tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Davlekanovo

Davlekanovo (vene Давлеканово; baškiiri Дәүләкән) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Davlekanovo rajooni halduskeskus. Asub Djoma jõe ääres, umbes 90 km Ufast loodes.
1942. aastal sai linnaõigused.
Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Davlekanovo elanikest venelasi 47,1%, baškiire 26%, tatarlasi 17,9%, ukrainlasi 4,4%, tšuvašše 1,3% ja teistest rahvustest inimesi 3,3%.
Davlekanovos on sündinud Ljudmila Ulitskaja.
Vaseroosteroheline

Vaseroosteroheline ehk vaseroheline on hele sinakasroheline värvitoon, mis sarnaneb vase pinnale tekkiva rohelise paatina värvusega. Laensõna saksa keelest ("Kupfergrün"), vaseroheliseks nimetatakse ka pigmenti ("verdigris").
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab vaserohelist ("spangrün") palju sinist sisaldavaks roheliseks tooniks ja kirjeldab seda kui vaserooste värvust, mis läheneb taevasinisele. Näitemineraaliks toob ta vaserooste enda, krüsokolla ("Kupfergrün") ja amasoniidi ("Amazonenstein").
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" näitab vaserohelist ("verdigris green") ereda sinaka rohelisena, mis on segatud smaragdrohelisest, rohkest Preisi sinisest ("Berlin blue") ja natukesest valgest. Värvuse näideteks toob ta pikasabalise rohelise papagoi ("Small long-tailed Green Parrot") saba värvuse ja vaserooste tooni.
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." soovitab vaserohelist ("verdigris green") segada viridiaanist, kaadmium-helekollasest ja valgest, selle värvus on mahe sinakasroheline.
RAL Classic värvikaardi toon 6000 "Patinagrün" on malahiitrohelisega sarnanev keskmine tooniga roheline .
Pantone värvikaardi toon 12-0225 "Patina Green" on särav soojatooniline õrnroheline .
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" nimetab tooni "Verdigris" keskmiseks kollakaks roheliseks , tooni "Verdigris Green" heleroheliseks .
Jaapani traditsiooniliste värvide hulka kuuluv värv "rokushō-iro" 緑青色 'paatina värv' on küllastatud jahe keskmine roheline .
Veebivärv "Verdigris" on särav sinakasroheline mitmes eri variandis .
Liiginimedes.
Vaseroostekarva värvusele võivad taksonite ladinakeelsetes nimetustes viidata liigiepiteedid "aeruginosus", "aeruginosa" või "aeruginascens". Sõna "aerūgō" tähendabki vasepaatinat ja on tuletatud sõnadest "aer-", "aes" 'pronks', 'messing', 'vask' ja liitest "-ūgō", mis märkis kattekihti või värvimuutust.
Claude Gonçalves

Joaquim Claude Gonçalves Araújo (sündinud 9. aprillil 1994 Proprianos) on Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets.
Ta sündis Korsikal ja alustas klubikarjääri Korsika jalgpalliklubis AC Ajaccio. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2013. aasta septembris.
2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Tondela. Hooajal 2018/19 mängis Gonçalves Prantsusmaa esiliigaklubis Troyes. 2019. aasta suvel naasis ta Portugali kõrgliigasse, sõlmides lepingu Gil Vicentega, kus mängis kaks hooaega.
2021. aasta mais liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks.
2014. aastal mängis Gonçalves viiel korral Portugali kuni 20-aastaste koondises.
Vaseroheline

Vaseroheline ehk verdigris, ka aerugo on sinakasrohelise värvusega anorgaaniline tehislik värvipigment, mis oli maalikunstis pigmendina kasutusel alates keskajast kuni 17. sajandini. Pigmenti valmistati äädikhappes vaselaaste oksüdeerides.
Etümoloogia.
Nimetus "verdigris" pärineb vanaprantsuse "verte grez"'ist ehk "vert-de-Grèce"' ist ('Kreeka roheline').
Omadused.
Pigment on tagasihoidliku katvusega, sinakasrohelise värvusega, mis oli kuni 19. sajandini olemasolevatest värvipigmentidest (roheline muld, malahhiit, "verdigris") saadav säravaim roheline värvitoon. Sageli kasutati seda pigmendi läbipaistvust ära kasutades laseeriva kihina (vaseresinaat) plii-tinakollasel või pliivalgel, või siis segati roheline pigment emma-kummaga. Vaseroheline on keemiliselt väga ebastabiilne, kõige ebapüsivam kõigist vasevärvidest - aja jooksul muutub see tumepruuniks või mustaks. Ühend on väga mürgine - tänapäeval seda seetõttu enam ei kasutata.
Grant Holloway

Stanley Grant Holloway (sündinud 19. novembril 1997 Chesapeake'is Virginias) on USA kergejõustiklane (tõkkejooksja).
Holloway alustas kergejõustikutreeninguid oma isa Stani käe all. 2017. aastal astus ta Florida Ülikooli ning võistles NCAA võistlustel lisaks põhialale tõkkesprindile edukalt sprintides, teatejooksudes ja hüppealadel. 2019. aastal pälvis ta USA parimale ülikoolis õppivale kergejõustiklasele antava The Bowermani auhinna.
2019. aastal pääses Holloway USA kergejõustikukoondisse. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta 110 meetri tõkkejooksus maailmameistriks tulemusega 13.10.
2021. aastal püstitas ta Birminghamis 60 meetri tõkkejooksu maailmarekordi 7.29. Sama aasta suvel toimunud olümpiamängudel Tokyos võitis Holloway hõbemedali Hansle Parchmenti järel.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis Holloway kulla tulemusega 7.39. Poolfinaalis jooksis ta maailmarekordit kordava aja 7,29. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta ajaga 13.03 teist korda tõkkesprindi maailmameistriks.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 110 meetri tõkkejooksus kuldmedali Hansle Parchmenti ja Daniel Robertsi ees ajaga 12,96.
2024. aasta veebruaris jooksis Holloway Albuquerque'is 60 meetri tõkkejooksus maailmarekordi 7,27, ületades enda nimel olnud varasema rekordi kahe sajandikuga. Sama aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri tõkkejooksus Lorenzo Simonelli ja Just Kwaou-Mathey ees võistluste rekordit kordava ajaga 7,29. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli ta 110 meetri tõkkejooksus olümpiavõitjaks, joostes poolfinaalis aja 12,98 ja finaalis 12,99.
2025. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis tuli Holloway ajaga 7,42 kolmandat korda 60 meetri tõkkejooksus maailmameistriks.
Kristuse pärast meeletu

