tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Moskva rahvusvaheline filmifestival

Moskva rahvusvaheline filmifestival (vene keeles Московский международный кинофестиваль; lühend MMKF) on 1959. aastast Moskvas peetav rahvusvaheline filmifestival. Esialgu toimus festival iga kahe aasta tagant, alates 1999. aastast aga igal aastal. Festival kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.
Peaauhinnaks oli aastatel 1959–1969 "Suur auhind"; 1971–1987 "Kuldne auhind" ja 1989. aastast on "Kuldne Püha Jüri" ("Золотой святой Георгий").
Peaauhinna on varasematel aastatel võitnud teiste seas Sergei Bondartšuk (1959, 1965); Federico Fellini (1963, 1987); Damiano Damiani (1971), Vytautas Žalakevičius (1973), Stanley Kramer (1973), Andrzej Wajda (1975), Akira Kurosawa (1975), Ettore Scola (1975), Giorgi Danelia (1977), Francesco Rosi (1979), Elem Klimov (1985), Kaneto Shindō (1999), Krzysztof Zanussi (2000) ja Nikolai Dostal (2009). 
Auhinna saanud Eesti film.
2004. aastal võitis Eesti film "Sigade revolutsioon" žürii eriauhinnana Hõbedase Püha Jüri.
40. MMKF (2018).
40. Moskva rahvusvahelise filmifestivali (40. MMKF) toimumise aeg toodi tavapärase juuni asemel varasemale ajale, et mitte olla ajaliselt ühel ajal 2018. aasta juunis algavate jalgpalli maailmameistrivõistlustega.
40. MMKF peeti 19.–24. aprillil 2018. Peaauhinna Kuldse Püha Jüri pälvis Venemaa film "Tsar-ptitsa" ("Царь-птица"), mis on toodetud Sahhafilmis (lavastas jakuudi režissöör Eduard Novikov). Hõbedase Püha Jüri said parim meesosatäitja, parim naisosatäitja, parim režii ja parim dokumentaalfilm ning viienda Hõbedase Püha Jüri andis žürii välja eriauhinnana Venemaa filmile "Nju" ("Ню"), mis konkureeris peaauhinnale. Žürii jagas ka muid auhindu. Auhinna panuse eest maailma filmikunsti pälvis postuumselt kuu varem manalasse varisenud Oleg Tabakov.
Vello Saage sihtkapital

Vello Saage sihtkapital on Tartu Kultuurkapitali üks allfonde (sihtkapital). Fondi asutasid 28. novembril 1997 Tartu Forseliuse gümnaasiumi vilistlased ja õpetajad. Fond annab välja sihtkapitali preemiat, mille eesmärk on edendada õpilaste kirjanduslikku omaloomingut, avalikku esinemist ja etluskultuuri, samuti et tunnustada parimaid õpilasi.
Fond on korraldanud Vello Saage etluskonkurssi.
Tartu linnakirjaniku stipendium

Tartu linnakirjaniku stipendium on Tartu linna ja Tartu Kultuurikapitali välja antav stipendium kultuuriväärtusega ilukirjanduse või publitsistikaga tegelevale füüsilisele isikule, kes elavdab Tartu kirjanduselu ja aitab kujundada Tartu linna mainet rahvusvaheliselt tuntud kirjandussõbraliku linnana. 
Stipendiumi asutamisega soovis Tartu linn ellu viia 2015. aastal UNESCO kirjanduslinnaks saamisel seatud eesmärke ning parandada tartlastest kirjanike loomevõimalusi. Stipendiumi antakse välja 2017. aastast. 
Väljamakstava stipendiumi suurus oli 2017. aastal 860 eurot, 2018. aastal 940 eurot ning 2019. ja 2020. aastal 1080 eurot kuus. 2023. aastal oli toetuse suurus 1308 eurot kuus. 
2024. aastal oli stipendiumi suurus 17 400 eurot, mis makstakse välja igakuiste võrdsete osamaksetena (1450 € kuus).
2025. aastal on stipendiumi suurus 19 680 eurot, mis makstakse välja igakuiste võrdsete osamaksetena. (1640 € kuus)
Neinar Seli sihtkapital

Neinar Seli sihtkapital on Tartu Kultuurikapitali üks fonde (sihtkapital). Fondil on kaks alakapitali: spordi ja meditsiini valdkond.
Spordi valdkonna kapitali asutas Neinar Seli 25. mail 2004, et edendada Eesti sporti. 
Meditsiini valdkonna kapitali asutas Neinar Seli 6. märtsil 2008, et tõsta Tartu Ülikooli Kliinikumi teadustöö taset ja et üldse edendada Eesti meditsiini.
Großefehn

Großefehn (idafriisi-alamsaksi murdes: "Grootfehn") on 14 külast koosnev vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Vald asub ligikaudu 10 km Aurichist kagus. Valla pindala on 127,25 km². 31. detsembril 2015 elas seal 13 837 inimest.
Großheide

Großheide (idafriisi: "Grootheid") on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Vald asub ligikaudu 10 km Nordenist idas ja 15 km Aurichist loodes. Valla pindala on 69,32 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8551 inimest. Vald jaguneb 10 allosaks.
Hinte

Hinte on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Vald asub ligikaudu 20 km Nordenist lõunas ja 6 km Emdenist põhjas ja selle pindala on 48,06 km². 31. detsembril 2015 elas seal 7008 inimest. Vald jaguneb 8 allosaks.
Ihlow

Ihlow on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Vald asub ligikaudu 8 km Aurichist edelas ja 15 km Emdenist idas ja selle pindala on 123 km². 31. detsembril 2015 elas seal 12 267 inimest. Vald jaguneb 12 allosaks.
Vilhelm Fischmanni sihtkapital

Vilhelm Fischmanni sihtkapital on Tartu Kultuurikapitali üks fonde (sihtkapital). 
Fondi asutas 6. juunil 1997 Austraalia eestlane Vilhelm Fischmann Fischmanni perekonna mälestuseks ja eesmärgiga edendada Tartus arhitektuuri, klassikalise muusika ja spordi valdkonda.
Uku Masingu sihtkapital

Uku Masingu sihtkapital on Tartu Kultuurikapitali üks fonde (sihtkapital). Fondi asutas 12. detsembril 1997 Uku Masingu Kolleegium eesmärgiga uurida, süstematiseerida, säilitada ja levitada Uku Masingu pärandit.
Tartu Kultuurkapitali aastapreemia

Tartu Kultuurkapitali aastapreemia oli 1995–2011 Tartu Kultuurikapitali välja antav preemia inimesele, kellel on suuri panuseid Tartu kultuurielu (sport, teadus, haridus) edendamisel. Aastapreemia saaja määras Tartu Kultuurikapitali nõukogu.
MacOS Mojave

macOS Mojave (versioon 10.14) on operatsioonisüsteemi macOS 15. väljalase, mis avalikustati 4. juunil 2018 ning ilmus 24. september 2018.
macOS Mojave on macOS High Sierra järglane ning see on nimetatud Ameerika Ühendriikide California osariigis asuva mäestiku järgi.
macOS Mojave järglane on macOS Catalina.
Operatsioonisüsteemi on lisatud tume teema, mis muudab operatsioonisüsteemi värvid tumedaks. 
Lisatud on rakendused Home, Voice Memo ja News (töötab ainult Ameerika Ühendriikides, Suurbritannias ja Austraalias), mis on juba varem iOS-i operatsioonisüsteemis olnud.
Operatsioonisüsteem on tehtud turvalisemaks. Kui rakendus tahab kasutada veebikaamerat, mikrofoni või kasutaja andmeid, küsitakse selleks kasutajalt luba.
Toetatud süsteemid.
Kõik Macintoshi arvutid, mis on valmistatud 2012 või hiljem, välja arvatud 2010. aasta Mac Pro.
Nikolai Pavlov

