tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Francesco Albani

Francesco Albani (1578 Bologna – 1660 Bologna) oli itaalia maalikunstnik.
Albani isa oli siidikaupmees, kes tahtis, et tema poeg saaks samuti kaupmeheks, kuid 12-aastaselt sai Albanist õpipoiss flaami maneristliku kunstniku Denis Calvaerti juures. Seal tutvus ta Guido Reniga, kes oli temast 3 aastat vanem. 1595 said temast ja Renist niinimetatud Caracci Akadeemia õpilane. Akadeemiat juhatas Caraccide perekond: Annibale, Agostino ja Ludovico Caracci. Nende ateljees õppisid paljud Bolognast pärit kunstnikud, lisaks Albanile ja Renile Domenichino, Lucio Massari, Giovanni Battista Viola, Giovanni Lanfranco, Giovanni Francesco Grimaldi, Pietro Faccini ja Remigio Cantagallina.
Rooma paavst oli 1592–1605 Clemens VIII, kes oli sündinud Ippolito Aldobrandini nime all. Tema ajal saavutas Rooma linn halduses stabiilsuse ja paavst patroneeris kunste. Paavst oli pärit Urbinos asuvast Firenze perekonnast, mis oli abielude kaudu seotud Emilia-Romagna ja Farnesedega, sest Parma hertsog Ranuccio I abiellus 7. mail 1600 paavsti tütre Olimpia Aldobrandini vanima tütre Margherita Aldobrandiniga. Nii Parma kui ka Bologna kuulusid Emilia-Romagnasse ning seetõttu pole üllatav, et kui Ranuccio vend kardinal Odoardo Farnese pidi kunsti tellima, siis eelistas ta tellida Bolognas elanud Caraccidelt.
1600 kolis Albani Rooma. Caracci stuudio valmistas seal Farnese palee freskosid ja Albani sai freskode loomisel tööd. Albani sai Caraccide kõige tuntumaks õpilaseks. Annibale Caracci kavandite põhjal ning Lanfranco ja Sisto Badalocchio abiga valmistas ta 1602–07 freskod Meie Püha Südame Emanda kirikus ("Nostra Signora del Sacro Cuore") ja 1606–07 Mattei palees ("Palazzo Mattei di Giove"). 1609 valmistas ta suure laemaali tollases Giustiniani palees, tänapäeva Odescalchi palees teemal "Phaetoni langus ja jumalate nõukogu" ning selle tellis Vincenzo Giustiniani, kes oli ka Caravaggio patroon. Hiljem valmistas ta selles palees veel kaks freskot teemal "Joosepi elu". 1612–14 valmistas ta freskod Santa Maria della Pace kirikus, mis ehitati ümber Pietro da Cortona juhtimisel. 1616 maalis ta kardinali Fabrizio Verospi tellimusel Via del Corsol asuvas Veraspi palees laefreskod teemal "Apollo ja aastaajad".
Pikapeale kujunes Albanil välja võistluslik suhe Guido Reniga, keda paavst samuti tugevalt toetas. Reni oli lõppkokkuvõttes edukam ja Kvirinaali palee kabeli ehitamisel töötas Albani tema alluvuses.
Albani kõige tuntumad teosed põhinevad müütidel. San Sebastiano fuori le Mura kirikus asuvad tema freskod "Püha Sebastian" ja "Maarja taevassevõtmine". Samuti kuuluvad tema teoste hulka "Magav Venus", "Diana suplemas", "Nõjatuv Danae", "Galatea meres" ja "Europa pullil". Talle omistatakse ka oforti "Dido surm".
Albani kõige kuulsamad õpilased on Carlo Cignani, Andrea Sacchi, Francesco Mola ja Giovanni Francesco Grimaldi.
Hoolimata sellest, et ta sai Roomas suuri tellimusi, pöördus ta 1625 pärast oma naise surma tagasi sünnilinna, kus abiellus teist korda. Bolognas keskendus ta peamiselt maastikumaalile.
Kodanikualgatus

Kodanikualgatus (inglise keeles "civic initiative") on üksikisiku või kodanikuühenduse tegevus poliitiliste otsuste mõjutamiseks (nt avaliku võimu kaasamiseks mõne probleemi lahendamisse). Laiemalt võttes on kodanikualgatus igasugune avaliku võimu institutsioonide väline algatus mõne eluvaldkonna edendamiseks. Väljend "kodanikualgatuse korras" viitab tihti tegevuse vabatahtlikkusele.
Tavalised kodanikualgatuse vahendid on kontakti võtmine poliitikute ja ametnikega, avalikud pöördumised, demonstratsioonid, streigid, survegruppide ja liikumiste moodustamine. Mõnes riigis, näiteks Lätis, on kehtestatud seadusandlik mehhanism, mis kohustab parlamenti menetlema eelnõu, mida oma allkirjaga toetab piisav arv kodanikke; samalaadne mehhanism on esitatud Euroopa Liidu põhiseadusliku leppe eelnõus.
Lisaks on võimalik esitada rahvaalgatuse korras kollektiivseid pöördumisi riigivõimule. Eestis saab pöördumisi teha elektrooniliselt veebilehelt Rahvaalgatus.ee, mis võimaldab probleemi tõstatada või ettepaneku teha, selle üle arutlejaid juurde kutsuda, arutelu tulemusel ühisloomes pöördumine koostada ja valmispöördumisele digiallkirju koguda, saata pöördumine elektrooniliselt Riigikogule ning jälgida, mis pöördumisest saab, kuna Rahvaalgatus.ee kajastab ka komisjonide otsuseid. Veebikeskkonnas saab ettepanekuid esitada ja arutelusid pidada eesti, vene ja inglise keeles, kuid Riigikogule peab pöördumise esitama riigikeeles. Toetusallkirja saab anda vähemalt 16aastane Eesti alaline elanik.
Akadeemiline Ajalooselts

Akadeemiline Ajalooselts on 7. jaanuaril 1999 Tartus taasasutatud teaduslik selts. Seltsi eelkäijaks on 1920. aastal Tartu Ülikooli ajalooõppejõudude loodud Akadeemiline Ajalooselts (allikates ka Akadeemiline Ajaloo-Selts) (lühendatult AAS). 
Seltsi eesmärkideks on edendada ajaloo uurimist, hoida ajalooteaduse akadeemilisi väärtusi, tihendada ajaloolaste teaduskontakte ja arendada teaduslikku diskussiooni, samuti edendada ajaloolaste rahvusvahelist koostööd ning aidata kaasa ajaloo õpetamisele ja populariseerimisele.
Aastatel 1922–1940 andis Akadeemiline Ajalooselts välja Ajaloolist Ajakirja. Praegu on ta selle kaasväljaandja.
Akadeemilise Ajalooseltsi esimees oli alates 18. veebruarist 2010 Janet Laidla, juhatusse kuulusid veel Enn Küng, Mati Laur, Ago Pajur ja Anti Selart. Alates 2014. aastast on Akadeemilise Ajalooseltsi esimees Kaarel Vanamölder.
Laeva valla lipp

Laeva valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Laeva valla lipp.
Lipp kinnitati 4. detsembril 1998.
Lipu kirjeldus.
Laeva valla lipp on vapilipp. Kollase kanga keskel on kahe punase õie ja marjaga roheline jõhvikataim. Lipu alaservas on horisontaalselt kaks kitsast laidu, sinine ja kollane, ning nende all roheline laiem laid – kõik lainelõikelised.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Kynosarges

