tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kohv

Kohv (araabia قهوة "qahwah") on kohvipuu röstitud seemnetest ehk kohviubadest jahvatatud pulber ja sellest valmistatud aromaatne jook.
Kohvi all mõeldakse üldjuhul kohvipuu seemnetest valmistatud oakohvi. Oakohv sisaldab kofeiini, mis mõjub ergutavalt. Turustatakse toorest, röstitud, jahvatatud ja lahustuvat kohvi. Peale naturaalse kohvi toodetakse segusid, kus kohvile on lisatud näiteks teravilja või sigurit.
Kohvi-lõhnas on üle 800 lõhnamolekuli.
Ajalugu.
Kohvijoomine sai oletatavasti alguse Etioopiast. Sealse Kaffa küla järgi on kohv ka nimetuse saanud.
15. sajandil oli kohv levinud Araabias, 16. sajandil ka Türgis. Euroopasse jõudis kohvijoomise komme 17. sajandil, Eestisse 17. sajandi lõpuks.
Eri rahvastel on kujunenud oma kohvi valmistamise ja serveerimise viisid, millest tuntumad on Türgi kohv ja itaaliapärane espresso.
Kohvisordid.
Levinuim kohvisort on Etioopiast pärit araabika ("Coffea arabica"), mille osakaal kogu maailmas toodetavast kohvist on umbes 75%. Teine tuntud kohvisort on robusta ("Coffea canephora"), mis on araabika kohvist tugevama maitsega. 
Kohvisordid kannavad tavaliselt tootjamaaga seotud nimetust, näiteks Colombia kohv, Costa Rica kohv, Santose kohv.
Kohvi tootmise piirkonnad.
2012. aastal toodeti maailmas 8,8 miljonit tonni kohviube, istandike kogupindala oli kümme miljonit hektarit.
Suuremad kohvitootmispiirkonnad
Kohviasendajad.
Kohvi asendajatena kasutatakse näiteks viljakohvi, puuviljakohvi, võilillejuurtest valmistatud nn võilillekohvi ja muud liiki taimekohvi. Naturaalse oakohviga seob neid jooke eeskätt valmistamisviis.
Kohvi töötlemine.
Kohvipõõsa marja sees on tavaliselt kaks uba. Oad eraldatakse marjast kuiv- või märgmenetlusega. Kuivmenetluse puhul marjad kuivatatakse päikesepaistel ja kooritakse masinatega. Märgmenetluse korral hoitakse marju 24––48 tundi veevannis. Nii saadakse pestud kohv, mis on parema kvaliteediga kui kuivmenetlusega saadud kohv.
Toorkohvinäidised röstitakse väikeste röstimismasinatega, oad jahvatatakse ja valmistatakse kohvijook, mida maitsevad asjatundjad. Maitsmisel tõmmatakse jook lusikalt suhu tugeva hooga. Nii tulevad esile kohvi väiksemadki maitsevääratused.
Toorkohvisegud röstitakse röstimismasinates kuumas õhuvoolus.
Kohvikeeld.
Ajaloos on olnud perioode ja piirkondi, kus kohv on olnud keelatud või selle tarbimist on tugevalt piiratud. Näiteks Rootsis keelati või piirati kohvi tarbimist ajavahemikus 1750–1820 viiel korral. Rootsi kuningas Gustav III korraldas kohvikeelu õigustamiseks ka eksperimendi, mida on nimetatud Rootsi üheks esimeseks kliiniliseks uuringuks. Eksperimendi jaoks kasutati kaht surma mõistetud kaksikut, kellest üks pidi terve ülejäänud elu jooma teed, teine kohvi. Tee jooja suri esimesena, 83-aastaselt, kohvijoojs suri hiljem, aga vanus pole täpselt teada. Nii Gustav III kui ka kaksikute tervist jälgima pidanud arstid surid enne katsealuseid. Mõni aeg hiljem keelati kohv Rootsis uuesti.
Vastupanuliikumine

Vastupanuliikumine on riigi või muu suurema piirkonna elanike organiseeritud (ja sageli ka relvastatud) vastupanu mõne teise riigi poolt selle maa-ala üle kehtestatud (sõjalisele) kontrollile. Laiemas mõttes haarab vastupanuliikumine organiseeritud tegevust legaalse valitsuse või okupatsioonivõimu vastu. Vastupanuliikumine on sageli (ja vahel põhimõtteliselt) vägivallatu.
Vastupanuliikumised II maailmasõja perioodil.
Teise maailmasõja võitjariikide allikais kasutatakse koondterminit vastupanuliikumine (inglise keeles "resistance movement") sageli vaid kitsamas tähenduses, tähistamaks Saksa, Itaalia, Jaapani (harvem ka Nõukogude) okupantide ja nende käsilaste vastaseid liikumisi, mis tegutsesid ajavahemikul 1939–1945. See, kitsamas tähenduses vastupanuliikumine, jätkas sõjaeelset fašismi (natsionaalsotsialismi, falangismi, raudkaartlaste, tuliristlaste, reksistide, noolristlaste, ustašite, aga ka stalinismi) vastast võitlust. Rahvuslikest erijoontest hoolimata oli vastupanuliikumine rahvusvaheline, see väljendus ühises eesmärgis vabaneda okupantidest. Võitlusvormideks olid okupantide ja nende ideoloogia vastane propaganda (sealhulgas illegaalse kirjanduse väljaandmine ja levitamine), streik, sabotaaž, diversioon, okupantide ja nende käsilaste hävitamine, luureandmete kogumine liitlasvägede jaoks ja partisanisõda (osalesid ka koonduslaagreist põgenenud). Vastupanuliikumise kõrgeim faas oli üldrahvalik relvastatud ülestõus. 
Esimesed relvastatud vastupanuüksused tekkisid Saksamaa ja Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Poolas (1939), Saksamaa poolt okupeeritud Jugoslaavias (1941) ning Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Leedus, Lätis ja Eestis (1941). Pärast Saksamaa sissetungi Nõukogude Liidu aladele puhkes laialdane partisaniliikumine okupeeritud Ukraina, Valgevene ja Venemaa aladel. Ulatuslikem oli Saksa okupatsiooni vastane vastupanuliikumine Prantsusmaal (Résistance), Itaalias, Jugoslaavias ja Kreekas. Enamikus riikides tegutsesid vasak- ja parempoolsed jõud koostöös. Paljudes riikides kasvas vastupanuliikumine üldrahvalikuks liikumiseks, loodi juhtivad organisatsioonid ja relvajõud. Eriti tugevad relvajõud olid Prantsusmaa (Forces Françaises de l'Intérieur), Itaalia, Jugoslaavia, Kreeka (EAM, ELAS) ja Poola (Krajowa Rada Narodowa) vastupanuliikumisel. 
Aasias osutati edukat relvastatud vastupanu Jaapani okupatsiooni vastu Vietnamis, Malaisias ja Filipiinidel. Vastupanuliikumine soodustas fašismivastase koalitsiooni võitu II maailmasõjas. 
Pärast Saksa okupatsiooni asendumist Nõukogude omaga aastail 1944–1945 jätkus aastaid väldanud relvastatud vastupanuliikumine Nõukogude okupantide vastu Eestis (metsavennad), Lätis, Leedus ja Ukrainas (näiteks UPA).
Aatommass

