tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
1520. aastad

1520. aastad on ajavahemik 1520. aasta algusest kuni 1529. aasta lõpuni.
Vytautas

Vytautas Suur (leedu "Vytautas Didysis", valgevene "Вітаўт", poola "Witold Wielki", ristitud Aleksandriks; u 1352 – 27. oktoober 1430) oli Leedu suurvürst 1392–1430, Kęstutise poeg. 
Elulugu.
Vytautas sündis Trakai vürsti, Leedu suurvürsti Kęstutise pojana, kes valitses Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi lääneosa. 1377. aastal, kui suurvürst Algirdas suri, sai uueks suurvürstiks tolle poeg Jogaila, kellega algas kodusõda, mille 1381. aastal võitsid Kęstutis ja tema poeg Vytautas. Kęstutisest sai Leedu viimane paganlik valitseja, kuid tema valitsusaeg jäi lühikeseks. Ühte osavürstkonda pagendatud Jogaila kogus uue armee ning haaras Vilniuse enda kätte. Kui Kęstutis temaga Krevo lossi läbirääkimistele läks, tappis Jogaila ta reeturlikult, Kęstutise pojal Vytautasel läks korda põgeneda ning ta leidis varjupaiga Saksa ordu juures. 
Saksa ordu aladele põgenenud Vytatutas võttis 1383. aastal vastu katoliku usu ning sai Saksa ordumeistrilt lääniks Jogailalt Dubysa lepinguga ordule antud Žemaitija. Liidus Saksa orduga alustas Vytautas sõjategevust Jogaila vastu ning saavutas aastatel 1383–1384 toimunud sõjategevuses edu. Tingituna ebaedust sõjategevuses asus Jogaila looma kontakte Poolaga, kus valitsejannaks oli Anjou dünastiast Poola 1370–1382) kuninga Ludwik I (Ungari kuningana Lajos I Anjou) tütar Jadwiga. Jogaila võttis vastu katoliikluse ja abiellus Jadwigaga ning ta kuulutati Poola kuningaks Władysław II Jagiełłona.
Vytautas juhtis Leedu feodaalide vastuseisu Jogailale ja Krevo unioonile (1385), saavutas kokkuleppel Jogailaga 1392 Leedu suurvürsti trooni (oli nimeliselt asevalitseja, sai lepinguga 1401 eluaegse, 1413 päriliku suurvürstivõimu). 
Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi slaavi elanikkonda valitsema asudes lasi Vytautas end ristida õigeusku ja võttis ristinime Juri.
Vytautase kroonimine Leedu kuningaks pidi toimuma 1429. aastal, kuid Rooma paavsti saadetud kroon jäi Poolas kadunuks. Uus kroonimine pidi toimuma 1430. aastal, kuid Vytautas suri enne.
Välispoliitika.
Vytautas Suur sõdis tatarlastega, 1399. aastal toetas ta endist Kuldhordi khaani Tohtamõši, uue khaani Timur Kutlugh vastu Vorskla jõe lahingus. Vytautas Suure väed, kuhu kuulusid suurvürstiriigi väed ning abijõud Poolast ja Saksa ordust, kaotasid aga Vorskla jõel khaani Timur Kutlugh ja emiir Edigü vägedele. 
Aastatel 1401–1404, 1409–1411 (Grünwaldi lahing), 1414 ja 1422 sõdis Vytautas Suur Saksa orduga, sai Toruńi rahuga 1411 (lõplikult Melno rahuga 1422) tagasi 1398. aastal loovutatud Žemaitija.
Vytautas Suur laiendas riigi valdusi, lisaks Valge-Vene ja Must-Venele, ida suunas: ühendas Smolenski vürstiriigi (lõplikult 1404), korraldas 1406–1408 kolm sõjakäiku Moskva suurvürstriigi vastu ja toetas Moskva suurvürstiriigi vastaseid Tveri ja Rjazani vürstiriike.
Isiklikku.
Isa.
Kęstutis (1297 – 15. august 1382 Krevo), Trakai vürst, Leedu suurvürst 1381–1382
Peaminister

Peaminister on kas
või
Peaministri ametikoht esineb nii konstitutsioonilistes monarhiates (nagu Belgia, Taani, Jaapan, Holland, Suurbritannia) kui ka vabariikides.
Mitmes riigis on peaministri ametinimetuseks oma termin: "liidukantsler" Saksamaal, "ministrite nõukogu esimees" Itaalias, ministerpresident jne.
Jan II Kazimierz Waza

Jan II Kazimierz Waza (22. märts 1609 – 6. detsember 1672) oli viimane Vasade soost Poola kuningas (1648–1668), Zygmunt III Waza poeg ja Władysław IV Waza vend.
Jan II Kazimierzi ajal jõudis haripunkti Rzeczpospolita ja Vene tsaaririigi vaheline võitlus ülemvõimu pärast Ida-Euroopas. 
Bogdan Hmelnõtskõi ülestõus.
1648. aastal alustati Ukraina hetmani Bogdan Hmelnõtskõi juhtimisel võitlust autonoomia saavutamiseks Ukrainale Poolast. Pärast nelja-aastast iseseisvat võitlust oli Ukraina sunnitud pöörduma abi saamiseks Moskva tsaaririigi poole, kelle abi eest võitluses nõustus Ukraina 1654. aastal Perejaslavi raadal andma Moskva tsaaririigi protektoraadi alla. 8. jaanuaril 1654 otsustas Perejaslavi raada, mida juhtis hetman Bogdan Hmelnõtskõi, et edaspidi ei allu kasakad Poola kuningale, vaid Moskva tsaarile. Dnepri alamjooksul säilis veel Zaporižžja Sitš, mis küll tasapisi kaotas oma tähtsust, kuid ei kuulunud Hmelnitski jurisdiktsiooni alla.
Poola-Vene sõda.
Aastal 1654 algas sõda Vene tsaaririigiga, mis lõppes Rzeczpospolitale krahhiga. Moskva tsaaririigi ja Poola vahel 1667. aastal sõlmitud Andrussovo rahulepinguga liideti Dnepri jõest ida pool asuvad Ukraina alad Moskva tsaaririigiga. Andrussovo vaherahuga läksid Smolensk ja Vasakkalda-Ukraina Moskva tsaaririigi valdusse ning tsaaririik laienes lääne poole, väljapoole venelastega asustatud territooriumi. 1686. aastal, Jan III Sobieski valitsusajal, sõlmisid Rzeczpospolita ja Moskva tsaaririik Igavese rahu lepingu, millega anti Moskva tsaaririigi võimu alla Smolensk ja osa Ukrainat koos Kiieviga.
 ehk Kolmeteistkümneaastane sõda
Poola-Rootsi sõda.
Rzeczpospolitat ohustas Teise Põhjasõja ajal 1655. aastal Rootsi kuninga Karl X Gustavi juhitud Rootsi vägede sissetung, nn Uputus, mille käigus ägedalt rüüstati Lääne-Poolat. Uputus lõppes alles 1660. Oliwa rahuga loobus Rzeczpospolita Liivimaast. 
, "Uputus (Poola)"
Inimesena oli Jan II Kazimierz Waza tagasihoidlik vaga katoliiklane, kes oli varem saanud vaimuliku hariduse. Ta oli intelligentne ja reformimeelne, kuid Venemaa ja Rootsi ühisrünnak ei andnud talle võimalust oma plaane ellu viia. Selle asemel pidi ta nägema, kuidas enamik Leedust rootslaste kätte sattus ja Karl X Gustav ajutiselt Leedu suurvürstiks sai, kuidas Venemaa tegi Ida-Poolas, mida tahtis, ja sai lisaks Andrussovo rahuga endale enamiku Ukrainast. Peale selle pidi Jan Kazimierz 1660 ametlikult loobuma kõigist taotlustest Rootsi troonile ja Liivimaale.
Aastal 1668 loobus Jan Kazimierz troonist, tunnistades oma täielikku läbikukkumist. Vasade dünastia võim Poolas lõppes ja Poola muutus intriigide, korruptsiooni ja aadliparteidevahelise võitluse tallermaaks. Oma viimased eluaastad veetis Jan Kazimierz jesuiidist mungana Prantsusmaal.
Jorge Luis Borges

