tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Minarhism

Minarhism on poliitiline ideoloogia, mis on välja kasvanud liberalismist ja propageerib minimaalse riigi ideed. Nad vastustavad etatismi (ingl. "Statism"), s.t ametnike eesthooldust ja võimutäiuse kasvu ning püüavad leida kompromissi anarhismi ja sotsiaalse-, bürokraatliku riigi vahel.
Riiki koos sellele omaste institutsioonidega peetakse vajalikuks, kuid tema legitiimsus peab olema rangelt piiritletud, s.t tegemist on nn „öövahi riigiga“.  Riiklike institutsioonide sunnivõimu rakendamine on põhjendatud vaid siis, kui see on seotud suveräänse riigi territooriumi kaitsmisega, avaliku korra säilitamise ja õigluse kehtestamisega eraomandi kaitsmisel ja tehingute lõpuni viimisel. Valitsusel ei ole siiski õigust sekkuda isikute vahelistesse tehingutesse ning riigivõimul piiramatut jõumonopoli. 
Arengulugu.
Samuel Edward Konkin III (1947–2004), ameerika libertaarne filosoof, agorist, tõi minarhismi mõiste kasutusele 1971. aastal, kui ta kirjeldas libertaare, kes kaitsesid piiratud õigustega riigi olemasolu vajadust. Ta tuletas selle mõiste: min(imal) + -arcy (government) + -ism(system) ehk minimaalse valitsusvõimuga süsteem. 
Robert Nozick (1938–2002), ameerika filosoof esitas minimaalse riigi kontseptsiooni teoses „Anarchy, State and Utopia“, rõhutades, et „öövahi riik“ loob raamistiku, mis austab inimõigusi.
Mõtteavaldusi.
Ameerika vabamõtleja ja poliitik Benjamin Franklin (1706–1790) väitis: "Need, kes võivad loobuda olulisest vabadusest, et saada veidi ajutist turvalisust, ei vääri vabadust ega turvalisust".
Prantsuse liberaale majandusteadlane Frédéric Bastiat (1801–1850) ütles, et: "Me saame riigilt oodata ainult kahte asja: vabadust ja turvalisust ning peame mõistma, et me ei saa nende mõlema kaotamise ohus taotleda kolmandat".
Ameerika filosoof Ayn Rand (1905–1982) propageeris minarhistlikke ideid „Objektivismi“ nime all. Ta väitis, et: "Seadusandlik kogu peab andma täitevvõimu teostavale valitsusele volituse kaitsta inimesi kurjategijate ja omakohtu eest ning kaitsma territooriumi väljastpoolt tulevate sissetungide. Nende ülesannete täitmiseks, peab kogu looma adekvaatne tulubaas maksukohustuse läbi. Lisaks tuleb luua kohtu-institutsioon, mis mõistaks isikute vahel puhkenud konfliktides õigust kehtestatud seadustest lähtudes. Valitsusel ei või olla muid õigusi, peale nende, talle delegeeritud õiguste ning ta peab tegutsema erapooletult."  
Riigi tegevuse kirjeldamisel kasutavad minarhistid sõnu järgmises tähenduses: 
Võim (Max Weber) – riigil on seadusliku vägivalla monopol, kuid see peab piirduma suveräänse riigi territooriumi kaitsmise, korra säilitamise ja õigluse kehtestamisega eraomandi kaitsmisel ja tehingute lõpuni viimisel. 
Vastutustundetus (Frédéric Bastiat) – "Riik on suur illusioon, mida ära kasutades püüab igaüks elada teiste kulul". 
Ohutunnetus (Friedrich August von Hayek) riikliku organisatsiooni hoolekanne ja sellest tulenev võimu kasv piirab üksikisiku isikuvabadusi ning viib meid paratamatult ebatõhusa ja majandustegevust halvava heaoluriigini.
Etioopia kodusõda

Etioopia kodusõda oli kodusõda tänapäeva Etioopia ja Eritrea aladel aastatel 1974–1991. Selles võitlesid Etioopia ja Eritrea valitsusvastased mässulised sõjaväehunta kommunistliku valitsuse vastu.
Ajutine Sõjaväe Haldusnõukogu Derg kukutas 12. septembril 1974 keiser Haile Selassie I ning lõpetas Etioopia Keisririigi ajajärgu. Vastu võeti marksistlik-leninistlik riigikorraldus, mida juhtisid sõjaväehunta ja ajutine valitsus. Kohe tõusid uue, Nõukogude Liidu toel võimule tulnud valitsuse vastu üles mitmed rühmitused, kelle maailmavaated varieerusid kommunismist antikommunismini. Üldiselt kuulusid igasse mässurühmitusse ühe kindla rahva esindajad. Lisaks jätkus valitsuse vastu Eritrea provintsis juba üle kümne aasta väldanud Eritrea vabadussõda. Derg kasutas mässuliste mahasurumiseks toorest jõudu ning algatas "qey shibir"'i kampaania (tuntud kui Etioopia punane terror). 1980. aastate keskpaigaks rususid rahvast näljahäda, majanduskriis ning muud Dergi poliitika tulemid ja mässuliste toetus jõudis haripunkti. Derg läks ametlikult laiali 1987. aastal ning sellele järgnes katse võimu säilitada, kui Etioopia Töölispartei (ETP) juhtimisel rajati Etioopia Rahvademokraatlik Vabariik (ERV). 1980. aastate teisel poolel hakkas Nõukogude Liidu toetus režiimile lõppema ning mässulised vallutasid aina suuremaid alasid. Mais 1991 sai ERV Eritreas lõplikult lüüa ning president Mengistu Haile Mariam põgenes riigist. Etioopia kodusõda lõppes 4. juunil 1991, kui vasakpoolsete mässuliste Etioopia Rahvarevolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR) tungis pealinna Addis Abebasse. ERRDR lõpetas tegevuse ning selle asemel hakkas uut Etioopia ajutist valitsust juhtima Tigray Rahvavabastusrinne.
Sõja tõttu hukkus vähemalt 1,4 miljonit inimest, kellest 1 miljon suri nälga.
Hugo Mitt (disainer)

Hugo Mitt (sündinud 22. aprill 1957) on eesti disainer ja sisearhitekt.
1982. aastal lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi Tööstuskunsti erialal. On Eesti Disainerite Liidu liige.
Vladimir Dubrovski

