võitis ta 2018–19 Liverpooliga Meistrite Liiga.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi ta 10. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Kasahstani vastu. Esimest korda kandis ta kaptenipaela 23. märtsil 2018 sõprusmängus Inglismaa vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 26. märtsil 2018 sõprusmängus Portugali vastu.
David Hawkins

David Ramon Hawkins (3. juuni 1927 Milwaukee, Wisconsin – 19. september 2012 Sedona, Arizona) oli USA psühhiaater ja vaimne õpetaja. 
Hawkins töötas New Yorgi osariigis psühhiaatrina ning juhatas suurt psühhiaatriaasutust. Pärast arstitegevusest loobumist 1980 elas ta tagasitõmbunult ning tegeles seitse aastat peamiselt spirituaalsuse ja teadvusega. Aastal 1995 avaldas ta raamatu "Power vs. Force".
Hawkins püüdis edendada inimese spirituaalsust. Tema õpetuse järgi on vaimne kasv kõige sügavam vahend kannatuse leevendamiseks selles maailmas. Hawkinsi järgi elavad inimesed erinevatel teadvuse tasanditel ning võtavad tegelikkust ja tõde vastu vastavalt oma tasandile.
Elukäik.
Hawkins kasvas üles Wisconsini osariigis, õppis Wisconsini meditsiinikolledžis psühhiaatriat ja oli teise maailmasõja ajal lühikest aega sapöör. 
Kuni 1980. aastani juhatas Hawkins New Yorgi osariigis Manhassetis tollal riigi suurimat psühhiaatriasutust North Nassau Mental Health Center. Enda sõnul elas ta 38-aastaselt läbi äkilise valgustumise. Ta tõmbus seitsmeks aastaks tagasi Arizona osariiki Sedonasse, et end erakuna "vaikuses vaimselt täiustada". Pärast ühiskonda naasmist uuris ta teadvust, pidas ettekandeid ja kirjutas raamatuid. Raamatuga "Power vs. Force" sai ta tuntuks. Seda on tõlgitud 15 keelde ning mitmes riigis oli see bestseller. 
Teadvuse tasandite kalibreerimine.
Hawkinsi töid läbib kontseptsioon teadvuse tasandite kalibreerimisest, mis põhineb nn rakenduslikul kinesioloogial. Teadvuse tasandeid kalibreeritakse logaritmilisel skaalal vahemikus ühest kuni tuhandeni ning seda rakendatakse nii inimeste, raamatute, õpetuste kui ka organisatsioonide, asutuste ja ettevõtete ning mitmesuguste toodete suhtes, et määratleda nende "tõeväärtust". Tulemuseks on kõikehõlmav "teadvuse kaart", milles igale nähtusele on omistatud kindel arv-väärtus.
Kuulipildujate loend

Siin on loetletud kuulipildujaid, nii kergekuulipildujaid kui ka raskekuulipildujaid kuid mitte püstolkuulipildujaid.
Balti Venemaa Uurimise Keskus

Balti Venemaa Uurimise Keskus on eraalgatuslik uurimisasutus, mis on 1998. aastal registreeritud osaühinguna Eestis.
Asutuse eesmärk on informeerida Venemaal toimuvast ja anda hinnanguid Venemaal toimuva mõjust Balti regioonile. 2002. aastast on asutuse direktor Vladimir Juškin, varem oli direktor Marko Mihkelson.
Eesti Välisinvestorite Nõukogu

Eesti Välisinvestorite Nõukogu (inglise "Foreign Investors' Council in Estonia", lühendatult FICE) on Eesti majandusolusid selgitav ja Austria, Taani, Soome, Saksamaa, Hollandi, Norra, Rootsi ja Prantsusmaa välisinvestoritega koostööd tegev grupp. FICE nimetab ennast lobitöö tegijaks.
FICE eesotsas on Helena Almqvist.
N. A. Naseer