Jorge Francisco Isidoro Luis Borges Acevedo (24. august 1899 Argentina, Buenos Aires – 14. juuni 1986 Šveits, Genf) oli argentina kirjanik, esseist, luuletaja ja tõlkija, keda peetakse hispaaniakeelse ja rahvusvahelise kirjanduse võtmeisikuks.
1914. aastal halvenes Jorge Luis Borgese isa nägemine ning perekond otsustas kolida Euroopasse, et pereisa silmi ravida. 
Kui algas esimene maailmasõda, kolis perekond Šveitsi.
1918. aastal lõpetas Jorge bakalaureusekraadiga Genfi kolledži, kus oli õppinud prantsuse ja saksa keelt.
Pärast I maailmasõda reisis perekond Euroopas ringi ning elas kolm aastat ka Hispaanias, kus Jorge liitus antimodernistliku kirjandusliikumisega.
1921. aastal kolis perekond tagasi Argentinasse, kus Borges jätkas kirjandustegevust, tehes kaastööd sürrealistlikele ajakirjadele.
Jorge nägemine halvenes 1950. aastatel ja ta jäi pimedaks.
1955. aastal määrati ta Argentina rahvusraamatukogu direktoriks ja Buenos Airese ülikooli kirjandusprofessoriks. 
Borges suri Genfis 1986. aastal.
Loometee algus.
Juba üheksa-aastaselt tõlkis Jorge Luis Borges hispaania keelde Oscar Wilde'i jutustuse “Õnnelik prints”. 1923. aastal avaldas ta esimese luulekogu “Fervor de Buenos Aires” ("Buenos Airese kuumus"). Ta oli kaasosanik ajakirja Prisma loomisel ja tegi kaastööd kirjandusajakirjale Sur ('lõuna'). 1938. aastal, pärast liiklusõnnetust, kirjutas ta niinimetatud uues stiilis esimese jutustuse "Pierre Menard, autor del Quijote". 1941. aastal kirjutatud "El jardín de senderos que se bifurcan" ("Hargnevate teede aed") oli raamatu ja labürindi kombinatsioon, millega Borges leiutas hüperteksti stiili.
Teosed.
Pseudoteatmeteosed.
Kõik eesti keelde tõlgitud Borgese novellid on koondatud kogusse "Fiktsioonid. Aleph" (2000). ISBN 9985-3-0430-6. Eesti keeles on ilmunud ka Borgese esseekogu "Valik esseid" (2000).
Koolau ahelik

Koolau ahelik (inglise "Koolau Range", havai "Ko‘olau") on mäestik Oahu saare kirderannikul.
Kulgeb loode-kagu sihis. Kirdenõlvad laskuvad järsult rannikumadalikule, edelanõlvad on lauged. 
Kõrgus kuni 960 meetrit.
Michał Korybut Wiśniowiecki

Michał Korybut Wiśniowiecki (31. mai 1640 Wiśniowiec tänapäeva Ukrainas – 10. november 1673 Lviv tänapäeva Ukrainas) oli Poola kuningriigi ja Leedu suurvürstiriigi ühendriigi Rzeczpospolita valitseja, kuningas ja Leedu suurvürst 19. septembrist 1669 kuni surmani 1673. aastal. 
Elukäik.
Michał Korybut Wiśniowiecki isa oli Poola väejuht Jeremi Michał Korybut Wiśniowiecki (1612–1651), kes oli tuntud oma eduka, kuid julma tegevuse poolest Bogdan Hmelnõtskõi ülestõusu ajal Ukraina aladel. Michał Wiśniowiecki ema oli Gryzelda Konstancja Zamoyska. Isa poolt oli Wiśniowiecki nii Rjuriku kui ka Gediminase järeltulija.
Rzeczpospolita kuningana.
Pärast seda, kui Jan II Waza Poola troonist loobus, valiti 19. juunil 1669 Poola kuningaks Wiśniowiecki. Ta krooniti 29. septembril 1669.
1670. aastal abiellus ta Saksa-Rooma keisri Ferdinand III tütre Eleonora Mariaga (1653–1697), kelle ema oli Ferdinandi kolmas abikaasa Eleonora Gonzaga. Sellest abielust Wiśniowieckil lapsi ei sündinud.
Wiśniowiecki kuulus Kuldvillaku ordusse ja Habsburgid toetasid teda Rzeczpospolita kuningana.
Sõda Osmanite riigiga.
Michał Korybut Wiśniowiecki ajal Rzeczpospolita allakäik jätkus, tema valitsusaeg oli lühike ja edutu. Türgi sultan Mehmet IV kuulutas Rzeczpospolitale sõja ja tungis 1672. aasta juunis umbes 100 000-mehelise armeega Poolasse. Hoolimata isa kuulsusest väejuhina polnud Wiśniowieckil edu Poola-Türgi 1672–1676 aastate sõjas Osmanite riigi vastu. 
Juba 18. oktoobril 1672 sõlmiti Buczaczi rahu, millega Osmanite riik sai endale Podoolia ja selle pealinna Kamenets-Podolski. Kasakate hetman Petro Dorošenko kuulutas end Kõrge Porta vasalliks. Siiski ei lõpetanud rahuleping sõjategevust, mis jätkus 1676. aastani.
Wiśniowiecki suri 33-aastaselt ja maeti 31. jaanuaril 1676 Waweli katedraali Krakówis.
Tema surma järel valiti Poola kuningaks Jan III Sobieski.
Jan III Sobieski

