tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2008. aasta Brasiilia grand prix

2008. aasta Brasiilia "grand prix" (ametlikult Formula 1 Grande Prêmio do Brasil 2008) oli Vormel 1 sõit 2. novembril 2008 Autódromo José Carlos Pacel Interlagoses São Paulos Brasiilias. See oli 2008. aasta Vormel 1 hooaja 18. ja viimane etapp. Sõidu võitis Ferrari piloot Felipe Massa ja see jäi tema 11-st "grand prix" võidust viimaseks. Renault' piloot Fernando Alonso tuli teiseks, kolmandaks jäi Massa tiimikaaslane Kimi Räikkönen.
Massa alustas sõitu Toyota sõitja Jarno Trulli kõrval. Räikkönen oli koos McLareni piloodi Lewis Hamiltoniga kolmas. Enne sõidu algust sadas vihma ning starti tuli edasi lükata. Kui rada kuivas, saavutas Massa paarisekundilise edu. Sõidu lõpus hakkas uuesti vihma sadama, kuid Massa ei kaotanud enda liidripositsiooni. Neljandana jõudis finišisse Toro Rosso piloot Sebastian Vettel. Hamilton läks sõidu lõpus mööda Toyota Timo Glockist ning kogus seega piisavalt punkte, et tulla maailmameistriks.
Hamilton pälvis meistriks tulemisega paljude asjatundjate, sealhulgas Damon Hilli ja Michael Schumacheri kiituse. Ametlikud õnnesoovid edastasid ka Suurbritannia kuninganna Elizabeth II ja peaminister Gordon Brown. Massa võidu ja Räikköneni kolmanda koha tõttu võitis Vormel 1 konstruktorite karika Ferrari. See GP jäi 13-kordse GP-võitja David Coulthardi viimaseks; ta osales kokku 246 sõidus.
Admont

Admont on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. See on ajalooliselt kõige tähelepanuväärsem 1074. aastal asutatud Admonti kloostri poolest.
Admont asub Gesäuse rahvuspargi alal. Vald asub Ennstali Alpide keskosas Ennsi jõe orus.
Aigen im Ennstal

Aigen im Ennstal on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.
Alates 1990. aastate keskpaigast tähistavad Aigen im Ennstali inimesed suurt puhastust. Igal 19. veebruaril taasloovad külaelanikud sissetungiva Hollandi abiväe tagaajamise, kasutades riidekappide metallist riputussiine ja raputades teraviljakaste.
Seal oli üks Ameerika-Briti sõjafilmi "Millal kotkas julgeb riskida" ("Where Eagles Dare"; 1968) võttekohti.
Aigen im Ennstal asub Steiermargi Ennsi orus Ennsist lõuna pool, ligikaudu 10 km Liezenist edelas.
Klaverimuuseum

Eesti Rahvuslik Klaverimuuseum on 2005. asutatud sihtasutus. Püsiekspositsiooniga klaverimuuseumi mõtte algataja ja elluviija oli helilooja, muusikapedagoog ja muusikateadlane Alo Põldmäe. Klaverimuuseum sai pillide hoidmiseks ruumid Helme mõisas. Püsiekspositsiooniks sai klaverimuuseum ruumid osaliselt restaureeritud Holdre mõisahoones. Püsiekspositsioon avati 20. juulil 2022. Püsiekspositsioonil on muuseumi sadakonnast eksponaadist eksponeeritud 28 Eesti pillimeistrite ja eesti teadusele ning kultuurile oluliste inimeste mujal valminud pilli.
Eesti klaverimeistrite pillidest on eksponaatide hulgas Uno Naissoole ja Tõnu Naissoole kuulunud Ernst Hiisi 1930. aastail valminud klaver ning Ivo Linnale kuulunud harmoonium ja mitu tahvelklaverit.
Eksponaatide hulgas on ka Tartu ülikooli rektori Johan Kõpu Beckeri ja Tartu ülikooli professori Harald Kerese Bechsteini klaver.
Klaverimuuseumi filiaalis Luunjas on eksponeeritud 14 instrumenti.
Kombineeritud maloon- ja metüülmaloon-atsiduuria

Kombineeritud maloon- ja metüülmaloon-atsiduuria (inglise keeles: "Combined malonic and methylmalonic aciduria", CMAMMA), mida nimetatakse ka kombineeritud maloon- ja metüülmaloon-atsideemiaks, mis on pärilik ainevahetushaigus, mida iseloomustab kõrgendatud maloonhappe ja metüülmaloonhappe tase. Metüülmaloonhappe tase ületab siiski maloonhappe taseme. CMAMMA ei ole mitte ainult orgaanilise happeuuria, vaid ka mitokondriaalse rasvhappe sünteesi (mtFASII) defekt. Mõned teadlased on oletanud, et CMAMMA võib olla üks kõige levinumaid metüülmaloon-atsideemia vorme ja võib-olla ka üks levinumaid kaasasündinud ainevahetushäireid. Kuna seda diagnoositakse harva, jääb see enamasti avastamata.
Sümptomid ja tunnused.
CMAMMA kliinilised fenotüübid on väga heterogeensed ja ulatuvad asümptomaatilistest, kergetest kuni raskete sümptomiteni. Selle aluseks olev patofüsioloogia ei ole veel arusaadav. Kirjanduses on teatatud järgmistest sümptomitest:
Kui esimesed sümptomid ilmnevad lapsepõlves, on need pigem vahepealsed ainevahetushäired, samas kui täiskasvanutel on need tavaliselt neuroloogilised sümptomid.
Põhjused.
CMAMMA-d võib põhjuse järgi jagada kaheks eraldi pärilikuks häireks: üks neist on mitokondriaalse ensüümi atsüül-CoA-süntaasiperekonna 3. liikme puudulikkus, mida kodeerib geen ACSF3 (OMIM#614265); teine häire on malonüül-CoA dekarboksülaasi puudulikkus, mida kodeerib geen MLYCD (OMIM#248360).
Diagnoos.
Laiaulatuslike kliiniliste sümptomite ja vastsündinute sõeluuringuprogrammidest märkamatuks jäämise tõttu peetakse CMAMMA-d alatunnustatud seisundiks.
Vastsündinute skriiningprogrammid.
Kuna ACSF3-st tingitud CMAMMA ei põhjusta metüülmalonüül-CoA, malonüül-CoA või propionüül-CoA kuhjumist, samuti ei ole näha kõrvalekaldeid atsüülkarnitiini profiilis, ei avastata CMAMMA-d standardsete verepõhiste vastsündinute sõeluuringuprogrammidega.
Erijuhtumiks on Quebeci provints, kus lisaks vereanalüüsile skriinitakse 21. päeval pärast sündi ka uriini, Quebeci Vastsündinute Vere- ja Uriiniseireprogrammiga. See muudab Quebeci provintsi CMAMMA uuringute jaoks huvitavaks, sest see esindab ainukest patsiendigruppi maailmas, mille puhul ei esine valikuerapooletust.
Maloonhappe ja metüülmaloonhappe suhe.
Maloonhappe ja metüülmaloonhappe suhte arvutamisega plasmas saab CMAMMA-d selgelt eristada klassikalisest metüülmaloon-atsideemiast. See kehtib nii B12-vitamiinile reageerijate kui ka mitte reageerijate metüülmaloon-atsideemia puhul. Maloonhappe väärtuste ja uriinist saadud metüülmaloonhappe väärtuste kasutamine ei sobi selle suhte arvutamiseks.
CMAMMA puhul, ACSF3-st tingitult, ületab metüülmaloonhappe tase maloonhappe taseme. Seevastu malkoonüül-CoA dekarboksülaasi puudulikkusest tingitud CMAMMA puhul on olukord vastupidine.
Geneetiline testimine.
CMAMMA-d saab diagnoosida ACSF3 ja MLYCD geenide analüüsiga. Laiendatud kandjate skriining viljakusravi käigus võib tuvastada ka ACSF3 geeni mutatsioonide kandjaid.
Ambrosius Benson

