tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Camp Rock (filmimuusika album)

"Camp Rock" on samanimelise Disney kanali Disney Channel Original Movie (DCOM) filmi "soundtrack" (filmimuusika), mis anti välja 17. juunil 2008. 
Albumi kõik laulud tehti täielikult kättesaadavaks "Camp Rocki" kodulehel üheks nädalaks, mis algas 10. juunil 2008. Täielik "soundtrack" esilinastus Radio Disneys 14. juunil 2008 "Planet Premiere: Camp Rocki" ajal. Filmimuusika album anti välja Ameerika Ühendriikides 14. juulil 2008.
Filmimuusika album (nii originaal kui ka kahe CD-ga Collectori väljaanne) on täiustatud CD, mis sisaldab klippi "This Is Me" akustilisest versioonist, kui plaati mängitakse arvutiga, millel on internetiühendus. 
16. novembril 2008 anti välja karaoke / instrumentaalne versioon "Camp Rocki" filmimuusikast. See ei ole saadaval iTunesis, kuid seda saab osta sellistest kauplustest nagu Wal-Mart, Target (USA-s) jne.
Lugude nimekiri.
Target Exclusive: Camp Rock 2-Disc Collector's Editon Soundtrack.
Samuti on olemas eksklusiivne 2-CD kollektori väljaanne, mis on saadaval ainult Targeti jaekauplustes. 2-CD komplekt sisaldab:
Europe Exclusive: Camp Rock - Rock Out – Euroopa eriväljaanne.
CD – lisaks põhialbumi materjalile sisaldab see järgmisi lugusid:
Boonus-DVD:
Edetabelid.
Soundtrack jõudis USA iTunes Store'i edetabelis teisele kohale kahe esimese päeva jooksul pärast väljastamist ja Kanada iTunes Store'i edetabelis neljandale kohale. See astus avalikkuse ette Billboard 200 edetabelis kolmandal kohal 188 000 müüdud eksemplariga, mis müüdi esimese nädalaga. 
See on sertifitseeritud kuldplaadiks ja plaatinaplaadiks USA-s 9. septembril 2008. Albumit on müüdud üle 1 257 000 eksemplari USA-s ja üle 2 000 000 eksemplari maailmas, tehes selle Jonas Brothersi kolmandaks plaatinaalbumiks.
Norra lindude süstemaatiline nimestik

See on Norras esinevate lindude loend. Norras on loendatud 473 linnuliiki, mis on loetletud sugukondade kaupa allpool.
Unjárga vald

Unjárga (norra "Nesseby" ja kveeni "Uuniemi") on vald Norras Finnmargi maakonnas.
Tuntud unjárgalasi.
Vallast on pärit filosoof Anathon Aall ja poliitik Isak Saba.
Levan Gatšetšiladze

Levan Gatšetšiladze (ლევან გაჩეჩილაძე; 20. juuli 1964 Thbilisi – 20. august 2025 Thbilisi) oli Gruusia poliitik ja ärimees. 2008. aasta presidendivalimistel oli ta Mihheil Saakašvili peamine vastaskandidaat, kogudes ametlikel andmetel umbes 27% häältest.
Gatšetšiladze oli edukas veinikaupmees, valitud 1999. aastal Gruusia aasta ärimeheks.
Gatšetšiladze valiti esmakordselt parlamenti 1999. aastal tollal Eduard Ševardnadze võimuparteina tegutsenud Gruusia Kodanike Liidu nimekirjas. Ta juhtis ka tollal samasse parteisse kuulunud Mihheil Saakašvili valimiskampaaniat.
2001. aastal lõi Gatšetšiladze koos kaaslastega võimuparteist lahku ning osales erakonna Uued Parempoolsed moodustamisel. Partei juhiks sai Davith Gamkrelidze. 2003. aasta lõpus lõi ta uuest erakonnast lahku, sest parteijuhid ei olnud nõus toetama Saakašvili juhitud roosirevolutsiooni.
2004. aastal valiti Gatšetšiladze parlamenti tagasi ja hoidis madalat profiili kuni 2007. aasta sügisel lahvatanud opositsiooni meeleavalduste puhkemiseni. Sõltumatu parlamendiliige Gatšetšiladze liitus opositsiooniga, nõudis president Saakašvili tagasiastumist ja kuulutas välja näljastreigi. Detsembris sai temast üheksa opositsioonierakonna kompromisskandidaat erakorralistel presidendivalimistel.
Presidendikandidaadina lubas ta presidendi ametiposti kaotada ja avaldas toetust konstitutsioonilisele monarhiale.
2009. aasta suvel asutas opositsioonilise, algselt "apoliitilise" liikumise Kaitse Gruusiat ja asus seda juhtima.
2010. aastal osales Gruusia Partei moodustamises.
Isiklikku.
Tema vend Giorgi Gatšetšiladze (hüüdnimega Utsnobi – 'võõras') on Gruusias tuntud poplaulja.
Abielus, kolm last.
Hopen

Hopen on Norrale kuuluv saar Svalbardis Teravmägede saarestiku kaguosas, umbes 185 km kaugusel Lääne-Teravmägede lõunatipust idas. Hopen on saarestiku kõige lõunapoolsem saar. Saare geograafilised koordinaadid on . Lähim naabersaar on Edgeøya umbes 80 km kaugusel loodes.
Hopen on pikk ja kitsas, kirde-edela suunas väljavenitatud kujuga. Saare pindala on 47 km². Saare pikkus on umbes 35 km ja laius 0,5...2,5 km.
Hopeni saare moodustab umbes 300 meetri kõrgune platoo, mida läbivad kolm või neli mäekuru. Kurude kohal on saar kohati väga kitsas. Kõrgeim mägi on 370 meetri kõrgune Iversenfjellet saare lõunatipu Kapp Thori lähedal. Saare läänerannik moodustab järsu seina, idarannik on tasane. 
Hopeni rannikul ei ole ühtki soodsat sadamakohta. Ligipääsu saarele raskendab triivjää ja sage udu. Laevaga ligipääsu raskendab ka madal rannikumeri, mis ulatub kuni kilomeetri kaugusele rannast. 
Hopen on üks kolmest Svalbardi asustatud saarest Lääne-Teravmägede ja Karusaare kõrval. Saarel tegutseb meteoroloogiajaam ja raadiojaam, kus on neli töötajat. Meteoroloogiajaam asub saare kaguosas Husdalenis umbes 8 kilomeetri kaugusel lõunatipust. Selle ehitasid Teise maailmasõja ajal sakslased.
Novembrist juulini on saart ümbritsev meri jääs. Sel ajal külastavad saart jääkarud ja polaarrebased.
Saarel ei ole pinnavett.
Hopeni taimkate on väga napp, leitud on umbes 30 liiki. Peamiselt kasvavad saarel samblad ja samblikud.
Ajalugu.
Saarele andis 1613. aastal nime inglise vaalakütt Thomas Marmaduke, kes nimetas selle oma laeva Hopewelli järgi.
Suvel 1942 uppus Hopeni lähedal 24 Konvoi PQ-17 laeva, mis olid varustusega teel Nõukogude Liitu. 
Alates 2003. aastast on kogu saar, välja arvatud meteoroloogiajaama ala, looduskaitse all.
Tummfilm

Tummfilm on film, millel puudub sünkroonitud heli (eriti dialoog). 
Kuni 1920. aastateni olid kõik filmid tummfilmid. 
Meelelahutuseks mõeldud tummfilmides antakse dialoogi edasi žestide ja miimika abil ning vahetiitritega.
Esituse elavdamiseks kinosaalides saadeti filmi näiteks ka klaveril.
Idee visuaalset filmimaterjali kombineerida salvestatud helimaterjaliga on küll peaaegu sama vana kui filmikunst ise, kuid salvestatud kõne sünkroonimine liikuva pildiga sai võimalikuks alles 1920. aastate lõpus.
2013. aastal hindas Ameerika Ühendriikide Kongressi Raamatukogu, et 70% Ameerikas tehtud tummfilmidest on täielikult hävinud.
Vello Rummo

