tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Priit Kripson

Priit Kripson (sündinud 13. septembril 1971 Tartus) on eesti ja Belgia balletitantsija ja teatrijuht.
Kripson lõpetas 1988. aastal Tallinna Koreograafiakooli. Aastatel 1988–1989 täiendas ta ennast Moskva akadeemilises koreograafiakoolis. Aastatel 1989–1992 oli Kripson Estonia teatri balletisolist, 1992–1994 solist Karlsruhes Badisches Staatstheater Karlsruhe balletitrupis. 
Alates 1994. aastast töötab Kripson Belgias Antwerpenis. Ta oli aastatel 1994–2008 Flaami Kuningliku Balleti esitantsija. Alates 2008. aastast on ta samas etenduse juht.
Isiklikku.
Kripson on abielus alates 2008. aastast.
Tibor Benkő

Tibor Benkő (sündinud 16. oktoobril 1955 Nyíregyházas) on Ungari sõjaväelane (kindral) ja poliitik. Ta oli 18. maist 2018 kuni 24. maini 2022 Ungari kaitseminister.
Ta õppis aastatel 1975–1979 Lajos Kossuthi sõjakoolis raketi- ja suurtükivägede ohvitseriks. Aastatel 1985–1988 õppis ta Leningradis M. I. Kalinini nimelises Suurtükiväeakadeemias. Aastatel 2000–2001 täiendas ta end USA-s Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledžis. Aastatel 2004–2006 täiendas ta end personalijuhtimise alal Püha Istváni ülikoolis. Aastatel 2007–2010 oli ta doktoriõppes Miklós Zrínyi Riigikaitseülikoolis ning kaitses 2. septembril 2010 samas kõrgkoolis doktoriväitekirja.
6. juunist 2010 kuni 16. maini 2018 oli ta Ungari Kaitseväe Peastaabi ülem.
18. maist 2018 kuni 24. maini 2022 oli ta Ungari kaitseminister.
Ulf Kristersson

Ulf Hjalmar Ed Kristersson (sündinud 29. detsembril 1963 Lundis) on Rootsi poliitik, alates 18. oktoobrist 2022 Rootsi peaminister.
Alates 2017. aastast on ta Mõõduka Koalitsioonipartei juht ja oli kuni valitsusjuhiks saamiseni opositsiooniliider. Kristersson oli Riksdagi liige 1991–2000 ja 2014–2022. Aastatel 2010–2014 oli ta sotsiaalminister. 
Elukäik.
Aastatel 1983–1984 läbis Kristersson ajateenistuse.
Aastatel 1988–1992 juhtis ta moderaatide noorteühendust. 1992. aastal kaotas ta koha kolme häälega hilisemale peaministrile Fredrik Reinfeldtile. Kristerssonis nähti moderaatide neoliberaalsema tiiva esindajat, Reinfeldtis konservatiivsema tiiva esindajat. 
Tal on majandusteaduste kraad Uppsala Ülikoolist. 
Aastatel 1995–1998 töötas Kristersson parempoolse mõttekoja Timbro kirjastuse juures, olles samal ajal ka Riksdagi liige. 
Aastal 1994 andis kirjastus välja Kristerssoni raamatu "Non-working Generation". Kristersson kritiseerib seal Rootsi heaoluriiki, mis muutvat inimesed passiivseks. Kristerssoni hinnangul on Rootsi mudel võrreldav apartheidiga. 
2000. aastal suundus Kristersson parlamendist erasektorisse, kus töötas kommunikatsiooni valdkonnas.
Pärast 2002. aasta valimisi hakkas ta kaasa lööma omavalitsuse taseme poliitikas, tegutsedes algul Strängnäsi vallas ja hiljem Stockholmi linnas. 
Aastatel 2010–2014 oli ta Fredrik Reinfeldti valitsuses sotsiaalminister, pärast seda Riksdagi liige. 
2017. aasta 1. oktoobril valiti ta aasta enne üldvalimisi moderaatide juhiks. 
2018. aasta Riksdagi valimiste järel tegi spiiker Andreas Norlén Kristerssonile ettepaneku valitsuse moodustamiseks, kuid Kristerssoni peaministrikandidatuur ei saanud Riksdagis vajalikku toetust. Pärast neljakuist valitsuskriisi jätkas peaministrina sotsiaaldemokraat Stefan Löfven.
Isiklikku.
Kristersson abiellus 1991. aastal Birgitta Ediga. Paaril on kolm Hiinast adopteeritud tütart.
Malõn

Malõn (ukraina Малин) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Žõtomõri oblastis Korosteni rajoonis. Malõn asub Žõtomõrist umbes 72 km kirdes ja Kiievist ligikaudu 95 km lääneloodes.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Malõni elanikest ukrainlasi 93,23%, venelasi 4,12%, poolakaid 1,10%, tšehhe 0,60%, valgevenelasi 0,32%, juute 0,14%, sakslasi 0,06%, armeenlasi 0,05% ja moldaavlasi 0,05%.
Mena

Mena (ukraina "Мена") on linn Ukrainas Tšernigivi oblastis, Mena rajooni keskus. Asub Desna lisajõe Mena kaldal.
1966. aastal sai linnaks.
Nathalie Skowronek

Nathalie Skowronek (sündinud 1973. aastal Brüsselis) on Belgia kirjanik. 
Nathalie Skowronek õppis ülikoolis kirjandust ning on töötanud kirjastaja ja loovkirjutamise õpetajana. 
Tema esikromaan "Karen ja mina" ("Karen et moi") ilmus 2011. aastal. 
2020. aastal võitis ta oma romaani "La carte des regrets" eest Euroopa Liidu kirjandusauhinna.
Kärt Anton

Kärt Anton (sündinud 7. detsembril 1994 Valgas) on eesti laulja ja muusikalinäitleja. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia muusika ja helitehnoloogia erialal. 
Ta osales 2019. aasta sügishooajal TV3 paroodiasaates "Su nägu kõlab tuttavalt", kus jõudis viiendasse saatesse.
Telesarja- ja filmirollid.
Kärt Anton on mänginud Toomas Kirsi mängufilmis "Õigus õnnele" ning telesarjades "Pilvede all", "Kättemaksukontor" ja "Armastus".
Dulce Maria Cardoso

Dulce Maria Cardoso (sündinud 1964) on Portugali kirjanik.
Ta sündis Portugalis, kuid veetis esimesed eluaastad Angolas Luandas. Pere kolis tagasi Portugali 1975. aastal pärast Portugali kolooniate iseseisvumist. Cardoso õppis Lissaboni ülikoolis õigusteadust ning töötas enne täiskohaga kirjanikuks hakkamist juristina. Romaani "Os Meus Sentimentos" eest võitis ta 2009. aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna. 
Teosed.
Georg Vain

Georg Karlis Vain (16. jaanuar (29. jaanuar ukj) 1898 – 21. september 1928) oli Eesti jalgpallur. 
Aastatel 1921–1923 mängis ta Tallinna Kalevi ja 1924 Tallinna Spordi ridades. Tuli 1923. ja 1924. aastal Eesti meistriks.
Vain mängis aastatel 1921–1923 kuus korda Eesti koondises. Suri tuberkuloosi.
Maajumal