Kynosarges on paik Ateena eeslinnas Ilissose jõe lõunakaldal linnamüüri ligidal Diomeia deemis, kus väidetavalt kogunesid esimese küüniku Antisthenese kuulajad. Kynosargese gümnaasium oli antiikajal Ateena üks kolmest gümnaasiumist (Akademeia ja Lykeioni kõrval) ning oli pühendatud Heraklesele, kes oli isa poolest surematu ja ema poolest surelik, ning selles käisid ateenlased, kes olid kahtlase sugupuuga nagu Herakleski, st polnud ühe vanema poolest ateenlased (olid "nothoi") ning seega mitte täieõiguslikud kodanikud.
Avalik huvi

Avalik huvi (ka avalikkuse huvi, üldine huvi) on ühiskonna kui terviku huvi, mis põhjendab otsustustes eelistusi, millega tagatakse üldised hüved või välditakse nendele tekkida võivat kahju. Avaliku huvi seisukohast on olulised ühishüvised ehk sellised hüved, mida ei kasutata eratarbimiseks, vaid mis on kõigile kättesaadavad, nagu loodus, turvalisus, kultuur jne. Mittetulundusühendused ei tohi jaotada oma tegevusest saadavat majanduslikku kasumit muudel kui avalikes huvides olevatel eesmärkidel.
Oluline on siinjuures teha vahet avaliku huvi ja kitsama rühma (nt ühe maja elanikud või ühe ettevõtte töötajad) huvide vahel; see pole alati kerge ja vahe pole lõplik. Tegevus kitsamalt piiritletud grupi heaks võib samuti olla avalikes huvides, nt kui see rühm on muu ühiskonnaga võrreldes ebasoodsas olukorras ja seega suurendab selle toetamine ühiskondlikku õiglust.
Eesti seadustest viitavad avalikule huvile mh avaliku teenistuse seadus ja tulumaksuseadus, aga mõiste ise ei ole ühegi seadusega üheselt defineeritud ning kuulub määratlemata õigusmõistete hulka. Kuigi paljud mittetulundusühingud ja sihtasutused tegutsevad praktikas avalikes huvides, on nendest seni ainult väike vähemus lülitatud Vabariigi Valitsuse kinnitatud avalikes huvides tegutsevate ühenduste nimekirja. Seal nimetatud ühendustele tehtud annetusi saab annetaja oma maksustatavast tulust maha arvata. Vastavalt tulumaksuseaduse parandusele (jõustunud 1. jaanuaril 2007) ei käsitle seadus avalikes huvides tegutsevatena kutseorganisatsioone, ettevõtluse toetamise organisatsioone, ametiühinguid ega poliitilisi ühendusi.
Laimjala valla lipp

Laimjala valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Laimjala valla lipp.
Lipp kinnitati 20. mail 1996.
Lipu kirjeldus.
Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud lainelõikega vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks. Lehvipoolne väli on valge, vardapoolne aga sinine ning selle ülaservas on kollane kaheksaharuline täht.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.
Põhjendus.
Kangajaotus tähistab valla paiknemist ajaloolisel piiskopi- ja ordumaade piiril. Lainelõige viitab Saaremaa oludes märkimisväärsetele jõgedele. Sinine sümboliseerib merd, valge vaimsust. Need on ka Saaremaa vapi värvid. Kollane täht osutab kompassiristina meresõitudele ja Laimjala vallast igasse ilmakaarde siirdunud inimestele. See kujund sümboliseerib ka kuldset kannusetähte, mis on rüütli, laiemas mõttes kõigi teenekate ja väljapaistvate isikute tunnus.
Lipu kasutamise kord.
Lippu kasutati järgmiste korrapunktide järgi:
Heategevus

Heategevus on annetamine või vabatahtlik tegevus teiste inimeste heaolu parandamiseks. Heategevus võib olla suunatud ka looduse ja loomade heaks.
Heategevuse erinevus filantroopiast on see, et heategevus ei pruugi olla planeeritud ega süsteemne tegevus ühiskonna muutmiseks, vaid võib olla ka ühekordne toiming.
Benetton Formula

Benetton ("Benetton Formula Ltd.") on Vormel 1 meeskond, mis asutati 1986. aastal Tolemani meeskonna asemele. 
Meeskonnana tehti debüüt Vormel 1 radadel Brasiilia Grand Prix'l. Viimaseks hooajaks jäi Benettonile 2001. aasta. 2002. aasta hooajast muudeti meeskond Renault F1 meeskonnaks.
Benettoni meeskonnas võisteldes on etapivõite saanud Gerhard Berger, Alessandro Nannini, Nelson Piquet, Michael Schumacher, Johnny Herbert ja Jean Alesi.
Edukaim hooaeg oli 1995., kui võideti nii pilootide kui ka konstruktorite karikas.
Leisi valla lipp

Leisi valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Leisi valla lipp.
Lipp kinnitati 10. juunil 1996.
Lipu kirjeldus.
Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Sinisel kangal valge allasuunatud harkrist ja saatena ülal kaks Georgi risti ning all ankur – kõik valged.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.
Põhjendus.
Sinine värvus sümboliseerib merd, valge aga paest pinnast. Harkrist tähistab Leisit kui teede sõlmpunkti. Ristid märgivad valla kahte kirikut ja kahte konfessiooni. Ankur osutab Triigi sadamale.
Lipu kasutamise kord.
Valla lipp heisati:
Koos teiste lippudega heisates paigutati Leisi valla lipp lippude poolt vaadatuna:
Valla lipu valmistamine toimus üksnes vallavalitsuse loal. Valla lippu võib kasutada ka laualipuna. Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. 
Lipu etaloni säilitatakse Saaremaa Muuseumis. Lipu kasutamine kujul, mis erineb etalonist, kuulub igal üksikjuhtumil läbivaatamisele ja kinnitamisele vallavalitsuse poolt.
Laheda valla lipp

Laheda valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Laheda valla lipp.
Lipp kinnitati riigisekretäri poolt 21. märtsil 1995 ja Laheda vallavolikogu poolt 27. märtsil 1995.
Lipu kirjeldus.
Valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Sinise kanga ülaservas on kollane horisontaalne laid, millel on kõrvuti neli sinist linaõit. Sinisel väljal on lipu alaservast tõusev valge vähk. 
Lipu normaalsuurus on 105×105 cm.
Põhjendus.
Lipu värvid ja kujundid tähistavad puhast loodust, linakasvatust ja sinisavi. Kollane laid viitab Põlvamaa vapile. Linaõite arv märgib valla maadel paiknenud nelja mõisat.
Filantroopia