Jan III Sobieski (17. august 1629 Olesko – 17. juuni 1696 Wilanów) oli Poola kuningriigi ja Leedu suurvürstiriigi ühendriigi Rzeczpospolita valitseja, Poola kuningas ja Leedu suurvürst maist 1674 kuni surmani 1696. aastal. 
Ta oli hea armeejuht, kuid teistes riigijuhtimise valdkondades mitte nii edukas. Ta sai tuntuks kui "Euroopa päästja", kui ta tõrjus türklaste rünnaku Viinile ja kõrvaldas lõplikult Türgi ohu Kesk-Euroopale.
Jani kinnisidee oligi Türgi väljalöömine Ida-Euroopast. Selleks rakendas ta enamiku oma energiast, mistõttu riigisisene korratus üha kasvas.Aadlikud olid enamasti sõja vastu ja püüdsid kuningavõimu kärpida. Sobieskit võib pidada viimaseks tugevaks Poola kuningaks, ehkki tema edusammud olid ajutised või kasulikud pigem teistele, näiteks Austriale.
Poola kuninga tiitel ei olnud päritav, vaid valitav. Pärast Jani surma esitati kuninga kohale 18 kandidaati ja paljud välisriigid teatasid oma soosiku. Austria toetas Jani vanimat poega Jakub Ludwik Sobieskit, Prantsusmaa François Louis de Contid, kuninga lesk Marie Casimire Louise oma väimeest Maximilian II Emanueli. Kuningaks valiti Saksimaa kuurvürst Friedrich August I, keda pärast hakati kutsuma August II Tugevaks. See oli esimene kord Poola ajaloos, kus surnud kuninga järglaseks ei valitud tema poega, ehkki tal poegi oli, esimene kord, kus Poola kuningaks valiti sakslane, ja esimene kord, kus Poola kuningaks valiti protestant, ehkki August astus kohe katoliku usku.
Isiklikku.
Jan oli abielus Marie Casimire Louise de la Grange d'Arquieniga (1641–1716). Abielust sündis 14 last, kellest vanemaks kui viis aastat elas üksnes kolm poega ja üks tütar. Tänapäevani kestab tema sugu ainult tütre Teresa Kunegunda Sobieska kaudu. Teresal oli kümme last, kellest viis poega ja üks tütar said täiskasvanuks, kuid siiani kestab tema sugu üksnes poeg Karl VII kaudu.
Graham Greene

Graham Greene (2. oktoober 1904 – 3. aprill 1991) oli inglise kirjanduskriitik, romaani- ja näitekirjanik.
Kirjanik on korduvalt esitatud Nobeli kirjandusauhinda taotlema.
Graham Greene kannatas meeleheitehoogude käes (bipolaarne meeleoluhäire), mida tuli ravida psühhiaatriliselt.
Elulugu.
Tema vanemad Charles Henry ja Marion Raymond Greene pärinesid suurest mõjukast perekonnast, kuhu kuulus pankureid, ärimehi ja pruulikoja omanikke. Isa oli Berkhamstedi erakooli direktor. Vanemast vennast Raymondist sai väljapaistev füüsik ja mägironija, noorem vend Hugh sai BBC peadirektoriks (1960–1969).
1922. aastal astus Greene Suurbritannia Kommunistlikku Parteisse, kuid jäi sinna lühikeseks ajaks.
1926. aastal astus Greene katoliku usku, et abielluda Vivien Dayrell-Browninguga, kes oli samuti katoliiklusse pöördunud. Abielu sõlmiti 1927 ning sellest sündis kaks last, Lucy Caroline (1933) ja Francis (1936). 1948 asusid nad lahku elama, aga kuna lahutus oli neile kui katoliiklastele vastuvõetamatu, siis jäid nad ametlikult abiellu kuni Graham Greene'i surmani. Naine elas temast 12 aastat kauem, 99-aastaseks.
Aastatel 1926–1930 töötas Greene ajalehe Times kirjade osakonnas.
Teise maailmasõja ajal tegutses ta Briti luures. Selle koha otsis talle tema õde Elisabeth, kes juba varem Briti luures töötas. Greene'i ülemuseks ja sõbraks sai Kim Philby, kes hiljem osutus NSV Liidu välisluure spiooniks. Spioonitöö viis Greene'i paljudesse maailma vähetuntud paikadesse, mida ta edaspidi oma romaanides sageli kujutas. Tema esimene välisreis viis 1935 Libeeriasse. 1938 sõitis ta Mehhikosse ja uuris sealset katoliku kiriku varade sekulariseerimist. Teise Maailmasõja veetis ta Sierra Leones.
1940. aastal ilmus Greene'i esimene põnevusromaan "Vägi ja au", mille tegevus toimus Mehhikos. 1953 teatas Vatikani Püha Usu Doktriini Kongregatsioon, et see romaan kahjustab preestrite mainet, aga hiljem õnnestus Greene'il kui katoliiklasel kohtuda paavsti Paulus VI-ga ja paavst ütles, et kuigi tema romaani mõned osad võivad mõnda katoliiklast solvata, ei peaks Greene vastavat kriitikat liiga tõsiselt võtma.
Üks Greene'i tuntumaid teoseid on romaan "Meie mees Havannas", mis ilmus 1958. aastal ja Lennart Meri tõlkes juba 1961. aastal ka eesti keeles Loomingu Raamatukogus. See räägib mehest, kes raha teenimiseks võtab vastu töö spioonina ja fabritseerib terve spioonivõrgu, et ise tähtsamana paista ja selle spioonivõrgu ülalpidamiseks rohkem raha saada. Esialgu plaanis Greene selle romaani tegevuskohaks Eestit, aga romaani kirjutamise ajaks polnud Eesti enam maailmas aktuaalne teema, küll oli oluline Kuuba kriis ja sellepärast viis Greene sündmustiku Kuubale.
Aino Õige

Aino Õige (on kasutatud ka nimekuju Aino Somann-Õige, neiupõlvenimega Aino Sooman 29. juuni 1935 Abemäe talu, Varbola, Rapla rajoon – 17. juuli 2018 Tallinn) oli eesti botaanik ja looduse populariseerija. 
Lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonnas botaanika erialal diplomitööga "Andmeid kaasikute alustaimestikust ja ökoloogilistest tingimustest Eesti NSV-s".
Aastatel 1960–1964 oli ta Viidumäe looduskaitseala juhataja. Seejärel töötas Tallinnas Eesti NSV Noorte Naturalistide Keskmaja (hilisema nimega Noorte Loodusesõprade Keskmaja) metoodikuna, koostas pedagoogilisi looduskaitse juhendmaterjale ning juhendas sealsamas botaanikaringi.
Aino Õige oli abielus Sulev Õigega, peres oli kolm last. Aino Õige suri leukeemia tagajärjel.
Viited.
Organism