Maajumal (ka "maaisa", "maaema") on rahvausundis maakaitsevaim, kellele annetatakse söögi- ja joogiohvreid.
Maajumala austamine toimus peamiselt Lõuna-Eestis, kus see oli osaliselt segunenud uskumusega majahaldjasse. Teda on samastatud ka maa-alustega. Enamasti vastasid maajumalale mitmesugused viljakushaldjad nagu Metsik, Peko jt. Peale maa ristiusku pööramist sakslaste poolt, hakkasid maajumala rolli täitma tasapisi katoliku pühakud, üks kes astus algse maajumala (maaema) asemele oli Neitsi Maarja. 
Eestis on maajumala kõrval kasutatud rohkesti ka muudel kujutelmadel põhinevat viljakusmaagiat.
Hola Prõstan

Hola Prõstan (ukraina Гола Пристань, vene Голая Пристань) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Hersoni oblastis, Hola Prõstani rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Hola Prõstan asub Dnepri deltas, Konka jõe ääres.
Asula rajasid kasakad 1709. aastal. Hola Prõstan sai linnaõigused 1958. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hola Prõstani elanikest ukrainlasi 84,03%, venelasi 13,41%, valgevenelasi 0,52%, armeenlasi 0,49%, moldaavlasi 0,26% ja tatarlasi 0,13%.
Snihurivka

Snihurivka (ukraina "Снігурівка") on linn Ukrainas Mõkolajivi oblasti Baštanka rajoonis. Snihurivka asub Inhuletsi jõe paremal kaldal.
Ajalugu.
Asula on rajatud 1812. aastal. Linnaõigused sai Snihurivka 1961. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Snihurivka elanikest ukrainlast 87,85%, venelasi 8,87%, valgevenelasi 1,51%, moldaavlasi 0,55%, armeenlasi 0,16%, bulgaarlasi 0,10% ja poolakaid 0,10%.
Sõjategevus 2022. aastal.
Vene väed okupeerisid asula 19. märtsil 2022. 9. novembril 2022 heisati asula staadionil Ukraina lipp. 10. novembril 2022 vabastas asula Ukraina 131. üksik luurepataljon.
Vähim elujõuline toode

Vähim elujõuline toode või minimaalne töötav toode (inglise keeles "minimum viable product", lühendatult MVP) on toote algeline kuju, mis rahuldab esimeste klientide vajadusi ning on küllaldane tagasiside kogumiseks edaspidise tootearenduse jaoks.
Iduettevõtluses peetakse vähimat elujõulist toodet esimeseks sammuks investoritega läbirääkimiste alustamisel ning selle loomine on ettevõtlusele orienteeritud häkatonide tüüpiliseks eesmärgiks.
Bohdan Hmelnõtskõi

Bohdan Hmelnõtskõi (ehk Bogdan Hmelnitski, ukraina keeles Богдан Хмельницький) 1595 – 6. august 1657) oli ukraina hetman, kelle juhtimisel toimus aastatel 1648–1654 kasakate ülestõus Rzeczpospolita ülemvõimu vastu ning loodi kasakate riik.
Elulugu.
Hmelnõtskõi sündis arvatavasti Subotivis, tänapäeva Tšerkassõ oblasti alal. Tema isa oli registreeritud kasakas Mõhhailo Hmelnõtskõi. Ta sai hariduse jesuiitide kolleegiumis Jarosławis, mis asus Galiitsias. Teistel andmetel Tšõgõrõnis. 1620. aastal võttis ta hetman Stanisław Żółkiewski alluvuses osa sõjaretkest türklaste vastu, langes vangi ja veetis kaks aastat sõjavangis Istanbulis. Ta osteti vabaks ning tegi seejärel karjääri kasakaväes. Kui poola võimud mitmed kasakate õigused tühistasid, leppis ta sellega ning elas rahulikku pereelu oma mõisas. 1638. aastal osales ta Zaporižžja kasakate saatkonnas Varssavis, kus nad andsid üle palvekirja kuningas Władysław IV Wazale, et kasakate õigused taastataks.
1645. aastal osales ta umbes 2000 kasakast palgasõduriga sõjakäigul Prantsusmaal.
Bohdan Hmelnõtskõi ülestõus.
1645a tema mõisa rüüstati, rööviti tema noor armuke, mis oligi aktsiooni põhjus ehk "cherchez la femme" (tõlkes – "otsige naist"),(Bogdani naine oli surnud) ja selle rünnaku käigus hukkus tema alaealine poeg. Aastal 1646 käis Hmelnitski Poola kuninga juures õigust nõudmas, kuna ta oli registrikasakaväe Tšõgõrõni polgu sotnik (sadakonnaülem), sest kasakavägi allus otse kuningale. Kuningalt ta abi ei saanud, kuna magnaadid (tänapäeva nn "oligarhid") olid iseseisvad ja kuningavõim nõrk. Mõisa rüüste ja armukese röövimise teinud pan Tšartõnski soovil andis hetman Koniecpolski välja tema vahistamiskäsu. Hmelnõtskõi põgenes enda poole tulnud registrikasakatega detsembris 1647 Zaporižžja Sitši, kus teda tunnustati. Sõitis salaja Krimmi ja sõlmis khaaniga liidulepingu sõjaks Ukrainas. Tagasi jõudes alustas zaporožlastega mässu Poola magnaatide võimu vastu. Tema väed olid võidukad paljudes lahingutes ja vallutasid 1648. aastal Lvivi ja piirasid Zamośći linna, kuid taandusid siis, et läbirääkimisi pidada. Jaanuaris 1649 jõudis ta oma vägedega Kiievisse, kus teda vabastajana vastu võeti. 1649 lubas uus Poola kuningas Jan II Kazimierz Waza kasakate nõudmised täita. Poola aadli vastuseisu tõttu nendele järeleandmistele alustas Poola 1651. aastal taas sõjategevust. Sõja venides loobus Krimmi khaan kasakate toetamisest. Hmelnõtskõi otsis tuge Moskva tsaarilt ja Rootsi kuningalt.
Sõjakäikudel korraldasid õigeusklikest kasakad ulatuslikke pogromme poolakate ja juutide suhtes, millest on säilinud ulatuslikud kroonikamärkmed.
8. jaanuaril 1654 otsustas hetman Bogdan Hmelnõtskõi juhitud Perejaslavi raada, et edaspidi ei allu kasakad Poola kuningale, vaid on Moskva tsaaririigi protektoraadi all.
Hmelnõtskõi suri insuldi tõttu 6. augustil 1657 ning lasi enne seda raadal valida oma alaealise poja Juri enda järeltulijaks. Ta maeti Subotivisse.
Filmisarja &quot;Kiired ja vihased&quot; tegelaste loend

"Kiired ja vihased" on Ameerika Ühendriikide autodeteemaline seiklusfilmide sari. Selle produtsent on Neal H. Moritz ning levitaja Universal Studios. Sari koosneb kaheksast põhifilmist, ühest nn "spin-off" kõrvalfilmist ning kahest lühifilmist. Siin on loetletud sarja tegelasi.
Loend.
†Kui "Kiired ja vihased 7" oli veel tootmises, hukkus Paul Walker 30. novembril 2013 autoõnnetuses ning tema tegelane, Brian O'Connor, tuli filmist välja kirjutada. Veel filmimata jäänud stseenides täitsid rolli Walkeri vennad Caleb ja Cody. Film pühendati temale.
Torikseened

