Bilohorivka lahing

Bilohorivka lahing on sõjaline kokkupõrge Venemaa relvajõudude ja Ukraina relvajõudude vahel Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse 2022. aastal Ida-Ukraina kampaania raames. See sai alguse pärast Ukraina võitude seeriat Harkivi vasturünnakus. 19. septembril ajasid Ukraina väed Vene väed tagasi Bilohorivka eeslinnadesse, kus Vene väed kaevasid sisse, luues strateegiliselt tähtsale Lõssõtšanski linnale tugeva kaitseliini.
Taust.
18. aprillil 2022 teatasid Ukraina ja Venemaa võimud Donbassi lahingu algusest, mis on Venemaa ulatuslik rünnak kogu Luhanski ja Donetski oblasti vallutamiseks. Järgmisel päeval vallutasid Vene väed Kreminna linna, kindlustades oma esialgsed positsioonid võimalikuks dessantrünnakuks Bilohorivkale põhjast üle Siverskõi Donetsi jõe.
Ajavahemikus 5.–13. mai alustasid Vene väed Lõmani-Sjevjerodonetski rindel mitmeid sõjalisi ettevõtmisi, mida tuntakse Siverskõi Donetsi lahinguna. Bilohorivka oli üks küladest, kus Vene väed üritasid edutult jõge ületada, millest sai 2022. aasta mai alguses lahingute kuum koht. 7. mail 2022 pommitasid Vene väed Bilohorivka kooli. Kinnitati vähemalt kahe inimese surm, samas kui võimude sõnul oli tegelik hukkunute arv ligi 60. Umbes üheksakümmend inimest varjus sel ajal hoone keldris, mis president Volodõmõr Zelenskõi sõnul moodustasid suurema osa küla elanikest. Hoonet tabas Venemaa õhurünnak, mis süütas selle ja jättis lõksu suure hulga inimesi.
Lõssõtšanski ja selle läänepoolsete äärealade langemisega kuulutasid Venemaa ja Luhanski Rahvavabariik esimest korda välja täieliku kontrolli Luhanski oblasti üle, saavutades sellega Venemaa juhitud kampaania eesmärgi. Bilohorivkast sai üks viimaseid asulaid Luhanski oblastis, mis Venemaa kontrolli alla läks. 2022. aasta Harkivi vastupealetungi ajal, 19. septembril, olid Vene väed aga sunnitud Bilohorivkast lahkuma, alustades taas ägedaid võitlusi küla pärast.
Lahing.
Varased rünnakud.
20. septembril 2022 teatas Luhanski oblasti kuberner Serhi Haidai, et Vene väed olid oma ebaõnnestunud katsete ajal seda tagasi vallutada, et "hävitasid [Bilohorivka] maatasa", kinnitades, et Ukraina vägedel on linna üle täielik kontroll. 18. oktoobril üritas Venemaa suurtükiväe toetusel rünnata Bilohorivka, Stelmahivka, Hrekivka, Nadia ja Novojehorivka pihta, kuid rünnak löödi tagasi. Vene väed jätkasid vabastatud asulate pommitamist. Serhi Haidai sõnul tõrjusid Ukraina väed 18. oktoobril mitu Venemaa rünnakut, sealhulgas ühe hiljuti vabastatud Bilohorivka lähedal.
Vene väed püüdsid taastada oma kaotatud positsioone selles strateegiliselt olulises piirkonnas ja tõrjuda Ukraina vägesid eemale kriitilistest piirkondadest Sjevjerodonetsk-Lõssõtšansk (idas) ja Kreminna-Svatove (põhjas), millele Ukraina väed avaldasid tugevat survet Lõmani ja Kupjanski poolt. Bilohorivka oli Vene vägede jaoks väga oluline ka võimaliku pealetungi jaoks lõunas Soledari ja Bahmuti suunas, kus Vene väed keskendusid samuti tugevale pealetungitegevusele. Nii Venemaa kui ka Ukraina meedia teatas aga 9. novembril, et lahingud linna naabruses jätkusid ning ägedad tänavavõitlused jätkusid ka järgnevatel nädalatel ja kuudel. 12. novembril teatas Ukraina valitsus, et Vene väed üritasid Bilohorivka ja Spirne piirkonnas suurtükiväe toetusel laiemat jalaväe rünnakut, et neid ümber piirata, kuid Ukraina väed tõrjusid rünnaku ja moodustasid linnade üle ulatuva kaitseliini.
Svatove-Kreminna vasturünnak.
16. novembril teatas BARS-13 (Venemaa lahingureserv) komandör, et Ukraina väed alustasid vastupealetungi Kreminna linna lähedal ja vastupealetungi tegevust on pikendatud Kreminnast 12 km lõuna pool kuni Bilohorivkani. Selle vasturündeoperatsiooni eesmärk oli Ukraina vägede tagasivõitmine Donetsist lõunas Luganskis kaotatud aladel. Bilohorivka oli Ida-Ukraina vastupealetungi edenedes Lõssõtšanski linna vabastamiseks strateegiliselt oluline. Võimsad suurtükirünnakud algasid HIMARSi mitmetoruliste raketisüsteemide täppislöökidega. Luhanski oblasti kuberner Serhi Haidai teatas 17. novembril, et Bilohorivka lähedal toimuvad ägedad lahingud. 8. detsembril ütles Haidai, et Venemaa paigutas Bilohorivka vallutamiseks Lõssõtšanski lähistele rohkem vägesid ja kirjeldas Venemaa õhupealetungi intensiivistumist.