Organism (pärineb kr. k. ὀργανισμός – organismos, mis tuleneb sõnast ὄργανον – organon, "tööriist") ehk elusolend ehk elusorganism on elav terviklik rakuline süsteem. 
Rakkude arvu järgi liigitatakse organisme üherakulisteks ja hulkrakseteks. Organismid jagunevad taksonoomiliselt prokarüootideks ja eukarüootideks. Prokarüoodid liigitatakse omakorda bakteriteks ja arhebakteriteks ehk arhedeks. Eukarüoodid jagunevad protistideks, seenteks, taimedeks ja loomadeks.
Organismi struktuur ja elu organiseerituse tasemed.
Organismide ehituse algüksus on rakk. Raku arvu järgi eristatakse üherakulisi (1 rakk) ja hulkrakseid (2 rakku või rohkem) organisme. Alamad hulkraksed koosnevad väheeristunud rakkudest, kõrgematel organismidel eristuvad rakud kudedeks. Organismide funktsionaalse struktuuri moodustuvad üherakulistel organismidel organellid, hulkraksetel aga elundid ehk organid. Funktsionaalselt seotud elundid moodustavad elundkonna. Organismid rühmitatakse populatsioonideks ja kooslusteks.
Organismide atribuudid.
Organismide peamiste omaduste ehk atribuutide (mida Aristoteles on nimetanud entelehhiateks) hulka kuuluvad 
Organismide üldisteks talitluslikeks omadusteks on ka
Organismide klassifitseerimine.
Organismide tunnuste (atribuutide) uurimine, analüüsimine ja kirjeldamine kuulub süstemaatika (taksonoomia) valdkonda.
Organismide eluiga.
Organismide eluiga on riigiti ja liigiti väga erinev. Mõned loomad elavad ainult 1 päeva, mitokondrid 2 nädalat, kuid mõned taimed võivad elada tuhandeid aastaid.
Organismides sisalduvad keemilised ühendid.
Organismides on kõige enam anorgaanilisi aineid, sest põhiosa, umbes 80% rakkudest moodustab vesi. Enamiku organismide veesisaldus jääb vahemikku 70–95%.
Keemiliste ühendite keskmine sisaldus rakkudes:
Orgaanilistest ainetest on kõige rohkem rakkudes valke. ilmselt on peamine põhjus selles, et neil on rakus täita palju ülesandeid, neil on palju funktsioone. Valkude kõrval on enim esindatud lipiidid (rasvad, õlid ja vahad) ja sahhariidid (glükoos, tärklis, tselluloos). Need ühendid kuuluvad eri rakustruktuuride koostisse ja on organismi põhilised energiaallikad. Ehkki nukleiinhapete sisaldus on suhteliselt väike, on need vajalikud kõikidele rakkudele. DNA on pärilikkuse kandja. Seetõttu peetakse selle esinemist üheks elu tunnuseks. RNA molekulidel on oluline roll päriliku informatsiooni avaldumises.
Kami

Kami (jaapani keeles 神 'jumal') on jaapanlaste animistlikus usundis šintoismis püha või austatud nähtus, jumalik vägi. Kami võib olla ka mõni "Kojikis" või "Nihongis" mainitud jumalaist ja ka mõni ajalooline isik.
Hiljem on selle sõnaga hakatud tähistama igasuguseid jumalaid (kõrgemasse või paralleelsesse eluvormi kuuluvaid olendeid). Nende hulgas on ka vaimud ning aabrahamlike religioonide Jumal (sageli austava sufiksiga: "kami-sama". Sõnaga seonduvad karisma, kõikteadmine, ime ja muu, mis meenutab jumalikkust. Sellest sõnast on tuletatud näiteks sõna "kamikaze".
Kaks kõige populaarsemat teooriat sõna "kami" päritolu kohta seostavad selle sõnaga 鏡 "kagami" 'peegel' või sõnaga 上 "kami" 'ülemine; kõrgem', ent on ka teisi arvamusi. Jaapani keeleteadlane Susumu Ōno väitis, et "man'yōgana" märgil "mi" (tänapäeval ミ) oli kaks lugemisviisi. Niisiis ei ole sõna "kami" päritolu võimalik täpselt kindlaks teha.
Omikuji

Omikuji ehk o-mikuji (おみくじ) 'vaatamisloos' on paberitükkidele kirjutatud õnne- või õnnetusemärgid Jaapani šintoistlikes ja budistlikes pühamutes. 
Tavaliselt võetakse karbist, mida eelnevalt raputatakse, huupi üks paberitükk, lootes, et see näitab head õnne. "O-mikuji" kukub kokkurullitult välja väikesest pilust. Tänapäeval kasutatakse sageli mündipiluga masinaid. Paberitüki lahtirullimisel tuleb välja sellele kirjutatud saatusemärk, mis võib olla üks järgmistest: 
"O-mikuji" ennustab, kui suured šansid inimestel on tema lootuste täideminekuks hea paarilise leidmisel või üldse tervise, varanduse, elu ja muudes asjades. Kui ennustus on halb, siis on kombeks paberitükk tihedasti kokku voltida ning siduda see pühamus kasvava männi külge. Põhjenduseks tuuakse sõnade 松 ("matsu" 'mänd') ja 待つ ("matsu" 'ootama') kõlaline kokkulamgemine: halb õnn jääb männi juurde ootama ega hakka inimesele külge. Hea õnne korral tuleb paberitükk alles hoida. Kuigi tänapäeval on see komme rohkem laste mängu moodi, on "o-mikuji" olemas igas pühamus ning loositõmbamine on üks traditsioonilisi, kuigi vähem tähtsaid, pühamus käimisega seotud tegevusi.
Marwan Abado

Marwan Abado (مروان عبادو; sündis 1967 Beirutis) on palestiina päritolu laulja, helilooja ja uudimängija. 
Ta sündis Liibanonis palestiina põgenike lapsena. Aastal 1985 läks ta elama ja õppima vendade juurde Viini. Alates 1991. aastast on ta Austria kodanik. 
Isiklikku.
Ta on abielus Viola Rahebiga.
Bruno Mölder

Bruno Mölder (sündinud 18. märtsil 1975) on eesti filosoof. 
Ta on 2019. aastast Tartu Ülikooli vaimufilosoofia professor ja ühtlasi filosoofia ja semiootika instituudi juhataja. Aastail 2013–2015 oli ta filosoofiateaduskonna teadusprodekaan ning 2016–2025 filosoofia osakonna juhataja.
Haridus.
Ta on Tartu Analüütilise filosoofia seminari kauaaegne liige.
Ajakirjades Akadeemia ja Vikerkaar on avaldatud ka Bruno Möldri ilukirjanduslikke palu.
Ettevõtete loend

"Siin loetletakse ettevõtteid." On olemas ka Välismaa ettevõtete loend ja Eesti ettevõtete loend.
Käitis (keskkonnaõigus)

Käitis on saastuse kompleksse vältimise ja kontrollimise seaduse järgi paikne tehniline üksus, milles tootmine toimub keskkonnakompleksluba vajavas tegevusvaldkonnas ning tegevuskohas tootmisega otseselt liituvas ja tehnilist seost omavas muus tegevusvaldkonnas, mis võib mõjutada heite ja saastuse hulka.
Samas seaduses nimetatakse käitise valdajat või selle kasutajat käitajaks.
Capoeira