N. A. Naseer (sündinud 10. juunil 1962 Ernakulami ringkonnas Kerala osariigis Indias) on India loodusfotograaf, looduskaitsja ja publitsist.
Ta on enam kui 40 aastat rännanud ja teinud looduspilte Lääne-Ghatidi metsades Lõuna-Indias. Naseer teeb kaastööd India loodusajakirjadele, avaldab loodusfotosid ja looduskaitselisi kirjutisi. 
Ta harrastab võitluskunste, "tai chi"d ja joogat ning on tegutsenud nende õpetajana.
Naseeri emakeel on malajalami keel. Esimene emakeeles ilmunud raamat metsikust loodusest on pärit Naseeri sulest.
Kustav Soosild

Kustav Soosild (kuni 8. aprillini 1937 Kustav Stolzen; 21. veebruar / 6. märts 1903 Tallinn – 4. veebruar 1944 Białystok, Białystoki ringkond, okupeeritud Poola) oli eesti poksija.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 2. koha aastatel 1924 ja 1925. 
Ta osales 1926. aastal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) ühe korra Eesti ja Soome maavõistlusel, kus kaotas oma kohtumise ning ühe korra Eesti ja Läti maavõistlusel, kus kaotas samuti oma kohtumise.
Ta võitles teises maailmasõjas vabatahtlikuna idarindel. Arvatavasti sai ta rindel haavata ning suri 4. veebruaril 1944 Białystokis, mis tol ajal oli kaugel rinde tagalas.
Mait Pärt

Mait Pärt (sündinud 12. juulil 1946 Raasiku vallas) on eesti insener ja karikaturist.
Ta on lõpetanud Aruküla koolis seitsmenda klassi, seejärel lõpetanud 1964. aastal Ehitus-ja Mehaanikatehnikumi ehituse erialal. 
Teenis aega Tallinna lähistel piirivalvekordonis, seejärel töötas viis aastat Tallinna Sanitaartehniliste Tööde Valitsuses meistri ja töödejuhatajana, siis kolm aastat osakonnajuhatajana. Oli Siseministeeriumi konstrueerimisbüroo insener ning kaks aastat tootmiskoondises Mistra juhtiv konstruktor ning siis aasta Kultuurimälestiste RPI juhtiv insener. 1980. aastal kolis Saaremaale, kus algul töötas Kingissepa rajooni Põllumajandusvalitsuses, hiljem 15 aastat AS Saare Ehitusprojektis vaneminsenerina ja tehnoloogiaosakonna peainsenerina. Seejärel töötas Kuressaare veevärgis klienditeeninduse osakonna juhataja ja juhataja asetäitjana.
Tema karikatuure on avaldatud ajalehtedes Harju Elu, Kommunismiehitaja ja Meie Maa. Kokku on trükis avaldatud üle 1000 tema karikatuuri.
BMW M30