Ambrosius Benson (Ambrogio Benzone, sündinud u 1495 Lombardias, surnud 1550 Brugges), varasemas kirjanduses ka Segovia meister ja Deipara Neitsi meister, oli Itaaliast pärit maalikunstnik, kes tegutses Madalmaades 16. sajandi esimesel poolel.
Eluloolist.
Esimene kirjalik teade kunstniku kohta ilmub aastal 1518, mil Benson saab Brugge kodanikuks. Järgneval aastal saab ta sõltumatuks meistriks Brugge maalijate ja dekoraatorite gildis, mille dokumentidest on teada, et kunstnik pärines Lombardiast. Benson töötas algul Gerard Davidi töökojas, kelle stiili mõju on tema käekirjas tuntav, kuid hiljem tekkis nende vahel konflikt, mis päädis kohtuasjaga. Brugges saavutas Ambrosius Benson maalijana kuulsuse, prestiiži ja väljapaistva ühiskondliku positsiooni: talle kuulus mitu maja, temalt telliti mitu korda maale uue raekoja jaoks ja ta oli korduvalt gildiametites. Benson pidas töökoda ning tema õpilaste hulka kuuluvad Joachim Spaers, Jacob Vinson ja tema pojad Jan ja Willem Benson.
Hoolimata eluloolisest teabest pole dokumentaalset tõestust ühegi tema teose omistamiseks. Et Bruggel ja Hispaanial olid 15.–16. sajandi vahetusel tihedad kaubandussidemed, sattus suur osa teoseid Hispaaniasse, need koondati stiili põhjal 1886 ja autorit nimetati alguses Segovia meistriks. Monogramm "AB" leiti Padua Püha Antoniuse altarilt, mis asub Brüsselis (Musées Royaux des Beaux-Arts de Belgique) ja ühelt erakogusse kuuluvalt püha perekonda kujutavalt teoselt, nende järgi tehti 16. sajandi alguse dokumentide järgi kindlaks autori isik.
Looming.
Bensoni päritolu võimaldas tal kasutada Itaalia eeskujusid ja maalida alastifiguure paremini kui tema Madalmaade kaasaegsed. Et ta tundis Itaalia renessansi teemasid ja kompositsioone, nähtub tema hilisematest klassikalisel ainesel põhinevatest mütoloogilise või ajaloolise sisuga maalidest, millel esinevad poolaktidena või aktidena Juudit, Lucrezia ja Caritas. Harduspiltides järgis Benson seevastu väljakujunenud Brugge traditsiooni, mis toetus eeskujudele nagu Gerard David, Jan van Eyck, Rogier van der Weyden ja Hugo van der Goes, teemadeks püha Maarja Magdaleena ja sibüllid. Benson maalis suhteliselt vähe portreesid, kuigi neid võib pidada tema parimateks teosteks, kuna ta individualiseeris modelle kasutades nende näoilmeid ning asendeid.
Lanceloot Blondeel

Lanceloot Blondeel (sündinud 1498 Poperinges, surnud 4. märtsil 1561 Brugges) oli flaami maalikunstnik, skulptuuride, piltvaipade ja juveliiriehete kujundaja, arhitekt, linnaplaneerija ja kartograaf, kes tegutses 16. sajandi esimesel poolel Brugges.
Eluloolist.
Blondeel sai 1519. aastal Brugge maalijate gildi liikmeks, samuti töötas ta arhitektina, toredusesemete ja pidustuste sõidukite ja lavade kujundajana. 1550. aastal telliti temalt ja Jan van Scorelilt van Eyckide Genti altari taastamine. Blondeeli teoseid iseloomustab Itaalia renessansile iseloomuliku ornamentika kasutamine, ta kuulub Brugge kunstitraditsiooni viimaste esindajate hulka enne Brugge sadama tegevuse lakkamist ja linna kaubandusliku tähtsuse hääbumist.
1881. aasta maputšede ülestõus

1881. aasta maputšede ülestõus oli Araucanía pärismaalaste maputšede viimane suur mäss. Ülestõus leidis aset Tšiili riigi Araucanía okupatsiooni (1861–1883) viimases faasis. Maputšede pealikud panid plaani paika 1881. aasta märtsis ning ülestõus algas sama aasta novembris, kuid nende rahva toetus sellele ei olnud ühtne: mõned hõimud otsustasid minna riigi poolele ning mõned kuulutasid end neutraalseks. Samas õnnestus ülestõusu korraldajatel enda poolele saada varem Tšiili riigi vastu mitte sõdinud hõime. Kuigi ülestõusu põhiosa suruti maha paari päevaga, läks keskvalitsusel oma vallutuste täieliku kontrolli alla saamiseks aastaid.
Koli Pointi lahing

Koli Pointi lahing oli kokkupõrge Ameerika Ühendriikide merejalaväe ja maaväe ning Jaapani keiserliku armee vahel novembris 1942 Koli Pointi lähedal Guadalcanali saarel. See oli osa Guadalcanali kampaaniast. Ameerika Ühendriikide vägesid juhatas kindralmajor Alexander Vandegrift, Jaapani vägesid kindralleitnant Harukichi Hyakutake.
Lahing algas USA 7. merejalaväerügemendi ja 164. jalaväerügemendi (mida juhtisid vastavalt William H. Rupertus ja Edmund Sebree) pealetungiga Jaapani 230. jalaväerügemendile (mida juhtis Toshinari Shōji). Shōji üksus oli Koli Pointi tulnud pärast ebaõnnestunud rünnakuid USA vägedele Henderson Fieldi lahingus sama aasta oktoobri lõpus.
Ameeriklased üritasid jaapanlasi kotti võtta ning hävitada, kuid jaapanlastel õnnestus rasketest kaotustest hoolimata ümberpiiramist vältida ning saare sisemaale taganeda. Jaapani positsioonide poole taganevad Shōji väed sattusid kokku pataljonisuuruse USA Marine Raidersi patrullüksusega, mis asus neid jälitama ning lõpuks alistas.
Operatsioon Erntefest

Operatsioon Erntefest (saksa keeles "Aktion Erntefest"; "Lõikuspidu") oli kuni 43 000 juudi tapmine SS-i, Korrapolitsei pataljonide ja ukraina Sonderdiensti poolt Majdaneki, Poniatowa ja Trawniki koonduslaagrites 3.–4. novembrini 1943.
Heinrich Himmler andis käsu okupeeritud Poola Lublini ringkonna juutidest sunnitööliste hukkamiseks pärast juutide ülestõuse getodes ja hävituslaagrites. Oktoobri lõpus sunniti juutides sunnitöölised kaevama siksakilisi kaevikuid, väidetavalt õhutõrje jaoks. Tuhanded SS-i ja politsei ametnikud saabusid Lublinisse 2. novembril, samal päeval toimus operatsiooni eest vastutava SS-i ja politsei ülema Jakob Sporrenbergi juhtimisel koosolek massimõrva plaanimiseks.
Veresaun algas 3. novembri hommikul Majdanekis, kui juutidest vangid eraldati teistest ning suunati Lipowa 7 laagrisse ja Lublini lennuväljalaagrisse. Õhtu hakuks oli maha lastud 18 400 inimest. Samal päeval mõrvati Trawnikis 6000 vangi, kellest mõned olid toodud Dorohuczast. Pärast Majdaneki operatsiooniga ühele poole saamist siirdusid üksused Poniatowasse, kus nad hukkasid 4. novembril 14 500 vangi. Kõigis kolmes laagris kästi ohvritel enne end riidest lahti võtta ning varem kaevatud kaevikutesse minna. Püssilaskude hääle summutamiseks mängiti valju muusikat.
Operatsiooni lõpuks oli Lublini ringkonna laagritesse ellu jäänud ligi 10 000 juudist vangi, kes pidid hukatute laibad ära põletama. Operatsioon Erntefest nõudis ligi 40 000 inimese elu ning oli seega holokausti suurim veresaun.
Krall