Nikolai Nikolajevitš Pavlov (vene keeles Николай Николаевич Павлов; sündinud 31. juulil 1969 Verhneviljuiskis Verhneviljuiski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi ühiskonnategelane, arst ja ettevõtja, meditsiinikandidaat.
Ta on veebipõhise vaba sisuga entsüklopeedia Vikipeedia sahhakeelse versiooni looja (2007) ja tänini aktiivne kaastööline, administraator ja bürokraat. 2014. aastast on ta partnerühingu Vikimedija RU (WMF-i ametlikult tunnustatud haruorganisatsioon Venemaal) liige (kokku on partnerliikmeid 22).
Haridus ja töökäik.
Pavlov sai 1996. aastal arstidiplomi (arst-immunoloog) ja 2004. aastal ärijuhi diplomi. Paralleelselt Vikipeediale kaastöö tegemisega tegeleb Pavlov sahha keele uurimisega. Sellealane uurimine viis ta magistriõppesse.
Pavlov elab Jakutskis ja teenib elatist ettevõtjana tervishoiu valdkonnas. Tema sõnul on meditsiin see, mis teda toidab. Ta on väikefirma (immuunsüsteemi tugevdamise keskuse) omanik ja peadirektor. See annabki talle rahalise võimaluse tegeleda meelisaladega, sealhulgas lingvistikaga.
Dr Hellus

Dr Hellus on AS Tere kaubamärk, mille all müüakse piimatooteid, mis sisaldavad inimorganismile kasulikku bakterit Lactobacillus fermentum ME-3. Selle kaubamärgiga tooted tulid turule 2003. On turustatud järgmisi tooteid: jogurteid, kohupiimakreeme ja keefire.
Grillfest

Grillfest (ka Hea Toidu Festival – Grillfest) on Eesti toidufestival, mille raames toimuvad muu hulgas mitmesugused grillimisüritused. Festivali peakorraldaja on Auris Rätsep.
Esimene festival toimus 23.-24. juunil 1999 Haapsalus Paralepa rannas. Esimest festivali külastas umbes 25 000 inimest. Festivali algatamise ja eestvedamise olulised isikud on olnud Auris Rätsep, Tiit Treve, Alvar Sammal ("Sämm").
Ğabdulla Tuqay

Ğabdulla Tuqay (tatari keeles Ğabdulla Möxämmätğärif ulı Tuqay, vene keeles "Габдулла Мухамедгарифович Тукай"; 14. aprill (vkj)/ 26. aprill 1886 – 2. aprill (vkj)/ 15. aprill 1913) oli tatari luuletaja, kirjanduskriitik, esseist, tõlkija. Tuqayl oli suuri teeneid tatari keele arendamises.
Aastatel 2001–2015 tegutses Pärnu ja Pärnumaa Tukaja-nimeline Tatari Kultuuriselts, mille nimi oli pärit Tuqay nimest.
Tallinn Airport GH AS

AS Tallinn Airport GH on äriühing, mis asutati 26. oktoobril 2005 ning alates 1. jaanuarist 2006 korraldab ettevõte Tallinna lennujaamas maapealset teenindust ja haldab maapealse majandamisega seotud õigusi ja kohustusi.
Oma tegevuses juhindub ettevõte Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni standarditest, ISO standarditest, Eesti Vabariigi õigusaktidest ja AS Tallinn Airport GH põhikirjast.
Suurimad kliendid.
Lufthansa nimetas AS Tallinn Airport GH maapealse teeninduse 2008., 2013. ja 2015. aastal maailma parimaks, Finnairi maailma teenindusjaamade punktuaalsuse tabelis on AS Tallinn Airport GH püsivalt esimese kuue parema jaama seas.
José Azeredo Lopes

José Alberto de Azeredo Ferreira Lopes (sündinud 20. juunil 1961 Portos) on Portugali õigusteadlane ja poliitik, ta kuulub Sotsialistliku Partei ridadesse. Ta oli 26. novembrist 2015 kuni 15. oktoobrini 2018 Portugali kaitseminister.
Ta on lõpetanud Portugali Katoliikliku Ülikooli juristina. Sama ülikooli juures on ta kaitsnud väitekirjad ja on töötanud professorina.
Ivan Tšistjakov

Ivan Petrovitš Tšistjakov (vene keeles Иван Петрович Чистяков; hukkunud 1941. aastal) oli vene sõjaväelane, kirjandus- ja joonistamisandega inimene, kes on endast maha jätnud päevikulaadsed ülestähendused elust Nõukogude Liidu sunnitöölaagris.
Tšistjakovi päevik on tähelepanuvääne sellega, et kui endiste vangide mälestusi on kirja pandud üsna palju, siis vangivalvurite omi ülivähe. Juhulikult säilinud Tšistjakovi päeviku originaali hoitakse ühingu Memoriaal arhiivis Moskvas. Raamatuna ilmus see 2014. aastal. Hiljem tõlgiti see tšehhi, poola, saksa, prantsuse, hispaania, itaalia ja eesti keelde.
Ivan Tšistjakov võttis osa Vene kodusõjast. Pärast kodusõda elas Moskvas, omandas kõrgema tehnilise hariduse. 1935. aastal mobiliseeriti ta sisevägedesse. Aastatel 1935–1936 oli ta sunnitöölaagri valverühma ülem BAMLAG-is. Represseeriti aastatel 1937–1938. Tšistjakov hukkus Suures Isamaasõja rindel Tuula oblasti piirkonnas.
Carnikava kihelkond

Carnikava kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Zarnikau", läti keeles "Carnikavas draudzes novads") oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis.
Ajalugu.
17. sajandi alguses asus Carnikavas Bartholomäuse kabel. 1637. aastal oli Carnikava Krimulda kihelkonna osa. 1657. aastal liideti see Daugavgrīva kihelkonnaga. 17. sajandi lõpul oli Carnikavas ametis omaette pastor, kuid seejärel ühendati see taas Daugavgrīva kihelkonnaga. 1728. aastal rajati kivist kirik, mis ehitati ümber 1851. aastal. 1849−1882 oli Carnikava Ādaži, seejärel Pēterupe kihelkonna osa. Kuna siin oma pastorit ei olnud, puudus kihelkonnas ka pastoraat. Patronaadiõigus kuulus Carnikava rüütlimõisa omanikule.
Johannes Arro (täpsustus)

"See on . "
Johannes Arro on mitme isiku nimi.
Johannes Arro (videokunstnik)

Johannes Arro (sündinud 22. mail 1985) on eesti fotograaf, telereklaamide operaator ja monteerija. 
Elukäik.
2005. aastal lõpetas ta Balti Filmi ja Meediakooli audiovisuaalse meedia erialal ning on sellest ajast alates töötanud vabakutselise operaatori ja monteerijana reklaaminduses.
Isiklikku.
Johannes Arro ema ja isa on maalikunstnikud Epp Maria Kokamägi ja Jaak Arro. Tema õed on kokk Anni Arro ja keraamik Liisu Arro.
Ulrich Horstmann