Vladimir Dubrovski (20. mai 1937 Leningrad – 1. november 2021) oli Eesti jalgpallur ja treener.
Vladimir Dubrovski sündis 20. mail 1937 Leningradis. 
1956. aastal kolis ta perega Tallinna, kus algas tema jalgpalliteekond. Mängijana liitus toona 21-aastane Vladimir Dubrovski Leningradi Balti Laevastikust Tallinna sõsarklubiga ja lõpetas 1958. aastal Eesti NSV meistrivõistlused hõbemedaliga. Aasta hiljem saavutas ta Ülemiste Kaleviga "kuldse duubli", võites nii koduse meistri- kui ka karikasarja. 
1960. aastal kutsuti Dubrovski Tallinna Kalevi ridadesse, kellega alustati mängimist NSV Liidu kõrgliigas. Dubrovski oli Kalevi kaitseliini tugisammas, mängides kaasa pea kõigis kõrgliiga mängudes. Muuhulgas pidi Dubrovski 1961. aastal paremkaitsjana pidurdama eestlasest Euroopa meistri ja olümpiavõitja Igor Netto rünnakuid, kes mängis Moskva Spartaki ridades.
Dubrovski oskused ei jäänud suures liitriigis märkamata ja pärast Kalevi esiliigasse langemist pallis ta neli aastat Kalinini Volga ridades. Eestisse naasnult mängis Dubrovski veel mitu aastat kohalikes meeskondades Jõhvi Kaevur ja Tallinna Tekstiil ning töötas treenerina nii Jõhvis kui ka Tallinnas. 
1975. aastal aitas Dubrovski Kopli Dünamo meeskonna Eesti NSV meistrivõistlustel võita hõbemedali ning Dünamo jõudis samal aastal ka karikasarja finaali, kus kaotati lisaajal Narva Baltikale.
Derg

Derg (amhara keeles ደርግ, otsetõlkes "nõukogu"; ka Dergue, ametlikult Ajutine Sõjaväe Haldusnõukogu, algselt Relvajõudude, Politsei ja Territoriaalarmee Koordineerimisnõukogu) oli tänapäeva Etioopia ja Eritrea aladel aastatel 1974–1987 võimul olnud sõjaväehunta. Aastatel 1987–1991 oli hunta endiselt võimul, kuid vormiliselt tsiviilkujul.
Dergi asutasid 1974. aasta juunis Etioopia sõjaväe ja politsei ohvitserid, selle esimeseks esimeheks sai Mengistu Haile Mariam. Septembris 1974 kukutas Derg pärast mitu päeva kestnud rahvameeleavaldusi Etioopia Keisririigi viimase keisri Haile Selassie I valitsuse ning kolm päeva hiljem nimetati ennast Ajutiseks Sõjaväe Haldusnõukoguks. Järgmise aasta märtsis lõpetas Derg Etioopia monarhia ning kehtestas üheparteisüsteemi. Eesmärkideks võeti feodalismi kaotamine, kirjaoskuse suurendamine, varade riigistamine ja maade ümberjagamine, sealhulgas Etioopia mägismaa elanike ümberasustamine. 1977. aastal laskis Derg käiku punane terrori, mille käigus kõrvaldati teisitimõtlejaid, vangistati ja hukati kümneid tuhandeid inimesi.
1980. aastate keskpaigaks vaevasid riiki mitmed probleemid, nagu põud, majandusraskused ja sõltuvus välisabist. Riik ei olnud veel Ogadeni sõjast toibunud ning 1983–1985 oli Etioopias näljahäda. Dergi enda andmetel hukkus režiimi ajal Etioopias üle miljoni inimese. Valitsuse vastu olid pead tõstnud aina populaarsust koguvad mässulised nii Etioopia kodusõjas kui Eritrea vabadussõjas. Mengistu saatis Dergi laiali aastal 1987 ning rajas Etioopia Töölispartei juhtimisel Etioopia Rahvademokraatliku Vabariigi, mille valitsuses olid ka tsiviilisikud, kuid vähemuses.
Pavel Blažek

Pavel Blažek (sündinud 8. aprillil 1969 Brnos) on Tšehhi jurist ja poliitik, ta on Kodanike Demokraatliku Partei liige. Ta oli 17. detsembrist 2021 kuni 10. juunini 2025 Tšehhi justiitsminister. Veel oli ta Tšehhi justiitsminister aastatel 2012–2013 (Petr Nečase valitsuses).
Ta sündis aastal 1969 Brnos. Ta lõpetas aastal 1992 Masaryki ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse magistrina. Aastal 1996 lõpetas ta samas haldus- ja maaõiguse doktorantuuri. Aastal 1992 läbis ta ka kuuenädalase praktika Hollandis Utrechti Ülikoolis, keskendudes Euroopa kultuurile, poliitikale ja õigusele.
Aastatel 1992–2002 töötas ta Brnos Masaryki ülikooli õigusteaduskonnas haldusõiguse osakonnas dotsendina.
3. juulist 2012 kuni 10. juulini 2013 oli ta Tšehhi justiitsminister (Petr Nečase valitsuses).
17. detsembrist 2021 kuni 10. juunini 2025 oli ta Tšehhi justiitsminister (Petr Fiala valitsuses)
Isiklikku.
Ta on abielus Alena Blažkovága, neil on kaks last.
Kupee nr 6

"Kupee nr 6" (soome keeles "Hytti nro 6") on Soome kirjaniku Rosa Liksomi 2011. aastal ilmunud romaan. See võitis samal aastal Finlandia auhinna.
Romaan kirjeldab soome üliõpilase rongireisi läbi Nõukogude Liidu Mongooliasse 1980. aastatel. Reisil jagab ta kupeed lihtsa 45-aastase vene mehega.
Eesti keeles ilmus romaan Kadri Jaanitsa tõlkes kirjastuses Koolibri 2013. aastal.
2021. aastal esilinastus romaani põhjal tehtud Juho Kuosmaneni mängufilm "Kupee nr 6", mis pälvis 2021. aasta Cannes'i filmifestivalil Grand Prix.
Eha Vain

Eha Vain (14. mai 1954 – 26. august 2021) oli eesti kultuuritegelane ja tõlkija. 
Ta korraldas kümneid kirjandusüritusi ja loovusfoorumeid, Põhjamaade luulefestivali. Ta tõlkis kirjandust rootsi, norra ja taani keelest ning koostas mitu luulekogumikku.
Suur osa Vainu elust oli seotud Põhjamaadega. Vain alustas tööd Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduses 1991. aasta kevadel ning arendas Põhjamaade kultuurikoostööd Eestis kuni pensionile jäämiseni 2020. aasta sügisel. Tänu temale leidsid Eesti loomeinimesed uusi kontakte ning alguse said uued ühistegevused – kultuurisillad ja -sillakesed. 
Eha Vainu eestvedamisel sündisid mitmed hiljem traditsiooniks saanud Põhjamaade kultuuri ja väärtusi tutvustavad üritused. Neist üks väljapaistvamaid oli 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses Vainu juhtimisel toimunud Põhjamaade luulefestival, kus osales kümneid Eesti ja Põhjamaade nimekaid luuletajaid ja tõlkijaid ning millest on nüüdseks välja kasvanud kirjandusfestival HeadRead. Vainu korraldatud Põhjamaade filmifestivalist on aga võrsunud maailma tippude hulka kuuluv Pimedate Ööde Filmifestival.
Lisaks kultuurikorraldustööle tutvustas Vain tõlkija ja kirjastajana ka ise Eesti lugejatele arvukalt Põhjamaade autorite loomingut. Tõlkijana eestindas ta eeskätt Skandinaavia autorite – näiteks Jon Fosse, Märta Tikkaneni, Lars Saabye Christenseni jt – ilukirjanduslikku loomingut. Kirjastuse NyNorden algataja ja vedajana tegutses Eha Vain ka vastupidisel suunal, avaldades eesti luuletajate loomingut, peamiselt soome keeles.
Musa Barrow

