tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ed Parker

Ed Parker (õieti Edmund Kealoha Parker; 19. märts 1931 Hawaii – 15. detsember 1990 Honolulu, Hawaii) oli USA karateka (Senior Grand Master), Ameerika Kenpo asutaja, filmikaskadöör ja -näitleja. Teda nimetatakse Ameerika karate isaks (Father of American Karate).
Ed Parker tegeles nooruses nii judo kui ka poksiga, kuid 1940. aastatel tutvus ta kenpoga, mille juurde jäi kogu eluks. 1953. aastal pälvis ta esimese musta vöö. 1956. aastal asutas ta Pasadenas California osariigis oma karatekooli. Kui üks tema õpilastest 1962. aastal Iirimaal karatekooli asutas, lõi Parker rahvusvahelise kenpo karate assotsiatsiooni (International Kenpo Karate Association).
Ed Parker on aidanud mitmeid karatekoole asutada. Mõnda aega treenis ta välja Hollywoodis filmikaskadööre, on töötanud ka ise nii kaskadööri kui filminäitlejana.
Ta tutvustas rahvusvahelisel karateturniiril Long Beachis Bruce Lee'd. Ed Parker on tuntud kui Elvis Presley karatetreener, sõber ja hilisematel aastatel ka turvamees.
Ed Parker suri südameinfarkti Honolulus 15. detsembril 1990.
Eazy-E

Eric Lynn Wright (esinejanimega Eazy-E; 7. september 1964 Compton, California – 26. märts 1995 Los Angeles, California) oli Ameerika Ühendriikide räppmuusik, produtsent ja plaadifirma omanik.
Eazy-E oli pärit Los Angelese eeslinnast Comptonist, mis on tuntud suure kuritegevuse poolest. Eazy-E oli nooruses narkodiiler ja kuulus kurikuulsasse Cripside tänavajõuku. 
Uimastimüügist teenitud rahaga asutas ta 1987. aastal plaadifirma Ruthless Records ja võttis sinna palgale noored räpparid Dr. Dre ja Ice Cube'i, kellega koos moodustasid räppansambli N.W.A (Niggaz Wit Attitudes), millega liitusid veel Arabian Prince ja DJ Yella. 
N.W.A-d saatis suur edu, mis tõi kaasa ka gängstaräpi populaarsuse kasvu. 1990. aastate algul süüdistasid Ice Cube ja Dr. Dre Eazyt bändilt raha varastamises. See viis selleni, et Ice Cube ja Dre lahkusid bändist ning nende ja Eazy-E vahel puhkes vaen, mille käigus lõid mõlemad pooled vastaseid solvavaid laule. 
Eazy-E tegutses edasi muusikaäris ning pani alguse mitme artisti ja räppansambli, näiteks Bone Thugs 'n Harmony edule.
Eazy-E suri 1995. aastal AIDS-i tagajärjel bronhiiti. 
Tal oli vähemalt seitse last mitme naisega. Tema poeg Lil Eazy-E on samuti räppmuusik.
Heiki Meeri

Heiki Meeri (30. september 1952 – 2. november 2007) oli eesti teleajakirjanik. 
Meeri oli hariduselt eesti filoloog. Pärast ülikooli töötas Tallinna 2. Keskkoolis emakeele õpetajana. 
Ta töötas 26 aastat Eesti Televisioonis. Ta oli ajakirjanikuna paljude laste-, noorte-, haridus- ja muusikasaadete autor, toimetaja ja/või saatejuht. Hiljem toimetas ta lisaks veebis saatekavasid ja ETV kodulehte.
Hiina kunst

Hiina kunsti arengust on olemas täpsem ajalooline ülevaade kui näiteks seda on India või Aafrika kunstist, sest hiinlased on juba ammu ja teadlikult jälginud kunsti arengut. Peaaegu katkematult on jätkunud Hiina kunstikultuur pronksiajast tänapäevani. Hiina kunsti on mõjutanud kõige rohkem usundid taoism, konfutsianism ja budism.
Maalikunst.
Hiina maalikunsti peamisteks vormideks on tuši- ja akvarellmaal paberi või siidil. Temaatikas domineerivad inimene, loomad, maastik. Hiina maalis pole sageli tähelepanu pööratud sellele, et vaataja saaks terviku pildi, vaid pilti tuleb vaadata järk-järgult, sellest tuleneb ka rullformaat.
Arhitektuur.
Hiina arhitektuur on põhiliselt puitarhitektuur. Puit võimaldab võrreldamatut paindlikkust, kohandatavust ja mitmekülgsust. Üheks iseloomulikumaks hooneelemendiks on reljeefidega kaunistatud ja värvidega kaunistatud palk. Kiviehitisi on suhteliselt vähem ja neiski on palju üle võetud puuehitiste konstruktsioonist ja vormikõnest. Kivist ehituskunsti iseloomulikeim esindaja on müür (nt Suur Hiina müür). Müüridega ümbritseti losse, templeid, kloostreid, linnajagusid ja linnu.
Skulptuur.
Skulptuuri ei loetud muistses Hiinas selliste kõrgete kunstide nagu maali ja kalligraafia hulka. Sellest hoolimata on skulptuuri viljeldud üsna ohtralt. Materjalivalik on väga lai – keraamika, kivi, pronks, puit, elevandiluu, bambus jne. Terrakota sõdalased on üks näide skulptuurist.
Tarbekunst.
Väga kõrgetasemeline on Hiinas tarbekunst. Peamised alad olid metallehistöö, nikerdused, tikandid, email- ja lakktööd ning eriti portselan.
Keelatud linn

Keelatud linn (紫禁城; "Zǐjinchéng" või 故宫 "Gùgōng") on hoonetekompleks Hiinas Pekingis, kus oli Mingi ja Qingi dünastiate ajal Hiina keisririigi keskus (keisri perekonna eluruumid ja osa valitsuse ametiruume). Praegu asub kompleksis Paleemuuseum.
Ehitatud aastatel 1406–1420, koosneb see 980 hoonest umbes 10 000 ruumiga, siseõuedest ja aedadest ning hõlmab 720 000 ruutmeetrit. Kompleks esindab traditsioonilist Hiina arhitektuuri ning on mõjutanud arhitektuurilist arengut Ida-Aasias ja mujal. Keelatud linn arvati 1987. aastal UNESCO kultuuripärandi nimekirja ning see on maailma suurim vanade puitehitiste kompleks. Keelatud linn on põhja-lõunasuunaline, ristkülikukujulise põhiplaaniga ning ümbritsetud 9 m kõrguse müüri ja laia vallikraaviga. Müüri taga asuvad sümmeetriliselt paleed, väravad, õued, kanalid ja aiad.
Keisririigi lagunemisel 1912. aastal jäeti keelatud linn kukutatud keisri ja ta pere elukohaks ning Hiina vabariigi valitsus alustas tööd naabruses asunud Zhongnanhai piirkonnas. 1924. aastal visati keiser ja ta pere keelatud linnast välja, ala muudeti muuseumiks ja avati külastajatele. Valitsus jäi Dongnanhaisse ja on seal tänini. 
Paleemuuseum on üks maailma kõige rohkem külastatud muuseume. Selle kogudesse kuulub ligi kaks miljonit eset, raamatut ja dokumenti. Paljud Paleemuuseumi esemed evakueeriti II maailmasõja ja Hiina kodusõja aegu Pekingist ning osa neist on praegu eksponeeritud Taipei Paleemuuseumis Taiwanis.
Püha Antoniuse altar