Torikseened on elusatel ja surnud puudel kasvavad lagundajad. Nende viljakehad on enamasti kabjakujulised, paljudel on need kokku kasvanud ja meenutavad riiuleid. Kui vaadata viljakeha altpoolt, on näha torukeste kiht, milles arenevad eosed. Nad surmavad elusaid puid või muudavad need väga tormihellaks.
Eestis elab 211 liiki torikseeni.
Irõna Krjuko

Irõna Krjuko (sündinud 30. juulil 1991 Siannos) on Valgevene laskesuusataja.
MK-sarjas debüteeris ta hooajal 2011–2012. 2018. aasta taliolümpiamängudel sai ta 4×6 km teatesõidus kuldmedali.
Kiisa mõis (Keila)

Kiisa mõis (saksa keeles "Kisa") oli Saku mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kiisa aleviku lähedal Saku vallas Harju maakonnas.
1873. aastal müüs Valerian von Baggehufwudt Saku mõisa küljest mõisamaakoha Kiisa Kolu valla talupojale Gustav Bremannile.
Laoküla mõis

Laoküla mõis (saksa keeles "Laoküll") oli Meremõisa mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Laoküla küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.
Lehmja mõis (Keila)

Lehmja mõis (saksa keeles "Lehmja") oli Harku mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Alliku küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.
Lepiku mõis (Keila)

Lepiku mõis, ka Laabi karjamõis (saksa keeles "Ellerrode") oli Rannamõisa mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Vatsla küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.
Nahkja mõis

Nahkja mõis, ka Nahkjala karjamõis (saksa keeles "Nachtigal") oli Keila mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal.
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb kunagine mõisasüda Harju maakonna Lääne-Harju valla Ohtu küla territooriumile.
Strange Days

Strange Days on ansambli The Doors teine stuudioalbum. See ilmus 25. septembril 1967 plaadifirma Elektra Records all. Album oli edukas, jõudes US Billboard 200 edetabelis 3. kohale ning sai lõpuks plaatinaplaadi nimetuse. Albumil on top-30 singlid "People Are Strange" ja "Love Me Two Times".
Kõikide lugude autorid on John Densmore, Robbie Krieger, Ray Manzarek ja Jim Morrison.
2003. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis asub see 407. kohal jäädes siiski maha albumitest "The Doors" (42. koht) ja "L.A. Woman" (362. koht).
Pällu mõis

Pällu mõis, (saksa keeles "Pällo, Hermannshof, Hermannsberg") oli Tuula mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Pällu küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.
Pällu karjamõis kuulus Valingu mõisa juurde
Suur-Aru mõis

Suur-Aru mõis (saksa keeles "Suurarro") oli Tuula mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal.
1851. aastal müüs Reinhold Wilhelm von Samson-Himmelstjerna Tuula mõisa karjamõisa Suur-Aru Toompea vabade inimeste oklaadi sissekirjutatud Hans Johani p Thalheimile.
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb kunagine mõisasüda Harju maakonna Saue valla Tuula küla territooriumile.
Nossivka

Nossivka (ukraina "Носівка") on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Nossivka rajooni keskus. Asub Rudka jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 1147. aastal. 1960. aastal sai linnaks.
Itšnja

Itšnja (ukraina "Ічня") on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Itšnja rajooni keskus. Asub Itšenka jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 14. sajandil. 1957. aastal sai linnaks.
Edith Paris

Edith Paris (24. märts 1924 Tallinn ‒ 27. aprill 2020) oli eesti graafik. 
Kunstnikuna on Edith Parise tuntuks teinud eelkõige 1950. aastate ofordid Ants Laikmaa majast Taeblas, mis on 1960. aastast Läänemaa Muuseumi filiaal. Edith Parise noorus oli seotud Haapsaluga, kus ta lõpetas 1943. aastal gümnaasiumi. 1949. aastal lõpetas Paris graafikuna Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi. 
Edith Parise raamatugraafilistest töödest on tuntuim tiitel ja ornamentaalne kujundus 1951. aasta "Kalevipoja" väljaandele. Näitustel esines ta alates 1949. aastast põhiliselt joonistuste ja akvarellidega. 
Edith Paris oli aastatel 1950‒1970 väga nõutud kui kiire ja korrektne etiketikalligraaf. 1968. aastal tegi ta koos Väino Parisega näituse Tallinna Kunstisalongis, 1974. aastal juubelinäituse sealsamas.
Isiklikku.
Ta sündis Tallinnas advokaat Tõnis Jürise perekonnas. Ta abiellus 1948. aastal instituudi samuti graafikuna lõpetanud Väino Parisega, kes pühendus maalimisele. Maalija on ka nende tütar Mall Paris.
Tema ema Edith Schlaff oli Ants Laikmaa onutütre tütretütar, kes on tuntud maestro Haapsalu-perioodi portreelt „Tutty Schlaff“ (1902, Eesti Kunstimuuseum). Tutty Schlaff jõudis jagada oma mälestusi Laikmaast ning värvikad on ka Edith Parise mälestused elust-olust Haapsalus ajakirjas Põlvnemislugu (nr 8, 1999).
Sillamäe kaubajaam

Sillamäe kaubajaam on kaubajaam Ida-Virumaal Sillamäe sadama territooriumil. 
Kaubajaamas asub kokku 14 jaamateed pikkusega 1050–1500 meetrit; raudteede kogupikkus on 33,9 km. 
AS Sillamäe Sadama valdusse kuulub ka 6 manöövervedurit ja 4,6 km pikkune harutee, mis liitub AS Eesti Raudteele kuuluva avaliku raudteega Vaivara jaamas.
Jaam käitleb mitmesuguseid kaubagruppe (kuni 12 miljonit tonni aastas) ja on laiendatud ka kaide alale.
Birziņciems

Birziņciems on endine küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asus valla keskosas Roja jõe ääres. Birziņciems jääb tänapäeval Rude küla koosseisu. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.
Rude

Rude (nõukogude perioodil Rojupe, vanasti ka Ruda, Rudsmuiža või Rudesmuiža) on küla ("ciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 11 meetri kõrgusel Roja jõe kaldal. Rude jääb valla keskusest Rojast 5 ja Riiast 149 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Lubezere mõisa Rude karjamõisa ("Rudden") juurde. Küla oli Lubezere valla halduskeskuseks. Seal asus ka Stende—Ventspilsi väliraudtee Rudiķi raudteejaam. 1949. aasta 11. aprillil moodustati seal Rojupe kolhoos, millel oli 2049 ha põllumajanduslikku maad. Kolhoos oli üks väiksemaid Talsi rajooni majandeid, Rude (toonane Rojupe) oli aga selle kolhoosi keskasulaks. Aastal 1987 rajati Rojupesse võõrastemaja. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda. Rudega on liidetud endine Birziņciemsi küla.
Rudes asub laste ja noorte initsiatiivikeskus «Varavīksne». Külla jäävad Rojupe ja Lubezeres skola bussipeatused.
Külas kasvav kadakas ümbermõõduga 0.95 m, tamm ümbermõõduga 4.48 m ja talude Jāņkalni ning Birziņsirmi juures kasvavad põlised tammed on looduskaitse all.
Natalja Vodjanova

