tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
ISKE

ISKE ehk Infosüsteemide kolmeastmelise etalonturbe süsteem on Eesti avaliku sektori andmeturbe standard. ISKE eesmärk on tagada andmekogude, infosüsteemide ja neid haldavate asutuste piisava tasemega turvalisus. 
Süsteem on loodud eelkõige riigi ja kohalike omavalitsuste kasutatavate infosüsteemide jaoks, kuid seda saavad kasutada ka äriettevõtted. ISKE on kehtestatud Vabariigi valitsuse määrusega "Infosüsteemide turvameetmete süsteem".
ISKEs on kirjeldatud kolm turbe taset: madal (L), keskmine (M) ja kõrge (H). Infovara resulteeriv turbetase leitakse selles töödeldavatele andmetele määratud turvaklasside kaudu. Turvaklasside määramisel lähtutakse teabe konfidentsiaalsusest (S), teabe terviklikkusest (T), aegkriitilise teabe käideldavusest (K), teabe hilinemise tagajärgede lubatavast kaalukusest (R). ISKEt ei kasutata riigisaladust töötlevate infosüsteemide turvamiseks. 
Päritolu: Valdo Prausti õppematerjalide kohaselt on ISKE juured Saksamaal, Saksa Infoturbe Liiduameti BSI loodud Grundschutzi metoodikas. Turbeastmete L ja M meetmed on sealt väheste muudatustega üle võetud, jagades need rakendamisprioriteetide (esimene ja teine) järgi L- ja M-astmeteks. Kõrge turbetaseme H meetmed on välja töötatud Eestis, võttes aluseks hulga rahvusvahelisi juhendmaterjale ning kõrgtaseme turbe ”hea tava” oskusteabe.
Alates aastast 2022 hakkab ISKE-t asendama uus Eesti infoturbestandard E-ITS. Üleminek uuele standardile toimub 2022. ja 2023. aasta jooksul.
Apollodoros Damaskusest

Apollodoros Damaskusest (kreeka keeles: Ἀπολλόδωρος) oli süüria-kreeka päritolu vanarooma insener ja arhitekt (akme 2. sajandi algus). Ta oli keiser Traianuse ülemarhitekt. Keiser Hadrianuse ajal sattus ta ebasoosingusse.
Ta oli pärit Damaskusest, Rooma keisririigi Süüria provintsist.
Aastatel 103–105 projekteeris ja ehitas ta keiser Traianuse käsul Daakia sõjakampaania vajadusteks 1,1 km pikkuse silla üle Doonau jõe (Traianuse sild).
Ta ehitas Roomas keiser Traianuse sõjaliste võitude auks Traianuse foorumi (väljakuansambel valmis 112. aastal) ja püstitas sellele väljakule Traianuse samba (valmis 112, samba pidulik avamine aastal 113). Ajavahemikus 114–117 valmis Beneventos Apollodorose ehitatud Traianuse triumfikaar.
Arvatakse, et paljuavalise Alconétari kivivõlvsilla (üldpikkus 290 m, suurima ava sille 15 m) Hispaanias üle Tejo jõe ehitas samuti Apollodoros.
Teadus.
Ta kirjutas uurimuse piiramismasinatest "Πολιορκητικά" ('Piiramismasinad').
Mälestuse jäädvustamine.
Apollodorose järgi nimetati üks Merkuuri kraatritest.
Reet Laul

Reet Laul (sündinud 18. märtsil 1939 Tallinnas) on eesti pianist.
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1962. aastal Tallinna Riiklik Konservatooriumi Laine Metsa klaveriklassi. 
Aastail 1960–1966 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis kontsertmeistrina ja Tallinna 22. Keskkoolis klaveriõpetajana, 1966–1987 Estonia teatris ja 1987–1997 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias kontsertmeistrina. Tegutses ka RAM-i poistekoori kontsertmeistrina.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli koorijuht Venno Laul, nende tütar on arst Meeli Hirvonen ja poeg ettevõtja Indrek Laul.
Arsen Pavlov

Arsen Pavlov (2. veebruar 1983 Uhta – 16. oktoober 2016 Donetsk), tuntud ka kui Motorola, oli Venemaa kodanik, kes juhtis 2014. aasta aprillis alanud Donbassi sõjas valitsusvastast Pataljoni Sparta.
Elulugu.
Pavlov hukkus improviseeritud lõhkekeha plahvatuse läbi Donetskis asuva elamu liftis.
Aleksei Zõbin

Aleksei Zõbin (11. august 1933 Rootsiküla – 27. juuli 2005) oli Eesti insener ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1957 Leningradi Raudteeinseneride Instituudi.
Ta on töötanud Tallinna tootmiskoondises Punane Ret, ta on olnud seal parteiorganisatsiooni sekretäri (partorgi) asetäitja.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik.
Ta oli 1994 asutatud Eesti Vene Rahvapartei juht, hiljem Vene Erakonna Eestis juhatuse liige. 
Zõbin oli Tallinna linnavolikogu liige.
Kristjan Tiirik

Kristjan Tiirik (sündinud 25. augustil 1982 Tartus) on eesti jalgpallur (poolkaitsja, ründaja).
Ta mängib Eesti meistriliiga klubis Tartu JK Tammeka. 
Karjääri statistika.
"Uuendatud seisuga 17. oktoober 2016"
Margarita Simonjan

Margarita Simonjan (vene keeles Маргарита Симоновна Симоньян; sündinud 6. aprillil 1980 Krasnodaris) on armeenia päritolu Venemaa ajakirjanik-propagandist, alates 6. aprillist 2005 telekanali Russia Today peatoimetaja ning alates 31. detsembrist 2013 uudisteagentuuri Rossija Segodnja peatoimetaja. 
Margarita Simonjan sündis 1980. aastal Lõuna-Venemaal Krasnodaris armeenlastest vanemate tütrena. Mõlema vanema suguvõsa pärineb Osmanite riigist tulnud põgenikest: isapoolne suguvõsa on pärit Trabzonist, 1915. aastal armeenlaste genotsiidi ajal põgeneti Krimmi; ema on sündinud Sotšis, emapoolne suguvõsa on 19. sajandil Osmanite riigist välja rännanud. 
Simonjan kasvas üles töölisperes, kus tegi juba varakult kooli kõrvalt tööd. Isa parandas külmikuid, ema oli kodune. Majas, kus pere elas, polnud ei kütet ega veevärki, maja ainsas käimlas, mida kasutasid kõik maja elanikud, oli lihtsalt auk põrandas. Teismelisena õppis ta ühe õppeaasta vahetusõpilasena USA's New Hampshire'is. Venemaa 1998. aasta suure majanduskriisi ajal läks ta 18-aastaselt Kubani ülikooli ajakirjandusõppurina tööle kohalikku Krasnodari krai televisiooni, kus sai algul 20 dollarit kuus palka. 19-aastaselt läks ta kohaliku televisiooni reporterina kajastama teist Tšetšeenia sõda, mis toimus samas kõrvalregioonis. 
2002. aastal sai ülevenemaalise riikliku telekanali Rossija-1 Krasnodari korrespondendiks, kellena kajastas 2004. aasta Beslani pantvangikriisi ja oli esimeste sinna jõudnud ajakirjanike seas. Pärast Beslani sündmusi suundus Simonjan Rossija-1 korrespondendiks Moskvasse, kajastades seal Venemaa presidendi tegevust. Sellisesse ametisse võetakse Venemaa presidendile kõige lojaalsemaid inimesi. 
2005. aasta aprillis nimetati ta vastloodud telekanali Russia Today peatoimetajaks. 2013. aasta detsembris nimetati ta lisaks vastloodud Venemaa riikliku uudisteagentuuri Rossija Segodnja peatoimetajaks.
Septembris 2024 kehtestas Ameerika Ühendriikide Rahandusministeerium Simonjani vastu sanktsioonid seoses sekkumisega 2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistesse.
Isiklikku.
Tema abikaasa on armeenia päritolu Venemaa filmirežissöör Tigran Keosajan, neil on kaks tütart ja poeg.
Guy Debord