BMW M30 on rida-6 SOHC bensiinimootor, mida toodeti aastatel 1968–1994. Oma 28-aastase tootmisperioodi jooksul leidis see kasutamist mitme BMW mudeli juures.
Esimesed mudelid, mis kasutasid M30 mootorit, olid E3 2500 ja 2800 sedaanid. Algsed M30 mudelid toodeti töömahuga 2,5–3,0 liitrit, kuid hiljem lisandusid ka suurema töömahuga, kuni 3,4-liitrised mootorid.
Esialgu oli mootori kood M06, kuid hiljem 1980. aastate keskel nimetati see ümber M30. Mootorite hüüdnimedeks said Big Six ja Senior Six, pärast seda kui M20 rida-6 mootoreid hakati tootma, 1970. aastate lõpus.
Pärast DOHC M50 mootori kasutuselevõttu 1990. aastal hakkas M30 järk-järgult välja surema.
Ward'si hinnangul on M30 üks paremaid mootoreid, mis on 20. sajandil toodetud.
Areng.
M30 mootoreid hakati tootma 1960. aastate lõpul, kaudselt põhineb see BMW M10 mootoril, mida kasutati esmakordselt "Neue Klasse" BMW 1500-l. Mitmed tehnoloogiad, sealhulgas profiil madaldamine pöörates plokki 30 kraadi kaldu paremale, crossflow plokikaas ja ketiga SOHC on ühised M10 ja M30 vahel. Sarnastustest rääkides võib välja tuua ka malmist ploki, alumiiniumist kaanega ja ka sepistatud väntvõllu. Esimesed kaks mootorit, mis kasutusele võeti, olid 2,8- ja 2,5-liitrine, mõlemad lühikese kolvikäiguga mootorid olid sama silindri läbimõõduga.
M30B35LE/M90.
M30B35LE mootorit, mida nimetatakse ka M90-ks, kasutati aastatel 1979–1982 mitmetel mudelitel. See ühendab mootorispordi BMW M88 DOHC mootori plokk ja M30 mootori SOHC plokikaas.
Turbomootorid.
M30 kasutati ka turboülelaaduriga M102 ja M106 mootorite baasmootorina.
Alpina B10 Biturbo kasutas M30 modifitseeritud versiooni, kahe turbolaaduri ja sepistatud kolbidega. Mootori võimsus oli 265 kW (355 hj) 6000 p/min juures ja 520 N⋅m 4000 p/min juures ning see tegi sellest autost maailma kiireima sedaani. Viimased 50 M30 plokki saadeti Alpinasse, et kasutada neid viimases 50 B10 Biturbo tootmiseks.
M102.
M102 toodeti aastatel 1980–1982 ja M102 oli BMW esimene kuuesilindriline turbomootor.
M102 võimsus on 188 kW (252 hj) ja seda kasutati E23 7. seeria mudelitel, mis kandsid tähistust 745i.
M106.
M106 (nimetatakse ka M30B34MAE) asendas eelkäija M102 ja seda toodeti aastatel 1982–1986.
Héctor Bellerín

