CyanogenMod

CyanogenMod (ka CM) on (lõpetas tegevuse 24.12.2016) avatud lähtekoodiga operatsioonisüsteem nutitelefonidele ja tahvelarvutitele, mis põhineb Androidi operatsioonisüsteemil. Seda arendatakse tasuta ja avatud lähtekoodiga tarkvarana, mis põhineb Google Androidi ametlikel väljalasetel, millele on omakorda lisatud algupärast ja kolmanda osapoole koodi.
CyanogenMod pakub võimalusi ja valikuid, mida originaaltarkvaral pole. Cyanogenmodi toetatud omadusteks on teemade loomise tugi, FLAC, Wi-Fi tugi, Bluetoothi ja USB ühendusel kohtvõrgu jagamist, keskprotsessori ülekiirendamist ning muid jõudluse suurendamise võimalusi, rakenduste õiguste korraldamist ja tühistamist ja kasutajaliidese täiendusi. Arendajate sõnul ei sisalda CyanogenMod nuhk- ega paisuvara. On väidetud, et Cyanogenmod suurendab seadmete jõudlust ja töökindlust võrreldes ametlike tarkvara väljalasetega.
Tarkvara ajalugu ja arendus.
Pärast HTC Dreami (USA-s nimega "T-Mobile G1") mobiiltelefoni turuletoomist 2008. aasta septembris leiti meetod, kuidas saavutada privilegeeritud kontroll (terminiga "root access") Androidi Linuxil baseeruval alamsüsteemil. "Root access" koos Androidi avatud lähtekoodiga võimaldas telefoni algse tarkvara modifitseerimist ja uuesti telefonile paigaldamist.
2009. aastal olid Androidi entusiastid arendanud ja levitanud HTC Dreamile mitmeid versioone tarkvarast. Üks versioon, mida hooldas arendaja JesusFreke, sai Dreami omanike seas kiiresti populaarseks. 2009. aasta augustis lõpetas JesusFreke töö oma tarkvaraga ja soovitas kasutajatele CyanogenModi – ühte versiooni tema ROM-ist, mida oli veelgi edasi arendanud Cyanogen (Steve Kondik).
CyanogenMod saavutas kiiresti populaarsuse ja väike arendajate rühm CyanogenMod Team (mitteametlikult "Team Douche") panustas projekti. Mõne kuuga laienes seadmete ja võimaluste arv, mida CyanogenMod toetas, ja CyanogenMod sai kiiresti üheks populaarsemaks Androidi haruks.
Nagu paljud muudki avatud lähtekoodiga projektid, on ka CyanogenMod arendatud kasutades versioonimistarkvara, mis on ametlikult hostitud GitHub-is.[:en] Kaastöötajad annavad sisse uusi funktsioone või vigade parandusi kasutades Google'i lähtekoodi läbivaatamise süsteemi, mille nimeks Gerrit.[:en] Kaastöid võib testida ükskõik kes, üles ja alla saavad hääletada registreeritud kasutajad ning lõpuks saab neid vastu võtta põhikoodi keegi käputäiest CyanogenModi arendajatest.
Alternatiivse koduekraani rakenduse ADW.Launcheri üks versioon sai CyanogenMod 5.0.8 vaikimisi koduekraaniks. See annab lisavõimalusi, mida vaikimisi koduekraanil pole, sealhulgas rohkem kohandamisfunktsioone. Alates 9. versioonist kasutab CyanogenMod oma käivitajat "Trebuchet", mis on tarkvaraga kaasas.
CyanogenMod 7.
CyanogenMod 7 püsivara aluseks on Android 2.3 Gingerbread koos CyanogenMod'i meeskonna poolt lisatud täiendava omakoodiga. Suurem osa CyanogenModist on kirjutanud Cyanogen (Steve Kondik), aga sisaldab kaastöid xda-developers[en] kogukonnalt ja tuntud vaba lähtekoodi projektidest.
CyanogenMod 7 arendus algas, kui Google avaldas Android 2.3 lähtekoodi.
CyanogenMod 8.