Guy Louis Debord (; 28. detsember 1931 – 30. november 1994) oli Prantsuse marksistlik filosoof, kirjanik ja stsenarist. Debord oli Letristliku Internatsionaali liige ja kuulus Situatsionalistliku Internatsionaali asutajate hulka. Tema tuntuim teos on 1967. aastal ilmunud "Vaatemänguühiskond".
Teoseid eesti keeles.
"Vaatemänguühiskond". Prantsuse keelest tõlkinud Anti Saar. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2013, 187 lk; ISBN 9789985587652
Võimalikkus

Võimalikkus (kreeka keeles "dynamis", ladina keeles "possibilitas", "potentia", saksa keeles "Möglichkeit") on 
1) asja mõeldavus ("die Denkbarkeit einer Sache"), vastavuses mõtlemise reeglitele ("den Denkgesetzen gemäß") mõeldud-olla-võimine ("das Gedacht-werden-können"), vasturääkivuse puudumine (formaal-loogiline võimalikkus) ("die Widerspruchslosigkeit (formal-logische Möglichkeit)"), 
2) asja, sündmuse, suhte ollavõimise võimalikkus ("das Seinkönnen einer Sache, eines Geschehens, einer Relation"), objektiivne mõeldavus ("die objektive Denkbarkeit") vastavalt kogemuse reeglitele ("gemäß den Gesetzen der Erfahrung"), kogemuslikule tegelikkusele (materiaalne või reaalne võimalikkus) ("der erfahrbaren Wirklichkeit (materiale oder reale Möglichkeit)"), 
3) potentsiaalsus ("die Potenz"), võimekus ("das Vermögen"). 
Loogiline võimalikkus ja reaalne võimalikkus ei ole mitte asja omadused, vaid üksnes mõtlemise ja selle objektide suhte ("Beziehung") või senisele tunnetusele põhineva fakti oodatavuse ("die Erwartung eines Tatbestandes auf Grund der bisherigen Erkenntnis") väljendus ("Ausdruck"). 
Võimatu on see, mis on vastuolus mõtlemise reeglite ("Denkgesetzen") või teaduslikult saadud kogemusega ("wissenschaftlich verarbeiteten Erfahrung").
Epitoom

Epitoom (inglise keeles "epitome", prantsuse keeles "épitome", saksa keeles "Epitome", soome keeles "epitoomi", vene keeles "эпитома") on raamatukogunduses mingi ala lühiülevaade või suurema teose väljavõte või kokkuvõte.
Martin Jõgi

Martin Jõgi (1. november 1875 Kambja – 14. detsember 1955 Pärnu) oli eesti vaimulik.
Martin Jõgi sündis Kambjas, kuid asus juba noorena elama Venemaale. Ta õiendas õpetajaameti kutseeksamid Gattšinas sealse Eesti Konsistooriumi juures (eesti koguduste sinodil) ja omandas aseõpetaja õigused. Samal päeval, 24. septembril 1923 ordineeriti ta (koos Rudolf Raudmundiga) õpetajaametisse.
Martin Jõgi asus ametisse Pihkva Jakobi kogudusse. Veel töötas ta Kobrinos, Spankkovas, Gubanitsas, Teškovos ja Leningradis.
Hiljem tuli ta tagasi Eestisse ja töötas esialgu jutlustajana Pärnus. Aastal 1946 määrati ta Konsistooriumi otsusega Audru Püha Risti koguduse õpetajaks ja sama aasta sügisel Tõstamaa Maarja koguduse hooldajaõpetajaks. Emerituuri arvati ta 10. aprillist 1955 omaenda palvel.
Skeem

Skeem (vanakreeka sõnast σχῆμα 'kuju, vorm') on terviku osade seoste kujutis. 
Tervikuks võib olla näiteks nähtus, protsess, seade või muu objekt. 
Skeem esitatakse enamasti graafilise kujutisena tingmärkide abil. Skeem võib näidata objekti 
Skeeme kasutatakse peamiselt tehnikas, kuid ka majanduses, matemaatikas jm. 
Vaata ka.
Mikrolülitus

Mikrolülitus on väga väikeste mõõtmetega elektri- või elektroonikaseadme sõlm. 
Lülituste miniaturiseerimise eesmärgil valmistati esialgu kompaktseid elektroonikalülitusi mikromoodulitena. Moodul koostati kohastikku paiknevatest ja omavahel ühendatud 10×10 mm suurustest liistakutest (kiipidest), millest igaüks kandis mingit üksikosa (takistit, kondensaatorit, dioodi, transistori). 1960. aastaist peale valmistatakse mikrolülitusi integraallülitustena.
Juilliard School

Juilliard School on muusika-, näitekunsti- ja tantsuülikool Ameerika Ühendriikides New Yorgis.
Üks ülikooli eelkäijaid oli 1905. aastal asutatud Institute of Musical Art. 1926. aastal ühines see Augustus Juilliardi pärandi rahastusel 1924. aastal asutatud Juilliard Graduate Schooliga. Uue kooli nimeks sai Juilliard School of Music.
Quacquarelli Symonds paigutas 2016. aastal Juilliard Schooli maailma ülikoolide pingereas esituskunstikoolide seas esikohale.
Johannes Kaljola

Johannes Kaljola (aastani 1937 Johannes Nolk; 12. oktoober 1900 Jamburg – 31. mai 1954 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Johannes Kaljola lõpetas 1924. aastal Draamastuudio teatrikooli I lennu.
Ta töötas 1924–1929 ja 1930–1953 Eesti Draamateatris (1925–1937 Draamastuudio Teater) ning 1929–1930 Ugalas, 1946–1951 oli ühtlasi Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi lavapraktika õppejõud.
Johannes Kaljola oli Eesti teatri esimene lava-Pearu: aastal 1932 mängis ta Draamastuudio Teatris lavastatud "Tõe ja õiguse" esmalavastuses (Andres Särevi dramatiseering) "Vargamäe" Pearu osa. Hiljem, 1952. aastal mängis ka sama dramatiseeringu järgi tehtud kuuldemängus „Vargamäe”.
Ta on mänginud filmides "Elu tsitadellis" ja "Valgus Koordis".
Georg Taleš

Georg Taleš (30. mai 1912 Peterburi – 30. oktoober 1997) oli Eesti ooperilaulja (bariton).
Ta lõpetas 1932. aastal Petseri Ühisgümnaasiumi.
Õppis laulmist Malama stuudios, Tallinna Konservatooriumis Ludmilla Hellat-Lemba ja Aleksander Arderi lauluklassis ning aastatel 1937–1939 Itaalias Milanos E. Piccoli juures.
Aastatel 1939–1971 oli ta Estonia teatri solist.
Ta on mänginud muusikafilmis "Kui saabub õhtu" ja mängufilmis "Metskapten".
Isiklikku.
Tema abikaasa oli ooperilaulja Veera Nelus.
Ado Tamm

