tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luksemburgi veinid

Ülevaade.
Luksemburgi veine toodetakse peamiselt Luksemburgi kaguosas Moseli jõe ääres. Viinamägede all on Luksemburgis ligikaudu 300-400 meetri laiune ja 42 kilomeetri pikkune ala.
Luksemburgis kasvatatavad viinamarjasordid.
2006. aasta seisuga olid enim kasvatatud viinamarjad:
Luksemburgi veinide kvaliteedisüsteem.
Veinide kvaliteeti reglementeeriv seadus võeti vastu 2 juulil 1931. Vastavalt sellele seadusele võib kvaliteetvein langeda ühte kolmest kategooriast: "Appellation Controlée", "Premier Cru" või "Grand Premier Cru". Veinide kvaliteedi üle otsustab ekspertide nõukogu ja seda tehakse igal aastal, st veinitootjad peavad kvaliteedimärgist taotlema oma veinidele igal aastal.
"Crémant de Luxembourg".
Crémant de Luxembourg on Luksemburgi vahuvein, mida toodetakse traditsioonilisel meetodil ja tootmisel tohib kasutada ainult Luksemburgis kasvatatud viinamarju. Sellised nõuded on defineeritud kohaliku kvaliteedistandardi Marque Nationale raames. Mõned Luksemburgi vahuveinid kannavad lihtsalt nime "Crémant" ja nende puhul ei kuvata tiitlit Marque Nationale. Selliseid vahuveine on kas osaliselt või täielikult toodetud imporditud viinamarjadest.
Hispaania veinid

Hispaania veinid on veinid, mida toodetakse Hispaanias. Ibeeria poolsaarel on viinamarju kasvatatud vähemalt 3000 aastat, alates ajast, kui esimesed foiniiklased jõudsid Lõuna-Hispaaniasse ja rajasid Cadizi linna, kus toimus elav veinikaubandus.
Hispaania on pindala poolest maailma suurim veinitootja (viinamarjakasvanduste all on ligikaudu 1,17 miljonit hektarit), kuid toodangu poolest on riik Prantsusmaa ja Itaalia järel kolmas. Üks selle põhjus on see, et kuiva kliima tõttu on tootlikkus väike.
Hispaania veinikasvatuse tõus algas 19. sajandi keskel, kui juuretäi ("Phylloxera") laastas Euroopa veiniistandusi, sealhulgas Bordeaux' piirkonda Prantsusmaal. Prantsuse kogenud veinimeistrid kolisid Püreneede lähedusse La Rioja ja Navarra aladele.
Hispaanias kasvatatavad viinamarjasordid.
Hispaanias on ligikaudu 400 kohalikku viinamarjasorti. Siiski tehakse 80% toodangust 20 viinamarjasordist, millest tuntumad on
Hispaania veinipiirkonnad.
Hispaanias on suhteliselt suur arv DO-klassifikatsiooniga veinipiirkondi, 2 DOC-piirkonda ning ülejäänud piirkonnad on VdiT. Hispaania kuulsaimad veinipiirkonnad on kahtlemata Rioja ja Priorat (DOC-staatuses) ning Ribera del Duero. Üsna tuntud on ka Valdepeñase piirkonna veinid, mis olid ka Hemingway lemmikud. 
Hispaania veinide klassifikatsioon.
Kui Hispaania liitus Euroopa Liiduga, korrastati muude regulatsioonide hulgas ka Hispaania veiniseadusi, et need oleksid Euroopa süsteemiga kooskõlas.
Lisaks kasutatakse Hispaania veinide puhul ka laagerdumisaega näitavaid märgiseid:
Kui pudelile on märgitud veini korjeaasta, siis peavad vähemalt 85% marjadest olema sellest aastast.
Kvaliteedireeglite täitmist valvab iga piirkonna kvaliteedikontrolli organ Consejo Regulador. See on riiklik kontrollorgan, mis tagab regulatsioonide ja standardite järgimise ning kontrollib näiteks kasutatud viinamarjasorte, saagikust ja laagerdumisaega ja teavet veinipudelitel. 
Šerri.
Šerri on kangestatud vein, mida tehakse peamiselt Lõuna-Hispaania linnade Jerez, Sanlucar de Barrameda ja El Puerto de Santa Maria ümbruses. Seda valmistatakse peamiselt "Palomino" sorti viinamarjadest (u 95% piirkonna istikutest), kuid kasutada võib ka sorte "Moscatel" või "Piedro Ximinez".
Cava.
Cava on Hispaania vahuvein, mida valmistatakse traditsioonilisel meetodil. Enamik (u 95%) vahuveini tuleb Katalooniast. Cava't toodetakse peamiselt "Xarel·lo", "Macabeo" ja "Parellada" viinamarjadest, kuid katsetatakse ka sortidega"Chardonnay" ja "Pinot Noir". Nimetus cava võeti ametlikult kasutusele 1970. aastal. Nüüd on cava"-"märgise kasutamine lubatud vaid teatud piirkondades.
Sakõ merelennuväebaas

Sakõ merelennuväebaas (ka "Novofedorivka merelennuväebaas"; ukraina keeles Новофедорівка, vene keeles Новофёдоровка "Novofjodorovka") on lennuväebaas Ukrainas Krimmi poolsaarel Sakõ linna lõunaserval, paarikümne kilomeetri kaugusel Simferopolist loodes, umbes kümne kilomeetri kaugusel Jevpatoriast kagus. Linnas asus üks Ukraina mereväe olulisemaid baase.
Ajalugu.
Venemaa sõjavägi vallutas baasi 2014. aasta 22. märtsil. 2022. aasta sügisel ründas Ukraina Sakõ merelennuväebaasi.
Müsavat

Müsavat on Aserbaidžaani partei.
Partei juht on İsa Qəmbər.
Partei rajati 1911. aastal salaorganisatsioonina. Aserbaidžaani Demokraatliku Vabariigi päevil (1918–1920) oli sel riigis juhtiv roll. Bolševike sissetungi järel läks partei uuesti põranda alla, 1923. aastal aga, pärast paljude parteiliikmete vahistamist, eksiili.
Oma tegevuse Aserbaidžaanis taastas Müsavat 1989. aastal.
Juju

Juju või Ju-Ju on kas Lääne-Aafrika või Prantsuse päritolu sõna, mida kasutasid eurooplased, märkimaks Lääne-Aafrika põlisusundeid. Tänapäeval tähistab see mitmesuguseid ebausuga seotud asju, näiteks amuletti või loitsu, mida kasutatakse Lääne-Aafrika nõiduses.
Ajalugu.
Nimetus "juju" ja sellega seostuvad tavad on saanud tuntuks Lõuna- ja Põhja-Ameerika riikides Lääne-Aafrikast pärit mustade orjade vahendusel. "Juju" on säilinud mõnedes kohtades Lõuna- ja Põhja-Ameerikas tänapäevani, iseäranis maroonide juures, kes on hoidnud alles oma Aafrika traditsioone.
Erinevalt tavaarusaamast pole "juju" hoolimata lingvistilisest ja muudest sarnasustest seotud "voodoo"'ga (Lääne-Aafrikas teatud ka kui vodun). "Juju" on omandanud praegusajal ka sarnasusi karmaga. Head "juju"'t võib põhjustada ükskõik milline heategu: päästes puu otsast kassi või tagastades kellegi kadunud raamatu. Halba "juju"'t saab esile kutsuda umbes sama kergelt. Selline kontseptsioon on seotud "juju" objektide õnne ja vedamist toovate arvatavate omadustega. "Juju"'d on tavaliselt väiksed nõid-arstide tehtud amuletid või asjad, mida kantakse endaga kaasas.
Viktoria Korpan