Capoeira oli algselt Brasiilia neegerorjade võitluskunst, mis hakkas arenema 18. sajandi lõpus, 19. sajandi algul Kirde-Brasiilias ja Rio de Janeiros. Sel ajal oli see rudimentaarne kahevõitlus, milles osalejad demonstreerisid oma jõudu päid pidi kokku joostes. 
Ajapikku muude aafrika mõjutustega mängude/tantsude lisandudes arenesid selle tänapäevasemad jooned. 1930. aastail lisas Mestre Bimba (Manoel dos Reis Machado) sellele liigutusi batuquest ja idamaa võitluskunstidest, formeerides seega stiili Luta Regional Bahiana ehk Capoeira Regionali. Veidi hiljem akademiseeris oma teadmised Vincente Ferreira Pastinha ehk Mestre Pastinha, jäädvustades nii Centro Esportivo de Capoeira Angola ehk Capoeira Angola, mida peetakse kõige originaalilähedasemaks stiiliks.
"Capoeira"'t iseloomustavad väledad keerukad liigutused, mida sooritatakse maas, hüppelt või kätel, pea alaspidi. Suur tähtsus on tehnikal ja tegevus toimub alati muusika saatel. 
Sõna "capoeira" kõige paikapidavam tähendus on 'puude põletamise või raiumise teel puhastatud metsa- või džungliala', kus linnas orjuses töötavad neegrid vabal ajal oma võitlusstiili harrastasid.
On kaks traditsioonilist "capoeira" stiili. "Capoeira Angola" stiilile on iseloomulik enamasti madal mäng erilise rõhuasetusega "capoeira" rituaalidele, rütmile ja traditsioonile. Stiilile "Capoeira Regional" on iseloomulik akrobaatiline mäng ning põhirõhk on energilistel löökidel ja kiirusel. Mõlemas stiilis kasutatakse petteliigutusi ja löökide eest põiklemist. Kasutatakse vaid pea- ja jalalööke. 
Breiktantsul, mis tekkis 1970. aastatel, on palju sarnaseid liigutusi. Seetõttu arvavad paljud, et ta pärinebki "capoeira"'st. Tol ajal rändas New Yorki palju brasiillasi, kes tänaval "capoeira"'t harrastasid.
Katri Aaslav-Tepandi

Katri Aaslav-Tepandi (2004. aastani Katri Kaasik-Aaslav; sündinud 4. augustil 1965 Tallinnas) on eesti teatrilavastaja ja luterlik vaimulik.
Isiklikku.
Katri Aaslav-Tepandi abiellus 2004. aastal laulja ja näitleja Tõnu Tepandiga. Tema vanavanatädi oli eesti üks esimesi naisnäitlejaid Amalie Konsa.
9. sajand

9. sajand ehk IX sajand pKr ehk m.a.j on kristliku ajaarvamise üheksas sajand, mis algas 1. jaanuaril 801 ja lõppes 31. detsembril 900.
Kümnendid ja aastad.
800. aastad: (800), 801, 802, 803, 804, 805, 806, 807, 808, 809
810. aastad: 810, 811, 812, 813, 814, 815, 816, 817, 818, 819
820. aastad: 820, 821, 822, 823, 824, 825, 826, 827, 828, 829
830. aastad: 830, 831, 832, 833, 834, 835, 836, 837, 838, 839
840. aastad: 840, 841, 842, 843, 844, 845, 846, 847, 848, 849
850. aastad: 850, 851, 852, 853, 854, 855, 856, 857, 858, 859
860. aastad: 860, 861, 862, 863, 864, 865, 866, 867, 868, 869
870. aastad: 870, 871, 872, 873, 874, 875, 876, 877, 878, 879
880. aastad: 880, 881, 882, 883, 884, 885, 886, 887, 888, 889
890. aastad: 890, 891, 892, 893, 894, 895, 896, 897, 898, 899
900
8. sajand

8. sajand ehk VIII sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kaheksas sajand, mis algas 1. jaanuaril 701 ja lõppes 31. detsembril 800. Keskaja seda osa nimetatakse varakeskajaks.
Kümnendid ja aastad.
700. aastad: (700), 701, 702, 703, 704, 705, 706, 707, 708, 709
710. aastad: 710, 711, 712, 713, 714, 715, 716, 717, 718, 719
720. aastad: 720, 721, 722, 723, 724, 725, 726, 727, 728, 729
730. aastad: 730, 731, 732, 733, 734, 735, 736, 737, 738, 739
740. aastad: 740, 741, 742, 743, 744, 745, 746, 747, 748, 749
750. aastad: 750, 751, 752, 753, 754, 755, 756, 757, 758, 759
760. aastad: 760, 761, 762, 763, 764, 765, 766, 767, 768, 769
770. aastad: 770, 771, 772, 773, 774, 775, 776, 777, 778, 779
780. aastad: 780, 781, 782, 783, 784, 785, 786, 787, 788, 789
790. aastad: 790, 791, 792, 793, 794, 795, 796, 797, 798, 799
800
4. sajand

 
4. sajand ehk IV sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise neljas sajand, mis algas 1. jaanuaril 301 ja lõppes 31. detsembril 400.
Kümnendid ja aastad.
300. aastad: 301, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309
310. aastad: 310, 311, 312, 313, 314, 315, 316, 317, 318, 319
320. aastad: 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329
330. aastad: 330, 331, 332, 333, 334, 335, 336, 337, 338, 339
340. aastad: 340, 341, 342, 343, 344, 345, 346, 347, 348, 349
350. aastad: 350, 351, 352, 353, 354, 355, 356, 357, 358, 359
360. aastad: 360, 361, 362, 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369
370. aastad: 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379
380. aastad: 380, 381, 382, 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389
390. aastad: 390, 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399
400
Paul Sepp

Paul Sepp (28. oktoober 1885 Orava vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 18. veebruar 1943 Tallinn) oli eesti lavastaja ja teatripedagoog. 
Ta õppis aastani 1899 Pihkvas linnakoolis ja 1906–1907 Peterburis J. Jurjevi erateatrikoolis.
Töötas Venemaal näitlejana, kuid viibides 1908–1910 sõjaväeteenistuses, kaotas hääle ning pühendus seejärel näitejuhitööle. 
Draamastuudio teatrikool.
Paul Sepp rajas 1920. aastal koos kirjastaja Peter Leokesega Tallinnas omanimelise erateatristuudio (aastast 1921 Draamastuudio teatrikool ja tegutses vaheaegadega selle juures kuni 1933. aastani, mil kool majanduslike raskuste tõttu suleti.
Muu tegevus.
Ta juhtis 1932–1940 oma erateatristuudiot ja oli 1938–1941 Tallinna Konservatooriumi Riiklikus Lavakunstikoolis õppejõud.
Töötas lavastajana 1920–1924 Draamateatris ja 1929–1936 Draamastuudio Teatris, 1925 Vanemuises, 1925–1929 Estonias ja 1927–1928 ühtlasi Rändteatris.
1924 viibis õppereisil Saksamaal.
Filmograafia.
Paul Sepp on kahe filmi režissöör: mängufilm "Armastuse pisielukas" (1921) ja dokumentaalfilm "Eesti Raamat. Pildistusi eesti kirjanduse neljasaja-aastaselt arenguteelt" (1935, Eesti Kultuurfilm).
5. sajand