Ado Tamm (16. aprill 1938 Võrumaa – 24. veebruar 2005) oli eesti puhkpillimängija.
1958. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli metsasarve erialal. Õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Mart Paemurru metsasarveklassis.
Ta oli Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri metsasarve rühma kontsertmeister.
Aastatel 1991–1993 oli ta Tallinna Konservatooriumi metsasarveklassi juhataja.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Eeva-Maija Tammekann

Eeva-Maija Tammekann (9. mai 1930 Tartu – 12. oktoober 2016 Helsingi) oli eesti päritolu Soome raamatukoguhoidja, filosoofialitsentsiaat.
Ta töötas aastatel 1970–1979 Jyväskylä Ülikooli raamatukogu juhatajana. Aastatel 1980–1993 oli ta Eduskunna raamatukogu juhataja.
Isiklikku.
Tema isa August Tammekann oli geograaf, esimene eestlasest Tartu Ülikooli geograafiaprofessor. Kumbki on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Bīzhan Nāmdār Zangeneh

 
Bīzhan Nāmdār Zangeneh (pärsia keeles بيژن نامدار زنگنه‎‎; sündinud 15. märtsil 1953 Kermānshāhis) on Iraani poliitik. Ta oli 15. augustist 2013 kuni 25. augustini 2021 Iraani naftaminister.
Ta sündis aastal 1953 Kermānshāhis Kermānshāhāni provintsis. Seal veetis ta ka oma varajased kooliaastad. Keskkooli lõpetas ta Teheranis. Seejärel lõpetas ta aastal 1977 Teherani Ülikooli magistrikraadiga ehitusinsenerina.
Elo-Reet Järv

Elo-Reet Järv (6. august 1939 Tallinn – 12. oktoober 2018 Tallinn) oli eesti nahakunstnik.
1957. aastal lõpetas ta Tallinna 7. Keskkooli, aastatel 1957–1958 õppis Tartu Kunstikoolis. 1964. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal.
Aastatel 1965–1969 oli ta kombinaadi Kaubandustehnika reklaamtsehhi kunstnik ning naha- ja jalatsivabriku Kommunaar kunstnik, 1969–1975 kirjastuse Eesti Raamat kunstiline toimetaja. 1975. aastast tegutses vabakutselise nahakunstnikuna, tehes nahkehistööd ja nahkskulptuure.
1970. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige, 2006. aastast auliige.
Looming.
Näitustel hakkas Elo Järv esinema 1966. aastal, esialgu köidetega. 1973. aastast tegi ta ka nahast vabaplastikat ja esines eksperimentaaltarbekunsti grupinäitusel Kiek in di Kökis. 1970.‒1990. aastatel kujunes temast kunstnik, kes ületas ja lahustas tarbe- ja kujutava kunsti piire. Üks tema läbimurdetöid oli kolmeosaline "Valvurid" (1983), mille eest ta sai Kristjan Raua preemia, samuti sari "Trofeed piiritsoonist" (1984). 1989. aastal ühines Elo Järv neosürrealistliku rühmitusega Para '89, kus tema vaimseiks kaaslasteks said Jüri Palm, Ilmar Malin ja Rootsis tegutsev luuletaja Ilmar Laaban. Järgnesid esinemised Eestis, Soomes ja Rootsis ja ka rahvusvaheline tunnustus. Pärast Eesti taasiseseisvumist valmis Elo Järvel mitu sotsiaalse hoiakuga skulptuurisarja.
2011. aasta lõpus avati Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis Elo Järve isikunäitus "Klassikute" sarjas. 2013. aastal sai ta teist korda Kristjan Raua preemia. 2018. aasta sügisel toimus Haapsalus Evald Okase muuseumis näitus "Kolm Järve", kus eksponeeriti Elo Järve, tema isa Eduard Järve ja vanaisa Martin Järve teoseid. 
Isiklikku.
Tema isa oli raamatugraafik Eduard Järv.
Aleksander Kikinov

Aleksander Kikinov (sündinud 13. mail 1958) on Eesti balletitantsija. 
1976. aastal lõpetas ta Tallinna Balletikooli.
Töötas RAT Vanemuine balletiartistina. Hiljem tantsis Viru varietees.
Ta on teinud tantsijana kaasa filmides "Suletud ring", "Bolero" ja "Saatana pisar".
Ferdinand Brunot

Ferdinand-Eugène-Jean-Baptiste Brunot (6. november 1860 Saint-Dié-des-Vosges – 30. jaanuar 1938 Pariis) oli prantsuse keeleteadlane. 
Ta on üks neid, keda toob esile Andrus Saareste.
Kristiina Kresmer

Kristiina Kresmer (sündinud 15. märtsil 1996) on Eesti murdmaasuusataja.
Debüüdi maailma karikasarjas tegi ta 17. jaanuaril 2015 Otepääl, kus sai klassikasprindis 50. koha.
2015. aastal saavutas ta Eesti meistrivõistlustel klassikasprindis kolmanda koha.
Margit Randver

Margit Randver (neiupõlvenimega Margit Kaljumäe; sündinud 20. juunil 1974) on Eesti endine kergejõustiklane, teivashüppaja.
Ta lõpetas 1992. aastal Vändra Keskkooli.
Ta on teivashüppes viiekordne Eesti meister: aastatel 1997, 1999, 2001 ja 2002 staadionil ning 2002 sisehallis. Kokku on ta Eesti meistrivõistlustel eri aladelt saanud 29 medalit, neist 10 kulda.
Marcelin Gando

Aime Marcelin Gando Biala (sündinud 27. veebruaril 1996 Loumis) on Kameruni jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis Enosis Neon Paralimni.
2016. aasta veebruaris liitus ta Eesti Meistriliiga klubiga FCI Levadia. Enne seda mängis ta Kameruni klubides Unisport de Bafang, Astres, New Star ja Apejes.
Meistriliigas tegi ta debüüdi 5. märtsil 2016 mängus FC Flora vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 18. märtsil mängus Narva Transi vastu. 2018. aasta hooajal lõi ta liigas 14 väravat, millega jäi parima väravaküti arvestuses jagama kaheksandat kohta.
2021. aasta jaanuaris liitus ta Küprose kõrgliiga klubiga Enosis Neon Paralimni.
Ta on esindanud Kameruni alla 23-aastaste koondises.
Jerzy Hryniewiecki

Jerzy Hryniewiecki (21. aprill 1908 Tartu – 28. august 1989 Varssavi) oli poola arhitekt ja linnaplaneerija.
Üks tema tuntumaid töid on Poolas Katowices asuv meelelahutushoone Spodek ('taldrik').
Isiklikku.
Tema isa oli Bolesław Hryniewiecki.
Ramiz Karitšev

Ramiz Karitšev (vene keeles Рамиз Исаевич Каричев; detsember 1913 Bathumi – 1969 Moskva) oli Nõukogude Liidu jalgpallur (poolkaitsja) ja jalgpallitreener.
Klubikarjäär.
Tallinna Kalevi eest mängis ta viis mängu. Pärast Tallinna Kalevis mängimist jätkas ta jalgpallitreenerina.
Lester Meléndez

Lester Meléndez (sündinud 18. mail 1981 Chinandegas) on Nicaragua jalgpallur (väravavaht) ja jalgpallitreener.
2008. aastal mängis ta klubis JK Tallinna Kalev.
Anton Mirantšuk

Anton Mirantšuk (vene keeles Антон Андреевич Миранчук; sündinud 17. oktoobril 1995 Slavjansk-na-Kubanis) on vene jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Lokomotiv.
Ta liitus Moskva Lokomotiviga 2011. aastal ja debüteeris klubi esindusmeeskonnas 2013. aastal. Aastal 2016 mängis ta laenul Eesti Meistriliiga klubis FC Tallinna Levadia. Ta lõi sel hooajal Meistriliigas 14 väravat ja oli Levadia resultatiivseim mängija. 2017. aasta aprillis debüteeris Mirantšuk Venemaa kõrgliigas.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Mirantšuk debüüdi 7. oktoobril 2017 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2019 EM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Lourdes Mohedano

Lourdes Mohedano Sánchez de Mora (sündinud 17. juunil 1995 Córdobas) on Hispaania iluvõimleja.
Ta on iluvõimelise maailmameistrivõistlustelt võitnud kaks kuldmedalit ja kaks pronksmedalit. Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud ühe hõbemedali ning kaks pronksmedalit.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta rühmaharjutuses hõbemedali.
Lunar Reconnaissance Orbiter

Lunar Reconnaissance Orbiter (LRO) on NASA kosmosesond, mis tiirleb ümber Kuu. Sondi ülesanneteks on Kuu pinna detailne kaardistamine, ohutute maandumispaikade tuvastamine, võimalike maavarade avastamine, radiatsiooni mõõtmine ja uute tehnoloogiate katsetamine.
LRO startis koos LCROSS-iga Kuule 18. juunil 2009. See oli esimene USA kosmosemissioon Kuule rohkem kui kümne aasta jooksul.
Sond on missiooni jooksul 100-meetrise täpsusega kaardistanud 98,2% Kuu pinnast ja 50 cm täpsusega kõik Apollo programmi maandumispaigad. Esimesed LRO tehtud pildid avaldati 2. juulil 2009 ja neile oli jäädvustatud Mare Nubium (Pilvede meri).
Missiooni maksumus on 583 miljonit dollarit, millest 504 miljonit kulus Lunar Reconaissance Orbiterile ja 79 miljonit LCROSSile.
Missioon.
Sond ehitati NASA Goddardi kosmosekeskuses ja see kaalub 1,9 tonni. Missioon pidi algselt kestma aasta, kuid NASA on seda mitu korda pikendanud.
Sondi projekt valmis 2006. aastal ja algselt pidi LRO Kuu orbiidile minema oktoobris 2008, kuid starti lükati edasi 17. juuniks 2009. NASA pidi starti veel ühe päeva võrra edasi lükkama, et kosmosesüstik Endeavour saaks startida missioonile STS-127, mis oli tehnilise rikke tõttu hilinenud. LRO startis 18. juunil ja saabus Kuu orbiidile 23. juunil.
LRO uurib Kuu topograafiat, polaaralasid, mõõdab radiatsiooni Kuu orbiidil ja teeb kõrgresolutsiooniga fotosid, et nende alusel valida välja tulevased maandumispaigad mehitatud ja mehitamata missioonidele. Lisaks sellele on sond tuvastanud varasemate Vene ja USA missioonide, sealhulgas Apollo programmi, täpsed maandumispaigad ja neid pildistanud.
Meri (Kuu)

Kuu mered on suured basaltsest laavast moodustunud Kuu tasandikud. Tasandikke nimetati meredeks, sest vanaaja astronoomid uskusid ekslikult, et need olid kunagi täidetud veega. Kuu mered moodustavad Kuu pinnast umbes 16% ja asuvad peamiselt Maa-poolsel küljel. Kuu tagaküljel asuvad mered peamiselt suurtes kraatrites. Mered peegeldavad mandritest vähem valgust ning seetõttu näivad palja silmaga Kuud vaadates tumedamad. 
Üks tuntumaid meresid on Vaikuse meri. Sinna jõudsid 1969. aastal USA “Apollo 11” kosmoselennu käigus astronaudid esmakordselt Kuu pinnale.
Semjon Ossinovski

Semjon Ossinovski (ukraina keeles Семен Менделейович Осиновський; sündinud 25. detsembril 1960 Biškekis Kirgiisi NSV-s) on juudi päritolu Ukraina jalgpallur ja jalgpallitreener.
Aastatel 1977–1983 mängis ta klubis Alga Frunze. 
1984. aastal mängis ta klubis Tallinna Dünamo. 
Aastatel mängis ta klubis FC Tavriya Simferopol, millega tuli aastatel 1985 ja 1987 Ukraina meistriks. Mängijakarjääri lõpetas ta 1995 klubis Tšerkassõ Dnipro.
Hiljem oli ta muu hulgas klubide Tšerkassõ Dnipro, MFC Kremin Krementšuki ja FC Polissja Žõtomõri peatreener.
Ta mängis Nõukogude Liidu alla 18-aastaste noortekoondises.
Marika Eensalu

Marika Eensalu (sünninimi Marika Bahvalova; sündinud 20. septembril 1947) on eesti ooperilaulja (metsosopran) ja muusikapedagoog.
Ta õppis Peri koolis ja Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Pärast tehnikumi lõpetamist töötas Kommunaalprojektis.
Lauljatee.
Koori- ja estraadilauljana.
Laulis tütarlastekooris Ellerhein. 
1960. ja 1970. aastatel esines estraadilauljana, oli Aare Rüütli orkestri solist. Soololauljana sai laiemalt tuntuks Kustas Kikerpuu lauluga "Uus mood", mida esitas ka ETV saates "Horoskoop". Kuid populaarsed olid ka tema duetid Jaak Joalaga (nt "Vihmahoog"), Toomas Jõesaarega (Oidi "Me pole enam väikesed"), Kalju Terasmaaga ("Vana auto") jt. 
Õppis laulmist Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios.
Ooperilauljana.
1973. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli klassikalise laulu erialal (Ludmilla Issakova lauluklassis). 1986. aastal täiendas end Moskvas laulupedagoog Irina Arhipova juures.
Juba muusikakooli õpilasena laulis ta 1970. aastast Estonia teatri ooperikooris. Hiljem lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Aastatel 1980–1997 töötas Estonia teatri ooperisolistina. 
Ta on esinenud kammerlauljana ja olnud ka vokaalsuurvormide solist.
Ooperilauljana on ta mänginud muusikafilmis "Eesmärk pühendab abinõu" (Eesti Telefilm, 1986, režissöör Endel Nõgene).
Töö muusikapedagoogina.
Aastatel 1988–1990 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis pedagoogina.
1990. aastast õpetab Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klassikalist laulu. Tema õpilasi on Tuuri Dede, Anna Dõtõna, Aurelia Eespere, Taisi Pettai, Kädy Plaas, Maarja Purga ja Maria Valdmaa.
Aastatel 2004–2013 töötas ta ühtlasi ETV tütarlastekoori hääleseadjana.
Isiklikku.
Tema abikaasa on näitleja ja lavastaja Ivo Eensalu.
Arūnas Pukelevičius

Arūnas Pukelevičius (sündinud 9. mail 1973 Kaunases) on Leedu endine jalgpallur, poolkaitsja.
Enamiku oma jalgpallurikarjäärist mängis ta Leedu klubides, kuid 1998. aastal mängis ta Poola klubis Krakówi Wisła ja 2004. aastal seitse mängu Eesti klubis FC TVMK Tallinn.
Pukelevičius esindas Leedut koondisemängudes aastatel 1996–1997 neljal korral.
Anton Tšuikov

Anton Tšuikov (ukraina keeles Антон Андрійович Чуйков; sündinud 15. juunil 1992 Maardus) on Ukraina jalgpallur, keskkaitsja.
Elukutselise jalgpalluri karjääri alustas ta 2010. aastal klubis FC Levadia II. 2013. aastast mängis ta klubis FC Infonet Tallinn. Viimati kuulus ta Maardu Linnameeskonna koosseisu.
Ta on kahel korral esindanud Ukrainat alla 16-aastaste koondises.
Sergei Ussoltsev

Sergei Ussoltsev (ukraina keeles Сергій Усольцев; sündinud 2. aprillil 1975) on Ukraina endine jalgpallur, väravavaht.
Aastal 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit Ussoltsevile eluaegse mängukeelu mängutulemustega manipuleerimise eest.
František Majdloch

František Majdloch (14. oktoober 1929 Hranice na Moravě, Přerovi ringkond, Olomouci maakond – 30. november 2001) oli Tšehhoslovakkia poksija. 
Ta oli kokku üheksakordne Tšehhoslovakkia meister aastatel 1947–1950 ja 1952–1956.
Ta osales Euroopa eest 1948. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitja meeskonnaga ning võitis 13. aprillil Chicagos oma kohtumises Joseph Castañedat. Ta oli esimene ja on olnud ainuke Tšehhoslovakkia poksija, kes on Euroopat esindanud Euroopa–USA Kuldkinda-võistlustel. 
Majdloch sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Pascual Pérezele (Argentina) ning 3. koha kohtumise Soo-Ann Hanile (Lõuna-Korea). Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Gennadi Garbuzovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale James Clintonile (Šotimaa) ja võites pronksmedalikohtumises József Bednaid (Ungari) ning 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henryk Kukierile (Poola). 
Isiklikku.
Ta oli rahvuselt tšehh.
Rajmund Tomasz Brzozowski

Rajmund Tomasz Brzozowski (1. jaanuar 1885 – ?) oli Poola sõjaväelane.
Ta osales esimeses maailmasõjas ja Nõukogude-Poola sõjas.
Ta on pälvinud Vabadusristi teenetemärgi.
Näkilill

Näkilill (ka neriine, "Nerine" Herb.) on taimeperekond amarülliliste sugukonnast.
Perekonda kuulub 30 liiki. Nende pärismaine levila on Aafrika lõunaosas.
Peter Grzybek

Peter Grzybek (22. november 1957 Herne – 29. mai 2019 Graz) oli saksa semiootik, keeleteadlane ja slavist. 
Ta töötas Grazi Ülikoolis Austrias. Aastail 1984–1992 töötas ta Bochumi Ruhri Ülikoolis.
Grazi Ülikool

Grazi Ülikool on ülikool Austrias Grazi linnas.
Ülikool on asutatud 1585. aastal. See on Austria vanuselt teine ülikool.
Bochumi Ruhri Ülikool

Bochumi Ruhri Ülikool ("Ruhr-Universität Bochum", RUB) on ülikool, mis asub Bochumis Saksamaal.
Ülikool on asutatud aastal 1962. Aastal 2016 oli see suuruselt viies ülikool Saksamaal.
Richard Luhtaru

Richard Luhtaru (sündinud 31. jaanuaril 2000 Tartus) on rakendusfüüsik, kes on kooliõpilasena silma paistnud nii üleriigilistel kui ka rahvusvahelistel ainevõistlustel. Eriti häid tulemusi on ta näidanud loodus- ja reaalainete valdkonnas. 
Saavutused.
2018.
Põhja- ja Baltimaade füüsikaolümpiaad – kuldmedal (üldvõitja)
Balti informaatikaolümpiaad (BOI) – hõbemedal
Euroopa füüsikaolümpiaad (EuPhO) – kuldmedal (üldvõitja, parima eksperimendi auhind)
Rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad (IMO) – hõbemedal
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad (IPhO) – hõbemedal
Rahvusvaheline informaatikaolümpiaad (IOI) – pronksmedal
Rahvusvaheline astronoomia ja astrofüüsika olümpiaad (IOAA) – kuldmedal
2017.
Balti informaatikaolümpiaad (BOI) – pronksmedal 
Põhja- ja Baltimaade füüsikaolümpiaad – hõbemedal
Euroopa füüsikaolümpiaad – hõbemedal
Rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad (IMO) – hõbemedal
Rahvusvaheline lingvistikaolümpiaad (IOL) – diplom
Rahvusvaheline astronoomia ja astrofüüsika olümpiaad (IOAA) – hõbemedal
Rahvusvaheline võistkondlik matemaatikavõistlus "Balti Tee" – 5. koht Eesti võistkonna koosseisus
2016.
Aasta õppuri auhind aasta õpetaja galal „Eestimaa õpib ja tänab“
Euroopa Liidu loodusteaduste olümpiaad (EUSO) – kuldmedal
Rahvusvaheline bioloogiaolümpiaad (IBO) – hõbemedal
Rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad (IMO) – diplom
Rahvusvaheline astronoomia ja astrofüüsika olümpiaad (IOAA) – hõbemedal 
2015.
Rahvusvaheline loodusteaduste olümpiaad (IJSO) – kuldmedal
Euroopa Liidu loodusteaduste olümpiaad (EUSO) – kuldmedal
Rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad (IMO) – diplom
Rahvusvaheline võistkondlik matemaatikavõistlus "Balti Tee" – 3. koht Eesti võistkonna koosseisus
2014.
Rahvusvaheline loodusteaduste olümpiaad (IJSO) – hõbemedal
Jüri Druus

Jüri Druus (30. jaanuaril 1940 Tartu – 1986) oli eesti koomik, akrobaat, varietee- ja tsirkuseartist.
1958. aastal lõpetas ta Tallinna Tööstuskooli nr 2 laevamonteerija erialal. 
1957. aastast esines ta paaris koos Sergei Fatkiniga. Töötas Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias akrobaadina. Koos esinesid nad paljudes NSV Liidu linnades ja sotsialismimaades, aga ka Soomes, Prantsusmaal, Kanadas, Egiptuses, Etioopias, Jeemenis, Tansaanias, Keenias, Nigeerias, Kongos ja Ladina-Ameerika riikides.
Giovanni Zuddas

Giovanni Battista Zuddas (1. märts 1928 Cagliari, Sardiinia – 26. oktoober 1996 Cagliari) oli Itaalia poksija.
Zuddas sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Tibor Csíkile (Ungari).
Ta võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Ta osales Euroopa eest 1949. aastal kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskonnaga ning võitis 18. mail Chicagos oma kohtumises Jack McCanni. 
Elukutselisena.
Zuddas poksis novembrist 1949 kuni septembriini 1960 elukutselisena. Ta osales kokku 77 kohtumisel ning võitis neist 57 (neist 18 nokaudiga), kaotas 14 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist. 
Ta oli 15. septembrist 1951 kuni 28. aprillini 1952 Itaalia meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg).
Elisa

Elisa on naisenimi.
Elisa või ELISA on mitme asja nimi:
Birminghami Ülikool

Birminghami Ülikool on ülikool, mis asub Birminghami linnas Inglismaal.
Õppeasutus sai ülikooliõigused aastal 1900.
Ülikool on Suurbritannia ülikoolide seas üliõpilaste arvu poolest suuruselt neljas.
Ülikooli kampuses asub ka Barberi kaunite kunstide instituut, mille kunstigaleriis on Van Goghi, Picasso ja Monet' teoseid, ning maailma kõrgeim iseseisev kellatorn, Old Joe ('Vana Joe'), mis ehitati ülikooli esimese juhataja Joseph Chamberlaini mälestuseks.
Galitši vürstiriik

Galitši vürstiriik ehk Galitši-Merja vürstiriik (vene keeles "Галицкое княжество, Галич-Мерское княжество") oli vürstkond tänapäeva Venemaa territooriumil aastatel 1247–1453, Kirde-Venemaal. 
Galitši vürstiriik moodustati kui Vladimiri suurvürst Svjatoslav III Vsevolodovitš (1246–1249), eraldas 1247. aastal oma venna, eelmise Vladimiri suurvürsti (1243–1246) Jaroslav Vsevolodovitši poegadele valitsemiseks osastisvürstiriigid. Svjatoslav III eraldas Konstantin Jaroslavitšile Galitši-Dmitrovo osastisvürstiriigi alad. 
Galitši vürstiriik liideti lõplikult Moskva suurvürstiriigiga peale võimuvõitlust Moskva suurvürsti trooni pärast Vassili II ja Galitši vürsti Juri Dmitrijevitši poegade vahel.
Heinmudalised

Heinmudalised ("Ruppiaceae") on üheiduleheliste taimede sugukond.
Sellesse sugukonda kuuluvad Eestis kasvavaist taimedest kaks liiki perekonnast heinmuda ("Ruppia").
Haneheinalised

Haneheinalised ("Zannichelliaceae") on üheiduleheliste taimede sugukond.
Sellesse sugukonda kuulub Eestis kasvavaist taimedest harilik hanehein ("Zannichellia palustris").
Tõnu Tiits

Tõnu Tiits (22. november 1937 Jõgeva vald – 15. oktoober 2016) oli eesti kirimaletaja, spordifunktsionäär ja pedagoog.
Ta lõpetas 1956. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna arvutusmatemaatika erialal.
Balti jaama turg

Balti jaama turg on universaalturg Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Kopli 1.
Turg avati 1993. aastal. Turgu haldab Astri Gruppi kuuluv Balti Jaama Turg OÜ.
2016.–2017. aastal turg rekonstrueeriti. Balti jaama turul tegutseb üle 200 kaupleja ja selle pindala 19 458 m².
Depoo turg

Depoo turg oli Astri Gruppi kuuluv turg ja toidutänav Tallinnas. 
See avati külastajatele 2016. aastal asendamaks remondis olevat Balti Jaama Turgu. 
Depoo turg asus Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Telliskivi 62.
Lemming Nagel

Lemming Nagel (13. aprill 1948 Tartu – 14. oktoober 2016) oli eesti maalikunstnik.
Ta lõpetas 1967. aastal Tartu 5. Keskkooli. 1967. aastal astus ta Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti arhitektuuri erialale, kuid lõpetas instituudi 1976. aastal maalikunstnikuna. 
Ta töötas aastatel 1977–1978 Tallinna Laste Kunstikoolis 1979–1980 töötas Tallinnfilmis Rein Tammiku joonisfilmi „Nike kutse“ ja Priit Pärna „Harjutusi iseseisvaks eluks“ värvikunstnikuna. Aastatel 1985–1993 töötas ta Tallinna Kunstiülikoolis vanemõpetajana. Aastatel 1978–1985 ja aastast 1993 tegutses ta vabakunstnikuna.
Looming.
Ta on viljelenud peamiselt õlimaali; aastast 1994 ka segatehnikat (liim, liiv, saepuru, valmiskujundid). Tema loomingus on sürrealismi ja hüperrealismi mõjutusi. Noore kunstniku läbilöögitööks oli fotorealistlikku maali „Tõstja ja küberneetiline kivi“, mida eksponeeriti 1977. aastal Tallinna Kunstihoones korraldatud teemanäitusel „Inimene ja tehas“. Nagelist kujunes tollaste noorte kunstnike juhtgrupi liige, kelle tööd jõudsid Moskva maneežis toimunud üleliiduliste kunstinäituste kaudu ametliku kultuurivahetuse raames nii Helsingi Taidehalli, Ostwalli Muuseumi Dortmundis, Taškenti jm. Lemming Nageli kolmest maalist koosnev komplekt pälvis diplomi Balti riikide noorte kunstnike esimesel maalitriennaalil Vilniuses 1979, samal aastal astus Nagel Eesti Kunstnike Liitu.
Lemming Nagel kuulus kunstnike hulka, kes olles küll töötanud maalieriala õppejõuna Kunstiakadeemias, töötas suurema osa loomingulisest elust siiski vabakutselise kunstnikuna. 
2007. aastal ilmus Eesti Keele Sihtasutuse kirjastuselt kunstniku tekstikogumik „Tahtetuse triumf“ (mis sai edaspidi ka järjed). Nageli kunstilooming muutus aastatega üha plastilisemaks ja pöörasemaks, ta kasutas ohtralt leidmaterjali ja 3D-dimensiooniga assamblaaži. Paremik sellest on mitmete erakogude ja riigiasutuste kõrval talletatud Eesti Kunstimuuseumis, Tartu Kunstimuuseumis, Tallinna Kunstihoone Fondis, Viinistu Kunstimuuseumis, Tallinna Linna kunstikogus, Norton ja Nancy Dodge'i kogus Zimmerli kunstimuuseumis, Matthew Bowni Galeriis (London) jm.
Isiklikku.
Ta isa oli maalikunstnik Kalju Nagel.
Scoro

Scoro on Eesti tarkvaraettevõte. See on asutatud 2013. aastal Tallinnas.
Ettevõte pakub tarkvara ja osutab teenust, mis võimaldab hallata ühes süsteemis kõiki ettevõtte jaoks olulisi andmeid – nii töökorralduse, projektijuhtimise, arvepidamise kui ka müügi ja aruandluse omi.
Ettevõttel on kontorid New Yorgis, Londonis, Tallinnas, Helsingis, Riias ja Vilniuses.
Scoro klientide seas on sellised ettevõtted nagu Tele2, Grant Thornton, DPD ja Omniva.
Ettevõtte asutaja ja CEO on Fred Krieger.
2016. aasta augustis kaasas Scoro tagatud 1,7 miljoni eurose investeeringu riskikapitalifondidelt Inventure ja Smartcap ning USA ärikiirendilt Alchemist Accelerator.
Näkirohulised

Näkirohulised ("Najadaceae") on üheiduleheliste taimede sugukond.
Selless sugukonda kuulub üks perekond – näkirohi ("Najas").
Eestis kasvab kaks näkirohu liiki.
Mõnedes süsteemides seda sugukonda ei eraldata, siis kuuluvad näkirohud sugukonda kilbukalised.
Sergei Fatkin

Sergei Fatkin (sündinud 16. juulil 1933 Petserimaal) on Eesti koomik, akrobaat ja tsirkuseartist. 
1937. aastal kolis ta koos vanematega Tapa lähistele. Teise maailmasõja aastatel õppis Verhne-Uralskis eesti internaatkoolis. Pärast sõda lõpetas Lehtse 7-klassilise kooli. Armeeteenistuse järel töötas Tallinnas laevaremondilukksepana. 
1957. aastast esines ta paaris koos Jüri Druusiga. Töötas Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias akrobaadina. Koos esinesid nad paljudes NSV Liidu linnades ja sotsialismimaades, aga ka Soomes, Prantsusmaal, Kanadas, Egiptuses, Etioopias, Jeemenis, Tansaanias, Keenias, Nigeerias, Kongos ja Ladina-Ameerika riikides.
Stefan Bežanitski

Stefan Bežanitski (1821 Venemaa – 21. juuli 1892 Venemaa) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes tegutses alates 1845. aastast Eestis.
Ta sündis aastal 1821 Venemaal köster Anani Bežanitski peres. Ta lõpetas aastal 1845 Pihkva Vaimuliku Seminari. Aastal 1845 asus ta Lõuna-Eestisse. Riia ja Miitavi ülempiiskopi Filaret pühitses ta 16. juunil 1846 diakoniks ja 23. juunil 1846 preestriks.
Ta oli 23. juunist 1846 kuni 16. juulini 1847 Tartu Püha Georgi (Jüri) koguduse preester; lisaks oli ta samal ajal Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute koguduse esimene preester. 16. juulist 1847 kuni 23. augustini 1850 oli ta Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise koguduse preester. 23. augustist 1850 kuni 6. detsembrini 1860 oli ta Priipalu Püha Vassili Suure koguduse preester, 8. juunist 1861 kuni 1. oktoobrini 1861 teenis ta samas koguduses ülempreestrina. 9. detsembrist 1860 kuni 12. detsembrini 1864 oli ta Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise koguduses ülempreestriks. 12. detsembrist 1864 kuni 17. aprillini 1866 oli ta Kähri Peaingel Miikaeli koguduse ülempreester. 17. aprillist 1866 kuni 14. detsembrini 1873 oli ta Tuhalaane Jumalaema Uinumise koguduse ülempreester, lisaks hooldas aastatel 1869–1870 ta ülempreestrina Penuja Kõikide Pühakute kogudust. 
Ülempreester Stefan Bežanitski suri 21. juulil 1892 Venemaal, tema hauakoht on teadmata.
Isiklikku.
Ta oli abielus Anna Bežanitskajaga. Neil oli kaks tütart ja viis poega. Kõikidest nende poegadest – Viktorist, Vladimirist, Aleksandrist, Nikolaist ja Vassilist – said preestrid; poeg Nikolai suri märtrisurma ja ta kanoniseeriti pühakuks.
Mereoloogia

Mereoloogia (vanakreeka keeles "μέρος", "meros", osa‘) on ontoloogia haru, milles tegeldakse osa ja terviku suhte üle arutlemisega.
Mereoloogiat rakendatakse ka loogikas ja matemaatikas (mereotopoloogia).
Mistahes kahe objekti mereoloogiline summa on ise samuti objekt. Mereoloogiline summa erineb neid kahte objekti sisaldavast hulgast.
Küi

Küi on pärimus- ja rahvamuusikast inspireeritud ansambel, mis tegeleb omaloomingu ja rahvamuusika töötlustega ja kontsertesitustega.
Nimi.
Küi tähendab sõrve murdes vaskussi ("Anguis fragilis"). 
Ajalugu.
Ansambli idee tekkis 2009. aastal ja esimeses koosseisus alustas Küi proove 2010. aasta alguses, kui Salme Vallateater vajas oma uue lavastuse, A. Mälgu "Läänemere isandad" (stsenarist – Sulev Raudsepp, lavastaja – Väino Uibo, esietendus 30. juulil 2010) jaoks muusikalist kujundust. Esietendus oli ka esimene esinemine Küi nime all.
Paralleelselt etendustega toimus tegevus rahvamuusika töötlemise ja omaloominguga. Esimene soolokontsert oli Kuressaare linnuses muuseumiööl 14. mail 2011.
Kontserdid.
Igal aastal annab Küi kaks traditsioonilist kontserti: kevadkontserdi ja jöekontserdi.
Küi on üles astunud mitmel korral Viljandi pärimusmuusika festivalil ning Saaremaa festivalidel ja pidudel.
Eduardo Cunha

 
Eduardo Consentino da Cunha (sündinud 20. septembril 1958 Rio de Janeiros) on Brasiilia poliitik ja raadiojutlustaja. Ta oli 1. veebruarist 2015 kuni 7. juulini 2016 Brasiilia Esindajatekoja president (spiiker).
Ta on lõpetanud Cândido Mendese ülikooli ("Universidade Cândido Mendes") majandusteaduse alal.
Isiklikku.
Ta on abielus ajakirjanik Cláudia Cruziga; neil on neli last.
Seesus

Seesus ehk häktseiteet (uusladina keeles "haecceïtas", saksa keeles "Dieses-Sein", "Diesheit", soome keeles "tämyys") on entiteedi individuaalne eksistents ("individuelle Wesenheit", Aristotelesel "tode ti", "entitas positiva"), üksiku asja alus ("Grund der einzelnen Dinge", Chr. Wolf. Vern. Ged. I, § 180).
Sõna 'haecceitas' on keskaja filosoofias Johannes Duns Scotuse ja tema järgijate poolt ladinakeelsest sõnast "haec" ('see') tuletatud uudissõna, millega tähistati üksiku objekti erilisust (partikulaarsust, individuaalsust), see tähendab niisuguseid omadusi või jooni, mis teevad objektist indiviidi:
"Haecceïtas est singularitas" (Karl von Prantl 1855–1870. Geschichte der Logik im Abendlande III, 280; vgl. 219)
"Haecceïtas nihil aliud est, nisi quidam modus intrinsecus, qui immediate contrahit et primo quidditatem ad esse... et nominatur differentia individualis" (l.c. III, 290)
"Haecceïtas - ab Haec pro differentia individuante", so viel wie "ipseïtas" (Rudolph Goclenius 1613. Lexicon philosophicum quo tanquam clave philosophiae fores aperiuntur: 626). 
Üksiku ("das Einzelne") enda üle ei ole võimalik teaduslikult arutleda ("individuum est ineffabile"). 
Seesuse-õpetuse tuumaks on mõte, et individuaalne eksistents ei ole puudus, vaid täiuslikkus ("Vollkommenheit"). See on kordumatu ja eriline. Indiviidi ("individuum") puhul on võimalik unikaalsele üksnes osutada: "see seal". Seesuse mõiste kaudu sai sinnani teisejärguliseks peetud individuaalsus suurema kaalu. Indiviid ("das Individuum") on iseseisev reaalsus, mitte tuletatav tõsiasi ("weiter nicht ableitbare Tatsache").
Aquino Thomas mõistis individuaalsust ("das Individuelle") üldisuse erijuhuna ("Spezialfall des Allgemeinen"). 
Seesuse vastandiks oli missus ("Quidditas"), millega tähistati objektide klassi üldisi omadusi.
Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude loend

Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude loend on Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude nimekiri, mis sisaldab toimumisaega, mängupaika, võistlust, tulemust ning väravalööjaid.
LR