Krall on perekonnanimi (saksa keeles "küüs").
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krall 33 inimesel: 15 mehel ja 18 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krall meeste puhul 8436. kohal ja naiste puhul 7530. kohal.
Perekonnanime Krall kandja oli keskmiselt 51 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Krall üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,06.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Võrumaal Rõuge kihelkonna, Tartumaal Sangaste kihelkonna, Virumaal Jõhvi kihelkonna ning Harjumaal Kuusalu kihelkonna ja Jüri kihelkonna mõisavaldades talupoegadele viiel korral nimedeks Krall.
Godzilla (film 1954)

"Godzilla" (jaapani keeles ゴジラ, "Gojira") on 1954. aasta jaapani "kaiju"-film, mille režissöör oli Ishirō Honda ning millele tegi eriefektid Eiji Tsuburaya. Selle tootis ettevõte Toho ning see on Godzilla frantsiisi esimene film. Filmis teevad kaasa näitlejad Akira Takarada, Momoko Kōchi, Akihiko Hirata ja Takashi Shimura. Godzillat kehastavad Haruo Nakajima ja Katsumi Tezuka. Filmis tegelevad Jaapani võimud maad ründama hakanud hiiglasliku koletisega, kelle rünnakud tekitavad okupatsioonijärgse Jaapani rahva seas tuumaholokausti paanikat.
"Godzilla" jõudis tootmisse pärast seda kui katsed teha sarnast filmi Jaapani-Indoneesia koostöös luhta läksid. Tsuburaya algne idee oli kujutada Godzillat hiigelkaheksajalana, kuid hiljem otsustati dinosauruselaadse olendi kasuks. Filmis kasutati esimest korda eriefektide lahendust, milles kostüümi kandev näitleja tegutseb maketil. Filmi tegevustiku põhivõtted kestsid 51 ning eriefektide võtted 71 päeva.
"Godzilla" esilinastus Jaapanis 3. novembril 1954 ning teenis 183 miljonit jeeni piletitulu. Film pälvis algul Jaapanis vastakaid hinnanguid, kuid hilisematel aastatel hakati seda rohkem austama. Aastal 1956 jõudis Ameerika Ühendriikides kinolinale tublisti muudetud ning ameerikastatud versioon "Godzilla, King of the Monsters!" ("Godzilla, koletiste kuningas") ning sellega algas Godzilla multimeediafrantsiis. "Guinnessi rekordite raamatu" järgi on Godzilla filmisari ajaloo pikimaajaline filmifrantsiis. Godzilla tegelaskuju on saanud ülemaailmseks popkultuuriikooniks. "Godzilla" ja Tsuburaya tekitasid "tokusatsu"-tüüpi meelelahutusžanri. Filmi on nimetatud kinokunsti suursaavutuseks ja ajaloo üheks parimaks koletisefilmiks.
Filmi järg "Godzilla ründab taas" esilinastus 24. aprillil 1955.
Ristikandmine

Ristikandmine on pildisüžee kristlikus kunstis, mis kujutab Kristust teel Kolgatale kandmas risti, millele ta hiljem naelutatakse. Süžee lähtub Johannese evangeeliumis antud kirjeldusest. Ristikandmine on passioonitsükli osa ja esineb sageli Kristuse kannatuslugu kujutavates pildisarjades, aga alates 14. sajandist ka eraldi harduspildina.
Jutustavas ristikandmise stseenis on enamasti kujutatud ka Rooma sõdurid, kaks röövlit, kes hukati koos Kristusega, ja püha Veronika.
Katoliku ja anglikaani kirikus, vahel ka luteri kirikus on kiriku seinale paigutatud piltidest või reljeefidest seeria ristiteekonna 14 peatusega; ristikandmisega seostuvad 2.-9. peatus.
Motiivi ajaloost.
Umbes 1100. aastani kujutati narratiivsetel piltidel risti kandmas sagedamini Küreene Siimonat kui Jeesust. Alates sellest ajast hakkab kasvama ristikandmise stseenis kujutatavate isikute arv. Bütsantsi päritolu kujutistel kõnnib Jeesus seotud kätega ja Rooma sõdur ajab teda edasi hoides nööri, ning Siimon kannab risti. Mõned varased kujutised on Jeesusest ja Siimonast kandmas risti koos. Keskajal alates 12. sajandi teisest poolest ilmuvad kunsti, võib-olla keskaja teatri kannatusmängude mõjul, rahvarohked stseenid, kus Kristust ümbritseb suur rahvahulk väljendamas laia tundeskaalat kaastundest mureni; üks varane näide on Giotto seinamaal Arena kabelis, üks erakordselt rahvarohke hiliskeskaegne kujutis on Pieter Brueghel vanema maal aastast 1564. Varasematel piltidel pole alati edasi antud risti raskust, hiliskeskaja kujutistel on aga selle kandmine kujutatud alati vaevarikkana, risti alumine ots sageli maad mööda lohisemas, ja see on kooskõlas Kristuse kannatuste üle mõtisklemise tõstmisega usulise vagaduse fookusse hiliskeskajal. Hiliskeskaja piltidel kannab Jeesus risti kandes peas okaskrooni.
Varane näide harduspildist, mis kujutab Kristust risti kandmas eraldatuna teistest stseeni osalistest, on väike tahvelmaal Barna da Sienalt 1330.–1350. aastaist. Taoline pilditüüp jätkus ka renessanss- ja barokk-kunstis, neil oli Kristus kujutatud enamasti poolfiguurina lähivaates. Esmakordselt esineb see kompositsioonitüüp Põhja-Itaalias 1490. aasta paiku. Erinevalt paljudest muudest Kristuse kannatusi käsitlevatest harduspiltidest on Kristuse vaev ristikandmise stseenidel vähem üksikasjalikult rõhutatud kui jutustavates stseenides, kus vaenulik rahvahulk teda mõnitab ja lööb.
Triptühhonitel, mille keskpaneel kujutas ristilöödud Kristust ja tema lähedasi Kolgatal, paigutati ristikandmise stseen vasakpoolsele tiivale ja Kristuse haudapanek parempoolsele; sellise kompositsiooniga on ka Tallinna püha Antoniuse altar.
Otto Kramer

Otto Kramer (15. märts/27. märts 1883 Öötla küla Järvamaa – 11. veebruar 1972 Tallinn) oli eesti aednik ja sordiaretaja, kes rajas 1930-date lõpus aeda Kristiine linnaosas Keemia tn 35a, mis on praegugi veel alles .
Kirjutanud raamatu "Kodune veinitööstus". Tegeliku aianduse ja mesinduse käsiraamatu ja Põllumehe käsiraamatu kaastööline.
=Viited=
Beetarakud