Natalja Mihhailovna Vodjanova (vene keeles Ната́лья Миха́йловна Водяно́ва (ta ise hääldab Водя́нова); sündinud 28. veebruaril 1982 Gorkis (nüüd Nižni Novgorod)), hüüdnimega Supernova, on Venemaa modell, filantroop, ettevõtja. 
Tema vanaema on ersa rahvusest. 
Ta oli 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel poolfinaalide õhtujuht. 
2012. aastal oli ta Forbesi enimteenivate modellide nimistus kolmandal kohal. 
Teismelisena aitas ta emal tänaval puuvilju müüa. 
Ta on viie lapse ema. 
Aastast 2020 on ta abielus Prantsusmaa multimiljardäri Antoine Arnault‘iga, nad elavad Pariisis koos juba aastast 2011 ja kihlusid aastal 2018.
Emine Ceppar

Emine Ceppar (ukraina keeles Еміне Айяровна Джапарова, krimmitatari keeles Emine Ayar qızı Ceppar, sündinud 5. mail 1983) on Ukraina ajakirjanik ja riigiametnik.
Riigi teenistuses.
Ta oli 2016-2019 Ukraina infopoliitika ministri esimene asetäitja. Alates 10. juunist 2020 on ta Ukraina välisministri esimene asetäitja.
Vladimir Rjabov

Vladimir Pavlovitš Rjabov (1. aprill 1900, Lobaski küla, Itšalki rajoon, Mordva – 22. mai 1938, Saransk, Mordva) oli esimene agronoomia haridusega inimene Mordvast.
Ta on tuntuks saanud professionaalse vene kirjanduse ja 1936. aasta Nõukogude Liidu põhiseaduse tõlkijana ersa keelde.
Ta arreteeriti 1937. aastal. 23. mail 1938 mõisteti Rjabov surma mahalaskmise läbi. Otsus viidi samas kuus Saranski vanglas täide. Ta rehabiliteeriti 1957. aastal.
Dagulfi psalter

Dagulfi psalter on Karolingide-aegne illumineeritud käsikiri, mis on loodud aastail umbes 793–795, pärit Karl Suure Aacheni pfaltsi õukonnakooli skriptooriumist ja on üks varasemaid sealt pärit käsikirjalisi raamatuid.
Käsikiri.
Nime on käsikiri saanud kirjutaja Dagulfi järgi. Raamat on arvatud olevat Karl Suure kingitus paavst Hadrianus I-le. Et Hadrianus suri 795. aastal, ei viidud käsikirja arvatavasti iialgi Rooma ja see kuulus järgnevatel sajanditel Karolingide suguvõsa varanduse hulka. Tänapäeval asub käsikiri Austria Rahvusraamatukogus Viinis.
Raamat koosneb 161 pärgamentleheküljest mõõdus 19,2 × 12 cm, tekst on kirjutatud tervenisti karolingide minusklis kuldtindiga. Psalter sisaldab Vana Testamendi psalme Vulgata-eelses ladina tõlkes ("Vetus Latina") ja valikut frangi antifone tunnipalvusteks. Psalmide avaleheküljed on rikkalikult ornamenteeritud raamitud kompositsioonid suurte initsiaalidega ja algusridadega, kuid puuduvad figuraalsed illustratsioonid, mis on omased muile karolingide käsikirjadele.
Korjukivka

Korjukivka (ukraina "Корюківка") on linn Ukrainas Tšernigivi oblastis, Korjukivka rajooni keskus. Asub 86 km Tšernigivist kirdes, Bretši jõe ääres.
Asula rajasid 1657. aastal asunikud paremkalda Ukrainast. 1958. aastal sai linnaks.
Pjotr Kirillov

 
Pjotr Kirillov (Petr Erke, 1910 Samara oblast – 24. november 1955) oli ersa kirjanik.
1931–1933 õppis ta Moskvas. Ta osales Suures Isamaasõjas. 
Tema teoseid hakati kirjastama 1929. aastal.
Vassili Gorbunov

Vassili Vladimirovitš Gorbunov, tuntud ka nimega Purgine (31. juuli / 13. august 1914 – 11. detsember 1983 Moskva) oli ersa kirjanik, kirjandusteadlane, kriitik ja pedagoog. 
1970. aastal sai ta filoloogiadoktoriks, 1982. aastal professoriks.
Ivan Karpov

Ivan Karpovi nime kannab mitu isikut:
Jonas Sjöstedt

Tor Jonas Sjöstedt (sündinud 25. detsembril 1964 Göteborgis) on Rootsi poliitik, publitsist ja endine metallitööline. Aastatel 2012–2020 oli ta Vasakpartei esimees ja 1995–2006 Euroopa Parlamendi liige. Pärast 2010. aasta valimisi on ta olnud Riksdagi liige.
Elukäik.
Sjöstedt kasvas üles Göteborgis, kuid hüdroenergia valdkonnas insenerina tegutsenud isa töö tõttu pidi pere korduvalt kolima. Sjöstedt elas lapsepõlves muuhulgas ka Sundsvallis, Västeråsis ja Vänersborgis. 
Tema poliitikahuvi tärkas varakult ja 1978. aastal astus ta kommunistlike noorte organisatsiooni. 
1990. aastast elas ta Umeås, kus töötas Volvo veoautode montöörina ning oli aktiivne ametiühingutegelane.
1994. aastal pälvis ta üleriigilist tähelepanu, kui lõi kaasa Euroopa Liitu astumise vastases kampaanias. Kui Rootsi siiski Euroopa Liiduga ühines, kandideeris 1995. aastal Euroopa Parlamenti ja osutus koos kahe teise vasakparteilasega valituks. Ta valiti tagasi ka 1999. ja 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste (GUE/NGL) fraktsiooni. Euroopa Parlamendi liikmena vedas ta 2003. aastal eest Rootsis euro kasutuselevõtu vastast kampaaniat, mis osutus edukaks. 2006. aastal loobus ta europarlamendiliikme kohast, kuna kolis Ameerika Ühendriikidesse. 
Aastatel 2006–2010 elas Sjöstedt New Yorgis, kus tema diplomaadist abikaasa Ann Måwe töötas Rootsi Alalises Esinduses ÜRO juures. New Yorgis elades lõi Sjöstedt kaasa erakonna Socialist Party USA rohujuuretasandi tegevuses. Samal ajal debüteeris ta ka kirjanikuna, üllitades muuhulgas Euroopa Parlamendi olustikus toimuva kriminaalromaanide triloogia. Samuti on ta kirjutanud ajaloo teemadel. 
Tagasi Rootsis, valiti ta 2010. aastal Riksdagi liikmeks. 
2012. aasta 6. jaanuaril valiti ta Vasakpartei esimeheks. Parteijuhina on ta korduvalt tõstatanud teema, et tuleks keelustada hoolekandeteenuste osutamise eest saadav kasum. 
2020. aasta jaanuaris teatas Sjöstedt kavatsusest mais Vasakpartei juhi kohalt tagasi astuda. Tema abikaasa on alates 2019. aastast Rootsi suursaadik Vietnamis ning Sjöstedt plaanis Vietnamisse pere juurde kolida. Koroonapandeemia lõi tema plaanid segamini, partei kongress lükati edasi 2020. aasta oktoobrisse ning Sjöstedt juhtis erakonda oktoobrini. 31. oktoobril toimunud partei kongressil valiti erakonna uueks juhiks Nooshi Dadgostar. 
Isiklikku.
Sjöstedt on abielus diplomaat Ann Måwega, neil on 2007. aastal sündinud kaksikud Tor ja Greta. Varasemast abielust on tal tütar Karin.
Mina, supervaras 2

