tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jāmi minarett

Jāmi minarett (pärsia keeles منار جام, "Minār-i Ǧām") on 12. sajandil ehitatud 65 meetri kõrgune minarett Afganistanis Ghōri provintsis Hari Rudi jõe ääres. Jāmi minarett on Qutb Minari järel maailma kõrguselt teine ​​tellistest minarett.
2002. aastal kandis UNESCO minareti ja seda ümbritsevad muistised nii maailmapärandi nimistusse kui ka ohustatud maailmapärandiobjektide nimistusse.
Kirjeldus.
Minarett asub Jāmi linnast umbes viis kilomeetrit põhjas, Hari Rudi orus jõe lõunakaldal, vasaku lisajõe Jām Rudi ühinemiskohas seal, kus 500–600 meetri kõrguste mägede vahelt voolavad Hari Rudi mõlemalt poolt sisse lisajõed.
Torni kaheksanurkselt 9-meetrise läbimõõduga aluselt kerkivad üksteise kohal neli ahenevat silindrilist tornikorrust. Seest saab torni ronida kahekordse keerdtrepi kaudu.
Minareti väliskülg on täielikult kaunistatud geomeetriliste reljeefide ja kufa kirjas tekstiribadega, osa neist türkiissinise glasuuriga keraamilistest plaatidest. Madalaim korrus on kaunistatud kõige rikkalikumalt, horisontaalsete ribadena on antud Koraani 19. suura (Maryami) täistekst.
Jāmi minarett on üks 60 minaretist ja tornist koosnevast rühmast, mis ehitati Kesk-Aasias 11.–13. sajandil. Ümbritsevate muististe hulgas on rühm heebreakeelsete kirjadega kive 11.–12. sajandist Kuškaki künkal ja Guriidide riigi aegse asula kindlustuste ja tornide ning tellistest tsitserni varemeid Hari Rudi jõe kõrgetel nõlvadel ning minaretist idas. Basaari jäänused lammutati 1964. aastal, et teha ruumi hotellile.
Ajaloost.
Arvatakse, et minarett asub Guriidide dünastia vana pealinna Firuzkuhi (فيروزكوه "Fīrūzkūh" või "Fērōzkōh") asukohas. Torniseinal on aastaarv, mida võib lugeda kas 1193/4 või 1174/5. Sellest lähtuvalt on arvatud, et torn ehitati sultan Muizz ad-Dini võidu puhul Delhi lahingus (1192) või tema venna sultani Ghiyath ad-Din (1157–1202) võidu puhul Ghaznas (1173).
Oletatakse, et minareti juurde kuulunud mošee oli keskmiste mõõtmetega. Kaasaegse teate kohaselt hävis mošee üleujutuses.
Guriidide riik lagunes 1215. aastal. Pärast Horezmi šahhi vallutusretke järgnes mongolite rünnak, kes Firuzkuhi 1222. aastal hävitasid.
Mälestise kaitse.
Ehitis oli kuni 20. sajandini Läänes tundmatu. Arheoloogilised uuringud viidi esmakordselt läbi 1960. aastatel, kuid need katkestas sõda Afganistanis. Maailmapärandi nimistusse kandmist taotleti juba 1982. aastal, kuid see sai võimalikuks alles 2002. aastal.
1990. aastatel avastati, et jõgi õõnestab minareti vundamenti. Paigaldati gabioonid, kuid mõõtmised näitasid, et torn oli hakanud kalduma. Pärast 2007. aasta aprillis toimunud üleujutust tuli gabioonid asendada uute kivimüüridega, et üleujutusi tulevikus tõhusamalt ära hoida.
Ohustatud maailmapärandiobjektide hulgas on minarett siiani ka seetõttu, et UNESCO hinnangul on Afganistani riiklikud struktuurid liiga nõrgad, et tagada mälestisele tõhus kaitse ning ära hoida rüüstamisi ja ebaseaduslikke kaevamisi.
From Zero