Beetarakud (β-rakud) on pankrease Langerhansi saartes leiduvad rakud, mis sünteesivad ja eritavad insuliini ja amüliini, mis reguleerivad vere glükoosisisaldust. Beetarakud moodustavad 50–70% inimese Langerhansi saarte rakkudest. I tüüpi diabeediga patsientidel on beetarakkude hulk ja võimekus vähendatud, mis põhjustab insuliini ebapiisavat eritamist ja hüperglükeemiat.
Ülesanne.
Beetarakkude põhiülesanne on insuliini ja amüliini tootmine ja eritamine. Veresuhkru taseme tõusmise käigus hakkavad beetarakud oma salvestatud insuliini ja amüliini eritama, samal ajal toodetakse mõlemat hormooni asemele. Beetarakkude primaarsed ripsmed reguleerivad nende tööd ja energiavahetust. Ripsmete vähenemine võib põhjustada Langerhansi saarte väärtalitlusi ja II tüüpi diabeeti.
Insuliini süntees.
Beetarakud on imetajate ainsad insuliini sünteesivad rakud. Kui glükoos stimuleerib insuliini eritamist, suurendab see samaaegselt proinsuliini biosünteesi, peamiselt translatsioonikontrolli kaudu.
Insuliini geen transkribeeritakse esmalt mRNA-sse ja translateeritakse preproinsuliiniks. Pärast translatsiooni sisaldab preproinsuliini prekursor N-terminaalset signaalpeptiidi, mis võimaldab translokatsiooni karedapinnalisse endoplasmaatilisesse retikulumi (rER). RER-i sees lõhustatakse signaalpeptiid, et moodustada proinsuliin. Seejärel toimub proinsuliini voltumine, mille käigus moodustub kolm disulfiidsidet. Pärast valgu voltumist transporditakse proinsuliin Golgi kehasse, kus see siseneb ebaküpsetesse insuliinigraanulitesse, kus proinsuliin lõhustatakse, et moodustada insuliin ja C-peptiid. Pärast küpseks saamist hoiavad need sekretoorsed vesiikulid insuliini, C-peptiidi ja amüliini, kuni kaltsium käivitab graanulite sisu eksotsütoosi.
Translatsioonilisse töötlemise käigus kodeeritakse insuliin 110 aminohappelise prekursorina, kuid eritatakse 51 aminohappelise valguna.
Godzilla

"Filmifrantsiisi kohta vaata artiklit Godzilla (frantsiis). Muude kasutuste kohta vaata Godzilla (täpsustus)."
Godzilla (jaapani keeles ゴジラ, "Gojira") on jaapani filmiseeriast pärit koletis ehk "kaiju". Tegelaskuju debüteeris 1954. aasta filmis "Godzilla". Temast on tänapäevaks saanud popkultuuriikoon, kellest on ettevõte Toho teinud 32 filmi, lisaks on ta figureerinud paljudes muudeski ameerika filmides, arvutimängudes, romaanides, koomiksites ja telesarjades.
Godzilla on teostes radioaktiivsuse tõttu üles ärganud hiiglaslik eelajalooline merekoletis. Esimeste filmide ajal olid Jaapanis endiselt relevantsed Hiroshima ja Nagasaki tuumapommitamine ning Daigo Fukuryū Maru vahejuhtum ning Godzillat tõlgendati tuumapommi metafoorina. Teine tõlgendus on olnud, et Godzilla on hoopis Ameerika Ühendriigid ehk hiiglaslik peletis, kes on unest ärganud, et Jaapan hävitada. Filmisarja arenedes on toon muutunud leebemaks, mõnes teoses on Godzilla olnud hoopis antikangelane või inimkonna kaitsja.
Godzillal on olnud palju kõrvaltegelasi. Tema vastaste hulka on lisaks Jaapani sõjaväele kuulunud sellised koletised nagu King Ghidorah, Mechagodzilla ja Gigan. Mõnes teoses on tal olnud liitlasi, nagu Rodan, Mothra ja Anguirus, või järeltulijaid, nagu Minilla ja Godzilla Junior. Lisaks on Godzillat kujutatud ka muudes teostes, näiteks koos RKO Picturesi / Universal Studiosi King Kongiga või Marvel Comicsi tegelastega, nagu "S.H.I.E.L.D.", "Fantastiline nelik" ja "Tasujad".
Nevada (laev 1914)

Nevada (pardatähis BB-36) oli Ameerika Ühendriikide mereväe laev, Nevada-klassi lahingulaevade juhtlaev ning kolmas Nevada osariigi järgi nime saanud laev. Nevada lasti vette aastal 1914 ning see oli "dreadnought"-tüüpi sõjalaevade jaoks suur samm edasi, laeval oli mitmeid pretsedendituid omadusi, mis said omaks ka uuematele laevadele: kolmekordsed kahuritornid, kütteks ei kasutatud enam sütt, auruturbiinid ja "kõik või eimidagi" soomus. Need omadused tegid Nevadast ning tema sõsarlaevast Oklahomast esimesed Ameerika Ühendriikide mereväe standardtüüpi lahingulaevad.
Nevada osales mõlemas maailmasõjas. Esimese maailmasõja lõpukuudel kaitses laev Bantry lahes Iirimaal Suurbritanniast tulevaid ning sinna suunduvaid varustuskonvoisid. Teises maailmasõjas oli Nevada üks lahingulaevadest, mis jäid lõksu, kui Jaapan Pearl Harborit ründas. Nevada oli ainus lahingulaev, mis rünnakust pääses ning oli seega ameeriklaste jaoks rünnaku ainus helge moment. Põgenedes sai Nevada pihta ühe torpeedo ning vähemalt kuue pommiga ja meeskond oli sunnitud laeva karile ajama. Vesi voolas laeva sisse ning Nevada läks poolenisti põhja. Hiljem seda parandati ja kaasajastati Puget Sound Naval Shipyardis ning kasutati viies amfiibrünnakus (Attu, Normandia, Dragoon, Iwo Jima ja Okinawa).
Pärast teist maailmasõda otsustati, et Nevada on liiga vana, et tulevastes lahingutes osaleda ning seda kasutati juulis 1946 Bikini atollil toimunud tuumakatsetuste sihtmärgina. Laeva lasti tuumapommiga Able, see sai kannatada ning muutus radioaktiivseks. Nevada viidi erru 29. augustil 1946 ning uputati kahuriõppuse käigus 31. juulil 1948.
Juutide küüditamine Slovakkiast 1938. aastal

4.–7. novembrini 1938 küüditati Slovakkiast tuhandeid juute Slovakkia-Ungari piiril asunud eikellegimaale. Ungari oli 2. novembril toimunud Esimesest Viini vahekohtust saanud territooriumi juurde ning Slovakkia juute hakati süüdistama Ungari toetamises. Juutide küüditamise organiseeris Adolf Eichmanni abil Slovaki Rahvapartei ning selle viis läbi kohalik politsei koostöös paramilitaarse Hlinka kaardiga. Kuna erinevatest allikatest anti käske välja saata kas vaeseid või kodakondsuseta juute, tekkis korraldajate seas kaos.
Paljud küüditatud said juba paar päeva hiljem koju naasta, kuid üle 800 ohvri jäi eikellegimaale Miloslavovi, Veľký Kýri ja Šamoríni lähedale telklaagritesse mitmeteks kuudeks, osad kuni 1939. aasta veebruarini. Eikellegimaale saadeti mõnisada juuti ka Ungarist. Ohvrid jäeti talvekülma kätte abita, leevendust pakkusid vaid Bratislava heategevusorganisatsioonid. Küüditamisaktsioon läks valitsusele kalliks maksma, kuna Slovakkia maine sai rahvusvahelisel tasandil kannatada ning juudid hakkasid koos enda varadega maalt põgenema.
Püvilill