"Mina, supervaras 2" (inglise keeles "Despicable Me 2") on 2013. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. 
Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi tootsid Universal Pictures ja Illumination Entertainment.
Mina, supervaras 3

"Mina, supervaras 3" (inglise keeles "Despicable Me 3") on 2017. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. 
Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi tootsid Universal Pictures ja Illumination Entertainment.
Käsilased 2

"Käsilased 2" (inglise keeles "Minions: The Rise of Gru") on 2022. aastal valmiv Ameerika Ühendriikide animafilm. 
Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi toodavad Universal Pictures ja Illumination Entertainment.
Illumination Entertainment

Illumination Entertainment on alates 2007. aastast tegutsev Ameerika Ühendriikide animatsioonistuudio, Universal Picturesi tütarettevõte.
Ivan Mihhailovitš Karpov (kunstnik)

Ivan Mihhailovitš Karpov (itaaliapäraselt Giovanni Karpoff; 30. jaanuar 1898 Novotšerkassk – 6. juuli 1970 Milano) oli vene-itaalia kunstnik.
Ivan Prokofjevitš Karpov

Ivan Prokofjevitš Karpov (vene Иван Прокофьевич Карпов; 1904 Podlesje küla, Oudova maakond, Peterburi kubermang – oktoober 1977 Moskva) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja (auaste polkovnik), Eesti NSV MN juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees 1954–1961.
Ivan Karpov astus 1935. aastal NKVD kooli. Pärast seda töötas NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi operatiivtöötajana ja SARKi rajooniosakonna ülemana. Aastatel 1943–1954 oli Ivan Karpov Arhangelski oblasti riikliku julgeoleku valitsuse ülema asetäitja. 
Aastatel 1954–1961 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees, pärast seda lahkus Eestist.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal

Vene Õigeusu Kirik Välismaal (lühend VÕKV; vene keeles Русская православная церковь заграницей, РПЦЗ "Russkaja pravoslavnaja tserkov zagranitsei", "RPTsZ"; inglise keeles "Russian Orthodox Church Outside Russia", "ROCOR") on Vene Õigeusu Kiriku koosseisus olev poolautonoomne õigeusu kirik. Kiriku keskus asub Ameerika Ühendriikides New Yorgis.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal asutati 1920. aastal vene emigrantide vaimulikuks juhtimiseks. Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Tihhoni määruse järgi (nende VÕKV piiskopkondade ajutisest autokefaaliast, millel on võimatu pidada ühendust kiriku keskusega) juhib VÕKV piiskoppide Sinod ja sellel valitud esihierarh kuni selle ajani, mil olukord Venemaal muutub ning saab jälle võimalikuks ühtne juhtimine. Taasühinemine toimus 17. mail 2007.
VÕKV-l on 17 piiskoppi (neist 5 emeriitpiiskoppi), umbes 600 kogudust (peamiselt Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Lõuna-Ameerikas, Austraalias ja Saksamaal), 39 kloostrit.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus, mis annab isikule Ameerika Ühendriikides voli täiendavatele põhiõigustele ka siis, kui neid ei ole konstitutsioonis loetletud, kuid millised on tuletatavad sotsiaalse ja demokraatliku õigusriigi põhimõtetest.
Parandus võeti vastu Kongressis 25. septembril 1789 ja ratifitseeriti osariikide tasemel 15. detsembril 1791.
GMM Grammy

GMM Grammy Public Company Limited (Tai: จีเอ็มเอ็ม แกรมมี่ või G"MM' Grammy) on Tai suurim meediakonglomeraatide meelelahutusettevõte. Ta väidab, et Tai meelelahutustööstuses on 70 protsenti. Grammy kunstnike hulka kuuluvad Thongchai McIntyre, Silly Fools ja Loso. Lisaks muusikaärile tegeleb ettevõte kontserditootmise, artistide juhtimise, filmi- ja telesaadete tootmise ning kirjastamisega.
Defeatem

Defeatem on Eesti metalbänd, mis loodi 11. novembril 2010. aastal Valgas.
Diskograafia.
Albumid.
2010 – Death From a Nightmare (Album)
2015 – Absolute Destruction (EP)
2021 – Cut The Wire (Album)
Singlid.
2019 – Bring It On
2020 – Juba Linnukesed
2021 - Sometimes...
Miškan

Miškan ehk Miškino (mari keeles "Мишкан", vene keeles "Мишкино") on küla Venemaal Baškortostanis, Miškino rajooni keskus.
2020. aastal oli Miškan soome-ugri kultuuripealinn.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 6021 inimest, neist 71,5% marid, 16% tatarlased, 7,1% venelased, 4,9% baškiirid ja 0,5% tesitest rahvustest. Elanikest 47,6% olid mehed ja 52,4% naised.
Miškino

Miškino on mitme asula venekeelne nimi Venemaal:
EXPO 2020 Dubai Eesti paviljon

EXPO 2020 Dubai Eesti paviljon tähendab Eesti paviljoni Dubais toimuval maailmanäitusel EXPO 2020 (mis on koroonapandeemia tõttu edasi lükatud 2021.–2022. aastale).
Eesti osalemise maailmanäitusel Dubais otsustas Vabariigi Valitsus 22. novembrisl 2018. 
Eesti läheb Dubai maailmanäitusele esimest korda ajaloos riigi ja ettevõtete koostöös. Maailmanäitusel osalemist korraldab Sihtasutus EXPO 2020 Dubai Eesti Esindus, mis on asutatud 25. veebruaril 2019. Sihtasutuse asutasid: 
Eesti rendib korraldajatelt kahekorruselise hoone, mille kummalgi korrusel on 400 m2 põrandapinda. 
Esimene korrus on avatud kõikidele külastajatele ning sealse ekspositsiooni selgroog on e-Eesti edulugu. Riiki ja ettevõtteid tutvustav ekspositsioon on jagatud kolme ossa: digitaalsed lahendused, nutikad lahendused ja loodusega kooskõlas elamine. Esimesel korrusel on avatud ka tänavatoitu pakkuv kohvik. 
Paviljoni teisel korrusel asub ärikeskus, kus tutvustatakse kõiki osalevaid ettevõtteid. Lisaks on teisel korrusel seminariruum sajale inimesele ning kaks väiksemat ruumi kohtumisteks ja koosolekuteks. Eesti paviljoni hoone fassaadi ja paviljoni ekspositsiooni loob arhitektuuribüroo KOKO Arhitektid OÜ koos visuaalse kommunikatsiooni bürooga Motor.
Mais 2020 otsustas Maailmanäituste Büroo (BIE) koroonapandeemia tõttu maailmanäituse ühe aasta võrra edasi lükata: uus toimumisaeg on 1. oktoobrist 2021 kuni 31. märtsini 2022. Ürituse nimi EXPO 2020 Dubai jääb kehtima ka uue ajakava puhul.
Nika