Filantroopia ("inimesearmastus", inimsõprus, heategevus) kõige laiemas mõttes on teadlik annetamine või vabatahtlik tegevus ühiskonna üldiseks hüvanguks.
Filantroopia ajalugu.
Filantroopia kui ühiskondliku nähtuse juured on peidus Euroopas, antiiksete Kreeka ja Rooma tavades aga ka piibliaegades. Tegelikult võimegi leida Piiblist kõige esimesi näiteid filantroopiast ja filantroopiliseks otstarbeks annetuste kogumisest. Tänapäeval on aga filantroopia ühiskondliku mõtteviisina väga tunnuslik nähtus just Põhja-Ameerikale, eelkõige Ameerika Ühendriikidele ja nn Vana-Maailm on pisut maha jäänud.
Filantroopia algusaeg keskendus isiklikule heategevusele. Muutuse mõtteviisi tõi Benjamin Franklin, kes uskus kogukonda ja üldisesse heaollu. Franklin arvas, et ühiskond võib ise ennast ümber kujundada nii, et ei jää enam abivajajaid ja kaob ka vajadus heategevuseks. Ta kasutas inimeste ühenduste (assotsiatsioonide) mõistet, kus inimesed töötavad ühise heaolu nimel.
18. sajandi lõpus hakatigi Ameerikas looma massiliselt ühendusi, esialgu spontaanselt sarnaste huvide ja eesmärkidega inimeste poolt. Üha enam hakati aga tegutsema ka avaliku poliitika raames ja ühendused muutusid juriidilisteks isikuteks. Heategevus, mis tähendas puudust kannatavate kaaskodanike otsest ja kaastundliku teenimist, andis teed filantroopiale, mis pakkus kaudset ja mitteisikustatud tegevus, olles suunatud terve kogukonna sotsiaalsetele probleemidele.
19. sajandi lõpu poole kerkis esile kaks silmapaistvat filantroopi, kes avaldasid maailma filantroopilisele mõtteviisile ja tegevusele mõju pika aja jooksul. Tööstur Andrew Carnegie uskus filantroopia ennetavasse jõusse. Ta arvas et elus edasijõudnud peaksid head tegema kogu ühiskonna muutmiseks, mitte ainult parandama üksikuid ühiskondlikke probleeme. Tema ideedel põhineb tänaseks väga levinud filantroopilise organisatsiooni vorm – fond ehk sihtasutus. John D. Rockefeller andis fondide liikumisele edasise tõuke. Tema teeneks on filantroopilise tegevuse süstemaatiliseks muutmine – enne annetuse tegemist uuriti põhjalikult organisatsiooni või ürituse eesmärke ja vajadusi.
Alates 20. sajandi teisest poolest on filantroopia alane tegevus eelkõige ettevõtete poolt muutunud veelgi süsteemsemaks ja kaalutlevamaks. Kasutusele on tulnud terminid korporatiivne sotsiaalne vastutus, sponsorlus ja sotsiaalseosega turundus. Üha enam arvestavad ettevõtted head tehes oma äriliste huvidega, katsudes siduda toetuspoliitikat ettevõtte missiooni, visiooni ning toodete ja teenustega. Kasvanud on ka ootused ja nõudmised toetatavatele ühendustele, eeldatakse üha enam professionaalsust organisatsiooni- ja projektjuhtimisel, teadmisi turundusest.
Lasva valla lipp

Lasva valla lipp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lasva valla lipp.
Lipp kinnitati 31. oktoobril 1996.
Lipu kirjeldus.
Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jaotatud laineliselt kaheks võrdseks väljaks, vardapoolsest alanurgast lehvipoolsesse ülanurka. Vardapoolne väli on kollane ning sellel on sinine rukkilille õis. Lehvipoolne alumine väli on aga sinine ning sellel on kolme lehe ja kahe tõruga kollane tammeoks.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 9:6.
Betbakdala

Betpakdala (ka "Näljastepp", "Põhja-Näljastepp"; kasahhi "Бетбақдала") on kõrb Aasias. Piirneb põhjas Sarõarkaga, idas Balkaši järvega, lõunas Tšüj jõega (Mojõnkumi kõrbega) ja läänes Sarõsuga. Valdavalt savikõrb, idaosas künklik kivikõrb.
Suursaatkond

Suursaatkond (mitteametlikult ka saatkond) on riigi kõrgeimat tüüpi alaline diplomaatiline esindus teises riigis. Vatikan nimetab suursaatkonna ülesandeid täitvaid asutusi apostellikeks nuntsiatuurideks.
Lähetajariigi esindus asukohariigis ehk suursaatkond avatakse töökorralduse lihtsustamise huvides üldjuhul asukohariigi pealinnas.
Suursaatkonna juht on erakorraline ja täievoliline suursaadik.
Suursaatkonnale alluvad konsulaadid.
Ülesanded.
Oma kohustusi täites peab suursaatkond arvestama asukohariigi eripäraga. Mõnes riigis on esikohal kaubandushuvid, teises riigis koostöö kultuurivaldkonnas, poliitiline tegevus või lähetajariigi kodanike huvide kaitse.
Suursaadik teeb võimalikult vähe administratiivset tööd. Olulisem on osaleda üritustel ja tõmmata tähelepanu oma riigile, ettevõtetele ja organisatsioonidele.
Iga suursaatkonna kohus on tutvustada oma riiki, tekitada huvi eri valdkondade (näiteks majandus, kultuur, haridus, teadus, eluolu) vastu ning muuta oma riik atraktiivseks investeerimis- ja turismimaaks.
Suursaatkonna üks vastutusrikkamaid ülesandeid on tegutsemine kriisiolukorras (sõda, loodusõnnetus, epideemia jms).
Töötajad.
Suursaatkonna avamise eesmärgist ja tööülesannete iseloomust tulenevalt on töötajate arv ja hierarhia riigiti erinev.
Suursaatkonna eesotsas asuva suursaadiku abiline on enamjaolt erasekretär, kes tagab suursaatkonna efektiivsuse ja toimimise.
Enamik suursaatkonda lähetatuist on rahvusvaheliselt tunnustatud au- ja ametiastmetega diplomaadid. Neile järgnevad haldus- või tehniline personal ning mitmesugused atašeed ehk eri valdkondade spetsialistid, kes osalevad vastavalt vajadusele suursaatkonna igapäevatöös.
Käina valla lipp

Käina valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Käina valla lipp.
Lipp kinnitati 10. mail 1995.
Lipu kirjeldus.
Valla lipp, koosneb kahest osast, 6 ühiku pikkune vardapoolne osa on roheline, sellel on lipu alumisest servast tõusev kollane viljapea, mille kohal kõrvuti kaks valget õllekappa. Lipu täisnurksest osast lähtuvad kolm valget kiilu. Vardaehiseks on kuldne viljapea.
Valla kandelipu suurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus.
Liputunnused iseloomustavad Käina valda kui Hiiumaa peamist viljakasvatusala ja seostuvad selle kandi elanike etnograafilise nimetusega.
Lipu kasutamise kord.
Lippu kasutatakse Käina valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lippu kasutatakse kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
Entsüklopeedia ehk teaduste, kunstide ja käsitööde seletav sõnaraamat

"Entsüklopeedia ehk teaduste, kunstide ja käsitööde seletav sõnaraamat" (prantsuse Encyclopédie, ou dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers) oli prantsuse esimene entsüklopeedia, mis ilmus kokku 28 köites aastail 1751–1772. 
"Entsüklopeedia" väljaandjaiks ja kaastöölisteks, keda hakati kutsuma entsüklopedistideks, olid Denis Diderot, Jean le Rond d'Alembert (juhid ja toimetajad), Jean-Baptiste de La Chapelle, Etienne Bonnot de Condillac, Louis-Jean-Marie Daubenton, Marc-Antoine Eidous, Jean Henri Samuel Formey, Paul Henri Thiry d'Holbach, Jean-Jacques Rousseau, Anne Robert Jacques Turgot, Voltaire, jt. 
"Entsüklopeedia" alusepanija ja väljaandja filosoof Denis Diderot toimetamisel ilmus 1751. aastal esimene köide. Uue väljaande vastu astusid katoliku kirik ja ametivõimud, selle esimesed kaks köidet määrati hävitamisele. "Entsüklopeedia" keelati ning selle trükkimise ja müümise eest ähvardas vanglakaristus. Diderot jätkas tööd illegaalselt ja viis selle koos kaastöötajate abiga 1772. aastal lõpule. 28 põhiköitele lisandus veel aastani 1780 viis lisaköidet. 
"Entsüklopeedia" uudsus seisnes eelkõige selles, et see käsitles alfabeetilises süsteemis teaduse ja ühiskonna probleeme oma aja eesrindlike ideede seisukohalt, andes samas hävitavaid hinnanguid feodaal-absolutistliku korra poliitilistele, usulistele ja õiguslikele institutsioonidele ning ideedele. Ühtlasi on oluline, et entsüklopeedia koondas väga erinevate poliitiliste ja filosoofiliste vaadetega haritlasi, keda aga ühendas hariduse, mõistuse, usulise sallivuse ja teaduse kaitsmine. Entsüklopeedial oli ka oluline roll valgustusideede levitamisel ning Prantsuse revolutsiooni ideoloogilisel ettevalmistamisel.
Neusiedli järv

Neusiedli järv (saksa keeles "Neusiedler See", ungari keeles "Fertő") on järv Kesk-Euroopas Austria ja Ungari piiril. 
Järve pindala on 315 km², millest 240 km² kuulub Austriale ja 75 km² Ungarile. Suurim sügavus on 1,8 meetrit ja keskmine sügavus 1 meeter.
See on Austria suurim järv. Sõltuvalt ilmastikust on veetase väga kõikuv. Järv on ka korduvalt täiesti ära kuivanud, viimati 20. sajandi alguses.
Järv on ümbritsetud peaaegu kogu ulatuses tiheda roostikuga.
Järve ääres paikneb Austria kõige madalam punkt kõrgusega 114 meetrit Aadria merepinnast.
Neusiedli järve hõlmavad osaliselt Neusiedli järve-Seewinkeli rahvuspark ja Fertő-Hansági rahvuspark, mis kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Järve voolab Wulka jõgi.
Bautzen

Bautzen (ülemsorbi keeles "Budyšin") on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal, Bautzeni kreisi keskus. Asub Spree jõe ääres. Bautzen on sorbi kultuuri keskus.
Ajalugu.
Bautzenit (poolakeelne nimi "Budziszyn") on esmamainitud 1002. aastal. 1018. aastal sõlmiti seal Poola Boleslaw I Vapra ja Püha Rooma riigi keisri Heinrich II vahel Bautzeni rahuleping, mis määras ära Poola ja Püha Rooma riigi piiri.
1213. aastal sai Bautzen linnaõigused.
Teise maailmasõja järel, kui paljud Saksa idapoolsed alad anti Poolale, siis Bautzen ja Görlitz jäid Saksa DV-le.
Diplomaatia mõisteid

"Siin on loetletud diplomaatia mõisteid.
A.
"Agrément" - Alaline esindaja – Alaline esindus - Asjur - Atašee - Aukonsul
D.
Demarš - Depešš - Diplomaat - Diplomaatiline ametiaste - Diplomaatiline auaste - Diplomaatiline esindus - Diplomaatiline korpus - Diplomaatiline teenistusaste - Diplomaatiline õigus - Diplomaatilised suhted - Diplomaatiliste suhete katkestamine
E.
Eksekvaatur - Erakorraline ja täievoliline suursaadik - Erakorraline saadik ja täievoliline minister
I.
"Ius legationis"
K.
Kaitseatašee - Konsul - Konsulaaragent – Konsulaarasutus - Konsulaat
L.
Legatsioon
N.
Noot - Nuntsius
P.
Parafeerimine - Parlamentäär - Peakonsul
S.
Saadik - Saatkond - Suursaadik - Suursaatkond
T.
Täievoliline esindaja
U.
Ultimaatum
V.
Välisdelegatsioon – Välisesindus - Välisministeerium
Metoik

Metoik (vanakreeka keeles "metoikos" 'ümberasuja') oli antiikajal Kreekas, eeskätt Ateenas elav vaba isik, kes polnud sündinud polise kodanike järglasena, vaid oli mujalt sissesõitnu. Metoikidel polnud kodanikuõigusi. Nad olid põhiliselt kaupmehed ja käsitöölised ja mõnedki neist said väga rikkaks. Elamis-, kauplemis- ja käsitööõiguste eest maksid nad erilist kaitseraha (metoikioni).
Tuntumad metoikidest on näiteks Lysias, Aristoteles jt.
Nothos

Nothos (eesti keeles 'vallaslaps', 'segavereline', 'ebaehtne'; mitmus nothoi) oli antiikajal Ateenas elav isik, kelle isa oli kodanik, ema aga ori või konkubiin. "Nothos" ei omanud kodanikuõigusi, kuid polnud ka lihtsalt metoik, vaid "nothoi" moodustasid polises omaette ühiskonnagrupi.
Uri kanton

Uri ['uuri] on kanton Šveitsis.
Uri kanton jaguneb 20 vallaks.
2012. aastal oli 94,1% elanike emakeel saksa keel ja 81,6% elanikest olid katoliiklased.
Hugo Sutt

Hugo Johannes Sutt (22. september 1912 Tallinn – 14. aprill 1940 Tallinn) oli eesti ooperi- ja operetilaulja. 
Ta esines baritoni, hiljem tenorina, aastatel 1934–1935 Vanemuises, seejärel Estonias, nii ooperites kui ka operettides.
Isiklikku.
Tema vend oli sõjaväelane Richard Sutt.
Hugo Sutt oli aastatel 1938–1940 abielus baleriin Klaudia Maldutisega.
Ta suri Tallinna Keskhaiglas angiini põhjustatud veremürgistuse tõttu ja maeti 16. aprillil Tallinna Metsakalmistule.
Alkoholaadid

Alkoholaadid (ka alkoksiidid) on aineklass orgaanilises keemias. 
Alkoholaadid tekivad alkoholi hüdroksüülrühma vesiniku aatomi aktiivse metalliga asendamisel, näiteks: 2R-OH + 2Na = 2R-ONa + H2.
Nende alkohollahused on tugevad alused (nagu leeliste vesilahused). Alkoholaatioonid on tugevad nukleofiilid (st loovutavad kergesti elektronpaari uue keemilise sideme tekkeks).
Siirdeelementide alkoholaate kasutatakse laialdaselt katalüsaatoritena.
Alkoholaatide kombineerimisel ioonsete vedelikega sool-geel-meetodil on loodud tekstiilide omadusi parandavaid pinnakatted.
Tübingen

Tübingen on linn Saksamaal Baden-Württembergis, Tübingeni kreisi keskus. Asub Neckari ääres, Stuttgardist 40 km lõunas.
Ajalugu.
Tübingeni on esmamainitud 1078. aastal. Linnaõigused sai aastal 1231. 1477. aastal asutati seal Tübingeni ülikool. 
Tübingen on tuntud ülikoolilinn. Seal on õppinud paljud kuulsad inimesed, näiteks Johannes Kepler, Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Hermann Hesse, Alois Alzheimer, Horst Köhler, ja Joseph Ratzinger (Benedictus XVI).
Jüri Kuuskemaa