Musa Barrow (sündinud 14. novembril 1998 Banjulis) on Gambia jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Bologna ja Gambia jalgpallikoondises.
2016. aastal liitus ta Itaalia klubiga Atalanta. Atalanta põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta jaanuaris Itaalia karikavõistluste mängus Juventuse vastu. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 10. veebruaril mängus Crotone vastu. Esimese värava lõi ta Itaalia kõrgliigas 18. aprillil 2018 mängus Benevento vastu.
2020. aasta jaanuaris suundus Barrow Atalantast laenule Bolognasse. Hooaja 2019–20 teisel poolel lõi ta Itaalia kõrgliigas üheksa väravat. 2021. aasta juulis otsis Bologna Barrow' mängijaõigused.
Gambia jalgpallikoondises debüteeris Barrow 2018. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. juunil 2019 sõprusmängus Maroko vastu. Ta kuulub Gambia koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Jozef Síkela

Jozef Síkela (sündinud 17. juunil 1967 Rokycanys) on Tšehhi poliitik ja investeerimispankur. Ta oli alates 17. detsembrist 2021 kuni 7. oktoobrini 2024 Tšehhi tööstus- ja kaubandusminister Petr Fiala valitsuses. Alates 1. detsembrist 2024 on ta Euroopa Komisjoni rahvusvahelise partnerluse volinik von der Leyeni teises komisjonis.
Haridus.
Ta on lõpetanud Praha majandus- ja äriülikooli ("Vysoká škola ekonomická v Praze").
Poliitiline karjäär Tšehhis.
Tšehhi tööstus- ja kaubandusminister.
Pärast Věslav Michaliku tagasiastumist 2021. aasta novembris esitas Linnapeade ja Sõltumatute (STAN) erakond Tšehhi tööstus- ja kaubandusministri kandidaadiks Jozef Síkela Petr Fiala (SPOLU ja PirSTANi koalitsioon) valitsuses. Tšehhi president Miloš Zeman nimetas ta sellele ametikohale 17. detsembril 2021 Lány lossis.
Jozef Síkela tööstus- ja kaubandusministriks oleku ajal võeti Tšehhis vastu taastuvate energiaallikate arendamist käsitlevad õigusaktid, mille eesmärk oli lihtsustada uute taastuvate energiaallikate lubade andmise protsessi ja võimaldada nende tõhusat kasutamist. Muu hulgas võeti vastu ühenduse energiaseadus, mis võimaldas jagada taastuvatest allikatest toodetud elektrienergia ülejääki ja pälvis 2024. aastal aasta äriõiguse auhinna. Ühenduse energiasüsteem käivitati 2024. aasta augustis. Tema ministriaeg nägi ette ka Tšehhi vabanemise sõltuvusest Venemaa gaasiimpordist, osaliselt omandades koostöös ČEZ Groupiga osaluse Madalmaades Eemshavenis asuvas LNG terminalis, millest Jozef Sikela teatas 2022. aasta juulis. 2023. aasta novembris teatas valitsus, et taas koostöös ČEZ Groupiga omandas Tšehhi osaluse Saksamaal Stades asuvas LNG terminalis. Jozef Síkela osales ka ise terminali ehituse pidulikul avamisel.
Poliitiline karjäär Euroopa Liidus.
Tšehhi Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise ajal 2022. aastal juhatas Jozef Síkela välisasjade nõukogu, konkurentsivõime nõukogu (COMPET) ning transpordi, telekommunikatsiooni ja energeetika nõukogu ministrite kohtumisi. Viimane koordineeris Euroopa Liidu reageerimist Ukraina sõjast tingitud häiretele energiaturgudel. Jozef Síkelaga juhtimisel leppisid Euroopa Liidu liikmesriigid kohtumistel kokku põhimeetmetes, mis aitaksid energiaturgudel stabiliseerida.
Euroopa Komisjoni volinik.
2023. aasta juunis teatas Jozef Síkela päevalehele Právo antud intervjuus, et on huvitatud Euroopa Komisjoni voliniku ametikohast. Pärast 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimisi nimetas Tšehhi valitsus Jozef Síkela Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks von der Leyeni teises komisjonis. 17. septembril 2024 nimetas Ursula von der Leyen ta rahvusvahelise partnerluse voliniku kandidaadiks. Tema kuulamine Euroopa Parlamendis toimus 6. novembril 2024. Von der Leyeni teine komisjon astus ametisse 1. detsembril 2024.
Jana Černochová

Jana Černochová (sündinud 26. oktoobril 1973 Prahas) on Tšehhi poliitik, ta on Kodanike Demokraatliku Partei liige. Ta on 17. detsembrist 2021 Tšehhi kaitseminister.
Ta lõpetas 1992. aastal keskkooli. Seejärel töötas pangas. Hiljem õppis ta Metropolitní univerzita Prahas rahvusvahelisi suhteid.
Isiklikku.
Ta on lahutatud.
Termiline drossel

Termiline drossel (ingl "thermal throttle") on mõne arvutikomponendi jõudluse vähendamine komponendi temperatuuri madaldamiseks, et vältida ülekuumenemist.
Termiline drossel kaitseb riistvara.
Arvutikomponendid nagu protsessor ja videokaart toodavad töö kõrvalproduktina soojust. Mida kõrgemal taktsagedusel antud komponent töötab, seda kõrgem on ka soojusvõimsus. Juhul kui antud komponent ei ole piisavalt jahutatud, toimub turvalisuse huvides termiline drossel ehk komponendi taktsagedust madaldatakse lootuses säilitada komponendile sobilik temperatuur. Mittesobiliku temperatuuri korral võib kerkida voolupinge ja on oht, et joodetud ühendused kuumenevad lahtijoote temperatuurile (lahtijoote temperatuur sõltub materjalist). Kui komponendi temperatuuri kontrolli alla ei saada, siis viimase valikuna lülitub arvuti iseseisvalt välja. Aastal 2006 filmitud video’s “Intel vs AMD processor” on näha kuidas AMD Athlon 1400 ja AMD Palomino 1200 illustreerivad olukorda, kus termiline drossel ei ole korrektselt implementeeritud ning protsessorid kuumenevad üle.
Dünaamiline sageduse muutmine.
Tänapäeval eksisteerivad protsessorid, mis on võimelised saavutama oma baas taktsagedusest kõrgemat taktsagedust. Kõrgem taktsagedus toodab muidugi ka rohkem soojust ning seetõttu kasutatakse kehva jahutuse korral madalat baassagedust ja kõrget hetksagedust lühiajaliseks kiirenduseks. Näiteks sülearvuti protsessor töötab kõrge töökoormuse juures lühikese aja jooksul märkimisväärselt kiiremini oma baas taktsagedusest, ent temperatuuri kasvades langetab taktsagedus sõltuvalt hetke temperatuurist. Lisaks temperatuuri mõjutamisele mõjutab protsessori taktsagedus ka voolukulu, seetõttu sõltub sülearvuti aku kestus kasutaja tarbimisharjumusest ja vajadusest. 
Kuidas vältida termilist drosselit?
Suures koguses tolmu takistab õhuvoolu ning see omakorda soodustab komponentide kuumenemist, sest jahedat õhku ei tule enam piisavalt peale. Parim viis tolmust ja muust sodist vabanemiseks on õhusurve abil. 
Vajadusel paigaldada rohkem ventilaatoreid või asendada olemasolevad ventilaatorid paremate ja/või kiirema pöördekiirusega ventilaatorite vastu. Vesijahutus võib aidata juhul kui tegemist ei ole konstantse ja pikaajalise tööhõivega vaid lühikese ja/või muutlike töökoormustega, sest vee soojusmahtuvus on suurem. 
Termopastat on mõistlik vahetada iga paari aasta jooksul. 
Suurtes andmekeskustes on tavaks jahutada sissetulev õhk kümne kraadini (10 ºC). See vähendab tõmbetugevuse vajadust, sest iga õhuosake saab endas mahutada rohkem soojust.
Tehnoloogilised revolutsioonid ja finantskapital