Héctor Bellerin Moruno (sündinud 19. märtsil 1995 Barcelonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.
Bellerin alustas jalgpallurikarjääri ründajana tuntud jalgpalliklubi FC Barcelona ridades. 2011. aasta suvel läks ta üle Londoni Arsenali ja hakkas seal treenima kaitsemängijana. Tema kiirus, oskuslik palliga liikumine ja täpsus on aidanud tal enda tiimile luua võistlusmängudes mitmeid häid võimalusi. 21. novembril 2016 kirjutas ta alla pikaajalisele lepingule, mis sidus ta Londoni Arsenaliga 2023. aastani.
Bellerin mängis riikidevahelistes mängudes Hispaania esindusmeeskonna pallurina juba 15. eluaastast. Ta tegi debüüdi Hispaania A-koondises 2016. aastal, pärast mida valiti ta mängima ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Klubikarjäär.
Bellerin on sündinud Kataloonias Barcelonas. Klubijalgpallikarjääri alustas ta FC Barcelona noorteklubides. Sealt liikus ta 2011. aasta suvel Londoni Arsenali, kus kirjutas alla oma esimesele kutselise jalgpalluri lepingule 2013. aasta juulis. Oma debüüdi tegi ta Arsenaliga 25. septembril 2013 West Bromwich Albioni vastu, mille Arsenal võitis penaltiseeriaga pärast 1:1 viigiseisu. Bellerin sai selles mängus kaasa teha 25 minutit. 
Kaks kuud hiljem liitus ta laenu eesmärgil kaheks kuuks Inglismaa esiliigas mängiva jalgpalliklubi Watfordiga. Debüüdi Watfordis tegi ta kaheksa päeva pärast laenulepingu sõlmimist Yeovil Towni vastu. Laenulepingut pikendati hooaja lõpuni, kuid ta kutsuti tagasi Arsenali 2014. aasta veebruaris.
Meistrite Liiga debüüdi tegi ta 16. septembril 2014 2:0 kaotusega lõppenud mängus Dortmundi Borussia vastu. Esimese värava Arsenali meeskonnas lõi ta 1. veebruaril 2015 5:0 võidumängus Aston Villa vastu.
Esimest korda valiti ta esikoosseisu 2015. aasta FA karikafinaalis 30. mail, aidates enda tiimil võita Aston Villa vastu 4:0 Wembley staadionil. Ta sõlmis uue pikaajalise lepingu enne 2015/16. hooaja algust. Sel hooajal oli ta kolmas mängija Arsenali hooaja parimate mängijate hääletuses. 21. novembril 2016 sõlmis ta Arsenaliga uue pikaajalise lepingu, mis kehtib kuni 2023. aastani.
Aastatel 2021–2022 oli ta Arsenalist laenul Hispaania klubis Real Betis. Pärast seda mängis ta FC Barcelonas, kus pidas 2022–2023 vaid 3 mängu.
Aastal 2023 kuulus ta Lissaboni Sportingu ridadesse, sama aasta suvel liitus uuesti Real Betisiga.
Koondisekarjäär.
Bellerin mängis Hispaania noortekoondises nii U16, U17, U19 kui ka U21 vanuseklassis, kokku 37 mängus. U21 noortekoondises tegi ta debüüdi 30. märtsil 2015, kui ta mängis 90 minutit 4:0 võidetud sõpruskohtumises Valgevenega.
29. mail 2016 tegi ta Hispaania A-koondises debüüdi, alustades mängu põhikoosseisus sõpruskohtumises Bosnia ja Hertsegoviina vastu, mille Hispaania võitis 3:1. Kaks päeva hiljem valiti ta 2016. aastal toimuvate jalgpalli Euroopa meistrivõistluste meeskonda, kus ta aga mängida ei saanud.
LAG 40

LAG 40 on Hispaanias alates 1984. aastast toodetav 40 mm automaatgranaadiheitja.
Relva valmistab Santa Bárbara Sistemas, mis kuulub USA ettevõttele General Dynamics.
Granaadiheitjat kasutavad lisaks hispaanlastele ka Brasiilia ja Colombia merevägi.
Tigre

Tigre on Hispaanias toodetud vintpüss. 
Tigre vintpüsse toodeti alates 1915. aastast kuni 1930. aastateni. Need olid laialdaselt kasutusel Hispaania kodusõjas.
Sandesh Kadur

Sandesh Kadur (sündinud 19. novembril 1976 Bangalore'is Karnataka osariigis Indias) on India loodusfilmilooja ja loodusfotograaf. 
Tema loodud dokumentaalfilme on näidatud televisioonis, sealhulgas kanalitel National Geographic, BBC, Discovery ja Animal Planet. 2016. aastal võttis ta osa mitmel filmikonkursil auhinnanominatsiooni saanud BBC dokumentaalfilmi "Planet Earth II" loomisest.
Kadur on kirjutanud mitu raamatut, sealhulgas 2013. aastal "Himalaya: Mountains of Life".
Berens

Berens oli Rostockist pärit Riia literaadi- ja Liivimaa ning Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Berensi suguvõsaliin algab Hans Berensiga, kes oli XVII sajandil Rostockis õllepruul. Tema poeg Hans Heinrich Berens (1643−1701) siirdus Riiga, kus ta tõusis raehärraks. Tema pojast kaupmees Arend Berensist (1687−1747) sai alguse suguvõsa vanem liin, mis oli alles veel XIX sajandi keskel; sellest harust võrsus mitu Riia raehärrat. Hans Heinrichi teine poeg Gottfried Berens (1691−1725) rajas noorema liini. 
Viimase pojapoeg kapten Melchior Gottfried von Berens (1764−1796) tõsteti Vene aadliku seisusse ja võeti 1795. aastal Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse; tema järeltulijad immatrikuleeriti 1797. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 
Adam Heinrich Berends (1742−1786), Venemaa keisririigi sõjaväelane aadeldati 1785. aastal Venemaal ja järglased kanti 1791. aastal Moskva kubermangu ja 1853. aastal Jaroslavli kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Suguvõsa aadliliin kustus 1919. aastal.
Square Up

