Leningradi sõjaväeringkond

Leningradi sõjaväeringkond (vene keeles "Ленинградский ордена Ленина военный округ", lühendid "ЛВО", "ЛенВО") on Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. 
Sõjaväeringkonna keskus on Peterburi linn, sõjaväeringkonna staap asub Talvepalee hoonetekompleksis, kus kunagi oli asunud Venemaa Keisririigi Sõjaministeeriumi Peastaabi Peavalitsus. 
Ringkond loodi 1918. aastal ja see moodustas NSV Liidu relvajõudude loodepoolse väekoondise. Aastatel 1945–1956 hõlmas ringkond ka Eesti NSV territooriumi. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist oli Leningradi sõjaväeringkond aastatel 1992–2010 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis, kuni see likvideeriti sõjaväereformi käigus 1. septembrist 2010. 
Aastatel 2010–2024 asendas Leningradi sõjaväeringkonda Lääne sõjaväeringkond, mis oli moodustatud Leningradi ja Moskva sõjaväeringkondadest, Põhjamere laevastiku ja Balti mere laevastiku maismaaväeosadest ning Venemaa Föderatsiooni Õhujõudude ja Venemaa Föderatsiooni Õhukaitsevägede 1. juhatuse väeosadest. 2024. aasta 26. veebruaril allkirjastas Venemaa president Vladimir Putin ukaasi Leningradi ja Moskva sõjaväeringkonna taasmoodustamisest, 1. märtsist 2024. Venemaa relvajõududes taastati endised 5 sõjaväeringkonda, sealhulgas ka Leningradi sõjaväeringkond. 
Sõjaväeringkonna haldusala ja koosseis.
Sõjaväeringkonda kuuluvad Karjala vabariik, Komi vabariik, Arhangelsk, Vologda, Kaliningradi, Leningradi, Murmanski, Novgorodi, Pihkva oblastid, Sankt-Peterburi linn ja Neenetsi autonoomne ringkond. Enne Lääne sõjaväeringkonna loomist 2010. aastal ei kuulunud sõjaväeringkonda Kaliningradi oblast, muidu oli ringkond samade piiridega.
Sõjaväeringkonna koosseisus oli alaliselt kokku: 
Sõjaväeringkonna territooriumil asusid 3 suuremat maaväe väekoondist: 
Lisaks
Sõjaväeringkonnas asus ka 76. õhudessantdiviis, Pihkvas.
Ajalugu.
Nõukogude Venemaa Petrogradi sõjaväeringkond.
Nõukogude Venemaa Petrogradi sõjaväeringkond moodustati 23. märtsil 1918 Petrogradi Töökommuuni otsusega varasema Venemaa Keisririigi Petrogradi sõjaväeringkonna piires ning sõjaväeringkonna ülemaks määrati Vladimir Antonov-Ovsejenko, kuid juba 31. märtsi Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu otsusega liideti piirkond (Petrograd ja Petrogradi kubermang), Jaroslavli sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkond allus Vabariigi Revolutsioonilisele Sõjanõukogule.
6. septembril 1918 moodustati 1918. aasta kevadel Nelikliidu ja Nõukogude Venemaa vahel sõlmitud Brest-Litovski rahulepingu alusel ajutise rahu tingimustes uuesti Petrogradi SvR.
Venemaa kodusõja ning Eesti Vabadussõja käigus valgekaartliku Nikolai Judenitši juhitud Loodearmee pealetungi ajal 9. maist kuni 6. augustini 1919 aga linna kaitse paremaks organiseerimiseks allutati Petrogradi SvR Läänerinde Revolutsioonilisele Sõjanõukogule.
Pärast Nõukogude Venemaa ja Eesti Vabariigi vahelise Tartu rahulepingu sõlmimist liideti Punaarmee 7. armee (NSV Liit) väed territoriaalse Petrogradi SvR-ga.
NSV Liidu Revolutsioonilise Sõjanõukogu otsusega nr 126 1. veebruarist 1924 nimetati Petrogradi SvR, kuhu kuulusid Leningradi oblast, Pihkva oblasti, Novgorodi oblasti, Olonetsi oblasti, Tšerepovetsi oblasti territooriumid, Leningradi sõjaväeringkonnaks.
Eesti okupeerimine ja liitmine Leningradi SvR.
", Eesti Teises maailmasõjas"
9. juunil 1940 andis Nõukogude Liidu kaitserahvakomissar marssal Semjon Timošenko ja Punaarmee kindralstaabi ülem, 1. järgu komandarm Boriss Šapošnikov välja NSV Liidu Kaitserahvakomissariaadi direktiivi nr 02622, millega Punalipuline Balti laevastik ja Leningradi sõjaväeringkond said korralduse alustada ettevalmistusi sissetungiks Eestisse: viia 10. juunil kell 5.00 Punalipuline Balti laevastik Leningradi sõjaväeringkonna juhataja Kirill Meretskovi alluvusse ja olla 12. juunil valmis lahinguülesannete täitmiseks. 
Teine maailmasõda.
", Idarinne (Teine maailmasõda)"
24. juunil 1941 moodustati Leningradi SR baasil Põhjarinne, mis augustis 1941 jaotati aga Leningradi rindeks ja Karjala rindeks.
Pärast Teist maailmasõda.
9. juulil 1945 pärast rindemoodustiste likvideerimist Leningradi SR taastati ning SR koosseisu lülitati Leningradi oblast, Pihkva oblast, Novgorodi oblast ja Eesti NSV (kuni 1956. aastani). 1960. aastal liideti SR ka Põhja sõjaväeringkond.
Leningradi sõjaväeringkonna vägede juhatajad.
1924. aasta sõjaväeringkondade reorganiseerimise järel loodi järgmine SvR juhtorgan Staap koos allüksustega:
16. aprillil 1925 lihtsustati SvR Staabi struktuuri ning koosseisus olid põhiüksused:
Tugiteenustena: riviosakond ja juhtivkoosseisuga komplekteerimise ning administratiiv-haldusosakond.
SvR juhiks oli ülemjuhataja, kelle juures tegutses nõuandev organ: Lahingulise ettevalmistuse nõukogu; Nõukogusse kuulusid peale juhataja Revolutsioonilise Sõjanõukogu liikmed, ringkonna staabi ülem ja komissar ning inspektsioonide ja valitsuste ülemad.