5. sajand ehk V sajand pKr ehk m.a.j on kristliku ajaarvamise viies sajand, mis algas 1. jaanuaril 401 ja lõppes 31. detsembril 500.
Kümnendid ja aastad.
400. aastad: 401, 402, 403, 404, 405, 406, 407, 408, 409
410. aastad: 410, 411, 412, 413, 414, 415, 416, 417, 418, 419
420. aastad: 420, 421, 422, 423, 424, 425, 426, 427, 428, 429
430. aastad: 430, 431, 432, 433, 434, 435, 436, 437, 438, 439
440. aastad: 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447, 448, 449
450. aastad: 450, 451, 452, 453, 454, 455, 456, 457, 458, 459
460. aastad: 460, 461, 462, 463, 464, 465, 466, 467, 468, 469
470. aastad: 470, 471, 472, 473, 474, 475, 476, 477, 478, 479
480. aastad: 480, 481, 482, 483, 484, 485, 486, 487, 488, 489
490. aastad: 490, 491, 492, 493, 494, 495, 496, 497, 498, 499
500
6. sajand

 
6. sajand ehk VI sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kuues sajand, mis algas 1. jaanuaril 501 ja lõppes 31. detsembril 600.
Sellesse sajandisse jäi 535.–536. aasta kliimakatastroof, mis on teadaolevalt viimase 2000 aasta kõige rängem ja pikema järelmõjuga lühiajaline ilmastikumuutus.
Kümnendid ja aastad.
500. aastad: (500) 501, 502, 503, 504, 505, 506, 507, 508, 509
510. aastad: 510, 511, 512, 513, 514, 515, 516, 517, 518, 519
520. aastad: 520, 521, 522, 523, 524, 525, 526, 527, 528, 529
530. aastad: 530, 531, 532, 533, 534, 535, 536, 537, 538, 539
540. aastad: 540, 541, 542, 543, 544, 545, 546, 547, 548, 549
550. aastad: 550, 551, 552, 553, 554, 555, 556, 557, 558, 559
560. aastad: 560, 561, 562, 563, 564, 565, 566, 567, 568, 569
570. aastad: 570, 571, 572, 573, 574, 575, 576, 577, 578, 579
580. aastad: 580, 581, 582, 583, 584, 585, 586, 587, 588, 589
590. aastad: 590, 591, 592, 593, 594, 595, 596, 597, 598, 599
600
7. sajand

7. sajand ehk VII sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise seitsmes sajand, mis algas 1. jaanuaril 601 ja lõppes 31. detsembril 700.
Kümnendid ja aastad.
600. aastad: 601, 602, 603, 604, 605, 606, 607, 608, 609
610. aastad: 610, 611, 612, 613, 614, 615, 616, 617, 618, 619
620. aastad: 620, 621, 622, 623, 624, 625, 626, 627, 628, 629
630. aastad: 630, 631, 632, 633, 634, 635, 636, 637, 638, 639
640. aastad: 640, 641, 642, 643, 644, 645, 646, 647, 648, 649
650. aastad: 650, 651, 652, 653, 654, 655, 656, 657, 658, 659
660. aastad: 660, 661, 662, 663, 664, 665, 666, 667, 668, 669
670. aastad: 670, 671, 672, 673, 674, 675, 676, 677, 678, 679
680. aastad: 680, 681, 682, 683, 684, 685, 686, 687, 688, 689
690. aastad: 690, 691, 692, 693, 694, 695, 696, 697, 698, 699
700
1430

1430. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad - 1430. aastad - 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 
Aastad: 1425 1426 1427 1428 1429 - 1430 - 1431 1432 1433 1434 1435
1443

1443. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 
Aastad: 1438 1439 1440 1441 1442 - 1443 - 1444 1445 1446 1447 1448
1445

1445. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 
Aastad: 1440 1441 1442 1443 1444 - 1445 - 1446 1447 1448 1449 1450
1446

1446. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 
Aastad: 1441 1442 1443 1444 1445 - 1446 - 1447 1448 1449 1450 1451
1447

1447. aasta (MCDXLVII) oli 15. sajandi 47. aasta.
1448

1448. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 
Aastad: 1443 1444 1445 1446 1447 - 1448 - 1449 1450 1451 1452 1453
1450

1450. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1445 1446 1447 1448 1449 - 1450 - 1451 1452 1453 1454 1455
1451

1451. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1446 1447 1448 1449 1450 - 1451 - 1452 1453 1454 1455 1456
1452

1452. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1447 1448 1449 1450 1451 - 1452 - 1453 1454 1455 1456 1457
1453

1453. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1448 1449 1450 1451 1452 - 1453 - 1454 1455 1456 1457 1458
1454

1454. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1449 1450 1451 1452 1453 - 1454 - 1455 1456 1457 1458 1459
1455

1455. aasta (MCDLV) oli 15. sajandi 55. aasta.
1456

1456. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1451 1452 1453 1454 1455 - 1456 - 1457 1458 1459 1460 1461
1457

1457. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1452 1453 1454 1455 1456 - 1457 - 1458 1459 1460 1461 1462
1458

1458. aasta (MCDLVIII) oli 15. sajandi 58. aasta.
1459

1459. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 
Aastad: 1454 1455 1456 1457 1458 - 1459 - 1460 1461 1462 1463 1464
1460

1460. aasta (MCDLX) oli 15. sajandi 60. aasta.
1461

1461. aasta (MCDLXI) oli 15. sajandi 61. aasta.
1462

1462. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1457 1458 1459 1460 1461 - 1462 - 1463 1464 1465 1466 1467
1463

1463. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1458 1459 1460 1461 1462 - 1463 - 1464 1465 1466 1467 1468
1464

1464. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1459 1460 1461 1462 1463 - 1464 - 1465 1466 1467 1468 1469
1465

1465. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1460 1461 1462 1463 1464 - 1465 - 1466 1467 1468 1469 1470
1466

1466. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1461 1462 1463 1464 1465 - 1466 - 1467 1468 1469 1470 1471
1467

1467. aasta (MCDLXVII) oli 15. sajandi 67. aasta.
1468

1468. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 
Aastad: 1463 1464 1465 1466 1467 - 1468 - 1469 1470 1471 1472 1473
1492

1492. aasta (MCDXCII) oli 15. sajandi 92. aasta.
1493

1493. aasta (MCDXCIII) oli 15. sajandi 93. aasta.
1494

1494. aasta (MCDXCIV) oli 15. sajandi 94. aasta.
1495

1495. aasta (MCDXCV) oli 15. sajandi 95. aasta.
1496

1496. aasta (MCDXCVI) oli 15. sajandi 96. aasta.
1497

1497. aasta (MCDXCVII) oli 15. sajandi 97. aasta.
1498

1498. aasta (MCDXCVIII) oli 15. sajandi 98. aasta.
1499

1499. aasta (MCDXCIX) oli 15. sajandi 99. aasta.
1500

1500. aasta (MD) oli 15. sajandi 100. aasta.
1501

1501. aasta (MDI) oli 16. sajandi 1. aasta.
1502

1502. aasta (MDII) oli 16. sajandi 2. aasta.
Maximiliano (Mehhiko keiser)