Ulrich Horstmann (sündinud 31. mail 1949 Bündes) on saksa kirjandusteadlane ja kirjanik; avaldab ka pseudonüümide Horst-Ulrich Mann ja Klaus Steintal all.
Laiema tuntuse sai tänu 1983. aastal avaldatud kirjutisele "Elajas" ("Das Untier"), milles esitas tolle aja rahuliikumise taotlustele diametraalselt vastupidiseid filosoofilisi positsioone: ta propageeris "inimpõgenemise" ("Menschenflucht") perspektiivi, mille kohaselt inimkond peab saavutama kumuleerunud tuumarelvaarsenali kasutamise abil enesekadumise kui (kultuur)ajaloo sihtpunkti. Teos kutsus esile Ida-Saksa kommunistliku partei ajalehe Neues Deutschland mureliku küsimuse, "millal professor Horstmann viimati oma närviarstiga konsulteeris". Horstmanni "eventualiteedifilosoofia" viis tema eeskuju Schopenhaueri pessimismi gnostilise äärmuseni.
Tsitaat.
― Ulrich Horstmann "Elajas. Inimpõgenemise filosoofia kontuure"
Kalevala (täpsustus)

"Kalevala" on soome rahvuseepos.
Kalevala võib viidata ka järgnevatele asjadele:
Juist

Juist on saar ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Saar on üks seitsmest asustatud Ida-Friisi saarest Alam-Saksi Wattenmeeri servas Põhjamere lõunakaldal. Juist paikneb Borkumi saare (läänes), Memmerti saare (edelas) ja Norderney saare (idas) vahel. See on 17 km pikk ja olenevalt loodetest 500–900 m lai. Saarel on kaks küla: Juist (mis jaguneb kaheks, Westdorf ja Ostdorf) ning Loog. Saart eraldab Nordeneyst Norderneyer Seegatt. Saare pindala on 16,43 km². 31. detsembril 2023 elas seal 1542 inimest.
Juisti kõrgemad ehitised, mida Põhjamerelt näha saab, on veetorn ja vana hotell. Saarel on tuletorn, kuid see ei ole kasutuses. Saare läänepoolses otsas on suur leetseljak Billreef, kus puhkavad rände ajal linnud, nagu soorüdid, plüüd ja suurrüdid. Saare lääneosas on rand ja luited merest uuristatud. Luiteserv liigub igal talvel umbes 5 m lõunasse. Saare lääneosas asub mageveeline järv Hammersee.
Kuna Juist paikneb enamjaolt vaid mõned meetrid Saksamaa nullveetasemest kõrgemal, siis ohustab saart kliimamuutuse tagajärjel vee alla kadumine.
Transport.
Juistile pääseb lennuki või parvlaevaga. FLN Frisia Luftverkehr opereerib lennukitega Nordeni ja Juisti vahel. Enamik mootorsõidukeid on saarel keelatud, ainult tuletõrjujatel, Saksa Punasel Ristil ja arstidel on lubatud neid kasutada. Saare veokid vajavad eriluba, enamasti kasutatakse transpordiks jalgratast või hobuveokit, viimast ka näiteks prügiveol. 
Uudisteagentuur Reuters teatas 24. septembril 2014, et saarele hakkab DHL-iga kiireloomulisi ravimeid ja tarvikuid tarnima mehitamata pakikopter. See on esimene kord Euroopas, kui mehitamata õhusõidukil on luba kaupu tarnida, ja esimene kord maailmas, kui ravimite tarnimiseks kasutatakse automaatset drooni. Lend kõrgusel 50 m ja kiirusega kuni 18 m/s on automatiseeritud, kuid seda jälgitakse Norddeichist.
Majandus.
Juisti peamine sissetulekuallikas on turism. Peaaegu kõigis saare majades on külalistetoad, saarel on ka mitu hotelli ja noorte hostel. Juisti ja Hiddensee (Läänemeres) vahel toimib saarte partnerlus.
Ajalugu.
Juisti mainiti esimest korda kirjalikult 1398. aastal. Varem kuulus see Burchana suursaare juurde, mis lagunes aastal 1216. 17. ja 18. sajandil lõikasid mitu tormilainet Juisti kaheks osaks (Püha Peetruse üleujutus). 1770. aasta paiku hakkasid inimesed 2 km laiust lõhet lõunaküljel luitetammiga sulgema. Aastatel 1928–1932 ehitati tamm ka põhjaküljele, et saare kaheks jagunemine lõplikult peatada. Selleks ajaks oli Hammersee järve vesi muutunud mereveest mageveeks.
9. septembril 2001 hääletasid Juisti kodanikud esimest korda otse omale vallavanemat.
Krummhörn

Krummhörn on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
See asub Emsi estuaari juures, ligikaudu 15 km Nordenist edelas ja 10 km Emdenist loodes. Valla pindala on 159,2 km². 31. detsembril 2015 elas seal 12 123 inimest.
Krummhörni vald ("Gemeinde") koosneb 19 külast (sulgudes rahvaarv 31. detsembril 2008):
Sir Seewoosagur Ramgoolami rahvusvaheline lennujaam

Sir Seewoosagur Ramgoolami rahvusvaheline lennujaam (IATA: MRU, ICAO: FIMP) on Mauritiuse peamine rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub umbes 48 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Port Louis'st. 
Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 3,7 miljonit reisijat.
Südbrookmerland

Südbrookmerland on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
See asub ligikaudu 7 km Aurichist läänes. Valla keskus on Victorburi külas.
Vallas on 10 alljaotist. Valla pindala on 96,8 km². 31. detsembril 2015 elas seal 18 573 inimest.
Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit

Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit (lühendatult AMTEL) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eestis tegutsevaid autode müügi ja teenindamisega seotud ettevõtteid. Liidu põhieesmärgiks oli ühiste huvide kaitsmine, aga ka statistilise informatsiooni vahetamine, autoturu ja autokultuuri arendamine ja palju muud. 
AMTEL asutati 27. aprillil 1993.
AMTEL on Euroopa Autotootjate Assotsiatsiooni (inglise "European Automobile Manufactures Association", lühendatult ACEA) ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige.
Joosep Matjus

Joosep Matjus (sündinud 14. juunil 1984 Elvas) on eesti dokumentaalfilmirežissöör, filmioperaator ja stsenarist. 
Aastatel 2004–2009 õppis Matjus Balti Filmi- ja Meediakoolis filmikunsti (MA). Ta on spetsialiseerunud loodusfilmide ja dokumentaalfilmide tegemisele.
Peale Eesti on ta teinud loodusfilme ka Skandinaavias, Venemaal, Arktikas kui ka Ameerika Ühendriikides.
Hooters Air