Vello Rummo (15. mai 1921 Raikküla vald – 24. november 2009) oli eesti teatrilavastaja ja -pedagoog.
Ta õppis aastatel 1930–1940 Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas aastal 1941 Tallinna 7. Keskkooli (Jakob Westholmi Gümnaasiumi baasil). 
Mobiliseeriti aastal 1941 Punaarmeesse, kuulus aastani 1945 Eesti laskurkorpusse.
Õppis aastatel 1946–1949 Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis, lõpetas 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio ja 1966. aastal samas lavakõne erialal aspirantuuri.
1945. aastast töötas ta Eesti Raadios diktori ja vastutava toimetajana. 
Alates oktoobrist 1955 töötas ta Eesti Televisioonis; 1. jaanuaril 1956 sai ta Eesti Televisiooni esimeseks pearežissööriks ja 1. oktoobril 1957 kunstiliseks juhiks.
Ta oli üks Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri asutajaid 1957. aastal ja rohkem kui kümne aasta vältel selle õppejõud. 
Aastatel 1969–1982 oli ta Pärnu teatri Endla peanäitejuht ning seejärel kuni 1995. aastani lavastaja. Tema käe all valmis teatris üle 70 lavastuse.
Isiklikku.
Tema isa oli kõnetehnika õpetaja Jaan Rummo, lell kirjanik Paul Rummo. Ta oli abielus näitleja ja näitejuhi Linda Rummoga; nende poeg Tiit Rummo oli geograaf ja ajakirjanik.
Püstol

Püstol on kompaktne, peamiselt poolautomaatne või ühelasuline lühike tulirelv (käsitulirelv) või õhkrelv, mis on mõeldud tulistamiseks ühe käe abil lühikestele laskekaugustele, mille efektiivne sihikulikune kaugus ulatub 25-50 meetrini ning mille padrunid paiknevad käepidemes olevas vahetatavas salves. Tänapäevased püstolid on reeglina poolautomaatsed, st. laevad iga lasu järel uue padruni salvest rauda.
Kaasaegsete püstolite salve mahub olenevalt püstolist tavaliselt 6-20 padrunit.
Valmistatakse ka automaatse tulerežiimiga püstoleid ehk automaatpüstoleid.
Püstol leiutati Hiinas 13. sajandil, Euroopas 15. sajandil. Leiutaja on teadmata. 18. sajandiks hakkas see tähendama käsitulirelvi üldse. Pöörleva trummelsalvega revolver leiutati 19. sajandil.
Arvatakse, et sõna "püstol" pärineb tšehhi sõnast "píšťala" ('vilepill'). Varem seostati seda Itaalia linna Pistoia nimega.
Enamikus keeltes, kus seda sõnatüve kasutatakse, on selle sõna teine häälik 'i'. Eesti keel on ainus, kus teine häälik on "ü". Selle häälikuvahetuse põhjustas sarnasus sõnaga "püss".
Ajaloost.
Esimesed tulirelvad ehitati Hiinas, kus leiutati püssirohi. Vanim teadaolev pronkstoruga käsirelv on Heilongjiangi käsikahur, mis pärineb aastast 1288. See on ilma käepidemeta, umbes 34 cm (13,4 tolli) pikk ja kaalub umbes 3,55 kg (7,83 naela). 
Kasutus.
Püstolid on levinud tulirelvad tsiviilkäibes. Samuti kasutatakse püstoleid laialdaselt turvaettevõtetes ja jõustruktuurides (politsei, piirivalve, sõjavägi).
Sõjaväerelvana on püstol kasutusel põhiliselt juhtivkoosseisu, kuulipildurite ja granaadiheiturite sekundaar- või enesekaitserelvana, samuti relvasüsteemi või muu sõjatehnika meeskonnaliikmete enesekaitserelvana.
Samuti on püstol (ka õhupüstol) kasutuses võistlusspordis.
Bugøynes

Bugøynes (soome keeles "Pykeija ") on kaluriküla Norra kirdeosas Finnmargi maakonnas Sør-Varangeri vallas. Asub Varangeri fjordi ääres Bugøya neemel ja Bugøya saarel.
Põhiosa elanikest on 19. sajandi keskel Soome Lapimaalt tulnud immigrantide järglased, kes räägivad kveeni keelt. Seetõttu kutsutakse küla ka nimega Lille-Finland või Pikku-Suomi ('Väike-Soome').
Bugøynes oli üks väheseid Finnmargi külasid, mida sakslased Teise maailmasõja lõpus evakueerudes maha ei põletanud. 1962. aastal sai küla maanteeühenduse. Külas asub 1989. aastal valminud Bugøynesi kabel.
Asula on tähtis kamtšatka ebakrabi püügi ja kasvatuse keskus.
Küla lähedal asub Ranvika linnukalju.
Sortland

Sortland on linn Norras Nordlandi maakonnas Langøya saarel, Sortlandi valla keskus. 
Elanike arv oli 2005. aastal 4620.
Tysfjorden

Tysfjorden on fjord Norras Nordlandi maakonnas Narviki ja Hamarøy valla vahel.
Fjordi merepoolne osa Haukøyfjorden on lai. Hulløya saare juures jaguneb fjord neljaks kitsaks haruks: Hellemofjorden suundub lõunasse, Grunnfjorden, Mannfjorden ja Indre Tysfjorden ida suunas.
Fjord ulatub Vestfjordenist kuni fjordi lõunasopis paikneva Hellemobotni külani, kust on Rootsi piirini kõigest 6,3 km. Fjordi pikkus 62 km.
Tysfjordeni maksimaalne sügavus on 897 m (Hulløya juures). Tegu on Põhja-Norra sügavaima fjordiga.
Fjord on ümbritsetud mägedega. Fjordi ühes merepoolses harus Stefjordenis on Stetindi mägi, mis laskub 1392 m kõrguselt otse fjordi.
Sügisel ja talvel kogunevad fjordi mõõkdelfiinid, keda vaatama viiakse ekskursioone.
Fjordi idarannikul on endise Tysfjordi valla keskus Kjøpsvik.
Üle fjordi suudme sõidab autoparvlaev Bognesi ja Skarbergeti vahet. See on ainuke parvlaevaühendus maantee E6 Norra-osas. Autoparvlaevaühendus on ka osa maanteest riksvei 827 (Dragi ja Kjøpsviki vahel).
Lule saami keelse nime teine pool "vuodna" tähendab 'fjord', esimese poole tähendus on selgusetu. Norrakeelse nime algusosa võib olla laenatud Lule saami keelest või ehk tuleneb vanapõhja nimest "Þýtir", mis võib olla tuletatud sõnast "þjóta" ('ulguma' (tuule kohta)).
Peer Gynti auhind

Peer Gynti auhind antakse välja igal aastal inimesele või asutusele, kes on Norrat maailmas positiivselt tutvustanud.
Auhind antakse laureaadile üle Peer Gynti festivali ajal.
Esimest korda anti auhind välja 1971. aastal endisele Norra peaministrile Einar Gerhardsenile.
Aja Kiri