Jüri Kuuskemaa (1951–1978 Jüri Keevallik; sündinud 25. oktoobril 1942 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane.
Ta on lõpetanud Keila keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo erialal 1965. aastal. 
Jüri Kuuskemaa töötas alates 1964. aastast Kadrioru kunstimuuseumis, algul teadurina, hiljem kuraatorina. 
Ta on töötanud ka Tallinna linnapea nõunikuna, mil tema peamised töövaldkonnad olid muinsuskaitse, vanalinn, arhitektuur ja kultuuriküsimused.
Ta on rahvusvaheliselt hinnatud giid ja turismireiside juht. 
Kuuskemaa on tuntud muinsuskaitselise tegevuse ja harivate raadiosaadete poolest (Kuku Raadios tegi ta kuni 2023. aasta juulini saadet "Memoria"). Eriti suurt tähelepanu on ta pööranud Kadriorule, sealsele barokkstiilis lossile ja pargile. 
Kuuskemaa on väljendanud arvamust, et kui tuleb valida väärtusliku maja ja puu vahel, eelistab tema igal juhul maja: "Küllap on meie linnas ja maal keskkonda risustavaid inetuid parasiithooneid, mis tuleks maha lammutada, et lasta loodusharuldusest puudel kasvada. Kuid UNESCO maailmapärandisse kuuluvate ürgvanade hoonete puhul ei tohiks olla kahtlust, et puu ja maja, puu ja kiriku, puu ja torni vastuolu tekkides peab taanduma puu. Mis tahes liigist."
Ühiskondlik tegevus.
Kuuskemaa oli 1987. aastal Eesti Muinsuskaitse Seltsi (EMS) asutaja ning juhatuse liige.
Poliitiline tegevus.
1990. aastal oli ta Eesti Kongressi delegaat.
Jüri Kuuskemaa on kandideerinud Keskerakonna nimekirjas 1996., 2013. ja 2017. aasta kohalikel valimistel ning 2015. ja 2019. aasta Riigikogu valimistel, kuid valituks ei ole osutunud.
Teoseid.
Kuuskemaa on avaldanud muinsuskaitse- ja ajalooteemalisi raamatuid ning teinud raadiosaateid, sageli ilmub tema arvamuslugusid ajalehtedes.
Isiklikku.
Jüri Kuuskemaa on näitlejate August ja Betty Kuuskemaa pojapoeg. Tema isa Madis Kuuskemaa oli enne sõda Eesti sõjakooli aspirant. 1940 võeti sõjakooli kursandid ja õppejõud Punaarmee Eesti Territoriaallaskurkorpusse. Kui sõda algas, siis lahingutesse neid ei saadetud. Neilt võeti relvad, arreteeriti ja hoiti kaks nädalat tühjas kirikus Peipsi järve kaldal, kust nad põgenesid ja tulid Tallinna tagasi. 1942 sakslaste totaalse mobilisatsiooni ajal mobiliseeriti ka nooremleitnant Madis Kuuskemaa, kes hukkus Idapataljoni koosseisus teisel pool Narvat. 
Keevalliku nime sai ta 1951. aastal, kui vanavanemate soovil adopteeris ta kasuisa Udo Keevallik. Vanavanemad lootsid, et selle nime all on Nõukogude korra ajal kergem, kuna isa Madis Kuuskemaa oli langenud jaanuaris 1944 Teises maailmasõjas Saksa poolel võideldes.
Alates 1978. aastast on ta abielus Aet Kuuskemaaga. Neil on neli last, sh ettevõtja Juhan Kuuskemaa.
Metternich

Metternich võib tähendada mitut isikut või kohta:
Jaak Põldma

Jaak Põldma (sündinud 16. mail 1988) on eesti tennisist.
Jaak Põldma kõrgeim ATP edetabelikoht on 688. (27. juuli 2009), paarismängus on kõrgeim edetabelikoht 1076. (7. juuni 2010). 
Ta on lõpetanud 2007. aastal Audentese Spordigümnaasiumi ja 2011. aastal Lõuna-California Ülikooli politoloogia ja kommunikatsiooni erialal. Pärast ülikooli lõpetamist on ta elanud ja töötanud USAs ja Ühendkuningriigis.
Saavutused.
2006. aasta jaanuaris jõudis ta Austraalia lahtiste meistrivõistluste noorteturniiril veerandfinaali.
Jaak Põldma võitis 2006. aasta septembri alguses Kanadas toimunud Juunioride ITFi esimese kategooria tenniseturniiri "Canadian Open Junior Championship 2006", alistades finaalis kohaliku sportlase Peter Polansky 6:4, 7:5. Kogu turniiri viie kohtumise jooksul kaotas Põldma vaid kaks setti.
Jaak Põldma parimaks saavutuseks täiskasvanute turniiridel on 2008. aasta juulis toimunud 10 000 USD auhinnafondiga ITF turniiri Saaremaa Open võitmine.
ITF turniirivõidud üksikmängus.
Seisuga 25. oktoober 2010 on Jaak Põldma võitnud täiskasvanute arvestuses ühe ITF turniiri.
Isiklikku.
Jaak Põldma vanaisa on Evald Kree, ema tunnustatud tennisetreener Aita Põldma. Õed Kaire ja Kriss on mänginud samuti tennist.
Chemnitz

Chemnitz on linn Saksamaa idaosas Saksimaal. Asub Chemnitzi jõe ääres Maagimäestiku põhjanõlval.
Ajalugu.
Chemnitz on tekkinud slaavlaste asula ja sinna rajatud benediktiinide kloostri juurde. Linnaõigused sai aastal 1170. Linn sai Teises maailmasõjas tugevasti kannatada, kuid mitmed ajaloolised hooned taastati. 1953–1990 oli linna nimi "Karl-Marx-Stadt".
Rahvastik.
Elanike arv on 243 733 (2007). Elanike keskmine vanus oli 2010. aastal 47 aastat. 18,3% tööealistest elanikest olid veebruaris 2006 töötud.
Linnaosad.
Chemnitzi linnas on 39 linnaosa. Linnaosad Einsiedel, Euba, Grüna, Klaffenbach, Kleinolbersdorf-Altenhain, Mittelbach, Röhrsdorf ja Wittgensdorf on Saksimaa vallakorralduse järgi ühtlasi asulad. Nendel asulatel on omaette volikogud, milles on olenevalt elanike arvust asulas 10–16 liiget, samuti linnaosavanem kui volikogu esimees. Volikogud tegelevad peamiselt asulat puudutavate asjade arutamisega. Lõpliku otsuse teeb siiski Chemnitzi linna volikogu.
Linnaosad nende ametlike numbritega:
¹ ühtlasi asula
Ingolstadt

Ingolstadt on linn Saksamaal Baieri liidumaal. Asub Doonau kaldal, Münchenist ligikaudu 70 km põhjas.
Ajalugu.
Ingolstadti on esmamainitud juba 806. aastal. Umbes 1250. aastal sai Ingolstadt linnaõigused.
Ingolstadtis asuvad autotootja Audi peakorter ja elektroonikakaubamajade keti MediaMarkt peakorter.
Linnas asus 1472. aastal asutatud Ingolstadti ülikool, mis on Müncheni Ülikooli eellane.
Ingolstadt on tähtis liiklussõlm.
Štšolkovo

Štšolkovo on linn Venemaal Moskva oblastis, Štšolkovo linnaringkonna keskus. Asub Kljazma jõe ääres, Moskvast 35 km kirdes.
Linn moodustati küladest 1925. aastal.
Tekstiili- ja keemiatööstuse keskus.
2006–2019 oli Štšolkovo munitsipaalrajooni keskus.
Üldgeograafiline kaart

Üldgeograafiline kaart on kaart, millel kujutatakse olulisemaid looduslikke ja inimtekkelisi objekte. 
Enamasti on kaardil kujutatud tajutavaid objekte, näiteks veekogud, pinnavormid, teed ja asulad.
Lõuna-Aafrika grand prix

Lõuna-Aafrika Grand Prix on Vormel 1 etapp, mida on peetud Kyalami rajal Gautengis 20 korda 1967. ja 1993. aasta vahel.
Lõuna-Aafrika Vabariigi Grand Prix' võitjad.
Nõukogude armee

Nõukogude armee (vene keeles Советская армия "Sovetskaja armija") oli NSV Liidu relvajõudude põhiformeeringu nimetus 25. veebruarist 1946 kuni NSV Liidu lõpuni 1991. aastal.
Nõukogude Liidu kõigi relvastatud formeeringute üldnimetus oli NSV Liidu relvajõud, mille juhtorganiks oli NSV Liidu Kaitseministeerium. NSV Liidu relvajõudude koosseisu kuulusid kõik väeliigid (välja arvatud NSV Liidu merevägi, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee piirivalveväed ja NSV Liidu Siseasjade Ministeeriumi siseväed): Nõukogude armee, NSV Liidu maaväed, NSV Liidu õhuväed, eraldi väeliigina 1959. aastal moodustatud NSV Liidu strateegilised raketiväed ja NSV Liidu õhukaitseväed, koos vastavate tagala, õppe- ja teaduslike uurimisasutustega. Relvajõudude organisatsioon oli nii funktsionaalne kui ka geograafiline. 
Juhid, juhtorganid ja organisatsioon.
Nõukogude armee koosseisu kuulusid väeliigid:
Nõukogude armee aastapäev.
Nõukogude armee aastapäeval 23. veebruaril 1918 toimus esimene massiline vabatahtlike vastuvõtt Punaarmeesse Petrogradis ja Moskvas. Samuti loetakse seda päeva Punaarmee esimese lahingu päevaks Keiserliku Saksamaa vägedega, kus toimus esimene relvakonflikt seni takistamatult Pihkva suunalt Petrogradi suunal pealetungi arendanud Saksa vägedega. 
Nõukogude ajal tõlgendati seda kui võitu Saksa vägede üle Narva all, kuid lahing Narva all toimus 28. novembril 1918 ja 23. veebruaril toimusid tegelikult kohaliku tähtsusega lahingud Punaarmee Põhjarinde 7. armee väeosade ja evakueeruva Saksa armee vahel Pihkva piirkonnas.
Hermann von Buxhövden

Hermann von Buxhövden, Tartu piiskopina Hermann I (1163 – pärast 1248) oli saksa päritolu Liivimaa kirikutegelane ning Lihula ja Tartu piiskopkonna piiskop, Hermann oli nii Tartu piiskopkonna ilmalik maaisand, Saksa-Rooma riigi riigivürst kui ka vaimulik valitseja. 
Päritolu.
Hermann sündis tõenäoliselt Alam-Saksimaal Bremenist põhjas asuvas Bekeshövedes, kus asus perekonna pealoss. Ta oli pärit ühiskondlikult silmapaistvast perekonnast, 12. sajandi lõpus oli kümme Buxhoevedenite perekonna liiget Hamburgi ja Bremeni peapiiskopkonnas kõrgetel ametikohtadel. Hermanni ema Aleydis oli Hamburgi ja Bremeni peapiiskopi Hartwig II poolõde. Hartwig II oli koos paljude teiste kloostrivendadega teinud kaasa Friedrich I Barbarossa aegse ristisõja pühale maale. 
Hermannil oli viis venda: Theoderich, Engelbert, Albert, Rothmar ja Johannes.
Hermann von Buxhövdeni vennad omandasid Vana-Liivimaal mõjuvõimsad ametikohad: vend Albert von Buxhövden oli Riia piiskop ja vend Rothmar von Buxhövden sai Hermanni toetusel Tartu toomkapiitli toompraostiks.
Lihula piiskopina.
Hermann määrati oma venna Riia peapiiskopi Alberti poolt 1219. aastal Lihula ("Leal") piiskopkonna piiskopiks, kuid kuna Lihula vallutasid rootslased, kes peagi saarlaste poolt välja löödi, siis ei saanud Hermann oma ametikohustusi seal reaalselt täitma hakata. 
Tartu piiskopina.
Lihula piiskopikoha asemel nimetati ta 1224. aastal Tartu esimeseks piiskopiks, kelleks ta jäi kuni 1247. aastani. 
Tartu piiskopina kasutas ta oma võimu kindlustamiseks sugulus- ja hõimlussidemeid, Hermann läänistas enda valduses olnud piiskopkonna maad lähisugulastele: Ugandi maakonna keskne kihelkond Otepää läks Hermanni vennale Theoderich de Ropale, Puhja anti Hermanni õemehele Engelbert von Thysenhusenile. Tarbatu kihelkonna aga jättis piiskop endale ja toomkapiitlile. Oma venna Rothmar von Buxhövdeni seadis Hermann Tartusse toompraostiks ja annetas toomkapiitli ülalpidamiseks samuti 24 küla.
1225. aastaks ehitati Hermanni korraldusel Otepääle esimene kivikindlus Eestis – Otepää piiskopilinnus. 1242. aastal piiskopkonna ja Mõõgavendade ordu vägede vahel toimunud Jäälahingus oli Hermann ristisõdijate väe formaalne juht, kuid kõrge ea tõttu ta ilmselt otseses lahingutegevuses ei osalenud. 
Piiskop Hermann jäi 1245. aastal vanadusest pimedaks. Elu lõpuaastad veetis Hermann Kärkna kloostris ning suri seal vahemikus 1248–1254.
Jalgpall 1976. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1976. aasta suveolümpiamängudel toimus 18.–31. juulini Kanadas Montréalis. See oli kuueteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliturniiril osaleb 13 rahvuskoondist. Kolm kvalifitseerunud Aafrika meeskonda ei osalenud Aafrika riikide olümpia boikoti tõttu (Ghana, Nigeeria, Sambia). 13 meeskonda loositi neljaks alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid kaks parimat meeskonda teise vooru alagrupiturniirile, kus kummagi grupi teisel kohal olevad võistkonnad pääsesid pronksimängule, samal ajal kui alagrupi esikohaga lõpetanud võistkonnad pääsesid mängima kullamängule.
Pärast seda, kui 1972. aasta jalgpalliturniiril oli alagrupifaasi vahevoor, jätkus seekord turniir väljalangemismängudega veerandfinaalist. Lisaks Montréali olümpiastaadionile olid toimumiskohtadeks Varsity staadion Torontos, Lansdowne'i staadionil Ottawas ja munitsipaalstaadion Sherbrooke'is.
Esimest korda võitis olümpiakulla Saksa meeskond, Saksa DV rahvusmeeskond. Finaalis võideti 1974. aasta maailmameistrivõistluste kolmanda koha saajat Poolat, kelle ridades oli paljud maailmameistrivõistlustel osalenud mängijat, nende seas MM-i resultatiivseim mängija Grzegorz Lato, kes alistati 3:1. Esimest korda pärast 1928. aastat jalgpalliturniiri pääses Lõuna-Ameerika meeskond Brasiilia poolfinaali.
Olümpiavõitja 1972: Poola
Rahvusvaheline eraõigus

Rahvusvaheline eraõigus (lühend REÕ) on erinormide kogum, mida rakendatakse kokkupuutumisel teiste riikide õigusega. REÕ lähtub arusaamast, et eri riikide normid reguleerivad õigussuhet erinevalt. Teisisõnu, REÕ ese on isikuvahelised eraõiguslikud suhted, mis on seotud mitme õigussüsteemiga. REÕ-d nimetatakse samuti konfliktiõiguseks (nt Angloameerika doktriinis), sest see võimaldab konflikte ennetada ja lahendada.
Rahvusvahelise eraõiguse termini võttis kasutusele USA õigusteadlane Joseph Story (1779–1845) oma teoses „Commentaries on the Conflict of Laws“ (1834). Terminid võeti kohe vastu Saksamaal ja Prantsusmaal ning sealt levisid need edasi maailma.
REÕ olulisus ja üldtunnustatus tänapäeval.
Rahvusvahelise eraõiguse populaarsus kasvab peamiselt seoses majanduselu rahvusvahelistumisega. Tänapäevast maailma iseloomustab riikide majanduslik vastastikune sõltuvus, välismajandussuhete laienemine (liisingutegevus, frantsiisimine jne).
Välisinvesteeringud on aktiivselt seotud eri riikide majandusega, areneb tööstuslik ja teaduslik-tehniline koostöö (välisettevõtete osalemine rajatiste ehitamisel). Tänu tehnoloogia arengule saavad riigid kasutada eri tüüpi andmeid ning teadus-, tehnoloogia- ja kultuurisaavutusi oma hüvanguks.
REÕ tegevus.
Rahvusvaheline eraõigus hõlmab eri riikide subjektide (üksikisikute ja juriidiliste isikute) suhteid. Objektide alusel võib REÕ suhted jagada kolmeks rühmaks:
REÕ reguleeritavaid suhteid saab liigitada suunitluse alusel kaheks: 
REÕ tingimuste loetelu.
Tingimused, milleta on REÕ tekkimine võimatu.
REÕ allikad.
REÕ allikaid saab jaotada rahvusvahelisteks (kohaldamine on kohustuslik mitme riigi territooriumil) ja riikide sees kasutatavateks allikateks (kohaldamine on kohustuslik ühe riigi territooriumil). 
Rahvusvahelisteks allikateks Eestis peetakse 
Rahvusvahelised lepingud.
Rahvusvahelise eraõiguse allikad on ametlikud õiguslikud vormid (aktid), milles on sätestatud õigusnormid. Traditsiooniliselt on allikad kahesed. Kaheste allikate puhul on normid sätestatud nii riigisiseste õigusaktide, tolli, samuti rahvusvaheliste lepingute ja rahvusvahelise tolli jaoks. 
"Rahvusvaheline leping" viitab rahvusvahelisele lepingule, mille on sõlminud välisriik (välisriigid) või rahvusvaheline organisatsioon kirjalikult. Rahvusvaheline leping on rahvusvahelise õiguse allikas, millega reguleeritakse osavõtjate (riikide) suhteid. Lisaks rahvusvahelisele õigusele sisaldavad paljud rahvusvahelised lepingud õigusnorme, mille eesmärk on reguleerida üksikisikute ja üksuste vahelisi rahvusvahelisi privaatsuhteid.
Rahvusvaheliste lepingute liigid
Kohtupraktika.
Pretsedenti on tunnistatud õigusallikana mitmes riigis. Mandri-Euroopa riikides (Prantsusmaa, Belgia, Saksamaa, ka Eesti) on pretsedent oluline allikas õiguskaitseküsimuste lahendamisel, millega täitakse seaduses sätestatud lüngad ja tõlgendatakse õigusakte.
Tava.
Tavasid on kahte liiki: riiklik ja rahvusvaheline toll. Rahvusvaheline tava on määratletud kui üldise praktika tõend, mida tunnustatakse õigusnormina. Tava kujundamisel eristatakse kahte elementi:
Filosoofia valdkonnad

Filosoofia traditsioonilisteks valdkondadeks peetakse ontoloogiat ehk metafüüsikat, epistemoloogiat ehk gnoseoloogiat ja aksioloogiat. Lisaks sellele osutatakse tihti loogikale kui eraldiseisvale distsipliinile, mida aga kõik nimetatud valdkonnad vajavad. Samas ei kuulu loogika ise otseselt ühegi valdkonna alla.
Filosoofia valdkondade alla kuuluvaks on peetud ka teoloogiat. Valdkondasid võib jagada peenemalt, eristades ka sellised aksioloogia harud nagu eetika, esteetika, ontoloogia alt metafüüsika ja füüsika jne, kuid sellise jaotamise tulemusel saadud distsipliine võiks pigem nimetada filosoofia harudeks, sest jaotamise aluseks on faktilised erinevused ja konventsioon, mitte filosoofiline printsiip.
Ajalugu.
Filosoofia jaotas esimesena valdkondadeks antiikfilosoof Aristoteles. Aristoteles jagas teadused teoreetilisteks, praktilisteks ja poeetilisteks, kusjuures filosoofia kui teoreetilise distsipliini alla kuulusid tal esimene filosoofia (ehk teoloogia), füüsika ja matemaatika.
Hellenismi ajal oli filosoofia jaotumine eraldi distsipliinideks juba tavapärane. Stoikud panid aluse klassikalisele filosoofia jaotusele, mis jagab filosoofia füüsikaks (sisuliselt: ontoloogia), loogikaks (sisuliselt: epistemoloogia) ja eetikaks, kusjuures viimane valdkondadest saab hellenismi ajal keskseimaks.
Saksa filosoof Immanuel Kant jagab filosoofia valdkonnad kolmeks. Esimene valdkond tegeleb küsimusega, mida ma võin teada (epistemoloogia, loogika), teine valdkond küsimusega, mida ma pean tegema (eetika, moraalifilosoofia), kolmas valdkond küsimusega, millele ma võin loota (metafüüsika, ontoloogia, teoloogia). Kolm küsimust võtab Kant kokku küsimusega, mis on inimene. Sellele küsimusele vastamisega tegelevad filosoofiline antropoloogia, kultuurifilosoofia, ajaloofilosoofia ja esteetika.
Tänapäevane jaotus valdkondadeks lähtub suuresti uuskantiaanlikust positsioonist, mille raames tegeldi humanitaarteaduste ja reaalteaduste põhjendamisega, kusjuures reaalteaduste jaoks sai määratleda ühtsed lähtealused või printsiibid ja meetodi, mis oli sisuliselt epistemoloogia ülesanne ja ka Kantist lähtuvalt filosoofia põhiülesanne. Humanitaarteadused polnud aga Kanti eeldustelt lähtuvalt teadustena võimalikud, mistõttu tuli olemasolevate humanitaarteaduste printsiibid ja meetod määrata teistsuguselt, läbi väärtuste, mida uuribki aksioloogia. Ontoloogia ehk metafüüsika jääb kolmandana nende kõrvale eelkõige traditsioonilise valdkonnana, mis on olnud filosoofia ajaloo vältel keskne, kuid mille rolli tänapäeval on üle võtnud loodusteadused.
Ontoloogia, epistemoloogia ja aksioloogia esitamine filosoofia valdkondadena on eesti kultuuriruumis tavaks osalt ka marksistliku filosoofia pärandina.
Yamanashi prefektuur

Yamanashi prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas, sisemaal.
Sümbolid.
Yamanashi prefektuuri tunnuslind on rädilind "Cettia diphone", tunnuspuu on jaapani vaher ("Acer palmatum") ja tunnuslill kirsiõis ("Prunus serrulata").
Haldusjaotus.
Yamanashi prefektuur on jaotatud 28 omavalitsusüksuseks, millest 13 on linnad (市 "shi").
Yamagata prefektuur

Yamagata prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare põhjaosas, Jaapani mere kaldal.
Haldusjaotus.
Yamagata prefektuur on jaotatud 35 omavalitsusüksuseks, millest 13 on linnad (市 "shi").
Augsburg

