Jäätmekütus

Jäätmekütuseks (inglise keeles "refuse-derived fuel") nimetatakse enamasti olmejäätmetest valmistatud kindlate omadustega (tükisuurus, tihedus, koostis) kütust. 
Tootmisprotsess kujutab endast segaolmejäätmetest metalli ja bioloogiliste jäätmete eraldamist mehaanilis-bioloogilise töötluse teel. Metallid suunatakse taaskasutusse ja anaeroobselt või aeroobselt lagunevad jäätmed, nagu toidujäätmed, stabiliseeritakse kompostimise teel või suunatakse bioreaktorisse, kus toodetakse biogaasi. 
Põletamisele minevad jäätmed peenestatakse ja töödeldakse sõltuvalt kütuse tarbija nõudmisest.
Tehnoloogia.
Vastavalt jäätmete sorditusele, eelnevale ettevalmistusele ja töötlemisele jagatakse jäätmete kui kütuse kasutamine kaheks:
Esimese meetodi puhul transporditakse töötlemata ja sortimata jäätmed otse katlamaja territooriumile, sealt liiguvad jäätmed põletusseadmesse. Tekkinud tuhk suunatakse edasisele töötlemisele või hoiustamisele.
Teise meetodi puhul toimub enne põletamist jäätmete töötlemine ja sortimine. Eraldatakse taaskasutuseks kõlblikud materjalid, seejärel töödeldakse jäätmed. Jäätmed kuivatatakse, purustatakse või jahvatatakse ja seejärel pressitakse.
Jäätmekütuse kasutamise piirangud.
Jäätmekütuse kasutamisel tuleb arvestada mitmesuste teguritega, peavad leiduma nii tootjad kui ka tarbijad, sobivad jäätmed tuleb koguda, töödelda ja ladustada, mis vajavad lisakulutusi. Jäätmekütuse kasutamiseks on energiat tootvatel ettevõtetel vaja teha tehnoloogilisi uuendusi, mis nõuavad omakorda investeeringuid.
Ettevõttele peavad investeeringute ja täiendavate kulutuste tegemiseks olema tagatud piisavad jäätmekütuseks sobivate jäätmete kogused.
Põletamine.
Jäätmekütust on võimalik põletada ka koos teiste kütustega. Jäätmekütuse põletamisprotsess näeb kokkuvõtlikult välja selline:
Jäätmepõletusseadmed.
Modernne põletusseade on suuteline soojus- ja elektrienergiat tootma suure kasuteguriga, tagades ühtlasi ka heitgaaside ja lendtuha efektiivse puhastuse ja jäätmemahtude suuremahulise kahanemise, muutes jäätmed minimaalse keskkonnamõjuga inertseks tuhaks. Põletusahjud on spetsiaalselt projekteeritud ja varustatud kolde- ja lendtuha ja suitsugaaside puhastamise seadmetega.
Üldiselt liigitatakse jäätmepõletusseadmeid:
Masspõletusseadmete puhul kasutatakse restkoldeid, kus põletusprotsess toimub restil, lendosakeste põlemine toimub koldemahus.
Masspõletus eeldab spetsiaalset jäätmepõletustehase olemasolu, kuna segajäätmete põletamine tänu oma ebaühtlasele koostisele ja tükisuurusele ei ole tavakütust põletavates seadmetes võimalik.
Kasutusel on ka pöördahjud tsemendiklinkri põletamiseks ja keeriskolded. Laialdast kasutust jäätmekütuse põletamiseks on leidnud veel keevkihtseadmed. 
Enamjaolt jääb põletusseadmete tootlikkus piiridesse 10–50 tonni jäätmeid tunnis.
Nõuded tehasele ja seadmetele.
Eestis on jäätmepõletuse nõuded määratud keskkonnaministri määrusega "Jäätmepõletustehase ja koospõletustehase rajamise, kasutamise ja sulgemise nõuded"
Kasutus ja tootmine Eestis.
Jäätmete kasutamine kütuseks ei ole Eestis veel kuigi laialdaselt levinud, kuid valdkond areneb. 
Leidub hulgaliselt tööstusi ja ettevõtteid, kus oleks võimalik jäätmekütust kasutada. Jäätmekütust on võimalik kasutada näiteks tahkkütuse katlamajades. Selleks sobivad immutamata puidust pakendijäätmed, paberist, papist ja teatud liiki plastidest pakendijäätmed. 
Samuti on jäätmekütust võimalik kasutada näiteks tsementi, Fibo plokke ja muid ehitusmaterjale tootvates ettevõtetes.
Tootmisprotsess Tallinna Ragn-Sellsi tehase näitel.
Ettevõte Ragn-Sells kasutab Tallinna tootmisjaamas järgmisi protsesse:
Tootmine Euroopa Liidus.
Jäätmekütuse tootmine ja kasutamine elektri- ja soojusenergia tootmiseks on paljudes Euroopa riikides laialdaselt levinud.
Hinnanguliselt on Euroopa Liidus üle 50 jäätmekütust tootva tehase.
Austria, Soome, Saksamaa, Itaalia, Holland ja Suurbritannia kuuluvad suurimate tootjate hulka.