"Tehnoloogilised revolutsioonid ja finantskapital: mullide ja kuldajastu dünaamika" on Carlota Perezi akadeemiline raamat, mis püüab kirjeldada seost tehnoloogilise arengu ja finantsmullide vahel. Carlota Perezi kirjeldatud mudel näitab tehnoloogilise arengu korduvaid hüppeid viimase kolme sajandi jooksul selliste näidetega nagu: auru ja raudtee ajastu, terase ja elektri ajastu, masstootmise ja auto ajastu ning praegune info-/teadmusühiskond.
Viis tehnoloogilist revolutsiooni.
Raamat toob välja viis tööstusajaloos aset leidnud tehnoloogilist innovatsiooni.
Finantstsüklid.
Carlota Perez leiab, et need tehnoloogiliste revolutsioonide tsüklid on seotud finantstsüklitega. Iga tsükkel, mis võib kesta 50–60 aastat, koosneb järgmisest neljast faasist.
Plahvatuse faas: uute tehnoloogiate innovatsiooni rahastatakse intensiivselt. Ilmuvad uute revolutsiooniliste leiutiste rühmad. Rajatakse uusi tööstusi ja alustatakse uue infrastruktuuri ehitamist.
Hulluse faas: suurenenud spekuleerimine ja finantseerimine viib finantskapitali ja tootmiskapitali eraldumiseni. Kapitali investeeritakse rohkem finantsuuendustesse kui tehnoloogilistesse uuendustesse. Varamullid võivad inflatsiooni tekitada.
Sünergiafaas: kasvav ebavõrdsus ja poliitilised rahutused. Arusaamine vajadusest finantssektori poliitilise reguleerimise järele. Varamullid võivad lõhkeda. Seos finantskapitali ja tootmiskapitali vahel taastatakse.
Küpsusfaas: uue tehnoloogia turg hakkab küllastuma. Ühiskondlik struktuur ja infrastruktuur on uute tehnoloogiatega kohanenud. Investeerimisvõimalused vähenevad. Finantskapital liigub uutesse sektoritesse ja uutesse piirkondadesse, kus see võib panna aluse järgmisele suurele tõusule.
Arvustused.
Foreign Affairs kriitika: "See raamat on Schumpeteri stiilis laiaulatuslik "mõtteainet pakkuv tükk". See raamat käsitleb seost suurte tehnoloogiliste uuenduste ning finantsbuumi ja -krahhi vahel."
The Economist artikkel teeb kokkuvõtte Perezi tööst: "Oma raamatus "Tehnoloogilised revolutsioonid ja finantskapital" jälgib pr Perez tehnoloogilise innovatsiooni viit buumi ja languse tsüklit: tööstusrevolutsioon; aur ja raudtee; teras, elekter ja rasketehnika; nafta, autod ja masstootmine ning infotehnoloogia ja telekommunikatsioon."
CVV

CVV (ehk Card Verification Value), ka CVC (ehk Card Verification Code) on maksekaartide turvakood. Seda kasutatakse kaardipettuste vastase mehhanismina tehingutes, milles kaupmees ise füüsilist kaarti ei näe ega töötle (ingl. "card not present" tüüpi maksed), eeskätt internetimaksetes. CVV on enamasti kolmekohaline arv, mis on kirjas ainult kaardi enda tagumisel küljel ning mida ei salvestata kaardi magnetribale. 
Turvamehhanismina on CVV eesmärk muuta varastatud kaardiandmete kasutamine raskemaks. Eeldatavasti ei saa ainult kaardi tagaküljele trükitud koodi varastada ei makseterminalide kaudu ega kaarditehinguid vahendavatest infosüsteemidest. Seetõttu peaks CVV lisamine makse andmetele tõendama, et kaarti kasutab selle reaalne omanik või siis vähemalt keegi, kelle käes kaarti makse teostamise hetkel reaalselt on ja kes näeb kaardi tagumist külge. 
Erinevad maksesüsteemid (VISA, Mastercard, American Express jne) kasutavad olemuselt sarnaseid, kuid veidi erineva nimega mehhanisme – CVV, CVV2, CVC, jne.
Amanda Lear

Amanda Lear (neiupõlvenimega Tapp; sündinud 18. juunil 1939. aastal Saigonis Prantsuse Indohiinas) on prantsuse laulja, laulukirjutaja, maalikunstnik, telesaatejuht, näitleja ja endine modell.
Ryan Dzingel

Ryan Michael Dzingel (sündinud 9. märtsil 1992 Wheatonis, Illinoisi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Arizona Coyotes ründajana vasakäärel.
Aastatel 2009–2011 mängis ta United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars ja 2011–2014 Ohio State University jäähokimeeskonnas.
2011. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i "draft"is 204. valikuna. Hooajal 2013–14 debüteeris ta American Hockey League'is Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators. NHL-is tegi Dzingel debüüdi 22. detsembril 2015 mängus Florida Panthersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas järgmise aasta 16. veebruaril mängus Buffalo Sabresi vastu. Hooajal 2017–18 lõi Dzingel NHL-is 23 väravat ning oli sel hooajal Matt Duchene'i kõrval Senatorsi suurim väravakütt. Hooajal 2018–19 oli Dzingel tegemas oma seni kõige resultatiivsemat hooaega NHL-is (57 mänguga 22+22), kuid 2019. aasta veebruaris kaubeldi ta Columbus Blue Jacketsi. Blue Jacketsis lõi ta 21 mänguga neli väravat ja andis kaheksa väravasöötu. Lisaks lõi ta ühe värava väljalangemismängudes.
2019. aasta juulis sõlmis Dzingel kaheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2021. aasta veebruaris kaubeldi ta Alex Galchenyuki ja Cédric Paquette'i vastu tagasi Senatorsi.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Arizona Coyotesiga.
Ibrahim Sangaré