Aja Kiri oli aastail 1976–1992 ilmunud eestikeelne ajakiri. Esimene toimetaja oli Vello Salo. Ajakirja autorite hulgas on olnud Felix Oinas, Rein Taagepera, Mardi Valgemäe jt. Väljaande lisaks on loetud eraldi vihikut Aja Lugu, mis ilmus Stockholmis aastail 1987−1991. Aja Kirja maht oli eri aegadel erinev: 52, 48 ja 36 lehekülge. Ajakiri Aja Kiri (1976–1992, üle 2000 lk) on 2011. aasta 13. novembrist kättesaadav Eesti Rahvusraamatukogu andmebaasis DIGAR.
Poolroomiksõiduk

Poolroomiksõiduk on sõiduk, mille veermik koosneb osaliselt ratastest ja osaliselt roomikutest. 
Osalise roomikveermikuga sõiduki põhimõtteks on maastikul piisava läbivuse ja samas teedel autole vastava manööverdusvõime tagamine. 
Peamiselt on poolroomikmasinaid kasutatud militaarotstarbel. Esimesed poolroomiksõidukid valmistati 20. sajandi alguses. 1930. aastail sai poolroomikmasin oluliseks militaarsõidukiks, leides kasutust peamiselt soomustransportöörina või relvasüsteemi vedukina, samuti relvasüsteemi kandemasinana. Peale 2. maailmasõda on poolroomikmasinatest enamasti loobutud kas roomiksõidukite või ratassõidukite kasuks.
Eesti rahvuskivi

Eesti rahvuskivi on üks Eesti sümbolitest rahvuslinnu ja rahvuslille kõrval.
4. mail 1992 kinnitas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu esimees Arnold Rüütel määruse, mille kohaselt kuulutati Eesti rahvuskiviks paekivi. Ettepaneku selleks tegid geoloogid Rein Einasto ja Anto Raukas (Eesti Geoloogia Seltsi esimees), ajaloolased Villem Raam ja Vello Lõugas, ehitusinsener Hubert Matve ning loodusteadlane Jaan Eilart (Eesti Looduskaitse Seltsi esimees). Rahvuskivi idee sündis Rein Einastol 1981. aastal. 
Mitmel aastal on 4. mail Eesti Paeliidu algatusel peetud paekiviteemalisi konverentse ja ekskursioone.
Paekivi tunnustamine rahvuskivina on edendanud selle teaduslikku uurimist.
18. septembril 2002 anti välja Jaan Saare kujundatud postmark "Eesti rahvuskivi – paekivi". 
4. maist 2011 kuni 4. maini 2012 peeti paekivi rahvuskiviks kinnitamise 20. aastapäeva auks paeaastat.
Peeter Soo

Peeter Soo (20. veebruar 1877 Suure-Kõpu mõis – 22. juuni 1939 Viljandi) oli Eesti kohtunik.
Ta lõpetas 1908 Kiievi ülikooli õigusteaduskonna, oli Venemaal kohtunik, advokaat ja õpetaja kuni 1924. aastani, mil opteerus Eestisse. 
Oli alates 21. detsembrist 1925 Viljandi Ringkonnakohtu liige.
Peer Gynti festival

Peer Gynti festival on Peer Gynti teemaline kultuurifestival, mis toimub igal aastal Norras Nord-Froni valla Vinstra küla Gålå puhkekeskuses.
Festivali korraldatakse 1989. aastast, alates 1993. aastast mängitakse festivalil Edvard Griegi muusikat. Festivali korraldab Peer Gynt as, mis on seotud ka muude Peer Gynti teemaliste ürituste korraldamisega.
Igal aastal külastab festivali umbes 12 000 inimest. Festivali laureaadile antakse üle Peer Gynti auhind.
Festivali juhatab Svein Sturla Hungnes, kes mängis Peer Gynti osa sellel festivalil aastatel 1995–2007. 1989–1994 etendas Peer Gynti rolli Per Tofte. 2008. aastal võttis Peer Gynti rolli üle Dennis Storhøi. Edvard Griegi muusikat esitab Peer Gynti kammerkoor ja Peer Gynti kammerorkester. Kuni 2006. aastani dirigeeris koori ja orkestrit Eldar Nilsen.
Zoom 8

Zoom8 (kasutatakse ka kirjapilti "Zoom8" ja "Zoom 8") on üheinimese ühekereline ühemastiline range ühtsusklassi svertpaat, millel on kat taglas ja bermuudapuri. Keresse on paigaldatud 150 liitri jagu veekindlaid õhukotte, mis tagab hea ujuvuse. Disaini autor on soome-rootslasest laevaarhitekt Henrik Segercrantz, kellelt tellis paadi 1991. aastal Expandor R&amp;D Oy (1990–2005).
1994. aastal valmis esimene kerevorm. 1996. aastast on Zoom8 Soomes tunnustatud kui rangelt ühtsusklassi jaht.
1. märtsist 2005 aastast on jahiklass ISAF-i poolt tunnustatud rahvusvaheline svertpaadiklass. Paat on mõeldud noorpurjetajatele kehakaaluga 35–65 kg.
ZU-23-2

23 mm õhutõrjekahur ZU-23-2 "(Зенитная Установка 23-2)" on Nõukogude Liidus valmistatud veetav kerge kaheraudne automaatne õhutõrjekahur.
Relvale on paigaldatud mehaaniline arvesti ZAP-23, mis võimaldab paigaldada sihtmärgi kiiruse, kauguse ja suuna järgi korrigeeritud suunamisandmeid. Kahurit veetakse vedukmasina haagises või veoki kasti paigaldatuna.
Ajalugu.
Kahur töötati välja 1950. aastate lõpul ja võeti relvastusse 1960. aastal. See on siiani ligikaudu 45 riigi relvastuses ja kasutusel ka Eesti kaitseväes.
Bamble vald

Bamble vald on vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus on Langesund.
Bamble vald loodi 1. jaanuaril 1838.
Kragerø vald

Kragerø vald on vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus on Kragerø küla.
Valla piiridesse jääb mitu saart, neist suurim on Skåtøy.
Knut Bry

Knut Bry (sündinud 3. oktoobril 1946 Hallingdalis) on norra fotograaf.
Eelkõige on ta tuntud reklaami- ja moefotograafina.
Knut Bry hakkas fotograafiaga tegelema 1975. aastal, olles 29-aastane. Iseõppinuna puudub tal akadeemiline fotograafiaharidus.
Ta on võitnud auhindu, sealhulgas ka aasta fotograafi nimetuse Ameerika Ühendriikides 1986. aastal ja Norras 1989. aastal. 
Tema tööde püsiekspositsioonid on Henie-Onstadi Kunstikeskuses, Preusi Muuseumis ja Nord Norske Kunstsamlingeris.
Stein Winge

Stein Winge (10. november 1940 Oslo – 26. veebruar 2024) oli norra draama- ja ooperilavastaja. 
Ta on saanud näitlejahariduse, kuid sai tuntuks "Hamleti" lavastamisega Trøndelag Teateris. Aastatel 1971–1976 töötas ta Rahvusteatris, 1976. aastast Den Nationale Scenes, seejärel on olnud vabakutseline lavastaja, kuid on töötanud Teatret på Torshovi kunstilise juhina (1982–1987), Rahvusteatri juhina (1990–1992) ning Den Norske Opera pealavastaja ning kunstilise nõuandjana (1999. aastani). 
Ta oli üks tunnustatumaid norra lavastajaid, draama- ja ooperiteatri uuendaja, kes on silma paistnud muu hulgas Bertolt Brechti ja William Shakespeare'i näidendite lavastajana. Ta lavastas Los Angeles Theater Centeris "Kuningas Leari" Espen Skjønbergiga peaosas. 
Isiklikku.
Ta oli maalikunstnik Sigurd Winge poeg. Aastal 1964 abiellus ta näitleja Kari Onstadiga.
Henie-Onstadi Kunstikeskus