Maximiliano (hispaania Fernando Maximiliano José María de Habsburgo-Lorena; saksa Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg; 6. juuli 1832 Schönbrunni loss, Viin – 19. juuni 1867 Cerro de las Campanas, Santiago de Querétaro, Mehhiko) oli Mehhiko keiser aastatel 1864–1867.
Ferdinand Maximilian Josephi noorus.
Hilisem Mehhiko keiser Maximiliano sündis Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburgina Austrias keisri Franz Josephi ja ertshertsogi Karl Ludwigi vennana. Ta oli 1850. aastatel Austria mereväe juht ja moderniseerija ning 1857–1859 Austria Itaalia-valduste asevalitseja. Teda peeti suhteliselt liberaalseks.
Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg lasi ta end aga meelitada Prantsuse keisri Napoleon III Mehhiko-avantüüri, mistõttu pidi loobuma troonipärimisõigusest Austrias. Tema vanem vend ja enamus ülejäänud perekonnast olid selle vastu, kuid Franz Josephi varjust iga hinna eest välja paista üritav andekas Maximilian sellest ei hoolinud. Maximilian läks koos Prantsuse vägedega Mehhikosse, kus ta keisriks kuulutati.
Maximiliano Mehhiko keisrina.
Paari aasta pärast kukkus Napoleoni üritus seal läbi ning Maximilian jäi saatuse hooleks. Veebruaris 1867 said ta viimased väed Mehhiko vägedelt lüüa; ta võeti kinni ja paigutati Santiago de Querétaros vanglasse. Pärast ebaõnnestunud põgenemiskatset 11. mail mõisteti ta surma ja hukati. Hulk euroopa kultuuri- ja poliitikategelasi, sealhulgas Victor Hugo ja Giuseppe Garibaldi, palusid Mehhiko uue valitsuse juhilt Benito Juárezelt Maximilianile armu, kuid Juárez käskis Maximiliani hukata selle märgiks, et mehhiklased suhtuvad interventidesse halvasti. Temaga koos hukati ka kindralid Miguel Miramón ja Tomás Mejía Camacho.
Ta surnukeha viidi hiljem Austriasse ja ta on maetud Viini kaputsiinide kiriku keiserlikku krüpti. Ta hukkamispaika on püstitatud mälestuskabel.
Isiklikku.
Maximilian abiellus Belgia printsessi Marie Charlotte Amélie Augustine Victoire Clémentine Léopoldine Saxi-Coburg-Gothaga, keda hüüti Carlotaks. Neil ei olnud lihaseid lapsi, kuid nad lapsendasid Mehhiko eelmise keisri Agustín I pojapojad Agustín de Iturbide y Greeni ja Salvador de Iturbide y de Marzáni. 1866. aastal varises Carlota psüühiliselt kokku ja seda on nimetatud ka vaimuhaiguseks. Samal aastal sõitis ta Euroopasse poliitilist ja sõjalist toetust otsima; neid ta ei saanud, ent jäi ellu. Ka tema lapsed jäid ellu.
Thrash metal

Thrash metal (ekslikult ka "trash metal") on muusikastiil, "heavy metal"'i alaliik.
Üks esimesi "thrash metal"'i bände on Metallica, ehkki juba 1970. aastate keskel ilmusid hevibändide loomingusse "thrash"'i elemendid. Žanrile teedrajavaks albumiks peetakse Metallica 1983. aastal ilmunud plaati "Kill 'Em All". Samal aastal alustas tegevust ka teine USA "thrash"'i nn suurde nelikusse (Big 4 of Thrash) kuuluv bänd Slayer; samasse bändide gruppi kuuluvad veel Megadeth ja Anthrax. Sarnasel viisil tõsteti 80ndail esile ka neli Saksa edukaimat "thrash metal"'i bändi Kreator, Sodom, Destruction ja Tankard, kes moodustavad nn teutooni "thrash"'i suure neliku (Big 4 of Teutonic Thrash).
Klassikaline metal

Klassikaline metal on muusikastiil, heavy metali alaliik. Seda iseloomustavad kiire bass ja rifid, mis on pigem meloodilised, pikad kitarrisoolod, kõrge lauluhääl ning hümnilikud refräänid.
Klassikalise metali kõrgperiood oli 1980. aastate keskpaiga alguses.
Klassikalist metalit on loonud näiteks bändid Black Sabbath, AC/DC, Dio, Iron Maiden ja Judas Priest. Põhistiil on üpris klassikalise rock'n'rolli sarnane või otseselt sellest välja kasvanud. Klassikaliste metal-bändide alla võib panna ka näiteks Deep Purple'i, Uriah Heepi ja Led Zeppelini, ehkki neid võib ehk pigem lugeda vaheastmeks rock'n'rolli ja metali vahel.
Julianus (keiser)

Julianus Apostata [keisrinimi Dominus Noster Flavius Claudius "Iulianus" Nobilissimus Caesar (355–361) ja Dominus Noster Flavius Claudius "Iulianus Augustus" (361–363)] (ka Julianus Usutaganeja; sünninimi Flavius Claudius Julianus; 332 Konstantinoopol – 26. juuni 363 Ktesiphoni lähedal) oli Rooma keiser aastast 361 kuni surmani.
Ta oli üks esimesi Vana-Rooma keisreid, kes oli saanud range kristliku kasvatuse, ja viimane, kes püüdis riiki valitseda antiigi tavade järgi. Sellest sai ta hüüdnime Apostata (kreeka keeles 'taganeja'). Ka on teda nagu Marcus Aureliustki nimetatud filosoofiks keisritroonil.
Ta oli ka edukas väejuht, kuid innustatuna Aleksander Suure tegudest alustas aastal 363 sõda Pärsia vastu, lükkas tagasi soodsa rahupakkumise ja jätkas sõda, kuid ei suutnud vallutada Pärsia pealinna Ktesiphoni. Ta hukkus ratsaväepiigi torkest. Võimalik, et Julianuse reetis mõni kristlasest sõdur. Legendi järgi hüüdis ta enne oma surma: ""Vicisti, Galilaee"!" ('Võitsid, galilealane!' Julianus kutsus oma keelepruugis kristlasi galilealasteks.) Keskaegsetes allikates on väidetud, et tegemist oli taevaste jõudude sekkumisega.
Aki Kaurismäki

Aki Olavi Kaurismäki (sündinud 4. aprillil 1957 Orimattilas) on soome filmilavastaja.
Ka tema vanem vend Mika Kaurismäki on filmilavastaja.
Osutus

Osutus (inglise keeles "reference") on analüütilises keelefilosoofias see, mille kohta nimi (nimisõna, nimisõnafraas, asesõna või muu osutav väljend) käib (millele ta osutab, millele ta viitab, mida ta tähistab, denoteerib).
Keeleteaduses (semantikas) nimetatakse osutust tavaliselt referendiks või denotaadiks, semiootikas (Charles Sanders Peirce'i eeskujul) ka objektiks. 
Eestikeelse termini "osutus" võttis trükis kasutusele Jaan Kangilaski, tõlkides sõna "Bedeutung" Gottlob Frege artiklis "Über Sinn und Bedeutung" ("Tähendusest ja osutusest"). Termin oli välja pakutud Tartus aastast 1991 Madis Kõivu juhtimisel koos käinud Analüütilise filosoofia seminaris.
Jõõpre