Hooters Air oli lennuettevõte, mille peakorter asus Lõuna-Carolinas Myrtle Beachis. Hooters Airi lende opereeris Pace Airlines nii erakorraliste tellimuslendudena kui ka planeeritud USDOT avalike tellimuslendudena. Sellisena tegutsesid lennud nii Pace Airlinesi IATA koodeksiga Y5 erakorraliste tellimuslendude jaoks kui ka oma IATA H1 koodeksi alusel avalike tellimuslendudena.
Ajalugu.
Lennuettevõte Hooters Air rajati aastal 2003 ja see alustas tegevust 6. märtsil 2003. Hooters Airi rajas restoraniketi Hooters of America omanik Robert Brooks, kes omandas Pace Airlinesi 2002. aasta detsembris. Pace Airlines opereeris edasi kõiki lende.
Brooks kasutas Hooters Airi selleks, et turundada Hootersi restorani brändi. Hooters Airile viidati kui restorani “lendav reklaamplakat”. Vaatamata ebatavalisele turundusvõttele on Hooters Air proovinud ennast eristada teistest vedajatest omapärase pardateenindusega. Kaks “Hootersi tüdrukut”, seljas restorani vorm, olid pardal ning aitasid lennukimeeskonda teeninduskohustustega. Firma pakkus enamjaolt peatusteta lennureise. 
Kuigi Hooters Air tegutses pigem odavlennufirmana, pakuti lennukis tavapärasest rohkem mugavusi. Näiteks eemaldati õhusõidukist istmeteread, et tekiks 86-sentimeetrine vahe, mis on võrreldav paljude lennuettevõtete äriklassis pakutavate jalaruumidega. Seejuures näitas Hooters Air üles oma golfisõbralikkust ja nimetas mugavustega kohad „klubi klassi“ istekohaks. Lisaks olid kõik istekohad polsterdatud tumesinise või musta nahaga ning kõik õhusõidukid olid värvitud Hootersi tunnusvärvide oranži ja valgega, kujutades ettevõtte logo ja maskotti öökull Hootie't. Hooters Air pakkus tasuta eineid kõikidele reisijatele, kelle reis kestis üle ühe tunni, kuigi paljud odavlennufirmad olid samal ajal eemaldanud lennu ajal toitulustamise, et piirata kulusid.
8. detsembril 2005 teatas Hooters, et lõpetab teenindamise 5. jaanuaril Rockford Illinoisse, kuna selle lennujaama ametkond toob Rockford-Denveri liinile konkureeriva lennufirma United Airlines.
Kõik Hooters Airi kommertsteenused peatati 9. jaanuaril 2006. Pace Airlines jätkas tšarterteenustega. 17. aprillil 2006 lõpetas Hooters Air lendude tegevuse, peatades planeeritud avalikud tellimuslennud ja piletite tagasimaksmise. Lennufirma läks Hooters of Americale maksma hinnanguliselt 40 miljonit dollarit. 
Sihtkohad.
Sihtkohad sulgemise ajal.
Teenindus järgmistesse lennujaamadesse lõppes 17. aprillil 2006.
Ameerika Ühendriigid.
Florida
New Jersey
Pennsylvania
South Carolina
Sihtkohad, mis suleti enne lõpetamist.
Ameerika Ühendriigid.
Colorado
Florida
Georgia
Illinois
Indiana
Maryland
Nevada
Ohio
Oklahoma
Pennsylvania
Puerto Rico
Texas
Lennukipark.
Hooters Airi lennukipark koosnes järgmistest õhusõidukitest:
Meediakajastus.
2018. aasta veebruaris postitas Business Insider oma YouTube’i kanalile video „Hooters Airi tõusust ja langusest“, milles käsitletakse Hooters Airi ajalugu. Nädala jooksul pärast üleslaadimist oli videot vaadatud üle 449 000 korra.
Zelimhan

Zelimhan (ka Zelim-Khan ja Zelimxan) (jaanuar 1872; Haratšoi, Tereki oblast – 26. september 1913) oli abrekk, keda tänapäeval tuntakse kui tšetšeeni Robin Hoodi, tšetšeeni ja inguši rahvuskangelane. Ta nimi on populaarne eesnimi tšetšeenide ja inguššide seas.
Zelimhan ründas kasakaid ja Vene koloniste ning varastas peamiselt selleks, et toita tšetšeene ja tõrjuda kasakad minema viljakatelt maadelt, mis varem kuulusid tšetšeenidele. Ilma nende viljakate maadeta jäid tšetšeenid vaesemaks. Et seda olukorda lahendada, ründasid abrekid nagu Zelinmhan ja tema ingušist relvavend Sulom-Bek Sagopšinski kasakaid, Vene panku, Vladikavkazi mündikoda ja Gruusia sõjateel veetud tsaari posti, et taastada õiglus ja aidata vaeseid.
Lood Zelimhanist on osa tšetšeenide ja inguššide folkloorist.
Naage pank

Naage pank (ka "Tõlinõmme pank", "Telinõmme pank") on pank Harju maakonnas Harku vallas Naage külas. Pank jääb Naage maastikukaitseala piiresse. Panga jalamil on koopaid.
Naage pank asub Türisalu klindipoolsaare kirdeserval.
Pank on Toila kihistu Tõlinõmme kihistiku stratotüüp. Paljandi ülemised neli ja pool meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on 30 cm Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 40 cm Pakri kihistu liivast lubjakivi. Selle all on Lahepera kihistiku glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Paljandi alumise osa moodustab Tõlinõmme kihistiku sinakashall savikas lubjakivi.
Eeta Carinae

Eeta Carinae (η Carinae, lühend η Car) on täht Kiilu tähtkujus, ülihiid, mille heledus on varieerunud vahemikus −1,0 kuni +7,9. See asub umbes 7500 valgusaasta kaugusel.
1677. aastal oli η Carinae 4. magnituudi täht ja ühtlasi ka kõige kaugem täht, mida oli võimalik palja silmaga näha. 1837 muutus ta järsku heledamaks ja oli 11. kuni 14. märtsini 1843 tähistaeva heleduselt teine täht. 1856. aastast ei ole enam palja silmaga vaadeldav.
Avastamine ja nimetamine.
Eeta Carinae avastas ajavahemikus 1595-1596 navigaator Pieter Keyser.
Baisangur Benoist

Baisangur Benoist (tšetšeeni keeles Бенойн БойсгӀар, hüüdnimega "Kivist Mees"; 1794 Benoi, Tšetšeenia – 3. märts 1861 Hassavjurt, Tšetšeenia) oli 19. sajandi tšetšeeni väejuht ja vabadusvõitleja. Ta oli tuntud ka kui Naib Imam Šamil. Ta võttis osa Kaukaasia sõjast (1817–1864).
Lahingutes Vene vägedega kaotas ta käe, jala ja silma. Ta oli seotud oma hobuse külge, et ta sadulas püsiks. 25. augustil 1859, pärast Gunibi kindluse vallutamist, otsustas kaukaaslaste vabadusvõitluse juht Imaam Šamil alistuda. Basingur sellega ei nõustunud ja nõudis võitluse jätkamist ning läks Tšetšeeniasse. 
8. mail 1860 alustasid Basingur ja endised naiibid Šamil Uma Dujev ja Atabi Atajev uut ülestõusu Tšetšeenias. Sama aasta juunis võitis Basinguri salk Vene kindralmajori Musa Kunduhovi vägesid lahingus Phatšu torni ligidal. Atabi Atajevi mässulised segasid katseid tugevdada Evdokimovskit ja Dueva Minds üksus vabastati Vene külades Argun Gorges. Peamine mässuliste üksus koosnes sel hetkel 1500 inimesest. Novembris astusid nad vastu 8000 kasakale, üheksale jalaväe pataljonile ja neljale relvakompaniile. 
1861. aasta algul sisenesid Tšetšeenia mägipiirkonda järgmised Vene üksused: Mairtunist kindralmajor M. A. Kundukov, Khabi-Shovdanist kolonel N. N. Golovatšev, Vedeno kindlusest kolonelleitnant Artsu Tšermojev. 9. jaanuaril ühinesid nad Belgata küla juures kindral M. A. Kundukovi juhtimise alla. Jaanuari teisel poolel hävitas M. A. Kundukov 15 mägi-Tšetšeenia auuli, ja ajas elanikud tasandikule. Ülestõus suruti maha. Beisangur koos kaaslastega varjas end Benoi küla läheduses. 17. veebruaril toimus väike kokkupõrge Ben-Duki asula lähedal, mitte kaugel Benoist, kus sai surma Besanguri hobune ja ta ise koos poegadega võeti vangi. Neid hoiti Hassavjurti vanglas ja peagi korraldati sõjakohus. РГВИА allikate kohaselt "tulenevalt korduvatest vastuhakkudest võeti Baisangur ja tema neli poega vangi".
1. märtsil 1861 mõistis sõjakohus kindralmajor P. I. Kemferti juhtimisel ta surma poomise läbi. Hukkamine toimus Hassavjurti keskväljakul, kuhu hiljem ehitati õigeusu kirik. Tšetšeeni legendides räägitakse, et mõrtsukas-vabatahtlik leiti raha eest rahva hulgast. 
Baisangur maeti ühele kalmistutest Auchis, mis asus kolme risttee ääres. Teised asjaosalised, sealhulgas Baisanguri pojad ja Tahir, saadeti asumisele Siberisse.
Õilme Võro

