Normikontroll

Normikontroll (inglise keeles "constitutional review") tähendab õigusakti põhiseaduslikkuse järelevalvet. Normikontrolli põhimõtted on määratletud põhiseaduse §-s 152. Põhiseaduslikkuse järelevalve tehakse põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse alusel.
Põhiseaduslikkuse järelevalve printsiibid jagunevad kaheks:
Normikontrolli saab jagada ka eel- ja järelkontrolliks. Eelkontroll ehk "ex ante" tähendab, et õigusnorm, mida kontrollitakse, pole jõustunud, ning järelkontroll ehk "ex post" tähendab, et kontroll käib jõustunud seaduste üle. 
Normikontrolli liigid.
Normikontrollis saab eristada abstraktset ja konkreetset normikontrolli. 
Abstraktne normikontroll.
Abstraktse normikontrolli käigus menetletakse oletuslikke juhtumeid, et veenduda seaduse objektiivses põhiseaduslikkuses. Eelkontrolli saab täide viia üksnes abstraktse kontrolli vormis ning põhiseaduslikkuse järelevalve kohtu ülesanne ei ole ainult põhiseaduslike rikkumiste parandamine, vaid ka nende vältimine. Abstraktse normikontrolli korral kontrollitakse põhiseaduslikkust kindlast kohaldamisvaidlusest olenemata. Kohaldamisvaidluse taotlus rahuldatakse, kui õigusnorm on põhiseadusvastane, ilma et see kahjustaks põhjendamatult kellegi õigusi. 
Konkreetne normikontroll.
Konkreetne normikontroll saab alguse kohtust ning selle eesmärk on hinnata õigusnormi põhiseaduspärasust reaalse vaidluse korral. Konkreetne normikontroll saab esineda üld- või halduskohtuliku vaidluse korral. Normikontrolli objekt on süüteo-, tsiviil- või haldusasjas rakendamisele kuuluvad seadused. Riigikohtu kohaselt on konkreetse normikontrolli peamine siht kaitsta menetlusosaliste põhiõigusi ning seejärel määrata kindlaks avalik huvi ja kaotada põhiseadusvastased õigusnormid. Riigikohus ei saa kõhelda, vaid peab olema enda normikontrolli otsuses kindel.
Normikontrolli algatamine.
Abstraktse normikontrolli algatamine.
Abstraktset normikontrolli on võimalik algatada presidendil, õiguskantsleril ning kohaliku omavalitsuse volikogul. Enne, kui Riigikohtus menetlus algatatakse, on presidendil ja õiguskantsleril kohustus anda õigusakti vastu võtnud organile võimalus akt põhiseadusega vastavusse viia. Presidendil on õigus suunduda Riigikohtusse taotlusega kuulutada konkreetne õigusnorm põhiseadusega vastuolus olevaks, kui Riigikogu on võtnud õigusnormi samal kujul vastu. Seega on presidendi normikontroll eelkontroll, kuna õigusnorm ei jõustu enne, kui ta selle välja kuulutab. 
Konkreetse normikontrolli algatamine.
Konkreetse normikontrolli algatamise õigus on põhikohtuasja lahendaval kohtul. Igaühel on olemas õigus nõuda enda kohtuasja puudutava seaduse, muu õigusakti või toimingu põhiseaduslikkuse kontrolli. Konkreetse normikontrolli keerulisim algatamise tingimus on õigusnormi asjakohasus, kuna eesmärk on hoiduda Riigikohtu liigsest vaevamisest abstraktsete vaidlustega.
Et algatada konkreetset normikontrolli ja jätta õigusnorm kohaldamata, peab olema asjakohane norm põhiseadusvastane ning pädev kohus kindel protsessi lahendamises. Kohtul on nii õigus kui ka kohustus jätta kohaldamata igasugune õigusnorm, mis on vastuolus põhiseadusega.
Konkreetse normikontrolli tegemiseks peab õigusnorm olema õiguslikult olemas ja avaldatud. Edasiulatuvalt kehtetu õigusnorm saab olla põhiseaduslikkuse järelevalve objekt, kui see reguleeris varasemaid õigussuhteid, mis on põhiasjas endiselt vaidluse aluseks.