Nika (vene keeles Ника) on Venemaa rahvuslik filmiauhind, mida annab välja Venemaa Filmikunstiakadeemia, Oscari analoog Venemaal.
Filmiauhinna Nika asutas 1987. aastal NSV Liidu Kinematografistide Liit. 1991. aastal sai NSV Liidu Kinematografistide Liidu õigusjärglaseks Kinoliitude Konföderatsioon (sellesse kuulub ka Eesti Kinoliit). Filmiauhinna Nika väljaandmiseks asutati Venemaa Kinematograafia Akadeemia.
Filmiauhinda Nika jagatakse 20 kategoorias, sealhulgas 2002. aastast ka kategoorias "Parim SRÜ ja Baltimaade film".
Kategooria võitjale antakse tiivulist võidujumalannat Niket kujutav vasest tehtud ja kullaga kaetud auhinnakuju Nika, mille autor on skulptor Sergei Mikulski. Nikad valmistatakse käsitsi ja nende maksumus on umbes 700 USA dollarit. 
Enim kordi (6) on Nika saanud filmirežissöör Aleksandr Sokurov.
Nomineeritud Eesti filmiloojad.
Parima animafilmi kategoorias võitis Nika 1988. aastal Priit Pärna film "Eine murul".
Allaži vald

Allaži vald (läti keeles "Allažu pagasts") on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda linnaga, Sigulda, Inčukalnsi, Mālpilsi ja Krimulda vallaga ning Ropaži piirkonna Ropaži vallaga.
Valla pindala on 156,4 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1889 inimest. Valla keskus on Allaži küla. Vallamaja asub aadressil Birzes iela 4, vallavanem on Vija Vāvere.
Ajalugu.
Allaži valla territooriumile jäid varem Pullēni, Plānupe, Šķiliņi ja Allaži mõis. Aastal 1927 oli vallas 1360 elanikku. Aastal 1935 oli Allaži valla pindala 15 065 hektarit.
Aastal 1945 moodustati vallas Mucenieki ja Allaži külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Allaži külanõukoguga likvideeritav Mucenieki külanõukogu, aastal 1958 aga Jūdaži külanõukogu Dzirkstele kolhoosi alad. Aastal 1963 liideti Mālpilsi sovhoosi maad Mālpilsi külanõukoguga. Kokku moodustati valla aladel viis kolhoosi, millest aastaks 1973 oli järgi jäänud üks. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, mis 2009. aastal Sigulda piirkonna koosseisu arvati.
Loodus.
Valla veed jagunevad Jugla ja Koiva vesikondade vahel. Suuremad jõed on Lielā Juglasse voolavad Tumšupe, Suda ja Krievupe ning Koivasse suubuv Lorupe. Valla maastik on künklik, seal asub Mazie Kangari oos. Kõrgeim koht on valla edelaosas asuv Sauleskalns (113,8 m).
Looduskaitse all on Ezernieki karstiala, Černauskase tamm ja kaks nimetut põlispuud. Vallas asuvad 27 ha suurune Mežmuiža allikate hoiuala ja 348 hektari suurune Mazie Kangari hoiuala.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Allaži kirik, hiiepaik Černauskase kivi ning Saknītese ja Atvasītese muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Allaži vana kalmistu muinaskalmed, Kapurga muinaskalmed ja Zviedri kirik ning keskaegne kalmistu.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 1535 lätlast, 201 venelast, 24 valgevenelast, 20 ukrainlast, 22 poolakat ja 21 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Venemaa Kinematograafia Akadeemia

Venemaa Kinematograafia Akadeemia Nika (vene keeles Российская академия кинематографических искусств "НИКА") on Venemaa filmiloojate ühendus, mis annab välja filmiauhinda Nika.
Venemaa Kinematograafia Akadeemial oli 2017. aasta märtsi seisuga 621 liiget (akadeemikut). Akadeemia juhtorganid on 18-liikmeline akadeemia nõukogu (eesotsas presidendiga) ja 70-liikmeline akadeemia presiidium. Tuntumaid vene režissööre Nikita Mihhalkov, Nikaga konkureeriva filmiauhinna Zolotoi Orjol asutaja, ei kuulu akadeemia liikmeskonda.
Jiří Šlégr

Jiří Šlégr (sündinud 30. mail 1971 Jihlavas) on endine Tšehhi jäähokimängija (kaitsja).
Ta alustas klubikarjääri Litvínovi CHZ-is. Hooajal 1987–88 debüteeris ta Tšehhoslovakkia kõrgliigas.
1990. aastal valis Vancouver Canucksi ta NHL-i "draft"is 23. valikuna. Canucksi meeskonnaga liitus ta hooajal 1992–93. NHL-is mängis ta veel viies klubis: Edmonton Oilers, Pittsburgh Penguins, Atlanta Thrashers, Detroit Red Wings ja Boston Bruins. Hooajal 2001–02 võitis ta Red Wingsiga Stanley karika.
Ta mängis veel Rootsi kõrgliigaklubis Södertälje SK, Venemaa kõrgliigaklubis Omski Avangard ja Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel. Karjääri lõpetas ta 2015. aastal Litvínovis, kui oli oma viimasel hooajal klubiga Tšehhi meistriks tulnud.
1998. aastal tuli Šlégr Tšehhi jäähokikoondise koosseisus olümpiavõitjaks ja 2005. aastal maailmameistriks. Lisaks võitis ta maailmameistrivõistlustelt veel kaks pronksmedalit. Tšehhoslovakkia jäähokikoondise koosseisus võitis ta 1992. aasta taliolümpiamängudel pronksmedali.
Šlégr on Jaromír Jágri kõrval üks kahest Tšehhi jäähokimängijast, kes on tulnud olümpiavõitjaks ja maailmameistriks ning võitnud Stanley karika.
Aastatel 2010–2013 oli Šlégr Tšehhi parlamendi alamkoja liige.
Tema isa Jiří Bubla on endine jäähokimängija, kes mängis samuti Vancouver Canucksis.
Võšneve

Võšneve (ukraina Вишневе) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Butša rajoonis (kuni 2020. aastani asus Kiievi-Svjatošõni rajoonis). Võšneve asub Kiievi kesklinnast umbes 10 km edelas.
Linn sai alguse 1887. aastal, kui Žuljanõ külas avati raudteejaam. 1961. aastal sai asula praeguse nime. Võšneve sai 1971. aastal linnaõigused.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Võšneve elanikest ukrainlasi 89,50%, venelasi 8,56%, valgevenelasi 0,76%, poolakaid 0,25% ja armeenlasi 0,18%.
Bohuslav

Bohuslav (ukraina keeles Богуслав) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Bohuslavi rajooni halduskeskus. Bohuslav asub Rossi jõe ääres, Kiievist umbes 105 km lõunas.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bohuslavi elanikest ukrainlasi 95,20%, venelasi 3,83%, valgevenelasi 0,30%, juute 0,21% ja moldaavlasi 0,06%.
Islandil toimunud tagasiastumiste loend

Siin on loetletud Islandi poliitikas toimunud tagasiastumisi.
Ministrid.
Valitsusministrite tagasiastumised jõustuvad, kui riigi president nad ametist vabastab.
Orihhiv