Ibrahim Sangaré (sündinud 2. detsembril 1997 Koumassis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Nottingham Forest ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Aastatel 2012–2016 kuulus ta Elevandiluuranniku klubisse AS Denguélé.
Aastatel 2016–2020 mängis ta Prantsusmaa klubis Toulouse.
2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu PSV Eindhoveniga.
Suvel 2023 liitus ta ligi 30 miljoni euro eest Nottingham Forestiga.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises debüteeris 18. oktoobril 2015 mängus Ghana vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Ghislain Konan

Ghislain N'Clomande Konan (sündinud 27. detsembril 1995 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Nassr ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Elevandiluuranniku klubis ASEC Mimosas.
Aastatel 2016–2018 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Vitória Guimarães.
Aastatel 2018–2022 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Stade de Reimsi.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondis tegi Konan debüüdi 2017. aastal. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Jan Lipavský

Jan Lipavský (sündinud 2. juulil 1985 Prahas) on Tšehhi poliitik, ta on Tšehhi piraadipartei liige. Ta on 17. detsembrist 2021 Tšehhi välisminister.
Ta lõpetas Prahas Karli Ülikooli sotsiaalteaduskonna bakalaureusekraadi rahvusvaheliste territoriaaluuringute alal. Õpingute ajal läbis ta Erasmuse õppeprogrammi raames kahe semestri pikkuse residentuuri Ühendkuningriigis Kenti Ülikoolis.
Ta oli aastatel 2015–2024 Tšehhi piraadipartei liige. Alates 2025. aastast kuulub ta erakonda Kodanike Demokraatlik Partei. 2017. aasta Tšehhi parlamendivalimistel valiti ta Tšehhi parlamendi liikmeks. Samuti ka 2021. aasta Tšehhi parlamendivalimistel.
17. detsembrist 2021 on ta Tšehhi välisminister.
Isiklikku.
Ta elab koos elukaaslasega Prahas, täpsemalt Praha 6 linnaosas. Nad kasvatavad tütart.
David McIntyre

David John McIntyre (sündinud 4. veebruaril 1987 Georginas Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Kölner Haie.
Aastatel 2006–2010 mängis ta Colgate'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2006. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i "draft"is 138. valikuna. 2008. aastal kauples Stars McIntyre'i Anaheim Ducksi, kes omakorda vahendas ta 2009. aasta veebruaris New Jersey Devilsile. Hooajal 2009–10 debüteeris McIntyre American Hockey League'is (AHL) Devilsi noorteklubis Lowell Devils. Hooaja 2010–11 lõpus müüdi McIntyre'i mängijaõigused Minnesota Wildile. Aastatel 2011–2013 mängis McIntyre põhiliselt AHL-is Wildi noorteklubis Houston Aeros. NHL-is sai ta mänguaega ainult hooajal 2011–12, lõi seitsme mänguga ühe värava ja andis ühe väravasöödu. Hooajal 2013–14 mängis ta AHL-is Detroit Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins.
2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliiga klubiga SaiPa. Hooajal 2015–16 oli ta Soome kõrgliigas resultatiivsuselt teine mängija (16+40). Aastatel 2016–2019 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. Hooajal 2016–17 jõudis ta Zugiga Šveitsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati SC Bernile mängudega 2:4. 11 väravaga oli McIntyre sel hooajal väljalangemismängude suurim väravakütt. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliigas HC Lugano meeskonnas. Hooajal 2020–21 mängis ta Austria kõrgliiga klubis Salzburgi EC Red Bull. Hooaja 2021–22 esimeses pooles mängis ta taas SaiPas. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Kölner Haiega.
2017. ja 2018. aastal võitis ta Kanada võistkonnaga Spengleri karika.
Havanna sündroom

Havanna sündroom on teadmata põhjusega meditsiiniliste sümptomite kogum, mida kogevad peamiselt Ameerika Ühendriikide diplomaadid, valitsusametnikud ja sõjaväelased välismaal. Sümptomid ulatuvad valust ja kohinast kõrvades kuni kognitiivsete häireteni. Esimest korda teatasid neist 2016. aastal Ameerika Ühendriikide ja Kanada saatkonna töötajad Havannas. 2017. aastast alates on üha rohkem inimesi, sealhulgas luureametnike ja sõjaväelaste perekonnaliikmed, teatanud neist sümptomitest väljaspool Kuubat, näiteks Lõuna-Ameerikas, Hiinas, Euroopas ja Washingtonis.
Ameerika Ühendriikide välisministeerium on neid juhtumeid nimetanud "seletamatuteks terviseintsidentideks" (ingl. "unexplained health incidents"), Luure Keskagentuuri direktor William Burns aga rünnakuteks. Leitud on tõendeid selle kohta, et kannatavatel diplomaatidel on aju neuropildis olulisi erinevusi võrreldes tervete kontrollrühma liikmetega. Täheldatud erinevuste põhjust ei ole kindlaks tehtud. Kuigi sündroomi tekke osas puudub ekspertide üksmeel, jõudis riiklike teadus-, tehnika- ja meditsiiniakadeemiate ekspertkomisjon 2020. aasta detsembris järeldusele, et mikrolainete energia (suunatud pulseerivad raadiosagedused) näib olevat kõige usutavam mehhanism nende juhtumite selgitamiseks. Iga võimalik põhjus jääb siiski spekulatiivseks. Muude välja pakutud sümptomite võimalike põhjuste või soodustavate tegurite hulka kuuluvad ultraheli, pestitsiidid või massipsühhogeensed haigused.
Ameerika Ühendriikide luureteenistused ei ole Havanna sündroomi põhjuse osas üksmeelele ega ametlikule kindlaksmääramisele jõudnud, kuigi luure- ja valitsusametnikud on avaldanud ajakirjandusele kahtlust, et süüdi on Venemaa Föderatsiooni sõjaväeluure. Venemaa eitab oma seotust sündroomiga. 2022. aastal teatas Luure Keskagentuur, et pole leitud tõendeid, nagu oleks tervisekahjustuste põhjustajaks Venemaa või mõni muu välisriik.
Ernst Veinberg

Ernst Harald Alphons Veinberg (13. mai 1896 Tallinn – 14. oktoober 1946 Saksamaa) oli Eesti arstiteadlane.
Ta oli aastatel 1924–1929 Tartu Ülikooli närvikliiniku assistent. Aastatel 1929–1944 oli ta Tartu Ülikooli õppejõud: 1931. aastast erakorraline anatoomiaprofessor ja anatoomia õppetooli juhataja, 1934. aastast korraline professor. Lisaks anatoomiale õpetas ka histoloogiat ja embrüoloogiat. 
1944. aastal põgenes Saksamaale.
1928. aastal ilmunud teadustöös uuris ta võrdlevalt kalade, kahepaiksete, roomajate, lindude ja imetajate närvisüsteemi.
Ninel