Henie-Onstadi Kunstikeskus on muuseum Norras Bærumi vallas Høvikoddenis.
Keskuse lõi mitmekordne iluuisutamise maailmameister ja olümpiavõitja Sonja Henie koos abikaasa Niels Onstadiga 1968. aastal.
2023. aastast on kunstimuuseumi direktor Anne Hilde Neset.
Madonna (Edvard Munch)

"Madonna" on norra ekspressionisti Edvard Munchi maal. Munch maalis Madonnast viis versiooni aastatel 1894–1895, kasutades õli lõuendil. Ühe maali mõõtmed on 91 × 70,5 cm.
Üks versioon kuulub Munchi muuseumile Oslos. Maal varastati 2004. aastal, kuid politsei abil saadi see 2 aastat hiljem tagasi. Teine asub Oslos Rahvusgaleriis ja kolmas Hamburgi Kunsthalles. Kaks versiooni on eraomanduses, neist üks kuulub ärimees Nelson Blitzile.
Kjøpsvik

Kjøpsvik (Lule saami keeles "Gásluokta") on asula Norras Nordlandi maakonnas Tysfjordeni idarannikul, endise Tysfjordi valla keskus.
Läheduses on suured lubjavarud.
Kjøpsviki tähtsaim ettevõte on Norcem A/S, mis toodab tsementi ja betooni, kasutades kohalikku lupja. Teiste ettevõtete seas on betoonist konstruktsioonielemente valmistav vabrik.
Alates 1994. aastast kulgeb Kjøpsvikist põhja poole maantee riksvei 827, mis viib maanteeni E6. Lõuna suunas pääseb E6-ni autoparvlaevaga, mis viib üle Tysfjordeni Dragi.
Tysfjordi vapp

Tysfjordi vapp on Norra Nordlandi maakonna endise Tysfjordi valla vapp.
Vapp kinnitati 31. juulil 1987.
Hõbedasel kilbil on kujutatud musta homaari, mis sümboliseerib asjaolu, et tegu on Norra põhjapoolseima homaaride asualaga.
USB-jaotur

USB-jaotur (inglise keeles "USB hub") on seade, mis jaotab USB-signaali mitmesse väljundisse, et suurendada kasutada olevate USB-portide (väljundpesade) arvu. USB-jaotur ühendatakse tavaliselt arvuti USB-pessa ning selle külge saab siis omakorda ühendada mitu USB-seadet. Tavaliste A-tüüpi pesade kõrval võib jaoturil olla näiteks ka väike USB 3.1 või USB-C tüüpi pesa. On kasutusel ka liitjaotureid, millel on peale USB-portide ka muid porte, näiteks FireWire (IEEE 1394). On ka Qi-funktsiooniga jaotureid, mida saab kasutada mobiiltelefoni juhtmevaba laadimise alusena.
Jaoturid on kas siinitoitega ("bus-powered") või võrgutoitega ("self-powered"). Järjestiksiinist saavad pordid toitevoolu kokku kuni 500 mA. Kui summaarne voolutarve on suurem, tuleb kasutada USB-jaoturit, mida toidetakse eraldi toiteplokist. Sel juhul võib juba iga port tarbida kuni 500 mA.
Kuigi USB-jaoturi all mõeldakse harilikult eraldi seadet (enamasti kuni seitsme väljundiga), võib arvutites, klaviatuurides, kuvarites või printerites olla sisseehitatud USB-jaoturid. USB-võrgustikus võib ühest universaalsest järjestiksiinist lähtuda maksimaalselt 127 USB-porti.
Tromsø lennujaam

Tromsø lennujaam (ametlikult Tromsø Langnesi lennujaam) on lennujaam Tromsøs, Tromsøya saare lääneosas, 3,1 km kesklinnast loodes. Tromsø lennujaam on Põhja-Norra suurim lennujaam, teenindades 1 557 000 reisijat 2006. aasta seisuga.
Jonas Lie

Jonas Lauritz Idemil Lie (6. november 1833 Modum – 5. juuli 1908 Stavern) oli norra romaanikirjanik, üks neljast suurest.
Pogo (Tõnu Trubetsky luulekogu)

"Pogo" on Tõnu Trubetsky luulekogu, mis ilmus luulekasseti "Kassett '88" koosseisus.
Luulekogus on järgmised luuletused:
Sööt

Sööt ehk loomatoit on põllumajandusloomadele ja lemmikloomadele antav toit. Söödad võivad olla nii taimsed, loomsed, mikroobsed ja mineraalsed saadused kui ka nende kombinatsioonid. 
Sööt peab olema ohutu inimese ja loomade tervisele ja keskkonnale ning vastama kasutusotstarbele. Sööt ei tohi sisaldada lubatust suuremas koguses soovimatuid ega keelatud aineid. 
Sööt on ka söödalisand, eelsegu, söödamaterjal, erisööt, ravimsööt, segasööt, täissööt, täiendsööt, mineraalsööt jt.
Söötade liigitus.
Söötade rühmad koostise järgi.
Söödad jagatakse Euroopa Komisjoni määruse 68/2013 alusel järgmistesse rühmadesse:
Eestis.
Eestis peab sööt vastama asjakohastes seadustes ja Euroopa Liidu õigusaktides (sh söödaseaduses) sätestatud nõuetele. Sööt ei tohi sisaldada keelatud ja soovimatuid koostisosi, mis on sööta sattunud tootmisel või keskkonna saastumise tõttu ning mille lubatust suurem sisaldus söödas on ohtlik inimese või looma tervisele või keskkonnale või halvendab loomakasvatussaaduse omadusi.
Söödamaterjalid.
Söödamaterjalid on hein, silo, teravili, rapsikook, kakaokestad, nisu, kakaosrott, koprakook, puuvillaseemnekook, maapähklikook, linaseemnejahu, linaseemnekook, kõrvitsaseemnekook, seesamiseemnekook, sojaoakook, päevalilleseemnekook, kanepiseemnekook, peedisuhkur, suhkrusiirup, kartulid, porgandid, tammetõrud, mandlid, tatar, kohviubade kestad, rukkililleseemned, viigimarjad, piiniapähklid, pistaatsiad, köömned jpm.
Ütle, mis sul on

