Jan Marsalek

Jan Marsalek (saksa keeles Jan Marsalek, tšehhi keeles Jan Maršálek, Venemaa passi järgi German Baženov; sündinud 15. märtsil 1980 Viini lähedal Klosterneuburgis) on Austria päritolu rahvusvaheliselt tagaotsitav kurjategija, Saksa makseettevõtte Wirecard endine tegevjuht. Ta on alates 2020. aasta juunist õigusemõistmise eest põgenenud oma rolli tõttu Wirecardi skandaalis.
Elulugu.
Tema isapoolne vanaisa Hans Marsalek oli etniline tšehh, kes oli kommunistliku põrandaaluse rühmituse liige ja osales natsidevastases vastupanuliikumises. Pärast Mauthauseni koonduslaagrist vabanemist ja Teise maailmasõja lõppu teenis ta politseis ja asutas üksuse, millest hiljem sai Austria luure.
Õppis Viinis Prantsuse Gümnaasiumis, aga ei lõpetanud. 19-aastaselt kolis Austriast Saksamaale, et oma sõnul vältida ajateenistust Austria armees. Aastal 2000 läks tööle Wirecardi, kuhu ta värvati algselt oma WAP-süsteemide tundmise tõttu. 1. veebruaril 2010 sai temast firma tegevjuht ja ta liitus ka ettevõtte direktorite nõukoguga. Wirecardi juhatuse liikmena teenis Maršálek 2,7 miljonit eurot aastas, kuid kahtlustatakse, et ta pani kõrvale sadu miljoneid eurosid.
Juunis 2020 põgenes Saksamaalt Tallinna kaudu Minskisse (teistel andmetel lendas 19. juunil 2020 eralennukiga Viinist otse Minskisse).
Süüdistus.
Marsalekit peetakse Wirecardi raamatupidamisskandaali üheks peamiseks süüdlaseks. Wirecard varises juunis 2020 kokku pärast seda, kui audiitorid juhtisid tähelepanu ligi 2 miljardi euro suurusele bilansiaugule. 18. juunil 2020 vallandati kogu juhtkond, sealhulgas Jan Marsalek.
Financial Times teatas, et Marsalek pakub huvi mitmetele Euroopa valitsustele tema väidetavate sidemete tõttu Venemaa luurega. Bellingcati, Der Spiegeli ja The Insideri 2020. aasta uurimine näitas, et 18. juunil 2020 lendas Marsalek Tallinna kaudu eralennukiga Minskisse mõni tund pärast vallandamist. Teistel andmetel lendas ta 19. juunil 2020 eralennukiga Viinist otse Minskisse. Sellest ajast alates on ta tagaotsitav Saksamaa ja Austria võimude poolt pettuse ja omastamise süüdistustega. Tema vahistamiseks on välja antud rahvusvaheline vahistamismäärus, kuid vahistamise vältimise põhjused võivad ulatuda palju kaugemale raamatupidamisskandaalist. Teda kahtlustatakse sidemetes Venemaa luurega. Alates 2015. aastast on ta ellu viinud projekte Liibüas – sealhulgas investeerinud Liibüa tsemenditehasesse – ning on suhelnud Venemaa nõunike ja Euroopa ametnikega, et arutada „humanitaarrekonstruktsiooni Liibüas“ plaane – mida vaatlejad näevad plaanina luua palgasõdurite jõud, et kaitsta sõjast räsitud riigi ärihuve. Marsaleki nõunik Liibüa algatuses oli venelane Andrei Tšuprõgin – Venemaa araabia maailma ekspert, keda lääne luureteenistused peavad endiseks GRU kõrgemaks ohvitseriks, kellel on luurekogukonnaga tihedad sidemed.
Vene sõltumatu meedia andmetel võis Marsalek olla pikaajaline GRU agent, kes värvati 1990. aastate lõpus Austria-Venemaa Sõprusühingu kaudu. Tema sõprade seas olid GRU kolonel Andrei Tšuprõgin, Venemaa presidendi administratsiooni endine töötaja Stanislav Petlinski ja Liibüa luureteenistuse endine juht Rami al-Obeidi. Marsalek kiitles oma reisidega Palmyrasse "Vene sõjaväe külalisena" ja Liibüasse, kus aitas Wagneri grupil kohalolekut kindlustada. Bellingcati, The Insideri ja Der Spiegeli andmetel hakkas Marsalek pärast Wirecardi tegevjuhiks määramist 2010. aastal regulaarselt Venemaale lendama, kusjuures tema reisid kestsid tavaliselt vähem kui päeva, mis tähendas, et need polnud vaevalt turismireisid. Ajakirjanikud pakuvad välja, et sel viisil võis ta aidata luureagentuuridel transportida suuri summasid sularaha, sealhulgas rahapesuks ja lääne poliitikute rahastamiseks. Neil visiitidel võis aga olla ka teine eesmärk: Marsalek andis Venemaa luureteenistustele aru oma kohtumistest ja kontaktidest välismaal. Aastal 2017 korraldasid Venemaa luureohvitserid Marsalekile reisi Süüriasse, kus nad külastasid Palmyrat. Süürias anti Marsalekile täielik komplekt Vene sõjaväe vormiriietust ja snaipripüss. Tagasi tulles kiitles ta sõbrale, et tal oli lubatud „tulistada lahingumoonaga islami võitlejate pihta”. 2017. aastal omandas ta Venemaa luure vahendusel Liibüa tsemenditehase. Seejärel ostis sularaha eest (tassis seda kohvritega eralennukitel Moskvasse) Venemaa vanima eraarmee "RSB Grupp", mis asus tegutsema Liibüas. Eesmärgiks oli sõjaväeline "ümberehitusprogramm", mis koolitaks välja 15 000–20 000 Liibüa miilitsa liiget, kes asuksid kontrollima Liibüa lõunapiiri ja seega ka Euroopasse suunduvaid rändevooge.