Viktoria Korpan (vene "Виктория Корпан"; sündinud 19. augustil 1976 Žõtomõris Ukrainas) on endine Eesti ajakirjanik, venekeelse Postimehe vastutav toimetaja aastatel 2006–2014.
Elukäik.
Viktoria Korpan on sündinud ukrainlaste peres Ukrainas (vanemad tutvusid Tallinnas), kuid elanud kogu elu Eestis.
Õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja töötas lühikest aega eesti keele õpetajana. 
Aastatel 1998–2003 töötas ajalehes Äripäev (algul veebispetsialisti ja siis ajakirjanikuna), 2003–2005 oli ajakirja Director tegevtoimetaja. 
2005. aastal töötas ta pool aastat Rahandusministeeriumi avalike suhete osakonnas. 
2006. aasta veebruarist kuni jaanuarini 2014 oli venekeelse Postimehe vastutav toimetaja. 
Alates 2014. aasta jaanuarist töötab Viktoria Korpan Politsei- ja Piirivalveameti kommunikatsiooniosakonnas.
Nutipõõsas

Nutipõõsas ("Cephalanthus") on taimeperekond madaraliste sugukonnast.
Liigid.
Perekonda kuulub kuus liiki.
Elektrotehniline teras

Elektrotehniline teras on väikese (kuni 0,1%) süsinikusisaldusega teras, mis sisaldab kuni 5% räni ning vähesel määral mangaani ja muid lisandeid. Niisugust terast kasutatakse laialdaselt elektrotehnikatööstuses pehmemagnetmaterjalina, s.t magnetmaterjalina, millel on väike ümbermagneetimiskadu (kitsas hüstereesisilmus).
Elektrotehnilist terast toodetakse peamiselt 0,35 mm ja 0,50 mm paksuse lehtmaterjalina, millest lõigatakse või stantsitakse trafoplekke elektrimasinate, trafode ja elektromagnetite magnetsüdamike koostamiseks.
Ferriit

Terminit "ferriit" kasutatakse kahes tähenduses:
Ferriit (elektrotehnika)

Ferriit on metallkeraamiline magnetmaterjal (magnetilistelt omadustelt ferrimagneetik), mis koosneb raudoksiidist Fe2O3 ja teiste metallide (Ni, Mn, Zn jt) oksiididest. Sõltuvalt koostisest (raudoksiidile lisatud oksiididest) saadakse pehmed magnetmaterjalid (mangaantsinkferriit, nikkeltsinkferriit) või kõvad magnetmaterjalid (strontsiumferriit, baariumferriit, koobaltferriit). Jaotus pehmeteks ja kõvadeks magnetmaterjalieks põhineb sellel, kui suur on materjali magnetiline hüsterees. Pehmemagnetferriitidest valmistatakse induktiivpoolide, drosselite ja trafode magnetsüdamikke, kõvamagnetmaterjalidest peamiselt püsimagneteid, näiteks valjuhäälditele.
Ferriitidel on suur eritakistus ja sellest tulevalt väike pöörisvoolukadu. Seetõttu saab pehmemagnetferriite kasutada induktiivkomponentide südamike valmistamiseks kõrgsagedusahelatele (kuni mikrolainete sagedusteni).
Ferriitsüdamik

Ferriitsüdamik on ferriidist magnetsüdamik, mida kasutatakse laialdaselt induktiivpoolide ja drosselite induktiivsuse suurendamiseks ning trafode magnetahela loomiseks kõrgetel sagedustel.
Drosselite, trafode ja muude induktiivkomponentide jaoks moodustatakse elementidest (näiteks kahest C- või U-elemendist) suletud magnetahel. Pindmontaažiks kasutatakse spetsiaalseid SMD-ferriite, näiteks risttahukakujulisi mõõtmetega 1,0 × 0,5 × 0,5 mm kuni 4,5 × 3,2 × 1,5 mm.
Nelikliit (1815)

Nelikliit tähistab 1815. aasta 20. novembril Pariisis Suurbritannia, Austria, Preisimaa ja Venemaa poolt allkirjastatud lepingu osapooli. Leping uuendas esmakordselt aastal 1813 kokku lepitud allianssi ning sellega muudeti liidu eesmärk Napoleon I alistamisest Napoleoni sõdade järgse kokkuleppe säilitamisele.
Kui aastal 1818 liitus seniste riikidega ka Prantsusmaa, siis muutus liit n-ö kontserdisüsteemiks. Ehkki Suurbritannia valitsuse vastumeelsus liitlaste reaktsioonilise poliitika suhtes tähendas seda, et 1820. aastate keskpaigas muutus nelikliit juba ebatõhusaks.
Nitreerimine

Nitreerimine on keemiline protsess nitrorühma (-NO2) sisseviimiseks orgaanilise ühendi molekuli.
1. Orgaanilise ühendi nitreerimisel saadakse nitroühend, moodustub C–N side. Tüüpiline näide on aromaatne nitreerimine, see on elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon, milles elektrofiiliks on nitrooniumioon (+NO2):
2. Tihti nimetatakse nitreerimiseks ka nitraatide teket alkoholi ja lämmastikhappe reaktsioonis, s.t. saadakse lämmastikhappeestrid. Siin tekib O–N side (mitte C–N side nagu nitroühendite korral). Näiteks nimetatakse nitreerimiseks nitroglütseriini või nitrotselluloosi saamisprotsesse.
ROH + HONO2 → RO–NO2 + H2O
Nitreerimisel kasutatakse tavaliselt kontsentreeritud lämmastikhapet, millest genereeritakse nitrooniumioon, kusjuures tekkiv vesi seotakse kontsentreeritud väävelhappe (või ka jää-äädikhappe või äädikhappeanhüdriidi) poolt.
Alkaanide ja areenide nitreerimisel toimub ühe või enama vesiniku aatomi asendumine nitrorühmaga, alifaatsete küllastumata ühendite korral toimub üldiselt liitumisreaktsioon, alkoholide nitreerimisel asendub hüdroksüülrühma vesiniku aatom ja tekib lämmastikhappeester.
Kalevala päev

Kalevala päev (soome keeles "Kalevalan päivä") on Soome riiklik tähtpäev, soome kultuuri päev, mida peetakse Soome rahvuseepose "Kalevala" auks 28. veebruaril. Soomes on see lipupäev.
Ajalugu.
Helsingi ülikooli Savo-Karjala üliõpilasorganisatsioon (Savokarjalainen osakunta) hakkas tähistama Kalevala päeva iga-aastase üritusena 1860. aastail. "Kalevala" 50. ja 75. sünnipäeva tähistati suurelt. 1920. aastail hakati Kalevala päeva puhul ka lippe heiskama, ehkki ametlik lipupäev kehtestati alles 1978. 
Kalevala päeva tähistatakse 28. veebruaril, mil Elias Lönnrotil valmis "Kalevala" esimene versioon, nagu on öeldud "Vana Kalevala" sissejuhatuses 28. veebruaril 1835. Raamat ilmus trükist sama aasta lõpul. 1849. aastal avaldas Lönnrot teosest uue versiooni, nn "Uue Kalevala". Ehkki 2000. aastani lükkusid 24.–28. veebruaril tähistatud nimepäevad liigaastatel päeva võrra edasi, on Kalevala päeva ka liigaastatel tähistatud ikka 28. veebruaril.
Galvaaniline sidestus