"From Zero" on ansambli Linkin Park kaheksas album. Album avaldati 15. novembril 2024. aastal. See on esimene Linkin Parki album, millel teevad kaasa ansambli uued liikmed, laulja Emily Armstrong ja trummar Colin Brittain. Esimene singel "The Emptiness Machine" ilmus 2024. aasta septembris, lisaks avaldati albumi eel veel kolm singlit "Heavy is the Crown", "Over Each Other" ja "Two Faced".
Turan

Turan on linn Venemaal Tõva Vabariigis, Pii-Hemi kožuuni keskus.
Ajalugu.
Turani rajasid 1885. aastal vene asunikud. 1945. aastal, pärast Tõva liitmist Nõukogude Liiduga, sai linnaks.
2002. aastal oli linnas 5598 elanikku, neist 58,97 % olid venelased ja 36,8 % tõvalased.
Säm

Sam Schmidt (esinejanimega säm, nooremana Sam Järve; sündinud 23. jaanuaril 2001 Tallinnas) on Eesti räppar ja sisulooja.
Muusikukarjäär.
Säm hakkas räpp- ja popmuusikat tegema 2017. aastal Soundcloudis, kus ta avaldas lood "surm vol. 17" ning "Must ja valge". Nüüd on tema loomingu tuntuimad palad "Mõista-mõista", "Punane papp" ja "Keset kevadet". Need lood on kogunud muusikaplatvormidel kokku miljoneid kuulamisi.
"Mõista-mõista" jõudis 2019. aasta Raadio 2 Aastahiti galal kaheksandale kohale. 2022. aasta Raadio 2 Aastahiti konkursil said Säm ja Merilin Mälk looga "Tuim ja Tundetu" neljanda koha. Säm pühendas 2022. aastal loo nimega "Eesti, kas sa kuuled?" Eesti Vabariigi 104. aastapäeva kontsertetendusele, kus ta lugu ka esitas. Samuti tegi ta tunnusloo Jaak Kilmi mängufilmile "Tagurpidi torn".
2022. aasta novembris ilmus Sämi debüütalbum "EMPS VAATA KUIS LENDAN MA", mis nomineeriti Eesti Muusikaauhindadel aasta hiphopi-/räpiartisti kategoorias.
Säm käib oma tegemisi (sisuloome, investeerimine, riigikaitse jne) tutvustamas koolides. Ta on olnud ürituste õhtu- ja päevajuht. 2024. aasta suvel tegi Säm koostööd Tartu Linnavalitsusega ning oli "Loomingulise suvepraktika" mentor ja juhendaja kümnele noorele.
2024. aasta novembris ilmus Sämi teine album “Südamelt ära”. Albumi produktsiooni eest vastutas Karl Killing.
Elulugu.
Säm lõpetas kümme klassi Tallinna Mustamäe Gümnaasiumis, seejärel õppis Tallinna 32. Keskkoolis keskkonna- ja majandusõpetuse õppesuunal. Säm on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli ärinduse erialal (bakalaureuseõppes) spetsialiseerumisega ettevõtlusele ja juhtimisele. 
Pärast gümnaasiumit läbis ta kaheksakuulise kaitseväeteenistuse Jõhvis Tankitõrjekompaniis. Teenistuse jooksul edendati ta kapraliks.
Säm on õppinud üheksa aastat Tallinna Nõmme Muusikakoolis klaverit. Ta on laulnud koorides (poistekoor, segakoor jne). Noorena mängis ta üle kümne aasta Estonian Golf &amp; Country Clubis (EGCC) golfi.
Sisulooja karjäär.
Säm hakkas sisuloojaks kolm aastat tagasi, peamiselt tegi ta koostööd ettevõtetega Instagramis. 2022. aasta märtsis hakkas ta postitama regulaarsemalt TikToke enda kanalile @ainukesam. 2024. aastaks on säm kasvatanud endale pea 20 000 "follower"'iga jälgijaskonna ning tema videotel on kokku 1,1 miljonit meeldimist. Kokku on tema TikToke vaadatud üle 10 miljoni korra.
Isiklikku.
Tema ema on Maren Kuris ja isa ehitusettevõtja Mait Schmidt.
Tema isa valis talle eesnime Sam golfimängija Sam Sneadi järgi.
Tal on õde.
Emily Armstrong