"Ütle, mis sul on" oli Klassikaraadio ilukirjanduslik autorisari, milles kirjanik Kalle Kurg luges viie ja poole aasta jooksul kaks korda kuus ette oma uusi, saate jaoks kirjutatud novelle. Saateid korrati suviti; 2015. aasta suvel korrati valiksarjas "Klassikaraadio kuld" kümmet Kalle Kure autorisarja novelli. Teine valik sarja varem esitatud novellidest on eetris 2016. aasta juulis ja augustis. Sarja raames on autor mõnes saates ette lugenud oma luulet, mis on olnud heliliselt kujundatud. 2003. aastal hävitas arvutirike muu kõrval 15 tunni jagu sarja novellide salvestisi, kuid autor luges osa neist uuesti sisse. Salvestatud materjali säilitatakse Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis. Suur osa sarja saateid on järelkuulatavad arhiivifailidena; 2015. aasta ja 2016. aasta suvekuulamise lingid leiduvad Klassikaraadio küljel eraldi väljatoodult. Ka Facebookis leidub leht "Ütle, mis sul on". Novelle on avaldatud hiljem ka trükisõnas. 
Saatesarja sissejuhatus Klassikaraadio veebilehel.
Ühel päeval tuli mulle pähe selline mõte. Üks mees tahab asutada Vaikuse Raadio. Kanal ei annaks eetrisse uudiseid ja muusikat, vaid ainult delikaatseid märke, et ollakse eetris ja inimestel on võimalus olla ühel lainel üheskoos. Mees ei tea, kas see on tehniliselt võimalik, aga soovib, et inimesed kohtuksid sagedusel 7,8 hertsi. See on väga madal, inimkõrvale tabamatu sagedus. 
Ta teab, et rahuolekus toodab inimese elundkond värelust just sellel sagedusel. Samal sagedusel väreleb maakera. Ja sama sagedus on delfiinide häälte sellel osal, mida kutsutakse nende lauluks. Mees asutabki raadio ja saab pikapeale aru, et inimesed mitte ainult ei otsi ühisel lainel kontakti üksteisega, vaid pigem õpivad kuulama iseennast. Ta nimetab raadio ümber Elu laineks.
Sellest tuli teistsugune novell, kuid sinna peidetud mõte on jäänud kummitama. Mulle on alati tundnud, et inimene ei märka kõige olulisemat, kuigi see on ta nina all ja näha peeglis. Siit lähtub üks mu jutte läbiv liin, mis vahel võib olla naljakas, vahel tragikoomiline, vahel traagiline, nii nagu elu on ja on olnud – mitte ainult mu väga erinevail ja eri aegadel tegutsevatel tegelastel, vaid ka minul endal. 
On imelik tunne, kui keegi teatab, et olen kirjutanud just temast. Kui lugesin ette armastusjutu, kus taustal on Eesti sõdur Iraagis, toimuski elus hiljem traagiline sündmus, mida novelli tegelased pelgasid. Igatahes on aga ka tolle novelli põhitähenduseks märkamata jäänud, ignoreeritud ime, mis äratab inimese vaikelust päris elule – nii on seal elu tühjust tundnud eaka naisega. Võimatu võimalikkus – ka üks läbiv joon mu juttudes.
Miks kirjutatakse jutte? Olen kirjutanud ja tõlkinud, lavastanud ja kujundanud, teinud raadio-ja televisioonisaateid, olnud toimetaja ja pidanud loenguid. Siiski on see üksnes taust. Jutukirjutamine tähendab ikka küsida: ütle, mis sul on? – ja küsimus käib su enese kohta. See tahtmatu isiklik küsimus sünnib nagu võbelev raadiolaine. Võib-olla õhtul, vahest hommikul. Igatahes aga vaikuses. Ja sellele ei ole alati vastust. Ainult lugu. 
"Kalle Kurg"
Kassett '88

"Kassett '88" on kogumik neljast luulekogust, mis ilmus kirjastuse Eesti Raamat väljaandes 1989. aastal. Kassetis debüteerisid neli autorit:
Kasseti kolleegium:
Kujundas Andres Tali.
Evan Lysacek

Evan Frank Lysacek (sündinud 4. juunil 1985) on Ameerika Ühendriikide iluuisutaja, 2009. aasta maailmameister.
Stavangeri lennujaam

Stavangeri lennujaam (ametlikult Stavangeri Sola lennujaam) on rahvusvaheline lennujaam NorrasSola vallas, Stavangeri ligidal. Stavangeri lennujaam on Norra suuruselt kolmas lennujaam. Peale lennuradade on lennujaamal ka helikopterite maandumispaik, mis teenindab Põhjamerel olevaid õliplatvorme. 
Stavangeri lennujaamas tehti 2006. aastal 75 131 lennukiliigutust ning selle kaudu reisis 3 271 852 reisijat. Viis lennufirmat pakuvad riigisiseseid reise üheksasse sihtkohta, üheksa lennufirmat pakuvad reise seitsmeteistkümnesse rahvusvahelisse sihtkohta. Lennujaama kõige tähtsam lennuliin on umbes 25 igapäevase lennuga marsruut Oslosse.
Tine Thing Helseth

Tine Thing Helseth (sündinud 1987 Oslos) on norra trompetimängija. Ta on spetsialiseerunud klassikalisele repertuaarile.
Helseth hakkas mängima 7-aastaselt ja õppis Barratt Due Muusikainstituudis Oslos.
Deatnu vald

Deatnu (norra keeles "Tana" ja kveeni keeles "Teno") on vald Norras Finnmargi maakonnas. Piirneb lõunas Soomega.
Vald on nime saanud Teno jõe (saami "Deatnu") järgi.
Valla keskus on umbes 600 elanikuga Deanu šaldi küla.
Teno

Teno (põhjasaami Deatnu, norra Tana) on jõgi Skandinaavia poolsaare põhjaosas Norras ja Soomes. Pikkus 348 km. Teno on 256 km ulatuses Soome ja Norra piirijõgi.
Jõgi saab alguse Kárášjohka ja Anárjohka ühinemiskohast 3 km kaugusel Karigasniemi külast. Suubub Tanafjordenisse.
Teno on tuntud väga lõherikka jõena. 1929. aastal püüti sealt õngeridvaga 36 kilone lõhe.
1948 ehitati üle jõe 220 meetri pikkune rippsild. 1993. aastast ületab jõge 316 meetri pikkune Saami sild.
Jõe järgi on nime saanud Deatnu vald.
Tana jõgi

Tana on 800 km pikkune jõgi Ida-Aafrikas, Keenia pikim jõgi. Suubub India ookeani.
Jõel on 7 tammi ja 5 hüdroelektrijaama.
Begna jõgi

Begna jõgi on jõgi Norras Innlandeti ja Buskerudi maakonnas, üks tähtsamatest Drammenvassdrageti lähtejõgedest.
Jõgi saab alguse Otrøelva ja Ylja jõe ühinemisel ning voolab Filefjellist Jotunheimeni lõunaosas läbi Valdresi. Begna läbib piklikud järved Vangsmjøsi, Slidrefjordeni, Strondafjordeni ja Begnadaleni, suubudes Nesis Sperillenisse. Edasi voolab jõgi Ådalselva nime all Hønefossi suunas lõuna poole. Hønefossis ühineb Ådalselva Randselvaga, moodustades Storelva, mis suubub Averøya looduskaitseala ja Onsakervika vahel Tyrifjordeni järve.
Jõe pikkus on 213 km, langus 1850 m ning jõgikonna suurus 4875 km².
Jõe kaldal on Begna küla.
Begna tähtsaim lisajõgi on Dalsåni.
Varem oli Begna oluline parvetusjõgi. Suurim elektrijaam on Åbjøra elektrijaam Nord-Aurdali vallas (93 MW).
Mulgi Raadio

Mulgi Raadio oli kohalik raadiojaam Viljandimaal, mis edastas saateid sagedusel 1602 kHz.
10. aprillil 1992 osales Mulgi Raadio esindaja Meelis Pirn Tartus Eesti Kohalike Raadiote Liidu asutamiskoosolekul. Meelis Pirn valiti ka liidu juhatusse.
Hiljem hakkas Mulgi Raadio asemel tööle Mulgi Kuku sagedusel 100,8 MHz, mis lõpetas saated 15.12.2006. Mulgi Kuku asemel töötab nüüd Kuku Raadio.
Pärnu Raadio

Pärnu Raadio oli Pärnu kohalik raadiojaam, mis levis Pärnus ja Pärnumaal, aga ka Viljandimaal, Järvamaal ja Raplamaal.
Raadiojaam tegutses sagedusel 92,7 MHz. Praegu on sellel sagedusel Tre Raadio.
DFM

DFM (kuni 2009. aastani oli see tuntud kui Dinamit FM) oli venekeelne raadiojaam, mis mängis tantsumuusikat. Raadiojaam kuulus meediakontsernile Duo Media Networks.
17. mail 2024 lõpetas raadiojaam tegevuse.
Preusi Muuseum