Püvilill ("Fritillaria") on umbes 130 liigiga taimeperekond liilialiste sugukonnas. Ajalooliselt on aedades levinud harilik püvilill ehk keisrikroon ("Fritillaria imperialis"), tänapäeval ka paljud teised liigid, kaasa arvatud pärsia püvilill ("Fritillaria persica") ja kirju püvilill ("Fritillaria meleagris").
Harilik püvilill ehk keisrikroon ("F. imperialis") kasvab 70–120 cm kõrguseks. Varre alumises osas paiknevad lehed tihedalt, enne õisikut on vars lehetu. Õisikus on kellukakujulised rippuvad õied, õisiku kohal paiknevad omakorda männasena 8–20 kõrglehte. Levinud on mitmeid sorte, eriti tuntud on kollaste õitega 'Lutea' ja punaseõieline 'Rubra'. Rusikasuurused sibulad on soovitatav istutada mädanemisohu vältimiseks külili ning istutusauku tasub lisada liiva või kruusa. 
Pärsia püvilill ("F. persica") on looduslikult levinud Kagu-Türgis, Lääne-Iraanis, Süürias, Iraagis ja Iisraelis. Taime sinakas-rohelised lehed paiknevad spiraalselt ning taim kasvab 30–60 cm kõrguseks. Pruunikaid õisi võib õisikus olla umbkaudu 30. Pärsia püvilill lõhnab magusalt. Taim vajab head drenaaži, liigniiskuse korral läheb sibul mädanema.
33A

Tallinna bussiliin 34A oli Tallinna bussiliin Männiku ja Maleva vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis ja liiklus toimus iga päev. Liin suleti mais 1994. aastal. Liin 33 sõitis Kopli poolsaare lõppu, suunati 33A marsruudile (seni oli käigus puhkepäeviti).
Peatused.
Männiku-Maleva.
Männiku -
Kauge -
Pihlaka -
Kraavi -
Astri -
Valdeku -
Nurme -
Kaare -
Hiiu -
Metsa -
Raudtee -
Hiiu jaam -
Võsu -
Nõmme -
Tehnikaülikool -
Männi -
E.Vilde tee -
Autobussikoondis-+Kadaka selver-
Joostimägi -
Laki -
Aiandi -
Löwenruh -
Marja -
Välja -
Lille -
Sõle -
Ädala -
Kolde puiestee -
Nisu -
Madala -
Lõime -
Maleva
Maleva-Männiku.
Maleva -
Lõime -
Madala -
Nisu -
Kolde puiestee -
Ädala -
Lille -
Hipodroom -
Välja -
Marja -
Löwenruh -
Aiandi -
Laki -
Joostimägi -
Autobussikoondis -
E. Vilde tee -
Männi -
Tehnikaülikool -
Nõmme -
Võsu -
Hiiu jaam -
Raudtee -
Põllu -
Pargi -
Hiiu -
Kaare -
Nurme -
Valdeku -
Astri -
Kraavi -
Pihlaka -
Kauge -
Männiku
29A

Tallinna bussiliin 29A sõitis Seli ja Kärmu vahel läbides Iru. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis
29B

Tallinna bussiliin 29B sõitis Viru keskuse asumi ja Kärmu vahel läbides Iru Hooldekodu ja Iru Elektrijaama. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis
13A

Tallinna bussiliin 13A sõitis Väike-Õismäe ja Priisle vahel. Liini teenindas MRP Linna Liinid ning liin oli käigus tööpäeviti.
Bussiliin oli ekspressliin. Väljumised hommikul ja õhtul.
Aleksandr Toršin

Aleksandr Toršin (sündinud 27. novembril 1953 Kamtšatkal) on Venemaa poliitik. Ta oli aastatel 2001–2015 Föderatsiooninõukogu liige, 2011. aastal 4 kuu jooksul nõukogu juhataja kohusetäitja. Toršin on eitanud oma sidemeid Moskvas tegutseva Taganski maffiajõuguga.
Brugge Püha Ursula legendi meister

Brugge Püha Ursula legendi meister (u 1436–u 1505) oli 15. sajandi viimasel veerandil Brugges tegutsenud Madalmaade maalikunstnik.
Looming.
Kunstnikule andis selle nimetuse Max Friedländer Brugge augustiinlaste nunnakloostrile kuulunud tiibaltari kahe külgpaneeli järgi, mis illustreerivad püha Ursula legendi. Tema teostes on märgatud Rogier van der Weydeni ja Hans Memlingi mõjusid.
Paljudel Ursula legendi meistri maalidel on taustal vaade Bruggele, sealhulgas Brugge olulistele maamärkidele Brugge Maarja kirikule ja kellatornile. Ursula legendi tahvlitel on ehitiste valmimisjärgu alusel arvatud, et altarimaalid valmisid enne 1483. aastat või aastail 1493–1499. Albert Janssens on oletanud, et Ursula legendi meister võib olla Brugges sündinud Pieter Casenbroot.
Brugge kellatorn

Brugge kellatorn (hollandi keeles "Belfort van Brugge") on 13. sajandil ehitatud kellatorn Brugge kesklinnas Belgias, linna üks sümbolehitisi. Ajalooliselt oli kellatorn koht, kust jälgiti linna, ennetamaks tulekahju- ja muid ohtusid, samuti asus seal linna varakamber ja linnaarhiiv.
Kellatorn on 83 meetrit kõrge ja selle tippu viib 366 astet, tornist avaneb vaade linnale. Tornis on 47 kellaga kariljon.
Ajaloost.
Kellatorn ehitati turuplatsile umbes 1240. aasta paiku, kui Brugge oli Flandria tekstiilitööstuse tähtis keskus. Pärast 1280. aasta tulekahju ehitati torn suures osas uuesti üles, kuid varasemast ajast pärit linnaarhiiv hävis tules.
Kaheksakandiline ülakorrus lisati tornile ajavahemikus 1483–1487 ja seda kroonis puust teravatipuline tornikiiver, mille tipus oli püha Miikaeli kuju, lipp käes ja lohe lamamas tema jalgade ees. Katus hävis pikselöögist tekkinud tules 1493. aastal. Uus tornikatus, mis pidas vastu kaks ja pool sajandit, hävis 1741. Katust enam ei taastatud ning kellatorn jäi oma algsest kõrgusest madalamaks; 1822. aastal täiendati tornitippu ažuurse uusgooti stiilis kiviparapetiga.
Kellatornist kahel pool ja selle taga seisab endine kangakaupmeeste turuhoone ("Lakenhal"), ristkülikukujulise põhiplaaniga 44 m lai ja 84 m pikk siseõuega ehitis.
Alates 1999. aastast kuulub Brugge kellatorn koos teiste Belgia ja Prantsusmaa kellatornidega UNESCO maailmapärandi nimistusse. Samuti on see osa Brugge ajaloolisest vanalinnast, mis kanti nimistusse 2000. aastal.
Muud.
Ehitis on kesksel kohal Martin McDonaghi 2008. aasta filmis "Palgamõrvarid Brugges" ("In Bruges").
Krasnodari krai – Krimmi gaasijuhe

Krasnodari krai – Krimmi gaasijuhe on gaasijuhe Krasnodari kraist Krimmi Simferopolisse ja Sevastopolisse. Gaasijuhe ehitati 2015.-2016. aastal. Gaasijuhtme kogupikkus on 358,7 kilomeetrit.
Theophanes Kreeklane

Theophanes Kreeklane (sündinud u 1330/1340, surnud 1405) oli Bütsantsi hilisperioodi fresko- ja ikoonimaalija, kelle teosed mõjutasid tugevasti 15. sajandi ikoonimaali Venemaal, eriti Novgorodi koolkonda ja Moskva koolkonda. Theophanes Kreeklase õpilane oli Andrei Rubljov.
Eluloolist.
Hariduse sai ta Konstantinoopolis. Elu varasemal perioodil töötas ta Konstantinoopolis ja Krimmis, alates 1370. aastast aga Venemaal. Algul tegutses ta Novgorodis, alates 1400. aastast Moskvas. Olgugi et ta maalis tuhandeid seinamaale ja ikoone, on ainsad kindlalt temale omistatud teosed freskod Novgorodi Issanda Muutmise kirikus (1378).
63A

Tallinna bussiliin 63A oli suvine liin ja sõitis Priisle ja Maneeži vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis ning liiklus toimus nädalavahetuseti.
Marsruut hommikul Maneeži suunal: Ussimäe-Kärberi ühendus, Priisle tee, Narva maantee, Villem Reimani tänav.
Marsruut hommikul Priisle suunal: Villem Reimani tänav, Narva maantee, Pirita tee, Merivälja tee, Kloostrimetsa tee, Pärnamäe tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav.
Marsruut õhtul Maneeži suunal: Ussimäe-Kärberi ühendus, Narva maantee, Pärnamäe tee, Kloostrimetsa tee, Merivälja tee, Pirita tee, Narva maantee, Villem Reimani tänav.
Marsruut õhtul Priisle suunal: Villem Reimani tänav, Narva maantee, Priisle tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav.
Novgorodi Issanda Muutmise kirik

Novgorodi Issanda muutmise kirik Iljinil (vene keeles "Церковь Спаса Преображения на Ильине улице") on 14. sajandil ehitatud õigeusu kirik Iljini teel Veliki Novgorodis, mille siseruumi kaunistavad freskod on maalinud Theophanes Kreeklane. Kirikuhoones asub tänapäeval muuseum.
Kirik püstitati 1374. aastal, see paikneb turuplatsist ida suunas. Theophanes Kreeklane maalis sellesse freskod 1378. aastal ja suurem osa nendest on tänapäevani säilinud, sealhulgas Kristus Kõigevalitseja kujutis keskkuplil, pühakute kujud lõunasissepääsu juures ja vana testamendi Kolmainsus lääneseina ühel küljel. Kirikus tegutsev muuseum on osa Novgorodi riiklikust muuseum-kaitsealast.
Kostroma ööklubi tulekahju

Kostroma ööklubi tulekahju oli 2022. aasta 5. novembri varahommikul Venemaal Kostroma ööklubis Polügon toimunud tulekahju, mille tõttu hukkus vähemalt 15 inimest.
Permi ööklubi tulekahju

Lonkur hobuse tulekahju oli 2009. aasta 5. detsembri varahommikul Venemaal Permi ööklubis Lonkur hobune (vene keeles «Хромая лошадь») toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus vähemalt 156 inimest.
Nevada (täpsustus)

Nevada on Ameerika Ühendriikide osariik.
Nevada võib olla veel:
Pavlivka (Volnovahha rajoon)

Pavlivka (ukraina keeles "Павлівка") on küla Volnovahha rajoonis Donetski oblastis.
14. novembril 2022 okupeerisid küla Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse Venemaa väed.
Irene Derrik

Irene Amalia Maria Derrik (sündinud Weiss; 28. juuni 1901 Moskva – 15. detsember 1988 Altötting) oli Eesti arst.
Ta õppis 1921–1926 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, arst Tartus ja Tallinnas. 1941 asus koos abikaasa, major Aleksander Derrikuga Saksamaale.
Gewandhaus

Gewandhaus (saksa keeles 'kangamaja', 'kangahall'; poola keeles "Sukiennice", prantsuse keeles "Halle aux draps", hollandi keeles "Lakenhal", inglise keeles "cloth hall") oli keskaegsete linnade keskuses, enamasti turuväljaku ääres paiknenud suur liigendamata siseruumiga ehitis, mida kangakaupmeeste tsunft kasutas kangaste kvaliteedi kontrollimiseks, nende müümiseks ja ladustamiseks, samuti võidi kangahallis eraldi paviljonides müüa ka nahka, vaha, soola ja eksootilisi kaupu nagu siid ja vürtsid. Kangahalle ehitati linnades alates keskajast kuni 18. sajandini.
Dricāni

Dricāni (ka Dricani, vanasti ka "Dricēni", latgali Drycāni) on küla ("vidējciems") Lätis Rēzekne piirkonnas, Dricāni valla halduskeskus.
Küla asub valla keskosas merepinnast 145 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Rēzeknest 20 kilomeetri kaugusel.
Küla nimi tuleneb latgali keelest. See võib tuleneda sõnast "dricināt", mis tähendab "värisema". See võib ka tuleneda sõnast "driči", mis tähendab tatart.
Esimesed teated külast pärinevad aastast 1568, mil Zygmunt II August selle Ernestow de Rueckile lääniks andis. Aastal 1625 andis Zygmunt III Waza küla Tiesenhausenitele, ent hiljem said sealse mõisa omanikeks taas Recked. XIX sajandil läks sealne ala abielu teel Manteuffelite valdusse. 
Praegune asula on kujunenud endise Dricēni mõisa ("Dryceny") keskuse juurde. Küla staatus anti sellele aastal 1935. Asula jaguneb kaheks osaks. Vana keskus paikneb mõisa juures, kus asuvad katoliku kirik, kalmistu, vana rahvamaja ja vana vallamaja. Uuem osa rajati Nõukogude perioodil, mil küla kujunes kohaliku Dricēni sovhoosi keskasulaks. Seal asuvad kultuurimaja ja uus vallamaja.
41. ühendarmee

41. ühendarmee (vene keeles 41-я общевойсковая армия) on Venemaa maavägede väeüksus.
Venemaa merejalavägi

Venemaa merejalavägi on Venemaa mereväe merejalaväeüksuste nimetus.
Bostoni ööklubi tulekahju

Kookosesalu ööklubi tulekahju oli 1942. aasta 28. novembri õhtul Ameerika Ühendriikides Bostoni ööklubis Cocoanut Grove (inglise keeles 'Kookosesalu') toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus 492 inimest. Tegemist oli ohvriterohkeima ööklubi põlenguga Ameerika Ühendriikide ajaloos.
Iroquois' teatri tulekahju

Iroquois' teatri tulekahju oli 1903. aasta 30. detsembri pealelõunal Ameerika Ühendriikides Chicago Iroquois' (hääldus: [ˈir-ə-ˌkwȯi]; ka [-ˌkwä]) teatris toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus vähemalt 602 inimest, kellest kaks kolmandikku olid naised ja lapsed. Tegemist oli ohvriterohkeima teatripõlenguga Ameerika Ühendriikide ajaloos.
Iroquois' teater, mida peeti "täiesti tulekindlaks", asus Chicago North Side'is West Randolph Streetil. Õnnetusõhtuks oli välja müüdud 1724 istekohta, lisaks 200 seisukohta. Sädemeist süttinud kardinad võtsid kiiresti tuld, sajad inimesed lämbusid suitsus. Teisi tallasid jalge alla paanikas põgenejad. Vaatamata suletud väljapääsudele ja ilmsele hooletusele ei võetud pärast tulekahju kedagi vastutusele.
90. tankidiviis

90. kaardiväe tankidiviis (vene keeles "90-я гвардейская танковая дивизия") on Venemaa maavägede väeüksus.
Ajalugu.
Üksus osales 2022. aastal Brovarõ lahingus ja 2023. aastal Avdijivka lahingus.
Struktuur.
"Nimekiri ei ole täielik"
Kesksõjaväeringkond

Kesksõjaväeringkond (vene keeles "Центральный военный округ") on Venemaa relvajõudude sõjaväeringkond.
Keskkonnaõiguse Keskus

Keskkonnaõiguse Keskus on sõltumatu ekspertorganisatsioon (sihtasutus), mis pakub juriidilist ekspertteadmist keskkonnaõiguse normide kujundamisel ja nende rakendamisel, seistes keskkonnaalaste avalike huvide eest.
Keskus tegutseb alates 2007. aastast.
Keskkonnaõiguse Keskus kuulub Eesti Keskkonnaühenduste Kotta.
Keskus annab alates 2009. aastast välja Keskkonnaõiguse uudiskirja.
Helltaker

Helltaker on tasuta indie-, pusle- ja seiklusmäng koos kohtingu-simulaatori elementidega, mille on kujundanud Poola arendaja Łukasz Piskorz, tuntud ka kui vanripper. See ilmus 2020. aasta mais Microsoft Windowsi, macOS-i ja Linuxi jaoks ning seda kirjeldatakse kui ""lühimängu viisakalt riietatud deemontüdrukutest"."
Mängimine.
Mängija läbib rea mõistatustasemeid, lõppeesmärk on jõuda deemontüdrukuni, vastata tema küsimusele õigesti ja kaasata ta mängija haaremisse. Levelid hõlmavad kivide lükkamist, luukerede tapmist, lõksude vältimist ja võtmete kogumist. Mängu teeb keeruliseks käigulimiit, käikude lõppedes mängija sureb ja alustab levelit uuesti. Igal tasemel on üks täpne lahendus, proovida saab lõputult. Deemoni küsimusele peab mängija oma isiksuse põhjal õige vastuse järeldama ning vale vastus võib lõppeda halva lõpuga, näiteks surmaga, viies mängija tagasi taseme algusesse.
Lõpubossi tase sisaldab etapiviisilist kuulipõrgu-laadset mehaanikat koos kettidega üle ekraani. Bossiks on Põrgu Ülemprokurör Judgement.
Süžee.
Peltsebuli jutustatud süžee keskendub mängija tegelaskujule, keda tuntakse ainult "Helltakeri" nime all. Musklis mees ärkas ühel hommikul ning otsustas suunduda põrgusse, et omandada deemonite haarem. Mängu edenedes muutub haarem üha ebafunktsionaalsemaks ning Helltaker tunnistab, et kõik, mida ta saab pakkuda, on "kohv, käigupõhised strateegiamängud ja šokolaadipannkoogid". Mängul on kaks lõppu: "Tavaline lõpp", kus Helltaker avab maja välisukse politseinikele, ja salajane "Abysstaker lõpp", kus Helltaker avab portaali, kasutades kolme tasemetest leitud kivitahvlit, millest igaühele on kirjutatud liigutuste komplekt. Enne mängu lõppu tuleb astuda pentagrammiga vaiba keskele ja liikuda kirjutiste kohaselt, see avab portaali salajase lõpuni.
Vanripper on postitanud oma Twitteri kontole koomikseid, mis kanooniliselt leiavad aset enne "Epiloogi" ja mõned, mis leiavad aset pärast "Abysstaker lõppu". Tasuta lisapakett (DLC) nimega "Examtaker", mis sisaldab raskemaid etappe ja ühe koomiksiosa jätku, ilmus 2021. aastal, et tähistada mängu aastapäeva.
2009. aasta Saksamaa parlamendivalimised

2009. aasta Saksamaa parlamendivalimised toimusid 27. septembril 2009. Need olid 17. Saksamaa Liidupäeva valimised.
Valimiste eellugu.
Alates 2005. aasta valimistest oli võimul olnud Angela Merkeli juhitud CDU-CSU ja SPD "Suur koalitsioon" (Große Koalition). Merkel aga soovis saavutada CDU-CSU enamuse partei traditsioonilise koalitsioonipartneri FDPga.
SPD parteikonverentsil 18. oktoobril 2008 nimetati peaministrikandidaadiks Frank-Walter Steinmeier. Steinmeier soovis luua valitsuse, kus SPD olnuks tugevam partei, kuid samas ka ilma Vasakparteita.
Valimiskampaania aega peeti erakordselt igavaks, kuna nii CDU-CSU ega SPD kandidaadid ei olnud kuigi karismaatilised. Lisaks kaitsesid mõlemad parteid oma tegevust suures koalitsioonis ja valmistusid võimaluseks sõbralikult suure koalitsiooni jätkamiseks. Merkel oli suhteliselt rahul vaoshoitud kandideerimisega, nähes seda CDU-CSUle kasulikuks tema heade rahuloluhinnangute tõttu.
Liidupäeva valimised olid viimased 2009. kui nn supervalimisaasta (Superwahljahr) valimistest: 7. juunil 2009 toimusid Euroopa parlamendi valimised ja seitse kohalikku valimist, augustis-septembris viie liidumaa Maapäevade valimised.
Valimised.
Valijaskond kokku: 62 168 489
Valimisaktiivsus: 70,8% ehk 44 005 575
Kehtetuid sedeleid: 1,4% ehk 634 385
Kehtivaid sedeleid: 98,6% ehk 43 337 190
Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:
Valimiste tagajärjed.
CDU-CSU valimistulemus 33,8% oli 60 aasta madalaim, kuigi nad võitsid 2005. aastaga võrreldes juurde 13 kohta. SPD sai oma ajaloos kõige kehvema tulemuse, kaotades 76 kohta ja saades vaid 23% häältest. Samas teised parteid – FDP, Rohelised ja Vasakpartei – võitsid kohti juurde. FDP saavutas 14,6% partei ajaloos parima tulemuse.
Valimiste tulemusena võitsidki CDU-CSU ja FDP enamuse (332 kohta) ja moodustasid uue koalitsiooni. Kui nad polnuks enamust saavutanud, kerkinuks päevakorrale suure koalitsiooni (CDU-CSU/SPD) jätkamine. Valgusfoorikoalitsiooni (SPD-FDP-rohelised) moodustamise välistas FDP juht Guido Westerwelle.
Senat (Austraalia)

Senat (inglise "Senate") on Austraalia parlamendi ülemkoda.
Senati koosseis ja õigused on kirjeldatud Austraalia põhiseaduse esimeses peatükis. Senatisse kuulub 76 senaatorit, kellest 12 on valitud igast Austraalia osariigist sõltumata selle rahvaarvust ning kaks senaatorit on valitud kahest Austraalia mandril asuvast territooriumist (Austraalia pealinna ala ja Põhjaterritoorium). Senaatorid valitakse rahvahääletusel.
Senatil on laialdased õigused ning see võib tagasi lükata kõik Esindajatekojast tulnud eelnõud, sealhulgas riigieelarve. Alates 1981. aastast on valitsuse moodustanud erakond või võimuliit omanud Senatis enamust ainult aastatel 2005–2007. Ülejäänud aastatel on tulnud läbirääkida teiste erakondade või üksiksenaatoridega.
Altenmarkt bei Sankt Gallen

Altenmarkt bei Sankt Gallen on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.
Ardning

Ardning on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.
Siverskimaa

Siverskimaa (ukraina keeles "Сіверська земля") on piirkond Põhja-Ukrainas. Regiooni keskuseks on Novhorod-Siverskõi linn.
Nikolai Jarošenko

Nikolai Jarošenko (vene keeles Николай Александрович Ярошенко; 13. detsember (vkj. 1. detsember) 1846 Poltava – 7. juuli (vkj. 25. juuni) 1898 Kislovodsk) oli Ukraina päritolu vene maalikunstnik.
Elulugu.
Nikolai Jarošenko oli pärit erusõjaväelase perekonnast. Tal ilmnes kunstianne juba varases lapsepõlves, kuid isa tahtis, et temast saaks sõjaväelane. Üheksa-aastaselt asus ta õppima Poltava kadetikorpuses, mille lõpetamise järel jätkas õpinguid Peterburis Pauli sõjakoolis. Seejärel õppis ta Mihhaili Suurtükiväeakadeemias, mille lõpetamise järel ta suunati tööle padrunivabrikusse, kus töötas 20 aastat.
Õpingute kõrvalt suurtükiakadeemias alustas Jarošenko kunstiõpinguid Ivan Kramskoi juhendamisel Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi joonistuskoolis. Alates 1867. aastast oli ta vabakuulaja Peterburi Kunstide Akadeemias, mille lõpetas eksternina 1874. aastal. 1876. aastal sai temast peredvižnikute ühingu liige, mille juhtkonda ta varsti valiti.
Looming.
Oma realistlikus loomingus käsitles Jarošenko sageli teravaid ühiskondlikke probleeme. Samuti maalis ta eesrindlike haritlaste portreesid.
Isiklikku.
Alates 1874. aastast oli Nikolai Jarošenko abielus Maria Nevrotinaga. Neil ei olnud lapsi.
Vene revolutsionäär ja üks esseeride juhte Boriss Savinkov (1879–1925) oli Nikolai Jarošenko õepoeg.
Elle Kalmo

