tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kalev (laev 1967)

Kalev (pardatähis M414) on Eesti mereväe endine Frauenlob-klassi miinitraaler, mis seisab praegu Eesti Meremuuseumi eksponaadina Lennusadamas.
Ajalugu.
Laev oli "Minerva" nime all teenistuses Saksamaa mereväes 16. juunist 1967 kuni 17. veebruarini 1995. Seejärel anti ta üle Eesti riigile koos sõsarlaevaga Olev. Eestile kingitud miinitraalerid kuulusid varem Saksa 7. miinitraalerite divisjoni Neustadtis Holsteinis. Enne laevade üleandmist Eesti mereväele tehti neile põhjalik remont. Kalevi ja Olevi meeskonnad said Saksamaal kuuekuulise väljaõppe ja ettevalmistuse, et võtta osa miinioperatsioonidest Balti riikide vetes.
14. juulil 1997 anti Kunda sadamas miinitraaler Kalevile pidulikult üle Kunda linna vapp. Linna vapi kandmise õiguse andmise laevale otsustas Kunda linnavolikogu arvestades juba olemasolevaid häid kontakte. Vapi üleandmise tseremoonia ning koostöölepingu allakirjutamine toimus Kunda suvise tähtsündmuse, Kunda merepäevade ajal.
5. septembril 1997 arvati Kalev Eesti mereväe koosseisu, kus oli teenistuses kuni 2003. aasta juunini. Selle aja jooksul kuulus Kalev korduvalt Balti riikide miinitõrjedivisjoni BALTRON koosseisu ning osales nii BALTRONi kui ka muudel rahvusvahelistel õppustel. Oma plaanipärase väljaõppe käigus külastas ta korduvalt ka Kunda sadamat ning õppis tundma Soome lahe sadamaid ja navigatsioonitingimusi Tallinnast ida pool.
Kalevi komandörid on olnud Ilmar Noor, Annes Vainamäe, Indrek Hanson ja Rain Terras.
2004. aasta oktoobrist anti laev üle Eesti Meremuuseumile vastutavale hoiule. Saksamaaga sõlmitud lepingu alusel pidi Eesti kaitseministeerium laeva teistele organisatsioonidele üleandmise Saksamaa kaitseministeeriumiga kooskõlastama. Kaitseministeerium saatis 30. septembril 2004 vastavasisulise taotluse Saksamaa kaitseministeeriumile, kes esitas oma toetava seisukoha järgmise aasta 25. jaanuaril.
Cosimo de' Medici (täpsustus)

Cosimo de' Medici oli mitme Medicite dünastiasse kuuluva mehe nimi:
Socket A

Socket A ehk Socket 462 on protsessoripesa tüüp arvuti emaplaadil. Socket A tootmine on lõpetatud.
Pesa nimetuses olev arv viitab pesas olevale 462 augukesele, kuhu lähevad protsessori viigud. Nendest 453 toimivad ja 9 on blokeeritud – viimaseid kasutatakse selleks, et vältida Socket A eellase Socket 370 protsessorite panemist Socket A-sse.
Esisiini sagedused, mida Socket A toetab, on 133, 166 ja 200 MHz.
Socket A-d sisaldavate arvutite koostamisel, teisaldamisel ja igapäevasel kasutamisel ei tohi ületada mehaanilise koormuse piire. Vastasel juhul protsessori nõelad koolduvad või murduvad ja protsessor muutub kasutuks. Protsessoripesa kannatab välja dünaamilise koormuse kuni 445 N ja staatilise koormuse kuni 133 N. Socket A on seetõttu väga habras, eriti võrreldes tema järglaseks oleva protsessoripesaga Socket 478, mis kannatas välja ligi poole rohkem. Socket A oli nii õrn, et paljud inimesed murdsid protsessori katki, kui püüdsid seda protsessoripesast eraldada. Tuleb siiski märkida, et neist juhtumitest paljudel oli kasutatud ebastandardset protsessorit või sertifitseerimata protsessorilahendust.
AMD soovitas mitte kasutada Socket A korral raskemat jahutit kui 300 g, sest raskemad jahutid võisid protsessorit ja protsessoripesa kahjustada.
Tänapäeval Socket A-d enam ei toodeta. Selle asemel toodetakse protsessoripesi Socket 754, Socket 939 ja Socket AM2. Siiski saab paljudelt edasimüüjatelt veel tänini neid protsessoripesi ning nendega ühilduvaid mikroprotsessoreid ja emaplaate osta.
Protsessoripesa Socket A kasutati järgmiste AMD protsessorite jaoks:
June Carter Cash

Valerie June Carter Cash (23. juuni 1929 – 15. mai 2003) oli USA laulja ja laulukirjutaja.
Ta võitis kokku viis Grammy auhinda. 1968. aastal võitis ta neist esimese koos Johnny Cashiga 1967. aastal esitatud laulu "Jackson" eest, teise pälvis sama duett 1971. aastal looga "If I Were a Carpenter" (1970). 2000. aastal võitis ta oma sooloalbumiga "Press On" (1999) parima traditsioonilise folgialbumi kategoorias ning 2004. aastal postuumselt samas kategoorias albumiga "Wildwood Flower" (2003). 2004. aastal pälvis ta singli "Keep on the Sunny Side" eest Grammy auhinna parima naiskantrilaulja vokaalesituse kategoorias. 
Aastatel 1952–1956 oli June Carter abielus muusik Carl Smithiga. Nende tütar Carlene Carter on kantrimuusik. Aastatel 1957–1966 oli June Carter abielus endise korvpalluri, politseiniku ja võidusõitja Edwin Nixiga. Neil oli tütar Rosie Nix Adams, kellest sai samuti kantrimuusik.
1968. aastal abiellus June Carter Johnny Cashiga ning see abielu kestis kuni Carteri surmani 2003. aastal. Neil on poeg John Carter Cash, kes on kantrimuusik, -laulja ja muusikaprodutsent.
Johnny Cash suri neli kuud pärast June Carteri surma ning Rosie Nix Adams omakorda kuu aega hiljem. Nad on kolmekesi maetud Hendersonville Memory Gardensisse Tennessee osariigis.
1960. aastate algul kirjutas June Carter loo "Ring of Fire", millest sai hiljem üks Johnny Cashi edukamaid hittlugusid.
Tema autobiograafia avaldati 1979. aastal ning kümnend hiljem avaldas ta ka oma mälestusteraamatu "From the Heart".
Johnny Cashi eluloofilmis "Nagu noateral" mängis June Carterit Reese Witherspoon, kes võitis selle rolli eest parima naisosatäitja Oscari ja Kuldgloobuse.
Ágústa Eva Erlendsdóttir

Ágústa Eva Erlendsdóttir (sündinud 28. juulil 1982) on Islandi laulja ja näitleja.
Ta kehastab esinejana Silvia Nighti tegelaskuju.
Ta esindas Islandit 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Ateenas lauluga "Congratulations" ja sai poolfinaalis 13. koha.
Sundsvall

Sundsvall on tiheasustusega paikkond Rootsis Västernorrlandi läänis, Sundsvalli valla keskus. Asub Läänemere kaldal. 
Sundsvall sai linnaõigused 1621. aastal. Põhjasõja ajal 1721. aastal põletasid venelased linna maha. 19. sajandi keskel kasvas linn tänu saeveskitele. 1879. aastal toimunud suurstreik Sundsvallsstrejken oli esimene selletaoline Rootsis. 1888. aastal puhkenud Rootsi ajaloo suurimas tulekahjus hävis suur osa linnast. Pärast seda hakati linnas ehitama vaid kivimaju. Kesklinn sai hüüdnime Stenstaden ('Kivilinn').
Linnas asub Kesk-Rootsi ülikooli ("Mittuniversitetet") üks haru (peamiselt loodusteaduste õpe).
Suur Taevaskoda