Preusi Muuseum ("Preus Museum") on fotograafiamuuseum Norras Hortenis. 
Selle rajas Leif Preus 1976. aastal koos oma perekonnaga eramuuseumina, kuid 1995. aastal omandas selle Norra riik.
2001. aastal koliti muuseum endisse mereväebaasi Karljohansvernis.
Koigorodoki rajoon

Koigorodoki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Asub Sõssola ülemjooksul. Piirneb Permi krai ja Kirovi oblastiga.
Rajoonis on 10 kohalikku omavalitsust.
Elanike arv oli 2010. aastal 9000 (2008 oli 9300). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke 10 020, neist 48% venelased, 40% komid ja 4% ukrainlased.
The Kovenant

The Kovenant on Norrast Haldeni linnast pärit ansambel. 
Nende stiil on kaldunud viimastel albumitel "black metal"'ist rohkem "industrial metal"'i poole. Ansambel moodustati 1992. aastal nime Covenant all, kuid vaidluse tulemusel samanimelise Rootsi elektroonilise muusika ansambliga muudeti nimeks The Kovenant.
Ust-Tsilma rajoon

Ust-Tsilma rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Piirneb põhjas Neenetsimaaga ja läänes Arhangelski oblastiga.
Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsust.
Elanike arv oli 2012. aastal 12 700 (2010. aastal oli 13 600 ja 2008. aastal oli 14 200). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 91,3% venelased, 6,3% komid ja 0,7% ukrainlased.
Bergeni Filharmoonia Orkester

Bergeni Filharmoonia Orkester ("Bergen Filharmoniske Orkester", lühend BFO) on üks maailma vanimaid orkestreid. 
Orkester loodi 1765. aastal ning 2006. aasta seisuga on seal 98 liiget. 
Neil on umbes 110 kontserti aastas. Nende kodukontserdisaal on 1500-kohaline Grieghallen Bergenis.
Otrøelva

Otrøelva on jõgi Norras Innlandeti maakonnas.
Jõgi voolab välja Otrøvatnetist. Yljaga ühinedes moodustab see Begna jõe.
Troitsko-Petšorski rajoon

Troitsko-Petšorski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Piirneb Permi krai, Sverdlovski oblasti ja Handi-Mansimaaga.
Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsust.
Elanike arv oli 2010. aastal 15 200 (2008. aastal 15 900). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid elanikest 59% venelased, 27,8% komid ja 6,1% ukrainlased.
Tenla

Tenla on jõgi Norras Innlandeti maakonnas.
Ta voolab Tenlefjordenist Otrøvatnetisse.
Ruut FM

Ruut FM (ka "Raadio Ruut") on Valga kohalik raadiojaam, mis levib Valgas, Valgamaal ja mujal Lõuna-Eestis.
Praegune Ruut FM saatja töötab Valgamaal masti asukohaga Sangastes sagedusel 96,6 MHz (FM). Varem töötas 96,6 MHz saatja Valgas ja alates aastast 2000 toimis ka lisasaatja Otepääl, mis töötas sagedusel 102,8 MHz.
Aastatel 1997-2019 kuulus Ruut FM Tõnu Sirolile. Raadiomaja asub Valga linnaäärse ärimaja teisel korrusel.
Alates 2019. aasta märtsist on raadiojaama Ruut FM omanikuks Siim Pohlak.
Sõssola rajoon

Sõssola rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Asub Sõssola alamjooksul. Piirneb loodes Arhangelski oblastiga.
Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsust kokku 49 asulaga.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 69,4% komid, 24% venelased ja 2,5% ukrainlased.
Raadio Tallinn

Raadio Tallinn on Eesti Rahvusringhäälingu raadioprogramm, mis edastab muusikat ja täistundidel Eesti Rahvusringhäälingu uudiseid, kannab üle ka BBC ja RFI saateid.
Raadiojaama saatja töötab Tallinnas sagedusmodulatsiooniga sagedusel 103,5 MHz.
Sõktõvdini rajoon

Sõktõvdini rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Ümbritseb Sõktõvkari linna.
Rajoonis on 13 kohalikku omavalitsust kokku 49 asulaga.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 51,8% komid, 39,5% venelased ja 3,1% ukrainlased.
Marko Tibar

Marko Tibar (14. juuli 1933 Viljandi – 30. oktoober 2014) oli Eesti NSV miilitsatöötaja (siseteenistuse kindralleitnant). 
Ta soovis õppida sõjaväelenduriks, kuid suunati 1952 Vilniuse sõjaväeluure, hilisemasse KGB kooli.
Marko Tibar naasis Eestisse 1955 KGB uurijaks, asus tegelema stalinismi ohvrite rehabiliteerimisega.
Ta oli 1957. aastast NLKP liige.
Teenis Miilitsavalitsuse SORVO osakonna ülema asetäitjana oli alates 1973. aastast Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsuse ülem. Aastatel 1979–1990 oli ta Eesti NSV siseminister, 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.
Iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigi ajal töötas ta Eesti Panga turvaülemana, hiljem pensionär. 2003. aastal juhtis endiste miilitsatöötajate algatusrühma, mis pidas põhiseadusevastaseks endiste miilitsatöötajate eripensioni tühistamist.
Artur Kukk

Art(h)ur Voldemar Kukk (22. juuni 1889 Hämeenlinna, Soome suurvürstiriik – 20. aprill 1958 Tallinn) oli eesti kiiruisutaja, maadleja, poksija ja sporditegelane.
Elulugu.
Juba nooruses oli Kukk organisaator. 1912 asutas ta võimlemisseltsi Sport ja 1913 spordiseltsi Olümpia. Ta oli ka Spordi esimene esimees.
Kukk oli kiiruisutamises 1910. aastatel mitmekordne Eesti alade esivõistluste võitja. Ta sai Venemaa linnadevahelistel võistlustel 1916 II koha. Ta oli mitmekordne Eesti rekordi püstitaja.
1920. aasta suveolümpiamängudele Antwerpenisse saatis Eesti 4 maadlejat, kellest 3 ei saanud õigupoolest ühtki võitu. Formaalselt sai Artur Kukk 1. ringis loobumisvõidu Luksemburgi maadleja üle. 2. ringis sai ta seljakaotuse Prantsusmaa sportlaselt Edmond Dame'ilt ja langes välja. Antwerpeni olümpiamängudel langes maadluses juba esimese kaotuse järel üldjuhul välja. Erandiks oli juhtum, kui kaotati kuld- või hõbemedali võitjale. Dame sai seejärel veel kolm matši maadelda ja kaotas need kõik.
Kukk oli Kreeka-Rooma maadluse raskekaalus (üle 82,5 kg) 1921 Eesti meister. Ta sai samal aastal Helsingis Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel raskekaalus 5. koha. Eesti medalit ei saanud, kuid A. Vollrat ja Eduard Pütsep said 4. koha ja seetõttu sai Eesti riikide paremusjärjestuses Soome ja Rootsi järel kolmanda koha.
1922. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Stockholmis. Ometi polnud Eesti spordiliidul raha saata sinna rohkem kui kaks sportlast. Valik langes Pütsepale ja rohkem talle seltsiks saadeti 33-aastane Kukk, kellele see jäigi viimaseks maadlusvõistluseks. Pütsep õigustas enda saatmist, pälvides hõbemedali. Ka Kukk üllatas, seljatades poolraskekaalus 1. ringis 13 minutiga rootslase Gustaf Lindqvisti. Seejärel sai ta vastu kaks peafavoriiti Rudolf Svenssoni (Rootsi) ja Edil Rosenqvisti (Soome). Kukk maadles vapralt ega läinud kummagi all selili, aga sai siiski mõlemalt töökaotuse ja kokkuvõttes 4. koha. See oli tema pika sportlaskarjääri tippsaavutus. Väljastpoolt Euroopat polnud ainsatki sportlast ja sellepärast lõpetati maailmameistrivõistluste korraldamine maadluses mitmekümneks aastaks.
Ta elas 1918–1931 Soomes, peamiselt Helsingis. Ta alustas poksimist tõenäoliselt pärast Helsingisse minekut. Ta võistles mitmel, sh rahvusvahelisel turniiril (teadaolevalt 1923–1931) raskekaalus (üle 79,4 kg).
Kukk oli mitme spordiala, sealhulgas jääpalli esmaharrastaja ja alusepanija Eestis, mitme spordiseltsi asutaja ning mitme võistluse esmaorganiseerija. Ta tegutses ka Helsingis Eesti sportlaste esindajana. Ta oli hiljem Harjumaa spordiinstruktor ja Spartaki raskejõustikumaja töötaja.
Kukk jäi spordi juurde elu lõpuni. 1950. aastail ei toimunud Tallinnas ainsatki suuremat poksivõistlust, kus Kukk poleks kohtunikelauas istunud. Kukk ei tunnistanud terminit "raund" ja sellepärast kuulutas iga raundi ajal gongi lüües: «Algab (nii mitmes) ring!».
Oslo-Filharmonien

