tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Piirivalvesadam

Piirivalvesadam (sadamakood EE PVS) on Vene-Balti sadama lõunapoolseim bassein Kopli lahe ääres, mis piirneb Bekkeri sadamaga. Maapoolne ligipääs on aadressilt Süsta tänav 15. Sadamat peab Politsei- ja Piirivalveamet.
2019. aastal nimetas Tallinna linnavalitsus Põhja-Tallinnas Kopli asumis paiknevad kolm sadamat Süsta sadamaks, Piirivalvesadamaks ja Ketta sadamaks. Süsta tänav 16 kinnistule loodava sadama nimeks esitas Politsei- ja piirivalveamet Kaluri sadama nime ning Süsta tänav 19 kinnistule loodava sadama nimeks Ketta sadama nime. Süsta tänav 21 kinnistule soovis amet piirivalvesadama nime. Nimekomisjon toetas Ketta sadama ja Piirivalvesadama nimesid. Kaluri sadama nime osas märkis nimekomisjon, et Süsta sadama nimi sobiks piirkonda rohkem, kuna Süsta tänavalt on loodavale sadamale otsene ligipääs ning läheduses asub ka Süsta park, mis on heaks suunanäitajaks tulevase sadama leidmisel.
Ajalugu.
Nõukogude armee topograafilistel kaartidel (o42, 1:25 000) (1961, 1987) on tänast Vene-Balti sadamat ja Piirivalvesadamat kokku nimetatud Kopli Põhjasadamaks.
Eesti NSV ajal paiknes sadamas (Kaluri tänav 1a, Süsta 15) NSV Liidu piirivalve merepiirivalve Tallinna 3. üksiku piirivalvelaevade brigaadi (s/o 2243) vahikaatrid, kes allusid 7. Balti üksikule piirivalvelaevade divisjonile.
Belõi rajoon

Belõi rajoon (vene keeles "Бельский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblastis, asudes oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Belõi linn.
Rajoon piirneb põhjas Kuvšinovo rajooniga, kirdes Nelidovo rajooniga, lõunas Smolenski oblastiga ja läänes Žarkovski rajooniga.
Rajooni pindala on 2135 km².
Belõi rajoonis on 141 asustatud punkti ning nad kuuluvad ühe (Belõi) linna ja kuue külaasunduse koosseisu.
Margus Karu

Margus Karu (11. september 1984 – 5. juuni 2017) oli eesti kirjanik.
Haridus.
Ta õppis Laagna gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 2003 Gustav Adolfi gümnaasiumi. Ta lõpetas 2006. aastal Tallinna Ülikooli filmi ja meedia erialal bakalaureusekraadiga.
Töö.
Ta oli noorteajakirja Saffer vastutav väljaandja, Kuukulgur Filmi produtsent, telesaate "Õige valik" produtsent, telesaate "Eesti otsib superstaari" osalejate peakoordinaator, vabakutseline mänedžer ja reklaamtekstide kirjutaja.
Osalenud mängufilmide "Risttuules", "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta", "Täna otsustan mina", "Südame asjad", "Meeletu" tegemise juures produtsendina ja muudes ametites.
Eine murul

"Eine murul" (prantsuse keeles "Le Déjeuner sur l'herbe") on Édouard Manet' õlimaal. Maal valmis 1863. Maali mõõtmed on 208 cm × 264,5 cm. Maali hoitakse Pariisis Orsay muuseumis. 
Popkultuuris.
Maali järgi on nime saanud mitmed popkultuuriteosed, näiteks Eestiski on tehtud kaks sellenimelist animafilmi: "Eine murul" (1987, režissöör Priit Pärn) ja "Eine murul" (2011, režissöörid Erik Alunurm, Mihkel Reha, Mari-Liis Rebane ja Mari Pakkas).
Eine murul (film, 1987)

"Eine murul" on 1987. aasta Eesti joonisfilm. Filmi režissöör on Priit Pärn. Film on toodetud Tallinnfilmis.
Film on pälvinud auhindu, näiteks rahvusvahelisel animafilmifestivalil CINANIMA pälvis film peaauhinna.
2017. aastal etendus VAT teatris filmil põhinev lavastus, mida lavastuse autorid nimetasid animafilmi elavaks esituseks.
Romantikud (film)

"Romantikud" on 1962. aasta Eesti telemängufilm. Filmi režissöör on Virve Aruoja. Filmi tootsid Eesti Telefilm ja Tallinna Televisioonistuudio. Film pole füüsiliselt säilinud.
Tuuline rand

"Tuuline rand" on Aadu Hindi neljaosaline romaan (tetraloogia). Neli osa ilmusid aastati järgmiselt: 1951 (millest 1952 tuli ümbertöötatud uustrükk), 1954, 1960 ja 1966. Raamatu kirjastas Eesti Riiklik Kirjastus.
Romaan räägib ühe rannaküla inimeste elukäigust Kihelkonna maadel alates 1905. aasta sündmustest (1905. aasta revolutsioon Eestis) kuni teise maailmasõja alguseni. Romaani esimeses osas räägitakse revolutsiooni sündmustega seotust, teises osas on tegevuse taustaks Vene-Jaapani sõda, kolmandas osas asub üks peategelastest võitlema "punaste" poolele, neljandas osas kulgeb tegevus Eesti iseseisvumisest 1940. aastani. Romaanis on omapärane Saaremaa lääneranniku murdesõnade ja väljendite kasutamine, äratuntavatena esinevad kohad, mis on toodud looduskirjeldustes. Esimeses osas on sündmustiku keskmes purjelaeva Kaugatoma ehitamine. Järgnevates osades on kirjanik romaani sisse toonud järjest enam ka autobiograafilisi kirjeldusi.
Pärast romaani algse esimese osa (15 peatükki) ilmumist taunis kriitika sotsialistliku võitluse ja vene rahvuse kujutamise puudumist. Üks peamisi kriitikuid oli tolleaegne juhtiv kirjanik Paul Kuusberg. 1950. aastate alguse keerulisi olusid arvestav Hint kirjutas seepeale juurde kümme peatükki (Tallinna tegevussuunal), jättes algsed peatükid sisuliselt muutmata, lisades neile vaid siduvaid osi. Kuid ka esimese osa täiendused ei vähendanud vaidlusi tsensuuri ja kriitikaga. Pärast neljanda osa valmimist küsiti kirjanikult, kas tuleb veel viies osa, kuid Hint eitas seda põhjusel, et ta ei saa kirjutada nii, nagu tahab. 
Ilmumisajale iseloomulikku sotsialistlikku sisu on romaanis vähe. Aadu Hint on kasutanud sarkastiliselt oma oskust panna õiged laused valede tegelaste suhu ehk negatiivsed tegelased ütlema asju, mida ta ise "õige" kirjanikuna öelda ei saanud. Tervikpildilt ja olemuselt sarnaneb Hindi looming teise maailmasõja eelses Eesti Vabariigis välja antud kirjandusega. 
Tetraloogia esimesed osad on ilmunud paljudes trükkides, näiteks I osa kaheksas trükis ja kogutiraažiga 175 000.
Romaani põhjal on tehtud Eesti teatrites mitmeid lavastusi, esimene neist novembris 1951 Eesti Draamateatris (lavastaja Andres Särev) ja seejärel teine juunis 1952 Ugalas (lavastaja Aleks Sats). Linastunud on mängufilme (I osa põhjal "Tuuline rand" ja III osa põhjal "Gladiaator").
Tuuline rand (film)

"Tuuline rand" on 1971. aasta Eesti mängufilm. 
Filmi režissöör on Kaljo Kiisk. Filmi tootis Tallinnfilm. Film on tehtud Aadu Hindi 4-osalise romaani "Tuuline rand" 1. osa motiividel.
Allikoja

Allikoja (ka Allika oja) on oja Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 2 km, valgla pindala 4,6 km², langus 15,5 m ja lang 7,5 m/km.
Oja saab alguse 48,5 m kõrgusel Punaküla külas Kiipsu raba servas ning suubub Vanaveski külas 33 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 5,9 km kaugusel selle suudmest.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
UEFA Meistrite Liiga 2015/16 alagrupiturniir

UEFA Meistrite Liiga 2015/16 alagrupiturniir algas 15. septembril ja lõppes 9. detsembril 2015. Alagrupiturniiril osales kokku 32 meeskonda, et selgitada 16 edasipääsejat UEFA Meistrite Liiga 2015/16 väljalangemismängude faasi.
Loos.
Loosimine toimus 27. augustil 2015, kell 17:45 CEST, Grimaldi Forumis Monacos. 32 meeskonda loositi kaheksasse alagruppi (neli meeskonda igasse), piiranguga et meeskondi samast riigist ei saa kokku loosida. Meeskonnad asetati loosiks nelja kaussi järgnevaid põhimõtteid järgides:
Lisaks, loosimine kontrolliti samast riigist meeskondade jaoks, et jagada meeskonnad võrdselt gruppide rühma (A-D, E-H) tagamaks maksimaalne arv teleülekandeid.
Mänguajad otsustati pärast loosi. Igal mängupäeval mängis neli alagruppi oma mängud teisipäeval, ning teised neli mängisid oma mängud kolmapäeval. Kaks alagruppide rühma (A-D, E-H) vahetasid päevi igal mängupäeval. Teised piirangud on: Näiteks, meeskonnad samast riigist (nt., Real Madrid ja Madridi Atlético) ei mängi tavaliselt oma kodumänge samal mängupäeval (UEFA üritab ära hoida seda, et meeskonnad samast riigist mängiks oma kodumänge samal päeval või kahel järjestikul päeval, logistika ja rahvahulga kontrolli pärast), ning teatud riigid (nt Valgevene, Venemaa, Kasahstan) ei mängi viimasel mängupäeval oma kodumängu (külma ilma ja samaaegsete algusaegade pärast).
17. juulil 2014 otsustas UEFA erakorraline paneel, et poliitiliste rahutuste tõttu ei loosita Ukraina ja Venemaa klubisid üksteise vastu "kuni edaspidise teatamiseni". 
Seega ei või Ukraina klubisid Donetski Šahtar ja Kiievi Dinamo (mõlemad 3. kauss) ja Venemaa klubisid Peterburi Zenit (1. kauss) ja Moskva CSKA (3. kauss) samasse alagruppi loosida.
Meeskonnad.
Allpool on osalevad meeskonnad (nende 2015. aasta UEFA klubide koefitsientidega), grupeeritud vastavalt nende kausile. Need sisaldavad 22 meeskonda, mis liitusid selles faasis, ning 10 võitjat väljalangemismängude ringist (5 Meistrite teekonnast, 5 Liiga teekonnast).
Formaat.
Meeskonnad mängisid igas alagrupis iga meeskonna vastu korra kodus ja võõrsil. Grupi võitjad ja teine koht pääsesid edasi 1/8-finaali, kolmanda koha saavutanud meeskonnad pääsevad mängima UEFA Euroopa Liiga 1/16-finaali.
Viigimurdjad.
Meeskonnad on asetatud vastavalt punktidele (3 punkti võidu eest, 1 punkt viigi eest, 0 punkti kaotuse eest). Kui kaks või rohkem meeskonda lõpetavad võrdse arvu punktidega, siis tulevad asetuse määramiseks kasutusele järgnevad kriteeriumid (määruste artikkel 17.01):
Alagrupid.
Mängupäevad olid 15.–16. september, 29.–30. september, 20.–21. oktoober, 3.–4. november, 24.–25. november, and 8.–9. detsember 2015. Mängu algusajad on 20:45 CEST/CET, välja arvatud 5. mängupäeval Valgevenes ja Venemaal ning 2. mängupäeval Kasahstanis, mis on kell 18:00 CET. 4. ja 5. mängupäeva mängude algusajad Kasahstanis on 16:00 CET. Mängude algusajad kuni 24. oktoober 2015 (1.-3. mängupäevad) on CEST (), ning sealt edasi (4.-6. mängupäevad) CET ().
Rootsi politsei

Rootsi politsei on Rootsi korrakaitseasutus.
Dominioon

Dominioon oli osaliselt sõltumatu Briti impeeriumisse kuuluv riik (enamasti emamaa Suurbritannia endine koloonia).
Kanada kasutas dominiooniõigust 1867. aastast, Austraalia 1901. aastast ja Uus-Meremaa 1907. aastast.
Suurbritannia tunnistas 1923. aastal dominioonide õigust iseseisvale välispoliitikale. Aastal 1926 lisandus sellele Balfouri deklaratsioon, millega kuulutati dominioonid Ühendkuningriigiga staatuselt võrdseteks autonoomseteks riikideks, kuigi säilis Briti impeeriumi koosseis. See deklaratsioon sai seadusliku aluse Westminsteri statuudiga 1931. aastal, kuigi spetsiifiliselt viidati juba Briti Rahvaste Ühendusele. Dominioonide parlamendid muutusid Briti seadusandlikust kontrollist sõltumatuks ning võisid tühistada Briti seadused. Samuti ei saanud Suurbritannia parlament vastu võtta seadusi nende heakskiiduta. Teise maailmasõja vallandudes 1939. aastal kuulutasid dominioonid sõdu sõltumatuse alusel.
Dominioonidel oli oma parlament, valitsus ja kohtusüsteem.
Koolioja (Viljandi maakond)

Koolioja on oja Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 5,7 km, langus 39 m ja lang 6,84 m/km.
Oja saab alguse 75 m kõrgusel Supsi külas ning suubub Vanaveski külas 36 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 9,5 km kaugusel selle suudmest.
Ojale on paisutatud Kõpu paisjärv.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Pulgaaru oja

Pulgaaru oja (ka Loodi peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Mulgi ja Põhja-Sakala vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 4,4 km, valgla pindala 15,4 km², langus 10,5 m ja lang 2,39 m/km.
Kraav saab alguse 47,5 m kõrgusel Supsi külas asuvas Napsi rabas ning suubub samas külas 37 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 14,9 km kaugusel selle suudmest.
Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Heltermaa ülemine tulepaak

Heltermaa sihi ülemine tulepaak on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Heltermaa sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Heltermaa alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 314 m ja sihi asimuut on 254,7°.
Hobulaiu lõuna-tulepaak

Hobulaiu lõuna-tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Ridala vallas Hobulaiu lõunatipus.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Rukkirahu tuletorniga. Hobulaiu lõuna-tulepaak on sihi alumine märk. Sihi asimuut on 213,7°.
Kajakarahu alumine tulepaak

Kajakarahu sihi alumine tulepaak on tulepaak Läänemaal Haapsalu lahes Kajakarahul.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Kajakarahu ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 595 m ja sihi asimuut on 94,2°.
Kuivastu alumine tulepaak

Kuivastu sihi alumine tulepaak on tulepaak Saare maakonnas Muhu vallas Kuivastu sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Kuivastu ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 320 m ja sihi asimuut on 267,7°.
Rohuküla ülemine tulepaak

Rohuküla sihi ülemine tulepaak on tulepaak Läänemaal Haapsalu linnas Rohuküla sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Rohuküla alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 459 m ja sihi asimuut on 90,1°
Virtsu alumine tulepaak

Virtsu sihi alumine tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Virtsu poolsaare looderannikul.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Virtsu ülemise tulepaagiga.
Virtsu ülemine tulepaak

Virtsu sihi ülemine tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Virtsu poolsaare looderannikul.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Virtsu alumise tulepaagiga.
Kose varjendid

Kose varjendid on varjendid Harju maakonnas Kose vallas Kose alevikus.
Kosel paikneb mitmeid varjendeid, kuid neist olulisim ja suurim on endise Kose Teeninduskooli maa-alal paiknev ning Eesti NSV kõrgema juhtkonna majutamiseks mõeldud umbes 2500 m² suurune varjend.
Selles on kokku 144 ruumi. Nende seas ka umbes 120 ühiselamutoa tüüpi kambrit. Kõige luksuslikum oli Ministrite Nõukogu ja hiljem Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehele mõeldud tuba, mis oli ka ainuke, kus põrand oli kaetud tammeparketiga.
Varjend ehitati 1982–1983 (sisseseadega läks kauem) ning kuni 1991. aastani oli see väga heas korras. 1993. aastal leiti, et selle ülalpidamine on ebaotstarbekas ja Eesti kaitsevägi viis sisustuse minema. Pärast seda jäi mahajäetud varjend vandaalide meelevalda ja seal pandi toime metallivargusi.
1993. aastal pidas Mart Laari valitsus Kose varjendis ka istungi. See on teadaolevalt ainus valitsuse Kosel peetud istung.
2009. aastal asutati MTÜ Valitsuse Varjend, mis plaanib selle kordategemist ning nii muuseumina eksponeerimist kui ka kasutuselevõttu kultuuri- ja tegevuskompleksina.
Omari küün

Omari küün on küün Harju maakonnas Viimsi vallas Naissaarel Lõunakülas. Küüni kasutatakse kontserdipaigana, näiteks toimub seal Nargen Festivali üritusi. Küün kuulub Tõnu Kaljustele.
Küün asus varem Pärnu maakonnas Kastna külas ja kuulus Pärnu Muuseumi kunagisele direktorile Omar Volmerile.
Vanemuise suur maja

Vanemuise suur maja on teatrile Vanemuine kuuluv teatrihoone Tartus aadressil Vanemuise tänav 6. Majaga on kokku ehitatud Vanemuise kontserdimaja. Praegune Vanemuise suur maja asub Teises maailmasõjas hävinud Vanemuise vana teatrimaja kohal.
Maja on modernistlikus stiilis ja see valmis 1967. aastal. Majas on 700-kohaline teatrisaal.
Orgita raudteepeatus

Orgita raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Orgita külas. Peatus tegutses üksnes liini algusaastatel ja asus 24.1 km kaugusel Rapla raudteejaamast.
Pühatu raudteejaam

Pühatu raudteejaam oli raudteejaam Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Pühatu külas. 
Jaam asus 18,7 km kaugusel Rapla raudteejaamast.
Konovere raudteepeatus

Konovere raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Konuvere külas. Peatus asus Rapla raudteejaamast 38 km kaugusel.
Tiduvere raudteepeatus

Tiduvere raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Tiduvere külas. Peatus asus Rapla raudteejaamast 42 km kaugusel.
Kirbla raudteejaam

Kirbla raudteejaam oli raudteejaam Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas. Jaam asus Rapla raudteejaamast 66,9 km kaugusel.
Kirbla kivist jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt näiteks samal perioodil rajatud Orava raudteejaama esimese vaksalihoonega.
Jaama hooned lammutati 1980. aastatel, säilis üksnes jääkelder.
Paljasmaa raudteepeatus

Paljasmaa raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Paljasmaa külas. Peatus asus Rapla raudteejaamast 49.4 km kaugusel.
Kompass (laev)

Kompass oli Bakan-tüüpi hüdrograafialaev, mis kuulus ühtlasi hiljem Eesti merejõudude koosseisu abilaevana (ka valvelaevana). 
Ajalugu.
Kompass ehitati 1859. aastal Inglismaal Vene Balti laevastikule koos kolme sõsarlaevaga. 
1. maailmasõja alguseks seisid Kompass ja sõsarlaev Sekstant amortiseerunutena Eestis. Kuna neil laevadel olid väga head mereomadused, otsustati 1916. a ehitada jooniste järgi samade laevade kered uuesti, kasutades uute laevade juures võimalikult ära vanu detaile, sealhulgas peamasinad. Sõja tingimustes ja võimuvahetustes hakkas ehitus venima ja tööd suudeti lõpetada alles Vabadussõja ajal. Uus Kompass valmis 13. septembril 1919.
Kompass oli Eesti ainus laev, millega sai paigaldada veealuseid sidekaableid. Laeva ülesannete hulka kuulus ka sidekaablite korrashoid. 
Laeva komandöre Eestis:
Nordstern

Nordstern oli õppelaev (aurik), mis hukkus suure põgenemise ajal oktoobris 1944. Laeva kapten oli Magnus Loorand.
Laev väljus 450 sõjapõgenikuga (kolmveerand neist olid naised ja lapsed) 4. oktoobri varahommikul 1944. aastal Kuressaarest. Teel Saksamaale peatus laev Ventspilsis (pardale asusid veel 25 lätlast ja paarkümmend vene sõjavangi), kust 5. oktoobril kell 18 koos ühe saatelaevaga teekonda jätkati. 6. oktoobril oli Nordstern jõudnud Klaipeda juurde. Kell 10.05 sai aurik 1,5 km kaugusel asunud vene allveelaevalt torpeedotabamuse laeva keskossa. Raskelt vigastatud laev murdus pooleks ja uppus pooleteise minutiga, vajudes 70 meetri sügavusele merepõhja.
Eluga pääsenute arvu kohta on erinevaid andmeid: Saksa meresõjaajaloolane Heinz Schön on väitnud, et päästeti 100; Ilmar Talve väitis, et 51; 1950. aasta ajaleht Võitleja kirjutas 67 pääsenust (neist 37–42 eestlast). Saksamaa andmetel oli laeval 625 inimest, neist 531 uppus ja päästeti 94. Gotenhafenisse (Gdynia) toimetatud pääsenute tunnistuste põhjal koostatud hukkunud eestlaste nimekirjas on 170 nime.
Eestlasi oli pääsenute hulgas 22, sealhulgas soomepoiss ja tulevane kirjanik Ilmar Talve ning doktor Endel Rumma. Hukkunute hulgas olid Robert Livländer, Ernst Puusepp, August Amon, Kusta Rumma.
Ilmar Talve avaldas 1997 selleteemalise autobiograafia "Kevad Eestis".
MacOS High Sierra

&lt;noinclude&gt;
macOS High Sierra (versioon 10.13) on operatsioonisüsteemi macOS 14. väljalase, mis ilmus 25. septembril 2017.
macOS High Sierra on macOS Sierra järglane ning sellest järgmine versioon on macOS Mojave. Operatsioonisüsteem on nimetatud Ameerika Ühendriikide California osariigis asuva Sierra mäestiku järgi. macOS High Sierra keskendub uuele tehnoloogiale ja süsteemi jõudlusele.
macOS High Sierra on viimane Macintosh operatsioonisüsteem, mis toetab 32-bitiseid rakendusi, ning viimane operatsioonisüsteem, mis toetab vanemaid Macintoshi arvuteid.
Süsteeminõuded.
Toetatud Macintoshi arvutid:
Probleemid.
macOS High Sierras (versioon 10.13) oli turbeprobleem, kus kasutaja sai operatsioonisüsteemis teha administraatori nimel muudatusi, kui sisestas kasutajanimeks "root" ja jättis paroolivälja tühjaks.
Viga parandati samal päeval, kui probleem ilmsiks tuli.
Olev (laev)

Olev (pardatähis M415) oli Eesti mereväe Frauenlob-klassi miinitraaler. 
Laev ehitati 1967. aastal Lääne-Saksamaal. Selle algne nimi oli "Diana".
Laev oli Eesti mereväe teenistuses aastatel 1997–2005. 
2008. aastal müüdi laev eraomandusse. Laeva kere asub Noblessneri sadamas.
Suurop (miiniveeskja-traaler)

Suurop oli Eesti merejõudude miiniveeskja-miinitraaler. 
Ajalugu.
Laev ehitati 1905 Inglismaal Glasgow's reisilaevana nimega Apostol Pavel. 
Eesti ostis laeva koos sõsarlaevaga 1920 Soomelt. Ostetud ratasaurik kohandati esmalt miinitraaleriks. Seejärel oli Suurop kasutusel mõnda aega reisilaevana ja lõpuks ehitati ümber miiniveeskajaks-traaleriks. 
Pärast Poola Allveelaeva Orzel Tallinnast põgenemist 18. septembril 1939 tegeles Suurop põgeniku otsingutega Soome lahe keskosas Tallinna madala lähistel, kui seda üritas 19. septembri varahommikul uputada teadmata Nõukogude allveelaev. Allveelaevalt lastud torpeedo läks (ilmselt tänu Suuropi manöövrile) mööda ja intsident vaikiti maha. 
Pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal läks laev Balti laevastiku koosseisu. Komandöriks määrati Venemaa eestlane leitnant Georg Lung. Laev uppus 11. augustil 1941, kui sattus Suures väinas Saksa magnetmiinile. Hukkus 16 meeskonnaliiget, sealhulgas komandör. 
Laevavrakk asub Virtsu–Kuivastu laevatee lähedal.
Pärnumaa (laev)

Pärnumaa oli 3-mastiline. Eesti purjelaev. Laeva ehitamist alustati 1921 Pärnumaal Kablis. Laev valmis 1923 Pärnus. Laeva kapten oli 16 aastat Mihkel Kurgo.
Augustis 1941 tahtsid Nõukogude võimud mobiliseeritud sõjaväelasi laevaga Nõukogude Liitu viia, ent see ei õnnestunud. Laeva edasine saatus pole teada.
UEFA Meistrite Liiga 2015/16 väljalangemismängude faas

UEFA Meistrite Liiga 2015/16 väljalangemismängude faas algas 16. veebruaril ja lõppes 28. mail 2016 finaaliga San Sirol Milanos, kus selgitati UEFA Meistrite Liiga 2015/16 võitja. Väljalangemismängude faasis osales kokku 16 meeskonda.
Kuni 26. märts 2016 (1/8-finaalid) on ajad CET (), sealt edasi (veerandfinaalidest kuni finaalini) on ajad CEST ().
Ringide ja looside kuupäevad.
Kõik loosid toimusid UEFA peakontoris Nyonis Šveitsis.
Formaat.
Väljalangemismängude faas sisaldab 16 meeskonda, kes kvalifitseerusid alagrupiturniiri võitjatena ja teise kohana igast kaheksast alagrupist.
Väljalangemismängude faasis mängivad kõik paarid omavahel kaks mängu, ühe kodus ja ühe võõrsil. Meeskond kes lööb kahe mängu kokkuvõttes rohkem väravaid pääseb järgmisesse ringi. Kui pärast teist mängu on löödud väravad viigis, siis tuleb kasutusele võõrsil löödud väravate reegel, st meeskond, kes lõi oma võõrsilmängus rohkem väravaid, on võitja. Kui ka võõrsil löödud väravad on võrdsed, siis mängitakse kolmkümment minutit lisaaega, mis jagati kaheks viieteistminutiseks poolajaks. Võõrsil löödud väravate reegel oli kasutusel ka pärast lisaaega, st kui lisaajal löödi väravaid ja kahe mängu kokkuvõttes oli tulemus endiselt viigis, siis külalismeeskond pääses edasi tänu enam võõrsil löödud väravatele. Kui lisaajal väravaid ei löödud, siis võeti viigimurdmiseks kasutusele penaltiseeria. Finaalis, mis on ühemänguline, kui mäng on normaalaja järel viigiline, siis tuleb kasutusele lisaaeg, millele järgneb penaltiseeria kui seis on endiselt viigis.
Iga ringi loosimise süsteem on järgnev:
17. juulil 2014 otsustas UEFA erakorraline paneel, et poliitiliste rahutuste tõttu ei loosita Ukraina ja Venemaa klubisid üksteise vastu "kuni edaspidise teatamiseni".
Bracket.
&lt;section begin=bracket /&gt;&lt;section end=bracket /&gt;
1/8-finaalid.
Loosimine toimus 14. detsembril 2015. Esimesed mängud mängiti 16., 17., 23. ja 24. veebruaril, ning teised mängud mängiti 8., 9., 15. ja 16. märtsil 2016.
Kokkuvõte.
&lt;section begin=Rof16 /&gt;
Mängud.
"Wolfsburg võitis kokkuvõttes 4:2."
"Real Madrid võitis kokkuvõttes 4:0."
"Paris Saint-Germain võitis kokkuvõttes 4:2."
"Barcelona võitis kokkuvõttes 5:1."
"Müncheni Bayern võitis kokkuvõttes 6:4."
"Kokkuvõttes 0:0. Atlético Madrid võitis penaltitega 8:7."
"Benfica võitis kokkuvõttes 3:1."
"Manchester City võitis kokkuvõttes 3:1."
Veerandfinaalid.
Loosimine toimus 18. märtsil 2016. Esimesed mängud mängiti 5. ja 6. aprillil, ning teised mängud mängiti 12. ja 13. aprillil 2016. 
Kokkuvõte.
&lt;section begin=QF /&gt;
Mängud.
"Real Madrid võitis kokkuvõttes 3:2."
"Müncheni Bayern võitis kokkuvõttes 3:2."
"Atlético Madrid võitis kokkuvõttes 3:2."
"Manchester City võitis kokkuvõttes 3:2."
Poolfinaalid.
Loosimine toimus 15. aprillil 2016. Esimesed mängud mängiti 26. ja 27. aprillil, ning teised mängud mängitakse 3. ja 4. mail 2016.
Kokkuvõte.
&lt;section begin=SF /&gt;
Mängud.
"Real Madrid võitis kokkuvõttes 1:0."
"Kokkuvõttes 2:2. Atlético Madrid võitis võõrsil väravatega."
Finaal.
Finaal mängiti 28. mail 2016 San Sirol Milanos Itaalias.
Igor Ivanov

Igor Sergejevitš Ivanov (vene keeles Игорь Сергеевич Иванов; sündinud 23. septembril 1945 Moskvas) on Venemaa riigitegelane, diplomaat ja rahvusvaheliste suhete spetsialist, Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliige.
Ta oli aastatel 1998–2004 Venemaa Föderatsiooni välisminister. Diplomaadina on ta välja teeninud erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme (1989).
Elukäik.
Ta on ema poolt gruusia päritolu. 11-aastaselt asus ta õppima Moskva suvorovlaste sõjakooli. Pärast selle lõpetamist 1963. aastal, astus ta Moskva Riikliku Võõrkeelte Pedagoogilisesse Instituuti, kus õppis inglise ja hispaania keelt. Pärast instituudi lõpetamist 1969. aastal asus ta teadurina tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maailma Ökonoomika ja Rahvusvaheliste Suhete Instituuti. Samaaegselt astus ta Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri. 1972. aastal sai samas ajalookandidaadi kraadi kaitstes väitekirja "Проблемы формирования, эволюции и преемственности российской внешней политики на рубеже XXI века". Ajaloodoktori kraadi sai ta 2005. aastal (väitekiri "Внешняя политика в эпоху глобализации").
Alates 1973. aastast oli ta NSV Liidu Välisministeeriumi teenistuses. Aastatel 1991–1995 töötas ta suursaadikuna Hispaanias. Jevgeni Primakovi eestkostel määrati ta 1998. aastal välisministriks (ametis 1998–2004).
Ivanov oli aastatel 2004–2007 Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu sekretär. Aastast 2011 on ta välispoliitika ja rahvusvaheliste suhete valdkonnas tegutseva mittetulundusliku organisatsiooni Vene Rahvusvaheliste Suhete Nõukogu president. 
2007. aastast tegeleb ta õppe- ja teadustööga. Ta on 2003. aastast Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi maailma poliitiliste protsesside kateedri professor. Ta loeb magistrantidele rahvusvaheliste suhete ainekursust.
Transestonia

Transestonia oli Eesti Merelaevandusele kuuluv ro-ro-laev. Laev sõitis Tallinki kaubamärgi all.
Laev ehitati 1972 Soomes. Laev on sõitnud Muuga-Helsingi ja Muuga-Helsingi-Rostocki liinil.
Laev lammutati 2006.
Vesta (laev)

Vesta on NSV Liidu Projekt 485M3 Raduga (tõlkes vikerkaar; Projekt 485M teine seeria) klassi lähisõidu reisilaev. 
Laev kuulub reederile Kihnu Veeteed.
Kirjeldus.
Laeva üldpikkus on 25,3 m, laius 4,5 m ja süvis 1,37 m. Kogumahutavus on 67 brt. Peajõuseade on üks diiselmootor Volvo Penta D12MH500 367 kW. Laev võib pardale võtta kuni 47 reisijat. Meeskond on 3-liikmeline.
Ajalugu.
Laev ehitati Astrahani Laevaremonditehases Vene NFSV-s 1971. aastal ning oli selle seeria 4. laev. Esimene nimi oli Geroi Dessanta (Jevpatorias 1942. aastal toimunud Nõukogude meredessandi auks) ja kodusadam Jevpatoria. Algne mahutavus oli kuni 100 reisijat ja algne peamasin oli 174-kilovatine diiselmootor JaMZ-236М2.
1990. aastal omandas laeva OÜ Syd-West Pärnus. Laev jõudis Eestisse 1992. aastal ja lipuvahetus toimus 9. juunil 1992. 2000. aastal sai laeva omanikuks AS Kihnurand Kihnu saarel, 2005. aastal AS Kihnumadal. 
2010. aastal ehitati laev ümber Pärnus, mille käigus vahetati välja ka peamasin, ehitati ümber reisijatesalong jms.
Seejärel asus Vesta Leppneeme–Kelnase liinile. Aastast 2014 kuulub Vesta Kihnu Veeteedele ja sõidab Tallinna–Aegna liinil.
Wrangö

Wrangö on Eestile kuuluv parvlaev.
Laeva ehitas Reval Shipbuilding OÜ ja laeva opereeris aastani 2018 AS Kihnu Veeteed. 18. detsembrist 2018 opereerib liinil Tuule Liinid.
Laeva nimi Wrangö tuleneb Prangli saare rootsikeelsest nimetusest.
Aastast 2013 sõidab laev Kelnase–Leppneeme liinil ühendades Prangli saart mandriga.
Wrangöl on 65 reisijakohta ning laev mahutab kuni 2 sõidukit või ühe kuni 8 m sõiduki.
IOS 11

iOS 11 on Apple Inci väljatöötatud operatsioonisüsteemi iOS 11. iOS-i väljaanne, mis ilmus 19. septembril 2017. iOS 11 on opsüsteemi iOS 10 järglane.
Muudatusi operatsioonisüsteemis.
Ekraanilukk.
iOS 11 on ekraanilukk ja Notification Center ühendatud, mis lubab kasutajal näha teavitusi kohe ka siis, kui telefoni ekraan on lukustatud. Teavitusi näeb üles kerides ja neid peita saab alla kerides.
Control Center.
Nüüdsest saab kasutaja ise valida, millised funktsioonid on tema Control Centeris ja luua rakenduste otseteid.
Siri.
Rakenduses Siri on täiendatud keeli ning nüüdsest saab Sirile ka kirjutada. Siri on varasemast intelligentsem ja saab jätkata vestlust seniste küsimuste ja teemade põhjal.
Sätted.
Sätetesse on lisatud uusi võimalusi ja kategooriaid.
Muudatused rakendustes.
E-post.
iOS 11-s on taastatud Gmaili kommertsteated.
Messages.
Nüüdsest toimub Apple'i seadmete vaheline sünkroonimine jooksvalt. Kui kustutad tekstsõnumi iPhone'ist, siis kustub see kohe ka Macist ja iPadist. Kasutajad saavad üksteisele makseid teha Apple Pay kaudu.
App Store.
App Store'il on uus välimus. 32-bitiseid rakendusi ja seadmeid enam ei toetata. See tähendab muuhulgas ka seda, et enam ei saa uuesti installida varem allalaadituid 32-bitiseid rakendusi.
Maps.
Teatud asukohtades on Apple Mapsi kaudu võimalik vaadata kaubanduskeskuste ja lennujaamade sisse.
Photos.
Nüüdsest lisaks teistele pildivormingutele toetab rakendus Photos ka GIF-pildivormingut.
Prodcasts.
Prodcasts on saanud uue välimuse, mis sarnaneb App Store'i omaga.
Eemaldatud võimalused.
Enam ei ole võimalik alla laadida (ka varem ostetud) 32-bitiseid rakendusi.
iOS 11-lt eemaldati Facebooki ja Twitteri ning Vimeo natiivne toetus ja integratsioon. Nüüdsest tuleb need rakendused alla laadida App Storest.
Toetatud seadmed.
iOS 11 on esimene iOS-i operatsioonisüsteem, mis töötab ainult 64-bitistel seadmetel. Enam ei toetata 32-bitiseid seadmeid: IPhone 5, iPhone 5c ega neljanda põlvkonna iPade.
Toetatud seadmed on:
Servius Sulpicius Rufus

Servius Sulpicius Rufus (umbes 106 eKr – 43 eKr) oli Vana-Rooma oraator ja jurist, kes rajas Rooma õigusteaduse klassikalis-institutsionaalse suuna. Ta kirjutas pea 180 õigusteadusteemalist traktaati, millest ükski pole säilinud, kuid neile on teised autorid tihti "Digestas" viidanud.
Haridus.
Sulpicius alustas õpinguid Quintus Mucius Scaevola juures koos oma kaasaegse olulise Rooma riigimehe ja kohtuoraatori Marcus Tullius Ciceroga. Õigusalaste õpingute kõrvalt omandas Sulpicius hellenistlikus skeptikute akadeemias ka filosoofilis-retoorilise hariduse.
Mõju õigusteadusele.
Tuginedes oma õigusalastele ja filosoofilis-retoorilistele teadmistele, tõi Sulpicius õigusteadusesse süsteemiidee. Ta leidis, et õigus on inimeste loodud, läbimõeldud mõistesüsteemi abil kujundatud mõtteline instituut. Sulpicius leidis, et süsteemi moodustavad korduvad kujundid ja laused pidid täiendama inimeste bioloogilist loomust ning tagama tsiviliseeritud kooselu huve ja väärtusi. Sulpiciuse õpetus oli sel moel vastandiks varem domineerinud õpetusele loomuõigusest. Oma hilisemas dialoogis "Brutus" tõstis Cicero esile Sulpiciuse õigusteadmisi ja kõneosavust.
Poliitiline tegevus.
63 eKr oli Sulpicius Rooma konsuli kandidaat, kuid kaotas Lucius Licinius Murenale. Hiljem süüdistas Sulpicius Murenat altkäemaksu võtmises. Murena kaitsja oli Cicero – oma edukas kaitsekõnes halvustas Cicero ka Sulpiciuse juriidilisi teadmisi. Sulpicius ja Cicero olid sõbrad olnud ning Sulpicius oli soovinud, et Cicero ei ilmuks esinema.
Sellest hoolimata õnnestus Sulpiciusel saada 51 eKr konsuliks. 49–46 eKr vältas Roomas kodusõda ning Sulpicius kahtles, kas toetada Gnaeus Pompeius Magnust või Gaius Julius Caesarit. Algselt toetas ta Pompeiust, sellal kui tema poeg toetas Caesarit, kuid 46 eKr nimetas Caesar Sulpiciuse Ahhaia prokonsuliks. Cicero kirjeldab Sulpiciust kui austusväärset isikut, kellel ei ole tugevaid poliitilisi vaateid ning kes seepärast on valmis täitma administratiivseid ülesandeid, ilma liigselt muretsemata selle pärast, millisel alusel on temast kõrgemal asuv isik oma võimu saanud.
Surm.
43 eKr sai Sulpicius senatilt ülesande minna Mutinasse Marcus Antoniuse juurde. Sel teekonnal ta suri. Sulpiciuse surma järel püstitati tema mälestuseks sammas rostrale. Sulpiciuse õigusteaduslikku süsteemi asusid aga edasi arendama tema õpilased, kellest tuntuim oli Trebatius. Sulpiciuse ja tema otseste õpilaste eluaega on Okko Behrends nimetanud klassikalise õigusteaduse perioodiks, mis algab 82 eKr ja lõppeb 27 eKr.
Surma vari

"Surma vari" on inglise kunstniku William Holman Hunti (1827–1910) õlimaal lõuendil.
Teos valmis ajavahemikus 1870–1873, kunstniku teisel reisil pühale maale.
Piusa jõe ürgorg

Piusa jõe ürgorg on ürgorg Võru ja Põlva maakonnas. Ürgorus voolab Piusa jõgi. Ürgoru veerud on järsud ja veerudel paljanduvad Devoni liivakivipaljandid (Piusa jõe liivakivipaljandid).
Ürgoru kaitseks on moodustatud Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala. Valminud on ka Piusa ürgoru matkarada.
Ahja jõe ürgorg

Ahja jõe ürgorg on ürgorg Põlva maakonnas. Ürgorus voolab Ahja jõgi. 
Ürgoru veerudel paljanduvad Devoni liivakivipaljandid (nt Suur ja Väike Taevaskoda). Samuti on paljandites mitmeid koopaid (nt Emalätte koobas ja Neitsikoobas).
Ürgoru kaitseks on moodustatud Ahja jõe ürgoru maasikakaitseala.
Viited.
Maasikakaitseala.ee
Laukna ohvrikivi

Laukna ohvrikivi on ohvrikivi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Laukna külas; kihelkondlikult jäi kivi Kullamaa kihelkonda. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Laukna hiiekivi

Laukna hiiekivi on hiiekivi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Laukna külas; kihelkondlikult jäi kivi Kullamaa kihelkonda. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Paenase hiiekivi

Paenase hiiekivi on hiiekivi Saare maakonnas Muhu vallas Paenase külas; kihelkondlikult jäi kivi Muhu kihelkonda. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Rihu ämm

Rihu ämm oli kivikangur (kivihunnik) Harju maakonnas Kuusalu vallas Kiiu küla lähedal Rihu mäel; kihelkondlikult jäi kivi Kuusalu kihelkonda. Kivikangru "paariliseks" peetakse Iru ämma. Kivikangur oli inimesekujuline.
Kivikangru kohta on mitmeid rahvalugusid.
"Teine istumisekoht on Kuusalu kiriku ligidal - Rihu ämm. Sellegi otsas puhanud Kalevipoeg. Rihu ämm on suur kivikangur (= kivihunnik). Seal tulnud korra 2 pulmarongi vastastikku. Nagu niisugusel korral alati, tõusnud nendegi vahel tüli. Ühe pulmarongi pruut löödud maha ja maetud sinna. Mälestuseks kantud hauale hulk kiva kokku. Pärast visanud möödaminejad sinna kiva. Kas Kalevipoeg ka visanud, ei ole teada. Pärastpoole hakatud Rihu ämmal esimest korda linnaminejatelt «rumalust» nõudma. See on: nad pidanud vanematele linnaskäijatele viina ostma. Kes pole tahtnud osta, võetud kinni ja pandud Rihu ämmale pikali, riiete peale suured kivid, kuue hõlmad aetud laiale, suured kivid peale, nii et ei ole teiste abita saanud üles tõusta. Sinna jäetud seni, kuni keegi tulnud ja ära peastnud. Kui keegi pole lubamist täitnud ja «rumalust» maksnud, tehtud Iru ämmal eespool Tallinna tee ääres sedasamasugust tükki. Iru ämmgi on niisamasugune kivivare nagu Rihu ämm. Iru ämm on Iru kõrtsi ääres, versta 10 Tallinnast."
Avinurme metsandik

Avinurme metsandik on metsandik Alutaguse metskonnas. Avinurme metsandik hõlmab osaliselt Avinurme ja Alutaguse valla riigimetsi.
Iisaku metsandik

Iisaku metsandik on metsandik Alutaguse metskonnas. Iisaku metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Alutaguse ja Mustvee valla riigimetsi.
Mäetaguse metsandik

Mäetaguse metsandik on metsandik Alutaguse metskonnas. Mäetaguse metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Alutaguse ja Lüganuse valla riigimetsi.
Pagari metsandik

Pagari metsandik on metsandik Alutaguse metskonnas. Pagari metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Alutaguse ja Lüganuse valla riigimetsi.
Permisküla metsandik

Permisküla metsandik on metsandik Alutaguse metskonnas. Permisküla metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Alutaguse valla riigimetsi.
Araku oja

Araku oja (ka Aravete oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 6,6 km, valgla pindala 14 km², langus 27 m ja lang 4,09 m/km.
Oja saab alguse 67 m kõrgusel Niguli külas ning suubub Saksaküla ja Rimmu küla piiril 40 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 22,5 km kaugusel selle suudmest.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Figuratsioon

Figuratsioon (inglise keeles "figuration", saksa keeles "Figuration") on muusikas meetrilisse struktuuri kuuluvatest helidest koosnev kaunistus (figuur, passaaž või saatekujund), mida kasutatakse faktuuri tihendamiseks.
Meetrilisse struktuuri mittekuuluvat kaunistust nimetatakse muusikas ornamendiks. 
Kitsamalt peetakse figuratsiooni all silmas meloodia kaunistamist figuratsioonihelidega ehk meloodilist figuratsiooni. Kuna meloodia võib sõltuda harmooniast, saab figuratsioonist rääkida kas kui meloodiahäälega seotud akordi helidel põhinevast akordilisest figuratsioonist ("chordal figuration") või akordivälistel helidel põhinevast mitteakordilisest figuratsioonist ("nonharmonic figuration").
Laiemas tähenduses mõistetakse figuratsiooni all ka passaažidest või arpedžodest koosnevaid kaunistusi, mis ei pruugi olla selgelt jaotatavad figuurideks. 
Figuratsioon võib olla ka diminutsiooni või koloratuuri tulemus. 
Puudub selge vahe, mida on ja mis ei ole figuratsioon. Võrreldes motiivilis-temaatilise materjaliga mõistetakse figuratsiooni all üldiselt neutraalsemat, mehaanilisemat ja stereotüüpsemat muusikalist materjali. Figuratsioon võib ka pärineda moiivilisest materjalist.
Kuigi figuratsiooni tippajaks olid umbes aastad 1560–1640, kui figuratsiooni kasutasid nii inglise virginalistid, saksa koloristid kui ka itaalia viiuli- ja vokaalvirtuoosid ja tegutses ka Claudio Monteverdi ("stile concitato"), tuntakse figuratsiooni lääne muusika ajaloos juba üle 650 aasta. Ühed varasemad figuratsiooni näited pärinevad Robertsbridge Codexist. 
Juba alates keskajast kujundas figuratsioon koos saate ja ornamendiga helimaalinguid ning lõi sobiva meeleolu. Figuratsiooni valdamist peeti üheks helilooja meisterlikkuse näitajaks ning selle kohta on kirjutatud mitmeid õpetusi (näiteks Marsenne'i "Harmonie universelle").
Hiljem on figuratsioon kasutusel eelkõige teostes sooloinstrumendile. 
Figuratsioon on tähtsal kohal ka näiteks Claude Debussy loomingus. 
Figuratsioonil faktuuri kujundava tehnikana pole midagi tegemist muusikalise retoorika mõistega 'figuur', mida on kirjeldanud näiteks saksa barokiajastu teoreetik Mattheson, ega ka mõiste "nummerdatud bass" sünonüümiga "figuraalbass" või mõistega "figuraalmuusika", mis tähendab polüfoonilist või kontsertmuusikat vastandina ühehäälsele laulule.
Azim ud-Din I

Muhammad Azim ud-Din I (araabia keeles: مُحَمَّدعلیم الدین‎‎, jaava keeles:محمدعلیم الدیند , Muhammad Alimuddin; kristlik ristinimi: Don Fernando de Alimuddin) oli Sulu sultan aastatel 1735–1748. 
Jesuiidi misjonäride tegevuse tulemusena näitas sultan Alimuddin nende vastu üles heatahtlikkust ja lasi end aastal 1750 katoliiklaseks ristida – temast sai Sulu kuningas Ferdinando I. Siiski tuli tal silmitsi seista oma sugulaste ja kaasmaalaste vastuseisuga ning – mis sai veelgi otsustavamaks – ta sai tunda Hispaania võimude halvustavat suhtumist, kes ta üsna varsti pärast seda vahistasid ja vangi panid. Kui sultan taas vaba oli ja oma trooni (Briti sõjasalkade abil) tagasi sai, eelistas ta peale seda hakata džihaadi eestvõitlejaks nimega „Amir ul Muminin“ ([muhameedlaste] issandale ustav) ja on Tausugi rahva hulgas tänaseni selle nimega tuntud. Nii Alimuddin kui ka tema poeg sultan Israel seisid silmitsi kasvava ebakindlusega Sulu sultanaadis, mida võimendas väljastpoolt tulev kolonisaatorite surve. Nende valitsusajast alates katkestati võimu traditsiooniline järjepidevus poliitilistel põhjustel mitmel korral. Sel ajal tõusid esile mitmed „antisultanid“, kelleks olid dünastia noorema haru liikmed, isegi sugulusperede liikmed – kuid samal ajal aitasid need kõrvalekalded seaduspärastada dünastia doktriini ja muuta seadusliku troonipärimisõiguse lineaarsemaks.
Jolo saar

Jolo saar (Tausūgi: "Lupah Sūg", Filipiinide: "Holo") on vulkaaniline saar Lõuna-Filipiinidel Sulu provintsis. Jolo on ka Sulu provintsi pealinn. 
Saar asub Sulu merel Sulu saarestikus ja seal elab umbes 500 000 inimest. Saar on tuntud ka Abu Sayyafi ja Filipiinide moslemite vastupanu keskusena. Saarel tegutseb ka Sulu sultanaadi kuningakoda.
Jõhvi metsandik

Jõhvi metsandik on metsandik Ida-Virumaa metskonnas. Jõhvi metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Toila, Jõhvi ja Alutaguse valla riigimetsi.
Kohtla metsandik

Kohtla metsandik on metsandik Ida-Virumaa metskonnas. Kohtla metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Viru-Nigula, Toila, Lüganuse, Jõhvi ja Alutaguse valla riigimetsi.
Narva metsandik

Narva metsandik on metsandik Ida-Virumaa metskonnas. Narva metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Narva-Jõesuu linna ja Narva riigimetsi.
Sonda metsandik

Sonda metsandik on metsandik Ida-Virumaa metskonnas. Sonda metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Viru-Nigula ja Lüganuse valla riigimetsi.
Vaivara metsandik

Vaivara metsandik on metsandik Ida-Virumaa metskonnas. Vaivara metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Toila, Jõhvi, Narva-Jõesuu linna ja Alutaguse valla riigimetsi.
Manatark (ansambel)

Manatark on aastast 1996 tegutsev Eesti "black pagan metal"'i ansambel
Tiger Milk

Tiger Milk on 2009. asutatud Eesti tantsumuusika ansambel.
Verine Pühapäev (ansambel)

Verine Pühapäev oli Eesti punkmuusika ansambel, mis tegutses 1980. aastate I poolel; ühtlasi Eesti esimene "hardcore-punk"-ansambel.
Varielu

"Varielu" on Vaiko Epliku album, mis ilmus juunis 2012. 
2013. aastal ilmus Epliku album "Varielu Remixed", kus on albumi "Varielu" laulude töötlusi.
Face in the Mirror

"Face in the Mirror" on Jana Kase debüütalbum. Album ilmus 2009 ja selle tootis Mig Music.
HU2

"HU2" on Eesti ansambli HU? album. Album ilmus 2010 ja selle tootis MindNote.
Reis Kuule (album)

"Reis Kuule" on ansambli Vennaskond album, mis ilmus 1997. aasta juunis.
Rohelised niidud

"Rohelised niidud" on Toomas Anni muusikaalbum, mis ilmus 2010. aastal.
Maido Ajaots

Maido Ajaots (sündinud 17. septembril 1940 Tallinnas) on eesti insener.
Haridus.
Maido Ajaots on õppinud Märjamaa Keskkoolis 1947–1958, TPI mehaanikateaduskonnas masinaehituse tehnoloogia, metallilõikepinkide ja -instrumentide erialal, mehaanikainsener 1958–1963; tehnikateaduste kandidaadi väitekirja kaitses taotlejana lepinguliste uurimistööde materjalide põhjal 1977. aastal TPIs. Täiendusõpe: Budapesti Tehnikaülikool 1966–1967; Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituut, õppejõudude kvalifikatsiooni tõstmise kursused 1974; erialane täiendus Varssavi Tehnikaülikoolis 1980; Dresdeni Tehnikaülikoolis 1985; Stockholmi Kuninglik Tehnikaülikoolis 1987, 1992; Kieli Tehnikakõrgkoolis 1993. Kuni paarinädalasi õppereise (harilikult ka loengute pidamisi) on olnud Moskva, Leningradi, Viini tehnikaülikoolides (1991, 1998, 2002), Dresdeni Tehnikaülikoolis 1996, Kemptenis 2001, Kielis 2003 jm.
Tehnikateaduste kandidaat (triboloogia erialal TPIs, teema "Isemäärivate miniatuurliugelaagerduste uurimine") 1977; dotsent 1982.
Töökäik.
TTÜs 1963–…: masinaelementide kateederi assistent 1963–1967; masinatööstuse automatiseerimise kateedri (a-st 1975 peenmehaanika kateeder) vanemõpetaja 1967–1977, dotsent 1978–1987, kateedri juhataja 1987–1992; kulumise ja dispergeerimisprotsesside labori juhtivteadur (0,5 koormusega) 1988–1990; aparaadiehituse instituudi peenmehaanika professor 1992–2000, direktor 1992–2000; mehhatroonika instituudi peenmehaanika professor ja direktor 2000–2005; peenmehaanika professor, masinaelementide ja peenmehaanika õppetooli juhataja 2005–2009; emeriitprofessor 2009-..
Teadustöö.
Aparaatide jt täppistoodete mehaaniliste süsteemide projekteerimine, konstrueerimine, katsetamine ja eksperimentaalne ning teoreetiline uurimine; tribosüsteemid, aparaadidetailid ja -elemendid; üldkonstruktsiooniõpetuse probleemid.
Avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 18 leiutist. Tema juhendamisel on kaitstud 12 magistri- ja 6 doktoritööd.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus.
Teaduslik-tehnilise ühingu laagrite ja hõõrdeaparaatide sektsiooni esimees 1981–92; NSV Liidu delegatsiooni liige 1986, 1989; Üleliidulise Õppemetoodikakoondise liige 1987–1991; aparaadiehituse eriala teaduslik-metoodilise nõukogu (Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituudi juures) liige 1988–1991; TTÜ nõukogu asejuhataja ja juhataja 1999–2000; Eesti Teadlaste Liidu juhatuse liige; Eesti Mehaanikainseneride Liidu liige; ISO Tehnilise Komitee 123 "Liugelaagrid" Tallinnas toimunud istungite korralduskomisjoni liige; Eesti Rahvusliku Mehaanika Komitee liige; mitme teaduskonverentsi rahvusvahelise programmikomitee liige; Masinatööstuse Liidu kutsekomisjoni esimees (kuni käesoleva ajani); Eesti Teadusfondi ekspert, üliõpilaste teadustööde vabariikliku konkursikomisjoni liige (mitu koosseisu).
Seesamseesam

"Seesamseesam" on Eesti ansambli Imandra Lake debüütalbum. Album ilmus 2010 ja selle tootis Seksound.
Vennaskond. New York

"Vennaskond. New York" on 2006. aasta Eesti film. Filmi režissöör on Tõnu Trubetsky. Filmi tootis Trubetsky Pictures.
Jääkild

Jääkild (kasutatud ka nime Jääkild FSC) on Tallinnas aastast 1993 tegutsev iluuisutamisklubi.
Klubi on Eesti Uisuliidu ja Tallinna Uisuklubide Liidu liige.
Klubi treener on Lea Rand.
World Rally Team Estonia

World Rally Team Estonia oli Eesti rallisõitjate koondis, mis eksisteeris 2008–2012. Koondis loodi selleks, et osaleda autoralli maailmameistrivõistlustel.
Elisabet Sahtouris

Elisabet Sahtouris (sündinud 1936. aastal, teistel andmetel 1943. aastal) on kreeka päritolu ameerika bioloog, futuroloog, ärikonsultant ja professor.
Ta on Living Systems Designi konsultant ning esinenud loengutega ja viinud läbi seminare Ameerikas, Euroopas, Aasias, Aafrikas ja Austraalias. Ta esineb ka raadios ja televisioonis. Ta on konsulteerinud ÜRO-d põlisrahvaste teemal. Tema töö keskendub elussüsteemide põhimõtete toomisele korporatsioonidesse, valitsustesse, teistesse organisatsioonidesse ning globaliseerumisprotsessi tervikuna.
Tal on USA ja Kreeka kodakondsus. Elanud on ta USA-s, Kanadas, Kreekas, Peruus ja Hispaanias. 
2023. aastal külastas ta Eestit. Ta esines muuhulgas 11. augustil Paide arvamusfestivalil rohekoostöö alal.
Haridustee ja töökäik.
Ta on lõpetanud Syracuse'i Ülikooli bakalaureusekraadiga ning saanud magistrikraadi Indiana Ülikoolist ja doktorikraadi Dalhousie Ülikoolist (Kanadas).
Ta on töötanud järeldoktorina Ameerika loodusloo muuseumis New Yorgis ja Bostonis asuvas Massachusettsi üldhaiglas (Harvardi Ülikooli meditsiinikooli suurim kliiniline haigla). Ta on õppejõuna töötanud Amherstis asuvas Massachusettsi Amhersti Ülikoolis ja Cambridge'is asuvasMassachusettsi Tehnoloogiainstituudis.
"Maailmatants".
2000. aastal ilmunud raamat "EarthDance: Living Systems in Evolution" (eesti keelde tõlgiti 2009) räägib Maast (Gaiast) kui elusorganismist, teadvuse ja koostöö rollist evolutsioonist, põlisrahvastest ning iidsest innovatsioonist bakterimaailmas. Eessõna on James Lovelockilt. 
Raamatut läbib liikide, ökosüsteemide ja isegi kogu biosfääri evolutsioonilise küpsemise tsükli ("maturation cycle") idee. See on mudel, mis algab ühtsusest (näiteks üht tüüpi energiamuundamise viisiga bakter), liigub eristatusse (kaks erinevat bakterit), sealt edasi konflikti (ärasöömine, ärakasutamine), millest võib edasi minna nö läbirääkimistesse, sealt edasi koostöösse, mis võib viia uue ühtsuse tekkeni (see sisaldab eelnevalt lahuselanud organisme). Küpsemistsükli üheks kõige silmapaistvamaks näiteks on päristuumse raku teke endosümbioosi teel kääritavatest, fotosünteesivatest ja aeroobsetest bakteritest, mille avastas Lynn Margulis.
Raamat on kriitiline neodarvinismi suhtes. 
Kriitika.
Tartu Ülikooli professor Peeter Hõrak peab raamatut "Maailmatants" antidarvinistlikuks kultuseraamatuks. Raamat räägib Gaiast kui isereguleeruvast tervikorganismist, mille mõtles 1960. aastatel välja James Lovelock. Hõrak leiab, et on ekslik pidada raamatu autorit evolutsioonibioloogiks.
Tunnustus.
Ta on valitud Word Business Academy liikmeks.
Pavermenys

Pavermenys on küla Leedus Kėdainiai rajoonis, Truskava valla halduskeskus. Külas on Truskava põhikool, Truskava postkontor ja Truskava raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealse mõisa hoonetekompleks ja park.
Asulat on kirjalikes allikates esmamainitud 1583. aastal, sealset mõisat 1585. aastal. Asula on kuulunud Truskauskastele, Lejockitele, Klodtidele, Brunnowitele. XVII sajandil püstitati vanem peahoone, XIX sajandil aga uuem peahoone. Aastal 1903 hakkas ühes mõisa häärberis tegutsema kool. Nõukogude ajal oli Pavermenys Truskava kolhoosi keskasulaks.