Inglismaa Rosmonda

"Inglismaa Rosmonda" (originaalis "Rosmonda d’Inghilterra") on Gaetano Donizetti ooper ("tragedia lirica") kahes vaatuses Felice Romani libretole François Paul Émile Boisnormand de Bonnechose’i näidendi "Rosemonde" (1826) järgi. 
Esmaettekanne toimus 27. veebruaril 1834 Firenze Teatro della Pergolas. Rollide esmaesitajad olid Fanny Tacchinardi Persiani (Rosmonda), Louis Gilbert Duprez (Enrico II), Giuseppina Merola (Arturo), Carlo Ottolino Porti (Clifford) ja Anna del Sele (Eleonora di Gujenna).
Ajalugu.
"Rosmonda" oli teine ​​ooper, mille Donizetti komponeeris Firenze teatri impressaario Alessandro Lanari tellimusel. Ooperi tegevus ja libreto on efektsed, pingelised, dramaatilised ja romantilised, kuid muusikat ei ole hinnatud sama kaasahaaravaks kui süžeed. Rosmonda ülivirtuoosse nimiosa partii nõuab väga võimekat sopranit ja oli kirjutatud spetsiaalselt Fanny Tacchinardi-Persiani oskusi arvestades.
Libreto oli algselt tellitud Teatro la Fenice poolt Carlo Cocciale, kelle "Rosmonda" (1829) polnud edukas. Seetõttu sooviski Alessandro Lanari, et Donizetti komponeeriks oma variandi. Esietendust hinnati mõõdukalt edukaks, kuid iga järgneva etendusega publiku poolehoid suurenes. Teos püsis ligi kolm aastat selle teatri mängukavas. 1837 tegi maestro Napoli teatri jaoks muudatusi, arvestades sealset solistide koosseisu. 19. sajandil kanti ooperit ette veel vaid 1845 Livornos. Seejärel vajus kuni 1975. aastani unustusse, mil Londonis toimus ooperi kontsertettekanne. Tänapäeval pole seda meeldiva muusikaga ja tipplauljatele head võimete demonstreerimist võimaldavat teost kuigi palju esitatud. Londoni Opera Rara helisalvestas 1994. aastal kontsertettekande. 2004. aastal toimus kontsertettekanne Saksamaal Gelsenkirchenis, 2016 Bergamos Donizetti festivalil esitati teost laval ja 2016. aasta oktoobris kontsertetendusena Firenze Maggio Musicales. 
Helisalvestised on aastatest 1975, 1994 ja 2017.
Süžee.
Tegevus toimub 12. sajandil Woodstocki lossis ja lossipargis Inglismaal. Kuningas Enrico II (Henry II) on pöördunud tagasi sõjakäigult Iirimaale. Kuninganna Eleonora (Leanora) ja paaž Arturo tervitavad kuningat. Eleonora oli kunagi võtnud orvuks jäänud Arturo oma hoole alla, mistõttu neil on usalduslik vahekord. Arturo räägib Eleonorale saladuse, et Enricol on armuke, kelle ta enne Iirimaale minekut pani Woodstocki lossitorni luku taha ja käskis Arturol teda valvata. Arturo ei tea, kes see naine on. Kuid Arturo on kuninga äraolekul armunud tollesse naisesse ja soovib nüüd kuninganna abi, et naist endale võita. Kuninga armuke on tema vana koduõpetaja Cliffordi tütar Rosmonda. Clifford ei tea oma tütre suhetest kuningaga midagi, sest ta oli ära diplomaatilisel missioonil Prantsusmaal. Rosmonda ei tea ka, kes tema armastatu on, vaid tunneb teda üksnes nime Edegardo all. Clifford saab jälile, et ta tütar on Woodstocki lossi tornis. Ta külastab Rosmondat ja annab teada, kes Edegardo tegelikult on. Clifford palub kuningannat võtta Rosmonda oma kaitse alla, millega Eleonora on nõus. Enrico on tema suhete avalikukstuleku pärast vihane. Kuningas on Eleonorast tüdinenud ja otsustab ta Prantsusmaale tagasi saata, kuid Eleonora ei kavatse ilma võitluseta alistuda. Rosmonda mõistab, et ta on muutunud tööriistaks Eleonora käes võitluses kuninga vastu, ning otsib abi Arturolt. Enrico vangistab Cliffordi, kuid Eleonora laseb ta vabaks. Clifford külastab Rosmondat ja veenab teda Inglismaalt lahkuma. Arturo on valmis Rosmondat saatma ja temaga abielluma. Rosmonda on isa plaanidega nõus. Enrico saabub lubadustega, et ta abiellub Rosmondaga, kuid naine keeldub. Eleonora organiseerib Rosmonda põgenemise. Relvastatud Enrico koos kaaslastega tabab lahkuda püüdva Rosmonda. Rosmonda satub paanikasse ja torkab end pistodaga surnuks. Eleonora süüdistab kuningat Rosmonda surmas.