Oslo-Filharmonien (ametlikult Oslo Filharmoniske Orkester, 1979. aastani Filharmonisk Selskaps Orkester) on sümfooniaorkester, mis asub Norras Oslos. Orkester asutati 1919 ning aastast 1977 on selle kodu Oslo Konserthusis.
Orkestris on kokku 107 muusikut: 69 keelpillimängijat, 16 puupuhkpillimängijat, 15 vaskpuhkpillimängijat, 5 löökpillimängijat, 1 harfimängija ja 1 pianist.
Tallinn Raadio

Tallinn Raadio on Eestis töötav mereside raadiojaam.
Tallinn Raadio kutsung on "Tallinnraadio".
Tallinn Raadio on ööpäev läbi kuulatav ultralühilaine (ULL) kanaleil 16 (156,800 MHz) ja 70 (156,525 MHz) ning kesklaine sagedustel 2187,5 kHz ja 2182 kHz.
Tallinn Raadio edastab ULL-töökanalil 69 (156,475 MHz) ilmaprognoose, navigatsioonihoiatusi ja suveperioodil 1. juunist 30. septembrini väikesadamate informatsiooni.
Jukka-Pekka Saraste

Jukka-Pekka Saraste (sündinud 22. aprillil 1956 Heinolas) on soome dirigent ja viiuldaja.
Saraste oli YLE Raadio sümfooniaorkestri peadirigent 1987–2001. Sel perioodil salvestas ta Soome klassikute suurteoseid. Ta on olnud ka Toronto sümfooniaorkestri muusikaline juht 1994–2001. Aastatel 2006–2013 oli ta Oslo Filharmooniaorkestri peadirigent. 
2008. aastast on ta Lahti sümfooniaorkestri kunstiline nõuandja. 2010–2013 oli ta WDR Sinfonieorchester Kölni peadirigent.
Võidupüha

 
Võidupüha on Eesti riigipüha, mida peetakse 23. juunil alates aastast 1934. Sellega tähistatakse Eesti võitu Võnnu lahingus Landesveeri üle 23. juunil 1919 ja see on ka "eestlaste kõigi aegade võitude ja võitluste mälestuspäev, meenutamaks Lembitu päevil alanud lakkamatut võitlust eesti rahva olemasolu ja poliitilise vabaduse eest." (Eesti Vabariigi valitsuse otsusest 1934).
Võidupüha on eraisikutele kohustuslik lipuheiskamise päev. Võidupüha tähistamine on tseremoniaalselt seotud jaanipäeva tähistamisega 24. juunil.
Ajalugu.
1919. aastal Vabadussõja päevil käis Punaarmee vägede väljalöömine Eesti ja Läti aladelt. Mai lõpuks vabastati Eesti punastest. Lätis oli Landesveer võtnud oma ülesandeks bolševikud ka sealt välja lüüa. Landesveer oli Kuramaa ja Liivimaa rüütelkonna korraldatud väekoondis. See moodustati Läti baltisakslaste algatusel ja sinna kuulusid baltisakslastele lojaalsed inimesed. 2. juunil 1919 kohtusid punaseid taga ajavad Eesti väed Põhja-Lätis lõunast tulnud sakslastega. Kuigi eesmärgid olid sarnased, sakslased eestlastes liitlasi ei näinud ja algas lahingtegevus.
23. juunil 1919 andis kindralmajor Ernst Põdder oma päevakäsuga korralduse, et sel päeval "saadud võitude puhul meie põlise ja äraandliku vaenlase üle, linnades ja maakohtades saaks lipud välja pandud ning kohalikes garnisonides sõjaväeparaadid toime pandud."
16. veebruaril 1934 otsustas Riigikogu muuta 23. juuni riiklikuks pühaks. Võidupüha tähistati peamiselt kohalike pidudega, erandiks oli vabariigi 20. juubeliaasta 1938, kui XI üldlaulupeo puhul võeti võidupüha pühitsemine suurejooneliselt ette Tallinnas. Vabaduse väljakul toimunud paraadil osalesid kaitseliitlased, naiskodukaitsjad, noorkotkad ja kodutütred, kokku 16 000 inimest.
23. juunil 1940 muudeti Võidupüha Vabariigi Presidendi dekreediga Vabaduspühaks.
Uuesti sai võidupüha pidama hakata pärast Eesti riiklikku taasiseseisvumist. 1992. aastal oli kaitseväelaste pidulik rivistus Kadrioru lossi aias. 1993. aastal toimus Eesti kaitsejõudude pidulik rivistus kõigepealt Tallinnas, kus õnnistati ja anti üle lipud kaitseväe üksustele. Tartus rivistusid kaitsejõudude üksused Raekoja platsile. President Lennart Meri pidas seal kõne, milles teatas, et tegi kaitsejõudude juhatajale kindralmajor Aleksander Einselnile ülesandeks võidupüha paraade korraldada vaheldumisi kõigis Eesti linnades.
Alates 2000. aastast korraldab võidupüha paraadi Kaitseliit.
Õb

Õb (komi, vene Ыб) on küla Venemaal Komis Sõktõvdini rajoonis. Asub Sõssola jõe vasakkaldal.
Õbi on esmamainitud 1586. aastal.
Külal on maanteeühendus Võlgorti ja Sõktõvkariga.
2002. aastal oli külas 518 elanikku. 2010. aastal oli külas 886 elanikku.
2011. aastal avati Õbis soome-ugri etnokultuuri park.
Priluzski rajoon

Priluzski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Asub Sõssola alamjooksul. Piirneb läänes Arhangelski oblastiga ja lõunas Kirovi oblastiga.
Rajoonis on 16 kohalikku omavalitsust kokku 91 asulaga.
Elanike arv on 22 000 (2010; 2008. aastal oli 22 800). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid elanikest 59,9% komid, 35,1% venelased ja 2,2% ukrainlased.
Esa-Pekka Salonen