Jõõpre on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 457 elanikku.
Külas asuvad Jõõpre koolimaja ja Jõõpre kirik, lasteaed (valminud 2013), surnuaed, vanadekodu, Jõõpre rahvamaja, pood, autoremondilukksepp, laudad, korterelamud, eraelamud, taarapunkt, ning bussijaam.
Jüri Sillart

Jüri Sillart (29. mai 1943 Tallinn – 10. september 2011) oli eesti filmilavastaja ja -operaator.
Tema eestvõtmisel loodi Tallinna Ülikooli juurde filmi- ja video õppetool ning tema algatusel lõi Tallinna Ülikooli senat 28. märtsil 2005 ülikooli algse filmikursuse ja Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eesti kolledži meediaõppe liitmisel Balti Filmi- ja meediakolledži. Ta oli Balti Filmi- ja Meediakooli mängufilmirežii õppetooli esimene juhataja. Algselt katseks loodud ja Jüri Sillarti juhendatud filmi- ja video õppetooli legendaarses teises lennus (filmi- ja videokursus aastatel 2002–2005) õppis mitmeid hiljem tuntuks saanud filmitegijaid ja kirjanikke: Tanel Toom, Anu Aun, Jaanis Valk, Rasmus Merivoo, Kristin Kalamees, Margus Paju, Priit Pääsuke, Margus Müür, Meelis Veeremets, Moonika Siimets, Kaupo Kruusiauk, Margo Siimon jt. 
Isiklikku.
Tema isa Aleksander Sillart (1906–1993) oli sidetehnika insener.
Arvo Iho

Arvo Iho (sündinud 21. juunil 1949 Rakveres) on eesti filmilavastaja ja -operaator.
Kasahhi kirjandus

Kasahhi kirjandus on kasahhi keeles kirjutatud kirjandus.
Abai

Abaj (varem eesti keeles "Abai") oli kasahhi kirjanik.
Abaí on asula Paraguays Caazapá departemangus, Abaí ringkonna halduskeskus.
Sinine Niilus ehk Abbai ehk Abai on jõgi Aafrikas.
Algirdas

Algirdas (valgevene nimekuju Alhierd (Альгерд); vanavalgevene kroonikates Olgierd (umbes 1296 – mai lõpp 1377) oli Leedu suurvürst aastatel 1345–1377.
Algirdas oli tõenäoliselt viimane paganlik valitseja Euroopas, kuigi ta ise oli õigeusklik, jäi Leedu kuni 1387. aastani veel paganlikuks. Teda peetakse sageli Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi kõigi aegade kõige võimsamaks valitsejaks.
Elulugu.
Algirdas oli üks Leedu suurvürst Gediminase seitsmest pojast. Abieluga Viciebski vürsti tütre Mariaga, omandas ta viimase Viciebski vürsti surma järel 1320. aastal Viciebski vürstiriigi. Enne surma 1341 jagas Gediminas oma valdused poegade vahel, jättes noorimale pojale Jaunutisele pealinna Vilniuse ja nominaalse esimuse. Koos oma venna Žemaitija Kęstutisega ajas Algirdas 1345 vähevõimeka Jaunutise Vilniusest välja ning kuulutas end suurvürstiks.
Algirdas valitses tegelikult oma venna Kęstutisega, Algirdas jagas oma valdused Kęstutisega niimoodi ära, et Algirdast mainitakse üksnes idaslaavi allikates (slaavipärase nimekujuga Olgierd), lääne kroonikates aga on juttu ainult tema vennast. Kęstutis valitses riigi lääneosas ja võitles Saksa Ordu vastu, korraldas 1345 sõjakäigu Vana-Liivimaale.
Algirdas aga sõdis lõunas sõdis edukalt tatarlastega, ta liidendas ka eduka Siniste Vete lahingu järel (1362) suurvürstiriigiga Tšernigov-Severskimaa, Volõõnia, Podoolia ja Kiievimaa, luues Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi impeeriumi, mis ulatus Läänemerest Musta mereni ja 50 miili kaugusele Moskvast ning oli üks Euroopa suuremaid riike. Valduste laienemise järel Dnepri ülem- ja keskjooksul asuvate alade üle moodustus järgnevaks 200 aastaks piir Leedu ja hilisema Poola-Leedu riigi ning Kuldhordi ja hilisema Krimmi khaaniriigi vahel. Tema võidud on pandud tema erakordse poliitilise tarkuse arvele, mille üheks avalduseks on ilmselt ka võimu jagamine venna Kęstutisega, kes osutus samuti võimekaks riigimeheks.
Püüdes takistada Moskva vürstiriigi tugevnemist, toetas ta Tveri vürste ja korraldas kolm sõjakäiku Moskva vastu (1368, 1370, 1372). Aastal 1370 sai ta Saksa ordult lüüa.
Algirdas maeti paganliku kombe kohaselt tänapäeva Jauniūnai valla aladel.
Isiklikku ja järglased.
Leedu suurvürstid kasutasid vastavalt poliitilisest vajadusest, vajaliku usutunnistuse järgset ristimist ning seejärel kasutasid ka vastavaid (ristimisjärgseid) nimesid (paganlik + õigeusu + katoliku). Lisaks erinevatele ristinimedele on nende nimekujud erinevad riigiti (Leedu, Poola, Valgevene või Vene ajalookirjanduses).
Vitebski Mariaga:
Tveri Julianaga:
Ago Ruus

Ago Ruus (sündinud 4. augustil 1949 Vastseliinas) on eesti filmioperaator.
Jüri Garšnek

Jüri Garšnek (15. veebruar 1939 Petserimaa – 9. oktoober 1980) oli eesti filmioperaator.
Haridus.
Lõpetas 1962. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafiainstituudi filmioperaatoriteaduskonna.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli modell ja näitleja Mare Garšnek.
Valeri Blinov

Valeri Blinov (sündinud 12. augustil 1947) on eesti filmioperaator.
Mihhail Dorovatovski

Mihhail Dorovatovski (vene Михаил Иванович Дороватовский; 27. september 1925 Leningrad – 3. november 1995 Tallinn) oli Eesti filmioperaator.
Rein Kotov

Rein Kotov (sündinud 17. veebruaril 1965 Raasikul) on eesti filmioperaator ja filmimonteerija.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1991. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi operaatori erialal.
Mait Mäekivi

Mait Mäekivi (sündinud 8. jaanuaril 1959) on eesti filmioperaator.
Arko Okk

Arko Okk (sündinud 25. detsembril 1967 Tallinnas) on eesti filmilavastaja ja filmioperaator. 
Ta lõpetas 1986. aastal Tallinna 44. Keskkooli. Aastatel 1987–1989 oli ta Taškendis ajateenistuses Nõukogude armees. Ta lõpetas 1994. aastal Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Instituudi Moskvas (VGIK). 
Ta kuulub aastast 2018 Erakonda Eesti 200. Novembris 2023 teatas ta, et kandideerib Margus Tsahkna vastu erakonna esimeheks.
Harry Rehe

Harry Rehe (26. detsember 1930 Pärnu – 3. veebruar 2013) oli eesti filmioperaator.