Ninel (vene keeles Нинель; variant Ninell) on naisenimi.
Ninel on moodustatud tagurpidi lugedes nimest Lenin.
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Ninel 75 naisel. Ninel on Eestis levikult 921. naisenimi. Nime variant Ninell oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga 5 naisel.
Kõige populaarsem oli eesnimi Ninel üle 85-aastaste vanuserühmas. Ninel oli keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus oli 74).
Lõikesagedus

Lõikesagedus, tähis "f"c, on sagedus, mille puhul lineaarse sagedusest sõltuva objekti (näiteks elektroonikalülituse või -komponendi) väljundsignaali võimsus on vähenenud pooleni (kahekordselt) signaali maksimaalsest väärtusest (eeldusel, et sisendsignaali amplituud on sagedusest sõltumatult konstantne).
Võimsuse kahekordsele vähenemisele vastab objekti ülekandeteguri vähenemine pinge järgi tasemeni formula_1 ehk logaritmilistes ühikutes ümardatult –3 detsibelli (täpsemalt formula_2).
Lõikesagedust kasutatakse peamiselt filtrite iseloomustussuurusena, et väljendada sageduskarakteristiku pääsuala ja siirdeala vahelist piirsagedust. Mõnel juhul nimetatakse lõikesageduseks ka võimendi või elektroakustilise komponendi (näiteks mikrofon või valjuhääldi) amplituudi-sageduse karakteristiku alumist ja ülemist piirsagedust. Seal võib lõikesageduse väärtus olla 3 dB asemel ka näiteks 6 või 12 dB.
Faasikoste

Faasikoste (inglise keeles "phase response") on lineaarse süsteemi väljundsignaali ja sisendsignaali faaside erinevuse sõltuvus signaali sagedusest. Seda sõltuvust kirjeldava funktsiooni graafik on faasi-sageduse karakteristik.
Faasi-sageduse karakteristikut kasutatakse sageli selleks, et hinnata keeruka kujuga signaali faasimoonutusi, mis on põhjustatud signaali harmooniliste komponentide ebavõrdsest ajalisest hilistusest, kui need läbivad ahelat. Lineaarse elektriahela (näiteks filtri või võimendi) puhul sõltub selle ahela väljundi ja sisendi harmooniliste vaheline faasinihe harmooniliste sagedusest sisendis.
Automaatjuhtimise teoorias on faasikoste määratud kompleksarvulise ülekandefunktsiooni imaginaarosa ja reaalosa suhte tangensiga:
 formula_1,
kus formula_2 on kompleksfunktsiooni argument:
formula_3.
Faasikoste karakteristiku konstrueerimiseks on tavaliselt vaja 5-8 punkti töösagedusvahemikus, alates minimaalsest realiseeritud sagedusest kuni lõikesageduseni.
Filtri faasikoste põhjustab signaali siirdemoonutust, eriti kõrgemat järku filtrites. See moonutus avaldub siseneva pingeimpulsi või -astangu korral väljundpinge ülevõnkena, mis kiiresti sumbub.
Ulve

Ulve on naisenimi.
2022. aasta alguse seisuga oli Ulve Eestis esinemissageduselt 841. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Ulve 87 naisel. Ulve oli keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus oli 64). Kõige populaarsem oli eesnimi Ulve üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,02.
Aile

Aile on eesti naisenimi.
2022. aasta alguse seisuga oli Aile Eestis esinemissageduselt 503. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Aile 217 naisel. Aile oli keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus oli 46). Kõige populaarsem oli eesnimi Aile vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,81.
Benno Äniline

Benno Adolf Ernst Äniline (4. juuli (vkj)/17. juuli 1912 Viljandi – 3. mai 1993 Tallinn) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1930. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi.
Leida Keres

Leida Hermine Keres (kuni 1940 Leida Hermine Rütel; 24. aprill 1916 Voltveti vald, Pärnumaa – 1. august 2003 Tartu) oli eesti arst.
Isiklikku.
Ta oli Harald Kerese abikaasa, Sirje Keevalliku ja Piret Kuuse ema.
Madle Lippus

Madle Lippus (sündinud 11. oktoobril 1984 Tallinnas) on eesti poliitik, alates 26. märtsist kuni 14. aprillini 2024 Tallinna linnapea kohusetäitja. Ta on inimmõõtmelise linnaruumi pikaaegne eestkõneleja ning alates 25. novembrist 2021 Tallinna linnaplaneerimise abilinnapea. Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 
Lippus on olnud muuhulgas 2007. aastal loodud Uue Maailma Seltsi üks eestvedajatest ning 2021. aastal loodud algatuse Elav Tänav asutajaliige ja tegevjuht.
Haridus.
Ta lõpetas 2003. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. 
Bakalaureuseõppe lõpetas ta 2007. aastal muinsuskaitse ja restaureerimise erialal Eesti Kunstiakadeemias.
Aastal 2012 kaitses ta magistritöö teemal osalusplaneerimine ning selle võimalikkus Tallinnas, Tallinna Ülikoolis linnakorralduse erialal. Tema uurimisteemad olid kaasamine, linnakogukonnad, avalik ruum ja identiteet.
Töö.
Madle Lippus on tegelenud linnaruumi ja kogukonda puudutavate teemadega alates aastast 2007.
Lippus oli ühe esimese Tallinnas loodud asumiseltsi Uue Maailma Seltsi üks eestvedajatest ja tegevjuht (2008-2011). Aastatel 2011-2012 töötas Lippus Tallinna vabaühenduste võrgustikus koordinaatorina, aastatel 2011-2017 Vabariigi Presidendi Toomas Hendrik Ilvese vabakonnanõunikuna ning 2017-2021 Muinsuskaitseametis kommunikatsioonijuhina. Aastal 2021 oli Lippus algatuse Elav Tänav tegevjuht. Algatuse eesmärk on muuta linnaruumi kvaliteetsemaks, et see arvestaks erinevate osapoolte vajadustega, samuti kliimaeesmärkidega.
Lippus on olnud MTÜ Linnalabor aktiivne liige, samuti ka Vabaühenduste Liidu (EMSL) ja Kodanikuühiskonna Sihtkapitali nõukogu liige. Ta on olnud Tallinna asumiseltside võrgustiku Linnaidee algatuse üks eestvedajatest ja üheskoos EMSLi ja Tallinna Linna Volikoguga Tallinna Vabaühenduste võrgustiku looja.
Tallinna linnaplaneerimise abilinnapeana korrastati Lippuse juhtimisel märkimisväärselt ruumivaldkonna juhtimist, tõsteti märkimisväärselt detailplaneeringute menetlemise kiirust ning taastati Tallinna peaahitekti ametikoht, eesmärgiga tagada selge visioon linna ruumilises arengus ning parandada otsuste kiirust ja kvaliteeti. 
Poliitiline tegevus.
Madle Lippus kandideeris Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas 2019. aasta Riigikogu valimistel ja sai 478 häält. Lippus on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige alates 2021. aastast ning novembrist 2021 Tallinna linnaplaneerimise abilinnapea.
Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) 1366 häält ning ei osutunud valituks.
6. jaanuaril 2024. aastal valiti Madle Lippus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Tallinna piirkonna juhiks.
Isiklikku.
Tema ema on ajaloolane ja ajalooõpetaja Karin Lippus, isa on ajaloolane, filosoof ja politoloog Rein Ruutsoo. Emapoolne vanaisa oli viiuldaja ja muusikapedagoog Endel Lippus, emapoolne vanaema oli pianist ja muusikapedagoog Virve Lippus.
Norbert Gyömbér

Norbert Gyömbér (sündinud 3. juulil 1992 Revúcas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Salernitana ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis Banská Bystrica Dukla. Slovakkia kõrgliigas debüteeris ta 2011. aasta oktoobris.
2013. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Catania. 2015. aasta augustis liitus ta AS Romaga. Hooajal 2016/17 oli ta Romast laenul Itaalia kõrgliigaklubis Pescara ja Venemaa kõrgliigaklubis Groznõi Terek ning hooajal 2017/18 Itaalia esiliigaklubis Bari.
Aastatel 2018–2020 mängis Gyömbér Itaalia esiliigaklubis Perugia. 2020. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Salernitanaga.
Slovakkia jalgpallikoondises tegi Gyömbér debüüdi 5. märtsil 2013 sõprusmängus Iisraeli vastu. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2013. aastal valiti Gyömbér Slovakki aasta noorjalgpalluriks.
Bethel (täpsustus)

Bethel võib tähendada järgmist:
Parima montaaži Oscar

Parima montaaži Oscar (inglise keeles "Academy Award for Best Film Editing") on filmiauhinna Oscar üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia parimat filmimonteerijat või -monteerijaid.
Esimest korda anti selles kategoorias auhind välja 1935. aasta galal, siis võitis selle Conrad A. Nervig filmi "Eskimo" montaaži eest.
Enim ehk kaheksa korda on olnud auhinnale nomineeritud Michael Kahn ja Thelma Schoonmaker, kumbki on selle kolm korda võitnud. Lisaks neile on võitnud kolm korda ka Daniel Mandell ja Ralph Dawson. Gerry Hambling ja Frederic Knudtson, kes on olnud nomineeritud kumbki kuus korda, hoiavad nominatsioonide rekordit ilma ühegi võiduta.
Elseid Hysaj

Elseid Gëzim Hysaj (sündinud 2. veebruaril 1994 Malësi e Madhes) on Albaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Rooma Lazio ja Albaania jalgpallikoondises.
2009. aastal liitus ta Itaalia klubiga Empoli. Klubi põhimeeskonnas mängis ta Itaalia esiliigas alates hooajast 2012/13.
Aastatel 2015–2021 mängis Hysaj Itaalia kõrgliigaklubis Napoli. 2020. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused.
2021. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Lazioga.
Albaania jalgpallikoondises debüteeris Hysaj 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Gruusia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 MM-i valikmängus Islandi vastu. Ta kuulus Albaania koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Mathew Ryan

Mathew David Ryan (sündinud 8. aprillil 1992 Plumptonis Uus-Lõuna-Walesi osariigis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib väravavahina Taani kõrgliigaklubis København ja Austraalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Austraalia klubides Marconi Stallions ja Blacktown City. Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2010. aastal Central Coast Marinersi meeskonnas. Hooaegadel 2010/11 ja 2011/12 valiti Ryan Austraalia kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks ning hooajal 2011/12 lisaks hooaja parimaks väravavahiks. 2012. aastal valiti Ryan Marinersi hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2011–12 võitis ta Marinersiga Austraalia kõrgliiga põhiturniiri ja 2013. aastal finaalseeria.
Aastatel 2013–2015 mängis Ryan Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge. Hooaegadel 2013/14 ja 2014/15 valiti ta Belgia kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.
2015. aasta juulis sõlmis ta kuueaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Valencia. Vähese mänguaja tõttu naasis ta 2017. aasta jaanuaris Belgia kõrgliigasse, liitudes laenulepingu alusel Genkiga.
2017. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Brighton &amp; Hove Albion. Aastatel 2017–2020 oli ta kolm hooaega Brighton &amp; Hove Albioni esiväravavaht. Hooaja 2020/21 teises pooles oli Ryan laenul Arsenalis.
2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Real Sociedad. 2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Københavniga.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Ryan debüüdi 5. detsembril 2012 mängus Põhja-Korea vastu. 2014. aastast on Ryan olnud Austraalia koondise esiväravavaht. 2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Austraalia koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel. 
Aastatel 2015, 2019 ja 2020 on Ryan valitud Austraalia aasta jalgpalluriks.
Bailey Wright

Bailey Colin Wright (sündinud 28. juulil 1992 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Sunderland ja Austraalia jalgpallikoondises.
Kogu elukutselise klubikarjääri jooksul on Wright mänginud Inglismaal. 2009. aastal liitus ta Preston North Endiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aasta märtsis. Preston North Endi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012/13. 2015. aastal kindlus ta klubiga pärast nelja hooaega League One'is pääsu tagasi Inglismaa esiliigasse.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Bristol City. 2020. aasta jaanuaris läks ta laenule Sunderlandi, kellega sõlmis sama aasta augustis püsiva lepingu.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Wright debüüdi 4. septembril 2014 sõprusmängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta neli päeva hiljem sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Ta on kuulunud Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Ѕ

Ѕ (ѕ; tähenimi dze) on kirillitsa täht, mis on kasutusel makedoonia keeles ja on makedoonia tähestiku 10. täht.
Seda kasutatakse palataliseeritud alveolaarse afrikaadi /d͡z/ märkimiseks. 
Tähte Ѕ / ѕ translitereeritakse ladina kirjas digraafiga Dz / dz.
Näited: ѕид 'müür' ja ѕвезда 'täht'.
Wells Fargo Center

Wells Fargo Center on mitmeotstarbeline siseväljakutega spordihoone Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Philadelphias. Spordihoone asub South Philadelphia spordikompleksi edelanurgas, kuhu kuuluvad veel ka Lincoln Financial Field, Citizens Bank Park ja Xfinity Live!.
Wells Fargo Centeris asuvad National Hockey League'i (NHL) jäähokiklubi Philadelphia Flyers, National Basketball Associationi (NBA) korvpalliklubi Philadelphia 76ers ja National Lacrosse League'i (NLL) lakrossiklubi Philadelphia Wings.
Wells Fargo Centeri ehitust alustati 1994. aastal ja spordihoone avati 1996. aastal. Korvpallimängude ajal mahutab see 20 478 pealtvaatajat ja jäähokimängude ajal 19 306 pealtvaatajat.
Canada Life Centre