Square Up on kolmas minialbum K-pop bändilt BLACKPINK.
Albumil on 4 laulu, mille juhtivsingel on "Ddu-Du Ddu-Du" (Korea: 뚜-두 뚜-두).
Eesti Väliskaubanduse Liit

Eesti Väliskaubanduse Liit (lühendatult EVL; varasema nimega Eesti Eksportnõukogu; inglise keeles "Estonian Trade Council", lühendatult ETC) on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on edendada Eesti eksporti.
EVL asutati 1992 nime all Eesti Eksportnõukogu. Aastast 1998 kannab EVL nime Eesti Väliskaubanduse Liit.
Piiriveekogude kaitse ja säästliku kasutamise Eesti-Vene ühiskomisjon

Piiriveekogude kaitse ja säästliku kasutamise Eesti-Vene ühiskomisjon (ka Eesti-Vene piiriveekogude kaitse ja kasutamise ühiskomisjon) on Eesti ja Venemaa ühine komisjon, mis tegeleb kahe riigi piiriveekogudega (eelkõige Peipsi-Pihkva järv, Narva jõgi ja Narva veehoidla) seonduvaga. Koostööd tehakse muu hulgas keskkonnaseire andmete vahetamisel, keskkonnaseire meetodite ühtlustamisel, samuti korraldatakse ühiseid teemakohaseid arutelusid.
Komisjon moodustati 1997 sõlmitud Eesti-Vene piiriveekogude kaitse ja säästliku kasutamise koostöö kokkuleppe alusel.
Hervé Renard

Hervé Jean-Marie Roger Renard (sündinud 30. septembril 1968 Aix-les-Bains's) on Prantsusmaa jalgpallitreener ja endine mängija.
Tema mängija karjäär kestis aastatel 1983–1998. Ta mängis Prantsusmaa klubides AS Cannes (1983–1990), Stade de Vallauris (1991–1997) ja SC Draguignan (1997–1998). Tema mängijapositsioon oli kaitsja.
Pärast mängijakarjääri lõppu alustas ta treenerikarjääri. 1999–2001 juhendas ta amatöörklubi SC Draguignan, kus ta karjääri viimased aastad mängis. 2004. aastal juhendas ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubi Cambridge United ja seejärel Vietnami kõrgliiga klubi Nam Định. Aastatel 2005–2007 oli ta Prantsusmaa klubi AS Cherbourg peatreener.
Aastatel 2008–2010 oli ta Sambia jalgpallikoondise peatreener. 2010. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel jõudis ta koondisega veerandfinaali, mis oli Sambia parim tulemus turniiril 14 aasta jooksul. Pärast seda oli ta 2010. aasta aprillist oktoobrini Angola koondise peatreener.
2011. aastal oli ta Alžeeria klubi USM Alger peatreener. Juba samal aasta naasis ta Sambia koondise peatreeneri kohale. 2012. aastal võitis ta Sambia koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel langeti aga juba alagrupiturniiril.
Suurema osa hooajast 2013–2014 oli ta Prantsusmaa kõrgliiga klubi Ligue 1 Sochaux-Montbéliard peatreener. Sochaux-Montbéliard jäi liigas 18. ja langes kõrgliigast välja.
2014. aasta juulis määrati ta Elevandiluuranniku jalgpallikoondise peatreeneriks. 2015. aastal võitis ta koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. Renard sai sellega esimeseks, kes oli võitnud Aafrika rahvaste karikavõistlused kahe erineva koondisega.
2015. aasta mais määrati ta Prantsusmaa kõrgliiga Lille'i peatreeneriks. Ta vallandati aga juba sama aasta novembris, kuna Lille oli 13 liigamänguga kogunud ainult 13 punkti.
2016. aasta veebruaris asus ta juhendama juba kolmandat Aafrika koondist, saades Maroko jalgpallikoondise peatreeneriks. Ta viis 2017. aasta novembris koondise esimest korda pärast 20 aastast vaheaega maailmameistrivõistlustele. Samal kuul pikendati tema lepingut kuni 2022. aastani. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel langes Maroko konkurentsist kaheksandikfinaalis ning Renard astus pärast seda tagasi.
2019. aasta juulis sai Renard Saudi Araabia jalgpallikoondise peatreeneriks.
Tite