Püha Antoniuse altar ehk Passiooni altar ehk Kannatusaltar on tiibaltar Niguliste kirikus Tallinnas. Altar asub Niguliste kirikus alates 1525 aastast.
Kirjeldus.
Kolmeosaline retaabel kujutab Kristuse kannatuslugu ehk stseene passioonitsüklist. Kesktahvlil on ristilöödud Kristus, keda leinavad neitsi Maarja, Maarja Magdaleena ja evangelist Johannes. Altari kesktahvli suurus on 171 × 171 ja tiibade suurus on 171 × 82. Tiibade välisküljel on kujutatud seismas nelja pühakut, kummalgi tiival kaks.
Altariretaabel on tehtud Brugge meistri Adriaen Isenbranti töökojas umbes aastatel 1510–1515. Umbes aastal 1520 tegi Michel Sittow altari tiibade ülemaalingu. Puittahvlil temperamaali pinnale on ülemaaling tehtud õlivärviga. Algselt seisid tiibadel Franciscus Assisist, Antonius Padovast, Ludovicus Toulouse'ist ja Bernardinus Sienast, pärast ülemaalingut neitsi Maarja Kristuslapsega, apostel Jaakobus vanem, püha Adrian ja püha Antonius Suur. 
Hiljem on kannatusaltari retaabli ilmet ülemaalingutega muudetud. Kohalike meistrite täiendusena on lisatud donaatorite ehk annetajate figuurid. Kesktahvli donaatorid on lisatud 16. sajandi keskpaigas, vasaku tiiva donaatorifiguur 17. sajandil.
Hüdrokeemia

Hüdrokeemia (inglise "water chemistry") on teadusharu, mille uurimisvaldkonnaks on loodusliku vee koostis, selle kujunemine, muutumine ja seda põhjustavate keemiliste protsesside uurimine.
Hüdrokeemia uurimisobjektideks on atmosfääriveed, meri, siseveed jt.
Hüdrokeemia on hüdroloogia ja geokeemia alldistsipliin.
39. Kaitsepataljon

39. Kaitsepataljon (valveteenistus) ehk 39. Kaitsepataljon (valveteenistus) Oberpahlen (saksa keeles "Schutzmannschaft Wacht Bataillon 39" ehk "Schutzmannschaft Wacht Bataillon 39 Oberpahlen") formeeriti vabatahtlikest 1941. aasta sügisel Põltsamaal. Pataljoni suurus oli 3 kompaniid ja 700 meest. Pataljon formeeriti Wehrmachti Põltsamaal asuva 281. julgestusdiviisi jaoks.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati väegrupi Nord tagala ülemjuhataja Ferdinand von Roquesi ja Rusland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel.
Pataljoniülem oli
Pataljoni ühte kompaniid kasutati rühmade kaupa Luuga, Dno, Oudova ümbruses lennuväljade valveks. Pataljoni kaks kompaniid tegelesid Läti piirist ida pool rindetagala julgestuse ja valveteenistusega. 
41. Kaitse Tagavarapataljoni koosseisus moodustatud suuskurkompanii liideti 3. märtsil 1942 major Aleksander Sobolevi 39. Kaitsepataljoni koosseisu, mis paiknes Kalinini rinde lõigus. Suuskurkompanii ülem oli kapten Jaak Vinni. Kompaniis oli neli rühma: I rühma ülem oli leitnant Erich Saaristo, II rühma ülem leitnant Artur Zingel, III rühma ülem Paul Kivastik ja IV rühma ülem leitnant Ilmar Kompus. Suuskurite ülesandeks oli rindejulgestus ja luureteenistus ning võitlus partisanidega.
Pataljonist moodustatud 80-meheline võitlusgrupp (Kämpfgruppe) osales võitluses Neveli rindelõigus. 1942. aastal viidi pataljon Velikije Luki lähistele Novosokolniki piirkonda, kus osales luureteenistuses ja rindejulgestuses ning võitluses partisanidega.
Aprillis 1943 toodi pataljoni osad tagasi Eestisse täienduspuhkusele ja pataljon likvideeriti. Enamus pataljoni isikkoosseisust astus Eesti SS-leegioni, osa ka 287. Kaitsepataljoni.
Mändvetiktaimed

Mändvetiktaimed ehk mändvetikad ("Charophyta") on rohevetikate hõimkond, mille hulka kuuluvad lähimad embrüofüütide sugulased. Mändvetiktaimi teatakse tänapäeval umbes 300 liiki. Suurem osa neist elab magevees, mõned ka riimvees.
Kuna mändvetikate hõimkond ei sisalda embrüofüüte, on see parafüleetiline rühm (siiski käsitletakse neid sageli lihtsalt mändvetikatena, moodustades sel juhul monofüleetilise rühma).
Põhjarannik (ajaleht)

Põhjarannik (lühend PR) ehk Severnoje Poberežje (vene keeles Северное побережье) on 1990. aastast Kirde-Eestis eesti ja vene keeles ilmuv päevaleht, mille toimetus asub Jõhvis, aadressil Keskväljak 4. Peatoimetaja on Erik Gamzejev, tegevtoimetaja Erik Kalda. 
Põhjarannik ilmub kolm korda nädalas teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval. Ajaleht ilmub 12-küljelisena ja trükitakse trükikojas Printall Tallinnas. Laupäevane ajaleht trükitakse koos telekava ja nädalalõpulisaga Laupäev.
Ajalugu.
13. veebruaril 1945 hakkas Kohtla-Järvel ilmuma ajalehtede Rahva Hääl ja Sovetskaja Estonija lisaleht Rohkem Põlevkivi, mis oli praeguse Põhjaranniku eelkäija. Selle esimeses numbris kirjutati põhiliselt haridusest ja spetsialistide vajadusest põlevkivitööstusega seotud piirkonnas.
Aastatel 1960–1990 ilmus ajaleht Leninlik Lipp, mis oli tekkinud ajalehtede Kaevur ja Sotsialismi Tee ühendamisel. Venekeelse väljaande nimi oli "Ленинское знамя".
2010. aastani asus toimetus Kohtla-Järvel, aadressil Tuuslari 19.
40. Kaitsepataljon

40. Kaitsepataljon (valveteenistus) ehk 40. Kaitsepataljon (valveteenistus) Pleskau (saksa keeles "Schutzmannschaft Wacht Bataillon 40" ehk "Schutzmannschaft Wacht Bataillon 40 Pleskau") formeeriti vabatahtlikest 1941 aasta augustis Võrus, Valgas ja Petseris. 
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati väegrupi Nord tagala ülemjuhataja Franz von Roquesi ja Rusland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel. Pataljoni suurus oli neli kompaniid. Pataljon formeeriti valve ja julgestusteenistuseks Pihkvas.
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoniülem:
2. oktoobrist 1941 teostas pataljon valveteenistust Pihkvas. 1942. aasta sügisest oli pataljon tagalajulgestuses Valgevenes. 
7. märtsil 1943 andis väegrupi Nord tagala ülemjuhataja korralduse 40. Kaitsepataljon Ostrovisse tuua ja seal laiali saata, pataljoni mehed tuli anda 37., 38. ja 39. kaitsepataljonile täienduseks. Kuid korraldus muudeti hiljem ära ja laiali saadeti hoopis 39. pataljon. 
40. Eesti Politseipataljon.
1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 40. Eesti Politseipataljoniks ("Estnische Polizei Bataillon 40") ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
28. veebruaril 1944 oli pataljoni nimekirjas 139 meest.
1944. aasta algul toodi pataljon tagasi Eestisse, kus see sai täiendust ning liideti 2. Eesti Politserügemendiga, mille koosseisus võttis osa Dünamünde operatsioonist. 
Augustis 1944 pataljon likvideeriti ja pataljoni isikkoosseis jagati 20. Eesti SS-diviisi ja 38. Eesti Politseipataljoni täienduseks ning major Julius Ellandi määrati 38. Eesti Politseipataljoni ülemaks.
41. Kaitse Tagavarapataljon

41. Kaitse Tagavarapataljon ((saksa keeles "Schutzmannschaft Erzats Bataillon 41") oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis vabatahtlikest 1941. aasta sügisel Tartus moodustatud sõjaväeüksus.
Pataljoni suurusena oli nähtud ette 975 meest, tegelikult ei ületanud suurus kunagi 300 meest. Staap asus kogu eksisteerimise aja Tartus.
Pataljon värvati väegrupi Nord tagala ülemjuhataja Franz von Roquesi ja Rußland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel.
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoniülemad:
Kompaniis oli neli rühma: 
Pataljoni isikkoosseisu kasutati kompaniide ja rühmade kaupa Venemaal Saksa vägede tagalajulgestuseks (sh ka Leningradi oblasti Oudovai linnas asuva Saksa Välikomandatuuri nr 611 alluvuses).
41. Kaitse Tagavarapataljoni koosseisus oli oktoobrist 1941 kuni veebruarini 1942 suuskurkompanii. See liideti 3. märtsil 1942 major Aleksander Sobolevi 39. Kaitsepataljoni koosseisu, mis paiknes Kalinini rindelõigus. Suuskurkompanii ülem oli kapten Jaak Vinni. 
1943. aasta algul pataljon likvideeriti ning selle ülesanded ja isikkoosseis läksid üle 35. Kaitse Tagavarapataljonile.
Luksmeeter

Luksmeeter on mõõteriist valgustustiheduse ehk valgustugevuse mõõtmiseks luksides. Seda kasutatakse näiteks valgustatuse mõõtmiseks töökohtades, eluruumides ja tänavavalgustuses.
Luksmeetri mõõtemuunduris muundab valgusenergia elektrivooluks fotodiood. Mõõtemuunduri voolu mõõtev digitaalne mikroampermeeter on gradueeritud luksides. 
Luksmeetril on mitu piirkonda, mis saadakse valgustundliku pinna katmisel vastava filtriga.
Death Note (anime)

"Death Note" on anime. 
Anime räägib müstilisest raamatust "Death Note", millel on vägi tappa inimene, kelle nimi on sinna sisse kantud.
See raamat kuulub surmajumalatele, kuid igavuse pärast heidab surmajumal Ryuk enda oma meie maailma, mille leiab noormees Yagami Light. Ta leiab, et meie maailm on mäda, ning otsustab seda parandada, tappes kurjategijaid selle raamatuga.
Tema tegudele jõuab järele maailma kuulsaim detektiiv L, kes osutub samasuguseks geeniuseks nagu on Light, kuid tema maailmavaade erineb kardinaalselt. Anime jutustabki, kuidas L lahendab salapärast müsteeriumi, kuidas kõik kurjategijad üle maailma järsku surema on hakanud, ning mõistab, et tegemist on millegi üleloomulikuga.
Kuid raamatu kasutamisel on ka oma hind, nimelt pärast oma surma läheb raamatu kasutaja tühjusse, mitte taevasse/põrgusse.
Lõppude lõpuks õnnestub Lightil suure vaevaga L-ist lahti saada, kuid paar aastat pärast seda hakkavad seda müsteeriumi lahendama kaks L-i järeltulijat : Near ja Mello.
Mello küll sureb, kuid tänu sellele õnnestub Nearil lõpuks ometi kuulus Kira (ehk siis Killer) tabada, ning sel momendil otsustab Ryuk, et mänguaeg on läbi, ning surmab Yagami Lighti läbi enda "death note'i".
Relvavennad

"Relvavennad" on HBO 2001. aastal tehtud kümneosaline lühisari. Seriaal räägib USA langevarjuritest Easy Kompaniis (inglise "Easy Company") Teise maailmasõja ajal, kes pidid 1944. aastal vabastama Natsi-Saksamaa võimu alt Normandia ning hiljem ka Madalmaad. Esimene osa jõudis teleekraanidele 9. septembril 2001. "Relvavendi" on näidanud ka Eesti Televisioon. Seriaal põhineb tõestisündinud lool ning sealsed tegelased on päriselt ka elanud.
Bad Lausick

Bad Lausick on linn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.
Brandis

Brandis on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Edifikaator

Edifikaator (ladina sõnast "aedificator" 'ehitaja') ehk edifikaatortaim on mingi taimekoosluse dominant- ehk valitsev taim. Mõnikord on edifikaatoriks nimetatud ka determinanti.
Edifikaatortaim mõjutab ja määrab oluliselt ka teiste taimede kasvutingimusi vaadeldavas koosluses. 
Edifikaatori järgi nimetatakse koosluste assotsiatsioonid.
Lahinguteeninduspataljon (1. jalaväebrigaad)

Lahinguteeninduspataljon on Eesti maaväe 1. jalaväebrigaadi väeosa, mille ülesandeks on brigaadi lahinguteenindustoetuse korraldamine.
Ajalugu.
Eellasüksused.
Pataljoni eellasüksusega on peetud 27. aprillil 1917 loodud 1. Eesti jalaväepolgu tööroodu.
Asutamine.
Üksus, tollase nimega Tagalapataljon, asutati Kaitseväe juhataja käskkirjaga 1. jaanuar 2009. See loodi koos Logistikapataljoniga varasema Kaitseväe Logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskusest ja 1. jalaväebrigaadi lahinguteenindustoetuse pataljoni baasil. Varasemate üksuste personal ja varustus jaotati pooleks.
Põhimääruse järgi koosnes pataljon toona juhtimis- ja teeninduskompaniist, meditsiinikompaniist, remondikompaniist, transpordikompaniist ja varustuskompaniist.
Asutamise järel paiknes üksus Paldiskis. 2014. aastal koliti pataljon ümber Tapa kaitseväelinnakusse.
Välislingid.
Lahinguteeninduspataljon 1. jalaväebrigaadi kodulehel
Siim Kärner

Siim Kärner (8. juuni 1945 Viljandimaa – 4. november 2007) oli eesti luuletaja, prosaist ja kunstnik.
Tema esikteos oli 1979. aastal ilmunud luulekogu "Unekaste". Temalt ilmus ka publitsistikat ja aforisme. Luuležanritest viljeles ta eelkõige murdeluulet ja haikusid.
Siim Kärner oli Eesti Kirjanike Liidu liige.
Tema maale võib leida erakogudest Eestis, Kanadas, Lätis, Rootsis, Soomes ja Saksamaal.
Kornelius (Jakobs)

Kornelius (kodanikunimega Vjatšeslav Vassiljevitš Jakobs, ; 19. juuni 1924 Tallinn – 19. aprill 2018) oli Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku eestseisja, tiitliga Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. Ta oli alates 2011. aastast vanuselt vanim piiskop Vene Õigeusu Kirikus.
1945. aastal osales ta arreteeritud piiskop Peetri ametiriiete konfiskeerimises.
Aastatel 1990–1992 oli ta Tallinna ja Eesti piiskop, aastatel 1992–1995 Tallinna ja kogu Eesti piiskop, aastatel 1995–2000 Tallinna ja kogu Eesti peapiiskop ning aastast 2000 oli ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliit.
Aastatel 1960–1990 teenis ta preestrina Tallinna Nõmme Ristija Johannese koguduses. 1966. aastal ülendati ülempreestriks.
Isiklikku.
Metropoliit Korneliuse isa Venemaa keisriliku armee polkovnik Jakobs oli Venemaa kodusõjas Põhjakorpuse Stanisław Bułak-Bałachowiczi isikliku sotnja juht.
Magnetiline induktsioon

Magnetiline induktsioon ehk magnetinduktsioon (ingl "magnetic induction") on vektorsuurus, mis väljendab magnetväljas liikuvale elektrilaengule või vooluga juhtmele mõjuvat jõudu. Magnetinduktsiooni jõud kujutab endast seda osa Lorentzi jõust, mis on põhjustatud magnetväljast. Magnetinduktsioon on magnetvälja põhiline tunnussuurus.
Magnetinduktsiooni tähis on "B" ja SI-süsteemi ühik tesla (T), mis avaldub jõuühiku njuuton (N) kaudu: formula_1 ja SI-põhiühikutes formula_2. Mõningat kasutust leiab veel ka CGS-süsteemi mõõtühik gauss (G), kusjuures 1 T = 10 000 G.
Terminikasutusest.
Füüsikalise suuruse "B" standardikohane termin on "magnetiline induktsioon", lühemalt magnetinduktsioon, ja rööptermin "magnetvälja tihedus". See suurus on samuti kasutusel nimetuse "magnetvoo tihedus" all (vrd elektrivoo tihedus ehk elektriline induktsioon).
Üldkeeles nimetatakse teslades mõõdetavat suurust mõnikord magnetvälja tugevuseks, näiteks Maa magnetvälja tugevus (kuigi magnetvälja tugevuse kui füüsikalise suuruse ühik on A/m).
Füüsikalist suurust "magnetiline induktsioon" ei või segi ajada mõistega "elektromagnetiline induktsioon", mis on füüsikaline nähtus.
Magnetinduktsiooni jõud.
Magnetväljas liikuvale laetud osakesele mõjuv jõud.
Kuna magnetinduktsioon formula_3 on vektoriaalne suurus, siis kirjeldab tema toimet kiirusega formula_4 liikuvale vabale laengule formula_5 vektorvõrrand
formula_6 
kus
 formula_7 on osakesele laenguga "q" magnetväljas mõjuv liikumapanev jõud (njuutonites);
"q" on osakese elektrilaeng (kulonites);
 formula_4 on osakese hetkkiirus (m/s);
 formula_3 on magnetinduktsioon (teslades).
Kui loobuda valemi vektorkujust ja koos sellega võimalusest määrata jõu "F" suunda vektorkorrutisest formula_10, siis saab jõu suuruse arvutada skalaarsete suuruste korrutisena:
 formula_11 
kus
formula_12 on elektrilaeng
formula_13 on laengu liikumiskiirus;
formula_14 on magnetinduktsiooni vektori moodul;
 formula_15 on nurk laengu liikumisesuuna ja magnetvoo suuna vahel.
Vooluga juhtmele mõjuv jõud.
Kui sirge juhe, mida läbib elektrivool, asetseb magnetpooluste vahelises magnetväljas, siis mõjub igale juhtmes liikuvale elektrilaenguga osakesele Lorentzi jõud. Juhtmele mõjuv kogujõud
formula_16
kus
 formula_7 on vooluga "I" juhtmele magnetväljas mõjuv liikumapanev jõud (njuutonites);
"I" on voolutugevus juhtmes (amprites);
 formula_18 on vektor, mille suurus on võrdne juhtmelõigu pikkusega (meetrites) ja mille suund ühtib elektrivoolu kokkuleppelise suunaga juhis (selleks on positiivse elektrilaenguga osakeste liikumise suund);
 formula_3 on magnetinduktsioon (teslades).
Juhtmele mõjuva jõu suuruse võib arvutada valemiga
formula_20
kus
formula_21 on voolutugevus;
formula_22 on vooluteekonna pikkus juhtmes;
formula_23 on magnetinduktsiooni vektori moodul;
formula_15 on nurk voolu suuna ja magnetvoo suuna vahel.
Erijuhul, kui juhe liigub risti magnetvoo suunaga (formula_25), saab sellest valemist teadaoleva jõu formula_26 järgi leida magnetinduktsiooni arväärtuse:
formula_27
Ülivoolavus

Ülivoolavus on vedeliku viskoossuse täielik kadumine allpool lävitemperatuuri. Ülivoolav vedelik voolab anumast välja kui tahes peente avade kaudu, samuti üle anuma servade, otsekui keeks ta üle. 
Ülivoolavust on täheldatud näiteks heeliumi isotoobil 4He (He II), kui see on temperatuuril &lt; 2,19 K ja normaalrõhul.
Ülivoolavuse avastasid 1938. aastal enam-vähem ühel ajal Vene füüsik Pjotr Kapitsa ning temast sõltumatult tegutsenud inglise füüsikud John Frank Allen ja Austin Donald Misener.
Ajaluule

Ajaluule on aktuaalsete sotsiaalsete probleemidega tegelev luule. 
Eesti ajaluule.
1920. aastate alguse paiku tekkinud ajaluule väljendas otseselt suhet aja ning ühiskonna probleemidega. Eesti luules silmatorkava suunana järgis see kindlalt voolu ja stiili. Ajaluulele andsid nimetuse eelkõige luuletajad ise. 
1920. aastate ajaluule ei olnud üksnes otseselt päevakajaline. Konkreetselt Eesti oludele viitava kõrval oli ülekaalus üldistav pilt maailma ja inimkonna ummikusse jõudnud arengust. Selgelt läbib paljusid luuletusi globaalse katastroofi teema. Inimkonda tabanud katastroofile vastandati maailma parandamise püüe. Ajalaulikud kutsusid inimesi välja enda paremaks muutmise nimel ja vägivalla vastu võitlema.
Ajaluule temaatika ja väljendusviis, eriti õuduskujundid on iseloomulikud ekspressionistlikule voolule, mis on pärit saksa kirjandusest. Palju kasutati hüperbooli ehk kunstilist liialdust, näiteks "Kõikjal voolab veri ja valitseb surm". Ajaluule on eesti ekspressionismi kõige silmatorkavam ilming, esileküündivam kui ekspressionistlik proosa või draama, ometi ei saa ajalaulude kunstitaset pidada eriti kõrgeks. Need on üsna ühetoonilised ja meenutavad saksa eeskujusid. Vaid üks mees suutis võõrapärased kujundid oma loomingus isikupäraseks ja äratuntavaks muuta. Selleks oli August Alle, kelle kohta Friedebert Tuglas on öelnud: "õnnelik erand ajalaulikute seas".
Peamised ajaluuletajad olid Johannes Semper, Johannes Vares (Barbarus), Jaan Kärner ja August Alle.
Pelagos

Pelagos ehk avavee-elustik (kreeka sõnast "pelagos" 'avameri') on veekogu (ookeani, mere ja järve) pelagiaalis elutsevad organismid ehk pelaagilised organismid. Pelagos moodustub planktonist ja nektonist, pleustonist ja neustonist. 
Pelagos on kõige rikkalikum pindmises veekihis.
Pelaagiline liik on näiteks tuulehaug.
SELLi mängud

SELLi mängud on rahvusvahelised üliõpilasspordivõistlused, mida peetakse vaheldumisi Soomes, Eestis, Lätis ja Leedus. Sellest ka nimi SELL, mis tuleneb korraldajamaade emakeelsete nimede esitähtedest.
SELLi mängude lühiajalugu.
1908. aastal asutasid Tartu Ülikooli üliõpilased oma spordiklubi. Selle hilisem õigusjärglane Eesti Akadeemiline Spordiklubi ühendas spordist huvitatud üliõpilasi üle 1918. aastal asutatud noore Eesti Vabariigi.
1923. aastal peeti esimesed regionaalsed rahvusvahelised üliõpilaste spordivõistlused, mis said hiljem tuntuks kui SELLi mängud.
Aastatel 1923–1940 toimusid SELLi suvemängud kolmeteistkümnel, SELLi talimängud (alates 1929. aastast) viiel ja SELLi maleolümpiaad (alates 1937. aastast) kolmel korral. Esimesed SELLi mängud korraldati 14.–16. septembril 1923 Tartus ja selle perioodi viimased (talimängud) 2.–3. märtsil 1940 Otepääl.
29. novembril 1936 otsustas SELL-i keskbüroo võtta Baltimaade üliõpilaskondade vaheliseks läbikäimiskeeleks saksa keele.
SELLi mängude algatamist ja käivitamist tuleb lugeda Eesti üliõpilaskonna juhtide ja Eesti Akadeemilise Spordiklubi aktivistide kõige väljapaistvamaks saavutuseks. Vaid Lääne-Euroopas oli tehtud esimesi katseid riikidevaheliste üliõpilasvõistluste korraldamiseks, kuid seal oli toeks Rahvusvaheline Üliõpilasspordiliit (CIE). Põhjamaades ja Ida-Euroopas midagi sellist veel ei kavandatud ja nelja riigi üliõpilassportlaste ühendamine oli ennekuulmatu julgustükk. Eesti üliõpilasspordi tippaastad olid 1937–1940. SELLi mängud olid laienenud, korraldus paika pandud, huvi ja tagajärjed tõusnud, majanduslik heaolu suurenenud. Balti riikide üliõpilassportlaste rahvusvahelised sidemed katkestas Nõukogude okupatsioon 1940. aastal.
1991. aastal toimus Eesti Vabariigi taasiseseisvumine ja 1992. aastal asutati Eesti Akadeemiline Spordiliit (EASL). 1997. aastal organiseeris EASL nelja Balti regiooni riigi üliõpilasspordi esindajate kohtumise, kus otsustati, et SELLi mängude traditsioon tuleb taastada.
75 aastat pärast esimeste SELLi mängude toimumist (1923), 1998. aasta mais toimusid esimesed SELLi mängud pärast Nõukogude okupatsiooni lõppemist. Osales 800 sportlast 59 ülikoolist ja 13 riigist. Eesti Akadeemiline Spordiliit taastas oma staatuse Balti regiooni üliõpilaste spordivõistluste initsiaatori ja koordineerijana.
Mängude kavas olevad spordialad.
Kergejõustik, ujumine, judo, orienteerumine, male, korvpall, võrkpall, jalgpall, saalihoki. 
Lisaks neile aladele on mõnel aastal kavas olnud ka tennis, sulgpall, lauatennis, maadlus, iluvõimlemine.
Talimängudel on võisteldud murdmaasuusatamises, kiir- ja iluuisutamises, jäähokis.
Nekton

Nekton (kreeka sõnast "nēktos" 'ujuv') ehk ujum on suuremad veeorganismid, kes saavad vees liikuda ja läbida pikki vahemaid.
Nektoni hulka kuuluvad näiteks kalad.
Organotroof

Organotroof on organism, kes elektroni doonorina kasutab orgaanilisi aineid. 
Kõik loomad ja seened on organotroofid.
Üheksa maailma

Üheksa maailma oli skandinaavia mütoloogias maailmade kogum, mida ühendas ja hoidis ilmapuu Yggdrasil:
Meemesilane

Meemesilane ehk kodumesilane ("Apis mellifera"), keda enamasti nimetatakse lihtsalt mesilaseks, on putukaliik mesilaslaste sugukond mesilase perekonnast.
Meemesilase algne levila oli Euroopa, Aafrika ja Ees-Aasia. Et ta annab mett, siis inimene kasutab teda (vt mesindus) ning ta on levinud üle maailma: teda on levitanud eurooplased juba teisi maailmajagusid koloniseerides. Põllumajandusele on oluline, et meemesilane tolmeldab õisi, mistõttu ta on üks tähtsamaid koduloomi. 
Meemesilasel on umbes 25 alamliiki, mida nimetatakse mesilasrassideks. Need kujunesid praegusel kujul alles pärast viimast jääaega jääst vabanenud alade taasasustamise käigus. 
Nagu mõned teisedki mesilaseliigid, on meemesilane ühiseluline (peredena elav) lendav putukas. Aasias elab veel kaheksa mesilase perekonna liiki. Kõige tuntum neist on "Apis cerana", keda peetakse tähtsaima mesilasekahjuri varroalesta algseks peremeheks.
Alamliigid.
Meemesilasel on umbes 25 alamliiki, mida tavaliselt nimetatakse mesilasrassideks. Peamiselt mesinduses peetud Euroopa alamliike on aretusega mõjutatud ja nad on nüüdseks levinud üle maailma. Euroopa rassid praegusel kujul on kujunenud alles pärast Euroopa taasasustamist pärast viimast jääaega. Rass "Apis mellifera mellifera" levis Euroopa parajama ja jahedama kliimaga piirkondades Alpidest põhja pool. Mesinduses on kõige rohkem kasutusel "Apis mellifera carnica", aretatud tõug Buckfasti mesilane ja lõuna pool "Apis mellifera ligustica". Ameerikas levib üha enam tapjamesilane, keda tema tigeduse tõttu ei hinnata.
Meemesilase alamliigid võib jaotada rühmadeks (põhiliselt Ruttneri järgi):
Peale selle on aretatud tõud, näiteks Buckfasti mesilane, ning Ameerikas ise leviv tapjamesilane.
Meemesilasel on järgmised alamliigid: 
Tapjamesilased.
1956. aastal viidi Aafrika meemesilaste emamesilased Brasiiliasse, kus puutudes kokku euroopa meemesilasega, tekkis ülimalt agressiivne hübriid, mida nimetatakse brasiilia meemesilaseks, kuid mis on meedia kaudu enam tuntud tapjamesilase nime all. Tapjamesilased suudavad toota mett inimese toodetud magusvedelike abita.
Teaduslik uurimine.
Apidoloogia ehk mesindusteadus uurib mesilasi, eriti nende rolli kasulike taimede tolmeldamisel ning nende kasutamist mee saamiseks.
Välislingid.
Glia. 1989;2(1):1–9., veebiversioon (vaadatud 13.10.2014)
Nornid

Nornid (vanapõhja keeles "nornir") olid skandinaavia mütoloogias saatusejumalannad.
Esimene norn oli Urdr, kelle kaevu juures maailmapuu Yggdrasili ühe juure all kolmest pidasid jumalad oma igapäevaseid koosolekuid. Teised kaks norni olid Verdandi ("Olevik") ja Skuld ("Tulevik", ka "Kohustus"). Nornid otsustasid jumalate, hiidude, kääbuste ja inimeste saatuse üle.
On võimalik, et norne peeti algselt ketrajateks, siiski ei kohta germaani mütoloogias kontseptsiooni sellest, kuidas nornid iga sureliku elu lõngana ketravad ja selle pikkuse otsustavad.
Fenrir

Fenrir (ka Fenrisúlfr) on germaani mütoloogias hiiglaslik hunt, jumal Loki ja härmahiiutar Angrboda poeg ning Heli ja Jörmungandri vend. Jumalad röövisid ta ja hoiavad teda härjapõlvlaste valmistatud Gleipniri võluköidikuis, kust ta maailma lõpu Ragnaröki ajal lahti rabeleb ja seejärel Odini alla neelab.
Jumal Tyr kaotas müüdi järgi Fenriri lõugade vahele oma parema käe. Fenriri köitmiseks otsiti kolm korda sobivaid köisi; kaks esimest purunesid ning kui tuli kolmas kord, keeldus Fenrir uskumast, et jumalad ta pärast köitmist vabastavad. Tyr kui õigluse jumal pidi oma parema käe Fenriri lõugade vahele pistma tagatiseks, et jumalad oma sõna ei murra. Nad aga ei vabastanud Fenririt ning hunt hammustas Tyri käe otsast.
Jörmungandr

Jörmungandr (ka Jörmungand, Midgardrimadu ehk "Maailmamadu") oli germaani mütoloogias jumal Loki ja härmahiiutar Angrboda maost poeg, kes oli tõmbunud rõngasse ümber kogu Keskmaa ehk Midgardri, inimeste maailma.
Jumalad röövisid Loki lapsed - hunt Fenriri (Fenrisúlfri), Heli ja Jörmungandri - ja Odin viskas Jörmungandri ookeani, mis ümbritseb Midgardrit. Madu kasvas nii suureks, et suutis tõmbuda rõngasse ümber kogu Maa ning võtta oma saba suhu. Kui ta oma sabast lahti laseb, tuleb maailma lõpp Ragnarök. Ragnaröki sündmuste ajal tuleb Jörmungandr maa peale ja langeb võitluses oma ürgvaenlase jumal Thoriga, kes upub omakorda tema mürgiloiku.
Huginn ja Muninn

Huginn ("Mõte") ja Muninn ("Mälu") olid Skandinaavia mütoloogias peajumal Odini kaarnad, kelle ta saatis igal hommikul välja, et teada, mis kõigis üheksas maailmas toimub. Seejärel pidid nad naasma Odini õlgadele puhkama ja talle nähtust jutustama.
Olev kääne

Olev kääne ehk olev ehk essiiv on kääne, millega väljendatakse olukorda või seisundit, milles ollakse.
Eesti keel.
Oleva käände käändelõpp on "-na", mis lisatakse omastavas käändes sõnavormile. 
Olevas käändes käändsõna kasutatakse seotud laiendina või vaba laiendina. 
Tavaliselt väljendab olev kääne seisundit põhitegevuse või olukorra kaudu: "Ta on direktorina karm". "Mari astus porisena tuppa". "Ta on vihasena oma toas".
Valküürid

Valküürid ("langenute valijad") olid germaani mütoloogias Odini lahingukaaslased või kilbikandjad.
Valküürid ratsutasid lahinguväljade kohal ja viisid langenud kangelasi Valhallasse. Langenuist parimad said Odini sõdalasteks maailmalõpu lahingus Ragnarökis. Valküürid lõbustasid ja teenisid neid sõdalasi, kes läksid Valhallasse. Valküürid olid algul tõenäoliselt amatsoonide sarnased jumalannad, kes nautisid lahinguid ja sõjahaavu.
Tulema-tarind

"Tulema"-tarind on eesti keeles tarind, millel on järgmine ehitus: 
käändsõna või käändsõnafraas alalütlevas käändes + "tuleb" + tegusõna "da"-infinitiiv.
"da"-infinitiivi ees võivad olla laiendid. 
Tarind väljendab kohustuslikkusmodaalsust või paratamatusmodaalsust:
"Meil tuleb töö lõpetada.
"Inimesel tuleb oma saatusega leppida.
Käändsõna või käändsõna väljendab agenti, "da"-infinitiivis tegusõna kohustuslikku või paratamatut tegevust vms. 
"Tulema"-verbiga seotud modaaltarind on samas tähenduses kasutatud "pidama"-tarindi kõrval eesti keele olulisemaid agendikeskse vajalikkuse edasiandmise vahendeid, teatavates tekstitüüpides koguni sagedasim. 
Ajalugu.
Ajaloos on "tulema"-verbi puhul ilmselt olnud primaarne liikumistähendus ning see on saanud aluseks ülejäänud tähenduste kujunemisele, seetõttu on loomulik, et tekstides esineb palju näiteid, mille puhul tõlgendus ei ole otsene ning liikumisega võib protsessi seostada üksnes väga tinglikult:
"Sepärrast nuttis Jesus sélle ahhastuse pärrast, mis sélle linna peäle piddi tullema, ja wiimseks sai tullema."
Vana kirjakeele modaalse tõlgendusega lausetes sarnanevad "tulema"-verbi semantika ja funktsioonid tänapäevastega, mõnel juhul võib oletada, et tarindi tähenduses sisalduvat kohustatust tajuti praegusest veidi nõrgemana:
"Mis tulleb tehha, ja mis pead teggema, kui innimesed sind ehk parremaks ehk pahhemaks peawad, kui sa ei olle?
Varaseimad modaalse "tulema"-tarindi näited on pärit 17. sajandi viimasest kümnendist:
"/mis Iutlusse Ammeti monnisuggust Asja Ajamissel tullep Kirko Wisi nink kombe echk monne mu issipeinse Luggu polest "tähhelepanna"/.
Järgmistel sajanditel on modaalne tarvitus juba küllalt üldine.
Samalaadne "tulema"-verbil põhinev modaalkonstruktsioon on olemas ka teistes läänemeresoome keeltes.
Germaani mütoloogia

Germaanlased uskusid paljudesse jumalatesse; nende usund oli polüteistlik. Teadmised germaani usundist ja mütoloogiast põhinevad peamiselt muinasskandinaavia luulel, kus kirjanduslik fantaasia on segunenud müütiliste pärimustega. Andmeid pärineb ka antiikautoreilt, ruunitekstidest ja nn Merseburgi loitsudest. 
Polüteistlik maailmapilt püsis ristiusuga kõrvu elavana u I aastatuhande lõpuni (kõige kauem Skandinaavias ja Islandil); surnukultusele ja viljakusmaagiale toetuvad uskumused ja kombed on osalt säilinud tänini. 
Erinevatel aegadel on germaani usundit ja mütoloogiat mõjutanud suuresti antiikmütoloogia ja kristlus; skaldiluules leidub rohkesti laene keltidelt.
Modaalsus

Modaalsus on filosoofias laad ja viis, kuidas miski on, näib või kuidas sellest mõeldakse.
Kitsamas klassikalises tähenduses on modaalsus aleetiline modaalsus: modaalsus on ontoloogias asjaolu olemise laad ja viis või loogikas propositsiooni tõesus. Lisaks lihtsale (faktilisele) tõesusele on olemas paratamatus ("Notwendigkeit"), võimalikkus ("Möglichkeit"), võimatus ("Unmöglichkeit") ja kontingentsus ("Kontingenz"). Aleetilise modaalsuse mõiste esineb juba Aristotelese kommentaatoritel.
Immanuel Kanti järgi on modaalsuse kategooriad võimalikkus ("Möglichkeit"), tegelikkus ("Wirklichkeit") ja paratamatus ("Notwendigkeit"), mis vastavad otsustuste modaalsusele (problemaatilisele (võimalikule), assertoorilisele (tegelikule) ("assertorische (wirkliche)"), apodiktilisele (paratamatule) ("apodiktische (notwendige)")). 
Leibnitz eristab nelja propositsioonitüüpide kategooriat: asjaolu võib olla paratamatu, võimalik, võimatu ja kontingentselt tõene (aktuaalne). 
Laiemas, aleetilisest tulenevas tähenduses mõistetakse modaalsuse all laadi ja viisi, kuidas propositsioon on tõene suhtes väljaütleja teadmiste, väljaütlemise aja või kohustusega. Nende hulka kuuluvad doksastilised (episteemilised) ("doxastische (epistemische)"), ajalised ("temporale") või deontilised ("deontische") modaalsused.
Nominatiivne modaalsus
Nominatiivne modaalsus ehk modaalsus kitsamas mõttes on situatsiooni hinnang:
"Ta loeb." (reaalne)" Ta loeks." (irreaalne)
"Ta võib lugeda." (lubatud)
"Ta vist loeb." (tõenäoline) "Ta loeb tõepoolest." (tõsikindel)
"Hea, et ta loeb." (positiivne) "Halb, et ta ei loe" (negatiivne)
Modaalsushinnang toimib operaatorina, mille mõjualaks on kas lause tervikuna või lause fokuseeritud osa. Näiteks:
Cumbria

Cumbria on tseremoniaalkrahvkond Inglismaa põhjaosas.
Piirneb läänes Iiri merega ja põhjas Šotimaaga. Kirdes asub Northumberland, idas County Durham, kagus North Yorkshire ja lõunas Lancashire.
Krahvkonnas asub Lake Districti rahvuspark. Maastik on kohati mägine, 978-meetrine Scafell Pike on kogu Inglismaa kõrgeim tipp.
Cumbria jaguneb Cumberlandi ja Westmorland and Furnessi tervikomavalitsuseks. Aastatel 1974–2023 oli Cumbria mittelinnakrahvkond, mis jagunes kuueks ringkonnaks: Allerdale, Barrow-in-Furness, City of Carlisle, Copeland, Eden ja South Lakeland.
Tarnogski rajoon

Tarnogski rajoon on 2. järku haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on Tarnogski Gorodoki küla, kus on 5500 elanikku (2002). Rajoon jaguneb halduslikult 6 kohalikuks omavalitsuseks.
Suuremad jõed on Kokšenga ja Uftjuga.
Ansambel &quot;Mahavok&quot;

"Ansambel "Mahavok"" on ansambli Mahavok 1987. aastal Meloodia plaadivabriku välja antud kauamängiv heliplaat.
Plaadi kaane on kujundanud Silver Vahtre.
Daniel Bernoulli

Daniel Bernoulli (8. veebruar 1700 Groningen – 17. märts 1782 Basel) oli Hollandis sündinud Šveitsi matemaatik. Ta oli Bernoullide suguvõsa liige.
Aastatel 1725–1733 töötas ta Peterburi Teaduste Akadeemias. Pärast seda elas ja töötas ta kuni surmani Baselis, kus juhatas järjest Baseli ülikooli meditsiini, metafüüsika ja loodusfilosoofia õppetooli.
Bernoulli üks tähtsaimaid töid oli 1738. aastal publitseeritud "Hüdrodünaamika" (""Hydrodynamica"). Selles pani ta aluse gaaside kineetilisele teooriale ja selgitas selle alusel Boyle'i seaduse. Ta sõnastas Bernoulli võrrandi, mis seob voolava vedeliku rõhu, voolu kiiruse ja asendi potentsiaalse energia ning kirjeldab energia tasakaalu voolava vedeliku joas.
Samal aastal avaldas ta raamatu "Specimen theoriae novae de mensura sortis"" ("Uus teooria riski hindamise kohta"), milles käsitles Peterburi paradoksi ja andis sellele esialgse selgituse. Peterburi paradoks ongi kaudselt tema enese järgi nimetatud, sest ta tuli selle peale ajal, mil töötas Peterburis. Bernoulli märkis sageli, et teatavat ebakindlust sisaldavate otsuste tegemisel ei kipu inimesed maksimeerima mitte rahalist kasu, isegi kui see on matemaatiliselt väljaarvutatav, vaid märksa ebamäärasemat kasulikkust.
1766 avaldas ta statistilise analüüsi suremuse kohta rõugete tagajärjel, millega näitas inokulatsiooni tõhusust rõugete vältimisel. See oli üks maailma esimesi uuringuid salastatud andmete kohta.
1750 valiti ta Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks.
Harilik sirpuim

Harilik sirpuim ehk skalaar ("Pterophyllum scalare") on sirpuime perekonda kuuluv kalaliik; laialdaselt kasvatatav akvaariumikala. 
Sirpuim kasvab kuni 13 cm pikkuseks. 
Sirpuimedel esineb soolist dimorfismi. Näiteks emaste kudemisava on isaste omast suurem ja ümaram ning suunatud taha.
Akvaariumikalana.
Harilik sirpuim on akvaariumis arg kala, keda tuleb sageli sööta teistest kaladest eraldi. Toiduks sobivad talle näiteks vesikirbud.
Sirpuim vajab kasvuks veetemperatuuri 23–25°. Sobival veetemperatuuril (24°) võib ta akvaariumis kudeda. On tehtud kindlaks, et 26–27° juures vältab marjast koorumine 48 tundi.
Kirjanduses.
Jaan Kaplinski on kirjutanud skalaarist luuletuse, mis on ilmunud kogus "Õhtu toob tagasi kõik" ("Oli kärekülm talveõhtu ...").
Antibes

Antibes [an'tib] on linn Lõuna-Prantsusmaal Vahemere rannikul Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. See kuulub Alpes-Maritimesi departemangu ja on tuntud luksusliku jahisadama Port Vaubani poolest, mis on üks suurimaid jahisadamaid Vahemerel.
Linn on olnud läbi ajaloo armastatud paik paljude maailmakuulsate kunstnike ja loovisikute seas. Pablo Picasso elas ja töötas Antibes’is 1946. aastal, mille mälestuseks asub linna kindluses Musée Picasso – esimene muuseum maailmas, mis pühendati tema loomingule. Antibes'is on elanud ka kirjanikud Nikos Kazantzakis ja Graham Greene, samuti kuulus Kreeka laevaomanik ja miljardär Aristotélis Onásis.
Linnaga on seotud ka mitmed teised tuntud isikud: seal on surnud kunstnik Nicolas de Staël, kirjanik Paul Arène, revolutsiooniperioodi sõjaväelane Jean-Étienne Championnet, Montenegro kuningas Nikola I Petrović, ning Eestist Paidest pärit tööstur Julius Möller.
Hulgasõna

Hulgasõnade "osa", "enamik", "mitu", "palju" ühildumine.
Eesti hulgasõnade kasutamises on toimunud järgmine nihe: ainsusliku "osa õpilasi" (s.o hulgafraas) asemel kasutatakse üha sagedamini mitmuslikku "osad õpilased" (s.o nimisõnafraas), samuti nt "enamik õpilasi &gt; enamikud õpilased", "mitu õpilast &gt; mitmed õpilased". 
Selle põhjuseks võib olla vajadus eristada hulgasõnade erinevaid funktsioone:
"Klassis oli mitu õpilast / osa õpilasi / enamik õpilasi / palju õpilasi";
"Need õpilased / mitmed õpilased / osad õpilased / paljud õpilased (=teatud õpilased) tahavad kontrolltööd järgi teha."
Määratlevas funktsioonis hulgasõnad ühilduvad fraasi põhisõnaga käändes ja arvus.
Nende kahe funktsiooni selge eristus on võimalik ainult nimetavas käändes: "mitu õpilast – mitmed õpilased, osa õpilasi – osad õpilased".
Mitmust kasutatakse isegi liiga sageli:
"Ta pakkis kaasa mitmeid käterätikuid." – siin peetakse silmas käterätikute hulka, mitte kindlaid käterätte.
"osa"-tarind.
"osa"-tarindite hulgas on kahesuguse tähendusega konstruktsioone:
"Osa õpilasi/õpilastest käis kontrolltööd järgi tegemas."
"Osad õpilased käivad kontrolltöid järgi tegemas."
Mitmuslikku "osad õpilased" tüüpi tarindeid kasutatakse väga tihti, sest
Üksik mitmusevorm "osad" on üldkasutuses tähenduses 'osa inimesi', nagu ka "mõned" tähenduses 'mõned inimesed'.
"Osadele / mõnedele" meeldib pargis kõndida.
Küsilause

Küsilause väljendab küsimust. Küsilausete liigitamisel lähtutakse sellest, kas küsimusega antakse võimalikud vastused ette või mitte.
Valikküsilaused.
Valikküsilauseteks ehk alternatiivküsilauseteks nimetatakse küsilauseid, milles vastus on küsimusega ette antud.
"Kas sul on punane pinal?" - Võimalik on vaid jaatav või eitav vastus.
Valikküsilaused jagatakse kolmeks alaliigiks. 
Üldküsilaused.
Üldküsilause eeldab jaatavat või eitavat vastust, küsimuse mõjualaks on terve lause.
"Kas sa nägid seda õnnetust pealt?"
Ülderiküsilaused.
Ülderiküsilause eeldab jaatavat või eitavat vastust, aga küsimuse mõjualaks on vaid osa lausest.
"Kas Enn käis Hollandis?"
Loetlevad valikküsilaused.
Valikküsilause kitsamas tähenduses ei eelda eitavat või jaatavat vastust ega mõju tervele lausele.
"Kes kukkus pikali, sina või Mari?"
Eriküsilaused.
Kui võimalikke vastusevariante kindlalt ette ei teata, on tegemist eriküsilausega.
"Kes nägi neid ufosid?"
Eelistusküsilaused.
Kui mis tahes küsilauses väljenduvad oletused või kahtlused vastuse tõenäosuse suhtes, nimetatakse seda eelistusküsilauseks.
"Kas ta sind enam armastabki?"
Üldküsilause

Üldküsimus eeldab jaatavat või eitavat vastust ja küsimuse mõjualaks on terve lause.
Nt: Kas ma olen teid kuskil näinud?
Nt: Kas sul on külm? On sul külm?
Nt: Töötama hakkad?, kuid selliste küsimuste moodustusvõimalused on piiratumad kui kas-küsimusel.
Nt: Sul on kiire vä?
Sirpuim

Sirpuim ("Pterophyllum") on kolmest liigist koosnev kalade perekond ahvenaliste seltsist.
Tuntuim liik on akvaariumikalana kasvatatav harilik sirpuim ehk skalaar ("P. scalare").
Võtegra rajoon

Võtegra rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskus on Võtegra linn. Asub oblasti loodeosas, piirneb Leningradi oblasti, Karjala Vabariigi ja Arhangelski oblastiga. Loodepiiril asub Äänisjärv.
Rajoonis on 8 omavalitsusüksust, neist 1 linn ja 7 külaasundust ("сельское поселение").
Oscar Verpoest

Oscar Verpoest (27. detsember 1922 Antwerpen – 16. detsember 2007 Brasschaat, Antwerpeni provints) oli Belgia kabetaja, rahvusvaheline meister.
Ta tuli 19 korda Belgia meistriks. Maailmameistrivõistlustel jäi ta laeks 4. koht 1948. aastal. 1977. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.
Ka tema vend Hugo oli nimekas kabetaja.
Šveitsi liidupresident

Liidupresident (saksa keeles "Bundespräsident", prantsuse keeles "Président de la Confédération", itaalia keeles "Presidente della Confederazione", romanši keeles "President da la Confederaziun") on Šveitsi seitsmeliikmelise valitsuse ehk Liidunõukogu eesistuja.
Valimiskord ja ametiaeg.
Liidupresident valitakse Šveitsi parlamendi Liidukogu kahe koja ühisistungil üheks aastaks. Tema volitused algavad 1. jaanuaril ja lõpevad sama aasta 31. detsembril. Tavaliselt roteerub positsioon Liidunõukogu liikmete seas viisil, mis võimaldab igaühel neist seitsme aasta kestel korra liidupresidendi ametit pidada (eeldusel, et nad kõik on nii kaua ametis). Tavaliselt valitakse Liidunõukogu liikmed presidendiks vanuse järjekorras ja sama isikut kaheks aastaks järjest ei valita.
Õigused ja kohustused.
Liidupresidenti võib tinglikult nimetada valitsusjuhiks, kes täidab ka mõningaid riigipea ülesandeid. Juriidiliselt ei ole ta siiski ei valitsusjuht ega riigipea, sest selliseid ametikohti Šveitsi põhiseaduse kohaselt ei eksisteeri. Võrreldes teiste Liidunõukogu liikmetega ei ole tal mingeid eriõigusi, küll aga kaks täiendavat ülesannet – juhatada Liidunõukogu istungeid ja täita muudes riikides riigipeale kuuluvaid esindusfunktsioone (riigipühadel kõnede pidamine, riigi esindamine teatud rahvusvahelistel üritustel jms). Need ülesanded lisanduvad tema põhiülesannetele, milleks on tema haldusalas oleva osakonna (Eesti mõistes ministeeriumi) juhtimine.
Liidupresidendil on otsustav roll täita siis, kui valitsuses toimuval hääletusel on poolt- ja vastuhäälte arv võrdne. Sel juhul otsustab hääletustulemuse liidupresidendi hääl.
Hermann I (Saare-Lääne piiskop)

Hermann I de Bekeshoevede (ka Buxhoeveden, 1230–1285) oli Saare-Lääne piiskop 1262–1285.
Hermann pärines Buxhoevedenide suguvõsast. Hiljem on Saare-Lääne piiskoppidest pärinenud sellest suguvõsast Reinhold von Buxhoeveden.
Piiskop Hermann pühitseti ametisse 20. augustil 1262 Lübeckis. Tema ajal hävitati, žemaitide poolt 2. veebruaril 1263 Vana-Pärnu.
Osalemine Lyoni II kirikukogul.
Hermann I osales 1274 Lyoni II kirikukogul ja teda on mainitud seoses Ratisboni katedraalile antud indulgentsidega. 
Suhted orduga.
1262 loovutas Hermann Saksa ordule patronaadiõiguse Kihelkonna kihelkonna ("Kiligund") üle.
Suhted Lübeckiga.
Ta teavitas 1283 Lübecki raadi Tallinna kloostriga seotud legaadi asjus. 
Koormiste kinnitamine.
1284 uuendas ja kinnitas Hermann oma eelkäijate statuudi piiskopkonna mandriosas kümnise ja andamite kogumisel taasristitud talupoegadelt. 
Kaupmeestele privileegide andmine.
Hermann kinnitas 21. augustil 1262 Saare-Lääne piiskopkonnas kaupmeeste privileegid. 1277 taotles ta koos Riia peapiiskopi ja Tartu piiskopiga Läänemerel kauplevatelt kaupmeestelt aktiivsemat kauplemist Eestimaal ja Liivimaal.
29. märtsil 1277 andis ta koos Riia peapiiskopi Johannes I von Luneni ja Liivi ordu maameistri Ernst von Ratzeburgiga kaupmeestele privileege. Kaupmeestele lubati vabadusi tollimaksust ja rannaõigusest, samuti sadamate, karjamaade ja rannariba kasutamist, puude võtmist kütteks ja laevaparanduseks ning õigust sõltumatu kohtupidamise osas. Ta tänas 4. veebruaril 1278 koos Riia peapiiskopi ja Tartu piiskopiga Läänemerel kauplevaid kaupmehi nende poolt antud lubaduse eest venelastega kauplemisel.
Haapsalu rajamine.
Hermann I rajas 1279 Haapsalu piiskopilinnuse ("fundata ecclesia cathedrali in Hapsal").
Viibimine Liivimaal.
Hermann I viibis septembris 1262 ja 31. juulil 1283 Lihulas ning 1284 Haapsalus.
Heinrich II (Saare-Lääne piiskop)

Heinrich II (surnud 1294) oli Saare-Lääne piiskop 1290–1294.
Teda on mainitud Kuramaa piiskopi kirjas 10. mail 1290 kui Lihula piiskoppi.
Heinrich II loovutas 1292 Liivi ordule Pärnu jõe ääres asunud ala (asus Pyronowe ja Corbe kandis). 30. aprillil 1293 saavutas ta kokkuleppe Liivi orduga.
Konrad I (Saare-Lääne piiskop)

Konrad I oli Saare-Lääne piiskop 1294 (või 1297)–1307.
1298 vallutasid ordu väed Saaremaa ja Haapsalu ning piirasid Lihulat, kus viibis piiskop. Konrad I saatis augustis 1299 Saksa ordule memorandumi, milles kirjeldas Saare-Lääne piiskopkonna olukorda. 1302 oli Saare-Lääne piiskopkonna ja Saksa ordu vahelises tülis vahendajaks Riia peapiiskop. 29. novembril 1304 sõlmis Konrad koos teiste Liivimaa maaisandatega liidulepingu Riia vastu. 
Konrad I tõotas 23. märtsil 1306 koos Riia linnaga leppida kokku mõrvatud isiku asjus, mille osas saavutati 1. mail 1307 kokkulepe.