CyanogenMod 8 oli plaanitud baseeruma Android 3.x Honeycomb koodil. Kuid Google ei avaldanud mingit Honeycombi lähtekoodi, kuni see ilmus Android 4.0 Ice Cream Sandwichi arenduspuu ajaloos (ingl k "tree history"). Kuna Ice Cream Sandwich asendas Honeycombi, liikus väljalaskegraafik CyanogenMod 7 versioonilt otse CyanogenMod 9 peale.
CyanogenMod 9.
CyanogenMod 9 aluseks on Google Android 4.0 Ice Cream Sandwich. Steve Kondik ja tema tiim kuulutasid, et nad on alustanud tööd uue väljalaske kallal pärast seda, kui Google avaldas oma Android 4.0.1 lähtekoodi. Selle väljalaske arendamine võttis varasematest rohkem aega, sest erinevused Android 2.3 Gingerbreadi ja 4.0 Ice Cream Sandwichi vahel olid suured ja meeskond kasutas seda võimalust, et selgeks teha oma visioon püsivarale ning ümber mõelda mistahes modifikatsioonid, mida Androidi sees toimunud täienduste tõttu enam vaja polnud.
CyanogenMod 10.
2012. aasta juulis kuulutas CyanogenMod'i meeskond oma Google+ kontol, et CyanogenMod 10 aluseks on Android 4.1 Jelly Bean. CyanogenMod 10 toetab mitmeid seadmeid, mida ka CyanogenMod 9. 2012. aasta septembris alustas CyanogenModi meeskond igakuiste "M-series" reliisidega. Iga kuu alguses tehakse CyanogenModi koodibaasile "pehme külmutamine"; kui tiim loeb arendusjärgu igapäevase kasutuse tarvis piisavalt stabiilseks, avaldatakse see Milestone'i (ingl k verstapost, verstakivi) ehk M-seeria nime all.
CyanogenMod 11.
6. novembril 2013 hakkas CyanogenMod'i meeskond tegelema oma 11. versiooniga, mille aluseks on Android 4.4 KitKat.
CyanogenMod 12.
Esimene CyanogenMod 12 (põhineb Android 5.0 Lollipop'il) "nightly" muutus valitud seadmetele kättesaadavaks 6. jaanuaril 2015. 6.aprillil 2015 tuli valitud seadmetele esimene CyanogenMod 12.1 üleöine väljalase, mis põhineb Android 5.1 Lollipop'il.
CyanogenMod 13.
CyanogenMod 13 aluseks on Google Android 6.0 Marshmallow.
CyanogenMod 14.
CyanogenMod 14 aluseks on Google Android 7.0 Nougat.
Cyanogen Inc..
Cyanogen Inc. asutati 2013. aasta septembris. Seda on rahastatud "riskikapitaliga", kasutades selliseid veebilehti nagu Benchmark Capital ja Redpont Ventures.
Tulevikuplaanid.
Cyanogen Inc.-i tulevikuplaan on tõusta kolme populaarsema mobiilse operatsioonisüsteemi hulka. Esimeseks sammuks on aga tarvis CyanogenMod teha võimalikult lihtsasti paigaldavaks. Siiani on paigaldamine olnud ajakulukas ja nõudnud häid Androidi-alaseid teadmisi. Firma plaanib Google Play poes kättesaadavaks teha rakenduse, mis võimaldaks kasutajal ühe vajutusega CyanogenMod'i alla laadida ja selle oma seadmele paigaldada. Selline rakendus peaks jõudma Google Play'sse mõne nädala jooksul.
Eelised võrreldes tavalise Android OS-iga.
Eelkõike on CyanogenModi eeliseks see, et toetatud telefonidel on alati võimalik kasutada kõige viimast Android OS-i versiooni. Telefonitootjad kipuvad tarkvara uuendamist viimase võimaluseni edasi lükkama, sest järjest tuleb välja uuemaid mudeleid ja vanade mudelite tarkvara uuendamine pole tulus.
CyanogenModi kasutamine lisab rohkesti uusi funktsioone, mis tavalisel tarkvaral polnud võimalik.
On palju muidki võimalusi, näiteks ülekiirendamine, programmide paigaldamine SD-kaardile (mitu kuud enne originaalkoodi lisamist) jne.