Emily Marcia Armstrong (sündinud 6. mail 1986) on USA laulja, laulukirjutaja ja muusik.
Alates 2005. aastast on ta ansambli Dead Sara liige. 2024. aasta septembris kuulutati ta Linkin Parki uueks kaasvokalistiks.
Viljandi linnaosa

Viljandi linnaosa on Viljandi linna terviklik osa, millel ei ole halduslikku staatust.
Maa-amet pöördus mais 2019 Viljandi linnavalitsuse poole, et soovib kohanimeregistrisse koguda Eesti linnaosade nimesid, sest need on "väärtuslikud kultuuriliselt ning praktilise tähtsusega kinnisvara ostu-müügitehingutes". 
Novembris 2023 määras Viljandi linnavalitsus 15 mitteametlikku linnaosa piirid. Terve Viljandi linna haldusala ei ole linnaosadega kaetud, näiteks on jäänud välja Viljandi järve ida-, kagu- ja lõunakalda alad (ilmselt püsielanike puudumise tõttu).
Viljandi linnaosade piirid on nähtavad Maa-ameti Geoportaali kohanimeregistris mitteametliku piirkonna ja mitteametliku linnaosa kihi sisselülitamisel.
Välislingid.
Merlin Kuld. "Kus sa elad? Maa-ameti kaardilt leiab nüüd 15 Viljandi linnaosa". Sakala, 11. detsember 2023
Verstapost

Verstapost (vene keeles "верстовой столб") on ajalooline maamärk, mis tähistas teekonna vahemaad mõõdetuna verstades. Verstapostid olid tavaliselt kivist või puidust postid, mis asetsesid teede ääres ja märkisid ära, kui palju verstasid oli teatud sihtkohani või teatud tähtsate punktideni teel.
Ajalugu.
Verstapostid pärinevad Venemaa ajaloost, kus kasutati verstasid kui pikkusühikut. Üks versta võrdub umbes 1,07 kilomeetriga. Verstapostide süsteemi kasutati eriti laialdaselt alates 18. sajandist, kui Venemaal hakati teid ja reisivõimalusi aktiivselt arendama. Teede äärde paigaldatud postid aitasid reisijatel hinnata vahemaid ja orienteeruda suurte vahemaade läbimisel.
Sarnaseid maamärke kasutati ka teistes riikides ja kultuurides. Näiteks Rooma impeeriumis olid tuntud miilipostid, mis tähistasid vahemaid "Rooma miilides". Miilipostide süsteem sai inspiratsiooni sõjaväeteede arendamisest ja mängis olulist rolli impeeriumi infrastruktuuri haldamisel.
Verstapostide areng ja kasutamine.
Verstapostide kujundus varieerus olenevalt ajast ja piirkonnast. Esimesed verstapostid olid sageli lihtsad kivipostid või puust vaiad, millele oli märgitud sihtkoha nimi ja kaugus verstades. Hilisematel verstapostidel kasutati rohkem detailset kujundust, sealhulgas metallplaate ja keerukamaid graveeringuid, et suurendada nähtavust ja vastupidavust.
Kuna verstapostid olid sageli paigaldatud suurte maanteede äärde, mängisid need olulist rolli nii tavareisijate kui ka kaubavedajate jaoks. Eriti kasulikud olid need postid tsaariaegse Venemaa tohututes kaugustes, kus teekond võis ulatuda sadadesse verstadesse.
Tänapäevane kasutus.
Verstapostid on ajaloolised maamärgid ja neid kasutatakse tänapäeval harva. Pärast Venemaa üleminekut kilomeetripõhisele mõõtesüsteemile 20. sajandi alguses asendati verstapostid kilomeetripostidega. Siiski on mitmed vanad verstapostid säilinud muuseumieksponaatidena või ajaloolistes kohtades kui mälestised.
Tänapäeval kasutatakse sõna "verstapost" sageli ülekantud tähenduses. Seda terminit kasutatakse metafoorina, et tähistada olulisi saavutusi või sündmusi inimese elus, ettevõtetes, teaduses või ajaloos. Näiteks võib rääkida teaduslikust või isiklikust "verstapostist", mis tähistab suurt edusammu või saavutust.
Mülgasriisikas

Mülgasriisikas ("Lactarius omphaliiformis") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab sanglepikutes.
Josef Rakoncaj

Josef Rakoncaj (sündinud 6. aprillil 1951 Dvůr Králové nad Labemis) on tšehhi alpinist, ettevõtja, ülikerglennuki piloot ja mitme alpinismiteemalise raamatu autor.
Ta on Sir Josephi perefirma omanik, mis õmbleb mägironijatele magamiskotte ja riideid.
Koos Radek Jarošiga on ta kaheksatuhandeliste tipputõusude arvu põhjal üks edukamaid Tšehhi mägironijaid (seitse tippu). Ta pole kunagi lisahapnikku kasutanud, kuna peab seda ebasportlikuks.
Esimesena mägironijatest on ta tõusnud kahel korral K2 (8611 m) tippu (1983, 1986). Kui Rakoncaj teist korda tipus oli (juulis 1986), arvas ta, et oli roninud maailma kõrgeimale mäele. Alles pärast ekspeditsiooni kinnitati, et Everest on kõrgem kui K2.
1984. aastal tegi Rakoncaj esmatõusu Lhotse kõrvaltippu Lhotse Shar (8383 m) lõunakülje kaudu.
Zuzana Hofmannová

Zuzana Hofmannová (15. juuni 1959 – 31. juuli 2012 Broad Peak, Pakistan) oli tšehhi alpinist ja kaljuronija.
Meedia teatel oli ta tõusnud nelja üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Kolm varasemat tipputõusu: Xixabangma Tiibetis, Cho Oyu samuti Tiibetis ja Manaslu Nepalis. Oma viimase (neljanda) tipu (Broad Peak) sai 53-aastane Tšehhi mägironija tehtud 31. juulil 2012. Tipust laskumisel jäi ta aga kadunuks.
Surnukeha jäigi leidmata.
Veebisaidi "8000ers" väitel oli Hofmannová Manaslu tipputõusul jõudnud vaid eeltippu ja saidi meeskond loeb, et tal on kokku vaid kaks korrektset tipputõusu (üks neist on Broad Peak).
Uta Ibrahimi

Uta Ibrahimi (sündinud 27. novembril 1983 Gjilanis Kosovos) on Kosovo albaania alpinist.
Ta on lõpetanud Priština Ülikooli majandusteaduskonna, kus õppis turundust.
2016. aastal asutas ta ettevõtte Butterfly Outdoor Adventures Company eesmärgiga edendada kultuuri ja turismi Kosovos.
Mägironijana on ta 2024. aasta jaanuari seisuga tõusnud 11 (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Ta on Balkani maade edukaim naismägironija.
Andrea Cardona

Andrea Cardona (sündinud 19. juunil 1982 Guatemala linnas) on Guatemala alpinist ja polaarrändur.
Ta on lõpetanud Genova ülikooli turismimajanduse erialal. 
Pärast seitset mägimatka Džomolungma baaslaagrisse ja loomupärase mägironimiskire avastamist esitas ta endale väljakutse saada esimeseks Kesk-Ameerika mägironijaks, kes tõuseb kõrgeimatele tippudele ja käib poolustel.
Septembris 2009 tõusis Cardona Cho Oyu (8188 m) ja 23. mail 2010 Džomolungma (8848 m) tippu. 
28. detsembril 2011 jõudis ta suusatades Antarktikas geograafilisele lõunapoolusele (nädalaga läbis 111,11 kilomeetrit) ja 17. aprillil 2012 jõudis ta suusatades geograafilisele põhjapoolusele (retke pikkus taas 111,11 kilomeetrit). Sellega oli Cardona kolme pooluse väljakutse ("Three Poles Challenge") edukalt läbinud.
Ta on ka tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2012. aastal).
Anne-Mari Hyryläinen

Anne-Mari Hyryläinen (sünninimi Anne-Mari Koskinen; sündinud 15. augustil 1978 Tamperes) on soome pikamaajooksja ja alpinist.
Ta on võistelnud maratonijooksus olümpiamängudel (2016) ja maailmameistrivõistlustel (2015, 2017). Parim tulemus 2017. aastal 25. koht MM-võistlustel Londonis.
Mägironimises Hyryläinen on tõusnud kolme üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (Džomolungma (2010. aastal), Manaslu (2011) ja Lhotse (2013)). Ta on teine soomlanna, kes käinud Everesti tipus (23. mail 2010, vaid kuus päeva hiljem oma kaasmaalasest Carina Räihäst).
Veebisaidi "8000ers" väitel oli Hyryläinen 2011. aastal Manaslu tipputõusul jõudnud vaid eeltippu.
Jost Kobusch

Jost Kobusch (sündinud 3. augustil 1992 Bielefeldis) on saksa alpinist.
Pärast keskhariduse omandamist astus ta Bundeswehri, kus teenis jäägriväeosas. 2016. aastal alustas ta õpinguid Chemnitzi Tehnikaülikoolis.
Mägironimises tõusis Kobusch Himaalajas 2014. aastal Ama Dablami (6812 m) ja 2016. aastal Annapurna (8091 m) tippu. 2017. aastal tegi soolotõusu Nangpai Gosumi (7351 m) tippu, mille eest teda nomineeriti Kuldse Alpikirka auhinna saamiseks.
2019/2020 aasta talvisel perioodil üritas teha soolotõusu Džomolungma (8848 m) tippu (ilma lisahapnikuta), kuid katse ebaõnnestus. Aasta hiljem kordas ta talvist tipputõusu Everestile, kuid tipputõus taas luhtus.
2023. aastal ronis ta Alaskal Denali (6168 m) tippu.
25. aprillil 2015 oli Kobusch Everesti baaslaagris, kui 2015. aasta Nepali maavärin vallandas lumelaviini, mis osaliselt baaslaagri hävitas.
Aimé Bonpland

Aimé Jacques Alexandre Bonpland, ka Aimé Bonpland (29. august 1773 La Rochelle – 11. mai 1858 Paso de los Libres, Argentina) oli prantsuse botaanik ja maadeuurija.
Bonpland õppis Pariisis meditsiini, teenis Prantsuse armees kirurgina ning tegi seejärel (aastatel 1799–1804) koos Alexander von Humboldtiga tähelepanuväärseid rännakuid loodusteaduste valdkonnas Hispaanias, Mehhikos, Kuubal, Colombias, Kordiljeerides ning Orinoco ja Amazonase ümbruses. Ta kogus Lõuna-Ameerikas üle 6000 taimeliigi, millest 3500 liiki ei olnud siis veel kirjeldatud. 
Pärast Pariisi naasmist määras Napoleon talle 3000 frangi suuruse pensioni aastas vastutasuks paljude herbaareksemplaride eest, mis ta loodusloomuuseumile kinkis. Keisrinna Josephine määras ta Malmaisoni aedade superintendandiks.
Carlos de Montúfar

Carlos de Montúfar y Larrea-Zurbano, ka Carlos de Montúfar (2. november 1780 Quito – 31. juuli 1816 Buga, Colombia) oli kreooli aadlik ja sõjaväelane, keda peetakse üheks praeguse Ecuadori "El Libertador"’iks. Ta võitles koos Simón Bolívariga ja sai hüüdnime "El Caudillio".
Ta õppis filosoofiat ja humanitaarteadusi Roomas asuvas ülikoolis Pontificia Universitas Studiorum a Sancto Thoma Aquinate, mille lõpetas 1800. aastal. 1802. aastal kohtus ta maadeuurijate Alexander von Humboldti ja Aimé Bonplandiga, kes saabusid Quitosse jätkamaks teadusekspeditsiooni. 21-aastane Montúfar saatis Humboldti ülejäänud Ameerika ekspeditsiooni ajal läbi tänapäevase Ecuadori, Peruu, Mehhiko, Ameerika Ühendriikide ja Kuuba, kuni tema naasmiseni Euroopasse Pariisi, kus nad osalesid Napoleon I kroonimisel Prantsusmaa keisriks, pärast mida de Montúfar siirdus Hispaaniasse ja Humboldt Berliini.
Piotr Tomala

Piotr Tomala (sündinud 9. veebruaril 1972) on poola alpinist.
Ta on mägironimisega tegelenud alates 1990. aastate keskpaigast. Ta on tõusnud kahe kaheksatuhandise (Cho Oyu Tiibetis ja Broad Peak Pakistanis) tippu. Lisaks on ta osalenud ekspeditsioonidel Manaslu, Dhaulagiri, Nanga Parbati ja K2 tippu ning juhtinud mägiekspeditsioone Alpidesse, Andidesse, Alaska mägedesse ja Himaalajasse.
Päästeoperatsioon Nanga Parbati mäel (2018).
27. jaanuaril 2018 katkestas Poola meeskond (Adam Bielecki, Deniss Urubko, Jarosław Botori ja Piotr Tomala) talveekspeditsiooni K2-mäele, et osaleda päästeoperatsioonil Nanga Parbatil, mis korraldati aitamaks laskumisel hätta sattunud Élisabeth Revoli ja Tomasz Mackiewiczit. Helikopter tõi päästjad 4900 meetri kõrgusele. Bielecki ja Urubko jõudsid pärast öist tõusu rekordajaga (umbes kaheksa tunniga) Revoli juurde (umbes 6000 meetri kõrgusel). Revol toodi päästehelikopteritele ligipääsetavasse piirkonda (alumisse laagrisse, kus Botori ja Tomala ootasid neid koos meditsiiniseadmetega). Mackiewiczi allatoomine umbes 7300 meetri kõrguselt ei olnud äärmuslike ilmastikutingimuste tõttu võimalik.
Adam Bielecki

Adam Radosław Bielecki, ka Adam Bielecki (sündinud 12. mail 1983 Tychys) on poola alpinist. 
Ta on lõpetanud Krakówis Jagiełło ülikooli psühholoogia erialal.
Bielecki on mägedes roninud alates 15. eluaastast. 2000. aastal tegi 17-aastaselt soolotõusu Tian Shanis Han-Tengri (7010 m) tippu. Ta on teinud talvise esmatõusu kahe kaheksatuhandelise mäe tippu (Gasherbrum I ja Broad Peak). 2014. aasta kevadel osales ta edukal ekspeditsioonil Kanchenjunga põhjaküljel. Kaks aastat hiljem, 2016. aasta talvel, proovis ta koos Jacek Czechiga esimest talvist tõusu teha Nanga Parbatile. Kokku on ta jõudnud viie (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (sealhulgas 2012. aastal K2 (8611 m)). 
Päästeoperatsioon Nanga Parbati mäel (2018).
27. jaanuaril 2018 katkestas Poola meeskond (Adam Bielecki, Deniss Urubko, Jarosław Botori ja Piotr Tomala) talveekspeditsiooni K2-mäele, et osaleda päästeoperatsioonil Nanga Parbatil, mis korraldati aitamaks laskumisel hätta sattunud Élisabeth Revoli ja Tomasz Mackiewiczit. Bielecki ja Urubko jõudsid pärast öist tõusu rekordajaga (umbes kaheksa tunniga) Revoli juurde (umbes 6000 meetri kõrgusel). Revol toodi päästehelikopteritele ligipääsetavasse piirkonda. Mackiewiczi allatoomine 7300 meetri kõrguselt ei olnud äärmuslike ilmastikutingimuste tõttu võimalik.
Élisabeth Revol

