Kodumaa monument

Kodumaa monument (ukraina keeles Батьківщина-Мати) on hiigelsuur mälestusmärk Ukraina pealinnas Kiievis. See on osa Ukraina Teise maailmasõja ajaloo riiklikust muuseumist.
Kirjeldus.
Monument on koos alusega 102 meetrit kõrge ja kaalub 560 tonni. Roostevabast terasest 62 meetri kõrgune naisekuju asub muuseumi peahoone kohal. Kuju paremas käes olev mõõk on 16 meetrit pikk ja kaalub 9 tonni, vasak käsi hoiab üleval 13 x 8 meetrist kilpi, millel kuni 2023. aasta augustini oli Nõukogude Liidu vapp. 
Esialgse visandi monumendist tegi skulptor Jevgeni Vutšetitš. Vutšetõtš tugines kuju modelleerimisel Ukraina maalikunstnikule Nina Danõleikole.
 Kui Vutšetõtš 1974. aastal suri, jätkas projekti Vassõl Borodai, kes kasutas modellina Ukraina skulptorit Halõna Kaltšenkot, Ukraina peaministri Nikifor Kaltšenko tütart. 
Muuseumi mälestussaalis on nimedega marmortahvlid enam kui 11 600 Nõukogude Liidu kangelasele sõdurile ja enam kui 200 töölisele-sotsialistliku töö kangelasele. Muuseumi all asuval mäel toimuvad traditsioonilised lillenäitused. Kuju mõõka lõigati lühemaks, kuna mõõga ots oli kõrgemal kui Kiievi koobaskloostri rist.
Taust.
1950. aastatel levis plaan rajada praeguse monumendi kohale Vladimir Lenini ja Jossif Stalini peaaegu 200 meetri kõrgune kaksikmonument. See plaan jäi teostamata. Selle asemel vaatas legendi kohaselt 1970. aastatel rühm kommunistliku partei ametnikke ja skulptor Jevheni Vutšetõtš koobaskloostri ääres asuvaid künkaid ja otsustas, et panoraam vajab sõjamemoriaali. Vutšetõtš oli kavandanud ülejäänud kaks kõige kuulsamat Nõukogude Liidu sõjamemoriaali – Kodumaa kutsub monument Volgogradis ja pärast sõda Ida-Berliinis rajatud Vabastaja-Sõduri monument. Kuju valmistati ühe tema töökaaslase Mila Hazinskõi järgi, kuid pärast Vutšetõtši surma 1974. aastal muudeti mälestusmärgi kujundust oluliselt ning esialgsest näost jäid alles vaid silmad ja kulmud. See valmis lõpuks Vassõl Borodai juhendamisel.
Kuju lõplikud plaanid tehti 1978. aastal, ehitamist alustati 1979. aastal. Monument oli vastuoluline. Paljud kritiseerisid sellega kaasnevaid kulusid ja väitsid, et raha oleks saanud paremini mujale kulutada. Kui ehitusdirektor Ivan Petrovitšil paluti kinnitada 9 miljoni rubla suuruseid kulusid, vastas ta, et see on tagasihoidlik hinnang. Monument avati 1981. aastal tseremooniaga, millest võttis osa ka Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei peasekretär Leonid Brežnev.
Tänapäeva Kiievis on kuju endiselt vastuoluline. Mõned väidavad, et see tuleks maha tõmmata ja selle metalli kasutada funktsionaalsematel eesmärkidel. Rahapuudus tähendab, et igavene tuli, mis kasutab kuni 400 m³ gaasi tunnis, võib põleda ainult suurimatel riigipühadel ning levivad kuulujutud, et monument on ehitatud ebastabiilsele alusele, mida Kiievi kohalik omavalitsus kindlalt eitab.
2015. aasta aprillis kuulutas Ukraina parlament Ukraina dekommuniseerimise raames ebaseaduslikuks nõukogude ja kommunistlikud sümbolid, tänavanimed ja mälestusmärgid. Teise maailmasõja mälestusmärgid on aga nendest seadustest välja jäetud. Ukraina Rahvusliku Mälu Instituudi direktor Volodõmõr Vjatrovõtš teatas 2018. aasta veebruaris, et Nõukogude Liidu vapp monumendi kilbilt tuleks eemaldada, et järgida riigi dekommuniseerimisseadusi ja asendada see Ukraina vapiga. Vaatamata 2022. aasta Venemaa sissetungile Ukrainasse järgnenud derussifikatsioonile ja dekommuniseerimisele ei olnud monumenti 2022. aasta seisuga veel muudetud. Nõukogude Liidu sümboolika vahetati välja 2023. aasta augustis.