Õilme Võro (sündinud 2. jaanuaril 1996) on eesti sprinter.
Võro on õppinud Parksepa Keskkoolis, tema esimene treener oli kehalise kasvatuse õpetaja Sirje Hütt. 2011. aastast õppis ta Tallinna Audentese Spordigümnaasiumis, tema treeneriks oli Liina Remmel. Õilme Võro on õppinud Eesti Maaülikoolis majandust.
Võro esindab Võru Kergejõustikuklubi Lõunalõvi, tema treeneriks on 2017. aastast Tiina Torop.
Sportlikud saavutused.
Ta on võistelnud Euroopa U20 meistrivõistlustel kergejõustikus 2015. aastal Eskilstunas, kus jõudis poolfinaali (100 m tulemus 11,84 tuule toel).
Võro on kolmekordne Eesti meister 100 m jooksus (2018, 2019 ja 2023) ja kahekordne 200 m jooksus (2017 ja 2019). 
Sisevõistlustel on ta tulnud neljakordseks Eesti meistriks 60 m jooksus (2018, 2020, 2023 ja 2024) ning viiekordseks meistriks 200 m jooksus (2016, 2017, 2018, 2020 ja 2023).
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus saavutas Õilme Võro 60 m jooksus 12. koha, korrates Eesti rekordit 7,29.
2024. aasta Eesti sisemeistrivõistlustel kergejõustikus püstitas ta Eesti rekordi 60 m jooksus ajaga 7,28. 2024. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlutel Glasgow's saavutas Võro 60 m eeljooksus aja 7,24, mis oli taas Eesti rekord.
Isiklikku.
Tegeleb jumestuskunstiga. Elab koos krossisõitja Erki Kahroga.
Andi Noot

Andi Noot (sündinud 14. septembril 1993) on eesti ettevõtja ja endine keskmaajooksja.
Jooksmine.
Tema nimel on kolm Eesti kergejõustiku siserekordit: 1500 meetri jooksus (3.44,34), 1 miili jooksus (4.02,42) ja 2000 meetri jooksus (5.07,22).
Nooda koduklubi on olnud Tartu Spordiselts Kalev, treenerid Endel Pärn ja jooksukarjääri lõpuaastal Enn Sellik. Noot lõpetas karjääri tervislikel põhjustel.
Isiklikku.
Andi Noot on lõpetanud 2014. aastal Luua Metsanduskooli metsandusettevõtja erialal ning peab metsandusettevõtet Torgu Mets OÜ.
Tim McInnerny

Timothy L. "Tim" McInnerny (sündinud 18. septembril 1956 Cheadle Hulmeis) on Suurbritannia näitleja.
Uneuuringud

Uneuuringud on biomeditsiinilised uuringud une füsioloogilise olemuse või une kvaliteedi uurimise eesmärgil.
Meditsiinis kasutatakse uneuuringuid unehäirete diagnoosimisel.
Uneuuringute vahendid.
Une uurimiseks kasutatakse mitmesuguseid meetodeid ja biomeditsiinitehnilisi vahendeid, eeskätt meditsiinielektroonikal põhinevaid.
Registreeritud tulemuste (näiteks polüsomnogrammi) analüüsiks kasutatakse spetsiaalseid uneuuringute jaoks mõeldud tarkvaralisi vahendeid.
Eskimo jäätisetööstus

Eskimo jäätisetööstus oli aastatel 1934–1944 Tartus tegutsenud jäätisetööstusettevõte. Ettevõtte asutas Evald Rooma, kes hakkas seal tootma Eskimo-nimelist jäätist. Ettevõte suleti 1944. aastal.
1987. aastal asutas Evald Rooma Elvasse uuesti ettevõtte Eskimo, mis tootis samuti Eskimo-nimelist jäätist. See ettevõte lõpetas tegevuse 2004. aastal. Selle ettevõtte sisustuse ja retseptid annetas Rooma toiduainetööstusettevõttele Balbiino.
H.F.Puls

H.F.Puls on kaubamärk, mille all müüakse õlle- ja siidritooteid ning veinikokteili. Kaubamärgi võttis 2006. aastal kasutusele Pärnu õlletehas. Aastast 2008 kasutab seda kaubamärki ettevõte Viru Õlu. Kaubamärgi nimi "H.F.Puls" on võetud Pärnu ettevõtja Heinrich Ferdinand Pulsi (1846-1927) nimest, kes rajas Pärnusse õlletehase.
Eesti parim toiduaine

Eesti parim toiduaine on Eesti uutel toidukaupadel kasutatav kvaliteedimärk. Märgi võib saada Eesti uus toidukaup, mis on oma tootegrupi aastakonkursil valitud parimaks. Kvaliteedimärki annab ja konkurssi korraldab Eesti Toiduainetööstuse Liit. Igal aastal valitakse ka kõikide tootegruppide üldvõitja, mida nimetatakse Eesti parimaks toiduaineks (nt Eesti parim toiduaine 2018).
1905. Aasta Selts

1905. Aasta Selts oli aastatel 1929–1941 Tartu ülikooli juures tegutsenud selts, mis kogus 1905. aasta revolutsiooni kohta käivat infot ja avaldas selleteemalisi publikatsioone.
Selts asutati 7. aprillil 1929. Seltsi võisid kuuluda nii 1905. aasta revolutsioonis osalenud inimesed kui ka hilisema aja ühiskonnategelased ja ajaloolased.
31. märtsil 1941 otsustati selts sulgeda. Selts likvideeriti 26. mail 1941.
Jaan Parker

Jaan Parker (sündinud 24. septembril 1993 Raplas) on eesti muusik ja laulukirjutaja.
Lapsepõlv möödus Kuimetsa külas, seejärel kolis Kehtnasse.
Õppis Kuimetsa algkoolis, Juuru gümnaasiumis (lõpetas seal põhikooli) ja Kehtna Kutsehariduskeskuses.
Liitus bändiga Faraday aastal 2019.
Rõuge veepidu

Rõuge veepidu (meediaväljaannetes sageli nimega Rõuge Veepidu ja Paadiralli) Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge alevikus toimuv veepidu. Veepeo tähtsamaid sündmusi on kummipaatidega sõidetav paadiralli. Peo peakorraldaja on Noorsooühing Rõuge Noorteklubi. 2017 toimus 20. veepidu.
Kotka matkarada

Kotka matkarada on matkarada Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Raja pikkus on 6,7 km.
Nõmmeküla