Aatommass ehk suhteline aatommass (varem ka aatomkaal) on kas keemilise elemendi või selle isotoobi ühe aatomi mass aatommassiühikutes (amü). 
Alates 1961. a kasutatakse aatommassiühikuna süsinikuühikut, mis on 1/12 süsiniku isotoobi 12C aatomi massist.
Aatomi mass moodustub peamiselt aatomituuma prootonite ja neutronite massist ehk tuuma massiarvust. Seega on elemendi erinevatel isotoopidel, mille tuumas on erinev arv neutroneid, erinev aatommass. Kuna enamik elemente esineb looduslikult isotoopide seguna, on keemilise elemendi aatommass selle elemendi isotoopide aatommasside kaalutud keskmine. Kaaludeks on seejuures vastava isotoobi loodusliku esinemise sagedused.
Näiteks süsinik esineb looduslikult kahe isotoobina: 12C, mille aatommass on 12 amü ja mida esineb looduslikus süsinikus 98,89% ning 13C, mille aatommass on 13,00335 amü ja mida esineb 1,11%. Leides nende isotoopide aatommasside keskmise, saame süsiniku (keskmiseks) aatommassiks 12,01115 amü.
Kuna isotoopide täpne esinemissagedus looduses pole teada, tuuakse elementide aatommassid veaga (nt. 2001. a IUPAC-i andmeil oli molübdeeni aatommass 95,94 ± 0,02). Samuti täpsustatakse elementide aatommasse perioodiliselt.
Ajalooliselt võttis suhtelise aatommassi 19. sajandi alguses kasutusele inglise keemik John Dalton, kasutades võrdluseks vesiniku aatomi massi. Siiski ei võimaldanud tolle aja arusaamad aine ehitusest elementide aatommasse õigesti määrata. Läbimurdeni jõuti alles peale Amedeo Avogadro poolt 1811. a sõnastatud molekulaarse teooria hüpoteesi üldtunnustamist 1860. a. rahvusvahelisel keemikute kongressil Karlsruhes.
Esialgu määrati aatommassid kindlaks kergeima elemendi - vesiniku suhtes. Kuna aga enamiku elementide aatommassid määrati hapnikuühenditest, siis teostati mõõtmisi tegelikult hapniku aatommassi suhtes ning kasutusele võeti hapnikuühik. Praktikas kasutati paralleelselt kaht hapnikuühikut: 
Kuna kahel erineval skaalal leitud elementide aatommassid erinesid teineteisest rohkem, kui arvutusteks sobilik viga, otsustati 1961. aastal kasutusele võtta mõlemaid nõudmisi rahuldav süsinikuühik.
Aatommasside mõõtmiseks kasutatakse massispektromeetrit.
Portugali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Portugali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Valikturniiril oma alagrupi võitnud Portugal edestas viimastele südi konkurentsi pakkunud Iirimaad lõpuks vaid väravatevahega, jättes kolmandale kohale aga sellise tugeva jalgpalliriigi nagu Hollandi. Portugallastest palli valdamise kunsti sai valiksarjas omal nahal tunda ka Eesti koondis, kes jäi vastastele alla üldskooriga 1:8.
Peatreener.
Antonio Oliveira
Iirimaa jalgpallikoondis

Iirimaa jalgpallikoondis on Iirimaa jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Iirimaad rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koondise peamine kodustaadion on Aviva Stadium Dublinis.
Koondise põhivorm on roheline särk, valged püksid ja rohelised põlvikud ning varuvorm valge särk, rohelised püksid ja valged põlvikud.
Praegune meeskond.
EM 2016 meeskond.
Väravavahid: Shay Given, Darren Randolph, Keiren Westwood
Kaitsjad: Seamus Coleman, Cyrus Christie, Ciaran Clark, Richard Keogh, John O’Shea, Shane Duffy, Stephen Ward
Poolkaitsjad: Aiden McGeady, James McClean, Glenn Whelan, James McCarthy, Jeff Hendrick, David Meyler, Stephen Quinn, Wes Hoolahan, Robbie Brady, Jonathan Walters
Ründajad: Robbie Keane, Shane Long, Daryl Murphy
Endised mängijad.
Niall Quinn – Steve Staunton – Tony Cascarino – Damien Duff – Kevin Doyle – Richard Dunne – Stephen Hunt – Leon Best – Keith Andrews
Belgia jalgpallikoondis

Belgia jalgpallikoondis on Belgia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Belgiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Ajalugu.
Belgia jalgpalli areng on võtnud hea hulga aega. Alaliit rajati 1895. aastal ja kohalik liiga on Inglismaa järel vanuselt teine. Belgia oli üheks FIFA loomise liikumapanevaks jõuks ja üks neljast Euroopa koondisest, kes osales 1930. aastal esimesel MM-il Uruguays. Kuid jalgpalli väga madal tase oli edule suureks takistuseks. 
1972. aastast hakkas Belgia rahvuskoondise mängutase paranema. Aastatel 1972–1984 jõudis Belgia neljal aastal järjest EM-il 16 parima meeskonna hulka ja pääses 1980. aastal finaali, kus kaotati Saksamaale. Neil aastatel tõusis esile mitu head mängijat: väravavaht Jean-Marie Pfaff, keskkaitsija Eric Gerets ja 96 korda koondisekohtumistes mänginud Jen Geulemans.
Belglaste tähetund maailmameistrivõistlustel saabus 1986 . aastal Mehhikos, kui jõuti poolfinaali. Seal jäädi küll alla Argentinale, kuid mängu tipptegijaks oli Enzo Scifo. 
2000. aastal tegi Belgia ajalugu ja korraldas koos Hollandiga EM-i, kuid näitas ise kehva mängu. 2002. aasta MM-i finaalturniiril jõudis Belgia kaheksandikfinaali, läks vastamisi tulevase maailmameistri Brasiiliaga ning pidi vastu võtma kaotuse 0:2.
Mängijaid.
Praegune meeskond.
Belgia koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Mõtteline eksperiment

Mõtteline eksperiment ehk mõtteeksperiment on hüpoteeside kontrollimise tehnika, mille käigus kujutatakse ette mõnd olukorda või sündmust ja seda, mida selle kohta võib öelda. Seda tehnikat kasutavad tihti filosoofid selleks, et argumenteerida mõne kontseptsiooni tähenduse ja kasutatavuse poolt või vastu. Näiteks kujutas Locke ette olukorda, mil prints ja kingsepp vahetavad ära vaimu. Sel moel argumenteeris ta seisukoha kasuks, et personaalne identiteet põhineb mälu pidevusel, mitte keha pidevusel.
Mõtteeksperimendid on olnud olulised ka füüsika arengus. Näiteks arvatakse, et Galileo Galilei ei kukutanud ilmselt kunagi kaht erineva massiga kuuli viltusest Pisa tornist alla kummutamaks aristotellikku vaadet, et raskem keha langeb kiiremini kui kergem. Selle asemel kujutas ta vastavat eksperimenti lihtsalt ette.
2000. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

11. Euroopa meistrivõistluste jalgpalli finaalturniir peeti 10. juunist 2. juulini 2000 ja esimest korda jalgpalliajaloos korraldasid EM-i finaalturniiri kaks riiki ühiselt – Holland ja Belgia.
Statistika.
Keskmiselt väravaid.
2,74 väravat keskmiselt ühe mängu kohta.
Maar

Maar on suhteliselt madal, lamedapõhjaline ja lai vulkaaniline kraater, mis enamasti on täitunud veega, moodustades maarijärve.
Maarid on tekkinud vulkaaniliste plahvatuste tagajärjel. Plahvatuste põhjuseks on kuuma magma tungimine põhjaveekihti, mille tagajärjel osa põhjaveest aurustub ja põhjustab suure rõhu tõttu plahvatuse. Plahvatuse käigus väljapaiskunud materjal moodustab mõnikord kraatrivalli, milles tuff on segunenud mittevulkaanilise materjaliga. Kraatrisse aga koguneb vesi, mis moodustab järve. Maaris ei ole laavat.
Kuulsaimad maarijärved on Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Vulkaneifelis. Nende järgi on termin "maar" ka nime saanud ja see omakorda pärineb ladina sõnast "mare", mis tähendab 'meri'.
Maaride läbimõõt on 60–8000 m ja sügavus on 10–200 m. Kõige suuremad maarid asuvad Alaskal Sewardi poolsaarel, kus nende läbimõõt on 4–8 km ja sügavus kuni 300 m. Nad on suuremad sellepärast, et tekkisid suuremate plahvatuste tulemusena. Plahvatused on suuremad siis, kui tuline magma puutub kokku igikeltsaga.
Peale Vulkaneifeli on rohkesti maare ka Švaabi Juuras. Samuti on neid Prantsusmaal Auvergne'is, Etioopias, Islandil, Indias, Jaapanis ja Põhja-Ameerikas, sealhulgas Kesk-Ameerikas.
Kipuka

Kipuka (havai "kipuka" 'avanemine') on ala, mis on täielikult ümbritsetud nooremast laavavoolust.
Kipuka meenutab saart, mida ümbritseb laavameri. Laava ei pea olema väga värske, see tähendab vedel, kuid igal juhul koosneb kipuka vanemast laavast kui seda ümbritsev laavavool. Kipuka on enamasti ümbritsevast alast pisut kõrgem, mistõttu laava on voolanud selle ümbert. Tavaliselt on kipuka kaetud vanema ja rikkalikuma taimestikuga kui seda ümbritsevad alad. Kipuka võib moodustuda aluselise vulkanismi piirkondades, kus laava on voolamiseks piisavalt vedel.
Varangu (Väike-Maarja)

Varangu on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas, varasema haldusjaotuse järgi Järvamaa Koeru kihelkonnas. 29 elanikku (2005). Ajalooallikates mainiti Varangut esimest korda 1426. 
Küla juures asub 105 hektari suurune Varangu looduskaitseala, kus kasvavad paljud ohustatud taimeliigid, näiteks lõhnav käoraamat, harilik käoraamat, vööthuul-sõrmkäpp, suur käopõll, kahkjaspunane sõrmkäpp, soojumikas, soo-neiuvaip, tumepunane neiuvaip ja laialehine neiuvaip. Kaitsealal paiknevad ka kaitsealused Varangu Siniallikad. Üle 30 allikaga allikaala pikkus on umbes 300 m ja laius kuni 100 m. Sellest saab alguse Põltsamaa jõe lisajõgi Preedi jõgi. 
Allikate lähedal leidub allikalupja. Varangu maardla suuruseks on arvatud 280 ha, lubjalasundi paksus on 1,5–3 m.
Arhitektuurimälestisena kuuluvad kaitse alla Varangu mõisa hooned ja park.
Harlem (täpsustus)

Harlem on mitme koha nimi. 
Neist tuntuim on New Yorgi linnaosa Harlem. 
USA-s on aga teisigi samanimelisi kohti:
Kõik need kohad on nime saanud Hollandi linna Haarlem järgi.
Harlem Yu on Taiwan laulja.
Samuel Loyd

Samuel Loyd (ka Sam Loyd 31. jaanuar 1841 Philadelphia – 10. aprill 1911 New York) oli ameerika kuulsamaid mõistatusülesannete koostajaid. Eeskätt sai ta tuntuks oma maleülesannetega ja ka viieteistkümnemänguga.
Hiina jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Hiina jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Hiina osales MM finaalturniiril esimest korda.
Väravavahid.
Tintinnabuli

Tintinnabuli (ladina keeles genitiivivorm (omastav kääne) sõnast "tintinnabulum" 'kelluke') on eesti helilooja Arvo Pärdi 1976. aasta paiku välja kujunenud isikupärane muusikastiil ja kompositsioonitehnika, mis sulandab kaks ühehäälset strukturaalset liini – s.o meloodia- ja kolmkõla-hääle – üheks orgaaniliseks tervikuks. Selle tulemusel on muusikas läbivalt kuuldav või tajutav üks põhikolmkõla. Lisaks kasutab helilooja vaikust ja järelkaja muusikaliste elementidena. Sündiva kõlaterviku eripärane ülemhelirikkus meenutabki kellaheli.
Trooja skinheedid

Trooja skinheedid on ska'l ja punkrokil põhinev antifašistlik subkultuur, mis on nimetuse saanud Trojan Recordsi järgi.
Trooja skinheedid ei ole rassistlikud.
Reaalsus

Reaalsuseks ehk realiteediks ehk tõeluseks nimetatakse omadust päriselt olemas olla ja kõige päriselt olemasoleva kogusummat. See, mis on reaalne, on olemas päriselt, mitte näiliselt, mitte mängult, mitte välja mõelduna, mitte ainult vaimus (mõtetes, kujutlustes, unistustes, luuludes, meelepetetes, unenägudes).
Reaalsus ei pea olema tajutav ega arusaadav, aga ta võib ka selline olla. 
Aristoteles, Platon, Gottlob Frege, Ludwig Wittgenstein ja Bertrand Russell on teinud vahet reaalsusele vastaval mõttel ("thought corresponding to reality"), koherentsel abstraktsioonil ("coherent abstraction") ehk mõtetel asjadest, mis on ettekujutatavad, aga mitte reaalsed ("thoughts of things that are imaginable but not real"), ning sellel, mida pole võimalik isegi ratsionaalselt mõelda ("which cannot even be rationally thought"). Seevastu olemasolu all mõistavad nad ainult füüsilist olemasolu või seda, mis otseselt põhineb füüsilisel olemisel, nagu näiteks ajus sündivad mõtted.
Reaalsust võidakse vastandada ka abstraktsioonile. Samal ajal mängib abstraheerimine rolli nii igapäevaelus kui ka näiteks akadeemilises uurimuses. Näiteks keeruliselt määratletavaid abstraktseid mõisteid ("concept") nagu 'kausaalsus' ("causality"), 'voorus' ("virtue"), 'elu' ("life") ning 'õiglus' ("distributive justice") on harva peetud puhasteks ettekujutusteks ("delusion"). Abstraktsioonide puhul käib vaidlus kahe leeri vahel: ühed leiavad, et abstraktsioonid on vaid sõnad ning teised suhtuvad neisse kui kõrgematesse tõdedesse, mitte kui abstraktsetesse mõistetesse. See vastuolu on ka üks universaalide probleemi ("problem of universals") põhjuseid. 
Üldiselt ollakse ühel meelel, et tõde ("truth") vastab sellele, mis on reaalne, ning väär ("falsity") sellele, mis ei ole reaalne.
Laiemas mõttes tähendab reaalsus kõike ("everything"), mis on olemas ja on olemas olnud ("is and has been"). Veelgi laiemas tähenduses on reaalsus kõik ("everything"), mis on olnud olemas, on olemas või saab olemas olema ("has existed, exists, or will exist"). Selles mõttes on ka meie ettekujutused, eelarvamused ja ekslikult tajutud kogemus reaalsus, sest midagi reaalset toimub meie ajus, kehas, mille tagajärjeks meie (n-ö mittereaalsed) ettekujutused on.
Taliharjapäev

Taliharjapäev (ka kesktalvepäev, jõuluemapäev, tsiapäiv) on eesti rahvakalendri tähtpäev, mida tähistatakse 14. jaanuaril.
Taliharjapäevaga algab kalendripühade rida, mida on peetud samuti talveharjaks (tõnisepäev, paavlipäev, küünlapäev) ning mille kohta öeldi, et see päev murrab talve selgroo. 
Taliharjapäeval peab pool loomatoitu alles olema ning sellest päevast peale liigub aeg kevade suunas. Varases kalendrikirjanduses seostatakse taliharjapäevaga lume sulama hakkamist. Taliharjapäeva tähistamine toovat tervist ja õnne meestele, seakasvatajatele või tervele perele. Kui näha on niigi palju päikest, et mees jõuab ratsahobuse selga hüpata, on eeloleval aastal mehed terved ja tublid. Kui terve päev on pilves, tuleb suvigi jahe ja pilvine. 
Väideti, et karu pöörab sel päeval teise külje ning hakkab teist käppa imema. Taliharjal keedeti seapeaga herne- ja oasuppi. Kui põhja pool oli seapea juba jõululaual tähtsal kohal, siis lõuna ja lääne pool söödi seda taliharja aegu.
Folklorist Andres Kuperjanov on kirjutanud: "Vanas ajaarvamises oli Linnutee kõigepealt aastavahetuse märk. Eesti rahvakalendri taliharjapäev peaks langema ajale, mil talv on saavutanud oma lae ja murdub – algab soojenemine ja läheneb kevad." 
Nimetus "talihari" tähendas toona ka oma suurimal kõrgusel olevat Linnuteed. Astronoom Heino Eelsalu on arvestanud, et talihari langes umbes 3000 aastat tagasi kokku talvise pööripäevaga. Praeguseks on talihari nihkunud kevadpunkti pretsessiooni tõttu jaanuari lõppu või veebruari algusse. Talihari oli vanas kalendrisüsteemis konkreetne märk, mille abil sai sünkroonida kuukalendrit reaalse aastaga.
Reaalne

Reaalne (prantsuse keeles "le réel") on Jacques Lacani psühhoanalüüsis inimese psüühika struktuuri moment.
Eesti keeles kirjutatakse "Reaalne" tihti suure algustähega, et rõhutada määravat artiklit sõna ees, mis esineb prantsuse keeles.
Lacani reaalne pigem vastandub meie tava- ja teaduslikule arusaamale reaalsusest, sest reaalne märgib tal inimpsüühikale saavutamatut totaalsust, tasakaalu, mida pole kunagi võimalik lõplikult saavutada. Reaalne on just nimelt see, mis on kättesaamatu, haaramatu, väljendamatu ja seega tungide allikaks, reaalse puudujääk sümboolses korras on samas kultuurilise loovuse allikaks. Reaalsega seostub täielik nauding, mis on Lacani järgi saavutamatu, kuna eeldab subjekti lahustumist, tungidest vabanemist, st sisuliselt surma.
Lacan kirjeldab reaalset läbi Immanuel Kanti väljendi ""Ein leerer Gegenstand ohne Begriff" tõlgenduse ka saksa keele sõnaga "leer"" ('tühi, tähenduseta'), mis sõnana ümberpööratult teeb välja "reaalse" prantsuse keeles ("réel").
Kogemus reaalsest kuulub psüühika sellesse faasi, mis on omane emaüsas viibivale lapsele, kes pole ümbritsevast maailmast kuidagi eristatud ning kellel pole mingit iseseisvust ega mina. Isiksuse arengu vaates muutub inimolendi pooleaastaseks saamise ajal reaalse asemel aktiivseks kujuteldav kord, mille järel (umbkaudu pooleteiseaastaselt) tõuseb esikohale sümboolne kord, millega alles inimene saab esiti ja kõige vähemal määral ühiskondlikuks, st isikuks.
Seejuures ei kao reaalne läbitud faasina kuskile, vaid jääb inimese psüühikat kujundama kogu eluks.
Austria koolkond

Austria koolkond on majandusmõtte koolkond, mis eristub teistest järgmiste tunnuste poolest:
Ludwig von Misese kriitika baseerub aga omandiõigusel, mis võimaldab indiviididel toimida ja käituda ratsionaalselt. Täpsemalt rääkides väitis ta juba 1920. aastal avaldatud kirjutises ("Economic Calculation in the Socialist Commonwealth"), et sotsialism on teoreetiliselt teostamatu kuna olukorras, kus riik on samaaegselt nii tootmissisendite pakkuja kui ka tarbija, ei väljenda hinnad ressursside piiratust. Kuna aga ratsionaalse majandusliku kalkulatsiooni asemel saab antud tingimustes kasutada vaid poliitilisi eelistusi, siis ei saa von Mises’e arvates rääkida ratsionaalsest majandustegevusest sotsialismi tingimustes.
Friedrich von Hayek on seevastu öelnud, et isegi, kui sotsialism oleks teoreetiliselt võimalik, ei oleks seda võimalik praktiliste probleemide lahendamatuse tõttu rakendada. Selle väite selgitamiseks tõi ta esile teadmiste probleemi, mis lihtsustatult väljendatuna väidab, et kesksed planeerijad ei oma kunagi täiuslikku informatsiooni, mida oleks vaja tsentraalse planeerimise läbiviimiseks. Essees "Teadmiste kasutamine ühiskonnas" väidab von Hayek, et teadmised (informatsioon) on ühiskonnas küll olemas, kuid jaotatud kõigi ühiskonna liikmete vahel nii, et neist igaühel on teiste ees eelis mingi spetsiifilise teadmise osas antud ajas ja ruumis. Ainus võimalus sellest laialipillutatud informatsiooni hulgast kasu saada on von Hayeki arvates detsentraliseeritud majandussüsteemi ehk turumajanduse kasutuselevõtt.
Teises essees "Konkurents kui võti avastusteni" väidab von Hayek lisaks, et me vajame konkurentsi, kuna see on ainus viis, mis võimaldab meil vastuseid saada küsimusele, kes on muutunud majandustingimustes kõige leidlikum, suudab toota madalaimate kuludega ning tarbijat enim oma toodete ja teenustega rahuldada.
Ludwig von Mises’e kriitikat sotsialistliku majandussüsteemi aadressil ja Friedrich von Hayeki ideid teadmiste rollist ühiskonnas on edasi arendanud Israel Kirzner, kes on tuntuks saanud kui Austria koolkonna esindaja, kes on erilist tähelepanu pööranud ebakindlusele ja ettevõtja rollile ühiskonnas. Nimelt väidab Kirzner, et odavaim tootmisviis ja tarbijate vajadused ei ole majanduses ette antud, vaid ettevõtja on sunnitud neid aina uuesti ja uuesti leidma ja leiutama. Seega ei ole ettevõtja Austria koolkonna arvates mitte mittetöise tulu saaja, vaid leiutaja ja riskija, kes kasumi teenimise eesmärgil püüab leida soodsamaid lahendusi või rahuldamata vajadusi. Ta on ühiskonnale vajalik, kuna ta võtab ebakindlas olukorras riski.
Skinheedid

Skinheedid (inglise keeles "skinheads" – 'kiilaspead') on mitme, mõnel juhul üksteisele vastanduva subkultuuri ühisnimetus: 
Nimetus "skinheedid" võib tähendada ka Trooja skinheede ehk algupäraseid skinheede, kes jätkavad n-ö juurtelähedast vaadete ja muusika liini.
Haljala

Haljala on alevik Lääne-Virumaal, Haljala valla keskus. Asub Rakverest loodes ja jääb Tallinna–Narva maanteest vahetult põhja.
Haljalas asub 13. sajandil rajatud Haljala kirik, mida kasutab EELK Haljala Püha Mauritiuse kogudus.
Ajalugu.
Haljalat on maininud esimest korda mungad, kes aastatel 1219–1220 Taani kuningriigi vallutatud Põhja-Eesti aladel ringi liikusid ja rahvast ristisid. Munkade poolt üles kirjutatud sajad külanimed, sealhulgas 35 Haljala kihelkonna küla ja teiste seas Haljala ("Halelae") ise kanti üle Taani hindamisraamatu esialgsesse (mitte säilinud) käsikirja millalgi enne Taani kuningas Valdemar II valitsusaja (1202–1241) lõppu.
Haljala kohanime esmamainimise ligikaudse aja (1241. aasta) tähistamiseks on alevikku püstitatud mälestuskivi. 
13. sajandil rajatud puukiriku asemele ehitati Haljalasse 14. sajandi lõpus kivikirik. Kirik sai kannatada nii Vene-Liivi sõjas 1558. aastal kui ka Põhjasõjas 1703. aastal. Hiljem mitmel korral restaureeritud kirikuhoone juures on tänapäeval ka kirikaed ja kabel.
Haljalas hakati kooliharidust andma juba 1687. aastal. Tänapäeva Haljala Kooli otsene eelkäija on 1847. aastal tööd alustanud Idavere vallakool.
1786. aastal rajati kirikust u 1 km põhja poole kalmistu.
7. septembril 1930 avati kalmistul Haljala Vabadussõja mälestussammas, mis õhiti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 1945. aasta sügisel. Uus mälestussammas avati 24. veebruaril 1989.
Alevikus asus Nõukogude ajal loodud Haljala kolhoosi keskus ning pärast 1976. aastat mitme kolhoosi ühinemisel moodustatud Viru kolhoosi keskus.
Aastatel 1975–2021 tegutses Haljalas ettevõtte Viru Õlu tehas.
1977. aastal liideti Haljala alevikuga Maheda küla.
Alevikus tegutseb alates 1985. aastast Haljala rahvamaja.
Loodus.
Alevikus asub Maheda järv ehk Haljala paisjärv, mille pindala on 1,7 ha. Paisjärve juures asus kunagi Maheda vesiveski.
Asula järgi on nime saanud ordoviitsiumi Haljala lade.
Inimesed.
Haljalas on sündinud arhitekt Herbert Johanson, laulja Kadri Voorand, pianist Ahti Bachblum, astronoom Georg Sabler ja naiskodukaitsja Ebba Saral. Sealt on pärit ka motosportlased Priit ja Kristjan Rätsep ning korvpallur Rain Veideman. Haljalas on elanud Tanel ja Gerli Padar.
Videomängude loend

"Siin on loetletud videomänge. Loend ei ole täielik." 
"Vaata ka: Eestikeelsete videomängude loend ja Eestis arendatud mängude loend"
Arvutimäng

Arvutimäng on mäng, mida mängitakse arvuti poolt simuleeritud mänguuniversumis, kus mängija ülesanne on täita mingeid eesmärke.
Sierra Nevada

Sierra Nevada (hispaania keeles 'lumine mäeahelik') on mitme koha nimi.
1. järgu haldusüksus

1. järgu haldusüksused on suurimad, vahetult riigile alluvad haldusüksused riigis.
Järgnevas nimekirjas on toodud maailma riikide ja sõltlasalade 1. järgu haldusüksused. Lisaks on kaldkirjas sõna "regioon" järel toodud mõnedes riikides eelmainitud haldusüksuste rühmitamiseks kasutatavate üksuste nimed. Võõrkeelsed sõnad on antud ainsuses.
Registertonn

Registertonn on laevanduses kasutusel olnud mahutavuse ühik, mis on võrdne 2,831685 kuupmeetriga. Brutoregistermahutavuse (lühendid BRT, GRT) puhul kasutati ühikunimetust brutoregistertonn (brt) ja netoregistermahutavuse (NRT) puhul ühikunimetust netoregistertonn (nrt).
 1 registertonn = 100 kuupjalga = 2,831685 m3
Laevade mõõtmise rahvusvahelise konventsiooni (1969) kohaselt asendavad varasemaid ühikuga suurusi ühikuta kogu- ja puhasmahutavus, mida tähistavad vastavalt lühendid GT ja NT. Selle konventsiooniga määratud mahumõõtmise reeglid jõustusid uute laevade jaoks 18. juulil 1982, vanemad laevad said ajapikendust 18. juulini 1994.
Pepakura

Pepakura (inglise keeles "papercraft" või "paper-folding craft") on paberi modelleerimise meetod kolmemõõtmeliste asjade loomiseks sarnaselt origamiga. 
Võrreldes origamiga võib pepakura objekt koosneda mitmest paberi osast, mis lõigatakse välja, kleebitakse kokku ja moodustavad nii terviku.
Eestis on see tehnikat tutvustatud lasteajakirjas Täheke ja õpetatud, kuidas teha paberist erinevaid sõidukeid ja loomi. 1990. aastate alguses anti välja Heiki Kongi ja Kalvi Aluve albumid "Paberist Viru värav" ja "Paberist Rannavärav", kus sai paberist välja lõigata ja kokku kleepida Tallinna vanalinna hooneid ning linnamüüri.
Musta Veenuse Ordu

Musta Veenuse Ordu (lühend: MVO) on Anton Szandor LaVey mõtteid järgivate eesti satanistide liit. 
MVO asutati 30. aprillil 2001 kui Eesti Satanistlik Kogudus "Musta Veenuse Ordu".
MVO asutamisele eelnes mitme aasta pikkune töö, mille võiks jaotada kümnesse etappi:
Kuigi modernses satanismis on mitu suunda – ratsionaalne, okultistlik, lutsiferiaanlik (ajalooliselt on neid veelgi rohkem), leidis asutav kogu, et ei tohiks keskenduda ühele kindlale suunale, vaid tuleks luua organisatsioon, mis koondaks kõiki satanismi suundi, jättes seejuures välja kriminaalsusesse kalduvad elemendid nagu happeline satanism. Praegu kuulub MVO ridadesse nii ratsionaliste, okultiste kui ka lutsiferiaane.
Raskused registreerimisel.
MVO on püüdnud registreerida end juriidilise isikuna, kuid nelja aasta jooksul ei ole see õnnestunud. Algul toodi välja kõikvõimalikke pisivigu esitatud dokumentides, kuid kui need parandati, hakkasid ametnikud kasutama venitamistaktikat, vastates päris viimasel hetkel. Jätkuvat registreerimisest keeldumist põhjendatakse erinevate demagoogiliste ja otsitud väidetega. Peamiseks probleemiks mitteregistreerimisel näevad MVO esindajad seda, et hoolimata väidetavast (EV põhiseaduse kohaselt) usuvabadusest ja riigikiriku puudumisest Eesti Vabariigis lähtuvad ametnikud MVO'ga seotud võtmemõistete ("Saatan", "satanism") hindamisel kristlikust seisukohast ja terminoloogiast, jättes tähelepanuta asjaolu, et MVO on korduvalt rõhutanud oma mitteseotust "kristliku Saatanaga".
Heaolu

Heaolu on näitaja, mille abil väljendatakse kokkuvõtlikult inimeste vaimset, füüsilist ja sotsiaalset tervist või seda, kas tal on hea olla.
Heaolu võib saavutada vajaduste rahuldamise ja mittevajalike vajaduste kaotamise abil.
Heaolu lihtsustatud skeemideks on näiteks Maslow' või Lumarda vajaduste hierarhiad. Maslow' järgi on inimesele vaja kõigepealt toitu/soojust ja muude füüsiliste vajaduste täitmist, seejärel hakkab ta otsima turvalisust, seejärel sotsiaalset positsiooni ja siis lugupidamist. Kui need on saavutatud, hakkab inimene tegelema eneseteostusega. Tegemist on statistiliste üldistustega, mis ei pruugi täies mahus kehtida üksikjuhtudel, ent tavaliselt siiski kehtib üldjoontes. Vajaduste püramiidi rakendatakse kaasaegses motivatsiooniteoorias. Maslow' vajaduste püramiidist võib järeldada näiteks, et ühiskondades ja firmades, kus ei suudeta tagada vastastikust lugupidamist (mõistlikkuse piires), ei teki naljalt ka sisulist arengut ning elu piirdub toidu (raha), turvalisuse ja positsioonide pärast jagelemisega.
Heaolu filosoofilised käsitused.
Filosoofias mõistetakse heaolu selle järgi, mis on seesmine hüve. Heaolu on püütud määratleda põhiliselt naudingu või soovide täitumise kaudu. 
Positiivse hedonismi järgi on seesmiseks hüveks nauding ning inimese heaolu seda suurem, mida rohkem naudingut ja vähem kannatust tal on. John Stuart Mill püüdis selle kriteeriumi abil üle saada erinevat laadi hüvede ühismõõdutusest. Ent tundub, et heaolu ei taandu naudingule, sest enamik inimesi ei pea heaks näiteks olukorda, kus meil on küll nauding tagatud, kuid me jääme väikelapse tasemele, ja olukorda, kus naine põlgab mind, kuid teeskleb, et armastab mind, nii et ma ei saa sellest kunagi teada. Isegi naudingumasinast, mis tagaks meile eluks ajaks rohkem naudingut ja vähem kannatust kui mis tahes loomulik elu, me keelduksime. 
Seda raskust väldib preferentsialism, mille järgi seesmine hüve on soovide täitumine ning heaolu on seda suurem, mida rohkem ja mida tugevamaid oma soove on täidetud ning mida vähem ja mida nõrgemaid oma soove on täitmata. Sellisel kujul on sel vaatel raskusi. Tundub, et võidakse soovida asju, mis heaolule kaasa ei aita. John Rawls tõi näiteks soovi loendada rohuliblesid. Seda arvestades formuleeris ta kriitilise preferentsialismi, mis räägib soovide asemel mõistuspärastest eesmärkidest. Ent ka mõistuspäraste eesmärkide täidetus ei pruugi iseenda heaolule kaasa aidata. Derek Parfit toob näiteks soovi, et keegi võõras saaks terveks. Seda arvestades on sõnastatud egotsentriline preferentsialism, mis võtab arvesse ainult neid soove, mis käivad soovija enese kohta Saavutuspreferentsialismi järgi saab heaolu määratleda selle kaudu, kuivõrd iseenda eesmärke saavutatakse või ei saavutata. 
Pluralism tunnistab nii naudingu kui ka soovide täitumise tähtsust heaolule, kuid ei taanda heaolu sellele. Peale naudingu ja soovide täitumise on seesmised hüved ka näiteks tarkus, sõprus, armastus, au ja enesemääramine.
Origami