Galvaaniline sidestus vooluahelate vahel esineb siis, kui nendel ahelatel on ühine elektrijuht (joonisel takistusega "Z"). Siis voolu muutumisel ühes ahelas muutub ka pingelang sidestaval juhil ja seetõttu muutub vool ka teises ahelas, mis enamasti mõjub häirivalt.
Sidestavaks juhiks on sageli elektroonikaseadmete ühenduskaablite tagasijuhe (varjestus) ja trükkplaadil ühiselt kasutatavad maandusjuhid. Niisugune ühine juhtmelõik tekib ka elektritoitevõrgu neutraaljuhtme (nulljuhtme) kaudu, kui koos töötavad seadmed on ühendatud erinevatesse pistikupesadesse. 
Soovimatut galvaanilist sidestust saab tõhusalt kõrvaldada galvaanilise eralduse vahenditega.
Galvaaniline eraldus

Galvaaniline eraldus tähendab elektrotehnikas kahe elektriahela niisugust eraldust, mis katkestab nende ahelate vahel otsese vooluraja (nt juhtmeid mööda); seega pole võimalik elektrilaengute vahetu liikumine ühest ahelast teise. Samal ajal saab nende ahelate vahel toimuda elektrienergia ja informatsioonisignaalide edastamine induktiivse ning mahtuvusliku sidestuse kaudu ja elektromagnetvälja ning optilise kiirguse vahendusel.
Kuna galvaaniliselt eraldatud ahelate potentsiaalid on samuti teineteisest eraldatud, kõneldakse näiteks mõõtetrafode puhul ka potentsiaalivabast ühendusest.
Galvaaniliselt eraldamata ahelate vahel kulgeb vool, mille tugevus on määratud nende ahelate vahelise aktiivtakistusega. Samuti võib see vool põhjustada mitmesuguseid häireid signaaliahelates, kahjustada ahelate komponente ja ohustada neid puudutavaid inimesi. 
Kõige levinum galvaaniline eraldaja on trafo, elektroonikalülitustes ka optron, milles informatsiooni edastatakse infrapunakiirgusega.
Berkin Elvan

Berkin Elvan (5. jaanuar 1999 – 11. märts 2014 İstanbul) oli Türgi kooliõpilane, kes sai tuntuks politseivägivalla ohvrina suvel 2013 toimunud Gezi pargi meeleavaldustel.
14-aastane Berkin läks 16. juunil 2013 İstanbuli Okmeydanı linnaosas toimunud meeleavalduse ajal poodi leiba ostma. Samal ajal otsustas politsei meeleavaldajad jõudu kasutades laiali ajada. Meeleavalduse laialiajamise käigus tabas Berkin Elvani politsei tulistatud pisargaasigranaat, mis tekitas talle tõsise ajutrauma. Ta langes koomasse, milles viibis 269 päeva kuni surmani märtsis 2014.
Berkin Elvan oli kaheksas inimene, kes sai 2013. aasta meeleavalduste mahasurumise käigus surmavalt vigastada. Tema noorus ja asjaolu, et ta polnud isegi meeleavaldajate hulgas, tegi temast juba enne tema surma üleriigilise sümboli, kelle juhtumit kasutati politseivägivalla hukkamõistmisel. 
Berkini surm 11. märtsil 2014 vallandas Türgi linnades uue valitsusvastaste protestide laine. 32 Türgi provintsis toimusid meeleavaldused, millest mitmed Türgi politsei taas vägivalda kasutades laiali ajas. Üks suuremaid meeleavaldusi toimus İstanbulis İstiklali peatänaval. Meeleavalduste käigus pidas politsei kinni sadu inimesi, ainuüksi İstanbulis vahistati 97 inimest.
Türgi president Abdullah Gül avaldas Berkin Elvani surma puhul avalikult kaastunnet. Peaminister Recep Tayyip Erdoğani valitsus Berkini surmale ei reageerinud. Berkini ema Gülsüm Elvan süüdistas avalikult peaminister Erdoğani oma poja surmas.
12. märtsil 2014 maeti tema surnukeha İstanbuli Feriköy surnuaiale. Berkini mälestuseks korraldatud leinarongkäigul läbi İstanbuli kesklinna osalesid kümned tuhanded inimesed. Tuhanded inimesed võtsid osa ka tema matustest Okmeydanı linnaosas. Üle Türgi osales Elvani surma ja matuste tõttu alguse saanud meeleavaldustel sadu tuhandeid inimesi, kelle laialiajamiseks kasutas politsei taas jõudu. Peaminister Erdoğan kritiseeris samal päeval tehtud sõnavõtus tänavatele tulnud inimesi, pidades meeleavalduste korraldamist 18 päeva enne kohalikke valimisi kohatuks ja ebademokraatlikuks. 
14. märtsil 2014 süüdistas peaminister Erdoğan ühes oma valimiskampaania kõnes Berkin Elvani seotuses terroriorganisatsioonidega. Samuti väitis peaminister, et poiss ei läinud üldse poodi leiba ostma, vaid oli väljas, et tulistada politseinikke marmorkuulikestega.
Siena ülikool

Siena ülikool (itaalia keeles "Università degli Studi di Siena") on ülikool Sienas, üks vanimaid ülikoole Itaalias. Selle asutamisajaks arvatakse aastat 1240.
Põhja-Atlandi leping

Põhja-Atlandi leping (ehk Washingtoni leping) on 1949. aasta 4. aprillil Washingtonis allkirjastatud leping, millega loodi NATO ehk Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsioon. Leping jõustus sama aasta 24. augustil.
Taust.
Lepingu teksti koostas Theodore Achilles'i juhitud komitee Washingtonis toimunud kõneluste käigus. Varasemaid salajasi kõnelusi peeti Pentagonis vahemikus 22. märtsist kuni 1. aprillini 1948 ning Achilles'i sõnade järgi olid teksti koostamisel eeskujuks Rio leping ja selleks ajaks veel allkirjastamata Brüsseli leping. Tema sõnade järgi oli üks lepingu olulisemaid autoreid John D. Hickerson.
Lepingu loomisel peeti silmas Nõukogude Liidu võimalikku relvastatud rünnakut Lääne-Euroopale, kuid külma sõja ajal ei rakendatud lepingu ühiskaitse klauslit kordagi. Õieti rakendati seda esimest korda aastal 2001, vastusena 11. septembri terrorirünnakutele.
Algsed liikmed.
Esimesed kaksteist riiki, kes allkirjastasid lepingu ja said NATO asutajariikideks, olid:
Allkirjastamine.
Riikide juhid või nende täieõiguslikud esindajad, kes lepingule Washingtonis alla kirjutasid:
Hiljem liitunud riigid.
Aastate jooksul on esialgsele 12 liikmesriigile lisandunud järgmised 18 riiki (sulgudes liitumise aasta):
2008. aasta aprilli tippkohtumisel kutsuti Horvaatiat ja Albaaniat ametlikult NATO liikmeks. Mõlemad riigid allkirjastasid lepingu ning liitusid organisatsiooniga ametlikult 2009. aasta 1. aprillil.
Artikkel 4.
Leping sisaldab ka artiklit, mis ei käivita sõjalist sekkumist, vaid konsultatsioone sõjalistes küsimustes. Seda on Türgi poolt ellu kutsutud kolm korda: kord 2003. aastal seoses Iraagi sõjaga, kord 2012. aasta juunis peale Türgi sõjalennuki süürlaste poolt alla tulistamist ning kord sama aasta oktoobris peale Süüria rünnakuid Türgi pihta ning türklaste vasturünnakuid.
2014. aasta märtsis kasutasid sama artiklit Läti, Leedu ja Poola vastusena kriisile Krimmis.
Artikkel 5.
Lepingu võtmeosa oli artikkel number viis. See kohustas igat liikmesriiki käsitama relvastatud rünnakut ühe liikmesriigi vastu kui rünnakut kõigi riikide vastu. Seda artiklit on NATO ajaloos kasutatud vaid korra: Ameerika Ühendriikide poolt peale 2001. aasta septembris toimunud terroriakte.
Ratifitseerimine Ameerika Ühendriikides.
Ameerika Ühendriikides ratifitseeris lepingu senat. 1949. aasta 21. juulil toimunud ratifitseerimine sai 82 poolt- ja 13 vastuhäält.
Walter Bagehot

Walter Bagehot [ˈbædʒət] (3. veebruar 1826 – 24. märts 1877) oli briti ajakirjanik, majandustegelane ja esseist, kes kirjutas valitsuse, majanduse ja kirjanduse teemadel.
Elu.
Bagehot sündis Inglismaal Somersetis Langportis pankuri peres. Ta õppis ülikoolis (University College London) matemaatikat ja 1848. aastal sai magistrikraadi moraalifilosoofias. Bagehotti kutsuti tööle advokatuuri, kuid ta eelistas 1852. aastal töötada pere laevaettevõttes ja pangas.
Ajakirjandus.
1855. aastal asutas Bagehot koos sõbra Richard Holt Huttoniga ajakirja The National Review. 1860 sai ta oma äia James Wilsoni asutatud ajalehe The Economist peatoimetajaks. Seal töötatud 17 aasta jooksul laiendas Bagehot The Economisti poliitikakajastust ja suurendas ajalehe mõju poliitika kujundajate hulgas. 
Raamatud.
1867. aastal kirjutas Bagehot raamatu "The English Constitution", milles uuris Suurbritannia institutsioonilist toimimist. Erilise tähelepanu all olid parlament ja monarhia, samuti kirjeldas Bagehot Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide valitsuste erinevusi. 
1872. aastal ilmus "Physics and Politics", milles Bagehot vaatles, kuidas tsivilisatsioonid end alal hoiavad. Ta väitis, et varaseimas faasis tsivilisatsioonid vastanduvad kaasaegsele liberalismile, kuna ennast hoitakse alal konformismi ja sõjalise edu abil. Kuid turvalisuse suurenedes on neil võimalik küpseda süsteemideks, mis on avatud suuremale mitmekesisusele ja vabadusele.
1873. aastal ilmunud raamatus "Lombard Street" avab Bagehot finants- ja pangandusmaailma telgitaguseid. Eriti oluliseks peetakse "Bagehoti diktumit" ("Bagehot's Dictum"), mille kohaselt peaksid keskpangad maksejõulistele hoiuasutustele vabalt laenama, aga ainult korraliku tagatise vastu ja sellise intressiga, mis mõjuks tõrjuvalt nendele laenajatele, kellel ei ole selleks tõsist vajadust. Tihti viitavad Bagehoti tähelepanekuile keskpankurid, eriti 2007. aastal alanud ülemaailmse majanduskriisi kontekstis. On leitud sarnasusi Bagehoti kirjeldatava 19. sajandi pangandussüsteemi ja nüüdisaegse varipanganduse vahel.
Pärand.
Pärast 1867. aastal põetud kopsupõletikku ei saanud Bagehot enam päris terveks ning suri 1877. aastal külmetushaiguse tüsistuste tõttu. Pärast ta surma avaldati mitu kogumikku Bagehoti kirjanduslikest, poliitilistest ja majandusalastest esseedest. Teemad ulatusid Shakespeare'ist ja Disraelist hõbeda hinnani. Bagehoti auks kannab ajakirja The Economist iganädalane Briti päevakajalisi teemasid kajastav kommentaarirubriik pealkirja "Bagehot". Briti poliitikauuringute assotsiatsioon (Political Studies Association) annab igal aastal välja Walter Bagehoti auhinda parima valitsemise ja avaliku halduse teemat käsitleva väitekirja eest.
Psammophis sibilans

Psammophis sibilans on maoliik.
Levila.
Neid üsna väikseid madusid (90–110 cm pikkusi) võib kohata Aafrikas, näiteks Namiibias, Sambias ja Mosambiigis.
Arnold Ilmjärv

Arnold Ilmjärv (kuni 1937 Israel; 4. detsember 1930 – 5. märts 2014) oli eesti pedagoog ja koolijuht.
Ta lõpetas 1951. aastal Tartu Õpetajate Instituudi ja 1961. aastal töö kõrvalt Tallinna Pedagoogilise Instituudi, kus oli õppinud ajalugu.
Pärast Õpetajate Instituudi lõpetamist suunati ta tööle Kasari Mittetäieliku Keskkooli direktoriks. Kasari kooli direktori ametis oli ta aastatel 1951–1997, (välja arvatud aastad 1952–1954, mil ta oli Nõukogude armees ajateenistuses). Seega on ta olnud ühe pikima staažiga koolijuht Eestis (44 aastat). Lisaks töötas ta aastatel 1997–2006 Kasari Põhikoolis õpetajana. Ta on andnud ajaloo, kehalise kasvatuse ja poiste käsitöö tunde ning ta juhendas laskeringi.
Arnold Ilmjärv valdas täielikult kõiki koolielu tahke. Ta oli väga autoriteetne ja õpilaste poolt hinnatud. Paljude hinnangul kehtis tema puhul sõna "koolmeister" selle sõna kõige paremas tähenduses. Teda iseloomustas pidev võitlus kooli säilimise ja arengu eest. Juba 1970. aastatel kaaluti kooli tegevuse lõpetamist õpilaste vähesuse tõttu. Aga kool säilis tänu direktori meelekindlusele. 
Arnold Ilmjärv suri 5. märtsil 2014 ja ta maeti 9. märtsil 2014 Kirbla kalmistule.
Psammophis zambiensis

Psammophis zambiensis on maoliik.
Levila.
Neid võib kohata Sambias ja Katanga provintsis Kongo Demokraatlius Vabariigis.
TNM-klassifikatsioon

TNM-klassifikatsiooniks ehk TNM süsteemiks (inglise "tumor-nodus-metastasis system") nimetatakse pahaloomuliste kasvajate kliinilise klassifikatsiooni süsteemi, milles märgitakse tuumori asukoht, lümfisõlmede haaratus ja metastaaside olemasolu.
TNM-klassifikatsiooni töötas välja Prantsuse kirurg Pierre Denoix 1940. aastatel Prantsusmaal.
Nüüdisajal kehtib TNM-klassifikatsiooni 7. väljaanne ehk TNM-7 klassifikatsioon.
Eri elundites paiknevatele kasvajakolletele võidakse kehtestada erinevad TNM-klassifikatsioonid: näiteks kopsuvähi TMN-klassifikatsioon jne. TNM klassifikatsioon võidakse liita olemasoleva raviplaaniga. 
TNM-staatus.
Eristatakse järgmisi kliinilisi TNM-staatusi:
Faktorid.
M = metastaas.
M-kaugmetastaasid.
Lisaks kaugemal asuvate metastaaside olemasolu märkimisele võidakse lisada, tavaliselt ingliskeelsete lühenditena, veel ka teisese kolde asupaik:
Kui rinnavähk metastaseerub kopsudesse, siis koosneb teisene kasvajakolle neoplastilistest rinnarakkudest, mitte neoplastilistest kopsurakkudest, ning kasvajat nimetatakse metastaatiliseks rinnavähiks.
Ajaloolist.
TNM-klassifikatsioon pandi kokku Ameerika vähi-ühendkomitee (AJCC9 ja Rahvusvahelise Vähitõrjeühingu (UIC)) koostöös.
Artur Noga

Artur Noga (sündinud 2. mail 1988 Raciborzis) on Poola tõkkesprinter.
Parimate saavutustena on ta võitnudEuroopa meistrivõistlustelt pronksmedali 2012. aastal, pälvinud 5. koha 2010. aastal ja 6. koha 2014. aastal ning saavutanud Pekingi olümpiamängudel 5. koha. Noga on tulnud ka 110 meetri tõkkejooksus 2006. aastal juunioride maailmameistriks, 2007. aastal juunioride Euroopa meistriks ja 2009. aastal Euroopa U23 vanuseklassi Euroopa meistriks. Tema juunioride maailmameistrivõistluste võidutulemus 13,23 (99 cm tõketega) oli nii meistrivõistluste rekord kui ka Euroopa juunioride rekord. Noga võttis 2007. aastal tulemusega 13,36 enda nimele ka Euroopa juunioride meistrivõistluste rekordi.
2013. aastast on tema nimel 110 meetri tõkkejooksu Poola rekord tulemusega 13,27.
Victoria Nuland

Victoria Jane Nuland (sündinud 1961) on USA Euroopa ja Euraasia asjade abiriigisekretär alates 2013. aasta septembrist.
2011. aasta suvest 2013. aasta veebruarini oli ta riigidepartemangu pressiesindaja.
Nulandi isa oli Yale'i bioeetika- ja meditsiiniprofessor Sherwin B. Nuland, kelle sünnijärgne perekonnanimi oli Nudelman. 
Ta on abielus Robert Kaganiga.
Aleksei Miller

 
Aleksei Miller (Алексей Борисович Миллер; sündinud 31. jaanuaril 1962 Leningradis) on Gazpromi juhatuse esimees (2001. aastast) ja direktorite nõukogu esimehe asetäitja (2002. aastast).
Aastatel 2000–2001 oli ta Venemaa Föderatsiooni energeetikaministri asetäitja.
Elukäik ja tegevus.
Sündis venestunud Venemaa sakslaste peres. Vanemad töötasid NSV Liidu Lennutööstuse Ministeeriumi raadioelektroonika uurimisinstituudis, ema oli insener, isa tööline.
1984. aastal lõpetas Leningradi Riikliku Finantsmajandusinstituudi. 1980. aastatel läbis rühma Leningradi reformimeelsete ökonomistidega eesotsas Anatoli Tšubaisiga. 1987. aastal astus Leningradi klubisse Sünteez, kuhu kuulusid noored majandus- ja ühiskonnateadlased. 1987–1990 Leningradi Riikliku Finantsmajandusinstituudi aspirant.
1991–1996 Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitee osakonnajuhataja ja komitee aseesimees (komitee esimeheks oli tollal Vladimir Putin), tegeles linna investeerimistsoonide arendamisega. 1996–1999 Peterburi Meresadama arendus- ja investeerimisdirektor. 1999–2000 OAO Baltiiskaja truboprovodnaja sistema ("Балтийская трубопроводная система)" peadirektor. 2000–2001 Venemaa energeetikaministri asetäitja.
2001. aastast Gazpromi juhatuse esimees, 2002. aastast Gazpromi direktorite nõukogu esimehe asetäitja.
2010. aastal valiti Venemaa jalgpalliliidu asepresidendiks.
Sanktsioonid.
6. aprillil 2018 kehtestas USA talle kui Vladimir Putini lähikondsele finants- ja viisasanktsioonid.
Zurab Tsereteli

Zurab Tsereteli (vene keeles Зураб Константинович Церетели; gruusia keeles ზურაბ წერეთელი (Zurab Tseretheli); 4. jaanuar 1934 Thbilisi – 22. aprill 2025 Moskva) oli gruusia päritolu Venemaa skulptor, Venemaa Kunstide Akadeemia president 1997. aastast kuni surmani. 
Ta oli aastast 1999 ka Moskva Moodsa Kunsti Muuseumi (lühend MMOMA; Московский музей современного искусства) looja ning direktor. 
Tema looming on pälvinud Venemaa riigivõimu (eelkõige aga Moskva endise linnapea Juri Lužkovi) poolehoiu, avalik ja kriitikute arvamus on olnud sageli halvakspanev. Talle on heidetud ette Moskva monumentaalprojektide monopoliseerimist ja pealinna stilistilise ühtluse rikkumist, gigantomaaniat, ebaproportsionaalsust ja halba maitset.
Kõrgõzstani president

Kõrgõzstani president on Kõrgõzstani riigipea. Valitakse otsevalimisel kuni kaheks ametiajaks.
Presidendi institutsioon loodi 1990. aastal Ülemnõukogu esimehe ametikoha asemele.
Riigi presidendid:
Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu

Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu (ukraina keeles Верховна Рада Автономної Республіки Крим, vene keeles Верховный Совет Автономной Республики Крым, krimmitatari keeles Qırım Muhtar Cumhuriyetiniñ Yuqarı Radası, Къырым Мухтар Джумхуриетининъ Юкъары Радасы) oli Ukraina koosseisu kuulunud Krimmi Autonoomse Vabariigi parlament.
Ülemnõukogu oli ühekojaline ja koosnes 100 liikmest.
Ülemnõukogu kasutas Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu hoonet Simferopoli kesklinnas.
Krimmi autonoomia eksisteerimise ajal Ukraina koosseisus kandis parlament erinevaid nimesid:
Õiguslik staatus.
Ülemnõukogu õiguslik staatus on reguleeritud 1998. aasta Krimmi Autonoomse Vabariigi konstitutsiooniga ja Ukraina seadusega "Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogust" 1998. aastast.
Ülemnõukogul puudub seadusandliku initsiatiivi õigus. Ta saab nimetada Krimmi Autonoomse Vabariigi Ministrite Nõukogu esimeest ainult Ukraina presidendi nõuandel ja nõusolekul. 
2014. aasta Krimmi kriisi käigus keeldus Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu tunnistamast Kiievis võimule tulnud valitsust ja presidendi kohusetäitjat. 15. märtsil 2014 saatis Ukraina Ülemraada Ülemnõukogu laiali. Pärast Krimmi ebaseaduslikku iseseisvusreferendumit otsustas Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu 17. märtsil nimetada end Krimmi Vabariigi Riiginõukoguks.
Valimiskord.
Alates 1998. aasta valimistest valitakse Ülemnõukogu majoritaarse süsteemi järgi, mis ei näe ette rahvusvähemuste proportsionaalset esindatust. 
Poliitika.
Ülemnõukogu praegune koosseis on valitud 2010. aasta valimistel. 
Kohad jaotuvad parteide ja fraktsioonide vahel järgmiselt:
Munamadu (perekond)

Munamadu ("Dasypeltis") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Munamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod on levinud Aafrikas, sh Sambias.
Toitumine.
Munamaod toituvad linnumunadest. Kui teistel munasööjatel madudel läbivad munakoored terve seedekulgla siis munamadudel on selgroolülide alumised ogajätked nii pikad, et läbivad söögitoru seina ja moodustavad munakoorte purustamiseks sobiva "kitsuse," mis purustab munakoore ja kust edasi seedekulglasse pääseb üksnes muna sisu – koored väljutatakse suu kaudu.
Rombauk

Rombauguks (ladina "fossa rhomboidea") nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel ajutüve piirkonnas paiknevat neljanda ajuvatsakese põhja (eesseina), mis on rombikujuline. 
Imetajatel.
Koduloomadel paikneb rombaugu rostraalne osa tagaajus ja kaudaalne osa piklikajus. 
Rombaugu kohal paikneb väikeaju. 
Inimestel.
Rombauk asetseb silla ja piklikaju ülemise osa dorsaalsel pinnal ning on piiratud väikeajuvartega. Rombauk on neljanda vatsakese põhjaks. 
Tuumad.
Selles augus paiknevad kraniaalnärvide V–XII tuumad: 
Keskused.
Seal paiknevad vereringe ja hingamise juhtimise keskused. Rombaugus paiknevad kaitsereflekside (köhakeskus, aevastamine, oksendamiskeskus jt) ja seedimisreflekside (sülje ja teiste seedenõrede eritumine) keskused.
Struktuurid.
Rombauku ülalt vaadates võib eristada: 
Muu.
Rombentsefaalne (la "rhombencephalicus") tähendab rombaju juurde kuuluvat või rombajuga seotut.
Keskmine inimene

Keskmiseks inimeseks ehk standardinimeseks ehk ideaalinimeseks (inglise "standard man", "reference man", "reference person") nimetatakse kujutletavat (teoreetilist) inimese (indiviidi) mudelit. 
Ideaalinimest iseloomustavad teatud inimrühma omaduste keskmised väärtused, näiteks keskmine vanus, füüsiline vastupidavus, tervislik seisund ja keskmine laste arv.
Tänapäeval võidakse keskmise inimese mõistet kasutada ka muudes valdkondades peale statistika.
ICRP keskmine inimene.
Meditsiinis kasutatakse keskmise inimese mudelit nimetusega ICRP keskmine inimene (inglise "standard man", "reference man", "ICRP reference Man", "reference person"). 
ICRP keskmise inimese mudel leiab kasutust mitmesugustes füsioloogia- ja toksikoloogiaarvestustes, näiteks kiiritusdooside kohta. 
Rahvusvahelise Radioloogiakaitse Komisjoni (ICRP – "International Commission of Radiological Protection") 1974. aasta definitsiooni kohaselt on keskmise inimese (mehe) vanus 20–30 aastat, kehakaal 70 kg, pikkus 170 cm, nahavärvus hele. Tema tervislik seisund olevat hea (terve). Ta olevat kas lääneeurooplane või põhjaameeriklane ja elavat piirkonnas, kus keskmine temperatuur on 10–20 °C. 
Algselt arvestati 'keskmise inimesena' meest. Kasutusel on ka mudelid 'keskmise naise' ja 'keskmise lapse' tarvis.
Ireen Tarm

Ireen Tarm (sündinud 24. mail 1969 Tallinnas) on eesti võimlemistreener.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Tallinna 6. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli (õppis kehakultuuriteaduskonnas).
Ta hakkas treenerina tööle 1985. aastal, 2002. aastast on ta töötanud võimlemisklubis Piruett. Tema õpilaste seas on Jana Lukjanova. 2006. aasta MM-il sai Pirueti rühmvõimlemise meistriklassi rühm 4. koha ja MK etapil 3. koha.
Tal on enda juunioriklassi rühm Arabella, kes on saavutanud palju häid kohti, ja ka lasteklassi rühm Pärlid, kes on samuti häid kohti saavutanud. Mõlemad tema rühmad on A-grupis.
IPC

IPC on rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärk on standardiseerida elektroonikaseadmete ja -seadiste koostamise ja tootmise nõuded. See rajati aastal 1957. IPC on akrediteeritud ANSI poolt standardeid arendava organisatsioonina ja on üle maailma tuntud oma standardite järgi.
Standardid.
IPC standardeid kasutab elektroonikatööstus. IPC-A-610 "Elektroonika Koostude Vastuvõetavuse Kriteeriumid, " standardit kasutatakse üle maailma elektroonikaseadmete tootjate poolt. Üle maailma on üle 3600 koolitaja, kes on sertifitseeritud standardit õpetama ja kontrollima. Standardeid luuakse tööstusest tulnud vabatahtlike komiteedes. Töörühmasid on loodud Hiinas, Ameerika Ühendriikides ja Taanis.
Mustaine

Mustaineks (ladina "substantia nigra") nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude. Mustaine paikneb keskajus, suuraju sääre ja keskajukatendi piiril paiknevas tuumas. 
Mustaine koosneb melaniinpigmenti sisaldavatest närvirakkudest.
Mustaine areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Ülesanded.
Mustaine osaleb peaaju töös, näiteks koha liigutamisvõime tagamisel, motivatsioonis, "reward-seeking behavior", õppimine, kognitsioon ja ka sõltuvustega seotud käitumine.
Patoloogia.
Mustainega seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid, nagu Parkinsoni tõbi, skisofreenia, autism, aktiivsus- ja tähelepanuhäire (lastel). 
Mustainet mõjutavad ravimite toimeained (osaline).
Psühhotroopse toimega retseptiravimites, milles üks toimeaine on levodopa.
Keskaju

Keskaju (ladina "mesencephalon" ) on kesknärvisüsteemiga loomadel ajutüve ("truncus encephali") väike osa, mis paikneb vaheaju ja ajusilla vahel. 
Keskaju on inimestel ja loomadel peaaju osa.
Roomajatel.
Madudel.
Madudel moodustab keskaju koos rombajuga ajutüve. Teadlaste poolt uuritud kuningpüütonil ("Python regius") on tuvastatud keskajus paiknevas mustaines dopamiini retseptorid..
Liigitus.
Keskaju osad on:
Keskaju läbib keskaju-veejuha (Sylviuse juha) (la "aquaeductus cerebri") mille kaudu liigub pea-ja seljaajuvedelik.
Keskajus, suuraju sääre ja keskajukatendi piiril paiknevas tuumas on mustaine.
Helvi Jüssi

Helvi Jüssi (24. september 1934 Tallinn – 8. märts 2014) oli eesti arst.
Ta sündis töölisperekonnas. Aastal 1953 lõpetas ta hõbemedaliga Tallinna 20. Keskkooli ja aastal 1959 "cum laude" Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ta oli aastast 1990 Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Aastal 1959 määrati ta tööle Harju Rajooni Kiirabijaama juhataja ajutise kohusetäitjana; sealt viidi ta sama aasta oktoobris üle Kehra Linnahaiglasse akušöör-günekoloogi ametikohale, kus töötas aastani 1962. Aastast 1962 töötas ta Tallinna Kalinini Rajooni Haiglas (hiljem Tallinna Pelgulinna Haigla, praegu Lääne-Tallinna Keskhaigla alluvuses) ning aastast 1997 Pelgulinna Haigla naistenõuandlas naistearstina, olles I kategooria naistearst.
Ta on tegutsenud haigla ametiühingu komitees ja on olnud rahvakontrolli kaastöögrupi liige. Aastast 1988 lõi ta kaasa Eesti Muinsuskaitse Seltsi ja Rahvarinde tegevuses. Ta oli Eesti Arstide Liidu liige. Aastast 1973 oli ta Tallinna Teadusliku Akušöör-günekoloogide Seltsi liige.
Vaheaju

Vaheaju (ladina keeles "diencephalon" ) on kesknärvisüsteemiga loomadel peaaju osa.
Koos otsajuga on ta embrüonaalses arengujärgus eesaju ("prosencephalon") osa.
Vaheaju areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Klassifikatsioon.
"Terminologia Anatomica" sissekanne A14.1.08 Diencephalon. Vaheaju.
Funktsionaalsuse järgi kuuluvad vaheaju põhiosade koosseisu
Funktsioonid.
Vaheaju epitalamuse osas paiknev käbikeha on hormonaalse mõjustuse keskus. 
Vaheaju talamuse osadest juhitakse meeleelunditest saabuvad närviimpulsid suurajukoorde. 
Roomajatel.
Madudel.
Madude peaajus paiknev vaheaju koosneb järgmistest struktuuridest:
Vaheaju ülemise osa moodustab talamus ja alumise osa hüpotalamus.
Imetajatel.
Koduloomadel.
Vaheaju põhiosad koduloomadel on 
Epitalamus, talamus ja metatalamus moodustavad talamusaju ("thalamencephalon").
Inimestel.
Inimestel paikneb vaheaju keskajust eespool, suuraju all ja ümbritseb kolmandat ajuvatsakest ("ventriculus tertius"). 
Vaheaju ülemise osa moodustab hallainest moodustunud talamus. Alumise osa moodustab hüpotalamus, mille valgeaines paiknevad hallainest tuumad.
August Puuste

August Puuste (kuni 5. märtsini 1938 August Puhz; 28. november 1913 Polli vald – 2. märts 2014) oli Eesti kaitseliitlane, Kaitseliidu Sakala maleva taasasutaja ja auliige. 
Ta õppis Polli-Peraküla vallakoolis (4 klassi), seejärel Karksi-Nuia 6-klassilises koolis ning püüdis ennast edasi harida omal käel. Tallinnas lisandus sellele Eesti kaitseväes teenides allohvitseride kursus.
Pärast ajateenistust töötas ta Polli metskonnas metsavahina ning pidas palgatalu (15 ha).
Tšiili veinid

Tšiili veinid on veinid, mida toodetakse Lõuna-Ameerikas Tšiilis.
Tšiili veinide ajalugu.
Tšiili veinide ajalugu ulatub tagasi 16. sajandisse, mil Hispaaniast pärit vallutajad tõid endaga kaasa hariliku viinapuu ("Vitis vinifera)". Esialgu kasvatati viinamarju vaid missaveinide valmistamiseks, hiljem ka igapäevaseks tarbimiseks.
18. sajandil valmistati peamiselt magusaid veine, peamised viinamarjasordid olid Pais ja Muscatel. 
Tšiili veiniseadus.
Tšiili veiniseadus on päris palju üle võtnud USA veiniseadusest. Kui lugeda etiketilt sõnu "Reserva" või "Gran Reserva", siis need pole sama tähendusega nagu Hispaania veinide puhul.
Tšiili veiniregioonid.
Atacama piirkond.
Atacama piirkond jaguneb kaheks oruks: 
Coquimbo piirkond.
Coquimbo piirkonnas asub kolm alamregiooni: 
Aconcagua piirkond.
Aconcagua veinipiirkonda kuuluvad
Central Valley ehk Keskoru piirkond.
jaguneb neljaks alampiirkonnaks: 
Lõuna-Tšiili veinipiirkond.
Jaguneb kolmeks:
Tšiilis kasvatatavad viinamarjasordid.
Tšiilis kasvatatakse järgmisi viinamarjasorte:
Gonionotophis capensis

Gonionotophis capensis on maoliik.
Levila.
Neid võib kohata Aafrikas- Namiibias, Botswanas, Angolas, Sambias, Zimbabwes, Svaasimaal, Malawis, Tansaanias, Ugandas, Keenias, Somaalias, Etioopias, Eritreal, Sudaanis, Lõuna-Sudaanis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kamerunis ja Gabonis.
Peter Andrekson

Peter Andrekson (ka Peeter Andrekson ja Peter A. Andrekson; sündinud 31. mail 1960 Göteborgis) on eesti rahvusest Rootsi tehnikateadlane.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Göteborgi Eesti Algkooli ja 1984. aastal Göteborgis asuva Chalmersi Tehnikaülikooli magistriõppes tsiviilinsenerina. 1988. aastal kaitses ta samas optoelektroonika alal doktoriväitekirja.
Seejärel sai temast Chalmersi Tehnikaülikooli juhtteadur, 1992. aastal abiprofessor ja 2001. aastal korraline professor. Tema eriala on mikrotehnoloogia: kiudoptika ja fotoonika. Ta töötas aastatel 1989–1992 USA New Jersey osariigis Murray Hillis ettevõttes AT &amp; T Bell Laboratories. Ta on töötanud NASA-s ja teistes USA uurimiskeskustes. 
Ta on olnud külalisteadur Jaapanis Ōsaka ülikoolis ja külalisprofessor USA-s Lehigh' ülikoolis. Temalt on ilmunud üle 300 artikli rahvusvahelistes ajakirjades, peamiselt Photonics Technology Lettersis, kus ta on ajakirja kaastoimetaja.
Peter Andrekson on Chalmersi Tehnikaülikooli sihtasutuse nõukogu liige ja Alfred Otsa stipendiumifondi juhatuse liige.
25. veebruaril 2014 nimetati Peter Andrekson kolmeks aastaks Tallinna Tehnikaülikooli külalisprofessoriks. 
Isiklikku.
Tema Pärnust pärit isa põgenes sõja ajal kodumaalt, ema on rootslanna. 
Tema esimene abikaasa oli Merike Andrekson (neiuna Varma), kellega tal on tütar Sandra ja poeg Martin. 15. juunil 2012 abiellus ta poliitik Marianne Mikkoga.
Rhinotyphlops gracilis

Rhinotyphlops gracilis on pimemadulaste sugukonna maoliik.
Levila.
Neid võib kohata Aafrikas, sh Sambias.
Megatyphlops schlegelii

Megatyphlops schlegelii on maoliik.
Klassifikatsioon.
Maoliigil "Megatyphlops schlegelii" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
Levila.
Neid üsna suuri pimemadulasi (950 mm) võib kohata Aafrikas – Svaasimaal, Sambias, Lõuna-Sudaanis, Namiibias, Zimbabwes, Malawis, Tansaanias, Keenias, Somaalias, Etioopias ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Megatyphlops

Megatyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Megatyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas, sh Sambias.
Aparallactus lunulatus

Aparallactus lunulatus on "Lamprophiidae" sugukonna maoliik.
Klassifikatsioon.
Maoliigil "Aparallactus lunulatus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
Levila.
Neid võib kohata roomamas Aafrikas Botswanas, Burkina Fasos, Kamerunis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Elevandiluurannikul, Eritreas, Etioopias, Ghanas, Mosambiigis, Nigeerias, Somaalias, Svaasimaal, Tansaanias, Togos, Sambias ja Zimbabwes.
Kiran Mazumdar-Shaw

Kiran Mazumdar-Shaw (kannada keeles ಕಿರಣ್ ಮಜುಮ್ದರ್ ಷ; sündinud 23. märtsil 1953) on India ettevõtja ja zooloog. 
Ta on Indias Bangalore'is tegutseva biotehnoloogiafirma Biocon Limited tegevjuht ja nõukogu esimees ning IIM-Bangalore esimees. Ta on ajakirja Forbes maailma 100 mõjukaima naise nimekirjas ning ajalehe Financial Times maailma 50 mõjukaima naisettevõtja nimekirjas.
1973. aastal kaitses Mazumdar-Shaw doktoriväitekirja zooloogias Bangalore'i Ülikoolis. Järeldoktorantuuri läbis ta Ballarati kolledžis õllemeistrina (1975). 1978. aastal rajas ta ettevõtte Biocon, mille arendas tööstuslikust ensüümitootjast biofarmaatsiaettevõtteks, mis on spetsialiseerunud diabeedi, onkoloogia ja autoimmuunhaiguste valdkonnale.
Mazumdar-Shaw on pälvinud auhindu, ta on India Ärikooli ja Hyderabadi Tehnoloogiainstituudi nõukogu liige.
Euroopa Liidu rajajad

Euroopa Liidu rajajad on hulk isikuid, keda on tunnustatud olulise panuse eest Euroopa ühtsuse ning praeguse Euroopa Liidu arengusse. Rajajate hulka kuulub väga mitmesuguseid inimesi vastupanuvõitlejatest advokaatideni, keda kõiki ühendavad sarnased ideaalid: rahulik, ühtne ja jõukas Euroopa.
Euroopa ühtsusele aluse panijad.
Euroopa Liit loetleb oma kodulehel rajajatena järgmisi mehi:
Mõned allikad räägivad vähematest nimedest.
Ettepanekud ja Rooma.
Krahv Richard Coudenhove-Kalergi (1894–1972) avaldas 1923. aastal Pan-Euroopa manifesti, mis asutas sellenimelise liikumise. 1950. aastate alguses kutsus Robert Schuman (1886–1963) oma deklaratsioonis, mis põhines Jean Monnet' (1888–1979) plaanil rajada Euroopa Söe- ja Teraseühendus. Monnet'st sai esimene Euroopa Komisjoni president ning Schuman töötas hiljem Euroopa Parlamendi presidendina ja andis silmapaistva panuse Euroopa integratsioonile.
Rooma lepinguga loodi 1957. aastal Euroopa Majandusühendus. Kuigi kõiki selle lepingu allkirjastajaid ei peeta Euroopa Liidu rajajate hulka kuuluvaks, on seda näiteks Paul-Henri Spaak (1899–1972), kes töötas mainitud lepingu kallal, oli seotud Beneluxi liiduga ja oli ka esimene Euroopa Parlamendi president. Teised Euroopa Liidu rajajad, kes Rooma lepingule alla kirjutasid, olid Konrad Adenauer (1876–1967) Saksamaalt ja Joseph Bech (1887–1975) Luksemburgist.
Teisi kandidaate.
Lisaks sellele on Euroopa ühtsuse rajajate hulka kuuluvaks peetud ka järgmisi isikuid:
Nitrorühm

Nitrorühm on orgaanilise ühendi molekuli osa, selles esinev funktsionaalrühm –NO2. Seejuures orgaanilise molekuli süsiniku aatom on ühendatud lämmastiku aatomi kaudu kahe hapniku aatomiga. 
Nitrorühma sisaldavaid ühendeid nimetatakse nitroühenditeks. Formaalselt esineb nitrorühm ka lämmastikhappeestrites (nitraatides): R-O-NO2.
Nitrorühma molekuli sisseviimise reaktsiooni nimetatakse nitreerimiseks.
Lindprii

Lindprii kui juriidiline mõiste tähendab seaduse kaitse alt väljas olemist. 
Ajalooliselt võis lindpriiks kuulutatut karistamatult taga kiusata või tappa. See oli üks rängemaid karistusi ja varases germaani õiguses asendas see sisuliselt surmanuhtlust. Lindpriiks kuulutamise praktikat tunti juba Rooma õiguses ladinakeelse nimetuse "homo sacer" all ja seda kasutati kogu keskaja jooksul.
Cronbachi α

Cronbachi α (alfa) on statistikas sisereliaabluse koefitsient. Tihti kasutatakse seda psühhomeetrilistes testides osalenute valimi reliaabluse hindamiseks. Esmakordselt nimetas selle alfaks Lee Cronbach 1951. aastal. Seda mõõdikut võib vaadata ka laiendusena "Kuder-Richardson Formula 20" (KR-20) valemile, mis on vastav mõõdik dihhotoomsete tunnuste (inglise keeles "item") jaoks. Cronbachi α-t mõjutavad ka puuduvad andmed. Cronbachi α-t kasutatakse lisaks psühholoogiale ka teistes sotsiaalteadustes, äris, õenduses ja teistes distsipliinides.
Cronbachi α suureneb tavaliselt katse tunnuste vahelise (inglise keeles "test item intercorrelation") korrelatsiooni kasvuga. Kuna sisekorrelatsioon on maksimaalne, kui kõik tunnused mõõdavad sama konstrukti, siis on levinud arusaam, et Cronbachi α näitab kaudselt, kuivõrd mõõdikud mõõdavad latentse konstrukti ühedimensionaalsust.
Cronbachi α kasvab tehislikult tunnuste pinnapealse ümbersõnastamise korral ja testi tunnuste suure arvu korral.
Substantivism

Substantivism on Karl Polanyi poolt raamatus "The Great Transformation" ("Suur muutus") välja pakutud vaatenurk, mille kohaselt on mõistel "majandusteadus" kaks tähendust. 
Tänapäevaste neoklassikalist suunda järgivate majandusteadlaste kasutatav formalistlik tähendus viitab majandusele kui ratsionaalse tegutsemise ja otsustamise loogikale, kui piiratud vahendite alternatiivsete kasutusviiside vahel ratsionaalsete valikute tegemisele, kui 'kokkuhoidlikkusele', 'maksimeerimisele' või 'optimeerimisele'.
Teine, substantiivne tähendus, ei eelda ei ratsionaalset otsustetegemist ega defitsiidi tingimusi. See viitab sellele, kuidas inimesed end ümbritsevates ühiskondlikes ja looduslikes keskkondades omavahel suheldes elatist teenivad. Ühiskonnaliikmete elatise hankimise strateegiat nähakse kui kohanemist looduslike ja materiaalsete tingimustega. See protsess võib, kuid võib ka mitte sisaldada kasulikkuse maksimeerimist. Majanduslike otsuste tegemine ei põhine niivõrd individuaalsetel valikutel kui sotsiaalsetel suhetel, kultuurilistel väärtustel, moraaliküsimustel, poliitikal, religioonil või autoritaarsete juhtide sisendatud hirmul. Majandusteaduse substantiivne analüüs uurib ühiskondlikke institutsioone, millest inimeste elatise teenimine sõltub. Turg on vaid üks paljude institutsioonide seas, mis määravad ära majanduslike tehingute loomuse. Majanduslikke protsesse organiseerivad institutsioonid. Majandusteaduse substantiivset tähendust nähakse varustamises. Majanduse kaudu hoolitseb ühiskond oma materiaalsete vajaduste eest.
Badeni veinipiirkond

Badeni veinipiirkond on üks kolmeteistkümnest Saksamaa veinipiirkonnast (Saksa keeles Anbaugebiet). See toodab kvaliteetveine. Piirkond asub Edela-Saksamaal Baden-Württembergi liidumaa territooriumil. Veinipiirkonna suurus on ligikaudu 15 906 hektarit, see on suuruselt kolmas Saksamaa veinipiirkond. Kuna tegemist on Saksamaa kõige lõunapoolsema ja soojema veinipiirkonnaga, on see piirkond soodne punaste veinide tootmiseks. Kõige rohkem toodetakse seal Spätburgunderit ehk Pinot Noiri. Selles piirkonnas on väga tavalised veine tootvad kooperatiivid. Neid on arvuliselt ligikaudu 100 ja neilt tuleb umbes 85% kogu regiooni veinitoodangust.
Alampiirkonnad.
Badeni veinipiirkond jaguneb üheksaks alampiirkonnaks:
Kasvatatavad viinamarjasordid.
2008. aasta seisuga oli Badeni veinipiirkonnas viinamarjasortide kasvatamise statistika järgmine: