Vene keel

Vene keel (русский язык, "russki jazõk") on idaslaavi keelte hulka kuuluv keel. Valdav osa vene keelt emakeelena rääkijaid elab Venemaal. Suuremad vene keelt emakeelena rääkijate kogukonnad on veel Ukrainas, Kasahstanis, Valgevenes, Saksamaal ja Ameerika Ühendriikides. 2005. aastal oli maailmas eri hinnangutel kokku 255–278 miljonit vene keele oskajat. Vene keel on üks ÜRO ametlikke keeli.
Ametlik staatus ja keele leviala.
Riigikeel.
Vene keel on Venemaal ainus riigikeel föderaaltasandil, rahvusvabariigid Venemaa Föderatsiooni koosseisus võivad kehtestada oma territooriumil lisaks ka muid riigikeeli, mida nende vabariikide territooriumil kasutatakse võrdsetel alustel vene keelega (nt Tšetšeenia Vabariigis on riigikeelteks vene ja tšetšeeni keel, Tatarstanis vene ja tatari keel jne). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas vene keelt 99,41% Venemaa elanikest, kes vastasid keelte oskamist puudutavale küsimusele.
Vene keel on Valgevene riigikeel, sama staatus on ka valgevene keelel. 2009. aasta rahvaloendusel deklareeris 41,5% Valgevene elanikest vene keelt oma emakeelena, kuid koduse keelena kasutab vene keelt koguni 70% vabariigi elanikest. Valgevene puhul on tähtis veel see, et vene ja valgevene keeled on omavahel väga sarnased (kuni valgevene keele standardimiseni peeti seda kohati isegi vene keele dialektiks või räägiti dialektide rühmast), tänu millele võivad ühe keele oskajad teisest keelest (enam-vähem) aru saada ka ilma tõlketa. Teatud osa elanikkonnast räägib aga hoopis trasjankat, mis kujutab endast vene-valgevene segakeelt.
Ametlik keel.
Vene keelel on Kasahstanis ametliku keele staatus. Riigikeeleks on kasahhi keel, kuid vastavalt Kasahstani Konstitutsioonile ja Konstitutsiooninõukogu selgitusele kasutatakse vene keelt riigiasutustes ja kohalikes omavalitsustes võrdsetel alustel riigikeelega.
Vene keelel on riigis ametliku keele staatus, riigikeeleks on kirgiisi keel.
Regionaal- ja vähemuskeel.
Ukraina Konstitutsiooni artikkel 10 garanteerib vene keelele ja teistele rahvusvähemuste keeltele kaitset ja õigust nende vabale arengule ja kasutamisele. Vene keel on kaitstud ka Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartaga (territoriaalne keel, rakendatakse II ja III osa sätteid). Aastatel 2012–2014 kehtinud vastuoluline seadus "Riigi keelepoliitika aluste kohta" tunnistas vene keele regionaal- ja vähemuskeeleks. Vastavalt sellele seadusele võisid võimuasutused kasutada vene keelt asjaajamise ametliku keelena (ukraina keelega võrdsetel alustel või kohati isegi riigikeele asemel) nendes administratiivsetes üksustes, kus vene keele emakeelena rääkijaid on vähemalt 10% püsielanikest (kas kohaliku nõukogu otsusel või elanike dokumenteeritud nõudmisel). Lisaks sellele võimaldas seadus vene keele vaba ja takistamatu kasutamist terve riigi territooriumil nt eraettevõtete tegevuses, meedias (raadio, televisioon, ajalehed, ajakirjad jms), kinoteatrites ja reklaamis (kusjuures ukrainakeelse tõlke tagamine ei olnud kohustuslik ja majandussubjektid võisid ise otsustada, millises keeles või keeltes oma sihtrühma poole pöörduda). Samas olid riigivõimu keskasutused kohustatud avaldama oma õigusaktide venekeelseid tõlkeid (aktide algkeeleks jäi siiski riigikeel).
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli vene keel 29,6% Ukraina elanike emakeel. Ukraina puhul on tähtis veel see, et vene ja ukraina keeled on omavahel väga sarnased, tänu millele võivad ühe keele oskajad teisest keelest (vähemalt mingil määral) aru saada ka ilma tõlketa. Teatud osa elanikkonnast räägib aga hoopis suržikut, mis kujutab endast vene-ukraina segakeelt.
2012. aastal on terve rida Ukraina administratiivüksusi tunnistanud oma otsustega vene keele oma territooriumil regionaalkeeleks ja loonud seega õigusliku aluse seaduse "Riigi keelepoliitika aluste kohta" sätete rakendamiseks (k.a vene keele ametlikuks kasutamiseks ametiasutuste asjaajamises). Nende seas on järgmised administratiivüksused:
Vastavalt riigi konstitutsioonile on vene keelel rahvustevahelise suhtlemise keele staatus.
 Vene keel on kaitstud Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartaga (territoriaalne keel, rakendatakse II ja III osa sätteid).
Vene keel on kaitstud Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartaga (territoriaalne keel, rakendatakse II ja III osa sätteid). Vene keelt kasutab Rumeenias emakeelena vene vanausuliste, lipovaanide, kogukond (vastavalt 2002. aasta rahvaloenduse andmetele oli neid kokku umbes 35,000).
Rahvusvaheliste organisatsioonide keel.
Vene keel on üks kuuest ametlikust keelest (ülejäänud on inglise, prantsuse, hispaania, hiina ja araabia keel).
 Rahvusvaheline KriminaalkohusVene keel on üks ametlikke keeli.
&lt;br&gt;
Vene keel on ainus töökeel vastavalt põhikirjale.
 Euroopa Nõukogu&lt;br&gt;Vene keel on üks Parlamentaarse Assamblee töökeeli.
 Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon
Shanghai Koostööorganisatsioon&lt;br&gt;Vene keel on ametlik keel koos hiina keelega.
Euraasia Majandusühendus&lt;br&gt;Vene keel on ainus töökeel.
GUAM&lt;br&gt;Lisaks inglise keelele on vene keel ka GUAM-i töökeel.
Osaliselt tunnustatud või tunnustamata riikide keel.
 TransnistriaAmetlik keel, sama staatus on nominaalselt ka ukraina ja moldova keelel. Lõuna-OsseetiaRiigikeel, sama staatus on ka osseedi keelel.&lt;br&gt; AbhaasiaRiigiasutuste ametlik keel, riigikeeleks on abhaasi keel.
Ametliku staatuseta, kuid laialt levinud keel.
2011. aasta rahvaloenduse esialgsete andmete järgi on vene keel 29,6% Eesti Vabariigi elanike emakeel. Enamus vene keele emakeelena kõnelejaid elab Ida-Virumaal ja Tallinnas (2017. aasta andmetel rääkis vene keelt emakeelena 45,4% tallinlasi). Peipsi-äärsetel aladel elavad ka vene vanausuliste kogukonnad (Mustvee, Kallaste, Piirissaar). Vene keele oskus on hea või väga hea ka eestlaste vanemate põlvkondade seas, samas on aga noorte eestlaste vene keele oskus vähenemas. Eurobaromeetri 2006. aasta andmetel oskas 66% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest vene keelt vähemalt suhtlustasandil. Eurobaromeetri 2012. aasta uuringu kohaselt valdas vene keelt vähemalt suhtlustasandil 56% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest.
Vaatamata ametliku staatuse puudumisele kasutatakse vene keelt väga laialdaselt kaubandus- ja teenindussfääris, reklaamis, meedias, alg-, põhi- ja osaliselt ka gümnaasiumihariduse andmisel. Ka paljude riigiasutuste kodulehtedel on olemas venekeelsed versioonid. 1920. aastal vastu võetud Eesti Vabariigi esimene põhiseadus andis vene rahvusest Eesti kodanikele õiguse "pöörata riiklikkudesse keskasutustesse kirjalikult oma keeli".
2000. aasta rahvaloenduse andmete järgi oli vene keel 37,5% Läti Vabariigi elanike emakeel, kusjuures kokku valdas vene keelt 81,2% Läti elanikest. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel kasutas vene keelt põhilise koduse keelena 49,6% Läti pealinna – Riia – püsielanikest (läti keele vastav näitaja on 38,6%). Veel suuremgi vene keele rääkijate protsent oli näiteks Latgale regioonis (54,5%) ja Daugavpilsi linnas (78,9%). 2012. aasta veebruaris toimus Lätis rahvahääletus vene keelele teise riigikeele staatuse andmise küsimuses, kuid ettepaneku poolt hääletas ainult 24,88% hääletamisest osa võtnud kodanikest, ettepanek kukkus seega läbi.
2012. aasta andmetel elab Leedu Vabariigis ligikaudu 170 000 vene rahvusest elanikku (5,3% riigi elanikkonnast). Samas on aga ka teistest rahvustest Leedu elanike vene keele oskus väga kõrgel tasemel – Eurobaromeetri 2006. aasta andmetel oskas 80% mitte-vene emakeelega Leedu elanikest vene keelt vähemalt suhtlustasandil.
Vene keelt räägivad emakeelena endisest NSV Liidust repatrieerunud venekeelsed juudid. Teatud andmetel oskab vene keelt kokku umbes 20% Iisraeli elanikkonnast.
Vene välisministeeriumi hinnangutel elab Saksamaal ligikaudu 6 miljonit inimest, kes oskavad teatud määral vene keelt (nende seas on rohkem kui 3 miljonit endistest NSV Liidu vabariikidest emigreerunud inimest).
Vene tähestik.
Tabeli esimeses ja teises reas on toodud vene tähestiku suur- ja väiketähed. Kolmandas (valges) rahvusvaheline latinisatsioon (Montreal 1987) ja neljandas (hallis) eesti transkriptsioon.
Grammatika.
Küsisõnad.
что "mis", кто "kes", как "kuidas", почему "miks", зачем "milleks", сколько "mitu", где "kus", куда "kuhu", откуда "kust", когда "millal", какой "milline", который "milline, kumb", какой, что за "missugune".
Grammatiline arv.
Tänapäeva vene keeles on kaks grammatilist arvu: ainsus ja mitmus. Vanavene keeles oli ka duaal, mille grammatilised tunnused on vene keeles osaliselt säilinud.
Tabelis on toodud nimisõnade lõpud ainsuses ja mitmuses.
Rõhk.
Vene keeles on vaba rõhk, ent mitte kaootiline. Rõhust võib sõltuda sõna tähendus (nt "дома" "kodus" ja "дома "majad", "писать" "kirjutama" ja "писать" "pissima, urineerima"). Sõna käänamisel võib rõhk muutuda (nt "гора "mägi" ja "горы" "mäed").
Vene keeles on tähtis just täishäälikute rõhutamine, kaashäälikuid tavaliselt ei venitata.
Rõhuta täishäälikuid hääldatakse tavaliselt lühemalt ning häälikute "а", "е", "о", "э", "я" puhul toimub reduktsioon.
Keele variandid.
Tänu keele standardimisele ei ole vanal ajal eksisteerinud regionaalsed erinevused vene keeles enam eriti teravalt väljendunud. Ainult häälduse või keelekasutuse järgi on üldiselt võimatu kindlaks teha, millisest regioonist on inimene pärit. Moskvas, Peterburis ja riigi teises otsas Vladivostokis räägitakse üsna ühesugust vene keelt. Omapärase aktsendiga räägivad siiski paljud (aga mitte kõik) Ukrainast, Valgevenest ja Põhja-Kaukaasiast pärit vene keele emakeelena kõnelejad. Vastupidi teatud ringkondades levinud stereotüübile, ei räägi Eestis elavad venelased aktsendiga, vaid üsna puhast vene keelt, milles esineb mõningaid eesti keelest laenatud sõnu ("estonismid"). Mõnikord eristatakse ka venekeelsete juutide kasutatavat veidi moonutatud vene keelt (nt r-tähe vale hääldamine), kuid täpsemad statistilised andmed selle kohta puuduvad.
Palju rohkem on erinevusi aga hoopis erinevate sotsiaalsete rühmade ja põlvkondade vahelises keelekasutuses (sotsiolektid – nt blatnoide keel ehk "fenja", noorte internetisläng – nn. "йазык падонкафф" või "олбанский йезыг"). Sõnavara järgi on sageli võimalik aimata, kas inimene kuulub madalamate ühiskonnakihtide või intelligentide hulka.
Teiste keelte mõju vene keelele.
Vene keele sõnavarale on avaldanud väga suurt mõju teised maailmakeeled, millega vene keel on oma ajaloolise arengu käigus kokku puutunud. Eriline koht on nende seas prantsuse keelel, mis oli 19. sajandil väga populaarne vene aadlike seas.
Prantsuse päritolu on nt järgmised vene keele sõnad: абажур ("abat-jour") – lambikuppel, авангард ("avant-garde") – avangard ehk eelvägi, аванс ("avance") – avanss ehk ettemakse, адюльтер ("adultère") – truuduse rikkumine, аксессуар ("accessoire") – aksessuaar, альбом ("album") – album, ансамбль ("ensemble") – ansambel, актёр ("acteur") – näitleja, актриса ("actrice") – näitlejanna, антураж ("entourage") – ümbruskond (kunstilises mõttes), аплодисменты ("applaudissements") – aplaus ehk käteplagin, афиша ("affiche") – afišš, бандаж ("bandage") – bandaaž ehk tugiside, барьер ("barrière") – barjäär ehk takistus, безе ("baiser") – besee, бижутерия ("bijouterie"), браво ("bravo") – braavo, бульвар ("boulevard") – bulvar ehk puiestee, буржуазия ("bourgeoisie") – kodanlus, бюджет ("budget") – eelarve, бюро ("bureau") – büroo, визит ("visite") – visiit ehk külastus, вояж ("voyage") – reis, вуаль ("voile") – loor, гараж ("garage") – garaaž, гуашь ("gouache") – guašš, дебют ("début") – debüüt, деликатес ("délicatesse") – delikatess, дежурный ("de jour") – valvel olev, päevnik või korrapidaja, директор ("directeur") – direktor, директриса ("directrice") – direktriss ehk naisdirektor, досье ("dossier") – toimik, душ ("douche") – dušš, жалюзи ("jalousie") – žalusii ehk ribakardin, желе ("gelèe") – želee, журнал ("journal") – žurnaal ehk ajakiri, канва ("canevas"), каприз ("caprice") – kapriis, кастрюля ("casserole") – kastrul, кафе ("café") – kohvik, киоск ("kiosque") – kiosk, комильфо ("comme il faut") – nagu peab, комплимент ("compliment") – kompliment, котлета ("côtelette") – kotlet, кошмар ("cauchemar") – õudus või õudusunenägu, кураж ("courage") – kuraas ehk uljus, магазин ("magasin") – kauplus, макияж ("maquillage") – meik, майонез ("mayonnaise") – majonees, одеколон ("eau de Cologne") – odekolonn, омар ("homard") – homaar, пароль ("parole") –parool, пейзаж ("paysage") – maastik, пляж ("plage") – plaaž ehk supelrand, прононс ("prononcer") – hääldus, пюре ("purée") – püree, район ("rayon") – rajoon, реверанс ("révérence") – reveranss, рельеф ("relief") – reljeef, ресторан ("restaurant") – restoran, риск ("risque") – risk, роль ("rôle") – roll ehk osa, рояль ("royale") – klaver, сезон ("saison") – aastaaeg, суп ("soupe") – supp, сутенёр ("souteneur") – sutenöör ehk kupeldaja, театр ("théâtre") – teater, тротуар ("trottoir") – trotuaar ehk kõnnitee, туалет ("toilette") – tualett ehk käimla, ураган ("ouragan") – orkaan, фаворит ("favorite") – favoriit ehk lemmik, фасон ("façon") – fassong, фойе ("foyer") – fuajee, шанс ("chance") – šanss ehk võimalus, шарм ("charme") – sarm ehk veetlus, шоссе ("chaussée") – maantee, шофёр ("chauffeur") – autojuht ja paljud teised. Suur osa nendest sõnadest on (tõenäoliselt tänu just vene keele mõjule) olemas ka eesti keeles.
Saksa keelest on laenatud sellised sõnad, nagu бухгалтер ("Buchhalter") – raamatupidaja, парикмахер ("Perückenmacher") – juuksur, ландшафт ("Landschaft") – maastik, мундштук ("Mundstück") – huulik, sigaretipits, офицер ("Offizier") – ohvitser, плац ("Platz") – plats, фейерверк ("Feuerwerk") – ilutulestik, шахта ("Schacht") – kaevandus, шлагбаум ("Schlagbaum") – tõkkepuu, штат ("Staat") – osariik, айсберг ("Eisberg") – jäämägi, бутерброд ("Butterbrot") – võileib, бюстгальтер ("Büstenhalter") – rinnahoidja, вундеркинд ("Wunderkind") – imelaps, курорт ("Kurort") – kuurort, рюкзак ("Rucksack") – seljakott, торф ("Torf") – turvas ja teised.
Uuemal ajal on peamiseks laensõnade allikaks vene keele jaoks olnud siiski inglise keel: компьютер ("computer") – arvuti, ноутбук ("notebook") – sülearvuti ehk süler, файл ("file") – fail, сайт ("site") – veebisait ehk -leht, фаерволл ("firewall") – tulemüür, браузер ("browser") – veebibrauser, принтер ("printer") – printer, факс ("fax") – faks, ланч ("lunch") – lantš ehk keskpäevaeine, рекрутинг ("recruiting") – värbamine, футбол ("football") – jalgpall, баскетбол ("basketball") – korvpall, гандбол ("handball") – käsipall, митинг ("meeting") – miiting, бизнесмен ("businessman") – ärimees, хулиган ("hooligan") – huligaan, шорты ("shorts") – šortsid ehk lühikesed püksid, брифинг ("briefing") – infotund, teabeminutid, саммит ("summit") – tippkohtumine, джинсы ("jeans") – teksapüksid, маркетинг ("marketing") – marketing ehk turundus jpt.
Eesti keelest pärinevat sõna курáт ("kurat") kasutatakse vene keeles vahel halvustava sõnana eestlaste kohta (analoogiliselt vastava eesti sõnaga tibla).
Vene keele mõju eesti keelele.
Eesti keel on laenanud vene keelest palju sõnu: "tolk" (толк), "türm" (тюрьма), "raamat" (грамота), "jaam" (ям), "vaksal" (вокзал), "aken" (окно), "ike" (иго), "nädal" (неделя), "maika" (майка), "laika" (лайка), "rist" (крест), "sirp" (серп), "voli" (воля), "uulits" (улица), "kruttima" (крутить), "koiku" (койка), "präänik" (пряник), "papp" (поп), "putka" (будка), "polkovnik" (полковник), "majakas" (маяк), "suslik" (суслик), "munder" (мундир), "saanid" (сани), "kreen" (крен), "kamorka" (каморка), "nahaal" (нахал), "niit" (нить), "nastoika" (настойка), "trussikud" (трусики), "trahter" (трактир), "tupik" (тупик), "turg" (sõnast торг), "tsehh" (цех), "ženšenn" (hiina päritolu sõna, kuid laenatud ilmselt vene женьшень kaudu), "vobla" (вобла), "vint" (винт) jt.
Paldiski linna nimi kujutab endast sisuliselt eestistunud vene sõna "Балтийский" (vanasti oli linna nimeks "Балтийский порт"). Tõenäoliselt vene keele mõjul on eesti keeles levinud sellised vormid, nagu ""autojuhiload" (mitmuses) ja "Gruusia"" (Грузия). Ka hüvastijätmisel kasutatavad sõnad "tavai" (давай) ja "pakaa" (пока) on vene päritolu.
Eesti transkriptsioon.
Vene nimede eesti keeles kirjutamiseks kasutatakse spetsiaalset vene-eesti tähetabelit, mille viimased täpsustused tegi Emakeele Seltsi keeletoimkond 2005. aastal ja mille samal aastal kinnitas Vabariigi Valitsus. Vene tähestiku eesti transkriptsiooni vaata vene tähestiku tabelist ülalpool.