Kristuse pärast meeletus (kreeka keeles διά Χριστόν σαλότητα, kirikuslaavi keeles "оуродъ", "юродъ", omadussõnana "юро́дивый") on mõiste käitumise kohta, mille puhul usklik kristlane annab ära kogu oma vara, et hakata elama askeesis, ja eirab teadlikult ühiskondlikke norme usuliste eesmärkide saavutamiseks. Kristuse pärast meeletud on sageli käitunud väljakutsuvalt ja ebakonventsionaalselt, on teinud ettekuulutusi ja varjanud oma vagadust.
Väljend esineb Pauluse esimeses kirjas korintlastele: "meie oleme ogarad Kristuse pärast, aga teie olete arukad Kristuses; ..." (4:10), samuti arutleb ta tarkuse ja narruse üle muudes kirjakohtades nagu "Jumala juures on ju praeguse maailma tarkus narrus, sest on kirjutatud: "Tema tabab targad nende riugastelt."" (3:19 (Piibel 1968)) ja "Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil, siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad" (1:21 (Piibel 1968)).
Ajaloost.
Kreekakeelne sõna Kristuse pärast meeletu kohta on "salos". Kirikuslaavi keeles on pühakuna austatud meeletu kohta kasutatud tiitlina sõna "блаженный" 'õnnis'.
Varaseim teadaolev Kristuse pärast meeletuks peetud pühak oli nunn Isidora Tabenna kloostrist, kuid sõna ilmus Bütsantsi hagiograafiatesse pärast 5. sajandit. Emesa abba Siimeoni, kes võis olla ka tegelikult vaimuhaige, hakati pidama Kristuse pärast meeletute kaitsepühakuks.
Väga tugevasti juurdus "pühade hullude" praktika keskaegses Moskoovias, oletatavasti alates 14.–15. sajandist. Vene Õigeusu Kiriku pühakute loendis on kokku 36 Kristuse pärast meeletut. Meeletu ("jurodivõi") Venemaa versioonis oli loomult ambivalentne: ta mõistusevastane käitumine võis olla tõeline või teeseldud, kuid oli alati tahtlik, irriteeriv ja provotseeriv, ja seda peeti jumaliku inspiratsiooni ilminguks – usuti, et meeletu suu läbi kõneleb Jumal. Meeletul oli lubatud öelda välja tõdesid, mida tavalised inimesed ei võinud ja ta esitas neid sageli mõistatuste või tähendamissõnade vormis. Suhetes tsaariga oli meeletul eriline staatus, see asus väljaspool maist kontrolli ja kohtumõistmist.
Jesper Karlström

Jesper Kewe Karlström (sündinud 21. juunil 1995 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese ja Rootsi jalgpallikoondises.
Aastatel 2001–2004 kuulus ta jalgpalliklubisse Hammarby IF. Seejärel liitus ta IF Brommapojkarnaga. Brommapojkarna meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2013. aasta juulis. Rootsi kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. mail 2014 mängus IFK Norrköpingi vastu. 2014. aasta hooaja lõpus langes Brommapojkarna Rootsi kõrgliigast välja, kuid Karlström jätkas mängimist Rootsi kõrgliigas, sõlmides nelja-aastase lepingu Djurgårdensiga. Djurgårdensis mängis ta aastatel 2015–2020 ja tuli 2019. aastal klubiga Rootsi meistriks.
2020. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Poola kõrgliigaklubiga Poznańi Lech, mis kehtis 2024. aasta juunini. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks.
2024. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Udinesega.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Karlström 11. jaanuaril 2018 sõprusmängus Taani vastu.
Pedro Rebocho

Pedro Miguel Braga Rebocho (sündinud 23. jaanuaril 1995 Évoras) on Portugali jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech.
Aastatel 2004–2007 kuulus ta kodulinnaklubisse Juventude de Évora. Seejärel liitus ta Lissaboni Benfica noortesüsteemiga. Ta mängis Benfica noortevõistkonnas ja aastatel 2014–2016 klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas, kuid klubi põhimeeskonnas ta debüüti ei teinud.
2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Moreirense.
2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Guingamp. Hooajal 2019/20 oli ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş ja hooaja 2020/21 teisel pool Portugali kõrgliigaklubis Paços Ferreira.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Poznańi Lechiga. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks.
Aastatel 2010–2017 mängis Rebocho Portugali noortekoondistes. 2014. aastal võitis ta Portugali kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali.
Sergio Padt

Sergio Vincenzo Roberto Padt (sündinud 6. juunil 1990 Haarlemis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets.
2007. aastal liitus ta Amsterdami Ajaxiga. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. 2010. aasta alguses läks ta laenule Hollandi esiliigaklubisse HFC Haarlem. Hollandi esiliigas debüteeris Padt 22. jaanuaril 2010 mängus SBV Excelsiori vastu, kuid see jäi tema ainsaks mänguks Haarlemis, kuna klubi läks varsti pankrotti. Hooajal 2010/11 oli Padt Ajaxist laenul Hollandi esiliigaklubis Go Ahead Eagles.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Gent.
Aastatel 2014–2021 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen ning oli seal kõik seitse hooaega klubi esiväravavaht. 2015. aastal võitis ta Groningeniga Hollandi karikavõistlused.
2021. aasta juunis liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks.
Padt mängis Hollandi kuni 17-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes. Hollandi jalgpallikoondisse kutsuti ta esmakordselt 2018. aasta mais, kuid koondisedebüüti pole ta seni teinud.
Ta on Itaalia päritolu.
Šruti

Šruti (sanskriti keeles "śruti ", 'kuuldu, kuulutus') on hinduismi pühakirjatekstide alajaotus smriti kõrval.
Šruti on ilmutatud ja igavene sõnum, seevastu smriti on inimeste loodud pühakiri.
Šruti on sisuliselt veedade kirjandus, mille hulka kuuluvad veedad, aranjakad, braahmanad ja upanišadid.
Bengtskäri lahing

Bengtskäri lahing oli Nõukogude vägede ebaõnnestunud dessant Soome Bengtskäri saarele 26. juulil 1941 Jätkusõja käigus.
Smriti

Smriti (sanskriti keeles "smṛti "’mälu, meelespidamine, pärimus’) on hinduismi pühade tekstide kogu šruti kõrval.
Smriti tekste peetakse inimeste loominguks ja meelespidamise kaudu edasiantud pärimuseks. Smriti alla kuuluvad puraanad, eeposed Rāmājana ja Mahābhārata ning dharmašaastrad.
Smriti kirjandust peetakse üldiselt madalamaks veedadest ja nendega seotud tekstidest, mis kuuluvad šruti alla. Kuna smriti selgitab ja arendab edasi veedade ideid ning teeb seda lihtsamas ja rahvapärasemas käsitluses, on smriti tekstid hinduistide seas isegi mõjukamad kui veedad.
Barrus Võru VK

Barrus Võru VK (ka Võru VK) on Võrus tegutsev võrkpalliklubi. 
Klubi on 1950. aastatel loodud Võru Võrkpallisektsiooni järeltulija. Klubi eesmärgiks on Võru maakonna võrkpallielu edendamine ja võrkpallurite esindamine Eesti meistrivõistlustel. Koostöös Võrumaa Spordiliiduga korraldatakse Võru maakonna karika- ja meistrivõistlusi. Klubi südameasjaks on ka Eesti võrkpallimaastiku ühe staažikama, Jaan Gutmanni nimelise võrkpalliturniiri korraldamine.
Esindusklubi mängis aastatel 2002–2015 Eesti meistriliigas ja Balti liigas ning peale seitset aastat pausi naasti sinna hooajal 2022/23.
Klubi nimesponsor on puidutööstusettevõte Barrus.
Ajalugu.
Võru Võrkpalliklubi esindusmeeskond mängis aastatel 2002–2015 Eesti meistriliigas ja Balti liigas. Aastatel 2015–2022 Võrul esindusmeeskonda meistriliiga tasemel polnud ning võisteldi Eesti tugevuselt teises liigas, Meeste esiliigas. Hooajal 2022/23 naasis esindusmeeskond Eesti meistriliigasse ning Balti liigasse.
2025/26 hooaja koosseis.
Alljärgnev koosseis esindas klubi hooajal 2025/26.
Komnenos

Komnenos (kreeka keeles Κομνηνός; ladinapäraselt Comnenus) oli Bütsantsi kreeka aadliperekond, kes valitses Bütsantsi keisririiki aastatel 1081–1185 (104 aastat) ning hiljem Megas Komnenose (Μεγαλοκομνηνοί, Megalokomnenoi) dünastia nime all Trapezundi keisririiki (1204–1461). 
Abielude kaudu teiste aadliperekondadega, eriti Dukase, Angelose ja Palaiologose perekonnaga, esineb Komnenose nimi enamiku hilisemate Bütsantsi tähtsamate aadliperekondade seas.
Helgur Rosental

Helgur Rosental (kuni 2011 Helgur Rosenthal, sündinud 20. juulil 1978) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 1997. aastal Mustla Keskkooli ja 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitlejana (3. lend). Seejärel oli ta vabakutseline näitleja. 
Aastatel 2012–2015 tegi Helgur Rosental kaasa Võru Linnateatri lavastusprojektides, aastatel 2014–2020 oli ta Tartu Uue Teatri näitleja.
Urbino ülikool

Urbino ülikool ("Università degli Studi di Urbino Carlo Bo") on ülikool, mis asub Urbino linnas Itaalias.
Ülikool asutati aastal 1506, esmalt nime all "Collegio dei Dottori di Urbino".
Urbino semiootikakeskus

Urbino semiootikakeskus on 1971. aastal Urbino Ülikooli juures loodud rahvusvaheline keskus.
Selle asutamise üks algatajaid oli Algirdas Greimas. 
Keskuse nime on mitu korda muudetud.
Keskus on korraldanud palju konverentse ja seminare. Keskus on välja andnud semiootikaalaste preprintide seeriat.
Keskuse direktorid on olnud
Bálint Vécsei

Bálint Máté Vécsei (sündinud 13. juulil 1993 Miskolcis) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros ja Ungari jalgpallikoondises.
Ungari kõrgliigas debüteeris ta 2011. aasta mais Budapesti Honvédi meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012/13.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Bologna, kuid ei mänginud seal kordagi. Hooajal 2015/16 oli ta laenul Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubis Lecce. 2016. aasta juulis läks ta laenule Šveitsi kõrgliigaklubisse Lugano. Ta jäi Luganosse laenule veel ka järgmiseks hooajaks ning sõlmis 2018. aastal klubiga püsiva lepingu.
2019. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Ferencvárosiga. Ferencvárosiga on ta tulnud Ungari meistriks kolm korda.
Ungari jalgpallikoondises debüteeris 4. juunil 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu.
Rai Benjamin

Rai Benjamin (sündinud 27. juulil 1997 New Yorgi osariigis Mount Vernonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks.
Kuigi Benjamin on sündinud USA-s, esindas ta noorteklassides rahvusvahelistel võistlustel oma isa kodumaad Antigua ja Barbudat. 2018. aastal andis Rahvusvaheline Kergejõustikuliit talle loa esindada Ameerika Ühendriike.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Benjamin 400 meetri tõkkejooksus Karsten Warholmi järel hõbemedalikohale. 4×400 meetri teatejooksus tuli ta USA teateneliku koosseisus maailmameistriks. 
2020. aasta olümpiamängudel Tōkyōs võitis ta 400 meetri tõkkejooksus tulemusega 46,17 hõbemedali. 46,17 on Põhja-Ameerika rekord ja kõigi aegade teine tulemus. 4×400 meetri teatejooksus tuli ta USA võistkonna koosseisus olümpiavõitjaks. 
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus hõbemedali (maailmameistriks tuli Alison dos Santos). Aasta aega hiljem võitis ta samal alal Budapesti maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 4×400 meetri teatejooksus, kus ta jooksus viimast vahetust, kuldmedali.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Benjamin kaks kuldmedalit. 400 meetri tõkkejooksus tuli ta Warholmi ja dos Santose ees olümpiavõitjaks ajaga 46,46. 4×400 meetri teatejooksu võitis ta USA meeskonna koosseisus olümpiarekordiga 2.54,43.
2025. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos tuli ta 400 meetri tõkkejooksus esimest korda maailmameistriks ajaga 46,52. Esialgu diskvalifitseeriti ta kõrvalrajal jooksnud Ezekiel Nathanieli tõkke liigutamise tõttu, kuid kohtunikud leidsid, et see ei seganud konkurendi sooritust, ning tühistasid otsuse. 4×400 meetri teatejooksus võitis ta USA meeskonnaga Botswana järel hõbemedali.
Bejamin on võistelnud ka mitmel sprindidistantsil. 2018. aastal jooksis ta esimest korda 200 meetrit alla 20 sekundi. 400 meetri jooksus on tema isiklik rekord 44,21.
Isiklikku.
Rai Bejamini isa on Antigua päritolu kriketimängija Winston Benjamin.
Eesti Kõrgem Sõjakohus

Eesti Kõrgem Sõjakohus oli märtsis ja aprillis 1918, Saksa okupatsiooni ajal, eksisteerinud esimene Eesti Vabariigi kohus.
Kohus nimetati ametisse 13. märtsil 1918 päevakäsuga nr. 7 järgmises koosseisus:
Kohtule allusid väeosade kohtud (1., 2., 3. ja 4. jalaväepolgu kohus, ratsapolgu kohus ja suurtükiväebrigaadi kohus). Kõrgeimaks sõjaväeliseks kassatsioonikohtuks pidi saama Eesti Ülem Sõjakohus, kuid seda ei jõutud nimetada.
Marte Mjøs Persen

Marte Mjøs Persen (sündinud 24. aprillil 1975 Bergenis) on Norra poliitik, ta on Norra Töölispartei liige.
Aastal 2003 omandas ta bakalaureusekraadi kultuuri- ja sotsiaalteadustes Bergeni Ülikoolist, kus õppis ka kirjandust ja sotsioloogiat ning lisaks nais- ja soouuringuid.
Aastatel 2015–2021 oli ta Bergeni linnapea.
14. oktoobrist 2021 kuni 7. märtsini 2022 oli ta Norra nafta- ja energeetikaminister. 7. märtsist 2022 kuni 16. oktoobrini 2023 oli ta Norra töö- ja sotsiaalse kaasatuse minister.
Isiklikku.
Ta on abielus Nils-Olav Nøssiga. Tal on neli last.
Petteri Forsell

Jani Petteri Forsell (sündinud 16. oktoobril 1990 Kokkolas) on Soome jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Soome kõrgliigaklubis Turu Inter.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis KPV. Soome kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal VPS-i meeskonnas. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel aastatel 2010–2015 IFK Mariehamni, 2019. aastal HJK-i ja alates 2021. aastast Turu Interi meeskonnas.
Väljaspool Soomet on Forsell mänginud Türgi kõrgliigaklubis Bursaspor, Poola klubides Legnica Miedź, Kielce Korona ja Mielec Stal ning Rootsi kõrgliigaklubis Örebro SK.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Forsell 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Iisraeli vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava.
Christoph Reusner

Christoph Reusner oli saksa-rootsi päritolu trükkal, kes tegutses Tallinnas aastatel 1633–1637. Reusneri trükikoda oli Tallinna esimene trükikoda.
Elulugu.
Christoph Reusner, kes sündis arvatavasti 1575. aastal Rostockis, omandas meistrikutse trükkalina Neustadtis 1597. aastal. 1608. aastal kutsuti Reusner Stockholmi kuningliku trükikoja juhatajaks ja 1612. aastal asus ta sinna üle lõplikult. Tal oli kuninglik privileeg (daatum 22. detsember 1614), millega keelati teistel trükkalitel valmistada C. Reusneri trükistest kordustrükke, lubati tal müüa oma raamatuid lettidel (laatadel) ja kasutada riigi maja , kus juba 60 aastat olid elanud linna trükkalid. 7. juunist 1619 pärineb tema köitja privileeg.
Reusneril oli sõjakas iseloom; ta käis tihti kohtu vahet, näiteks "trükkal-kolleegi solvamise pärast", "tollihoone luku lõhkumise eest" ja maksudest kõrvalehiilimise pärast. 1627. aastal oli Reusner sunnitud riigi antud majast lahkuma. Pärast kaheksat aastat suure konkurentsi tõttu rasketes tingimustes elamist palus Reusner õukonnalt luba Rootsi riigi piires ümber asuda.
1633. aastal palgati Reusner Tallinna ametlikuks trükkaliks Tallinna gümnaasiumi juurde. Palka 50 Rootsi taalrit aastas maksti välja kaks korda aastas – mihklipäeval ja lihavõtte ajal võrdsetes osades linnalt ja rüütelkonnalt. Ruumid trükikojale leiti Tsistertslaste ordu endise Püha Miikaeli nunnakloostri ruumides, mis tegutses Tallinnas juba aastast 1249. Vabanenud ruumidesse paigutati poistekool, mille kinnitas Gustav Adolf 16. jaanuaril 1631 gümnaasiumi asutamiseks kloostris. Samadesse ruumidesse paigutati ka trükikoda 1633. aastal. Tänapäeval asub endistes trükikoja ruumides Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasium.
Reusneri tegutsemisperioodi mahub 33 trükist, millest paljud olid juhutrükised: pulmaõnnitlused, tervitused, järelehüüded ja matusekõned. 
Esimene Tallinnas trükitud trükis on õnnitlusdiplom Eestimaa kubernerile Philipp Scheidingule, kes saabus 1634. aastal Tallinna rahuläbirääkimistelt Moskvas. Diplomi jalusesse on laotud läbisegi suur- ja väiketähtedest kronogramm: suurtähed toimivad Rooma numbritena, mis koos moodustavad diplomi üleandmise aasta. 
1637. aasta aprillis taotles Reusner kirjastamisprivileegi õppekirjanduse, kalendrite, almanahhide jm suhtes. 24. augustil 1637 ta aga suri. Reusner maeti tõenäoliselt kloostrikirikusse, aga pole teada, kus tema säilmed võivad asuda.
Reusneri Tallinna gümnaasiumi trükikoda on kõige pikema traditsiooniga toimiv trükikoda Läänemere kallastel. 1829. aastast kandis trükikoda nime "Lindforsi pärijad". 1922. aastal omandas trükikoja kirjastusühistu "Ühiselu", mis natsionaliseeriti 1940. aastal ja erastati taas 1997. aastal; 2004. aastal ühines Ühiselu kaasaegse trükikojaga Prisma Print ja tänuavaldusena trükikoja asutajale jätkati tegevust AS Reusneri nime all.
I Ain't Gonna Stand for It

"I Ain't Gonna Stand for It" on teine ​​singel Stevie Wonderi 1980. aasta albumilt "Hotter than July". See jõudis Billboardi R&amp;B singlite edetabelis neljandale kohale ja Hot 100 edetabelis 11. kohale. See jõudis ka Ühendkuningriigi singlite edetabelis 10. kohale. Laul on kuulus selle poolest, et Wonder imiteerib kogenud kantrilauljat, ja inspireeriva trummimängu poolest. Charlie ja Ronnie Wilson The Gap Bandist esitavad loo taustavokaali. Laulu kaverdas Eric Clapton 2001. aastal oma albumil "Reptile".
Frankenmuth

Frankenmuth on linn USA-s Michigani osariigis Saginaw' maakonnas. Linn asub maakonna halduskeskusest Saginaw'st umbes 24 km kaugusel kagus. Läbi linna kulgeb Cassi jõgi.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 4987. 2010. aastal oli elanikke 4944.
Frankenmuthi nimi tuleneb selle esimeste asunike kodumaa Frangimaa saksakeelsest nimest "Franken" ja saksakeelsest sõnast "Mut", mis tähendab 'julgus'.
Frankenmuthi piirkond asustati 1845. aastal Saksamaalt Frangimaalt pärit luterlike saksa sisserändajate poolt. Asunikud valisid oma kodukohaks mõnevõrra künkalise ala, mis meenutas neile Kesk-Frangimaa piirkonda Saksamaal. Pikka aega elasid asulas ainult saksa asunikud, kes jäid lojaalseks Saksamaale ja kasutasid omavahel suhtluskeelena saksa keelt.
14. jaanuaril 1904 sai Frankenmuth külaõigused. 1. oktoobril 1959 sai see linnaõigused.
Suure osa Frankenmuthi elanikkonnast moodustavad ka tänapäeval etnilised sakslased. Linnas on säilinud Saksamaa, eriti Baieri kultuuri mõjud. Lisaks on igapäevases suhtluses kasutuses jätkuvalt saksa keel ning Püha Lorenzi kirikus toimub saksakeelne jumalateenistus.
Frankenmuthi ümbruses asub veel mitu saksa asunike rajatud asulat, sealhulgas Frankenlust, Frankentrost ja Frankenhilf (praegune Richville).
Frankenmuthi tähtsaim majandusharu on turism. Iga aasta külastab linna üle miljoni külalise. Linnas asub arvukalt saksapäraseid ettevõtteid ja asutusi, muuhulgas võõrastemaja Bavarian Inn, pruulikoda, restoran Zehnder's ja jõuluteemaline kauplus Bronner's Christmas Wonderland, mis nimetab ennast "maailma suurimaks jõulupoeks".
Alates 1990. aastast toimub linnas oma Oktoberfest, mis esimene omataoline väljaspool Münchenit, mille Müncheni linn on heaks kiitnud. Alates 1977. aastast toimub Frankenmuthi muusikafestival.
Linnas asub arvukalt saksapäraseid puitkarkassile ehitatud hooneid.
Linna hüüdnimi on Little Bavaria ("Väike Baieri").
Frankenmuthi sõpruslinn on Gunzenhausen Saksamaal.
Katselennuk

Katselennuk ehk eksperimentaallennuk on õhusõidu tehnoloogiate ja õhusõiduki disaini katsetamiseks mõeldud lennuk.
Jaak Viikma

Jaak Viikma (kuni 6. august 1935 Johannes Viikberg/ Viekberg; 13. märts (vkj)/ 26. märts 1902 Kohila vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – 6. november 1969 Tallinn) oli eesti poksija.
Ta poksis Tallinna Spordis. Elukutselt oli ta lukksepp.
Ta oli kokku kolmekordne Eesti meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) aastatel 1926–1928. Ta sai 1925. aastal Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha.
Ta osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlusel ning võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) oma kohtumised aastatel 1926 ja 1927.
2022. aasta naiste jalgpalli Euroopa meistrivõistlused

2022. aasta jalgpalli naiste Euroopa meistrivõistlused on 13. jalgpalli naiste Euroopa meistrivõistlused.
Turniir toimus Inglismaal 6.–31. juulini 2021. Inglismaa oli ainus korraldajaks kandideerinud maa; Inglismaa kinnitati korraldajaks 2018. aasta detsembris. Algselt pidi turniir toimuma 2021. aastal, kuid koroonapandeemia tõttu lükkusid 2020. aasta suveolümpiamängud ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis aasta võrra edasi, mistõttu tuli ka naiste Euroopa meistrivõistlused aasta võrra edasi lükata. Viimati võõrustas Inglismaa naiste Euroopa meistrivõistlusi jalgpallis 2005. aastal.
Turniiril osales 16 võistkonda. Kaitsev meister 2017. aastast on Hollandi naiskond. Esimest korda osaleb turniiril Põhja-Iirimaa koondis.
Seoses 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sissetungiga Ukrainasse eemaldas UEFA Venemaa võistkonnad kõigist Euroopa sarjadest. Venemaa asemel pääses turniirile Portugali koondis.
2022. aasta Euroopa meistrivõistluste finaal toimub 31. juulil Londonis. Võitja kohtub 2022. aasta Copa América Femenina meistriga.
Alagrupimängud.
A-alagrupp.
Julie Nelson lõi 7. juulil alagrupimängus Norra vastu Põhja-Iirimaa läbi aegade esimese värava Euroopa meistrivõistlustel. 37 aasta ja 33 päeva vanuselt sai ta lisaks Euroopa meistrivõistluste läbi aegade vanimaks väravalööjaks.
Teises voorus alistas Inglismaa 11. juulil Norra tulemusega 8:0, mis on Euroopa meistrivõistluste läbi aegade suureskoorilisem võit.
Thbilisi Dinamo

Thbilisi Dinamo (gruusia keeles დინამო თბილისი) on Gruusia jalgpalliklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Thbilisis. See mängib riigi kõrgliigas Erovnuli Liga.
Klubi on asutatud 1925. aastal. Thbilisi Dinamo on Gruusia edukaim jalgpalliklubi. Alates 1990. aastast on see tulnud Gruusia meistriks ülekaalukalt enim kordi, kokku 18 korda. Samuti on see enim kordi Gruusia karikavõistlused (13) ja Gruusia superkarikafinaali (8) võitnud klubi.
Nõukogude Liidu ajal oli Thiblisi Dinamo osa Üleliidulisest Kehakultuuri- ja Spordiseltsist Dünamo ning see mängis Nõukogude Liidu kõrgliigas ja kuulus seal Nõukogude Liidu paremikku. See oli väheseid klubisid, mis ei langenud Nõukogude Liidu kõrgliigast kordagi välja. Aastatel 1964 ja 1978 tuli Thbilisi Dinamo Nõukogude Liidu meistriks. Lisaks võideti aastatel 1976 ja 1979 Nõukogude Liidu karikas ning 1981. aastal UEFA karikavõitjate karikas (karikafinaalis alistati Ida-Saksamaa klubi Jena Carl Zeiss 2:1). Mitmed Thbilisi Dinamo mängijad kuulusid Nõukogude Liidu jalgpallikoondisse, teiste seas Slava Metreveli, Mikheil Meskhi, Murtaz Khurtsilava, David Kipiani, Aleksandre Chivadze, Vitali Daraselia, Ramaz Shengelia ja Tengiz Sulakvelidze.
Adõgeisk

Adõgeisk (adõgee keeles Адыгэкъалэ / Adõgekhale) on linn Venemaal Adõgee Vabariigis, Adõgeiski linnaringkonna keskus. Asub Kubani jõele rajatud Krasnodari veehoidla ääres. 
Ajalugu.
Linn on asutatud 1969. aastal Krasnodari veehoidla rajamisega seoses. Sinna asustati ümber elanikud 22 asulast, mis osaliselt või täielikult vee alla jäid. 1976. aastal sai asula linnaõigused. 1976–1992 kandis nime Teutšežsk.
Rahvastik.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Adõgeiskis 12 237 elanikku, neist adõgeesid 78,57%, venelasi 17,32% ja muid rahvusi 2,54%.
Denõss Oliinõk

Denõss Viktorovõtš Oliinõk (ukraina keeles Денис Вікторович Олійник; sündinud 16. juunil 1987 Zaporižžjas) on Ukraina jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Ukraina kõrgliigaklubis Poltava Vorskla.
Ta alustas klubikarjääri Kiievi Dinamos.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Ukraina kõrgliigaklubis Harkivi Metalist ja 2011–2014 Dnipropetrovski Dnipros. Hooajal 2010/11 tegi Oliinõk oma edukaima hooaja Ukraina kõrgliigas, kui lõi 12 väravat.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis SBV Vitesse.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Darmstadt 98. Hooajal 2016/17 pääses Oliinõk Saksamaa kõrgliigas väljakule vaid neljas mängus ja kõigis neis vahetusest. Ainsa värava lõi ta 20. septembril 2016, kui viigistas teisel lisaminutil Hoffenheimi vastu.
Hooajal 2017/18 mängis Oliinõk Ukraina esiliigaklubides Tšernihivi Desna ja Harkivi Helios.
2018. aasta juulis liitus ta Soome kõrgliigaklubiga Seinäjoki JK.
2022. aasta suvel naasis ta Ukraina kõrgliigasse, liitudes Poltava Vorsklaga.
Ukraina jalgpallikoondises mängis aastatel 2010–2015 kokku 12 korda.
Malahhiitroheline (värvus)

Malahhiitroheline on üks rohelistest värvitoonidest, malahhiidi värvi sügavroheline kuni kergelt piimjas roheline värvus.
Värvinimetust kasutatakse moes ja sisekujunduses tekstiilide värvuse kirjeldamiseks, ka ilukirjanduses väga särava rohelise värvuse kohta.
Variatsioonid.
Prantsuskeelse värvinimetuste portaal pourpre.com annab malahhiitrohelise vasteks jahedate roheliste toonivahemiku .
Pantone värvikaardi toon 16-5917 "Malachite Green" on hele tuhmjas roheline värvitoon .
RAL Design värvikaardi toon 160 70 50 "Malachitgrün" on erk jahe roheline toon , 200 30 20 "Malachitblautürkis" väga tume sinakasroheline 
Veebivärv "Malachite" on erk kollakas heledam roheline või küllastatud tumeroheline .
Anderson Peters

Anderson Peters (sündinud 21. oktoobril 1997 Saint Andrew's) on Grenada odaviskaja, kahekordne maailmameister.
Ta võitis 2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Bydgoszczis pronksmedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis ei pääsenud Peters tulemusega 78.99 kvalifikatsioonist edasi.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta tulemusega 86.89 Magnus Kirdi ja Johannes Vetteri ees maailmameistriks.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is viskas ta 90.54 ning tuli Neeraj Chopra ja Jakub Vadlejchi ees teist korda maailmameistriks.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Peters Arshad Nadeemi ja Neeraj Chopra järel pronksmedali tulemusega 88.54.
Petersi isiklik rekord on 13. mail 2022 Dohas visatud 93.07.
Harkivi pedagoogikaülikool

Harkivi rahvuslik Grigori Skovoroda nimeline pedagoogikaülikool (ukraina keeles Харківський національний педагогічний університет імені Григорія Сковороди) on Ukrainas Harkivis asuv ülikool.
Ülikool on asutatud aastal 1804. Ülikool on nimetatud ukraina filosoofi ja pedagoogi Grigori Skovoroda (1722–1794) auks.
6. juulil 2022 hävitas Venemaa raketirünnak ülikooli peahoone, loengusaalid, muuseumi ja raamatukogu.
Makedoonia Ülikool

Makedoonia Ülikool (kreeka keeles: Πανεπιστήμιο Μακεδονίας, "Panepistímio Makedonías") on avalik teadusülikool Kreekas Thessaloníkis.
Ülikooli alguseks loetakse 1930. aastat, mil asutati Thessaloniki kaubandus- ja tööstuskoja ärikool. 1948. aastal nimetati see ümber Thessaloníki tööstusteaduste kõrgkooliks ja üheksa aastat hiljem, 1957. aastal, Thessaloníki Kõrgemaks Tööstushariduskooliks. Ülikooli staatus 1990. aastast.
Egiptuse sinine

Egiptuse sinine on sinise värvusega anorgaaniline tehislik värvipigment, esimene teadaolev sünteetiline värvipigment ajaloos, koostiselt CaCuSi4O10 või CaOCuO(SiO2)4 (kaltsiumvasksilikaat). Väga stabiilne, värvus varieerub erinevate sinise toonide piirides. Kasutati Egiptuses alates neljanda dünastia ajast ja Euroopas kuni Rooma riigi lõpuni. Värvuse kohta kasutatud sõna wꜣḏ tähistab sinist, sinakasrohelist ja rohelist.
Värvitoon.
Egiptuse sinisele vastav värvitoon on prantsuskeelsete värvinimetuste portaali pourpre.com järgi hele kuni keskmine veidi pastelne sinine värvus .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on Egiptuse sinine ("Egyptian Blue") kas väga tume rohekassinine või murtud sinine , toon "Alexandria Blue" on erksinine .
Pantone värvitoon PMS 18-4142 TSX "Egyptian Blue" on kergelt pastelne säravsinine .
Veebivärv "Egyptian blue" on sügavsinine .
23. mägijäägribrigaad

23. mägijäägribrigaad „Baieri“ (saksa keeles "Gebirgsjägerbrigade 23 „Bayern“") on Saksamaa maaväe väeüksus.
Eric Davis

Eric Javier Davis Grajales (sündinud 31. märtsil 1991 Colónis) on Panama jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia esiliigaklubis Vila Nova ja Panama jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Panama klubis Árabe Unido.
2011. aastal liitus ta Uruguay kõrgliigaklubiga Fénix. 2013. aastal naasis ta Árabe Unidosse. Alates 2013. aasta teisest poolest mängis ta Panama kõrgliigaklubis Sporting San Miguelito.
Aastatel 2015–2023 mängis ta Slovakkia kõrgliigaklubis Dunajská Streda DAC. 2023. aasta teises pooles mängis ta Major League Socceri (MLS) klubis D.C. United. Seejärel naasis ta Slovakkia kõrgliigasse ning mängis hooaja 2023/24 teises pooles Košices. 2024. aasta augustis sõlmis ta kuni 2025. aasta lõpuni kehtiva lepingu Vila Novaga.
Panama jalgpallikoondises debüteeris Davis 11. augustil 2010 sõprusmängus Venezuela vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 22. juunil 2019 CONCACAF Gold Cup'i teises alagrupimängus Guyana vastu. 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'i alagrupimängus lõi ta penaltitest värava Katari ja Hondurase vastu. Ta kuulus Panama koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Jake Jervis

Jake Mario Jervis (sündinud 17. septembril 1991 Wolverhamptonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Soome kõrgliigaklubis Seinäjoki JK.
Ta kuulus noorena Wolverhampton Wanderersi ja Shrewsbury Towni noortesüsteemi. 2006. aastal liitus ta Birmingham Cityga. Birmingham City põhimeeskonnas debüteeris ta 23. jaanuaril 2010 Inglismaa karikamängus Evertoni vastu. Aastatel 2010–2012 oli Jervis lühikeste perioodide jooksul laenul mitmetes Inglismaa tugevuselt kolmanda ja neljanda liiga klubides. Birmingham City meeskonnas mängis ta hooajal 2012/13 kahes Inglismaa esiliiga mängus.
2013. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Elazığspor, kus mängis vaid hooaja 2012/13 teises pooles. Hooaja 2013/14 teises pooles mängis ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Portsmouth. 2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu Šotimaa kõrgliigaklubiga Ross County ning lõi hooajal 2014/15 Šotimaa kõrgliigas 27 mänguga neli väravat. 2015. aasta juunis sõlmis ta lepingu Plymouth Argyle'iga. Jervis tegi aastatel 2015–2017 Inglismaa tugevuselt neljandas liigas kaks edukat hooaega, kui vastavalt 11 ja 12 väravat. Hooajal 2017/18 mängis ta Plymouth Argyle'iga Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas League One, kus ta lõi 24 mänguga neli väravat. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu League One'i klubiga Luton Town, kuid seal märkimisväärset edu ei saavutanud. 27. augustil 2019 lõi ta Inglismaa liigakarika teises voorus värava Cardiff City vastu, kuid see jäi ühtlasi tema viimaseks mänguks Luton Townis. Hooajal 2018/19 oli ta laenul League One'i klubis AFC Wimbledon ja hooajal 2019/20 League Two klubis Salford City.
2020. aasta augustis sõlmis ta kuni aasta lõpuni lepingu Seinäjoki JK-ga. Kümne mänguga lõi ta Soome kõrgliigas kolm väravat ja pikendas sama aasta novembris klubiga lepingu kuni 2022. aasta hooaja lõpuni. 2021. aastal lõi Jervis Soome kõrgliigas kaheksa väravat.
Olemise talumatu kergus

"Olemise talumatu kergus" (tšehhi "Nesnesitelná lehkost bytí") on 1984. aastal ilmunud tšehhi kirjaniku Milan Kundera romaan.
Romaan räägib kahest naisest, kahest mehest, ühest koerast ja nende elust 1968. aastal Praha kevade ajal ja järel. Romaan valmis 1982. aastal, kuid ilmus alles 1984. aastal prantsuskeelses tõlkes pealkirjaga "L'Insoutenable légèreté de l'être". 1985. aastal ilmus ka tšehhikeelne algupärand.
1988. aastal valmis romaani põhjal Philip Kaufmani lavastatud film, kus peategelasi Tomast ja Terezat mängisid Daniel Day-Lewis ja Juliette Binoche.
Eesti keeles ilmus romaan 1992. aastal Leo Metsari tõlkes.
Băile Govora

Băile Govora on linn Rumeenias Vâlcea maakonnas. Linn asub ajaloolises Olteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Râmnicu Vâlceast ligi 15 km läänes.
Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Curăturile, Gătejești ja Prajila.
Băile Govora on kuurortlinn, seal asuvad mineraalveeallikad. Kuurort on Băile Govora alates 1879. aastast, linnaõigused sai 1950. aastal.
Linn asub 1485. aastal rajatud Govora klooster.
Aninoasa

Aninoasa (ungari keeles "Aninósza" või "Aninószabányatelep") on linn Rumeenias Transilvaanias Hunedoara maakonnas. Aninoasa asub Petroșanist 4,5 km läänes.
Linna haldusalasse kuulub üks küla: Iscroni ("Alsóbarbatyeniszkrony").
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aninoasa elanikest rumeenlasi 85,11%, mustlasi 6,83%, ungarlasi 3,94% ja teistest rahvustest inimesi 0,25%. Rahvus oli teadmata 3,85%-l elanikest.
Asulat on esmamainitud 1453. aastal. Aninoasas on kaevandatud kivisütt, kuid kivisöekaevandus suleti 2006. aastal.
Azuga

Azuga on linn Rumeenias Prahova maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas.
Azuga paikneb Ida-Karpaatides 930 meetri kõrgusel merepinnast.
Azuga on mägikuurort ja talispordikeskus.
Asula on rajatud 1830. aastal, linnaõigused sai Azuga 1948. aastal.
Predeal

Predeal (ungari keeles "Predeál") on linn Rumeenias Munteenias Brașovi maakonnas. Linn asub Brașovist ligi 15 km lõunas.
Predeal paikneb Ida-Karpaatides 1040–1110 meetri kõrgusel merepinnast ja on kõige kõrgema asukohaga Rumeenia linn.
Predeal on mägikuurort ja talispordikeskus.
Predeali on esmamainitud 1705. aastal, linnaõigused sai 1935. aastal.
Gdański Lechia

Gdański Lechia on Poola jalgpalliklubi, mis tegutseb Gdańskis. See mängib Poola kõrgliigas Ekstraklasa.
Klubi asutasid 7. augustil 1945 Lvivist välja aetud poolakad. Klubi on saanud nime Poola ajaloolise nime Lechia järgi. Poola kõrgliigas mängis Lehcia esimest korda 1949. aastal. Poola kõrgliigas on klubi parim koht kolmas, mis on saavutatud 1956. aastal ja hooajal 2018/19. 1990. aastate teises pooles halvenes klubi käekäik oluliselt, mil langeti Poola tugevuselt kolmandasse liigasse ja ühineti mõneks aastaks mõne teise klubiga. 2001. aastal moodustati Gdański Lechia uuesti eraldi klubina. Gdański Lechia alustas 2001. aastal Poola tugevuselt kuuendast liigast, kõrgliigasse jõuti tagasi 2008. aastal.
Aastatel 1983 ja 2019 võitis Gdański Lechia nii Poola karikavõistlused kui ka superkarikafinaali.
Gdański Lechia suurim rivaal on Gdynia Arka. Kahe klubi vaheline derbi kannab nime "Kolmiklinna derbi" ("Derby Trójmiasta"), kuna Gdańsk ja Gdynia on Gdański lahe edelakaldal asuva Trójmiasto linnastu kaks suurimat linna.
Dunajská Streda FC DAC 1904

Dunajská Streda FC DAC 1904 on Slovakkia jalgpalliklubi, mis tegutseb Dunajská Stredas. See mängi Slovakkia kõrgliigas Superliga.
Klubi on asutatud 1904. aastal nime all Dunaszerdahelyi Atlétikai Club.
1987. aastal võitis Dunajská Streda nii Slovakkia karikavõistlused kui ka Tšehhoslovakkia karikavõistlused. Slovakkia kõrgliigas on klubi parimaks kohaks teine, mis on saavutatud hooaegadel 2018/19 ja 2020/21.
2008. aastal liitus Dunajská Stredaga FC Senec.
Klubil on suur toetajaskond Slovakkias elavate ungarlaste seas.
Alususkumus

Alususkumused ehk baasuskumused on teadmisõpetuses kas empiirilised või aprioorsed.
Empiirilised alususkumused on kogemuslikud uskumused või need, mis on otseselt õigustatud isiku vastava kogemusega.
Aprioorsed alususkumused on iseenesest õigustatud tõed, aksioomid.
Tiësto diskograafia

Hollandi elektroonika-DJ ja produtsent Tiësto on välja andnud seitse stuudioalbumit. Pärast seda, kui ta oli aastaid otsinud oma isikupärast stiili ja töötanud selliste DJ-dega nagu Ferry Corsten (Gouryellana), Benno de Goeij (Kamaya Painters) ja Armin van Buuren (Alibi ja Major League'ina), otsustas ta, et on aeg keskenduda soolokarjäärile. Tiësto kuulsus hakkas tõusma 1990. aastate lõpus pärast tema esinemist esimesel ID&amp;T Innercity peol (Live at Innercity: Amsterdam RAI) ning tõusis taevasse ka 2000. aastate alguses pärast tema kuuetunniseid "Tiësto Solo" komplekte, mida ta esitas. ilma ühegi teise DJ või avaürituseta. Tema kolm viimast täispikka esinemist ületasid 70 000 kuulaja piiri ja 2003. aasta DJ mix Nyana jõudis Nielsen SoundScani andmetel 2008. aasta keskel 87 000ni.
Ameerika Ühendriikide maaväe jalaväekool

Ameerika Ühendriikide maaväe jalaväekool (inglise keeles "United States Army Infantry School") on Ameerika Ühendriikide maaväe jalaväe oskuste õpetamisele spetsialiseerunud õppeasutus.
Väike-Rootsi teatejooks

Väike-Rootsi teatejooks on kergejõustiku ala, kus osaleb neli jooksjat ning nad kõik jooksevad eri pikkusega distantsi: esimene vahetus jookseb 100 m, teine 200 m, kolmas 300 m ja viimane 400 m.
Eesti rekordid.
Eesti rekord Väike-Rootsi teatejooksus meestele kulub 2016. aastast Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi võistkonnale ajaga 1.54,39. Võistkonna koosseisus jooksid Mikk Mihkel Nurges, Rasmus Mägi, Markus Ellisaar ja Rivar Tipp.
U18 Euroopa meistrivõistlustel Jeruusalemmas 2022. aastal jooksis Eesti teatenelik ajaga 1.56,74 Eesti U18 ja U20 vanuseklassi rekordi, mis tõi eestlastele finaalis viienda koha. Koosseisu kuulusid Raiko Kahr, Romet Kivi, Andreas Kase ja Robert Kompus.
Neiud püstitasid samal võistlusel U18, U20 ja U23 vanuseklassi Eesti rekordi ajaga 2.11,51. Selle tulemusega saavutasid nad üheksanda koha. Võistkond jooksis koosseisus: Anette Pets, Hege-Lee Pielberg, Viola Hambidge ja Mirtel Klaar.
Naiste rekord 2.09,06 on püstitatud 2023. aasta Euroopa noorte olümpiafestivalil (Miia Ott, Mia Mireia Uusorg, Pia Lauren Matsalu, Viola Hambidge).
Mats Møller Dæhli

Mats Møller Dæhli (sündinud 2. märtsil 1995 Oslos) on Norra jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Nürnberg ja Norra jalgpallikoondises.
Aastatel 2011–2013 kuulus ta Manchester Unitedi noortesüsteemi. Hooajal 2011/12 pälvis ta Manchester Unitedi akadeemia hooaja parimale noormängijale antava Jimmy Murphy auhinna.
2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu Norra klubiga Molde. Norra kõrgliigas debüteeris ta 2013. aasta augustis.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Cardiff City, kus peatreeneriks oli äsja saanud Ole Gunnar Solskjær, kes oli eelnevalt juhendanud just Moldet. 29. märtsil 2014 lõi ta mängus West Bromwich Albioni vastu viiendal lisaminutil värava, tuues Cardiff Cityle 3:3 viigi.
2015. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga SC Freiburg, kuid seal põhikoosseisu ennast ei mänginud. 2017. aasta jaanuaris läks ta laenule samasse liigasse kuuluvasse klubisse St. Pauli, kellega sõlmis 2018. aasta juulis püsiva lepingu.
2020. aasta jaanuaris siirdus Dæhli Belgia kõrgliigaklubisse Genk. 2021. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Nürnbergi ning sõlmis sama aasta mais klubiga püsiva lepingu.
Norra jalgpallikoondises debüteeris Dæhli 15. novembril 2011 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. oktoobril 2014 EM-i valikmängus Malta vastu.
Christopher Schindler

Christopher Wolfgang Georg August Schindler (sündinud 29. aprillil 1990 Münchenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Nürnberg.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis TSV 1860 München, millega liitus 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa esiliigas hooajal 2010/11.
2016. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Huddersfield Town. Üleminekusumma oli 1,6 miljonit naelsterlingit, millega sai Schindler toona Huddersfield Towni läbi aegade suurimaks ostuks. Aastatel 2017–2019 mängis Schindler Huddersfield Towniga kaks hooaega Inglismaa kõrgliigas. Ainsa värava Inglismaa kõrgliigas lõi Schindler 6. oktoobril 2018 mängus Burnley vastu. Aastatel 2018 ja 2019 valiti ta Huddersfield Towni aasta mängijaks.
2021. aasta mais sõlmis ta lepingu 1. FC Nürnbergiga.
Aastatel 2011–2012 mängis Schindler neljal korral Saksamaa kuni 21-aastaste koondises.
Juan Gersón

Juan Gersón (tegutses u 1562) oli 16. sajandil Mehhikos elanud põlisrahvusest maalikunstnik, kes tegutses Tecamachalcos, praeguses Puebla osariigis. Ta ristiti prantsuse teoloogi Jean Gersoni auks.
Juan Gersón avastati alles 1962. aastal, kui rühm Mehhiko uurijaid leidis dokumendid tema tegevuse kohta. Algselt arvati, et ta oli Itaalias õppinud flaamlane, sest tema kunstnikukäekiri kandis mitmeid Põhjamaade renessansi jooni. Siiski näitas lähem uurimine, et Gersón oli ristitud põliselanik, kes esimese vallutusjärgse põlvkonna inimesena omandas euroopaliku maalimisstiili täiuslikult. Tema kompositsioonides on ära tuntud motiive renessansiaegsetelt Saksa puulõigetelt. Ent kunstnik muutis sageli eeskujude formaati ja kohandas need horisontaalsetest ristkülikutest vertikaalsetesse ovaalidesse, lisas värvid ja kontuurid. See näitab, kui hästi võisid kohalikud teise traditsiooni eeskujudesse süveneda kohalike orduvendade vahendusel, kes nii kunstnikena kui ka õpetajatena olid siiski asjaarmastajad, ja küündida Hispaanias tunnustatud kutseliste maalijate tasemele.
Juan Gersóni maalingud kaunistasid 16. sajandi Kesk-Mehhiko kabeleid. Teada on, et ta maalis Tecamachalco San Francisco kiriku lae, talle on stiili põhjal omistatud ka maalingud Epazoyucanis. Ta maalis Vana testamendi ja Ilmutusraamatu stseenid esmalt kohalikku päritolu puukoorest paberile ("amate"), seejärel kleepis need müüridele. Suure tõenäosusega kasutas ta eeskujudena Euroopast Uus-Hispaaniasse jõudnud piibliteemalisi puulõikeid. Värvitoonid maalinguis on säravad türkiis- ja helesinised (maiade sinine), erkpunased ja muldvärvitoonid, mis paistavad olevat võrreldes valmimisaastaga 1562 üldse mitte aja jooksul tuhmunud.
Tecamachalco 28 stseeni algavad Kaini ja Aabeli looga, järgnevad stseenid veeuputusest, Paabeli torni ehitamisest, Aabrahami ohvrist, Jaakobi unenäost, prohvet Hesekieli nägemusest taevase Jeruusalemma kohta ja Saalomoni templi põletusohvrialtarist. Kuus stseeni on Johannese Ilmutusraamatust.
Mõned uurijad on oletanud, et Gersón võis olla Voynichi käsikirja illustreerija
Välislingid.
Tecamachalco: the Apocalypse murals. - mexicosmurals (blog)
Johannes Geis

Johannes Geis (sündinud 17. augustil 1993 Schweinfurtis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis 1. FC Nürnberg.
Ta alustas klubikarjääri Greuther Fürthis, debüteerides hooajal 2010/11 Saksamaa esiliigas. Saksamaa kõrgliigas mängis ta esmakordselt hooajal 2012/13. 21. aprillil 2013 lõi ta mängus 1. FC Nürnbergi vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Mainz 05.
2015. aasta juunis siirdus ta umbes 12 miljoni euro eest Schalkesse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooajal 2017/18 oli ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Köln. Pärast seda liitus ta Nürnbergiga.
Aastatel 2008–2015 mängis Geis Saksamaa noortekoondistes.
Kaseorg

Kaseorg on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaseorg 127 inimesel: 53 mehel ja 74 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaseorg meeste puhul 1913. kohal ja naiste puhul 1392. kohal.
Perekonnanimi Kaseorg oli kõige levinum vanuserühmas 50–54 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,94. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,60 inimest.
Nimede eestistamise käigus võeti 1935.–1940. aastal Kaseorg uueks nimeks kokku 35 korral, mille hulgas loobuti nimest Birkentaal kolmeteistkümnel juhul. Lisaks loobuti ka nimedest Jaanov, Kärson, Kärtner, Klink, Kornak, Kriier, Kunuska-Kannuska, Lettermo, Peterson, Punn, Tampf, Tilemann, Zernant jne.