Esa-Pekka Salonen (sündinud 30. juunil 1958 Helsingis) on soome dirigent ja helilooja, kahe Grammy auhinna (2009 ja 2025) laureaat.
Salonen on õppinud aastatel 1973–1980 Sibeliuse Akadeemias metsasarve, kompositsiooni ja orkestrijuhtimist.
Salonen sai rahvusvaheliselt tuntuks 1983. aastal, kui ta juhatas Londoni Filharmooniaorkestrit. Aastatel 1984–1995 oli ta Rootsi Raadio sümfooniaorkestri peadirigent, 1992–2008 Los Angelese sümfooniaorkestri peadirigent ja kunstiline juht ning 2008–2021 Londoni Filharmooniaorkestri peadirigent.
Alates 2020. aastast on ta San Francisco Sümfooniaorkestri muusikajuht.
Ta on nimetatud Los Angelese Filharmooniaorkestri kunstiliseks juhiks ka aastateks 2026–2027 ning Pariisi Filharmoonia loovuse ja innovatsiooni osakonna juhatajaks ja Pariisi Orkestri peadirigendiks aastateks 2027–2028.
Heliloojana on Salonen loonud mitmeid teoseid orkestrile ja kammeransamblitele. Tema tuntumad teosed on näiteks "L.A. Variations", "Violin Concerto" ja "Karawane".
Salonen on 2002. aastal asutatud rahvusvahelise muusikafestivali Baltic Sea Festival kaasasutaja ning oli kuni 2018. aastani selle festivali kunstiline juht.
Tunnustus.
1992. aastal sai ta Soome riikliku teenetemärgi Pro Finlandia. 2020. aastal anti talle Briti impeeriumi ordu rüütelkomandöri aunimetus (KBE). 2024. aastal pälvis ta rahvusvahelise Polari muusikaauhinna.
Ta on pälvinud kaks Grammy auhinda (2009 ja 2025).
Gudbrandsdalslågen

Gudbrandsdalslågen ehk Lågen on jõgi Norras Innlandeti maakonnas. See saab alguse Lesja vallas asuvast Lesjaskogsvatneti järvest ning voolab läbi Gudbrandsdaleni oru.
Gudbrandsdalslågeni läänepoolsed lisajõed on Gausa jõgi, Otta jõgi, Vinstra jõgi ja Sjoa jõgi. Idapoolsed lisajõed on Jora jõgi, Ula jõgi, Frya jõgi, Tromsa jõgi ja Mesna jõgi.
Ringebu ja Øyeri valla vahel muutub jõgi laiemaks ning moodustab Losna järve.
Gudbrandsdalslågen suubub Mjøsa järve Lillehammeri vallas. Gudbrandsdalslågen on suurim sellesse järve suubuv jõgi. Mjøsa järvest voolab välja Vorma jõgi, mis suubub Glåma jõkke Årnesi juures.
Lågen

Lågen on kolme Norra jõe rööpnimi:
Sõna "lågen" tähendab norra keeles "jõge", nimedes kasutatakse seda järelliitena.
Igavene homne

"Igavene homne" (originaali pealkiri "Mañana es para siempre") on Mehhiko seebiooper, millel on 169 osa ja mida hakati Mehhikos näitama 2008. aasta oktoobris.
Eestis on seriaali näidatud TV3-s.
Sisututvustus.
"Igavene homne" on lugu Elizalde perekonnast. Pere noorim laps Fernanda armub majateenija Soledad Cruzi poega Eduardosse. Pereisa Gonzalo on rikas ettevõtja, kuid kunagi saabub kõigele ilusale lõpp. 
Gonzalot vihkab Artemio Bravo, kes palkab Rebecca Sancheze perekonda hävitama. Naine valetab ennast Barbara Grecoks ja valmistub kättemaksuks. Ta lahutab Eduardo Fernandast ja saadab ta internaatkooli ning tapab Gonzalo naise Montserrati, ajades süü tütre Liliana kaela, kes pannakse hullumajja. Barbara ise abiellub Gonzaloga.
15 aasta möödudes täidab Barbara ikka salapärase Artemio käske. Eduardo ema Soledad on ainus, kes teab, kes Barbara tegelikult on, kuid ta peab saladust kandma kuni surmani, muidu tapaks Barbara Eduardo. Fernanda peab abielluma Damian Gallardoga, kuid ei teagi, et too on Barbara armuke.
Iskatelei

Iskatelei on alev Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas.
Asub Petšora jõe ääres Narjan-Marist 4 km allavoolu.
2005. aastani oli osa Narjan-Mari linnast.
Alevis on nafta- ja gaasitööstuse ettevõtted.
Porfüüria

Porfüüria on pärilik haigus. Seda põdevatel inimestel on häiritud punase verepigmendi moodustumine ning haiged on valguse suhtes väga tundlikud. Haigetel võib äärmuslikul juhul hakata katmata kehaosadele karvu kasvama. Porfüüriat põdevatel inimestel võib esineda meeltesegadus ja hullus. 
Arvatakse, et müüt libahuntidest võis saada alguse nähes selle haiguse käes kannatavat inimest.
Vaigatš

Vaigatš (neenetsi "Хэбиди’’ я", vene остров Вайгач) on saar Põhja-Jäämeres, mis eraldab Barentsi ja Kara merd. Kara Värav eraldab Vaigatši Novaja Zemljast ja Jugorski Šar mandrist. Vaigatš kuulub Venemaale Neenetsi autonoomse ringkonna koosseisus.
Saare pindala on 3700 km². Saar on umbes 100 km pikk ja 45 km lai, ümara kujuga. Saare kõrgus on kuni 170 m.
Saar on moodustunud peamiselt savikiltadest, liivakivist ja lubjakivist.
Saarel on palju soid, järvi ja 20–40 km pikkusi jõgesid. Kõrgendikud jooksevad saarel pikkupidi, loode-kagu suunas.
Saare keskmine temperatuur on kõige külmemal kuul, veebruaris, –20 °C, kõige soojemal kuul, juunis, +5 °C.
Saart katab tundra. Taimedest kasvavad seal rohi, samblikud ja arktilised õistaimed. Puid üldiselt ei ole, aeg-ajalt kohtab kääbuskaski.
Vaigatšil elavad polaarrebane, jääkaru, morsk, lemming ja hülged. Loomad pole kuigi arvukad, küll aga linnud: pardid ja kurvitsad.
Kogu Vaigatš kuulub Venemaa Arktika looduskaitseala koosseisu.
Püsiasustust saarel ei ole, kuid suviti käivad seal kalurid ja jahimehed. 1950. aastal avati saarel polaarjaam.
Saare nimi tähendab neenetsi keeles savikallast. 19. sajandil oli Vaigatš neenetsite tähtis pühamu. Saarel olid mitmepäised ebajumalakujud, mida määriti pühade loomade, eriti põhjapõdra verega. Saare külastajad on tähele pannud ohvriposte, mis koosnevad ajupuidust, põdrasarvedest ning karude ja põtrade pealuudest. Hoolimata pöördumisest kristlusesse suhtuvad neenetsid nendesse ohvrikohtadesse endiselt ebausklikult.
Jelena Kostjukovitš

Jelena Kostjukovitš (Елена Александровна Костюкович; sündinud 1958 Kiievis) on esseist ja ilukirjanduse tõlkija.
Ta on tõlkinud vene keelde Umberto Eco teoseid.
Ta on olnud Tartu kirjandusfestivali Prima Vista aukülaline.
Ta elab Itaalias Milanos.
Amderma

Amderma on alevik Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas. Asub Jugori poolsaarel Kara mere kaldal. 4 km kaugusel asub Amderma lennuväli ja sõjaväebaas.
Asula rajati 1933. aastal seoses fluoriidikaevanduse algusega. 1940–2009 oli alev.
20. maist 30. juulini kestab polaarpäev, 27. novembrist 16. jaanuarini polaaröö.
Elanike arvu dünaamika:
Sälk-kollanutt

Sälk-kollanutt ("Hypholoma fasciculare"), vanasti sälkjas kollanutt, on seen, mis kasvab kõdunevatel kändudel suurte kogumikena. 
Sälk-kollanutt on mürkseen. Teda võib segi ajada suits-kollanutiga, mis on hea söögiseen, ja teiste söödavate "kännuseentega".