Nõmmeküla on mitme Eestis eksisteeriva või eksisteerinud küla nimi või nimevariant:
Päästelaev

Päästelaev on abilaev, mis on ehitatud või kohandatud kasutamiseks veekogul või selle ääres toimuvatel päästetöödel. 
Kirjeldus.
Inimeste päästmiseks mõeldud laevad on tavaliselt kiired ja varustatud mitmesuguste pääästevahenditega, nagu alumistel fotodel olevad Saksa, Rootsi ja Soome päästelaevad pardamaalinguga SAR ("Search and Rescue").
Varapäästelaev sarnaneb oma ehituselt tavaliselt merepuksiiriga (vedurlaevaga), nagu laevad parempoolsetel fotodel. Päästelaevadel on head meresõiduomadused, neil on võimsad jõuseadmed ja pukseerimisvõimekus. Neil on suure jõudlusega pumbad vee kõrvaldamiseks vigastada saanud laevast, vee- ja vahuvahendid vigastuse kõrvaldamiseks, tule kustutamiseks ja inimeste päästmiseks.
Päästelaevad olid eriti populaarsed Teise maailmasõja ajal.
Süsimikrofon

Süsimikrofon on mikrofon, milles heli toimel mikrofoni membraanile toimub selle taha paigutatud söepulbri (grafiidipulbri) elektritakistuse muutumine heli toimel membraani poolt pulbrile avaldatava surve toimel.
Süsimikrofoniga on põhimõtteliselt võimalik saavutada heli võimendamist juhul kui toiteallikaga ühendatud süsimikrofoniga elektriahelas heli toimel tekkivate elektrisignaalide võimsus ületab mikrofoni membraanile rakenduva helisignaali võimsuse. Seda asjaolu ära kasutades õnnestus realiseerida laialdast praktilist kasutamist leidnud telefonside.
Sellega on süsimikrofon aga ka üks esimesi seadiseid, mida võib klassifitseerida elektroonika valdkonda kuuluvaks.
Sama asjaolu püüti ära kasutada ka esimestes kuuldeaparaatides, kuid nende puhul sai väga oluliseks hoopis see, et mikrofoni sai viia heliallikale oluliselt lähemale kui saaks viia kuulaja kõrva ja samal ajal sai elektriliselt reprodutseeritava heli allika (valjuhääldi või kõrvaklapi) tuua kuulaja kõrvale väga lähedale. (Lisaks kasutati mikrofoni ees veel ruuporit.)
Süsimikrofonid leidsid ligemale saja aasta jooksul laialdaselt kasutamist telefonsides, kuni nad 20. sajandi lõpuveerandil kaasaegsemate lahenduste poolt välja tõrjuti. Süsimikrofone kasutati ka esimeste stereofooniliste heliülekannete teostamisel 19. sajandi lõpul. Ka raadiosides ja raadioringhäälingus olid süsimikrofonid algperioodil kasutusel.
Lehu raba

Lehu raba on rabamassiiv Pööravere soos (ehk Suursoos) Põhja-Pärnumaal.
Raba lähedal on Lehu ja Metsavere külad.
Samtgemeinde

Samtgemeinde ehk ühisvald on haldusüksus Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle ekvivalendid on "Amt" (Schleswig-Holsteinis, Mecklenburg-Vorpommernis ja Brandenburgis) ja "Verbandsgemeinde" (Rheinland-Pfalzis). See on omavalitsuste ühendus, mis teostab haldusülesandeid oma liikmesvaldadele. "Samtgemeindes" peab olema vähemalt 7000 elanikku.
"Samtgemeinde" ülesanded võivad olla maakasutuse planeerimine, reovee ärajuhtimine, sotsiaalkindlustus või kalmistute ja tuletõrjedepoode organiseerimine. Samuti võtab see üle algkoolide sponsoreerimise, kohalike ühendusteede ehitamise, raamatukogude sisseseade ja kasutamise, spordiplatsid ja muude üldkasutatavate rajatiste loomise ning võib võtta üle teisi kohalike omavalitsuste ülesandeid, näiteks turismi. 
Suur osa (ligikaudu 80%) Alam-Saksimaa valdu on ühinenud "Samtgemeindedesse".
Organid.
"Samtgemeindel" on kolm organit:
"Samtgemeinde" komitee koosneb "Samtgemeinde" linnapeast (komitee esimees) ja vastavalt volikogu suurusele neljast kümne abini ja volikogu võib otsustada suurendamise kahe võrra. Need kohad jagunevad volikogu fraktsioonide ja rühmade vahel vastavalt suurimate ülejääkide meetodile.
Ajalooline.
Preisimaal olid aastatel 1850–1853 ka "Sammtgemeinden" (tol ajal kirjutati 2 m-ga).
Brookmerlandi ühisvald

Brookmerland on "Samtgemeinde" ("valdade ühendus") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
See asub Nordenist kagus. Selle keskus on Marienhafe külas.
Samtgemeinde Brookmerland koosneb järgmistest valdadest:
Hage ühisvald

Hage on "Samtgemeinde" ("valdade ühendus") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis. Selle keskus on Hage vallas.
Samtgemeinde Hage koosneb järgmistest valdadest:
Leezdorf

Leezdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 8,45 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1886 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Brookmerland.
Marienhafe

Marienhafe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 4,06 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2336 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Brookmerland.
Osteel

Osteel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 19,9 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2211 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Brookmerland.
Ajalugu.
Küla on esmamainitud aastal 1164. Varajane asula oli raba servas.
Vaatamisväärsused.
Küla maamärk on Warmfriedi kirik, mis pärineb 12. sajandist. Kiriku pikkus on 63 m ja see on pühitsetud Werenfriedile. Kiriku orel on vanuselt teine Ida-Friisimaal. Selle ehitas aastal 1619 meister Edo Evers.
Kiriku kõrval seisab mälestusmärk astronoomidele David ja Johannes Fabriciusele. David dokumenteeris esimesena mitu tähte ja joonistas ühe esimese Ida-Friisimaa kaardi. Tema poeg Johannes oli esimene, kes avastas teleskoobi abil päikeseplekid.
Transport.
Peamine linn on Osteeli liidumaanteel 72 umbes 10 km vanalinnast lõunas. Raudteeliinid ühendavad selle Emdeniga. Pärast jaama sulgemist 1978. aastal on lähim jaam nüüd 3 km lõunas Marienhafes.
Rechtsupweg

Rechtsupweg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 5,13 km². 31. detsembril elas seal 2017 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Brookmerland.
Upgant-Schott

Upgant-Schott on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 24,78 km². 31. detsembril 2015 elas seal 3845 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Brookmerland.
Nime päritolu.
Upgant-Schotti on kirjalikult esmamainitud 945. aastal kui "Cuppargent" Fulda kloostri rahaliste vahendite registris. Nimi "Upgant" viitab tõenäoliselt väikesele ojale nimega "Gant", mille voolus on erinevate teooriate teema. Näiteks võis see tulla Siegelsumist (1969. aastal liidendatud küla) "Bollandswateri" kaudu "Schottjer Grodest" läänes "Abelitzi" jõkke; kuid see võis tulla ka rabast, mis asub Upgantist idas ja on sama, mis tänapäeva "Upganter Zugschloot". Seda toetab sõna "Upgant" (idafriisi: "up de Gant", saksa: "auf/über der Gant" s.t. "Ganti" kohal või peal). Sõna "Schott" tuleb alamsaksa sõnast "scheten" ("viskama"). Kraavist väljavisatud pinnas toimis mingi muldkehana piki kallast ja varem kutsuti seda "Schott".
Wirdum

Wirdum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.
Valla pindala on 14,94 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1057 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Brookmerland.
Euroopa kaitsealade diplom

Euroopa kaitsealade diplom on 1965. aastal asutatud diplom, millega Euroopa Nõukogu tõstab esile Euroopa erandliku tähtsusega kaitsealasid. Diplom antakse viieks aastaks ja see on uuendatav. XXI sajandi teise kümnendi seisuga oli diplomi saanud üle 60 kaitseala 23 riigist.
Eestis on ainsana diplomi saanud Matsalu rahvuspark.
Tomograafia

Tomograafia (kreeka keeles "τομογραφία", inglise keeles "tomography") on kujutise saamine keha teatava koha (rist)lõikest (inglise keeles "cross section").
Tomograaf on meditsiinis rakendatav röntgeni-, ultraheli-, footon- või muu seade, millega saadakse objekti kihitine kujutis.
Tomograafia liigid.
Olenevalt kujutise saamiseks kasutatava füüsikalise meetodi olemusest on kasutusel mitut liiki tomograafiad.
Ultraheli kasutamisel saadakse kujutis keha ristlõikest, kallutades keha sisse suunatavat ultraheli allikat uuritava ristlõike tasandis. Kuigi seda praktikas nii ei nimetata, saadakse siin tomograafiline kujutis lühikeste ultrahelisignaalide erinevate kihtide pinnalt tagasi peegeldunud signaalise kulgemise aja analüüsi tulemusena. Ultraheli piiratud leviku ulatuse tõttu ei saada nii üldreeglina kujutist mitte kogu keha ristlõike kohta, vaid ainul ultraheliseadme vahetus läheduses oleva keha osa kohta, millest aga paljudel juhtudel (näiteks meditsiinilise diagnostika puhul) tihti piisab. Sellise tomogrammi saamine on võimalik ka suhteliselt lihtsate (analoog)elektroonika vahendite abil, kuid arvuti kasutamisega saab kujutise kvaliteeti oluliselt parandada.
Ajalooliselt esimeseks klassikalise tomograafia liigiks on röntgentomograafia, mille puhul uuritavat keha skaneeritakse uuritava lõike kohas peene röntgenikiirega. Nii saadav keha läbinud kiirguse profiil vastab vastava röntgenikiirguse (ekvivalentse) allika puhul saadava röntgenipildi ühele joonele. Kui seda teha mitmest suunast, siis on saadud profiilidest võimalik välja arvutada (konstrueerida) keha selle lõike kiirguse neeldumise kujutis ehk tomogramm. Selle keeruka arvutuse teostamiseks kasutatakse elektronarvuteid, mistõttu on röntgentomograafia meetod saanud praktilises kasutuses kompuutertomograafia nimetuse. Praktilistes lahendustes pannakse röntgenikiirguse allikas pöörlema ümber uuritava keha.
Aatomituuma magnetresonantstomograafia puhul kasutatakse tomograafilise kujutise saamiseks ülitugeva magnetvälja tugevuse järsul muutmisel aatomituumades toimuvaid resonantsnähtusi. Selle juures tekkivat (tuumaresonantsi sagedusega) elektromagnetvälja vahelduvkomponenti registreeritakse paljude keha ümbritsevasse ruumi paigutatud vastuvõtuantennide (poolide) abil. Niiviisi saadud signaalide keeruka analüüsi tulemusena on võimalik saada väga suure eraldusvõimega tomograafiline kujutis.
Impedantstomograafia puhul on uuritava keha ristlõike kujutiseks keha elektrijuhtivuse (või selle pöördväärtuse elektritakistuse) jaotumine keha ristlõike ulatuses. Elektromagnetilise ergutuse tekitamiseks kehas kasutatakse kas elektroode või poole. Kuigi sellisel viisil saadava kujutise eraldusvõime on väike, osutub impedantstomograafia mõnel juhul vägagi kasulikuks meetodiks.
Peale nimetatute on kasutusel veel teisi tomograafilise kujutise saamise viise.
Meditsiiniline tomograafia kui selline on üks piltdiagnostika erivorme.
Mitmete lähestikku tehtud tomogrammide põhjal saab esitada uuritava keha sisu kolmemõõtmelise (3D) kujutise. Selle saamist nimetatakse tihti samuti tomograafiaks.
Varbla looduskeskus

Varbla looduskeskus on looduskeskus Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Varbla külas. Keskust haldab Riigimetsa Majandamise Keskus. Keskuse juhataja on Tiiu Annuk.
Hari

Hari on tööriist, mida enamasti kasutatakse puhastamiseks või juuste ja loomakarvastiku kammimiseks. 
See on üks kõige kasutatavamaid tööriistu, igas majapidamises on vähemalt üks hari. Harjad koosnevad enamasti käepidemest ja varrest, millele on kinnitatud harjased.
Harju liigitatakse funktsiooni järgi, näiteks:
Harju võib liigitada ka materjali järgi:
Kiiu torn (kaubamärk)

Kiiu torn on kaubamärk, mille all ettevõte Remedia turustab kolme likööri: munaliköör, kooreliköör ja šokolaadi-rummiliköör. Neist kõige kauem on müüdud munalikööri.
Jõgeva küüslaugufestival

Jõgeva küüslaugufestival on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas toimuv küüslauguteemaline festival. Festival on toimunud nii Jõgeval kui ka Kuremaa asulas. Festivali korraldab MTÜ Jõgevamaa Põllumeeste Liit eesotsas Raul Soodlaga.
2018. aastal toimus 11. Jõgeva küüslaugufestival.
Heinaste tuletorn

Heinaste tuletorn (läti "Ainažu bāka") on tuletorn Lätis Heinastes Liivi lahe kaldal.
Tuletorn rajati Heinaste sadama juurde aastal 1930 osana sadama taastamise projektist. Teise maailmasõja ajal pommitasid Saksa õhujõud sealset sadamat, purustades sadama infrastruktuurid ja tööstuse. Sõja järel ei saanud sadamat kasutada isegi mitte kalurid ja majakas jäi tühjalt seisma. Hiljem asuti sadamat siiski taastama ning majakas võeti taas kasutusele. Aastal 1990 hoone restaureeriti ja avati külastajatele. 
Torni kõrgus on 18 meetrit. Oranž tuli paikneb merepinnast 22 meetri kõrgusel, olles nähtav kuni 12 meremiili kauguselt.
Tuletorni haldab Riia sadam.
Värska Originaal

Värska Originaal on ettevõtte AS Värska Vesi kaubamärk, mille all turustatakse Värska piirkonna maapõuest saadavat mineraalvett (Värska vesi). Vesi paikneb umbes 470 m sügavusel ja selleni jõuti puurimistööde käigus 1967. Vesi on tekkinud üle 500 miljoni aasta tagasi. Vett hakati Värskas villima 1973.
Marina Trapido

Marina Trapido (sündinud 9. juunil 1952 Tallinnas) on eesti keemik ja keskkonnateadlane.
Haridus.
Marina Trapido on lõpetanud Tallinna 19. Keskkooli 1969; Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiatööstuse protsesside ja keemiaküberneetika erialal "cum laude" 1974.
Doktorikraad 1986 (N. Petrovi nimeline Onkoloogia Instituut, Leningrad), "Распределение канцерогенных ПАУ и мониторинг водной среды (на примере водоемов Прибалтийского региона)".
Töökäik.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemia Instituut, nooremteadur 1974–1986; teadur 1986–1987; vanemteadur 1987–2002; Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna keemiatehnika instituudi vanemteadur 2002–2005; sama instituudi keskkonnakaitse ja keemiatehnoloogia õppetooli dotsent 2005–2011; sama instituudi keskkonnakaitse ja keemiatehnoloogia õppetooli professor 2011–2016; Tallinna Tehnikaülikooli inseneriteaduskonna materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituudi professor 2017–2021; aastast 2021 emeriitprofessor.
Teadustöö.
Teadustöö põhisuunad.
Keskkonnaseisundit ja keskkonnakaitset hõlmavad uuringud, keskkonnaohtlikke aineid käsitlevad uuringud, keskkonnakeemia ja keskkonnatehnoloogia, osoonimine ja täiustatud oksüdatsiooni protsessid, keemiline kantserogenees, keskkonna saastumine ja seire, reostuskontroll. Viimasel ajal põhiliselt keskkonnatehnoloogia ning märkimisväärset tunnustust on saanud tööd osoonimise ning süvaoksüdatsiooni protsesside valdkonnas.
Marina Trapido on avaldanud üle 260 teaduspublikatsiooni.
Teaduskorralduslik tegevus.
Marina Trapido on 2007. aastast keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna teadusnõukogu liige. 2006. aastast on ta rahvusvahelise konverentsi "Environmental Applications of Advanced Oxidation Processes" programmikomitee liige. Eesti Toksikoloogia Seltsi asutajaliige.
Rahvusvaheliste ajakirjade Environmental Science and Technology, Water Research, Ozone Science &amp; Engineering, Chemosphere, Environmental Engineering Science, Environmental Engineering Journal, Water Science &amp; Technology, Industrial and Engineering Chemistry Research, Chemical engineering Journal, Journal of Hazardous Materials, Environmental Technology, Journal of Environmental Management, Journal of Toxicology and Environmental Health Science, Oil Shale jt retsensent.
Tunnustus.
Marina Trapido on kahekordne Eesti Vabariigi teaduspreemia laureaat: 2001. aastal tööde tsükli "Täiustatud oksüdatsiooni protsessid loodusvee varude kaitseks ja vee säästvaks kasutamiseks" eest ning 2020. aastal tööde tsükli "Süvaoksüdatsiooni tehnoloogiate arendamine kaasaegsete keskkonnaprobleemide lahendamiseks: tugevalt saastatud tööstusreovetest mikrosaasteaineteni õhus ja vees" eest.
Polaarhunt

Polaarhunt ("Canis lupus arctos"; ehk valge hunt või arktika hunt) on halli hundi üks alamliike. 
Polaarhundid on värvuselt valged. Emased hundid on väiksemad, kuid nendegi kehapikkus võib ulatuda 1 meetrini ning kõrgus 70 sentimeetrini. Polaarhuntide keskmine kehakaal on 45 kg, kuid isased võivad kaaluda kuni 80 kg. Polaarhundi eluiga on keskmiselt 7–10 aastat, kuid vangistuses võivad polaarhundid elada kuni 18 aastat.
Käitumine.
Polaarhundid ei ole inimeste suhtes kuigi kartlikud ning elavad paljudes kohtades inimasustusele väga lähedal. Julgeks muutudes võivad polaarhundid ka inimesi rünnata. Näiteks on Kanadas Nunavutis Alerti asulas esinenud palju ründamisjuhtumeid, sest hundid on elanud aastakümneid inimestele liiga lähedal. Ühel aastal saadi kätte kolm marutaudi nakatunud hunti.
Polaarhuntide liikumise kohta ei ole palju teavet, sest peamine ränne toimub talvel polaaröödel. Talvistel polaaröödel on 24h pimedust, milles on keeruline huntide liikumist jälgida. Samuti segavad polaarhuntide rände jälgimist rasked ilmaolud, näiteks on uuringute toimumise ajal olnud külmakraade kuni −53 °C. 
Toitumine.
Polaarhundid toituvad peamiselt jänestest, kuid söövad ka polaarrebaseid, muskusveiseid, mardikaid ja linde. Samuti on täheldatud, et polaarhundid otsivad toitu ka inimeste prügi hulgast. 
Arvukus.
Polaarhuntide arvukust mõjutab nende saakloomade arvukus, ebasoodsate ilmastikuolude tõttu võivad saakloomade näiteks muskusveiste populatsioonide arvukus väheneda ja seega kannatab ka polaarhuntide arvukus. Alates 1930. aastast on nende arvukus järk-järgult vähenenud. 
Taksonoomia.
Polaarhundil alamliigile andis 1935. aastal nime Briti zooloog Reginald Pocock. Polaarhundi isendi leidis ta Kanadast Melville’i saarelt, samuti täheldas ta sarnase välimusega hunte Ellesmere saarel.
More mõis

More mõis (saksa keeles "Moritzberg", läti keeles "Mores muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Sigulda piirkonnas More vallas.
Lakši mõis

Lakši mõis (saksa keeles "Nachtigall", läti keeles "Lakšu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Ķēči mõis

Ķēči mõis (saksa keeles "Fossenberg", ka "Ketsemoise", läti keeles "Ķēču muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Kartūži mõis

Kartūži mõis (saksa keeles "Schöneck", läti keeles "Kartūžu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Eglēni mõis

Eglēni mõis (saksa keeles "Gränhof", läti keeles "Eglēnu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Sērdiņi mõis

Sērdiņi mõis (saksa keeles "Gränhof", läti keeles "Sērdiņu muiža", ka "Zērbiņu muiža") oli rüütlimõis, hiljem Nītaure kõrvalmõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Käsihaarats

Käsihaarats on mehaaniline tööriist, millega on võimalik haarata käeulatusest kaugemal olevaid esemeid. Seda kasutatakse peamiselt jäätmekäitluses (prügi korjamisel ja sortimisel), aianduses ja tehnoloogilistes protsessides esemete tõstmiseks ja ümberpaigutamiseks. Samuti kasutatakse neid puuetega inimeste abivahenditena. Käsihaaratsi kasutamise eesmärgist sõltuvalt varieerub nende pikkus ja haarade maksimaalne kandevõime.
Tööriista ehitus võimaldab esemeid kinni hoida ja vabastada. Käsihaarats koosneb pikast metall- või plastvarrest, mille pikkus on tavaliselt kuni 90 cm. Varre ühes otsas on käepide ja teises otsas haarad ehk nn lõuad. Käepidemel on päästik, mis on varres asuva kang-vedru-süsteemi kaudu haaradega ühendatud. Normaalasendis on haarad avatud. Päästikule vajutamisel haarad sulguvad ning avanevad uuesti, kui päästik vabastada. Mõnele käsihaaratsimudelile on lisatud teine päästik, mille abil saab haarad lukustada kinnisesse asendisse, mis võimaldab hoida objekti haarade vahel ilma kätt pidevalt päästikul hoidmata. Kasutusel on veel iminappadega käsihaaratsid, millega saab hoida ümaraid esemeid, ja magnetotsaga käsihaaratsid kergemate metallesemete korjamiseks.
Nītaure kirikumõis

Nītaure kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Nitau", läti keeles "Nītaures mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Amata piirkonnas Nītaure vallas.
Anna mõis (Nītaure kihelkond)

Anna mõis, ka Annasmuiža mõis (saksa keeles "Annenhof", läti keeles "Annasmuiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.