Élisabeth Revol (sündinud 29. aprillil 1979 Crestis Drôme'i departemangus) on prantsuse alpinist.
Ta on mägironijana tõusnud viie üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (viienda tipu saavutas 2019. aastal). Lisaks on ta roninud Annapurna eeltippu. Prantsuse naismägironijatest on viies kaheksatuhandelise tipus käinud enne vaid Chantal Mauduit (hukkus mägedes 1998. aastal).
Revol alustas mägedes ronimist 19-aastaselt. 2008. aastal tõusis ta 16 päevaga üksinda lisahapniku abita kolme kaheksatuhandelise tippu (Broad Peak , Gasherbrum I ja Gasherbrum II). 2009. aastal üritas ta tõusta koos Martin Minaříkiga Annapurna tippu, kuid ebasoodsa ilma tõttu nad peatippu ei jõudnud. Laskumisel Minařík jäi teadmata kadunuks. 
Talvine tipputõus Nanga Parbati tippu (2018).
25. jaanuaril 2018 (õhtusel ajal) õnnestus Revolil koos Tomasz Mackiewicziga Nanga Parbati (8125 m ) tippu ronida. Selle mäe ajaloos oli see alles teine edukas tipputõusmine talvisel perioodil (esmatõus oli 2016). Laskumise ajal ilmaolud muutusid, ka Mackiewiczi tervis halvenes. 26. jaanuaril kõrgusel umbes 7200 meetrit jättis Revol kaaslase ühte lõhesse, kutsus abi ja jätkas ise laskumist.
27. jaanuaril asus Poola talveekspeditsiooni meeskond (sealhulgas Adam Bielecki ja Deniss Urubko), kes üritas K2 lähedal asuvat tippu, ronijaid päästma ning meeskond transporditi Pakistani sõjaväe helikopteriga K2-mäelt Nanga Parbatile (umbes 4800 m kõrgusel merepinnast). Bielecki ja Urubko jõudsid pärast öist tõusu rekordajaga (umbes 8 tunniga) Revoli juurde (umbes 6000 meetri kõrgusel) 28. jaanuaril vahetult enne kella kahte öösel Pakistani aja järgi. Meeskond tõi Revoli päästehelikopteritele ligipääsetavasse piirkonda. Mackiewiczi allatoomine ei olnud äärmuslike ilmastikutingimuste tõttu võimalik. Revol sai käte ja vasaku jala tugeva külmakahjustuse. Ta viidi ravile Islamabadi.
Banská Bystrica ringkond

Banská Bystrica ringkond (slovaki keeles "Okres Banská Bystrica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna põhjaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Banská Bystrica ringkonna elanikest slovakke 93,25%, tšehhe 0,68%, ungarlasi 0,3%, mustlasi 0,18%, ukrainlasi 0,12% ja venelasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,78%-l inimestest.
Banská Štiavnica ringkond

Banská Štiavnica ringkond (slovaki keeles "Okres Banská Štiavnica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna lääneosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Banská Štiavnica ringkonna elanikest slovakke 95,73%, mustlasi 0,59%, tšehhe 0,4% ja ungarlasi 0,27%. Rahvus oli teadmata 2,43%-l inimestest.
Bardejovi ringkond

Bardejovi ringkond (slovaki keeles "Okres Bardejov") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna põhjaosas.
Bardejovi ringkond piirneb põhjas ja loodes Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bardejovi ringkonna elanikest slovakke 91,0%, russiine 2,43%, mustlasi 1,73%, ukrainlasi 0,4%, tšehhe 0,23% ja poolakaid 0,12%. Rahvus oli teadmata 3,79%-l.
Bánovce nad Bebravou ringkond

Bánovce nad Bebravou ringkond (slovaki keeles "Okres Bánovce nad Bebravou") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bánovce nad Bebravou ringkonna elanikest slovakke 94,35%, tšehhe 0,45% ja mustlasi 0,14%-l. Rahvus oli teadmata 4,5%-l.
Brezno ringkond

Brezno ringkond (slovaki keeles "Okres Brezno") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna põhjaosas.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brezno ringkonna elanikest slovakke 92,99%, mustlasi 0,93%, tšehhe 0,4% ja ungarlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 5,11%-l inimestest.
Bytča ringkond