Orihhiv (ukraina Оріхів, vene Орехов) on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis, Orihhivi rajooni halduskeskus.
Orihhiv on asutatud 1775. aastal, linnaõigused sai 1801. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Orihhivi elanikest ukrainlasi 89,68%, venelasi 8,82%, valgevenelasi 0,38%, armeenlasi 0,21%, bulgaarlasi 0,19%, grusiine 0,07%, sakslasi 0,07% ja tatarlasi 0,06%.
Dunajivtsi

Dunajivtsi (ukraina Дунаївці, poola Dunajowce, vene Дунаевцы) on linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis, Dunajivtsi rajooni halduskeskus. Dunajivtsi asub Hmelnõtskõist umbes 58 km lõunas.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dunajivtsi elanikest ukrainlasi 96,57%, venelasi 2,71%, juute 0,16%, poolakaid 0,14% ja valgevenelasi 0,14%.
Loodeprovintsi omavalitsuste loend

Lõuna-Aafrika Vabariigi Loodeprovints on jaotatud neljaks ringkonnaks, mis omakorda jagunevad kaheksateistkümneks vallaks. Siin on loetletud Loodeprovintsi omavalitsusi.
More vald

More vald (läti keeles "Mores pagasts") on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda ja Mālpilsi vallaga ning Līgatne piirkonna Līgatne ja Nītaure vallaga.
Valla pindala on 88,9 km². 2016. aasta seisuga elas seal 659 inimest. Valla keskus on More küla. Vallamaja asub aadressil Siguldas iela 11, vallavanem on Zenta Bite.
Ajalugu.
More valla territooriumile jäid varem Kartūži, More, Eglēni ja Akenstaka mõis. Aastal 1935 oli More valla pindala 82,4 km². 1944. aasta septembris toimus valla aladel More lahing.
Aastal 1945 moodustati vallas More ja Kārtuži külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti More külanõukoguga likvideeritav Kārtuži külanõukogu. Aastal 1977 liideti More külanõukogu Nītaure külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati taas More vald. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 2003 läks vald Sigulda piirkonna koosseisu.
Kaitstavad objektid.
Looduskaitse all on Kalna Vaizuļi tamm, Kalna Mežoki tamm, Kāši tammed, Kartūži mõisa tamm, Kaļļi mänd, Akenstaka pargi tamm, Akenstaka pargi pärn, Krustkalni tamm ja kuusteist nimetut põlispuud. Valla põhjaosa jääb osaliselt Gauja rahvusparki.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kalna Vaizuļi muinaskalmed.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 566 lätlast, 24 venelast, 4 valgevenelast, 4 poolakat ja 3 leedulast.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Olevsk

Olevsk (ukraina Олевськ, poola Olewsk, vene Олевск) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis, Olevski rajooni halduskeskus. Olevsk asub Uborti jõe ääres, Žõtomõrist umbes 130 km põhjaloodes.
Olevskit on ürikutes esmamainitud 1488. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks Olevsk 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1903. aastast alates läbis Olevski Kiiev–Koveli raudteeliin. 1923. aastal sai Olevsk rajoonikeskuseks. Linnaõigused sai Olevsk 22. mail 2003.
Väikemajade liikumine

Väikemajade liikumine (inglise keeles "tiny house movement") on arhitektuuriline ja sotsiaalne liikumine, mis pooldab tagasihoidlikul viisil elamist väiksemõõtmelistes majades. Väikemajadeks peetakse seejuures hooneid, kus kogu elamiseks vajalik on mahutatud 10–37-ruutmeetrisele elamispinnale. Väikemaja ehk minimaja ehk mikromaja võib olla statsionaarne nagu tavaelamu, või treileriga transporditav.
Ajalugu.
Väikemajad on eksisteerinud juba kümnendeid. Tänapäevase väikemajade liikumise alguseks peetakse 1999. aastat, kui Jay Shafer ehitas väikese maja treilerile, millest algas väikemajade populariseerimine. Huvi väikemajade vastu kasvas aeglaselt, kuid 2014. aastal kasvas internetis hüppeliselt otsingufraasi "tiny house" populaarsus.
Miks valitakse väikemaja?
Iga inimese soov elada väikemajas võib olla tekkinud eri põhjustel, aga peamised kolm tegurit on järgmised.
Finantseelis.
Väikemaja on tunduvalt soodsama hinnaga kui tavaline elamu. Seda saab ka ise ehitada, mis võimaldab veel odavamalt hakkama saada. Väikemajal on ka oluliselt väiksemad ülalpidamiskulud, kuna kulub vähem energiat. Ruumivähesus aitab kokku hoida ebavajalike elamistarvete pealt.
Lihtsus ja vabadus.
Väikemajas elades omab inimene vähem asju ja mõtleb vähem materiaalsete murede peale. Puuduvad mahukad ja rasked hooldustööd.
Globaalne jalajälg.
Väikemajaga väheneb tarbimine, millega väheneb prügi teke. Samuti on energiakasutus väiksem. Tänapäeval on võimalik kasutada ja , et kogu vajaminev energia saada taastuvvaradest.
Väikemaja külad.
Ameerikas ja Uus-Meremaal on püstitatud kodutute jaoks väikemajade külad, kus valitsus on andnud loa kasutada maad ilma, et peaks maksma maamakse. Lahendus on mõeldud neile, kes suudavad maksta minimaalset renti, kuid ei ole võimelised üürima tavalist korterit või tuba. Üldiselt on sellised külad püstitatud korjandustega ja annetuste eest. Külade eesmärk on aidata inimesi, kes vajavad elu keerdkäikude tõttu peavarju. Selliste elamutega külasid on püstitatud ka looduskatastroofide järel, need aga on olnud ajutised võrreldes väikemajadega.
Markus Leppoja

Markus Leppoja (sündinud 18. septembril 1979) on eesti koorijuht. Ta on alates 2019. aastast Tartu Noortekoori peadirigent.
Markus Leppoja on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ja Tallinna Ülikooli magistrantuuri tõlke erialal. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kooridirigeerimise erialal Ants Sootsi klassis. 2016. aastal lõpetas ta samas magistriõppe Tõnu Kaljuste klassis.
Ta töötab Miina Härma Gümnaasiumis muusikaõpetaja ja neidudekoori dirigendina ning laulab kammerkooris Collegium Musicale. 
Ta on meeskvarteti Ur2kam asutaja ja on seal ka laulnud. Samuti on ta laulnud Vanemuise teatri ooperikooris ning töötanud aastatel 2012–2017 segakoor Nooruse abidirigendina.
Ta on kirjutanud koorilaule ja seadeid meeskvartetile. 
Aastast 2010 töötab Markus Leppoja Tartu Noortekoori dirigendina ja alates 2019. aastast peadirigendina. Tema juhatusel saavutas Tartu Noortekoor rahvusvahelisel koorikonkursil „Tallinn 2017“ segakooride kategoorias III koha ning 2018. aastal rahvusvahelisel koorikonkursil "Laudate Dominum" Vilniuses I koha.
Isiklikku.
Markus Leppoja isa ja ema on koorijuhid ja muusikapedagoogid Riho ja Kadri Leppoja. Tema üks õdedest - Maria - on samuti muusik.
Kriidimaneer

Kriidimaneer ehk pliiatsimaneer, ka crayon manier on 18. sajandist pärit sügavtrükitehnikate kombinatsioon, punktiirgravüüri eelkäija.
Protsess.
Ofordilakiga kaetud plaadile asetatakse õhuke paber, sellele tehakse pliiatsi, sangviini või söega eeljoonistus. Joonistust töödeldakse seejärel erinevate graveerimisnõelte, ruleti ja matuaariga, söövitatakse ning lõppviimistlus tehakse mehaaniliselt uuritsa ja graveerimisnõela abil. Jooned näivad selles tehnikas koosnevat punktidest. Tehnika hääbus pärast rokokood pikkamisi klassitsismiperioodi jooksul.
Ajaloost.
Tehnika leiutajaks peetakse prantsuse kunstnikku Jean Charles François'd, kes hakkas kriidimaneeris reprodutseerivat graafikat tegema 1750. aastatel. Gilles Demarteau ja Louis-Martin Bonnet arendasid kriidimaneeri varsti pärast leiutamist keerukaks iseseisvaks graafikaprotsessiks. Hilisem selles tehnikas töötanud nimekas kunstnik oli Francesco Bartolozzi. Kriidimaneeriga reprodutseeriti 18. sajandil väga populaarseid pastelljoonistusi.
Draginja Vuksanović

Draginja Vuksanović Stanković (sündinud 7. aprillil 1978) on Montenegro jurist, poliitik ja õigusteaduse professor Montenegro Ülikoolis. 
Ta oli 2012–2016 parlamendi liige ja on Sotsiaaldemokraatliku Partei president. 
2018. aasta presidendivalimistel oli ta riigi ajaloos esimene naissoost kandidaat.
Wina-katk

"Wina-katk. Üks tähhele pannemise wäärt jut, mis wanna ning noore rahwale juhhatusseks ja kassuks wälja on antud" on 1840. aastal avaldatud Fr. R. Kreutzwaldi esimene eestikeelne teos, mis kujutab eesti külaelu ja -inimesi 19. sajandi esimesel poolel ning mille keskne eesmärk on joomarluse kahjuliku mõju näitamine.
See on mugandus šveitsi autori Johann Heinrich Daniel Zschokke raamatu "Branntweinpest" (eesti keeles "Viina katk") põhjal. 
"Wina-katk" valmis Õpetatud Eesti Seltsi tellimusel, sest seltsi eesmärgiks oli teadusliku uurimistöö kõrval ka hariva lugemisvara soetamine maarahvale.
Roberto Murolo

Roberto Murolo (19. jaanuar 1912 Napoli – 13. märts 2003 Napoli) oli itaalia laulja, laulukirjutaja, kitarrist ja näitleja.
Ta kuulus koos Sergio Bruni ja Renato Carosonega Teise maailmasõja järgse Napoli muusika peamiste esindajate hulka. Ta esitas laule peamiselt napoli keeles.
Rozdilna

Rozdilna (ukraina Роздільна, vene Раздельная) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Rozdilna rajooni halduskeskus. Rozdilna asub Transnistria ("de jure" Moldova) piirist umbes 8 km kaugusel, Odessast ligikaudu 64 km loodes.
Asula tekkis 1863. aastal seoses raudteejaama rajamisega. Linnaõigused sai Rozdilna 1957. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rozdilna elanikest ukrainlasi 80,11%, venelasi 14,21%, moldaavlasi 1,89%, bulgaarlasi 1,37%, valgevenelasi 0,63%, armeenlasi 0,45, juute 0,13%, poolakaid 0,10%, gagauuse 0,08% ja grusiine 0,07%.
Germanus (Semantšuk)

Germanus (ukraina keeles Герман, kodanikunimega Павло Святославович Семанчук "Pavlo Svjatoslavovõtš Semantšuk"; sündinud 27. oktoobril 1973 Ispasis Tšernivtsi oblastis Võžnõtsja rajoonis) on Ukraina Õigeusu Kiriku piiskop.
Aida Garifullina

Aida Emiljevna Garifullina (tatari keeles Аида Эмил кызы Гарифуллина; sündinud 30. septembril 1987 Kaasanis Tatarstanis) on Venemaa tatari ooperilaulja, lüüriline sopran. 
Ta võitis 2013. aastal Operalia võistluse ja on esinenud mitmetel etendustel Peterburi Maria teatris ja Viini Riigiooperis.
Moissei Sverdlov

Moissei Sverdlov (24. oktoober 1917 Võru linn – 23. jaanuar 2015 Tel Aviv) oli alates 1940. aastast Eesti NSV komsomoliaktivist, ELKNÜ KK liige ja juunist oktoobrini 1941 hävituspataljoni võitleja. Vanglaülemaks olles elas Tartus Oa tn 2. Võttis juhtiva mõrvarina osa Tartu vangla massimõrvast, peale Tartust põgenemist tappis koos Leonid Nesteroviga (1917–1941) Tartumaa kirde- ja põhjaosas talunikke. 
Aastatel 1948–1951 oli Moissei Sverdlov Rakvere lihakombinaadi direktor (vallandati sobimatuse tõttu), 1951–1964 Tartu lihakombinaadi direktor, 1969–1978 konservitehase direktor. ENSV prokuratuuri hinnangul kuritarvitas ta oma ametiseisundit 1958–1961 ja oli kaasosaline enam kui 60 000 rubla suuruses puudujäägi tekkimises. Sverdlov sai parteilise karistuse, kuid kohtu alla teda ei antud.
Marko Elsner

Marko Elsner (11. aprill 1960 Ljubljana – 18. mai 2020 Ljubljana) oli sloveeni jalgpallur, kaitsja.
Klubikarjääri jooksul mängis ta Jugoslaavia klubides Ljubljana Olimpija ja Belgradi Crvena zvezda, Prantsusmaa klubis OGC Nice ja Austria klubis Admira Wacker.
Ta kuulus 1984. aasta Euroopa meistrivõistlustel Jugoslaavia jalgpallikoondisse. Samal aastal võitis ta Jugoslaavia võistkonnaga 1984. aasta suveolümpiamängudelt pronksmedali.
Isiklikku.
Isa Branko Elsner oli jalgpallur ja jalgpallitreener. Marko pojad Luka ja Rok on samuti endised jalgpallurid.
Zakir Həsənov

Zakir Əsgər oğlu Həsənov (sündinud 6. juunil 1959 Astara rajoonis) on Aserbaidžaani sõjaväelane ja poliitik. Ta on 22. oktoobrist 2013 Aserbaidžaani kaitseminister.
Ta sündis aastal 1959 Astara rajoonis Aserbaidžaani NSV-s. Ta lõpetas aastal 1976 Džamšid Nahhitševanski nimelise sõjaväelise lütseumi ja aastal 1980 Bakuu Kõrgema Juhtivkoosseisu Sõjakooli.
Ta teenis aastani 1985 Nõukogude armee grupeeringus Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Aastatel 1985–1993 jätkas ta teenistust Siberi sõjaväeringkonnas. Aastal 1987 lõpetas ta akadeemilised kursused NSVL-i Kindralstaabi juures.
Aastatel 1993–2003 teenis ta Aserbaidžaani piirivalvevägedes. Seejärel määrati ta Aserbaidžaani riigipiiri talituse rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja ametikohale. Aserbaidžaani Vabariigi presidendi määrusega nr 1130 määrati ta siseasjade ministri asetäitjaks ja sisevägede ülemaks.
22. oktoobril 2013 määrati ta Aserbaidžaani kaitseministriks.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.