Adenor Leonardo Bacchi (tuntud enam nime all Tite; sündinud 25. mail 1961 Caxias do Sulis) on Brasiilia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
2014. aasta detsembris määrati ta Brasiilia kõrgliiga klubi Sport Club Corinthians Paulista peatreeneriks. 2015. aasta Brasiilia kõrgliiga hooajal tuli Corinthians kõige suurema ülekaaluga Brasiilia meistriks alates praeguse turniiriformaadi sisse seadmisest.
2016. aasta juunis sai ta Brasiilia jalgpallikoondise peatreeneriks. Tema juhendamisel saavutas Brasiilia koondis seitse võitu järjest, millega kvalifitseeruti esimesena koondisena pärast korraldajamaad 2018. aasta maailmameistrivõistlustele. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel langes Brasiilia välja veerandfinaalis. 2019. aastal võitis ta Brasiiliaga Copa América, kuid kolm aastat hiljem langeti 2maailmameistrivõistlustel taas välja veerandfinaalis. Pärast 2022. aasta maailmameistrivõistlusi astus Tite Brasiilia koondise peatreeneri kohalt tagasi (ta oli juba sama aasta veebruaris öelnud, et lõpetab koondise juures pärast maailmameistrivõistlusi).
2023. aasta oktoobris asus ta juhendama Brasiilia kõrgliigaklubi Flamengo. Tema leping Flamengoga kehtib kuni 2024. aasta lõpuni.
Roodepoort

Roodepoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Johannesburgi linnaringkonnas.
1884. aastal leiti piirkonnas kulda ja Roodepoort tekkiski kullakaevandajate asulana. Omavalitsusliku staatuse sai Roodepoort 1903. aastal. Linnaks sai Roodeport 1977. aastal, kui temaga liideti Hamburgi, Florida ja Maraisburgi linnad. Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Roodepoort enam iseseisev omavalitsus, vaid kuulub Johannesburgi linnaringkonna koosseisu.
Roodepoortis asub Walter Sisulu Riiklik Botaanikaaed.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Roodepoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 51,42%, valgeid 35,40%, värvilisi 8,23%, India või Aasia päritolu inimesi 4,01% ja teisi 0,94%. Inglise keelt pidas emakeeleks 29,81%, afrikaani keelt 23,97%, suulu keelt 9,02%, tsvana keelt 8,84%, pedi keelt 4,91%, koosa keelt 4,80%, sotho keelt 4,54%, venda keelt 3,92%, tsonga keelt 2,79% ja ndebele keelt 2,52%.
Murali Dhar Parashar

Murali Dhar Parashar (sündinud 8. juulil 1961 Ranthambore Fortis Rajasthani osariigis Indias) on India loodusfotograaf ja kunstnik. 
Tema eestvõttel rajati 1982. aastal Ranthambhore'i kunstikool ja Metsiku Looduse Kaitse Selts.
Stockholmi Eesti Kabaree Teater

Stockholmi Eesti Kabaree Teater oli rootsieestlaste harrastusteater Stockholmis.
Kabareeteater asutati 1985. aasta kevadel eesmärgiga pakkuda eesti publikule algupäraseid teatrilavastusi muusikali-kabaree vormis. Stockholmi Eesti Kabaree Teatri mõtte algataja ja lavastuste autor oli Hando Kask, kes esines algul Suune Sepiku varjunime all.
Esinemised.
"Kohtumine"
"Mingem üles mägedelle"
"Wii-raltiana"
Teatritrupp.
Näitejuht: Hando Kask.
Näitlejad, lauljad: Liisa Aus, Mikaela Bolliger, Ann Jürisoo, Mart Jürisoo, Valdo Kask, Katrin Meerits, Avo Mölder, Piia Paljak, Ivo Parik, Leane Parik, Mikko Pulkkinen, Anne-Pii Saare, Jaan Seim, Jüri Seim, Teet Sirotkin, Toomas Tuulse.
Tehniline meeskond: Jaan Joandi, Eha Laine Kask, Mango Kask, Taavo Kask, Sirje Kirs, Stellan Särlefalk.
Püstolkuulipildujate loend

Selles loendid on kirjas püstolkuulipildujad.
Boksburg

Boksburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.
Boksburg on asutatud 1887. aastal seoses kullakaevanduste rajamisega ümbruskonnas. Linnaõigused sai Boksburg 1903. aastal.
Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Boksburg enam iseseisev omavalitsus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boksburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 56,71%, valgeid 28,38%, värvilisi 11,63%, India või Aasia päritolu inimesi 2,47% ja teisi 0,81%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 28,46% inimesi, inglise keelt 18,63%, suulu keelt 14,83%, pedi keelt 9,09%, koosa keelt 8,21%, sotho keelt 7,41%, tsonga keelt 4,25%, tsvana keelt 1,99%, ndebele keelt 1,45%, venda keelt 1,17%, svaasi keelt 1,17%, viipekeelt 0,30% ja teisi keeli 3,03%.
Ekspressionism (muusika)

Ekspressionism on muusikastiil, mis iseloomustab helilooja hingelist tormlemist väljendavat ekstravagantset ja kaootilist muusikat. Puhas ekspressionistlik muusika otsekui kirjeldab helilooja psühhogrammi.
Kitsas tähenduses hõlmab ekspressionism enamikku Arnold Schönbergi aastatel 1908–1921 loodud varast atonaalset, dodekafoonia eelset muusikat. Antud tähenduses on ekspressionistlikud ka Schönbergi õpilaste Alban Bergi ja Anton Weberni mõningad teosed. 
Sõna ekspressionism kasutatakse vahel ka laiemalt, et iseloomustada muud sarnaste omadustega muusikat. Kohati on peaaegu võimatu piiritleda muusikalist ekspressionismi ainult Uue Viini koolkonna vaba-atonaalse muusikaga ja jätta välja Gustav Mahler, Richard Strauss, Aleksandr Skrjabin, Josef Matthias Hauer, Igor Stravinski, Karol Szymanowski, Béla Bartók, Paul Hindemith, Charles Ives või Ernst Krenek. Lisaks on ekspressionistlikeks liigitatud ka mõningaid 1920. aastatest pärinevaid Kurt Weilli, Paul Hindemithi ja Ernst Kreneki muusikateatriteoseid. Olles küll muusikaliselt liikunud edasi muude muusikastiilide suunas, on nad tekstiliselt ja visuaalselt säilitanud ekspressionistliku väljenduse. 
Ekspressionismist veelgi laimas tähenduses, enamasti omadussõna "ekspressionistlik" kujul, räägivad tavaliselt ajakirjanikud, kes kasutavad seda iga ajastu muusika kohta, milles sidususest ja piirangutest on olulisem intensiivne väljenduslaad.
Ekspressionistliku muusika stiilimudel.
Schönbergi, Bergi ja Weberni ekspressionistlikus helikeeles on võetud küll üle Richard Wagneri kromaatiline meloodia ja harmoonia, kuid välditud on kadentse, kordusi, sekventse, tasakaalustatud fraase ning seotust valmis vormiliste ja faktuuriliste mudelitega.
Randburg

Randburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Johannesburgi linnaringkonnas.
Randburg sai linnaõigused 1959. aastal. Linn on saanud nime Lõuna-Aafrika Vabariigi rahaühiku randi järgi. Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Randburg enam iseseisev omavalitsus, vaid kuulub Johannesburgi linnaringkonda.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Randburgi elanikest valgeid 45,66%, mustanahalisi aafriklasi 36,78%, värvilisi 8,59%, India või Aasia päritolu inimesi 7,48% ja teisi 1,50%. Inglise keelt pidas emakeeleks 52,04% inimestest, afrikaani keelt 17,65%, suulu keelt 6,60%, tsvana keelt 4,12%, koosa keelt 2,98%, pedi keelt 2,88%, sotho keelt 2,74%, ndebele keelt 2,21%, tsonga keelt 1,62% ja venda keelt 1,46%.
Hando Kask

Hando Kask (sündinud 7. jaanuaril 1938 Tallinnas) on Eesti päritolu Rootsi arhitekt ja eesti kultuuritegelane Rootsis. Ta tegutses ka näitekirjaniku, lavastaja, luuletaja ja tõlkijana.
Elukäik.
Varajane lapsepõlv möödus Loksal. Põgenes koos ema, 9-aastase õe, 6-kuuse venna ja 78-aastase vanaemaga 1944. aastal Saksamaale. Pikemalt peatusid Geislingeni põgenikelaagris. Isa otsis pere üles Punase Risti kaudu ja üheskoos jõudsid nad 1951. aastal Rootsi.
1958. aastal sooritas Rootsis insenerieksami ja 1963. aastal arhitektieksami. Alates 1970. aastast on ta Rootsi Arhitektide Liidu liige ja arhitektibüroo Kask Arkitekter AB omanik. Hando Kase portfelli kuuluvad Rootsi Suursaatkond Tallinnas, Rootsi Suursaatkond Pekingis ja Kairos, Kuninglik Tehnikainstituut Stockholmis, Vadstena lossi ja Püha Birgitta kiriku restaureerimine Vadstenas.
1989–1992 oli tolleaegse välisministri ja tulevase presidendi Lennart Meri abiline ja tema tegevuse vahendaja Stockholmis.
Ta kuulus REE X Esinduskogu koosseisu, Rahvusliku Koostöö Keskuse rühmitusse.
Loominguline tegevus.
Luule.
Oma esimese luuletuse "Lootuste saar" kirjutas Hando Kask 1950. Luulekogu "Mitte ainult leivast" ilmus 2007 ja mida esitleti Tallinnas Rootsi-Mihkli kirikus 2. juulil. Tema luuletusi on viisistanud helilooja Toomas Tuulse. "Imede aias" valiti Pärnu laulupeo nimilauluks.
Tõlked.
Alates 1995. aastast on Hando Kask tõlkinud rootsi luulet eesti keelde ja eesti luulet rootsi keelde. Tema üheks keerukamaks tõlketööks on Hjalmar Gullbergi lüüriline süit "Varjatud Jumal" ("Förklädd Gud"), mida esitas Stockholmi Eesti Segakoor oma 10. aastapäeval koos kammerkooriga Amabile ja Pärnu linnaorkestriga Stockholmis Eric Ericsonhallenis, Pärnu Eliisabeti kirikus ja Tallinna Toomkirikus mais 2012.
Näidendid ja lavastamine.
1985. aastal sündis tema eestvedamisel Stockholmi Eesti Kabaree Teater, kus ta oli ka teatri näitekirjanik ja teatrijuht. Valmisid lüürilis-muusikalised lavastused:
Stockholmi Eesti Segakooriga koostöös valmisid lüürilis-muusikalised lavastused: