tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Haruki Murakami

Haruki Murakami (jaapani 村上春樹 "Murakami Haruki", sündinud 12. jaanuaril 1949) on Jaapani kirjanik.
Tema mõlemad vanemad olid kirjandusõpetajad. Murakami kasvas üles tihedas kontaktis Lääne kirjanduse, muusika ja popkultuuriga; need on tugevasti mõjutanud tema loomingut, mis erineb oma argise ja kõnekeelele lähedase stiili poolest traditsioonilisest Jaapani ilukirjandusest. Ta töötas plaadipoes ja pidas Tōkyōs 1974–1981 koos oma naisega džässibaari, hiljem on ta elanud Ameerika Ühendriikides ja töötanud õppejõuna.
Murakami on kirglik maratonijooksja ja triatleet, ehkki jooksmisega hakkas ta tegelema alles 33-aastaselt. 23. juunil 1996 lõpetas ta oma esimese ülipikamaajooksu, 100-kilomeetrise jooksu ümber Saroma järve Hokkaidol.
Murakami esikromaan "Kuula tuule laulu" ilmus 1979. aastal. Tuntuks sai ta 1987. aastal ilmunud romaaniga "Norra mets". Kokku on temalt ilmunud neliteist romaani, arvukalt lühijutte ja tõlkeid. 2009. aastal ilmus romaan "1Q84".
Murakami kirjanduslike mõjutajatena on nimetatud Jerome David Salingeri, Franz Kafkat, Truman Capote'i jt.
Välislingid.
Mirek Topoláneki valitsus

Mirek Topolánek on olnud kahe valitsuse peaminister:
Struuma

Struuma ehk hõõtsik (ladina keeles "struma") on osadel loomadel, sh inimestel esineda võiv püsiv suurenenud kilpnääre või kilpnäärmekude, mis on patogeneesist või kilpnäärme funktsionaalsest seisundist sõltumatu.
Struuma põhjuseid on mitmeid, sh joodipuudus organismis. Selle ennetamiseks lisatakse tänapäeval köögisoolale joodi.
Klassifikatsioon.
Struuma liigitusi on mitmeid.
Hüpotüreoos

Hüpotüreoos ehk kilpnäärme alatalitlus on kilpnäärme haigusseisund, mille endokrinoloogiliseks tunnuseks on nimetatud näärme vaegtalitlust. See tähendab, et kilpnääre toodab normist vähem hormoone: türoksiini, trijoodtüroniini ja kaltsitoniini. Selle tulemusel aeglustuvad organismis kõigi elundite funktsioonid ja ainevahetus.
Hüpotüreoosil on mitmeid vorme, nende tekkemehhanisme ei tunta, nii võib tulevase ema rasedusaegne antitüreoidse toimega ainete (kilpnäärme talitlust pärssivad preparaadid) tarbimine pärssida loote kilpnäärmehormooni produktsiooni ning põhjustada emakasisest hüpotüreoosi.
Objektiiv

Objektiiv (lad "objectus" ese) on optikariista osa, mis on pööratud võtte- või vaatlusobjekti poole ning tekitab objekti tõelise või näilise kujutise. Objektiiv võib koosneda läätsedest, peeglitest või nende süsteemist. Objektiiviga tekitatud kujutis projitseeritakse ekraanile (projektor) või valgustundlikule pinnale (kaamera), või siis vaadeldakse seda okulaari vahendusel (binokkel, mikroskoop, pikksilm). 
Kaameraobjektiivi peamised tunnussuurused on fookuskaugus, valgusjõud, lahutusvõime ja pildinurk. Pildinurga järgi eristatakse lainurk-, normaal- ja teleobjektiive.
Laengsidestusseadis

Laengsidestusseadis ehk CCD (lühend inglise k sõnadest "Charge Coupled Device") on pooljuhtstruktuuriga elementidest maatriks, s.o ridade ja veergudena korrastatud kogum. Niisuguse maatriksi eriomaduseks on võimalus elektrilaenguid järgemööda ühest elemendist teise üle kanda. Kuna iga laengu suurus kujutab endast teatava väärtusega informatsiooni, siis kandub info elementide kohta laengupakettidena samm-sammult seadise väljundisse.
Laengsidestusseadise töötasid välja USA uurimis- ja arenduskeskuse Bell Laboratories teadlased Willard Boyle ja 1969 aastal (Nobeli füüsikaauhind 2009). Algselt oli see seadis mõeldud andmesalvestuse otstarbeks. Edasise uurimise käigus selgus, et valgustundlike elementidega seadist saab kasutada optilise kujutise muundamiseks elektrisignaaliks. Töötati välja CCD-pildisensor, mis tegi muuhulgas võimalikuks digikaamera loomise.
CCD-sensoris on valgustundlikeks elementideks sisemisel fotoefektil põhinevad fotodioodid. Iga diood genereerib elektrone vastavalt teda tabavate valguskvantide arvule; niisiis tekitab iga element tema valgustatusega võrdelise elektrilaengu. CCD-sensorites jääb elemendi ‒ piksli ‒ küljepikkus enamasti vahemikku 1,4 µm kuni 27 µm.
Niisuguse fotoelektrilise seadise aukjuhtivusega räniplaadil on optiliselt läbipaistev ränidioksiidist (SiO2) isoleerkiht ja sellel läbipaistvad elektroodid. Laengute edasikandmine toimub siin kolmes järgus ehk faasis:
Elektroodide pingestamine toimub taktgeneraatori rütmis, kusjuures taktsagedus võib ulatuda megahertsidesse. Niiviisi nihkuvadki pildielementide valgusinfot kandvad laengupaketid ridade ja kaadrite kaupa edasi sensori väljundisse.
Laengsidestuse põhimõttel info edastamist rakendatakse peale foto- ja videokaamerate ka mitmetes muudes seadmetes, nagu skanner, optiline hiir, digitaalfilter jm.
Dag Hartelius

Dag Hartelius (sündinud 8. novembril 1955 Härnösandis) on Rootsi diplomaat. Ta oli aastatel 2003–2008 Rootsi suursaadik Eestis.
Hartelius oli 1986–1987 Rootsi konsul Leningradis, seejärel 1987–1989 Rootsi saatkonna esimene sekretär NSV Liidus Moskvas ja 1989–1991 Rootsi saatkonna esimene sekretär Saksamaal Berliinis. 1991–1994 oli ta Rootsi välisministeeriumi Kesk- ja Ida-Euroopa osakonna direktori asetäitja. 1994–1997 oli ta Rootsi saatkonna poliitikaosakonna nõunik Londonis. 1997–1999 oli ta New Yorgis asuva Euroopa julgeolekuga tegeleva instituudi EastWest Institute asepresident. Seejärel naasis ta Rootsi välisministeeriumi Kesk- ja Ida-Euroopa osakonna direktori kohale, kus töötas 4 aastat. 2003–2008 oli ta Rootsi suursaadik Eestis ja 2008–2010 Rootsi suursaadik Poolas. Aastatel 2010–2013 oli Dag Hartelius Rootsi alaline esindaja Euroopa Liidu juures Brüsselis. Alates novembrist 2013 on ta Rootsi signaalluureagentuuri Försvarets Radioanstalt peadirektor.
Isiklikku.
Hartelius on abielus. Tal on 3 poega.
Dag Hartelius osales 2007. aastal Kanal 2 saates "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli Kristina Tennokese . Ta jõudis viiendale kohale.
Julius Bobinger

Julius Bobinger (sündinud 15. märtsil 1944 Münchenis) on Saksamaa diplomaat.
Ta on õppinud inglise ja germaani filoloogiat.
Ta on töötanud diplomaadina Iraagis, Elevandiluurannikul ja Kreekas. 
Aastatel 2005–2009 oli ta Saksamaa suursaadik Eestis.
Somaali poolsaar

Somaali poolsaar ehk Aafrika Sarv on kolmnurkse kiilu kujuline poolsaar Aafrika mandri idaosas Adeni lahe ja India ookeani vahel. 
Poolsaart piiritletakse erinevalt. Kitsamas mõttes hõlmab see umbes 750 000 km2. Poolsaare rannikualad kuuluvad Somaaliale, keskosa (Ogaden) Etioopiale. Poolsaare ligikaudne läänepiir on Berbera ja Garacadi vaheline joon. 
Aafrika Sarvest kõneldes võidakse silmas pidada ka suuremat ala, mis hõlmab Etioopia, Eritrea, Djibouti ja Somaalia (sealhulgas faktiliselt iseseisvad Puntland ja Somaalimaa). Mõnikord arvatakse hulka isegi Sudaan ja Keenia (vahel osaliselt). 
Sarve tipus on 275 m kõrgune kalju Caseyri neem, mida mõnikord nimetatakse Aafrika mandri kõige idapoolsemaks punktiks. Sellest kaljust lõuna pool on Aafrika mandri idapoolseim punkt Xaafuuni neem (51°23' E). Tipu lähedal on Sokotra saared.
Poolsaar asetseb Aafrika laamal. 
Somaali poolsaarel on mitmekesine reljeef, kuid domineerivad põhjaosa kurdpangasmäed (kuni 2408 m), mis lähevad üle India ookeani suunas astanguliselt madalamaks muutuvateks platoodeks. Poolsaarele ulatub Somaali kõrgustiku (900–2100 meetrit merepinnast) idaosa. Ainult poolsaare lõunaserval esineb madalikke. 
Poolsaart katavad savannid, kuivalembesed metsad ja kõrbetaimkate. Rannikul on poolkõrb. Madalikud on kuivad, hoolimata lähedusest ekvaatorile, sest troopilised mussoonid, mis toovad hooajalist vihma Sahelile ja Sudaanile, puhuvad läänest ja on Somaali poolsaarele jõudes juba tühjaks sadanud. Paljudes Somaalia piirkondades on vihm ainus veeallikas. Seevastu Etioopia lääne-ja keskosas ning Eritrea lõunaosas on mussoonvihmad rängad ja sademete hulk seal võib ületada 2000 mm aastas. Idarannikul esineb tugev süvaveekerge ja tuuled puhuvad piki rannikut, mistõttu mõnes sealses paigas on aastas sadanud ka kõigest 51 mm. Poolsaare lõunaosas domineerib Somaali kõrb.
Punase mere rannik on üks kõige kuumemaid maailmas: selle keskmine õhutemperatuur on juulis 41 °C ja jaanuaris 32 °C. Mägedes on temperatuurid madalamad.
Mootorsaag

Mootorsaag on tööriist puude langetamiseks, laasimiseks, järkamiseks ja puidu töötlemiseks puusepatöödel.
Mootorsaage valmistatakse kahetaktilise bensiinimootoriga (mootori töömaht 30–120 cm3, 1–10 hj võimsusega) või elektrimootoriga mille tööpinge on üldjuhul 230 V. Elektrimootoriga kettsaagi nimetatakse sageli lihtsalt kettsaeks.
Mootorsae tööorganiks on juhtplaadil, mida mõõdetakse tollides või sentimeetrites (pikkusega 30–150 cm), liikuv lõikehammastega saekett sammuga 0,325, 0,375 või 0,404 tolli. Keti lõikehammaste profiil on kasutusvaldkonniti erinev, samuti juhtplaat, mis võib olla pöörleva otsatähikuga või ilma.
Ajalugu.
Esimene mootorsaega sarnanev vahend pärineb aastast 1830, selle leiutajaks oli saksa ortopeed Bernhard Heine. Ta leiutas selle aparaadi, et lõigata hõlpsamalt luid. Esimesed mehhaniseeritud mootorsaed pärinevad 19. sajandi lõpust ja esimesed kaasaskantavad mootorsaed 1920. aastatest. Esimesed masstootmisse jõudnud saed olid rasked ja kohmakad ning vajasid tavaliselt kahte operaatorit.
Tuntud tootjaid ja brände.
Stihl, Husqvarna, Jonsered, Partner, Dolmar alias Makita, Solo, Echo, Emak alias Oleo-Mac, Shindaiwa, Tanaka, Stiga.
Trimmer (tööriist)

Trimmer on elektrimootoriga või kahetaktilise bensiinimootoriga (20…65 cm3), pika ülekandevõlli otsas pöörleva lõikemehhanismiga, kantav tööriist peenvõsa, rohttaimede ja muru niitmiseks. Trimmeri lõikeorganiks on kas jõhv, lõikenuga või lõikeketas.
Suurema mootori ning ketassaega trimmereid nimetatakse võsalõikuriteks. Nendega saab ka langetada kuni 15 cm jämedusi puid.
Tuntumad brändid:
Anthony Quinn

Anthony Quinn (Antonio Rudolfo Oaxaca Quinn; 21. aprill 1915 – 3. juuni 2001) oli mehhiko-iiri päritolu USA filminäitleja, kes on pälvinud kahel korral parima meeskõrvalosatäitja Oscari. Meeskõrvalosatäitja Oscarid on ta pälvinud filmide "Viva Zapata!" (1952) ja "Elujanu" (1956) eest.
Aastal 1987 anti talle Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind.
Anthony Quinni poeg Francesco Quinn oli samuti filminäitleja.
Pediküür

Pediküür (ladina keeles "pedis" 'jala', "cura" 'hool, hoolitsus') on jalgade, sealhulgas ka varbaküünte protseduur mille käigus tehakse jalad ja küüned korda. Sinna alla kuulub jalgade raspeldamine kas raspli või aparaadiga. Hoolduse käigus korrastatakse kannad, tallad ning muud sarvestunud kohad. Küüned lõigatakse sobivasse pikkusesse. Tehnikud eelistavad sirgeid aga äärtest ümaraid küüsi. 
Eelistatakse pediküür teenust koos küünelaki või geellakkimisega. 
Kas teadsid, Tänapäeval eelistatakse sõna pediküürile jalahooldus.
Ravipediküür.
Ravipediküüri ehk meditsiiniline pediküür ehk probleemsete jalgade hooldus. Ravipediküüris reeglina ei lakita küüsi vaid keskendutakse probleemsetele kohtadele. 
Esteetiline pediküür.
Esteetiline pediküür ehk ilupediküür ei ole oma nime poolest tuntud. Siin all mõeldakse mitte probleemsete jalgade hooldust. 
Erinevad jalahoolduste liigid.
Spaapediküür - Sisaldab veeprotseduure. Teenuse alguses on kuni 10min jalavann, mis on rikastatud erinevate sooladega. Järgneb põhjalik algade ja küünte korrastamine. Vastavalt valitud teenusele kaetakse küüned kas küünelaki või geellakiga. Teenus lõpetatakse jalgade koorimise ja kerge massaažiga ning kreemitatakse. 
Klassikaline pediküür - Spaapediküürist eristab klassikat, et teenuse lõpus puudub jalgade koorimine. 
Kuiv pediküür aka kuiv aparaadipediküür - viiakse läbi alati aparaadiganing teenuse alguses ei tohi jalad saada märjaks seeläbi ei toimu jalavanni kuna muidu jalavann pehmendab nahka ja kalluse eemaldus on raskendatud. 
Varvaste geellakkimine - varvaste geellakk on nagu nimigi ütleb, ainult varvaste geellakkimine. Selles protseduuris ei tehta kandu ega jalgu korda.
Pedikuloos

Pedikuloos ehk täitõbi on täide esinemine peas, kehal, riietel või kubemes.
Pedikuloos võib esineda peaaegu kõigil soojaverelistel loomaliikidel (näiteks imetajatel ja lindudel), sh inimesel. 
Inimese puhul mõeldakse täitõve all mõnikord kitsamalt peatäitõbe (ladina keeles "pediculosis capitis") ehk peatäide esinemist peas ja juustes. Peale selle eristatakse riidetäitõbe ("pediculosis corporis") ja kubemetäitõbe ("pediculosis pubis").
Koduloomadest on pedikuloos kõige sagedasem veistel.
Pediaatria

Pediaatria (kr παῖς "pais" 'laps' + ἰατρός "iatros" 'arst, ravitseja') on lastehaigusi käsitlev arstiteaduse haru. Lastehaigustega tegelev arst on pediaater.
Pediaatria haru on neonatoloogia, mis tegeleb vastsündinutega.
Roos

Roosideks nimetatakse roosõieliste sugukonda kibuvitsa perekonda ("Rosa") kuuluvaid, looduslikult esinevatest kibuvitsaliikidest aretatud dekoratiivtaimi. 
Tavaliselt mõeldakse roosi all kibuvitsa kultuurteisendit või sorti. Roose kasvatatakse ilutaimena.
Rooside kroonlehtedest toodetakse roosiõli. Mitmed kultuursordid ei anna vilju, sest kroonlehtede tiheda paigutuse tõttu jäävad õied viljastumata. Roose paljundatakse sordipuhtuse säilimise nimel vegetatiivselt, kuid kuna eri liigid ja hübriidid ristuvad kergesti, siis uute sortide saamise eesmärgil ka generatiivselt.
Roosisorte on registreeritud umbes 25 000, need sordid on jaotatud umbes 50 sordirühma. Enim kasvatatakse 8000 – 10 000 roosisorti.
Sordirühmi.
Modernsed sordid:
Eestlaste järgi nimetatud roose.
1939. aastal pühendati esimene eestlasele aretatud roosisort president Konstantin Pätsile. Selle kreemikaskollaste õitega roosi nimeks pandi „Staatspräsident Päts“, sordi aretas Christoph Weigand Saksamaalt.
1968. aastal aretas tollane Eesti NSV Teaduste Akadeemia president Johan Eichfeld geraaniumpunaste õitega teehübriidroosi „Friedebert Tuglas“.
Roosikasvataja Mart Ojasalu on oma roosisorte nimetanud tuntud eestlaste järgi. 1990. aastate lõpust pärineb kuldkollane „Mati“ ehk „Mati Nuude“, 1992. aastast merevaigukollane „Peaminister Savisaar“, 2007. aastast veripunaste rosettõitega põõsasroos „Marie Under“, 2008. aastast pühendatud tumeroosade õitega roos „Ilon“ ehk „Ilon Wikland“. 2021. aastal nimetati Anett Kontaveidi auks roosisort "Anett" (aretajad Mart ja Mari Ojasalu).
Lapsus

Lapsus (ladina "lapsus") ehk vääratus on kogemata tehtud viga ehk komistus ehk (tahtmatu) eksimus.
Vääratuste indeksiaalsele sisule ja selle uurimisele pööras suurt tähelepanu Sigmund Freud. Inglise keelde on Freudi uurimustest jäänud ka üks konkreetne jälg: väljend keelevääratuste kohta "Freudian slip". 
Kõneldakse mitmest erinevast vääratusest:
Dorsaalsus

Dorsaalsus on selgmine, selja poole jääv paiknemine. Sõna "dorsaalne" kasutatakse elundite ja nende osade topograafilis-anatoomilisel kirjeldamisel.
Haavand

Haavand on nekroosist tekkiv kattekoe defekt, mis võib ulatuda ka sügavamatesse kudedesse.
Kõige sagedamini esinevad haavandid jalgade nahal või seedeelundite sisepinnal.
Kõrv

Kõrv on selgroogsete elund, mille ülesanne on registreerida keskkonna lainelisi võnkumisi. Ümbritseva keskkonna tajumist kõrvadega nimetatakse kuulmiseks. Koos saadud signaalide analüüsimisega tegeleva närvivõrgustiku osaga moodustavad kõrvad kuulmissüsteemi.
Keskkonnana tulevad arvesse kas õhk (maismaa loomadel) või vesi (veeloomadel).
Kõrvad on tavaliselt paariselundid. See aitab tuvastada heliallika asukohta ja liikumist ruumis.
Inimese kõrv.
Kõrv on tasakaalu- ja kuulmiselund.
Inimese kõrv jaotatakse anatoomilisest aspektist järgmiselt:
Väliskõrva ülesanne on helilained kinni püüda. Keskkõrvas muundatakse helirõhu võnkumine mehaaniliseks võnkumiseks. Keskkõrva läbivad mehaanilised võnkumised muudab närviimpulssideks tigu (anatoomia).
Ekstrakt

Ekstrakt ehk tõmmis on ainete segust ekstraheerimisel väljaeraldatud komponentide lahus. Esmaselt saadud lahust võib kontsentreerida lahusti osalise äraaurustamise või üleajamise teel.
Tinktuur

Tinktuur (ladina keeles "tinctura") on alkoholtõmmis või eetertõmmis, mis tehakse värsketest või kuivatatud droogidest ekstraheerimisel, kasutades ekstrahendina etüülalkoholi vesilahust või harvem dietüüleetrit.
Etüülalkoholi sisaldus lahuses on 95, 90, 70, 60, 40, 35 või 20%. Erinevalt ekstrakti valmistamisest lahustit ei aurustata. 
Tinktuur on vedel preparaat.
Mikojan-Gurevitš MiG-25

Mikojan-Gurevitš MiG-25 (vene keeles Микоян и Гуревич МиГ-25; NATO koodnimega "Foxbat") on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos projekteeritud ühekohaline ülehelikiiruseline hävituslennuk.
1961. aastal hävituslennukit projekteerima asudes lähtuti eesmärgist, et MiG-25-ga oleks võimalik hävitada suurel kõrgusel mitmekordsel ülehelikiirusel lendavaid Ameerika Ühendriikide lennukeid, nagu Convair B-58 ja XB-70 Valkyrie. Lennuki esmalend toimus 1964. aastal. MiG-25 võeti Nõukogude Liidu lennuväes kasutusele 1970. aastal. 
MiG-25 suurim horisontaalkiirus oli optimaalsel 17–22 km kõrgusel, mootorite täisvõimsusel 2,8 Machi (3000 km/h). Laugel laskumisel oleks lennuk arendanud kiirust ka 3 Machi, kuid seda ei võimaldanud kogu kandevkonstruktsiooni ja kütusepaakide ülekuumenemise oht. 
Kiirusel 2,8 Machi kuumenesid lennuki kaks mootorit kuni 1000 C°, vaatamata kandevkonstruktsiooni kaitseks mootoreid katvatele hõbetatud reflektor- ja soojusisolatsiooni paneelidele, võis mootorite täisvõimsusel lennata mitte kauem kui 5 minutit. MiG-25 tavaline optimaalne lennukiirus suurel kõrgusel piirdus 2300–2500 km/h-ga, kuid sellisel kiirusel ei saanud MiG lennata üle 40 minuti.
1970. aastate alguses lendasid Siinai poolsaare kohal (mis toona oli Iisraeli kontrolli all) Egiptuses baseerunud Nõukogude MiG-25d tihti kiirusega üle 2,5 Machi. Märtsis 1971 lendas üks lennuk isegi kiirusega 3,2 Machi. Piloodil õnnestus maanduda, kuid nii kiire lennu tõttu kuumenesid lennuki mootorid üle ja neid polnud enam võimalik parandada.
MiG-25 ületas helikiiruse ainult mootorite järelpõlemisrežiimil.
Pärast seda kui Nõukogude Liidu sõjaväelendur Viktor Belenko põgenes 6. septembril 1976 MiG-25P-ga Hakodatesse Jaapanis, sai maailma avalikkus ülevaate MiG-25 tegelikust lennuvõimekusest, mis oli selle sündmuseni Läänemaailma asjatundjate ringkonnas üle hinnatud.
MiG-25-st on mitmeid modifikatsioone.
Viraat

INS Viraat (R22) (sanskriti विराट) oli india Centaur klassi lennukikandja. See osteti Briti Kuninglikult Mereväelt 1986. aastal ja võeti kasutusele mais 1987. Juulis 2016 tegi laev oma viimase sõidu ja kanti maha 6. märtsil 2017. 2021. aastal alus lammutati.
Enne ümberehitust kandis nime HMS Hermes. 1999–2001 tehti laeval kapitaalremont.
Nimi "Viraat" tähendab "hiiglane".
Laeva üldandmed.
Pikkus: 226,5 m
Laius: 48,8 m
Veeväljasurve: 23 900 t
Kiirus: 28 sõlme
NAe São Paulo

NAe São Paulo (A-12) oli Brasiilia Clemenceau klassi lennukikandja ja Brasiilia mereväe lipulaev. See osteti Prantsusmaalt 2000. aastal 12 miljoni USD eest ja võeti kasutusse 2001. Prantsusmaa mereväes 1959–2000 kandis laev nime Foch (R 99). 22. novembril 2018 lahkus lennukikandja teenistusest. 12. märtsil 2021 müüdi see 10 550 000 reaali ehk 1 919 857 USA dollari eest vanarauaks.
Laevale mahtus 40 õhusõidukit, nende seas A-4 Skyhawk lennukid ja mitmesugused helikopterid.
Laeva üldandmed.
Pikkus: 265 m
Laius: 51,2 m
Veeväljasurve: 24 400 t
Kiirus: 32 sõlme
Meeskond: 1300 inimest
Saint Vincent

Saint Vincent on saar Väikestes Antillides, Saint Vincent ja Grenadiinide peasaar. Pindala 346 km2. Saarel elab umbes 110 000 inimest.
Kõrgeim tipp on Soufrière'i vulkaan 1234 m.
Saint Vincenti ROK-i maakood on VIN.
Silvia Rannamaa

Silvia Rannamaa (kuni 1940 Sylvia Hypponen; siis S. Kulgevee 3. märts 1918 Tallinn – 19. aprill 2007 Tallinn) oli eesti kirjanik, kes sai tuntuks noortejutustustega "Kadri" (1959) ja "Kasuema" (1963).
Elulugu.
Ta sündis Tallinnas soomlase ja eestlanna tütrena. Keskhariduse omandas ta Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumis. Aastatel 1943–1944 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas.
Silvia Rannamaa esimene abikaasa oli Nikolai Kulgevee ja kolmas abikaasa oli Harald Suislepp.
Looming.
Tema silmapaistvaimad teosed on noorsoojutustused "Kadri" (1959) ja "Kasuema" (1963). Neid on tõlgitud vene, läti, leedu, slovaki, tšehhi, armeenia ja gruusia keelde. Jutustuse "Kasuema" ainetel valmis 1985. aastal mängufilm "Naerata ometi".
Hiljem on Silvia Rannamaa avaldanud lüürilise muinasjutukogu "Nösperi Nönni Natuke" (1977) ning lühijuttude kogumikud "Kui lapsed mõtlema hakkavad" (1971) ja "Väikese käpa jälg" (1985). Lisaks on ta kirjutanud ka näidendeid, novelle ja luuletusi; tuntuim luulekogu on 2005. aastal ilmunud "Sinule, ema!".
Tagasivaate oma elule ja ühiskonnale, kus ta elas, tegi Silvia Rannamaa kahes mälestusteraamatus: 1990. aastal ilmunud teoses "Maast madalast" ja 1998. aastal ilmunud raamatus "Ja vaimuvara ka".
Tai baat

Baat (ka "baht" või "bath", tai keeles บาท, transkriptsioonis enamasti "baht") on Tai rahaühik sümboliga ฿.
Baadi ISO 4217 kood on THB.
1 baat jaguneb 100 satangiks.
Taimõri järv

Taimõri järv on järv Venemaal Taimõri poolsaarel. Septembrist juunini on kaetud jääga.
Pindala 4560 km², suuruselt Venemaa neljas järv. Suurim sügavus on 26 m, keskmine sügavus 2,8 m. Vee temperatuur augustis on +8°С, talvel veidi üle 0°С.
Järv on kalarikas.
Oleksandrivsk

Oleksandrivsk on linn Ukrainas Luhanski oblastis Luhanski Artemivski rajooni haldusalas.
Linnas elas 2001. aasta seisuga 7045 inimest ja 2011. aasta seisuga 6709 inimest.
Asula geograafilised koordinaadid on . See asub Luhanski linna kõrval.
Armia Krajowa

Armia Krajowa (ligikaudne tähendus 'Koduarmee, Kodumaa-armee', 'Sisearmee') oli Poola vastupanuarmee 1942–1945.
Kalvarija

Kalvarija () (poola "Kalwaria", saksa "Kalvarien", ka "Kalwarja") on linn Leedus. Linn on Kalvarija omavalitsuse halduskeskuseks. Asub Šešupė kaldal 18 km Marijampolėst lõunas Poola piiri lähedal merepinnast 136 meetri kõrgusel.
Haridust annavad keskkool ja gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on sünagoogid, postijaama kompleks aastaist 1820–1825, katoliku kirik aastast 1840 ja luteri kirik aastast 1838.
Kalvarija sõpruslinnadeks on Pieve d'Alpago piirkond Itaalias ja Kalwaria Zebrzydowska linn Poola lõunaosas.
Elanikkond.
1897. aasta rahvaloenduse andmeil oli Kalvarija elanikest juute 38,2%, venelasi 20,9%, leedulasi 16,3%, poolakaid 15,1%, sakslasi 4,5%, ukrainlasi 2,4%, tatarlasi 1,3% ja valgevenelasi 0,9%.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kalvarija elanikest leedulasi 97,84%, venelasi 0,98% ja teiste rahvaste esindajaid 1,16%.
Ajalugu.
Kalvarija kandis algselt nime "Trobiai". Dokumentides on seda esimest korda mainitud aastal 1660. XVII sajandil kuulus küla Pacidele ja Sapiehadele. Aastal 1700 kasutatakse asula kohta esimest korda praegust mimekuju, ka oli asulast tolleks ajaks saanud juba alev. Toona oli seal suur katoliku kogukond, kõrgemal kohal asunud asulas olid Jeesuse teekonda ristile kajastavad kabelid. Alevis oli ka dominiiklaste klooster.
Aastal 1705 andis Michał Józef Sapieha alevile linnaõigused ja vapi. Lõplikult kinnitati need aastal 1791. Aastal 1782 rajati linna kalvinistide kirik, mille juures hakkas tegutsema kihelkonnakool.
Luteri kirik ehitati linna aastal 1821, katoliku kirik aga aastal 1883. XIX sajandi läbis linna Peterburi ja Varssavi vaheline postitee. Aastail 1820–1825 valmis linnas selle äärde postijaama hoonetekompleks, mis on säilinud tänapäevani. Ka asus linnas poliitvangidele mõeldud vangla. Knygnešystė ajal elas linnas mitu salajast raamatukaupmeest.
XX sajandi alguseks oli linnas 9 suurt tööstusettevõtet. Linnas oli postkontor, tegutses telegraafijaam. Aastail 1912–1914 tegutses linnas ka teatritrupp Gabija. Aastal 1915 põles linn maha.
Leedu iseseisvumise järel rajati linna lähedusse raudtee. Kalvarija asus piirkonnas, mida taotlesid endale nii Leedu kui Poola; asula käi lõpuks Leedule. Aastal 1926 toodi linna üle seni Tauragės asunud psühhiaatriahaigla. Pärast teist maailmasõda tegutsesid linna ümbruses Leedu metsavennad, kes 3. augustil 1946 linna ka ajutiselt hõivasid.
Dalsland

Dalsland on ajalooline maakond (rootsi keeles "landskap") Rootsi edelaosas Götalandil.
See jaguneb halduslikult Västra Götalandi lääni ja Värmlandi lääni vahel.
BE

BE võib tähendada järgmist:
Be võib tähendada järgmist:
Friedrich Schiller

Johann Christoph Friedrich von Schiller (10. november 1759 Württemberg – 9. mai 1805 Weimar) oli saksa luuletaja, filosoof, ajaloolane ja näitekirjanik.
Elu viimastel aastatel (1788–1805) oli tal lähedane sõprus Johann Wolfgang Goethega, kellega ta arutas paljusid esteetikaprobleeme – Schiller julgustas Goethet lõpetama enda alustatud skitse. Sõprusperioodi Goethega on nimetatud ka Weimari klassitsismiks. Koos Goethega valmis satiiriliste lühijuttude kogum "Kseeniad", kus nad mõlemad ründasid oma esteetiliste vaadete vaenlasi.
Elukäik.
Friedrich sündis sõjaväearsti peres. Ta õppis sõjaväeakadeemias õigus-, hiljem arstiteadust.
7. septembril 1802 tõsteti ta aadliseisusse.
Seosed Eestiga.
Puhtus asub Schilleri mälestussammas, mis on üks esimesi temale püstitatud mälestussambaid maailmas. Veel varasem Schilleri mälestussammas asus Helmes.
Milo Ventimiglia

Milo Anthony Ventimiglia (sündinud 8. juulil 1977 Anaheimis Californias) on USA filminäitleja.
Ta on tuntud peamiselt mässulise Jess Marianona telesarjast "Gilmore'i tüdrukud" ja kangelase Peter Petrellina draamasarjas "Kangelased". Lisaks kehastas ta Robert "Rocky Jr." Balboat 2006. aasta kinofilmis "Rocky Balboa". Aastast 2016 mängib ta tuntud NBC draamasarjas "This is Us, ( "Meie elu,) Jack Pearson'i. 
Teda ja tema õdesid kasvatati kui lacto- veganeid, samuti ta ei suitseta ega tarbi alkoholi.
Rein Maran

Rein Maran (kuni 25.01.1937 Rein Hütsi; sündinud 13. septembril 1931 Tartus) on eesti filmioperaator ja -režissöör.
Ehkki ta on väga laia ampluaaga filmimees, on ta suurimat tunnustust pälvinud oma loodusfilmidega.
Haridus.
1972. aastal lõpetas ta Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi teadusfilmi operaatorina.
Elukäik.
Rein Maran oli aastail 1952–1956 vangis nõukogudevastases noorteorganisatsioonis osalemise pärast.
1967. aastast töötas ta Tallinnfilmis, hiljem Eesti Telefilmis. Tema eestvõttel asutati 1964. aastal fotogrupp Stodom ja 1989 Tallinna Fotoklubi.
Aastail 1989–1993 oli ta Eesti Kinoliidu juhatuse esimees.
1996. aastast on ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis kultuuriteaduskonna filmi ja video õppetooli õppejõud.
Paljud tema loodusteemalised filmid kajastavad vähem või rohkem ka rahvapärimusi. Marani filmiloomingut on kasutatud ka teiste režissööride mängu- ja dokumentaalfilmides.
Isiklikku.
Rein Marani abikaasa Margit Maran on paljude tema loodusfilmide monteerija ja toimetaja. 
Rein Maranil on pojad Tiit Maran (s 1959, bioloogiadoktor), Uko Maran (s 1966, filosoofiadoktor teoreetilise ja arvutikeemia alal), Timo Maran (s 1975, biosemiootika doktor ja luuletaja) ja Arbo Maran (s 1985) ning tütar Kärt Maran (s 1980, tootedisainer ja ehtekunstnik).
Kollektsioneerimine

Kollektsioneerimine ehk kogumine on mingit kindlat laadi esemete koondamine ühte või mitmesse kogusse, nende esemete süstematiseerimine ja uurimine. 
Eri laadi kollektsioneerimisobjekte on väga palju, näiteks raamatud, mündid, ordenid, postmargid, pastakad jne. 
Erinevatel kollektsioneerimisaladel ja nende kollektsionääridel on ka erinimetusi. Näiteks müntide kogumine on numismaatika ja müntide koguja on numismaatik.
Kollektsioneerimine võib olla teaduslik või harrastuslik. 
On kollektsionääre, kelle kogumiskirg sõltub sageli mõistusele allumatutest või raskesti allutatavatest sundmõtetest, sel juhul võib olla tegu patoloogilise kogumisega ja teatud liiki vaime tervise häirega (nt kogumishäirega).
Numismaatik

Numismaatik on inimene, kes tegeleb numismaatikaga ehk müntide kogumisega.
Parafeerimine

Parafeerimine on diplomaatias dokumendi, ennekõike läbi räägitud välislepingu teksti kinnitamine lepinguosaliste volinike allkirjade või initsiaalidega, et märkida lepingu autentsust ja lõplikkust. Parafeerimine toimub enne vormikohast allkirjastamist ja märgib, et tekst annab õigesti edasi läbirääkimiste ajal saavutatud kokkuleppe. Parafeerida võib kogu lepingut või selle osi.
Näiteks parafeerisid Gruusia ja Moldova 29. novembril 2013 assotsiatsioonileppe Euroopa Liiduga.
Saadik

Erakorraline saadik ja täievoliline minister (vahel ka lihtsalt "minister"; prantsuse keeles "envoyé extraordinaire et ministre plénipotentiaire") on suursaadikust madalam ja minister-residendist kõrgem diplomaatiline ametiaste, saatkonna juht.
Tänapäeval saadiku ametiastet devalveerumise tõttu praktikas ei kasutata (suursaadiku ametiaste on muutunud üldkasutatavaks).
Eesti Vabariigi viimane ametis olev saadik oli August Torma, kes suri 12. märtsil 1971.
Tavakasutuses on eesti keeles tänapäeval saadiku ja suursaadiku ametiastmed lootusetult segi aetud. Nii nimetatakse Torsten Örni 2004. aastal eesti keeles ilmunud raamatus "Milleks diplomaatia?" (tõlkinud Eimar Rahumaa) suursaadikut saadikuks ja saadikut "envoyé"'ks, millist sõna eesti keeles ei ole.
Heroes

"Heroes" (vahel ka "Kangelased") on 2006. aastal esimest korda eetris olnud USA ulme-draamasari, mille looja on Tim Kring. 
Sari räägib tavalisena tunduvatest inimestest, kes ootamatult avastavad, et neil on uskumatud võimed (nt telepaatia, lennuoskus, ajas rändamine, tuleviku nägemine jpt). Nende nn "kangelaste" ülesandeks on eesseisva kohutava katastroofi ärahoidmine ja inimkonna päästmine.
Noot (diplomaatia)

Noot on diplomaatias kindlat kirjalikku vormi ja sõnastust järgiv teadaanne, mis saadetakse kas saatkonnast välisministeeriumisse või vastupidi. Noodi põhilised liigid on verbaalnoot ja ministeriaalnoot.
Verbaalnoot.
Verbaalnoot on allkirjastamata, pitseeritud, kolmandas isikus kirjutatud noot, mille parafeerib esinduse juht või sisu eest vastutav ametnik. Verbaalnoodi sisu on teavitav, memo-tüüpi. Grammatilise vormi tõttu nimetatakse verbaalnooti ka "kolmanda isiku noodiks" (inglise keeles lühend TPN).
Sõna "verbaalnoot" tõi eesti keelde fraasi "note verbale" tõlkena Tiit Pruuli.
Ministeriaalnoot.
Ministeriaalnoot on esinduse juhi allkirjastatud noot asukohariigi välisministrile, millega edastatakse tähtsamaid teateid. Peamiselt kasutatakse seda välislepingute sõlmimiseks identse sisuga nootide vahetamise teel.
Kurejärv

Kurejärv on väikejärv Valgamaal Otepää vallas, Otepääst 4,5 km lääneedela pool.
Roosärg

Roosärg ("Scardinius erythrophthalmus") on karpkalaliste seltsi kuuluv kala.
Suurus on tavaliselt 20–30 cm (maksimaalselt kuni 50 cm) ja raskus 250–300 g (maksimaalselt 2–3 kg). Keha on suhteliselt kõrge, suu ülaseisune, värvuselt on selg hallikasroheline kuni pruunikasroheline, küljed kuldkollaka läikega, kõhu alune hõbedaselt hele. Seljauim paikneb kehauime suhtes eespool. Uimed on oranži kuni punaka tooniga.
Roosärge esineb Euroopas, Püreneedest Uuraliteni ja Lõuna-Soomest Põhja-Itaalia ja Põhja-Makedooniani. Eelistab mudase põhjaga järvesid ja aeglase vooluga jõgede soppe, esineb ka riimveelises rannikumeres. 
Roosärg on soojalembene ja parves liikuv kala, kes hoidub enamasti veekogu taimestikuvööndi ülemistesse kihtidesse, toitub enamasti noorte veetaimede võrsetest, putukatest ja nende vastsetest.
Roosärg on võrdlemisi sarnane särjega, kellega tihti elab samas veekogus.
Eestis tavaline püügikala.
Berliini konverents

Leidub mitmeid konverentse, mida nimetatakse Berliini konverentsiks:
Jean Baudrillard

Jean Baudrillard (29. juuli 1929 – 6. märts 2007) oli prantsuse postmodernistlik kultuuriteoreetik.
Baudrillard võttis kasutusele simulaakrumi mõiste juhtumi kohta, kus millegi kujutis muutub algupärandist tähtsamaks ning lõpuks elatakse vaid näivuste keskel.
Roland Barthes

Roland Gérard Barthes (12. november 1915 – 25. märts 1980) oli prantsuse kirjanduskriitik, kirjandus- ja sotsiaalteoreetik ning semiootik.
Roland Barthes oli tarbimisühiskonna ja massikultuuri kriitik. Ta osales 1960. aastate teisel poolel dekonstruktsionismi tekkimises, kui sai aru, et keeleteadus pole kõikeseletav keel ja üleüldist metakeelt pole võimalik konstrueerida.
Tõugjas

Tõugjas ehk harilik tõugjas ("Leuciscus aspius") on karpkalaliste seltsi kuuluv röövkala.
Suurus on tavaliselt kuni 80 cm (max 120 cm), kaal kuni 12 kg.
Levila ja eluviis.
Tõugjas elutseb suuremates mageveelistes vooluveekogudes ja järvedes Kesk-Euroopast alates Reini jõest ida poole kuni Volga jõe vesikonnani. Lõunast ulatub levik Doonau suudmealani ja põhjas kuni Lõuna-Soomeni.
Koeb aprillist juunini.
Tõugjas on Eesti suurim omamaine karpkalaline ja ainuke röövtoiduline nende hulgas. Eestis elutseb tõugjas peamiselt Peipsi järves ja Võrtsjärves ning nendega ühenduses olevates suuremates jõgedes nagu Emajõgi ja Narva jõgi. Eestis elab tõugjas kuni 10-aastaseks ja kasvab 7–8-, vahel ka 10-kiloseks.
Tõugja püük on Eestis aasta läbi keelatud ja ta on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Harriet Beecher Stowe

Harriet Elizabeth Beecher Stowe (14. juuni 1811 Litchfield, Connecticut – 1. juuli 1896 Hartford, Connecticut) oli ameerika kirjanik. Tema abolitsionistlik raamat "Onu Tomi onnike" avaldas 1850. aastate orjandusdebattidele sedavõrd tugevat mõju, et Abraham Lincoln ütles Stowe'ga kohtudes "Nii et sina oled see väike naine, kes kirjutas selle suure sõja alustanud raamatu!"
Latikas

Latikas ("Abramis brama") on karpkalalaste sugukonda latika perekonda kuuluv kala. Latikaga samasse perekonda kuuluvad valgesilm ja abakala.
Kirjeldus.
Latika pikkus on tavaliselt 30–50 cm (maksimaalselt 85 cm), suurim kaal kuni 7 kg. Latika keha on külgedelt lamenenud ja kõrge, suu kergelt alaseisune, silmad suhteliselt väiksed. Selg on roheka läikega sinakasmustjas, küljed metalse hõbedase läikega, kõht valge. Noored latikad on hallikad ja hõbedased, vanad muutuvad tumedateks ja omandavad pronksja läike. Turbajärvedes on kalad punakaspruunid. Kõik uimed on hallid. Pärakuuimes on 22–30 hargnevat kiirt.
Lõuna pool kasvab latikas kiiremini ja saab suguküpseks 3-4-aastaselt, põhja pool 5–8-aastaselt. Roolatikad suguvõimestuvad juba 3-aastaselt. Isased saavad suguküpseks pisut varem kui emased, koelmutel on väiksemad kalad isased.
Latikas võib elada 25–27 aastat.
Latikat aetakse tihtipeale segamini nuruga, eriti väiksemaid isendeid.
Elukoht ja levila.
Latikas elab järvede ja aeglase vooluga jõgede põhjakihtides, harvem riimveelises rannikumeres, enamasti suurtes parvedes.
Latikas on levinud laiemini kui perekonna teised liigid, kõikjal Euroopas põhja pool Alpe ja Püreneesid. Ida poole ulatub levila Kaspia ja Araali mereni. Põhjas ulatub levila Valge ja Barentsi mere (Petšora jõgi) vesikonnani. Ta on sisse toodud ka Siberisse (Obi jõgi, Ubinski järv) ja Kasahstani (Balhaši järv). Eestis on latikas levinud enamikus suuremates järvedes.
Latikaliik jaguneb mitmeks vormiks. Harilikult on latikas paikne, kuid Musta ja Kaspia mere vesikonnas esineb selle kõrval poolsiirdevorm, kes toitub meres ja läheb kudema jõgede alamjooksule. Araali meres, Ili jõe deltas ja Turkmenistanis Jashani järves esineb kolmas vorm, väike roolatikas.
Toitumine.
Riimvees elavad latikad söövad koorikloomi, lõhkjalalisi ja lõnguskilbilisi ja hulkharjasusse, järvedes putukavastseid.
Sigimine.
Latikas hakkab kudema siis, kui veetemperatuur tõuseb 12–16 °C-ni. Lõunas toimub see aprillis-mais, põhjas mais-juunis. Araali mere vesikonnas ja Farhadi veehoidlas koeb latikas portsjonite kaupa, aga enamikus levilas kogu marja korraga. Emaslatikad koevad 100 000 – 150 000 marjatera, mis kinnitatakse taimestikule. Paljudes kohtades koevad latikad mitme rühmana, aga ühe rühma piires algab ja lõpeb kudemine korraga; kõige sagedamini kestab see hommikust keskpäevani. Kudemise ajal hüppavad latikad sageli veest välja ja langevad lapiti vette tagasi. Niimoodi tekkivat pladinat on kaugele kuulda.
Vastsed kooruvad marjast 3–6 päeva pärast. Nad jäävad paariks päevaks kinnituma veetaimedele, seejärel hakkavad aktiivselt toituma. Algul söövad nad zooplanktonit, kuid juba 3 cm pikkused kalad hakkavad sööma ka muid selgrootuid loomi.
Püük.
Latika alammõõt on 35 cm kogupikkusest püügil Peipsi, Pihkva, Lämmijärves, Emajões ja Väikeses Emajões.
Agrément

Agrément (prantsuse 'nõusolek, heakskiit') on diplomaadi ametlik eelnev aktsepteerimine vastuvõtva riigi valitsuse poolt selle riigi diplomaatilise korpuse liikmeks asumise kohta. Seda taotletakse vastuvõtva maa välisministeeriumilt tavaliselt isiku(te)le, kes lähetatakse sellesse riiki diplomaatilise passiga. Harilikult esitatakse ja antakse konfidentsiaalses kirjalikus vormis. Lähtudes rahvusvahelise diplomaatilise viisakuse normidest, tuleb vastus anda võimalikult lühikese aja jooksul. On välja kujunenud praktika, et "agrément"i küsitakse praktiliselt ainult diplomaatilise missiooni (saatkonna) juhile (suursaadikule), esitades tema kohta mõningaid eluloolisi andmeid.
2.–14. aprillil 1961 Viinis 81 riigi esindaja osavõtul toimunud rahvusvahelisel konverentsil võeti vastu riikidevahelise diplomaatilise suhtlemise põhiprintsiibid ja diplomaatilise puutumatuse vormid. 2018. aasta alguses oli selle konventsiooni ratifitseerinud 191 riiki, sealhulgas Eesti. Selle konventsiooni kohaselt ei ole vastuvõttev riik äraütlemisel kohustatud selle põhjusi esitama. Heade diplomaatiliste sidemetega riikide puhul on kombeks küsida ja saada nõusolek suulises vormis. Pärast heakskiidu saamist muutub diplomaat "persona grata"ks, mis tagab talle kõik diplomaatilise puutumatuse eelised.
Demarš

Demarš on diplomaatias valitsuse pöördumine teise valitsuse poole, et juhtida millelegi tähelepanu, sageli koos ettepanekutega konkreetsete meetmete võtmiseks.
Eksekvaatur

Eksekvaatur (ladina keeles "exequatur", 'tehtagu') on diplomaatias vastuvõtva riigi tegutsemisluba, mille saamisest konsul loetakse ülesannete täitmisele asunuks. Tavalisim eksekvaaturi vorm on allkiri konsulipatendil.
Advokatuur

Advokatuur on advokaatide kutseühendus, mis korraldab õigusabi andmist ja kaitseb advokaatide õigusi. Advokatuuride struktuurid, õigused ja sihid erinevad riigiti, kuid üldiselt tegelevad kõik advokatuurid juristide elukutset puudutavate küsimustega. See võib hõlmata õigussüsteemi reformide soosimist, uurimuste koostamise toetamist või kutsestandardite reguleerimist. Mõned advokatuurid korraldavad ka advokaadina tegutsemist volitavaid eksameid ja teostavad järelevalvet kohustuslike praktikaprogrammide üle.
Advokatuuri liikmesuse nõuded ja volitused on riigiti erinevad. Paljudes riikides (nt Jaapanis, Nigeerias, Iisraelis ja Prantsusmaal) on advokatuuri liikmeks olemine kõigile advokaatidele kohustuslik, mõnes muus riigis (nt Suurbritannias, Norras ja Rootsis) aga vabatahtlik. Mõnes riigis, näiteks Ameerika Ühendriikides, võetakse õigusteaduskonna lõpetanud kohe pärast eksamite sooritamist advokatuuri liikmeks. Teistes, näiteks Austrias, peab advokaadil olema seitse aastat õigustöökogemust, et selle liikmeks saada. Paljudel (kuid mitte kõigil) advokatuuridel on võimalik alustada vajaduse korral oma liikmete vastu distsiplinaarmenetlust.
Advokatuurid võivad ühendada advokaate nii kohalikul, riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasemel. Varaseimad advokatuurid pärinevad 18. sajandi alguse Euroopast. Tuntuim rahvusvaheline advokatuur on Rahvusvaheline Advokaatide Assotsiatsioon, mis ühendab mitmeid riikliku taseme advokatuure. Eestis tegutseb 1919. aastast Eesti Advokatuur.
Eesti keelde on sõna "advokatuur" tulnud vene keele kaudu sõnast "advokatura" ("адвокатура"), mis jõudis vene keelde saksa keele vahendusel ladinakeelsest sõnast "advocatus".
Akrediteerimine

 
Akrediteerimine (ingl.k. "accreditation") on protsess, mille käigus tuvastatakse füüsilise või juriidilise isiku kompetentsus või pädevus. Akrediteeritud isik saab üldjuhul õiguse väljastada teatud valdkonnas sertifikaate kooskõlas kehtiva standardiga. Akrediteerimine on ka protseduur, kus akrediteeriv organ tõendab, et mingi organ või isik on pädevad midagi (kedagi) testima, kalibreerima, sertifitseerima või tõendama.  Akrediteerimine tähendab ühtlasi ka sertifitseerimist läbi viiva organi pädevuse tõendamist. 
Akrediteerimise näiteid.
Diplomaatias on akrediteerimine suursaadiku volikirjade vastuvõtva riigi riigipeale esitamise protseduur. Haridusvaldkonnas tähendab akrediteerimine näiteks haridusasutuse või õppekava hindamist välise organi poolt, tuvastamaks selle vastavust nõuetele.
Akrediteerimine (diplomaatia)

"See artikkel on akrediteerimisest diplomaatias; akrediteerimise teiste tähenduste kohta vaata akrediteerimine.
Akrediteerimine on diplomaatias suursaadiku volikirjade vastuvõtva riigi riigipeale esitamise protseduur. Akrediteerimisega loetakse suursaadik ametisse asunuks.
Felix Moor

Felix Moor (12. aprill 1903 Sürgavere vald, Suure-Jaani kihelkond – 15. mai 1955 Tallinn) oli eesti näitleja ja pedagoog. Ta oli Eesti esimene raadioreporter.
Elukäik.
Felix Moor võttis osa Vabadussõjast Tallinna Kooliõpilaste Pataljonis, lõpetas 1924. aastal Draamastuudio teatrikooli I lennu ja oli 1925–1927 oli Draamastuudio Teatri näitleja.
Aastatel 1924–1944 oli ta Riigi Ringhäälingu teadustaja, Eesti esimene raadioreporter ning kuuldemängude ja lastesaadete algataja. Sel perioodil astus ta vahel üles ka Estonias ja Tallinna Töölisteatris. Raadios tõi ta kuulajateni peamiselt kuuldemänge ja lastesaateid. 
Aastatel 1938–1941 oli ta Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli, 1946–1950 Eesti Riikliku Teatriinstituudi ja 1950–1953 GITIS‑e eesti stuudio kõnetehnika õppejõud. 
Teise maailmasõja järgsel perioodil oli ta Eesti Raadio esimeste otseülekannete saatejuht. Tema viimane otseülekanne oli 1947. aasta üldlaulupeolt. 
Felix Moor on maetud Tallinna Metsakalmistule. 
Isiklikku.
Felix Moor oli alates 1925. aastast abielus Ly Lasneriga ja alates 1943. aastast Linda Sellistemäega.
Mälestuse jäädvustamine.
Alates 2012. aastast antakse Mart Relve algatusel välja Felix Moori tänuauhinda. Mart Relve otsustas koos ema, kauaaegse Raadioteatri režissööri Astrid Relvega rajada auhinna pärast Felix Moori tütre Sirje-Lill Moori surma tema ja ta isa mälestuseks. Auhind on tunnustuseks missioonitundliku loova töö eest eestikeelsel kultuurimaastikul.
25. augustil 2017 paigaldati Tallinnas Kreutzwaldi 14 asuva ERRi uudistemaja nurgasissepääsu kõrval asuvasse orva Aleksander Jakovlevi loodud Felix Moori bareljeef "MO:RF". Bareljeefi loomise konkursi idee algatajad ja eestvedajad olid Astrid ja Mart Relve.
Harri Moora

Harri Moora (sündinud Harry Mora, 2. märts 1900 Ehavere küla, Kuremaa vald – 2. mai 1968 Tallinn) oli eesti arheoloog, ajaloodoktor (1938) ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik (1957. aastast).
Elulugu.
1908–1916 õppis Tartu Reaalkoolis. 1917. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, 1918 siirdus aga filosoofiateaduskonda. Avaldas 1918. aastal M. Amjärve varjunime all teose "Rahvusküsimusest".
Juba 1921. aastast alates töötas abijõuna ja konservaatori kohatäitjana arheoloogia kabineti juures. Lõpetas ülikooli 1925. aastal "mag. phil" astmega muinasteaduste alal. Jäi pärast õpingute lõpetamist ülikooli juurde tööle. Töötas kaks aastat teadusliku stipendiaadina Helsingis kuni 1927 määrati arheoloogiaõppejõuks. 1929 sai muinasteaduse professori kohatäitjaks ja hiljem professoriks. Aastatel 1930–1942 oli ta muinasteaduse õppetooli arheoloogiakabineti ja -muuseumi juhataja. Filosoofiateaduskonna dekaan.
1938. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Die Eisenzeit in Lettland bis etwa 500 n. Chr. 2. Teil: Analyse". 1942. aasta algupoolel eemaldasid Saksa okupatsioonivõimud ta Tartu ülikoolist ja saatsid tööle Tallinna. Aastal 1944 ta vahistati. Teise maailmasõja lõppedes jätkas ta tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis, oli ajaloo-keeleteaduskonna Arheoloogia kateedri juhataja 1944–1950.
Alates 1947. aastast kuni surmani töötas TA Ajaloo Instituudis arheoloogia (hiljem arheoloogia ja etnograafia) osakonna juhatajana. Aastal 1950 heideti talle ette kodanlikku natsionalismi – ülikoolis kaotati arheoloogiakateeder.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 1957. aastal arheoloogia alal
1926. aastast Õpetatud Eesti Seltsi liige, aastail 1936–1950 Õpetatud Eesti Seltsi esimees. Ta oli ka Eesti Noorsoo Rahvusliku Liidu, üliõpilasseltsi Veljesto, Akadeemilise Hõimuklubi ja Eesti Kristliku Üliõpilasühingu asutajaid.
1958. aastast oli ta Rahvusvahelise Esi- ja Varase Ajaloo Teaduste Liidu alatise nõukogu liige.
Enn Tarvel on viidanud, et Harri Moora oli KGB agent.
Teadustöö.
Harri Moora oli eesti muinasteaduse silmapaistvaim arendaja, uurinud Baltimaade rauaaega, eesti ja naaberrahvaste etnilist ajalugu ja ühiskondlik - majandusliku korra arenemist.
Isiklikku.
Harri Moora oli abielus etnoloog Aliise Mooraga, neil oli kuus last. Nende pojad olid arheoloog Tanel Moora, soomepoiss Rein Moora ja tütar geograaf Ann Marksoo. Tema lapselapsed on poliitik Jürgen Ligi, arheoloog Priit Ligi, luuletaja Katre Ligi, kaitseväelane Martin Herem, keskkonnateadlane Harri Moora ja kolonelleitnant Kristjan Moora. Harri Moora õde Ellen oli abielus arhitekt Ott Puuraidiga.
Ülo Nugis

Ülo Nugis (28. aprill 1944 Tallinn – 18. november 2011) oli Eesti poliitik ja majandustegelane.
Haridus.
Ülo Nugis lõpetas põhikooliastme 1958. aastal Tallinna 17. Keskkoolis, Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi 1962, Valgevene Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal 1967 ning Delaware'i Ülikooli riigiõiguse ja poliitteaduste erialal 1991.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Nugis töötas mitmes ettevõttes insenerina 1967–1974, tehase Ehitusdetail direktorina 1974–1980, suusavabriku Dünamo direktorina 1980–1986 ning tootmiskoondise Estoplast peadirektorina 1986–1990.
Ta oli Eesti Töökollektiivide Liidu esimees 1988–1991 ja 20. augusti klubi liige.
Poliitiline tegevus.
Ülo Nugis oli NSV Liidu Ülemnõukogu liige 1989–1991, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 1990–1992 saadik ja juhataja, Eesti Kongressi liige 1990–1992, Eesti Komitee liige 1990–1992, Tallinna Linnavolikogu liige, VII Riigikogu liige ja esimees, VIII Riigikogu ning IX Riigikogu liige.
Nugis oli NLKP liige 1973–1990. Ta on olnud Vabariiklaste Koonderakonna, Rahvusliku Koonderakonna Isamaa, Vabariiklaste ja Konservatiivide Rahvaerakonna, Koonderakonna, Erakonna Uus Eesti ning Eestimaa Rahvaliidu liige. Ta oli Erakonna Uus Eesti esimees 2001–2003.
Mälestuse jäädvustamine.
Hannes Rumm on kirjutanud tema elulooraamatu "Ülo Nugis : mees, kes vormistas iseseisvuse" (Hea Lugu, 2021).
2021. aastal valmis Ülo Nugisest dokumentaalfilm "Riigikogu direktor" (stsenarist Hannes Rumm, režissöör Toomas Lepp; Artefilm).
Teenistuskohuste täitmisel surma saanud Eesti politseiametnike loend

"Siin on loetletud teenistuskohustuste täitmisel surma saanud Eesti Vabariigi politseiametnikud."
Rohi

Rohi on rohttaimede maapealsed osad, eriti loomade söödana.
August Liit

August Liit (24. märts 1889 – 24. detsember 1941 Kirovi oblast) oli Eesti riigiametnik, esimene Tallinna miilitsaülem ja kriminaalpolitseinik.
August Liit sündis 24. märtsil 1889 Hiiumaal Suuremõisa vallas, lõpetas Haapsalu linnakooli. Sooritas algkooliõpetaja kutseeksami eksternina ja töötas Hiiumaal paar aastat koolmeistrina ja siis vallakirjutajana. Veebruarirevolutsiooni järel 1. aprillil 1917 sai temast Hiiumaa miilitsajaoskonna ülem. Sügisel siirdus ta Tallinna, töötas pealinna miilitsas. Jaanuaris 1918 vallandati August Liit Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poolt ametikohalt. Saksa okupatsiooni ajal viibis Hiiumaal.
Novembris 1918, kui I maailmasõda oli lõppemas, Saksamaal oli puhkenud revolutsioon ja Saksa sõjaväelased valmistusid Eestist lahkuma, tuli A. Liit tagasi Tallinna. Koos Aleksander Hellatiga võttis ta ööl vastu 12. novembrit politseiasutused Saksa okupatsioonivõimudelt üle. Viis päeva hiljem nimetati A. Hellat Tallinna linnapeaks ja tema senine abi A. Liit Tallinna miilitsaülemaks.
5. jaanuaril 1920 asutati Eesti kriminaalpolitsei ja 4. veebruaril nimetati A. Liit Kriminaalpolitsei Peavalitsuse inspektoriks. See oli teine ametiisik pärast peavalitsuse ülemat. Kui 1924. aasta kevadel kolm politseiharu (välis-, kaitse- ja kriminaalpolitsei) ühtse juhtimise alla koondati, kaotas A. Liit esialgu oma koha. 
1921. aastal avati politseinike koolitamiseks kursused, kus õpetas ka A. Liit. Aastail 1925–1940 eksisteerinud Politseikooli üks hinnatumaid lektoreid oli samuti A. Liit.
Aastail 1924–1926 oli ta Haapsalu kriminaalpolitsei ülem. 20. veebruarist 1926 kuni 13. septembrini 1940 oli A. Liit kriminaalpolitsei inspektor, juhtis ja suunas kriminaalpolitsei tööd, oli kriminaalpolitsei tegelik juht.
Politseilehe vastutav toimetaja (1937–1940).
Peale Eesti okupeerimist NSV Liidu poolt sügisel 1940 kaotas ta töö. Alles järgmise aasta kevadel leidis ta endale asjaajaja koha ühes ehitustrustis. A. Liit arreteeriti 26. juunil 1941.
23. detsembril 1942 mõistis erinõupidamine (troika) A. Liidule 10 aastat, ehkki ta oli surnud juba 24. detsembril 1941. 
Ka August Liidu kriminaalpolitseinikust poeg Maksimilian (1913–1943) suri Venemaal Sevurallagi vangilaagris. A. Liidu abikaasa ja kaks tütart pääsesid 1941. aastal arreteerimisest ning lahkusid 1944. aastal Eestist.
Välislingid.