Elle Kalmo (ka Elle Einla, Elle Eljand ja Elle Boschi; sündinud 11. novembril 1945) on eesti laulja.
Ta on töötanud 1960. aastatel helioperaatorina, 1970. aastatel Eesti Raadios ja TU sektori insenerina.
Ta laulis Eesti Raadio Noortesaadete toimetuse ansamblis 1960. aastatel ja ansamblis MERL aastatel 1971–1972.
Elle Kalmo emigreerus 1990. aastatel Kanadasse, kus töötas kindlustusvaldkonnas.
2006. aastal tahtis ta ansamblis MERL kaasa lüüa vaid turneedel. Sellest ja Eestisse naasmisest ta aga loobus, kui teised ansambliliikmed kavatsesid korraldada vaid ühe kontserdi.
29. juunil 2023 toimus ansambli MERL plaadi "Saagu nüüd mis saab…" esitlus, kus viibis kohal ka Elle Kalmo.
Isiklikku.
Tal on abielust Heino Kalmoga tütar. Hiljem on ta olnud abielus arhitekt Ülevi Eljandiga, kellega tal on samuti tütar.
Kabuli langemine (2021)

Kabuli langemine on 15. augustil 2021 toimunud riigipööre Afganistani pealinnas Kabulis, kui Taliban haaras võimu Afganistani Islamivabariigilt ja taastas Afganistani Islamiemiraadi.
Avaliku pakkumise prospekt

Avaliku pakkumise prospekt on väärtpaberite avalikul pakkumisel esitatav dokument, mis annab ülevaate väärtpabereid pakkuva äriühingu finantsseisundist ning väärtpaberite pakkumise üksikasjadest. Prospekti eesmärk on anda potentsiaalsele investorile teavet, mille põhjal otsustada, kas teatud väärtpabereid osta.
Prospektide regulatsioon.
Alates 2019. aastast reguleerib Euroopa Liidus avaliku pakkumise prospekte Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus 2017/1129 (prospektimäärus), mis asendas seni kehtinud Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ (prospektidirektiiv).
Eesti-siseselt on prospekte reguleeritud väärtpaberituru seaduses.
Prospektikohustuse tekkimine Eestis.
Prospekti koostamise ja avaldamise kohustus on kõigil, kes soovivad Eestis läbi viia avalikku väärtpaberite pakkumist, kui pakkumise koguväärtus on suurem kui 5 miljonit eurot ühe aasta jooksul.
Väärtpaberite avaliku pakkumise puhul, mille koguväärtus ühe aasta jooksul jääb vahemikku 1–5 miljonit eurot, tuleb väärtpaberite pakkujal koostada prospekti asemel teabedokument, mille sisu on ettenähtud rahandusministri määrusega. Võimalus on mõeldud eelkõige väiksema mahuga väärtpaberite pakkujatele, vältimaks prospektimääruse nõuetele vastava prospekti koostamisest ja registreerimisest johtuvat aja- ja rahakulu. 
Selleks, et Eestis paiknev emitent saaks pakkuda oma väärtpabereid vabalt ka teistes Euroopa Liidu liikmesriikides, tuleb tal igal juhul koostada ja registreerida prospektimäärusele vastav prospekt, hoolimata pakkumise koguväärtusest üheaastase vahemiku jooksul.
Prospekti sisunõuded.
Prospekti sisu peavad moodustama vähemalt järgnevad peatükid:
Teabedokumendi sisu peavad moodustama järgnevad osad:
Prospekti registreerimine Eestis.
Selleks, et prospekt avaldada, tuleb see registreerida Finantsinspektsioonis, kus kontrollitakse selle sisulist vastavust prospektimääruse nõuetele. Kui Finantsinspektsioon on prospekti üle vaadanud ja registreerinud, teavitatakse sellest Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutust. Rahandusministri määruse alusel koostatud teabedokumenti Finantsinspektsioonile kinnitamiseks esitama ei pea.
Juhul, kui esitatud prospekt on sisuliselt puudulik, annab Finantsinspektsioon kümne tööpäeva jooksul omapoolsed kommentaarid vajalike täienduste või paranduste tegemiseks ja määrab tähtaja muudatuste tegemiseks. Kui pakkuja esitab prospekti kinnitamise taotlust esmakordselt, on Finantsinspektsioonil õigus anda eelmainitud tagasisidet 20 päeva jooksul. Uuendatud prospekti taasesitamisel peavad muudatused või täiendused olema dokumendis eristatavad ja nende sisu põhjendatud. Kui taotluse esitaja ei ole suuteline määratud tähtajaks prospekti parandatud versiooni esitama, on Finantsinspektsioonil õigus prospekti kinnitamisest keelduda.
Registreerimiseks esitatav prospekt peab olema eesti või inglise keeles, v.a juhul, kui Finantsinspektsioon on andnud loa mõne teise keele kasutamiseks. Kui väärtpabereid pakutakse Eestis, ent neile vastav prospekt on koostatud mõnes muus keeles, tuleb pakkujal hiljem avalikustada eestikeelne tõlge kinnitatud prospektist. Menetlustasu prospekti kinnitamise taotluse eest on 600 eurot.
Tuleohutus

Tuleohutus on soovimatu kahjutule teket ja tagajärgi minimeeriv seisund.
Kehtivas Eesti õigusraamistikus on tuleohutusnõue "tehniline norm või tegevuspiirang, mille eesmärk on tagada ehitise, seadme töö või isiku tegevuse tuleohutus ning tulekahju puhkemise korral evakuatsiooni ja päästetöö võimalikkus."
Rimmel

Rimmel on perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rimmel 58 inimesel: 28 mehel ja 30 naisel. Perekonnanimede levikult oli Rimmel meeste puhul 4227. kohal ja naiste puhul 4333. kohal.
Rimmel oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 50–54 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 0,68. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,85 inimest.
Täht (ajaleht)

Täht oli ajaleht, mis ilmus 21. detsembril 1905 Tallinnas.
Ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv. See trükiti Mihkel Schifferi trükikojas.
Ilmus vaid üks number.
Uus Virulane (1906)

Uus Virulane oli ajaleht, mis ilmus 1. novembrist 1906 kuni 15. juunini 1907 Tallinnas.
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv ning ajalehte trükiti Märt Antje trükikojas.
Tegelikuks toimetajaks oli Karl Kotsar, toimetuses tõotas veel "Estonia" näitleja Paul Pinna, samuti Theodor Altermann ja ka Mait Metsanurk alustas seal oma ajakirjanikutegevust. Pärastpoole, kui Jaak Järv sellest tööst kõrvale jäi, hakkas lehte toimetama tema poeg Andres Järv.
Väljaanne ilmus kuus korda nädalas.
Töö (ajaleht 1901)

Töö oli ajalehe Teataja lisaleht, mis ilmus aastatel 1901–1905 Tallinnas.
Väljaandjaks ja vastutavaks toimetajaks oli Konstantin Päts. Ajalehte trükiti Mihkel Martna trükikojas.
Väljaanne ilmus korra kuus.