Augsburg on linn Saksamaal Baierimaal, Švaabimaa keskus. Asub Lechi jõe ääres.
Ajalugu.
Augsburg on üks Saksamaa vanimaid linnu. Augsburgi kohal asus roomlaste asula, mille asutamisaastaks loetakse 15 eKr. 121. aastal andis keiser Hadrianus Augusta Vindelicorumile linnaõigused. See on kunagine Saksamaa jõukaim linn.
1555. aastal sõlmiti linnas protestantide ja katoliiklaste vahel Augsburgi rahu.
Augsburgis on tänu jõelähedasele asukohale olnud alati tähtsal kohal tööstus, nii olid seal edukad sepad ja juveliirid, kes linna juhitud kanalite ja voolava vee jõul oma sepikodasid käitasid. Alpidest voolava Lechi jahedust kasutasid ära ka lihunikud, kes juhtisid vee keldri alt läbi ja said nii suvel liha jahedas hoida. On väidetud, et Augsburgis on rohkem sildu kui Veneetsias.
Kuna teise maailmasõja ajal toodeti linnas asuvas MAN-i tehases lennuki- ja allveelaevamootoreid, oli see liitlastele tähtis pommitussihtmärk ja suur osa linna arhitektuurist hävis.
Sümboolika ja nimi.
Linna vapil on punasel ja hõbedasel taustal kujutatud rohelist männikäbi. Vapi värvidest on tuletatud ka linna lipuvärvid punane, roheline ja valge. Värvide kohta leiab esimesi märkmeid aastast 1732 – punane ja valge olid nii linna piiskopi kui ka švaabi hertsogiriigi vappidel. Männikäbi asemel oli esialgu viinamari. Oletatakse seost viinamarjasordiga Augster, mis on nagu linna nimigi tuletatud keiser Augustuse nimest. Kui 1467. aastal leiti ühe haua juurest noor mänd, asendati vapil mari käbiga. Männikäbi oli Lechi ja Wertachi jõe vahel asunud roomlaste laagri märk. Laagrist kujunes Augusta Vindelicorumi nime all Reetia provintsi pealinn.
Tööstus.
Augsburgis asub MAN-i auto- ja masinaehitustehas.
Linn on kunagine tekstiilitööstuse keskus.
Ajaloolised isikud.
Luuletaja Bertolt Brecht sündis ja kasvas Augsburgis.
Rudolf Dieseli perekond on pärit Augsburgist, samuti aitas Augsburgis asuv MAN-i tehas tal tänapäeval laialt levinud diiselmootori prototüüpi arendada. Tehasemuuseumis on võimalik näha maailma vanimat diiselmootorit.Augsburgis sündis 6. märtsil 1459 ja elas tolle aja maailma rikkaim mees (varandus tänapäeva arvestuses ligi 400 miljardit dollarit) Jakob Fugger, kes arendas oma isa puuvillaäri edasi panganduses, laenas raha toona sõdinud kuningatele, kuid samas asutas ka maailma esimesed sotsiaalkorterid (Fuggerei), kus elamise üür on tänini sama, ümberarvutatult 0,88 eurot.
Muusik ja helilooja Wolfgang Amadeus Mozarti isa Leopold on sündinud (1719) ja kasvanud Augsburgis.
Kultuur.
Augsburgis asub üle maailma tuntud, enam kui seitsekümmend aastat tegutsenud nukuteater Augsburger Puppenkiste.
Tänu oma kanalitele, veetornidele ja veesüsteemile arvati Augsburgi veekäitlemissüsteem 2019. aastal UNESCO maailma kultuuripärandi nimekirja.
Augsburg ja Eestiga seotud inimesed.
1633. aastal, 30-aastase sõja ajal, määrati Augsburgi linnapeaks šoti päritolu Rootsi sõjaväelane Thomas Kinnemond, kellest sai hiljem Vändra mõisnik.
Augsburgis elas pärast teist maailmasõda Eesti päritolu SS-ohvitser Alfons Rebane.
Eesti jalgpallur Ragnar Klavan mängis aastatel 2012–2016 Augsburgi jalgpalliklubis ning fännid valisid ta klubi läbi aegade parimate mängijate sekka.
Juan de Borbón, Barcelona krahv

Juan de Borbón, Barcelona krahv ("Don Juan Carlos Teresa Silverio Alfonso de Borbón y Battenberg"; 20. juuni 1913, Granja de San Ildefonso, Segovia, Hispaania – 1. aprill 1993, Madrid) oli kuningas Alfonso XIII kolmas poeg, Hispaania troonipärija aastatel 1933–1941 ja "de jure" Hispaania kuningas ja troonipretendent aastatel 1941–1977. 
Monarhistidele oli ta Hispaania kuningas paguluses. Seetõttu nimetatakse teda vahel ka Juan III-ks ja selle nimega, koos kuningale kuuluvate auavaldustega, on ta ka maetud San Lorenzo de El Escoriali kloostri kuningate hauakambrisse Madridi lähedal. 
Don Juan sai Hispaania troonipärijaks pärast oma kahe vanema venna, Alfonso ja Jaime, loobumist 1933. aastal. 15. jaanuaril 1941 loobus Alfonso XIII oma õigustest Hispaania troonile Juani kasuks ja suri 28. veebruaril 1941 Roomas, kus ta oli elanud paguluses alates Teise Hispaania Vabariigi väljakuulutamisest 14. aprillil 1931. Kinnitamaks oma õigustatud nõuet troonile, kasutas Juan isa surma järel Barcelona krahvi tiitlit – üht Hispaania krooniga seotud suverääni tiitlitest. 14. mail 1977 loobus ta temale õigusega kuulunud nõudest Hispaania kuninga troonile ja tunnustas Hispaania kuningakoja ainsa peana oma poega Juan Carlos I-st, kes oli 1975. aastal kuningaks saanud. 
Don Juani abikaasa oli Doña Maria de Borbón y Orléans. Neil oli neli last:
Kõlleste valla lipp

Kõlleste valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõlleste valla lipp.
Lipp kinnitati 5. septembril 2003.
Lipu kirjeldus.
Kõlleste valla lipp on vapilipp. Sinise kanga ülaservas valge laid, mis on eraldatud sinisest väljast okaspuutaimelõikega. Sinisel väljal on aga valge kollaste manustega kivi hoidev kurg. 
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus.
Lipu sinine põhivärvus ning okaspuutaimelõige sümboliseerib valla kaunist loodust oma metsade, orgudes sädelevate järvede ja kauguses sinavate mägedega. Lipu ülaosas olev valge on puhtuse, parema tuleviku lootuse ja progressi võrdkujuks. Keskseks kujuks olev valge kurg, kes hoiab ülestõstetud kivi on heraldikas tähelepanelikkuse, erksuse ja valvsuse sümbol. Kui lind peaks tukastama, siis maha kukkuv kivi ärataks ta kohe üles. Sellega iseloomustatakse valla inimeste usinust ja virksust nii oma igapäeva töödes kui ka tundeerksat loovust kodukandi kultuuripõllul. Kured on Kõlleste valla loodusele iseloomulikud püsiasukad, seega sobib kurg valla lipule.
Oru valla lipp

Oru valla lipp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Oru valla lipp. 
Lipp oli kasutusel 3. juunist 1998 kuni 20. oktoobrini 2013, mil ühineti Taebla ja Risti vallaga ühtseks Lääne-Nigula vallaks.
Lipu kirjeldus.
Oru valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on vertikaalselt keskelt poolitatud viljakõrrega, vardapoolne väli on roheline, lehvipoolne aga sinine. Lipu keskel on ristatud kolm kollast viljakõrt.
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus.
Roheline ja sinine värv sümboliseerivad valla mereäärset asukohta. Viljapeade kimp sümboliseerib valdavalt põllumajanduslikku tegevust vallas.
Mäetaguse valla lipp

Mäetaguse valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mäetaguse valla lipp. 
Lipu kirjeldus.
Roheline kangas on jaotatud Y-kujulise kollase joonega nii, et vardapoolsesse osasse tekib roheline võrdhaarne kolmnurk.
Nõo valla lipp

Nõo valla lipp on Eesti haldusüksuse Nõo valla lipp.
Lipp on kinnitatud 27. mail 1996 ning õnnistatud sama aasta 2. juulil Nõo kirikus Tartumaa praosti Harald Tammuri poolt.
Lipu kirjeldus.
Nõo valla lipp on vapilipp. Sinise kanga vardapoolsel osal on valge kiriku viiluväli koos torniga. Pisut tornist kõrgemal on kummalgi pool torni üks kollane kaheksaharuline täht.
Valge kirikutorni kujutis sümboliseerib Nõo alevikku, kaks tähte kirikutorni kõrval tuletavad meelde taevakehi, mida vaadeldakse Tõravere observatooriumis. Tõravere on Nõo kõrval valla teine suurem asula.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.