2016. aastal omandas ta Müncheni kesklinnas asuva 1600 ruutmeetrise villa, mis oli ehitatud 1903. aastal Baieri prints Alfonsile. Hiljem elas seal röntgenikiirte avastaja Saksa füüsik Wilhelm Röntgen. Marsalek maksis selle eest üüri 680 000 eurot aastas. Villa asus täpselt Venemaa Müncheni peakonsulaadi vastas ja tema regulaarsed külalised olid poliitikud, pankurid ja luureagendid erinevatest riikidest. 2018. aastal palkas Marsalek endale assistendiks Martin Weissi, kes juhtis aastaid Austria põhiseaduse ja terrorismivastase võitluse föderaalameti (BVT, Austria peamine salateenistus) teist osakonda, vastutades teabe kogumise, uurimise ja analüüsi eest. Just temale usaldab Marsalek peamised salajased operatiivtegevused. Kogu luureinfo, mida BVT kogub, satub lõpuks tema lauale. Nagu ka kogu teave, mida Viini saadavad partnerteenistused, näiteks CIA, Saksamaa põhiseaduse kaitse büroo või Iisraeli Mossad.
Wall Street Journali andmetel on lääne luure- ja julgeolekuametnikud jõudnud järeldusele, et Marsalek võis olla Venemaa agent kümme aastat. Ta kasutas oma tööd luureametnikega sidemete loomiseks. Marsaleki klientide hulgas olid Wirecardi klientide andmebaase uurinud lääne luureallikate sõnul Venemaa salateenistustega seotud inimesed ja organisatsioonid. Koostöö raames varustas Saksa ettevõte Venemaa välisluureteenistuse (SVR) ja sõjaväeluure (GRU) agente krediitkaartidega, avas neile pangakontosid ning aitas neil teha ülekandeid Aafrika ja Lähis-Ida erinevatesse piirkondadesse.
2020. aasta augustis andis Interpol Marsaleki kohta välja punase teate, mis on palve õiguskaitseorganitele kogu maailmas ta leida ja vahistada kuni väljaandmiseni.
2023. aasta septembris algas Ühendkuningriigis kohtuprotsess viie Bulgaaria kodaniku üle, keda süüdistati Venemaa heaks spioneerimises ja kes väidetavalt tegutsesid Jan Marsaleki juhiste järgi. Briti uurijad usuvad, et austerlane tegutses vahendajana Venemaa valitsusasutuste ja spioonide võrgustiku vahel, kes sihtisid Putini režiimile mittemeeldivaid inimesi kogu Euroopas. 2021. aastal õnnestus tal avada Londonis oma nimel konsultatsioonifirma. Selleks kasutas ta oma Tšehhi passi – kokku on tal umbes kümme dokumenti erinevatest riikidest. Uurijad usuvad, et agentuuri võidi kasutada Marsaleki juhitud spiooniüksuse liikmetele maksete tegemiseks. Briti uurijad avastasid, et Marsalek oli andnud viieliikmelisele jõugule korralduse luurata Kremlile ebameeldivaid inimesi ja jälitada neid üle Euroopa, võimaliku eesmärgiga nad röövida või tappa. Üks jälitatavatest oli Bulgaaria ajakirjanik Hristo Grozev, kes tõendas, et Skripalide ja Aleksei Navalnõi mürgitamiste taga oli Vene eriteenistus. Viisikul oli plaan Grozev kas röövida või tappa. Juhendeid said nad Marsalekilt. 
Venemaa opositsioonilise ajakirjanduse andmeil elab Marsalek Moskvas ja tal on pass Venemaa kodaniku German Baženovi nimele. Ta on sage külaline kuulsas "La Marée" restoranis Malaja Gruzinskaja tänaval, kus Venemaa oligarhid ja julgeolekutöötajad Putini portree all pidutsevad. Vene eriteenistused on andnud talle Moskvas asuva Pärsia lahe riigi saatkonna diplomaatiliste numbrimärkidega auto. 2021. aasta kevadel levis Saksamaa Bundestagi luureteenistuste tegevuse kontrollimise komisjonis toimunud konfidentsiaalsel kuulamisel teave, et Marsalek viibib ühes Moskva lähedases miljonäride küla Rubljovka villas, mis kuulub nimetule Venemaa oligarhile. Tema naabrite hulka kuulusid Forbesi maailma esirikkurite nimekirjas olevad Venemaa ärimehed Iskandar Mahmudov, Andrei Bokarev ja Vladimir Lisin ning Aserbaidžaani presidendi Ilham Alijevi perekond. Väga lähedal asuvad Dmitri Medvedevi ja Vladimir Putini elukohad.
Lääne luureagentuuride teateil on Marsalek viimasel ajal teinud koostööd Venemaa eraarmee "Wagneri grupp" tegevuse edendamiseks Aafrikas.