Canada Life Centre (endised nimed MTS Centre ja Bell MTS Place) on jäähoki- ja kontserdihall Kanadas Manitoba provintsis Winnipegi kesklinnas. See on National Hockey League'i (NHL) jäähokiklubi Winnipeg Jetsi ja American Hockey League'i (AHL) kuuluva Winnipeg Jetsi tütarklubi Manitoba Moose'i koduhall.
Halli omanik ja haldaja on True North Sports &amp; Entertainment. Hoone pindala on 41 000 m². Hall mahutab jäähokivõistlustel 15 321 ja kontsertidel 16 345 pealtvaatajat.
Canada Life Centre'i kohal oli varem olnud Eaton'si kaubamaja. Halli ehitus läks maksma 133,5 miljonit Kanada dollarit. Hoone avati 16. novembril 2004. Canada Life Centre asendas 1954. aastal ehitatud ja 2004. aastal lammutatud jäähokihalli Winnipeg Arena, mis asus praegusest Canada Life Centre'ist paar kilomeetrit läänes.
Parima filmilaulu Oscar

Parima filmilaulu Oscar (inglise keeles "Academy Award for Best Original Song") on üks filmiauhinna Oscar kategooriatest. 
Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia laulukirjutajat, kes on loonud laulu spetsiaalselt filmi jaoks. Laulu esitajaid ei tunnustata, kui nad pole just laulu autorid. Kõik laulud, mis on kindlal aastal kategoorias arvatud nomineeritute hulka, kantakse enamasti enne auhinna väljaandmist tseremoonial ette.
Esimest korda anti selles kategoorias auhind välja 1935. aasta Oscari-galal, kui võitsid Con Conrad ja Herb Magidson laulu "The Continental" eest filmis "The Gay Divorcee".
Enim ehk neli auhinda on võitnud Sammy Cahn, Johnny Mercer, Alan Menken ja Jimmy Van Heusen.
Kaar (perekonnanimi)

Kaar on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaar 206 inimesel: 99 mehel ja 107 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaar meeste puhul 830. kohal ja naiste puhul 854. kohal.
Perekonnanimi Kaar oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,40. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 12,55 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondades (v.a. Virumaa) 15 mõisavallas talupoegadele nimeks Kar, Kahr ja Kaar.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kaar uueks nimeks kokku 83 korral, kui loobuti nimedest Kaarmann neljal, Karlov ja Katmuk kolmel, Blekstein, Golding, Kaber, Kartohvel, Kertner, Kleemeier, Klemmer ja Moikov kahel juhul, aga ka nimedest Buchfink, Kalbach, Karlsbach, Kennberg, Kiesverk, Korshunov, Kralle, Krauvärk, Krischka, Krünbork, Quarnström, Rabanas jne.
Kadakas (perekonnanimi)

Kadakas on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kadakas 204 inimesel: 94 mehel ja 110 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kadakas meeste puhul 830. kohal ja naiste puhul 854. kohal.
Perekonnanimi Kadakas oli kõige levinum vanuserühmas 40–44 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,27.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondades (v.a. Pärnumaa ja Võrumaa) 18 mõisavallas talupoegadele nimeks Kaddakas ja Kadakas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kadakas uueks nimeks ühel korral, kui loobuti nimest Kaigas.
Nimi Kadakas vahetati ära ühel korral, kui uueks nimeks võeti Kadak.
Endel Kama

Endel Kama (kuni 1939 Endel Kamma; 19. juuni 1919 Elva – 15. mai 1979 Tartu) oli eesti arst.
Leonhard Mardna

Leonhard Otto Mardna (kuni 1936 Martinov; 28. mai 1901 Tallinn – 24. juuni 1982 Tallinn) oli eesti arst ja sõjaväelane (kapten, 1938).
Elulugu.
Leonhard Mardna kasvas üles kooliõpetajast vanaisa juures Raplas, tema isa Bernhard Martinoff oli kaupmees, kes suri, kui poeg oli 15-aastane. Ta läks 1918. aastal Vabadussõtta ja õppis ka sõjakoolis, mille lõpetas lipnikuna. 1921. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli, mille järel astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille ta lõpetas 1929. aastal. Oli korp! Vironia liige. 
Õpingute ajal töötas ta Tartu Naistekliinikus subassistendina ja pärast kooli lõpetamist ordinaatorina Tallinnas Juhkentali haiglas. Aastatel 1937–1938 täiendas ta end, töötades Pariisi Arstiteaduse Ülikoolis professorite Ch. Laubry, C. Liani, E. Sergent' ja P. Carnot' juures, mille järel oli ta Tallinna Sõjaväehaigla teraapiaosakonna juhataja ja Konstantin Pätsi raviarst. 1939. aastal astus ta doktorantuuri, õpingud katkesid teise maailmasõja tõttu.
1941. aastal formeeriti ümber sõjaväehaigla, Mardnast sai punaarmees 415. sidepataljoni arst meditsiinikapteni auastmes. Samal aastal arreteriti ta Värska suvelaagris ja saadeti Norilskisse tööparanduslaagrisse, kus ta töötas Mäe- ja Metallurgiakombinaadi arstina.
Laagrist 1947. aastal vabanemise järel võeti ta tööle noorema teadusliku töötajana Teaduste Akadeemia Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituuti, kus ta alustas tööd doktoriväitekirjaga teemal "Nikotiinhappe mõjust veresuhkrule". Valminud töö konfiskeeriti arreteerimisel 1949. aasta veebruaris ja see kaitstmata, Mardna saadeti Krasnojarski kraisse, kus ta sai velskri koha meditsiinipunkti juhatajana Berjozovka külas. 1950. aastal sai ta südameinfarkti, pärast ravi Suur-Ului rajoonihaiglas jäi ta sinna tööle rajooni terapeudina. Siberi laagrihaiglates tegi ta uurimistööd vangide haiguste ja ravi kohta, töötas läbi tuhatkond haiguslugu ja päästis sadu vange näljasurmast. Eestisse tagasi jõudis ta 1954. aastal, töötades esialgu 2. Linnahaiglas ja 1956. aastast alates Valitsuse IV Haigla siseosakonnajuhatajana kuni pensionile siirdumiseni 1980. aastal. Ta suri 1982. aastal kolmanda infarkti tagajärjel.
Isiklikku.
Tema vend oli arstiteadlane Georg Martinoff. Mardna naine Adda oli arst, neil olid lapsed Silver, Toomas ja Peeter.
Georg Veerma

Georg Veerma (kuni 1936 Georgi Verman; 5. aprill 1911 Tsarskoje Selo – 3. juuni 1979 Tartu) oli eesti stomatoloog.
Choe Son-hui

Choe Son-hui (korea keeles 최선희; sündinud 10. augustil 1964 Pyongyangis) on Korea Rahvademokraatliku Vabariigi diplomaat ja poliitik. Ta on 11. juunist 2022 Korea Rahvademokraatliku Vabariigi välisminister.
Ta sündis aastal 1964 Pyongyangis. Ta on saanud hariduse Põhja-Koreas, Hiinas, Austrias ja Maltal ning valdab vabalt inglise keelt.
Ta on 11. juunist 2022 Korea Rahvademokraatliku Vabariigi välisminister.
Isiklikku.
Tema kasuisa Choe Yong-rim oli aastatel 2010–2013 Põhja-Korea peaminister.