Origami (jaapani 折り紙) on paberi voltimise kunst.
Sõna "origami" pärineb jaapani keelest, kus "ori" tähendab voltimist, murdmist ja "kami" paberit. Origamis kasutatakse väheseid voltimise viise, kuid neid kombineerides on võimalik valmistada mitmesuguseid kujundeid. Voltimist alustatakse tavaliselt ruudukujulisest paberist, mille pooled võivad olla eri värvi või mustriga.
Ajalugu.
Euroopas, Hiinas ja Jaapanis tekkisid erinevad paberivoltimise traditsioonid, mida ajaloolased on põhjalikult dokumenteerinud. Tundub, et need olid enamasti eraldi traditsioonid, kuni 20. sajandini.
Hiinas hõlmavad traditsioonilised matused sageli volditud paberi põletamist, nende hulgas kõige sagedamini kullakamakate ("yuanbao") kujutisi. Täismõõtmetes puidu- või savikoopiate asemel paberkujutiste põletamise tava pärineb Songi dünastia ajast (905–1125 pKr), ehkki pole selge, kui palju voltimist see hõlmas.
Jaapanis on kõige varasem üheselt mõistetav viide pabermudelile Ihara Saikaku 1680. aasta lühiluuletuses, kus mainitakse šinto pulmade ajal kasutatavat traditsioonilist liblikadisaini. Voltimine täitis Edo perioodil Jaapani kultuuri mõningaid tseremoniaalseid funktsioone, näiteks "noshit" lisati kinkidega sarnaselt õnnitluskaartide kasutusele tänapäeval. See kujunes meelelahutuse vormiks, sest kaks esimest Jaapanis avaldatud käsiraamatut on selgelt meelelahutuslikud.
Euroopas oli hästi arenenud salvrätiku voltimise žanr, mis õitses 17. ja 18. sajandil. Pärast seda perioodi vähenes žanri kasutus. Ajaloolane Joan Sallas omistab selle portselani kasutuselevõtule, mis asendas keerulised volditud salvrätikud õhtusöögilaua staatuse sümbolina aadlike seas. Siiski mõned töövõtted ja alused, mis on seotud selle traditsiooniga, olid jätkuvalt osa Euroopa kultuurist. Voltimine oli oluline osa Friedrich Fröbeli "lasteaia" meetodist ja tema õppekavaga seotud avaldatud disainid on stilistiliselt sarnased salvrätiku voltimise repertuaariga. Veel üks näide varajase origami kohta Euroopas on "parajita", stiliseeritud lind, mis pärineb vähemalt 19. sajandist.
Kui Jaapan avas oma piirid 1860. aastatel seoses moderniseerumisstrateegiaga, siis nad importisid Fröbeli lasteaedade süsteemi ja Saksa põhimõtted paberivoltimisest. See hõlmas lõigete tegemise ja kahevärvilise ruudu algkuju kasutamise keeldu. Need põhimõtted ja osa Euroopa voltimise repertuaarist integreeriti Jaapani traditsiooni. Enne seda kasutasid traditsioonilised Jaapani allikad mitmesuguseid algkujusid ja kui neil oli värve või märgised, siis lisati need pärast mudeli voltimist.
1900. aastate alguses hakkasid Akira Yoshizawa, Kosho Uchiyama ja teised originaalsete origamiteoste loomist kirja panema. Eelkõige vastutas Akira Yoshizawa mitmete uuenduste eest, nagu märgvoltimine ja Yoshizawa-Randletti skeemisüsteem, ning tema töö inspireeris kunstivormi renessanssi. 1980. aastatel hakkasid mitmed voltijad süstemaatiliselt uurima volditud kujude matemaatilisi omadusi, mis tõi kaasa origamimudelite keerukuse kiire kasvu. Tänapäeval kasutatakse origamit eri valdkondades, kaasa arvatud inseneriteaduses. Näiteks kasutati James Webbi teleskoobi valmimisel origami tehnikaid.
Harald Raudsepp

Harald Raudsepp (15. november 1903 Puiatu – 3. aprill 1995 New York) oli Eesti ajakirjanik.
Soome-ugri keeled

Soome-ugri keeled on Uurali keelkonna suurim haru, mille soome allharusse kuuluvaid (soome, eesti jt) keeli kõnelevad rahvad elavad Euroopa põhjaosas ning ugri haru keeli kõneldakse nii Doonau jõgikonnas (ungari) kui ka Lääne-Siberis (handi ja mansi keeled).
Keeleteadlaste hulgas levinud, kuid otseselt tõestamata teooria kohaselt on kõik soome-ugri keeled tekkinud ühestainsast aastatuhandete eest räägitud soome-ugri algkeelest selle hilisema mitmekordse jagunemise tulemusena.
Erinevalt enamikust Euroopa keeltest ei kuulu soome-ugri keeled indoeuroopa keelte hulka.
Peale soome-ugri keelte kuuluvad uurali keelte hulka ka samojeedi keeled.
Mõned keeleteadlased kasutavad termineid "soome-ugri keeled" ja "uurali keeled" sünonüümidena.
Hinnangud soome-ugri keelte omavahelistele sugulusseostele on püsinud enam-vähem muutusteta alates 1879. aastast. Soome-ugri keeled jagunevad saami, läänemeresoome, Volga, Permi ja ugri rühmaks. Uuemates liigitustes on Volga rühm kadunud, selle asemel esinevad sellesse kuulunud mordva keeled ja mari keeled otse soome-ugri rühma alarühmadena.
Saami, mansi ja handi põhimurdeid peetakse eri keelteks. Samuti räägitakse viimastel aastakümnetel ühe karjala keele asemel mitmest karjala keelest ning eesti keele lõunaeesti murdeid peetakse kohati eraldiseisvaks lõunaeesti keeleks.
Neid ühendab keelesugulus ja väljasuremisoht.
Klassifikatsioon.
Soome-ugri keelte hulka kuuluvad:
Sarnased sõnad.
Allpool on valik soome-ugri perekonna põhisõnavara seotud sõnu, mis võivad anda aimu kaasnevatest häälikumuutustest. Seotud tähendusega soome-ugri sõnadel on ühine päritolu.
Rahu (täpsustus)

Rahu tähendab mitut asja.
The New York Times

The New York Times (eesti keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju New York Times) on rahvusvaheliselt tuntud ajaleht, mis asutati 1851. aastal. Seda antakse välja New Yorgis ja levitatakse kogu USA-s ning paljudes teistes riikides üle maailma. 
Ajalehe omanik on The New York Times Company, millele kuulub teisigi suuri ajalehti, näiteks International Herald Tribune ja The Boston Globe. Ettevõtte juhatuse esimees on Arthur Gregg Sulzberger, kelle perekonnale on ajaleht kuulunud juba 1896. aastast.
Ajaleht asutati 18. septembril 1851 nimega The New York Daily Times.
2020. aasta seisuga oli ajalehel 5,496 miljonit tellijat, kellest digisisu tellis 4,665 miljonit ning mängude ja kokanduse osa 1,398 miljonit. Paberlehte tellis 0,831 miljonit ja see arv väheneb järjest nagu teistelgi paberlehtedel.
2012. aasta juunis hakati välja andma hiinakeelset veebiversiooni. 2016. aasta veebruarist 2019. aasta septembrini anti välja ka hispaaniakeelset paberversiooni.
New York Timesi tellijatele on saadaval digiarhiiv The TimesMachine, milles on saadaval ajalehe kõigi numbrite PDF-versioon aastatest 1851–2002.
Erinevalt enamikust USA ajalehtedest on New York Timesil omaenda range sisemine stiilijuhend, mille kohaselt inimeste perekonnanimesid kasutatakse ainult koos tiitliga, näiteks "härra" või "proua". Erand tehakse üksnes spordivõistluste ja popkultuuri kajastamisel.
Vastavalt stiilijuhendile ajalehes roppe sõnu ei kasutata. Nii näiteks kirjutas ajaleht punkbändi Fucked Up kontserdiarvustuse ilma kordagi bändi nime mainimata. Erandlikult kasutas ajaleht 2016. aasta USA presidendivalimiste kajastamisel sõnu ""fuck" ja "pussy"", et illustreerida Donald Trumpi keelekasutust.
Alaska ahelik

Alaska ahelik (inglise "Alaska Range") on mäeahelik, mis piirab Alaska lahte loodest, põhjast ja kirdest. 
Mäestik on umbes 1000 km pikk ja kuni 6194 meetrit kõrge. See on Põhja-Ameerika kõrgeim mäestik.
Maateaduste mõisteid (B)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad B-tähega."
Maateaduste mõisteid (C)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad C-tähega."
Maateaduste mõisteid (D)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad D-tähega."
Maateaduste mõisteid (E)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad E-tähega."
Maateaduste mõisteid (F)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad F-tähega."
Maateaduste mõisteid (G)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad G-tähega."
Maateaduste mõisteid (H)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad H-tähega."
Maateaduste mõisteid (I)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad I-tähega."
Maateaduste mõisteid (J)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad J-tähega."
Maateaduste mõisteid (K)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad K-tähega."
Maateaduste mõisteid (L)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad L-tähega."
Maateaduste mõisteid (M)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad M-tähega."
[[Kategooria:Maateaduste mõisteid|M]]
Maateaduste mõisteid (N)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkiri algab N-tähega."
Maateaduste mõisteid (O)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad O-tähega."
Maateaduste mõisteid (P)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad P-tähega."
Maateaduste mõisteid (R)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad R-tähega."
Maateaduste mõisteid (S)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad S-tähega."
Maateaduste mõisteid (Š)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Š-tähega."
Maateaduste mõisteid (T)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad T-tähega."
Maateaduste mõisteid (U)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad U-tähega."
Maateaduste mõisteid (V)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad V-tähega."
Maateaduste mõisteid (W)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad W-tähega."
Maateaduste mõisteid (Õ)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Õ-tähega."
Maateaduste mõisteid (Ä)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Ä-tähega."
Maateaduste mõisteid (Ö)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Ö-tähega."
Maateaduste mõisteid (Ü)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Ü-tähega."
Välismaa ajalehtede loend

"Siin on loetletud välismaa ajalehti. Eesti ajalehed on loetletud Eesti ajalehtede loendis.
Plagioklass

Plagioklass (vanakreeka sõnadest "plagios" 'viltune, põik-' ja "klasis" 'murdumine') ehk naatrium-kaltsiumpäevakivi on päevakivide hulka kuuluv kivimit moodustav mineraal.
Plagioklassi keemiline valem ei ole kindel, vaid moodustab pideva rea naatriumirikkast kaltsiumirikkani, sest nende elementide aatomid võivad üksteist igas vahekorras asendada. Valemi võib välja kirjutada nii: (Na,Ca)[Al(Si,Al)Si2O8]. Valemist tuleb aru saada nii, et see, mis on sulgudes võib, aga ei pruugi sisalduda konkreetse plagioklassi koostises. Naatriumirikast plagioklassi tuntakse albiidi ja kaltsiumirikast plagioklassi anortiidina. Plagioklassi kristallid kuuluvad trikliinsesse süngooniasse.
Plagioklass on üks olulisemaid kivimit moodustavaid mineraale.
Kokkuleppeliselt nimetatakse plagioklassi erimeid, vastavalt nende naatriumi kaltsiumiga asendumise määrale, järgnevalt:
Plagioklassi on polarisatsioonimikroskoobis enamasti lihtne ära tunda, sest talle on omane polüsünteetiline kaksistumine, mistõttu näeb ta ristniikoleis välja triibuline nagu sebra. Makroskoopiliselt tunneb plagioklassi ära piklike valkjate või hallide kristallide järgi. Värvus võib olla ka rohekas-, sinakas- või punakasvalge. Plagioklassi esineb massiliselt andesiidi, dioriidi, diabaasi, gabro jne koostises. Orienteerumata plagioklassi kristallid moodustavad ofiidilise struktuuri, mis on eriti iseloomulik diabaasile.
Plagioklassi erikaal jääb, sõltuvalt koostisest, vahemikku 2,61...2,76. Keskmine erikaal on 2,68. Plagioklassil on hea lõhenevus. Kõvadus jääb vahemikku 6...6,5. Plagioklassil on klaasiläige. Maksimaalne murdumisnäitaja on 1,56. Plagioklass kuulub silikaatide hulka.
Peitkristalne struktuur

Peitkristalne struktuur ehk afaniitne struktuur (inglise keeles "aphanitic texture") on kivimi struktuur, mille korral ei ole kivimit moodustavad mineraaliterad palja silmaga eristatavad.
Suuremaid peitkristallilise osa sees olevaid kristalle nimetatakse fenokristallideks, peitkristallilist osa ennast aga põhimassiks. Sellise struktuuriga kivimit nimetatakse porfüüriliseks.
Peitkristalliline struktuur on omane vulkaanilistele kivimitele, sest maapinnal kiirelt jahtudes pole kristallidel olnud aega kasvada. Tüüpiline näide on basalt. Samuti on peitkristallilisus omane mitmetele settekivimeile, näiteks argilliidile või lubjakivile.
Mõned litoloogid teevad peitkristallilisel ja afaniitsel struktuuril vahet, väites, et afaniitse struktuuriga kivimile on peale peitkristallilisuse omane ka karpjas murre. Seega oleks afaniitsus laiema tähendusega mõiste kui peitkristallilisus. Kristalsete kivimite petroloogias on tegemist siiski sünonüümidega.
Peitkristalsele struktuurile vastandub faneriitne struktuur, mille korral on kivimit moodustavad mineraaliterad palja silmaga eristatavad.
Uurak

Uurak ehk balka on U-kujulise ristlõikega vooluveetekkeline negatiivne pinnavorm, mille veerud on kaetud taimkattega.
Uurakust väiksem vooluveeuuristus on jäärak ehk uhtorg, millest veelgi väiksemat pinnavormi nimetatakse vihmauurdeks.
Jäärak ja uurak erinevad selle poolest, et uuraku servades on pinnas kinnistunud, kaetud rohu ja vahel põõsastega ega erodeeru edasi, seevastu jäärakus on pinnas paljastunud ja ta on vastuvõtlik erosioonile.
Kui uurakud on lõikunud põhjaveehorisondini, siis kujuneb nende põhja püsiv vooluveekogu. Varasema arengu käigus on kogu orupõhi kaetud veega ja jõesängi ristlõige meenutab kaussi või moldi. Seetõttu nimetatakse sellist jõeorutüüpi moldoruks. Et voolav vesi uuristab orgu, hakkab uurak laienema, mis viib lõpuks iseseisva jõesängi ja lammoru tekkeni. Seega saame lineaarsete vooluveetekkeliste pinnavormide geneetilise rea: vihmauure – jäärak – uurak – moldorg – lammorg.
Uurakud on iseloomulikud metsastepile ja stepile.
Bütauniit

Bütauniit on plagioklasside hulka kuuluv silikaatne mineraal.
Bütauniit on värvuselt sinakas kuni tumehall.
Keemiline valem: (Ca,Na)(Si,Al)4O8
Bütauniiti leidub tard- ja moondekivimeis. Esineb kivimeis idiomorfsete või hüpidiomorfsete piklike kristallidena. Lõhenevus on sõltuvalt suunast kas selge või täiuslik. Kõvadus on 7 ehk ligikaudu võrdne kvartsiga. Bütauniidile on iseloomulik klaasiläige. Pleokroismi ei esine.
Bütauniit on päevakivi, nagu ka ülejäänud plagioklasside hulka kuuluvad mineraalid albiit, oligoklass, andesiin, labrador ja anortiit.
Nimetus tuleb Kanada pealinna Ottawa varasemast nimest Bytown.