Suur Taevaskoda ehk Suur-Taevaskoda on liivakivipaljand Ahja jõe paremkaldal, Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Suurel Taevaskojal paljanduvad Kesk-Devoni Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid.
Suur Taevaskoda on Eesti üks ilusaimaid looduslikke vaatamisväärsusi. Ahja jõe kaldal on ta kõrges okasmetsas hästi jälgitav. Paljand tõuseb jõepinnalt 22,5 meetrini, oruperve suhteline kõrgus on kuni 38 meetrit.
Suurest Taevaskojast veidi ülesvoolu asuva kärestiku serval on suur rändrahn – Nõiakivi ehk Salakuulaja kivi. Muistendi järgi varjunud selle taha rahvavanemate nõupidamist kuulama hiilinud vaenlase salakuulaja, kes nõiuti kiviks. Üks pärimus räägib, et rändrahnud jões on kergekäelise tapmise pärast kivideks muudetud sõdalased. Suur Taevaskoda olnud muistsel ajal ohverdamiskoht. Legendid pajatavad Suure Taevaskoja kaljus asunud koobastest ja salakäikudest, kuraditest, hirmsast maost ja ennast kuldkammiga sugevast näkineiust.
Adaptatsioon

Adaptatsioon on kohandamine, kohandumine, kohastumine või kohanemine või nende tulemus. 
Sõna on terminina kasutusel mitmes tähenduses:
Beibe

Beibe või beib (inglise keeles "baby" – imik) on 20. sajandi lõpu – 21. sajandi alguse popkultuuris ja slängis nimetus teatud figuuri-kuvandi ja ülimalt hoolitsetud (pool-sünteetilise) välimusega kuid vaatlejale pealiskaudse ja rumalana tunduva noore naisterahva stereotüüp.
Stereotüüpne beibe pöörab tähelepanu eelkõige oma välimusele ning staatusesümbolitele ning tal puuduvad, vaatlejate arvates, sügavamad kultuurilised või vaimsed huvid ja ambitsioonid. Ingliskeelses popkultuuris on vasteks "bimbo". Blondiininaljade peategelast võib samuti pidada blondiks beibeks.
De Broglie lained

De Broglie lained ehk mateerialained on mikroosakeste kvantmehaanilist olekut iseloomustavad lained. Mateeria lainetaolise käitumise teooria esitas Louis de Broglie oma väitekirjas 1924. aastal. Selle lainelis-korpuskulaarse teooria eest sai ta 1927. aastal Nobeli füüsikaauhinna. 
Louis de Broglie lähtus footoni energia ja impulsi (liikumishulga) võrranditest, mida Einstein kasutas fotoefekti kirjeldamisel: 
energia formula_1 ja impulss formula_2, kus formula_3 on Plancki konstant. 
De Broglie avaldas liikuva osakese lainepikkuse formula_4 osakese impulsi formula_5 kaudu ja seostas osakese energia formula_6 selle võnkesagedusega formula_7:
formula_8
Niiviisi määratletud lainepikkust formula_9 nimetatakse de Broglie lainepikkuseks.
Kvantmehaanikas on otstarbekas kasutada lainepikkuse formula_4 asemel lainearvu formula_11 ja sageduse formula_7 asemel ringsagedust formula_13. Kui soovitakse kirjeldada laine levimise suunda kolmedimensioonilises ruumis, asendatakse lainearv formula_14 lainevektoriga formula_15. Samuti kasutatakse redutseeritud Plancki konstanti formula_16. Siis avalduvad de Broglie võrrandid kujul:
formula_17
Mateerialainete olemasolu tõestati eksperimentaalselt 1927. aastal. Hilisemad difraktsioonikatsed kinnitasid Broglie lainepikkuse valemi õigsust. Niisugusteks katseteks saab kasutada kristalle, mis käituvad väga väikeste vahedega kolmedimensiooniliste difraktsioonivõredena.
Driven

Driven on Eesti räpp-rokkbänd.
Ajalugu.
2007
2008
Villem Lüüs

Villem Lüüs (29. märts 1971 Tallinn – 12. november 2020) oli eesti kabetaja, FMJD meister rahvusvahelises kabes ja rahvusvahelise kategooria kabekohtunik.
Lüüs lõpetas 1989. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Ta õppis Tartu Ülikoolis füüsikat, kuid ei lõpetanud õpinguid.
Lüüs tuli 2000. aastal Eesti meistriks rahvusvahelises kabes. 2000. aastal saavutas ta ka kabeolümpial Eesti võistkonna koosseisus koos Urmo Ilvese ja Kaido Leesmanniga 6. koha. 
Lüüs tuli Eesti meistriks ka Brasiilia ja Inglise kabes.
2010. aastal sai ta FMJD arbiitriks ja 2018. aastal rahvusvahelise kategooria kohtunikuks.
Lüüs oli "Eesti spordi aastaraamatu" kaasautor ning ta toimetas Eesti Spordilehes kabenurka, avaldas artikleid Läti, Venemaa, Hollandi ja Ukraina kabeajakirjades. Koostas partiikogumikke. Ta oli Eesti Spordiajaloo Seltsi liige. 
Lüüs oli 1998–2003 Tallinna Malekooli ja Paul Kerese Malekeskuse treener ja instruktor ning 2003–2011 Pirita Spordikeskuse instruktor.
Ta oli aastatel 2004–2020 eestikeelse Vikipeedia administraator.
Isiklikku.
Ta ema on sisearhitekt Karin Lüüs, vanaema oli graafik Ella Lüüs, vanaisa oli jurist ja Eesti NSV sotsiaalminister Lembit Lüüs.
Ahti (laev)

EML Ahti A431 on Eesti Mereväe endine Maagen-klassi valvelaev, mida kasutati abilaevana. 
Ajalugu.
Laev teenis Taani kuninglikus mereväes Mallemukkeni nime all kuni 1991. aastani, mil konserveeriti. 
Mallemukken otsustati kinkida taasiseseisvunud Eestile. 16. märtsil 1994 hakati laeva dekonserveerima ning 24. märtsil algas eestlaste ja taanlaste meeskonna koostöös Frederikshavnist ülesõit Tallinna, kuhu jõuti 28. märtsil. Üleandmisel Tallinnas 29. märtsil 1994 osalesid mõlema riigi kaitseministrid ja Üksik-Vahipataljoni aukompanii. See oli üks esimene Eesti sõjalaev. See oli ka Taani Mereväe esimene laev, mis anti üle teisele riigile. Esialgu pandi nimeks Kaupo, aga peagi nime muudeti Ahtiks. Vööritekile paigaldati peagi automaatkahur 2M-3.
1999. aasta mais tekkis hooletust kütuse ümberpumpamisest Ahtile Miinisadamas kütusereostus, mis keskkonnale siiski erilist ohtu ei kujutanud, sest kütust voolas Ahtilt merre väike kogus. 
2000. aastate keskpaigaks oli Ahti Mereväe teenistusest välja arvatud, kuid hiljem võeti taas teenistusse. 2009. aastaks oli Ahti lõplikult teenistusest välja arvatud ja läks seejärel eraomandusse.
Veeringe

Veeringe ehk vee ringkäik ehk hüdroloogiline tsükkel on Maa vee järjepidev liikumine maapinda, veekogude ja atmosfääri vahel. Ringlemise käigus võib muutuda vee agregaatolek. Veeringe on üks osa Maa üldisest aineringest.
Veeringel puudub kindel algus- ja lõppkoht. Veeringe käivitajaks on Päike, mis soojendab ookeanide vett, kuni see hakkab aurustuma (jää ja lumi võib sublimeeruda vahetult veeauruks). Tõusvad õhuvoolud kannavad veeauru atmosfääri, kus see kõrguse kasvades hakkab jahtuma kuni kondenseerumiseni, mille tagajärjel moodustuvad pilved.
Õhuvoolude mõjul hakkavad pilved Maal liikuma, mis ühinedes üksteisega suurenevad, kuni küllastumisel hakkavad Maa raskusjõu mõjul sademetena maha langema. Osa sademeid langeb lumena ja teatud kohtades (enamasti pooluste alad) võib akumuleerides moodustuda liustikud ja mandrijää, kus külmunud vesi võib püsida tuhandeid aastaid. Soojematel aladel lumi enamasti kevade saabudes sulab ja hakkab raskusjõu mõjul sulaveena liikuma. Enamik sademeid voolab tagasi ookeanidesse või moodustab maapinnal pindmise äravoolu. Osa äravoolavast veest jõuab jõgedesse, teine osa aga imendub maapinda, kust võib jõuda järvedesse või põhjaveekihti. Maapinnalähedane vesi rikastab sageli pinnaveekogusid või jõuab allikatena maapinnale, kus moodustab jällegi pindmise äravoolu.
Kuna suur osa veest aurustub ookeanidelt ja langeb sinna ka tagasi, nimetatakse seda väikeseks veeringeks. Suure veeringe moodustab aga ookeanidelt aurunud veehulk, mis jõuab maismaale.
Ehkki üldiselt võib Maa veehulka lugeda konstantseks, hajub kosmosesse pidevalt veemolekule, mis põhimõtteliselt asendatakse Maa geoloogiliste protsesside tagajärjel (vulkaanid), mil maapinnale jõuab juveniilne vesi.
Ameerika Ühendriikide Geoloogiatalituse (U.S. Geological Survey (USGS)) järgi võib veeringe jaotada kuueteistkümneks osaks:
Worldwatch Institute

Worldwatch Institute on ülemaailmne keskkonnauurimise organisatsioon, mille peakontor asub Washingtonis. 
Organisatsiooni asutas 1974. aastal Lester R. Brown. Praegune president on Christopher Flavin.
Aastast 1984 annab organisatsioon välja aastaraamatut "The State of the World" (neist eesti keeles on ilmunud "Maailm aastal 1999", 1999) kus kajastatakse olulisimaid keskkonnaprobleeme koos väljapakutud uute lahenduste/ideedega ja juba kasutatud võtteid probleemide lahendamisel või leevendamisel. 
Organisatsioon avaldab ka väljaannet Vital Signs, kus muu hulgas käsitletakse keskkonnasuundumusi. Neid kahte trükist antakse välja rohkem kui 36 riigis.
Frang Bardhi

Frang Bardhi (ladina "Franciscus Blancus"; 1606–1643) oli albaania vaimulik, leksikograaf ja ajaloolane.
Ta oli pärit Lezha lähedal asuvast külast. Õppis Loreto Collegium Illyricumis teoloogiat.
Ta on tuntud kui 1635. aastal Roomas ilmunud ladina-albaania sõnaraamatu "Dictionarium Latino Epiroticum" koostaja. Sõnaraamat on tähtis albaania keele mälestis, mis sisaldab 2500 albaania sõna ja 113 vanasõna. Tema teine oluline teos on nn "Skanderbegi apoloogia", kus ta väitleb bosnia vaimuliku Tomko Marnavici seisukohaga, et Skanderbeg oli slaavi vürst.
Piero de' Medici

Piero de' Medici nime kandsid mitmed Medici dünastiasse kuuluvad isikud:
Giuliano di Lorenzo de' Medici

Giuliano di Lorenzo de' Medici (12. märts 1479 Firenze – 17. märts 1516 Firenze) oli Medicite suguvõsast pärit Lorenzo Toreda poeg, Firenze valitseja 1513–1516 ja Nemoursi hertsog alates 1515. aastast.
Tema vennad olid Piero ja Giovanni de' Medici, hilisem paavst Leo X.
Vend Piero oli pärast Lorenzo surma lühikest aega Firenze valitseja, kuni vabariiklased ajasid Medicid 1494 Firenzest välja. Seejärel asus Giuliano Veneetsiasse. Medicid taastasid oma võimu Firenzes pärast seda, kui Püha Liiga ajas Itaaliast välja Prantsusmaa väed, keda Firenze vabariiklased olid toetanud. Prantslaste väljaajamist juhtis Hispaania.
Giuliano abiellus 22. veebruaril 1515 Savoia hertsogi Filippo II tütre Filibertaga (1498–1524) Prantsusmaa õukonnas. Need pulmad said teoks tänu venna Giovanni, kes oli juba paavstiks saanud, vahendustegevusele. Samal aastal andis Filiberta lähisugulane Prantsusmaa kuningas François I Giulianole tiitli Nemoursi hertsog. Paavst seevastu andis oma vennale Firenze vabariigi kaptenkindrali tiitli.
Giulianost maalis portree paavsti lemmikkunstnik Raffael. Sellel maalil paistab eesriide tagant Roomas asuv Castel Sant'Angelo.
Prantslased valmistasid Giulianot ette Napolis võimule asuma, aga need plaanid ei saanud teoks Giuliano enneaegse surma tõttu. Firenzes järgnes talle troonil tema vennapoeg Lorenzo II.
Giulianol ei olnud seaduslikke järglasi. Tal oli ebaseaduslik poeg Ippolito de' Medici, kes sai kardinaliks.
Giuliano haud asub Firenzes San Lorenzo kirikus Medicite kabelis. Seda kaunistavad Michelangelo skulptuur Giulianost, samuti tema teosed "Öö" ja "Päev". Sama nime Giuliano de' Medici kandis ka tema onu Giuliano di Piero de' Medici ja seetõttu võetakse tema hauda vahel tema onu omana.
Tasmaania saar

Tasmaania on saar Austraaliast kagus. Seda rannikut ümbritsevad Vaikne ookean idast ja India ookeani Suur Austraalia laht läänest. Bassi väin eraldab seda põhjas Austraalia mandrist. 
Tasmaania saare pindala on 67 800 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 1617 meetrit. Elustik on omapärane, esineb palju endeeme. Kuulub Austraalia Liidule.
Tüürimees

Tüürimees on, laevajuht, tsiviillaeva juhtkonna liige, kes juhib laeva oma vahikorra ajal.
Kirjeldus.
Laeval on sõltuvalt sõidupiirkonnast ja laevatüübist lisaks kaptenile 1–4 tüürimeest. Tüürimehed jagunevad järgmiselt: vanemtüürimees, 2. tüürimees, 3. tüürimees ja sõltuvalt vajadusest ka 4. tüürimees. Võimalik on ka näiteks olukord, kus laeval on vanemtüürimees, kaks 2. tüürimeest ja kolmas tüürimees.
Peale laeva juhtimise on igal tüürimehel sõltuvalt ametikohast ja laevatüübist oma lisavaldkond, näiteks vastutus lasti paigutuse eest, esmaabi, kaartide ajakohastamine jms.
Sõjalaeval nimetatakse tüürimeest tavaliselt navigatsiooniohvitseriks (väiksel kaatril ka navigatsiooniallohvitser), aga samuti võib laevajuhi ja vahiteenistuse ülesandeid täita laeva komandöri abi.
Ajalugu.
Tüürimees on vanima mereameti esindaja. Pikkade meresõiduajaloo aastate jooksul pole tüürimehe põhiline kohustus laeva ohutu juhtimine lasti ja reisijate toimetamisel ühest sadamast teise muutunud. Muutunud on vaid vahendid selle häid teadmisi ja oskusi nõudva ülesande täitmiseks.
Tüürimehediplomid ja ametikohad.
Diplomi järgi eristatakse vahitüürimeest ja vanemtüürimeest. Neil on omakorda piirangud laeva kogumahutavuse järgi.
Varem eristati diplomi järgi kaug- ja lähisõidu tüürimeest.
Tüürimeeste diplomid laeva kogumahutavuse piirangu järgi:
Eestis saab õppida tüürimeheks Eesti Mereakadeemias ja Eesti Merekoolis.
Vanemtüürimees.
Vanemtüürimehe diplomi omanikud on pikaajalise meresõidukogemustega spetsialistid. Kui nad töötavad vähemalt 18 kuud oma ametikohtadel, siis on neil võimalus pärast vastavate kursuste läbimist ning erinevate testide edukat sooritamist omandada kaptenina sõitmiseks kvalifitseeruv diplom. Viimane aga ei garanteeri küll reaalset kaptenikohta, vaid ainult õigust sellest hetkest alates tulevikus kaptenina sõita. Vanemtüürimees vastutab reeglina otseselt laevasõidu ohutuse ja laadimise eest. Lisaks turvaülema ja laevajuhi kohustustele on vanemtüürimees vahel ka meditsiiniülema rollis.
Tüürimeeste ametikohad laevades.
Kaubalaevas on ametikohad kapten, vanemtüürimees ja kaks või kolm vahitüürimeest (nimetatakse ka teiseks ja kolmandaks tüürimeheks) olenevalt kaubalaeva suurusest.
Suurtel reisilaevadel on kapten, vanemtüürimees ja kolm või neli vahitüürimeest.
Vanemtüürimehed lootsina.
Lootsiks võivad õppida meremehed, kel on kapteni või vanemtüürimehe diplom.
Paljud Eesti liinilaevade kaptenid ja vanemtüürimehed on saanud õiguse sõita välissadamaisse ilma lootsita, nii on võimalik reederi raha kokku hoida. Selleks tuleb nii vanemtüürimehel kui ka kaptenil sooritada lootsieksamid, sageli selle riigi keeles, mille sadamasse lootsita sõidu õigust taotletakse.
Näiteks Estline'i kaptenid olid esimesed kaptenid väljastpoolt Põhjamaid, kes taotlesid lootsita sõidu õigust Stockholmi saarestikus. Selleks oli neil vaja sooritada nii rootsi keele kui ka lootsieksamid. Tänapäeval nõutakse Tallinki laevadelt, et lootsita sõiduks oleks lootsieksam tehtud nii kaptenil kui ka vanemtüürimehel ning vanemtüürimehel peab loa saamiseks olema kapteni diplom.
Viitseadmiral

Viitseadmiral on paljudes riikides kehtiv sõjaväeline auaste, mis on kõrgem kontradmiralist ja madalam admiralist.
Maaväes vastab viitseadmiralile kindralleitnant.
Eesti.
Eesti mereväes on viitseadmiral madalam admiralist ja kõrgem kontradmiralist. Maa- ja õhuväes vastab sellele kindralleitnant.
Ameerika Ühendriigid.
Ameerika Ühendriikide mereväes on viitseadmirali (kolmetärniadmirali) auaste ("Vice Admiral", NATO OF-9) admiralide auastmetest kolmas. Nagu teistes väeliikides, on ka mereväes admiralide arv piiratud, ning ainult 33 admirali (kokku on tegevteenistuses lubatud 162 admirali) võivad olla tegevteenistuses kõrgemad kui kahetäheohvitserid. Esimesena sai viitseadmirali auastme David Farragut 21. detsembril 1864.
Sarnaselt kindralleitnandiga on ka viitseadmirali auaste ajutine ja antakse ainult ohvitseri nimetamisel auastet eeldavasse ametisse. Vastav ohvitser peab olema ühes kahest kontradmirali järgust (kommodoori asemel kasutatakse auastet "kontradmirali madalam järk" ("Rear Admiral (lower half)"). Ohvitseri nimetab ametisse ja annab neile auastme president kaitseministri ja staabiülemate komitee esimehe soovitusel. Ohvitseri kinnitab ametisse senat.
Teenistus auastmes kestab tavaliselt kolm aastat. Pärast 3 aastat auastmes teenistuses või 38 aastat koguteenistuses peab ohvitser erru minema, kui teda 60 päeva jooksul pärast ametist vabastamist ei nimetata uude samaväärsesse või kõrgemasse ametisse. Kõik kõrgemad ohvitserid peavad erru minema kuu pärast oma 64. sünnipäeva (kuigi kaitseminister saab seda pikendada 66. ja president kuni 68. sünnipäevani).
Venemaa.
Venemaa tsaari- ja keisririigis kehtis viitseadmirali auaste (vene keeles "вице-адмирал") aastatel 1696−1917. Sellest kõrgem oli admiral, madalam kuni 1730. aastateni šautbenaht, seejärel kontradmiral. Kahe sajandi jooksul anti auaste ligi 500 mereväelasele.
Saarte Liinid

AS Saarte Liinid on Eesti riigiaktsiaselts, mille põhitegevus on sadamate haldamine ja arendamine, et tagada nende kaudu reisija- ja kaubavedu. Äriühingu koosseisu kuulub 18 sadamat: Kuivastu sadam, Roomassaare sadam, Triigi sadam, Abruka sadam, Ringsu sadam, Papissaare sadam ja Vikati sadam Saaremaal; Heltermaa sadam ja Sõru sadam Hiiumaal; Rohuküla sadam ja Sviby sadam Läänemaal; Virtsu sadam, Kihnu sadam, Munalaiu sadam ja Manilaiu sadam Pärnumaal; Piirissaare sadam Tartu maakonnas, Laaksaare sadam Põlvamaal ning Naissaare sadam Harju maakonnas. Lisaks sadamatele kuuluvad äriühingu struktuuriüksuste hulka süvendi Watermaster ja töölaev Panda (laev).
AS Saarte Liinid tegutseb alates 1. oktoobrist 1994.
AS Saarte Liinid on eraõiguslik äriühing, mille aktsiad kuuluvad 100% Eesti riigile. Omanikku esindab äriühingus majandus- ja taristuminister. AS Saarte Liinid juhatuse esimees on Villu Vatsfeld ja nõukogu esimees Toomas Vainola.
AS Saarte Liinid on Eesti Sadamate Liidu, Läänemere Sadamate Organisatsiooni (BPO) ja Eesti Väikesadamate Arenduskeskuse liige.
Üks AS Saarte Liinid põhiülesandeid on liiniveo tingimuste tagamine parvlaevasadamais ühenduseks Saaremaa, Hiiumaa, Muhu, Vormsi, Kihnu, Ruhnu, Abruka, Manilaiu, Piirissaare ja Vilsandiga, neid sadamaid on 12. Parvlaevad ja liinireisilaevad tegid 2017. aastal ASi Saarte Liinid sadamate kaudu kokku 27 517 reisi ning vedasid 2 440 113 reisijat ja 1 019 399 sõidukit. 
Suuremates sadamates võetakse vastu ka kaubalaevu. Peamiselt veetakse Saarte Liinide sadamate kaudu Lääne-Eesti ja saarte ettevõtete eksportkaupa. Saarte Liinid osaleb ise äriühingu sadamate kaubaveovõimaluste tutvustamisel ja pakkumisel. Suuremad kaubasadamad äriühingus on Virtsu sadam, Kuivastu sadam, Rohuküla sadam, Heltermaa sadam ja Roomassaare sadam. Roomassaare sadam on Saaremaa suurim kaubasadam ja Heltermaa sadam on Hiiumaa suurim kaubasadam. 2017. aastal veeti Saarte Liinide sadamate kaudu 863 837 tonni kaupa, millest 831 154 tonni oli eksport. Imporditi 26 393 tonni puistlasti ning võeti vastu 6209 tonni meresaadusi.
Tabel 1. "Kaubavedu Eesti sadamate kaudu 2016 ja 2017 aastatel (tuhandetes tonnides)"
Lisaks suuremate laevade teenindamisele on Saarte Liinid välja arendanud ka oma väikesadamate võrgustiku, mida tutvustatakse nimega SL Marinas. Väikelaevade teenindamise maht Saarte Liinide hallatavais sadamais on stabiliseerunud eelmiste aastate tasemel ning sõltub tavapäraselt ilmastikust. Saarte Liinide väikesadamaid külastas 2017. aastal 5 495 väikelaeva 20 864 inimesega.
Kommodoor