Soledari langemine, Venemaa pealetung ja lahkumine: jaanuar–veebruar 2023.
Pärast Soledari langemist jätkasid Vene väed 16. jaanuaril pealetungioperatsioone Bilohorivkas. Ukraina kindralstaap teatas, et Ukraina väed lõid Vene rünnakud tagasi 24 km Soledarist põhja pool Verhnokamjanskas, Spirnes, Krasnopolivkas, Silis ja Bilohorivkas. Geograafiliselt määratud kujutised näitasid, et Vene väed tegid Bilohorivkast põhja pool väikest edu. 25. jaanuaril alustasid Vene väed ägedamaid maapealseid rünnakuid, et taastada kaotatud positsioonid Kreminna lähedal ja kõrvaldada Ukraina pealetungi oht lõunast üle Donetsi jõe. Ukraina kindralstaap teatas, et Ukraina väed lõid Bilohorivka lähedal (12 km Kreminnast kagus) tagasi Venemaa rünnaku. Venemaa kaitseministeerium väitis aga, et Vene väed tõrjusid Ukraina sabotaaži- ja luurerühmitusi Kreminnast lõuna pool ning said kanda kinnitada Siverskõi Donetsi lähedal. Üks BARSi liige teatas lahingumissioonidest Kreminna piirkonnas ja väitis, et nad olid pideva Ukraina snaipritule all. 
Veebruari kahe esimese päeva jooksul suurendasid Vene väed rünnakute arvu Bilohorivka piirkonnas, et tuvastada Ukraina relvajõudude kaitse nõrku kohti. 1. veebruaril avaldatud videos on näha, kuidas väidetavad Ukraina jalaväeks maskeerunud Vene väed ründavad asula lähedal Ukraina positsioone. Ukraina pool süüdistas Venemaad Genfi sõjakuritegude konventsiooni rikkumises, mis keelab "vaenlase sõjaväe sümboolika ja vormiriietuse ebaõige kasutamise". Ukraina väed säilitasid endiselt kohaloleku Bilohorivkas 7. veebruaril, hoolimata Venemaa allikate korduvatest väidetest, et Venemaa on linna vallutanud.
Positsioonilahingud: veebruar–juuni 2023.
8. veebruaril jätkasid Ukraina väed vastupealetungit Kreminnast lõuna pool. Ukraina kindralstaap teatas, et Vene vägesid rünnati Šepilovi (Kreminnast 7 km lõuna pool) ja Bilohorivka lähedal. Järgmisel päeval tõrjusid Ukraina väed Vene rünnaku Bilohorivka lähedal ning Vene väed alustasid pealetungioperatsioone asulast põhja pool ja mööda Šepilovo-Dibrova liini, umbes 5 km Kreminnast lõunas. Järgmise paari nädala jooksul jätkusid rasked positsioonivõitlused mõne kilomeetri raadiuses Bilohorivkast pidevate ja püsivate Venemaa rünnakutega, et murda läbi Ukraina uuendatud kaitseliini, kuid tulutult; 23. märtsil sooritasid Vene väed piiratud edasiliikumine Bilohorivka lähedal. 12. aprilli geolokeeritud kaadrid näitasid, et Vene väed olid Bilohorivka lähedal edasi liikunud. 22. mail jõudsid Vene väed Bilohorivka edelaservas asuva filtreerimisjaama lähedale.
Ukraina vasturünnak: alates juuni 2023.
Ööl vastu 9. ja 10. juunit alustasid Ukraina relvajõud Bilohorivka lähedal vasturünnakut, peatades Venemaa neli päeva kestnud edasitungi kirdest, eesmärgiga vallutada tagasi Lõssõtsansk (mille nad kaotasid aasta varem Venemaa suvises pealetungis) osana nende suurest vasturünnakust.
20. ja 21. juunil jätkasid Ukraina väed vastupealetungitegevust Bilohorivka-Šipilovkas ja tugevdasid end äsja okupeeritud rindejoonel. Vene väed viisid läbi edutuid pealetungioperatsioone Dibrova ja Serebrjanka ning Spirne suunas. 19. ja 20. juunil suurendasid Vene väed aga lahingute intensiivsust Svatove-Kreminna liinil ning Vene dessantüksused vallutasid Serebrjanka metsapiirkonnas mitmeid Ukraina tugipunkte eesmärgiga murda läbi Ukraina kaitsest Lõmani suunas, mis intensiivistas raskeid lahinguid Bilohorivka ümber. Ägedad lahingud jätkusid ka järgmistel päevadel, eriti Kupjanski-Dvoritšna ja Serebrjanka piirkonnas.