LR võib tähendada järgmist:
Lr võib tähendada järgmist:
Illart Orav

Illart Orav (10. november 1936 Tartu – 1. august 1994 Tartu) oli eesti ooperilaulja (bariton).
1962. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Aleksander Arderi ja Viktor Gurjevi lauluklassi. Aastatel 1955–1957 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat ja aastatel 1984–1987 psühholoogiat.
Aastatel 1960–1962 töötas ta Vanemuise teatri koorilauljana. Aastatel 1962–1994 oli ta Estonia teatri ooperisolist, ühtlasi töötas Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis lauluõpetajana. Lisaks tegutses ajuti estraadi- ja kammerlauljana. 
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Ilmar Talvik

Ilmar Talvik (4. veebruar 1922 – 5. mai 1991) oli eesti laulja (bariton).
1941. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli ja 1950. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala.
Ta oli Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja ning kvarteti RAM-1 kunstiline juht ja klaverisaatja.
George Takei

George Takei (õieti Hosato Takei; sündinud 20. aprillil 1937 Los Angeleses Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta on eelkõige tuntud telesarjast "Star Trek", kus ta kehastas leitnant Hikaru Sulut. Sana osa on ta mänginud ka "Star Treki" kuues esimeses filmis.
Mati Uffert

Mati Uffert (sündinud 25. märtsil 1943 Tartus) on eesti viiuldaja.
1963. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli viiuli eriala Linda Riineri klassi. 1972. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Endel Lippuse viiuliklassi.
Aastatel 1960–1963 töötas Vanemuise teatri orkestris, 1963–1964 ja 1967. aastast Estonia teatri orkestris viiuldajana. Aastatel 1975–1995 oli ta Estonia teatri orkestri viiuldaja ja kontsertmeister. 
Aastatel 1975–1981 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kvartetiklassi õppejõud. 2001. aastast on ta Pärnu Muusikakooli keelpilliosakonna viiuliõpetaja ja keelpilliorkestri dirigent. Ta on töötanud viiuliõpetajana ka Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonnas ja Soomes Loimaa muusikakoolis.
Isiklikku.
Tema abikaasa Maris Uffert on samuti viiuldaja.
Gyachung Kang

Gyachung Kang (nepali keeles ग्याचुङ्काङ ("Gyāchung Kāng"); hiina keeles 格重康峰 ("Gézhòngkāng Fēng")) on mägi Mahalangur Himali mäeahelikus Himaalaja keskosas.
Asukoht ja kõrgus.
Mägi asub Hiina ja Nepali piiril ja jääb samasse mäeahelikku kuuluvate Cho Oyu ja Džomolungma vahele, 9,6 km Cho Oyust ida suunas.
Tema kõrgus on 7952 m ja ta on maailmas kõrguselt 15. mäetipp; see tähendab, et temast kõrgemad on vaid 14 kaheksatuhandelist mäetippu. Kuna mägi jääb kõrguselt 48 meetrit allapoole 8000 meetrit, siis pakkus ta alpinistidele varem väiksemat huvi ja on tänaseni vähem tuntud kui madalaimad kaheksatuhandelised. 
Tipputõusud.
Esmatõusu mäele tegid mäe Nepali-poolsest küljest 10. aprillil 1964 jaapanlased Y. Kato, K. Sakaizawa ja šerpa Pasang Phutar. Järgmisel päeval jõudsid tippu K. Machida ja K. Yasuhisa.
Mäe põhjapoolsest küljest (Tiibeti poolt) jõudsid esimestena tippu 1999. aastal Sloveenia ekspeditsiooni liikmed.
Juras Požela

Juras Požela on mitme inimese nimi:
Vootele Veikat

Vootele Veikat (1937. aastani Voldemar Veigart; 19. aprill 1907 Varssavi kindralkubermang – 24. aprill 1980 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (bariton).
Ta lõpetas Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi. 
1928. aastast laulis ta Estonia teatri ooperikooris. Aastatel 1932–1963 oli ta Estonia teatri ooperisolist.
Kosovo jalgpallikoondis

Kosovo jalgpallikoondis on Kosovo Jalgpalli Liidu esindusmeeskond, mis esindab Kosovot rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
2008. aastal lükkas FIFA Kosovo liitumistaotluse tagasi. 2012 lubas FIFA Kosovol pidada sõpruskohtumisi teiste maade jalgpallikoondistega. Alates maist 2016 on Kosovo Jalgpalli Liit UEFA ja FIFA täieõiguslik liige. Esimene ametlik kohtumine pärast liitumist FIFA ja UEFA-ga toimus 3. juunil 2016 Frankfurdis, kus võideti Fääri saarte jalgpallikoondist tulemusega 2:0. FIFA tunnistab ametlikena ka 6 sõpruskohtumist aastatel 2014–2015.
Kosovo jalgpallikoondis osales 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kvalifikatsiooniturniiril 1. grupis koos Soome, Ukraina, Horvaatia, Türgi ja Islandiga.
Alates 2018. aastast on peatreener Bernard Challandes.
Marian Chodacki

Marian Stanisław Chodacki (15. juuli 1898 Nowy Sącz – 26. juuni 1975 New York) oli Poola diplomaat, sõjaväelane. 
Esimese maailmasõja ajal teenis ta Poola Leegionis.
Ta oli teise Poola vabariigi ajal Poola maaväe kolonel.
Aastatel 1936–1939 oli ta Danzigi vabalinna kindralkomissar.
Aastatel 1949–1951 oli ta Józef Piłsudski Ameerika Instituudi (inglise Józef Piłsudski Institute of America) direktor.
1935. aastal autasustati teda Kotkaristi teenetemärgiga.
Władysław Ludwik Evert

Władysław Ludwik Evert, ka Władysław Ludwik Ewert, (22. november 1890 – 28. mai 1965) oli poola proosakirjanik, luuletaja ja ajakirjanik.
Ta oli aastatel 1927–1934 ajakirja sõjandusajakirja Polska Zbrojna toimetaja.
1931. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk ja 1932. aastal Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste.
Juras Požela (poliitik)

Juras Požela (12. aprill 1982 Vilnius – 16. oktoober 2016 Vilnius) oli Leedu poliitik, ta kuulus Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta oli 15. märtsist 2016 kuni 16. oktoobrini 2016 (surmani) Leedu tervishoiuminister.
Ta lõpetas 2000. aastal Vilniuses keskkooli. 2004. aastal lõpetas ta infoteaduse erialal bakalaureusekraadiga Vilniuse Ülikooli kommunikatsiooniteaduskonna, 2006. aastal magistrikraadiga sama teaduskonna ajakirjanduse erialal. 2003. aastal täiendas ta end Erasmuse programmi raames Hollandis.
Jerzy Giedroyc

Jerzy Władysław Giedroyc (27. juuli 1906 Minsk – 14. september 2000 Maisons-Laffitte, Prantsusmaa) oli poola kirjastaja, publitsist ja poliitaktivist.
Ta andis Pariisis 1947. aastast kuni surmani välja ajakirja Kultura.
1938. aastal anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.
Paul Magnette

 
Paul Magnette (sündinud 28. juunil 1971 Leuvenis) on Belgia poliitik, ta kuulub Parti socialiste'i ridadesse. Ta oli 22. juulist 2014 kuni 28. juulini 2017 Valloonia peaminister. Lisaks on ta Charleroi linnapea.