Kommodoor (prantsuse keeles "commandeur") NATO OF-6, on paljude riikide mereväe sõjaväeline auaste, mis on kõrgem mereväekaptenist ja madalam kontradmiralist. Maaväes vastab kommodoorile brigaadikindral.
Eesti.
Eesti mereväes kehtib kommodoori auaste alates 2000. aastatest. See on kõrgem mereväekaptenist ja madalam kontradmiralist. Maaväes on sellele vastav auaste brigaadikindral.
Ameerika Ühendriigid.
USA mereväes võeti kommodoori (Commodore) auaste kasutusel aastal 1794, esimeseks kommodooriks nimetati John Barry. Kommodoor ei olnud toona kõrgem auaste, vaid ajutine amet. Alles USA kodusõja ajal sai kommodoorist püsiv auaste, seda kuni 1899. aastani, kui see likvideeriti ja kõik kommodoorid nimetati ümber kontradmiraliteks (Rear Admiral). Kuna kommodooride palga suurendamine kontradmirali omani oleks läinud liiga kalliks, maksti madalama järgu kontradmiralidele võrdselt armee brigaadikindralitega.
Kommodoori auaste taastati teise maailmasõja ajal, aprillis 1943. 1947. aastal auaste likvideeriti uuesti, 1950. aastaks olid viimased kommodoorid kas ülendatud kontradmiraliteks või erru läinud.
1970.-1980. aastatel plaaniti kommodoori auastme taastamist, kuna USA maa-, merejala- ja õhuväes olid kaks eraldi auastet - ühetähe- e. brigaadikindral ja kahetähekindral (kindralmajor). Seepeale loodigi 1982. aastal uus auaste - kommodooradmiral (Commodore Admiral), mis aga aasta hiljem lühendati kommodooriks. Kuid kuna mereväes oli "kommodoor" tihti kasutusel ka autiitlina, siis tekitas see liiga palju segadust, mispeale 1985 kommodoori auaste uuesti likvideeriti, uueks ühetäheauastmeks sai "kontradmirali madalam järk" (Rear Admiral (Lower Half)).
Soojaverelised hobused

Soojaverelised hobused ehk poolverelised hobused on need hobusetõud, kes on saadud kuumavereliste hobuste ja külmavereliste hobuste ristamisel. 
Soojavereliste hobuste õilistusaste sõltub sellest, kui suur on kuumavereliste osa nende tõus. 
Soojavereliste tõugude hulka kuuluvad näiteks trakeeni hobune, hannoveri hobune, holsteini hobune.
Hundinui

Hundinui ("Typha") on kõrreliselaadsete seltsi hundinuialiste sugukonda kuuluv õistaimede perekond.
Hundinuia perekonda arvatakse umbes 11 liiki.
Levila ja kasvukoht.
Taimeperekond on küll kosmopoliitne, kuid kõige ohtramalt kasvab parasvöötmes. Hundinuiad kasvavad enamasti märgadel aladel. Sageli kasvavad nad tihedalt koos, moodustades roostikke. Nad võivad olla pioneerliigid, asustades esimesena mudaseid piirkondi.
Kirjeldus.
Varte pikkus on 1–7 meetrit ("Typha minima" vars on lühem: 0,5–1 m). Vars on lihtne ja ilma liitekohtadeta.
Hundinuia lehed paiknevad varrel vahelduvalt või basaalselt.
Hundinuiad on ühekojalised. Neil on ühesoolised õied, mis on koondunud tihedasse tähka. Arvukad isasõied moodustavad varre tipus kitsa täha. Isasõied on redutseerunud üksnes paariks tolmukaks ja karvadeks ning närtsivad pärast seda, kui õietolm on valminud. Hundinuiad on tuultolmlejad. Emasõisi on väga palju ja nad moodustavad varre tipus tiheda nuiasarnase täha, mille järgi taim ongi nime saanud. Emasõisik asub isasõisikust allpool. Suurematel liikidel võib see nui olla kuni 30 cm pikk ja 1–4 cm lai. Seemned on tibatillukesed, 0,2 mm pikad ja kasvavad peene karvakese otsas.
Paljunemine.
Kui seemned on valmis, siis nuiad lagunevad, paljastades puuvillasarnase struktuuri, mille seest tuul saab seemned laiali puhuda. Seemned levivadki anemohoorselt ehk tuule abil.
Lisaks paljunevad hundinuiad ka vegetatiivselt – risoomiga. Risoom võib kasvada maapinnaga paralleelselt mudases pinnases ja ajada sealt välja uusi püstisi varsi. Varred kasvavad nii tihedalt koos, et takistavad oluliselt lainetust ja nende vahele takerdub mitmesugust orgaanilist ollust, mida ei uhuta ära, vaid mis settib põhja ja laguneb. Hundinuiadel on tähtis osa protsessis, mille käigus avatud veekogud muutuvad algul sooks ja siis kuivaks maaks.
Kasutamine.
Hundinui on mitmel viisil söödav.
Hundinuia risoom on söödav. Väljakaevamistel on leitud käsikivisid tärklisejäänustega ja see laseb oletada, et hundinuiajuurikaid söödi Euroopas juba 30 000 aastat tagasi. Risoomid on toitaine- ja energiarikkad ning nendest tehtud jahu toiteväärtus on 2,66 kcal/g. Juurikaid korjatakse üldiselt hilissügisel või varakevadel. Lisaks tärklisele sisaldavad juurikad ohtralt kiudaineid, mis on tarvis tärklise kättesaamiseks korralikult purustada.
Hiliskevadel võib noori ja õrnu lehti ja lehepungi süüa nii toorelt kui keedetult. Varasuvel võib arenevat rohelist nuia koorida ja pärast keetmist süüa. Kesksuvel, kui isasõied on küpseks saanud, võib korjata õietolmu ja seda kasutada maitseainena või toidupaksendina.
Hundinuia nuiasid võib kasta rasva või vaha sisse ja seejärel süüdata nagu küünla, kusjuures vars toimib tahina. Neid võib süüdata ka eelnevalt vaha või rasva sisse kastmata, sel juhul suitseb hundinui aeglaselt, meenutades pisut viirukit. Suitsevat hundinuiatähka saab kasutada putukate tõrjumiseks.
Hundinuiad suudavad joogiveest eemaldada mürgist ainet arseeni. Seda kasutades saaks välja arendada odava vee filtreerimise süsteemi arengumaade jaoks.
Buinaksk

Buinaksk (1922. aastani Temir-Han-Šura) on linn Venemaal Dagestanis, Buinakski rajooni keskus.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Buinakski elanike seas avaare 46,05%, kumõkke 31,42%, lakke 6,87%, darge 6,17% ja venelasi 6,04%.
Dagestanskije Ogni

Dagestanskije Ogni on linn Venemaal Dagestanis.
Asula on rajatud 1914. aastal, linnaõigused sai 1990. aastal.
2002. aastal oli 36% linnaelanikest tabassaraanid, 26% aserbaidžaanid, 22,3% lesgid, 8,3% dargid, 3,4% agulid ja 2% venelased.
Kizljar

Kizljar on linn Venemaal Dagestanis, Kizljari rajooni keskus. Asub Tereki jõe ääres. Linnas on konjakitehas.
Ajalugu.
Linn asutati 1735. aastal kindlusena Tereki jõel.
Rahvastik.
2010. aastal elas linnas 47 900 inimest. Kizljari elanikest 45% on venelased, 18% armeenlased, 12% avaarid, 10% dargid ja 4% tšetšeenid.
Izberbaš

Izberbaš on linn Venemaal Dagestanis. Elanike arv: 55 646 (2010. aasta seisuga); 39 365 (2002. aasta seisuga); 28 122 (1989. aasta seisuga).
Kaspiisk

Kaspiisk (kuni 1947. aastani Dvigatelstroi) on linn Venemaal Dagestanis. Asub Kaspia mere ääres Mahhatškalast 18 km kaugusel kagus.
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 121 140. Aastal 2010 oli elanikke 100 129. Elanike arvult on Kaspiisk Dagestanis suuruselt neljas linn.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaspiiski elanikkonnast darge 20,66%, lesge 17,97%, lakke 15,12%, avaare 13,14%, venelasi 13,17%, kumõkke 9,91%, tabassaraane 5,18%, agule 1,13%, asereid 0,87%, rutuleid 0,81% ja muudest rahvustest inimesi 2,04%.
Kaspiiskis on asutatud 1932. aastal. 1947. aastal sai see linnaõigused.
Kaspiiskis asub Kaspia flotilli peabaas.
Južno-Suhhokumsk

Južno-Suhhokumsk on linn Venemaal Dagestanis.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Južno-Suhhokumski elanikest avaare 47,90%, darge 18,53%, lesge 10,70%, lakke 8,97%, venelasi 5,43%, kumõkke 3,79%, aguleid 0,76%, nogaisid 0,59%, asereid 0,53% ja teistest rahvustest inimesi 2,79%.
Ahtõ

Ahtõ on küla (auul) Venemaal Dagestanis, Ahtõ rajooni keskus.
Asub Samuri jõe ääres 1054 m kõrgusel merepinnast.
Ahtõ on üks Dagestani suuremaid auule. Enamik elanikke on lesgid. 
Auulis on 1839. aastal venelaste ehitatud kindlus.
Bežta

Bežta on küla Venemaal Dagestanis Tsunta rajoonis.
Savannah

Savannah on linn Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis. Linn on Chathami maakonna halduskeskus ja Savannah' jõe peamine sadamalinn.
Savannah asutati 1733. aastal ning oli esimene Georgia osariigi pealinn (kuni 1777. aastani). Savannah on tuntud oma ajaloomälestiste, arhitektuuri ja parkide poolest. Vanalinn tervikuna on üks USA tähtsamaid ajaloomälestisi.
NFL

NFL ("National Football League") on elukutselise Ameerika jalgpalli liiga Ameerika Ühendriikides. Liiga liikmeteks on 32 jalgpallimeeskonda, kes on jagatud kahe konverentsi, AFC ("American Football Conference") ja NFC ("National Football Conference") vahel. Kummagi konverentsi meeskonnad on jagatud nelja divisjoni.
NFLi hooaeg.
Augustis käivitub liiga eelhooaeg nelja vooru näidismängudega. Põhihooaeg kestab septembri esimese täisnädala neljapäevast umbes aastavahetuseni. Iga meeskond mängib põhiturniiri 18 nädala jooksul 17 mängu kindla süsteemi järgi osaliselt aastast aastasse vahetuvate vastastega. Iga divisjonikaaslasega mängitakse kord kodus ja kord võõrsil. Lisaks kohtub iga meeskond ühe divisjoni liikmetega oma konverentsist ja ühe divisjoni liikmetega teisest konverentsist ning meeskondadega oma konverentsist, kes saavutasid eelmisel hooajal oma divisjonis temaga sama koha. Suurem osa mängudest peetakse pühapäeval, kuid igal nädalal on üks mäng ka esmaspäeval. Mõnikord mängitakse ka neljapäeval või laupäeval. Põhiturniirilt pääseb edasi 14 meeskonda. Edasipääsejateks on divisjonide võitjad ning lisaks kolm üldpingereas neile järgnevat meeskonda kummastki konverentsist. Kummagi konverentsi parimad pääsevad otse teise väljalangemismängude ("playoff"'i) vooru, ülejäänud selgitavad edasipääsejad omavahel. Hooaja lõpetab veebruari alguses peetav finaalmäng (Super Bowl), kus konverentside meistrid selgitavad omavahelises mängus NFLi meistri.
Mängijate valik.
Palju tähelepanu pälvib ka uute mängijate valik aprillis ("NFL draft"). Meeskondadel on võimalus valida mängijaid, kes seni liigas ei mängi, tavaliselt kolledžimängijate hulgast. Esimesena saab valikuõiguse eelmisel hooajal viimase koha saanud meeskond ja viimasena tiitlivõitja. Valik toimub seitsmes voorus. Alati ei valitagi esimesena kõige suuremat staari, vaid otsustatakse pigem täita endale vajalik positsioon. Valitud mängijaid võivad meeskonnad omavahel teiste mängijate või ka raha vastu vahetada.
Hooajad.
2006. aastal alanud hooaja tiitli võitis Indianapolis Colts. Viimaste aastate edukaim meeskond on aga olnud New England Patriots, kes võitis tiitli 2004., 2003. ja 2001. aastal.
2007. aastal alanud hooaja meistriks tuli NFC meister New York Giants, kes suutis 3. veebruaril 2008 peetud XLII Super Bowli mängus võita seni kogu hooaja jooksul ühegi kaotuseta jäänud AFC meistri New England Patriotsi.
2008. aasta põhihooaeg algas 4. septembril 2008. 1. veebruaril 2009 peetud XLIII Super Bowlis sai Pittsburgh Steelers võiduga Arizona Cardinalsi üle oma kuuenda meistritiitli.
2009. aasta põhihooaeg algas 10. septembril Pittsburgh Steelersi ja Tennessee Titansi kohtumisega Pittsburghis Heinzi staadionil. 7. veebruaril 2010 peetud Super Bowlis sai New Orleans Saints võiduga Indianapolis Coltsi üle oma esimese meistritiitli.
Veerandaeg

Veerandaeg on sportmängu osa, mis kestab veerandi mänguajast. Veerandajad on kasutusel näiteks korvpallis (kestus 10 minutit) ja Ameerika jalgpallis (15 minutit).
Varr

Varr (tähis "var") on SI-süsteemis reaktiivenergia mõõtühik, mis on tuletatud sõnadest "voltamper" ja "reaktiivne".
1 var on elektrivoolu reaktiivvõimsus, mille korral pinge ja voolutugevuse efektiivväärtused on 1 V ja 1 A, ning võimsustegur sin φ = 1, kus φ on voolu ja pinge vaheline faasinihe, mis on võrdne formula_1.
David Attenborough

Sir David Frederick Attenborough (sündinud 8. mail 1926 Londonis) on inglise looduseuurija, ajakirjanik, loodusfilmide autor ja loodusteaduse populariseerija. Ta on üks tuntumaid esinejaid BBC loodusdokumentaalides.
Davidi vanem vend on näitleja Sir Richard Attenborough.
David Attenborough on kuulunud ka BBC tippjuhtide hulka, sealhulgas olnud programmidirektor 1960. ja 1970. aastatel.
Reader's Digesti 4900 osalejaga arvamusküsitlus 2006. aastal näitas, et Attenborough'd peetakse Suurbritannia kõige usaldusväärsemaks avaliku elu tegelaseks. Ajakiri New Statesman paigutas ta 2006. aastal "Meie aja kangelaste" nimekirjas kümnendale kohale.
Väidetavalt on David Attenborough'st tema ligi 60 aastat kestnud filmitegemise käigus saanud maailma kõigi aegade enim ringi rännanud inimene. Raske on leida mistahes kontinendilt piirkonda, kus ta poleks elusloodust jälginud ja filminud, kasutades kõikjal oma imelist jutustamisandi.
Olemise jäädvustamine.
David Attenborough' auks on nimetatud vähemalt 20 liiki. Taimedest on tema järgi nimetatud hunditubaka perekonda kuuluv "Hieracium attenboroughianum", Ecuadori endeemiline puuliik "Blakea attenboroughii", 2009. aastal nimetati tema auks Filipiinidelt avastatud lihasööjataim "Nepenthes attenboroughii".
Attenborough' auks on nime saanud mitmed lülijalgsed, sealhulgas liblikaliik "Euptychia attenboroughi", kiililiik "Acisoma attenboroughi", ämblikuliigid "Prethopalpus attenboroughi" ja "Spintharus davidattenboroughi", Indoneesia kärsaklase liik "Trigonopterus attenboroughi", Madagaskari kümnejalaline "Ctenocheloides attenboroughi" ja tigu "Palaina attenboroughi".
2021. aastal nimetati Attenborough' järgi odasaba liik "Attenborolimulus superspinosus." 2022. aasta juulis sai Attenborough' järgi nime 560 miljoni aasta vanune fossiil "Auroralumina attenboroughii", keda peetakse esimeseks loom-kiskjaks.
Valkla mõis

Valkla mõis (saksa keeles "Wallküll") oli rüütlimõis Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Harju maakonna Kuusalu valla territooriumile. 
Mõisa keskus asus Valkla külas.
Ajalugu.
Valkla mõis rajati 1627. aastal ja selle esimene omanik oli Herman Wrangel. 1652. aastal ostis mõisa Hans von Fersen.
Mõisal oli järgemööda hulk omanikke, muuhulgas Nolckenite ja Schwengelmide suguvõsa. 1785. aastal läks Valkla mõis Hermann Ludwig von Löwensterni valdusse. 1792. aastal läks mõis Brevernidele. 1837. aastal pantis Brevernidelt Valkla mõisa polkovnik Gustav von Nasackin (1803–1876 Dresden) ja sai 1843 omanikuks. 1877. aastal läks Valkla mõis Gustavi tütre Marie Sophie Anna von Nasackini (1839–1923 Valkla) abielu kaudu Leedu kaardiväepolgu lipnik Ernst von Rammiga (1837–1904) Nasackinitelt Rammide suguvõsale. Nende poeg reservohvitser Jakob von Ramm (sünd. 1872) perega oli viimane mõisavalitseja, kelle kätte jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Mõisakompleks.
Tõenäoliselt 1760. aastatel rajati barokkstiilis kahekorruseline kelpkatusega peahoone. 19. sajandil lisati sellele ühekorruselised tiibehitised. Hoones olid väga rikkalikud interjöörid, mis tänapäevaks on hävinud.
Alates 1957. aastast tegutseb mõisa territooriumil Valkla Hooldekodu.
Härrastemaja ees paikneva avara väljaku ääres olid ait ja tall-tõllakuur. Tall-tõllakuur on omapärane oma sisehoovi, esiküljel paiknevate tornide ja kaarakende tõttu.
Härrastemaja tagaküljel paiknes park. Enamik kõrvalhooneid asus peahoonest idas.
Elijah Wood

 
Elijah Jordan Wood (sündinud 28. jaanuaril 1981 Ameerika Ühendriikides Iowas Cedar Rapidsis) on ameerika filminäitleja. 
Kui Elijah oli väga väike, saatis ema ta konkursile "Annual International Modeling and Talent Association". Ta äratas oma suurte siniste silmadega tähelepanu ning sai üsna pea tööd näitlejana reklaamides ja tegi väikseid rolle televisioonis. Tema esimene filmiroll oli 1988. aastal Paula Abduli muuvis "Forever Your Girl", kus mängis palju lapsi.
1990 mängis ta psühholoogilises põnevikus "Child in the Night" mõrva pealt näinud poissi. Selle rolli eest nimetati ta noore näitleja auhinna kandidaadiks telefilmi kategoorias. Samal aastal mängis ta filmis "Avalon" ja nimetati selle rolli eest noore näitleja auhinna kandidaadiks kinofilmi kategoorias. Ta ei võitnud kumbagi.
1991 mängis Elijah filmis "Paradiis" poissi, kes annab elu mõtte tagasi abielupaarile, kes on kaotanud oma poja. Selle rolli eest nimetati ta noore näitleja auhinna kandidaadiks kinofilmi kategoorias, aga ei võitnud seda.
1992 mängis Elijah filmis "Lend unelmate maale", mis räägib laste ahistamisest kasuisa poolt, ja "Igavesti noor" (viimases koos Mel Gibsoniga). Neist esimese eest nimetati Elijah noore näitleja auhinna kandidaadiks kinofilmi kategoorias ja see auhind õnnestuski tal saada.
Filmis "The Good Son" (1993) näitles Elijah koos Macaulay Culkiniga. Film räägib hullust lapsest, kes tappis oma noorema venna ja on nüüd sihikule võtnud väikeõe. Selle rolli eest pälvis ta parima ulmefilmi auhinna Saturn noore näitleja kategoorias.
Film "North" (1994) koos Bruce Willisega, kus Wood mängis peaosa, nimetati seevastu halvima filmi auhinna Kuldse Vaarika kandidaadiks 8 kategoorias (Woodi küll mitte) ja seda on korduvalt nimetatud kõigi aegade halvimaks filmiks. Kuid teisalt nimetati Elijah selle rolli eest noore näitleja auhinna kandidaadiks kinofilmi kategoorias ja Saturni kandidaadiks noore näitleja kategoorias. Ta ei võitnud kumbagi.
1996 astus Elijah üles filmis "Flipper", kus ujus koos delfiinidega. Samal aastal mängis ta politseisarjas "Homicide: Life on the Street" ühes jaos ja nimetati selle eest noore näitleja auhinna kandidaadiks draamaseriaali külalisnäitleja kategoorias, aga ta ei võitnud seda.
1997 mängis Elijah filmis "The Ice Storm", mis räägib kahest probleemsest perekonnast. Ta oli selle rolli eest nomineeritud noore näitleja auhinnale kõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda.
Kõige enam tuntakse teda kui Frodot "Sõrmuste Isanda" triloogiast. Selle esimene osa " valmis 2001, teine osa " 2002 ja kolmas osa "" 2003. Keskmise osaga kandideeris ta Saturnile noore näitleja kategoorias, aga ei võitnud, ja viimase osaga näitleja kategoorias ja võitis. Kõigi kolme osaga kandideeris ta Teen Choice Awardile seiklusfilminäitleja kategoorias, kuid ei võitnud neist ühtki.
2005 mängis Wood filmis "Sin City" inimsööjast sarimõrvarit. Selle rolli eest nimetati ta teismeliste valiku auhinna kandidaadiks pahalase kategoorias, aga ei võitnud seda.
Isiklikku.
Ta vanemad on Warren ja Debbie Wood. Tal on vanem vend Zack ja noorem õde Hannah.
Ivana Abramović

Ivana Abramović (sündinud 3. septembril 1983 Zagrebis) on Horvaatia endine elukutseline naistennisist.
Tema kõrgeim koht WTA edetabelis on olnud 143. koht jaanuaris 2004.
Tema üheks paremaks mänguks peetakse 2006. aasta Wimbledoni turniiri esimeses ringi mängu, kus ta kaotas kahes setis 6-0 6-0 Amélie Mauresmole, kes turniiri ka võitis.
WTA turniire tal võita ei õnnestunud, küll aga võitis ta 2 ITF-i turniiri üksikmängus ja 7 ITF-i turniiri paarismängus.
Ta lõpetas tipptennisistikarjääri 2010. aastal.
Aatomvõre

Aatomvõre on üks kristallivõre põhitüüpe, kus kristallivõre sõlmedes asuvad aatomid, mis on omavahel seotud kovalentse sidemega. Ühe aatomi naabrite arvu 8-N (koordinatsiooniarv, kus N vastab aine rühmanumbrile Mendelejevi tabelis) määrab ära antud keemilise elemendi maksimaalne valents. Aatomvõre võib esineda nii lihtainetes kui ka liitainetes.
Tänu tugevale kovalentsele sidemele on aatomvõrega ainetel kõrge sulamistemperatuur, suur kõvadus ja väga väike lahustuvus ja lenduvus. Kuna sellistel kristallidel on kõik valentsnivood täidetud, siis ei juhi nad elektrit (on isolaatorid).
Aatomvõrega ained on näiteks teemant, grafiit, räni, tsinkoksiid, ränikarbiid ja magneesiumsulfiid.
Kui võre sõlmpunktides asuvad aatomite asemel ioonid, siis on tegemist ioonvõrega. Ioone hoiavad koos kovalentsete sidemete asemel elektrostaatilised vastastikmõjud.
Ahti

Ahti, ka Ahto, on Soome mütoloogias mere- ja kalapüügijumal, keda kujutatakse samblast habemega mehena.
Ahti on merejumalanna Vellamo abikaasa ja nad elavad Ahtolas veealuses lossis.
Soome mõjul on F.R.Kreutzwald korra "Kalevipojas" nime Ahti tarvitanud. Teda on mainitud eepose kuueteistkümnendas loos (Laevaehitus ja sõidu algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak.), kui Kalevipoeg räägib veekogudest läbi kõndimisest: 
Eks ma tunne nende teesid,
Pikkusmõõdul piirisida,
Lainte langu laiusida,
Salapeidul sügavusi,
Ahti poja haudasida?
Kirjanik on pärast seletanud: Ahti esineb eesti ennemuistsetes juttudes, kuid on tingimata Soome jumalus. Samas ei ole ta Eestis mitte võõras. Ühes rahvalaulus on sõnad: "Vesi võttis vennikese, Ahti kattis armukese." 
Veel nimetatakse Eestis vee õõnestatud sügavaid kohti, jõgesid ja järvi Ahti haudadeks. Ka mõnel Eesti kohanimel võib olla seos Ahtiga, näiteks Sagadis asub Ahi sadam, Lõuna-Eestis paikneb mitu Ahijärve ja Ahimaa.
Augustin Pyrame de Candolle

Augustin Pyrame de Candolle (on kasutatud ka nimekuju Augustin Pyramus de Candolle; 4. veebruar 1778 Genf – 9. september 1841) oli Šveitsi botaanik. 
Pärast Genfi ülikooli lõpetamist siirdus ta Pariisi, kus 1799 avaldas neljaosalise teose "Plantarum historia succulentarum" ja 1802 "Astragalogia". Nendega pälvis ta Georges Cuvier' ja Jean-Baptiste Lamarcki tähelepanu.
Ta oli esimene, kes sõnastas olelusvõitluse, mida ta nimetas "looduse sõjaks". Nimelt kirjutas ta, et taimed on üksteisega sõjas, mille all pidas ta silmas võitlust valguse, toitainete ja teiste loodusressursside pärast. Need tema vaated mõjutasid ka Charles Darwinit.
Aastatel 1803–1815 kirjutas ta Lamarcki üleskutsel Prantsuse taimestikust ("Flore française") põhjaliku ülevaate. Selle suurtöö kokkuvõtlikus teoses "Principes élémentaires de botanique" kirjeldas ta oma taimeklassifikatsiooni uusi põhimõtteid, mis järgisid Linné kunstliku süsteemi asemel võimalikult loomulikke põhimõtteid. 
1804 sai ta Pariisis meditsiinidoktoriks. Seejärel avaldas ta uurimuse "Essai sur les propriétés médicales des plantes" ja 1806 uurimuse "Synopsis plantarum in flora Gallica descriptarum". Prantsusmaa valitsuse palvel veetis ta järgmise 6 aasta suved botaanika- ja põllumajandusuuringutes kõikjal Prantsusmaal. Uuringute tulemused avaldas ta 1813 teoses "Théorie élémentaire de la botanique" ("Botaanika algteooria"). 1807 määrati ta Montpellier' ülikooli arstiteaduskonna botaanikaprofessoriks. 1810 asutati samas ülikoolis loodusteaduskonna botaanika õppetool, kus ta töötamist jätkas. 1816 naasis ta oma sünnilinna Genfi ja 1817 kutsus Genfi kantonivalitsus ta äsjaloodud loodusajaloolase ametikohale. Genfis töötas ta surmani ja oma ülejäänud elu pühendas ta endaloodud taimeklassifikatsiooni täiustamisele.
Tema tuntuim teos oli "Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", millest ta jõudis enne surma välja anda 7 köidet. Teose lõpetas tema poeg Alphonse Pyrame de Candolle.
Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend DC..
Nefeliin

Nefeliin (kreeka sõnast "nέφος" 'pilv') on feldšpatoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal.
Puhta nefeliini koostist kirjeldab keemiline valem: NaAlSiO4, kuid looduses on naatrium sageli asendunud osaliselt kaaliumiga, mistõttu esitatakse nefeliini koostist mõnikord ka kujul Na3(Na,K)[Al4Si4O16]. Väiksemas koguses võivad mineraali kristallstruktuuri kuuluda ka Ca, Mg, Mn, Ti, Fe2+, Fe3+. Naatriumi kohal võib kristallstruktuuris olla ka vakantne koht.
Nefeliini kõvadus on Mohsi astmikul 5,5–6; tihedus 2,56–2,67 g/cm³; värvus tumehall, helehall, valge või värvitu; kristallidel on klaasi- või rasvaläige. Nefeliin võib esineda lihtsate heksagonaalsete prismadena, kuid sageli on ta ilma iseloomuliku kujuta mineraaliterade ebaregulaarne polükristalliline mass.
Nefeliin on kõige levinum feldšpatoidne mineraal. Ta tekib ränivaestest (kvartsivabadest) leeliselistest magmadest, kuid võib olla ka moondelise tekkega. Vulkaanilistest kivimitest on nefeliin oluline fonoliidi, nefeliniidi ja leelisbasaltide koostisosa.
Nefeliini võidakse kasutada toorainena alumiiniumi, klaasi ja keraamika valmistamisel.