Bytča ringkond (slovaki keeles "Okres Bytča") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna lääneosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bytča ringkonna elanikest slovakke 95,94% ja tšehhe 0,36%. Rahvus oli teadmata 3,3%-l elanikest.
Tume tulinutt

Tume tulinutt ("Gymnopilus picreus") on šampinjonilaadsete seltsi "Hymenogastraceae" sugukonda kuuluv seente liik.
Naoko Watanabe

Naoko Watanabe (sündinud 27. oktoobril 1981 Ōnojōs Fukuoka prefektuuris) on jaapani naisalpinist.
Ta lõpetas 2009. aastal Toyotas asuva Jaapani Punase Risti Toyota Õenduskolledži õenduse erialal.
Mägironimisega alustas Watanabe perekonna õhutusel kolmeaastaselt.
Mägironijana on ta 2024. aasta jaanuari seisuga tõusnud 13 (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (viimane neist oli Manaslu tipputõus 2022. aastal).
2024. aasta alguseks jäi tal ronida üks tipp: Xixabangma (8027 m), mis asub tervikuna Tiibetis. Kuid aprillis 2024 edastas Hiina alpinismiamet teate, et nad ei luba ronimistegevust Xixabangmas.
K2 (8611 m) tippu on Watanabe tõusnud koguni kolmel korral (2018, 2022, 2023).
Čadca ringkond

Čadca ringkond (slovaki keeles "Okres Čadca") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna põhjaosas.
Čadca ringkond piirneb põhjas ja loodes Tšehhiga ning kirdes Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Čadca ringkonna elanikest slovakke 95,34%, tšehhe 0,65% ja mustlasi 0,08%. Rahvus oli teadmata 3,54%-l elanikest.
Martin Minařík

Martin Minařík (27. november 1967 Benešov, Tšehhoslovakkia – aprill 2009 Annapurna, Nepal) oli tšehhi alpinist.
Ta alustas mägedes ronimist 16-aastaselt, esialgu Lääne-Karpaatides, seejärel 19-aastaselt Tatrates. Alates 1991. aastast elas ta vaheldumisi Tšehhis ja Ameerika Ühendriikides (Seattle'is). Käis mägedes ronimas Kaskaadides, Kaljumäestikus, Yosemite Valleys, Alpides, Pamiiris, Andides (Aconcagua) ja Alaskal (Denali). 
1999. aastal alustas Minařík ronimist Himaalajas. Ta ronis alati väikesearvulises meeskonnas (vahel tegi soolotõuse), eranditult lisahapniku abita. Kokku oli ta jõudnud seitsme (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (lisaks mõni päev enne surma Annapurna eeltippu jõudmine).
Surm.
19. aprillil 2009 tõusis Martin Minařík koos Élisabeth Revoliga Annapurna eeltippu. Ilmaolud kõrgemale ronida enam ei võimaldanud.
Eeltipust laskumise ajal oli Minařík külmunud, alajahtunud ja kurnatud. Kusagil Musta kalju all 7100 meetri kõrgusel lahkus Revol Minaříkist, kes ei suutnud enam iseseisvalt liikuda. Revol jõudis suurte raskustega üksi baaslaagrisse. Minaříki surnukeha ei leitud, sest kedagi teist sel ajal piirkonnas ei viibinud. 23. aprillil alustati küll otsinguid, kuid seitse päeva kestnud otsingud ei andnud tulemusi.
Detva ringkond

Detva ringkond (slovaki keeles "Okres Detva") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Detva ringkonna elanikest slovakke 94,63%, mustlasi 0,52%, tšehhe 0,36% ja ungarlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 3,96%-l inimestest.
Dolný Kubíni ringkond

Dolný Kubíni ringkond (slovaki keeles "Okres Dolný Kubín") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna keskosas.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dolný Kubíni ringkonna elanikest slovakke 96,26%, tšehhe 0,44% ja poolakaid 0,11%. Rahvus oli teadmata 2,64%-l inimestest.
Dunajská Streda ringkond

Dunajská Streda ringkond (slovaki keeles "Okres Dunajská Streda", ungari keeles "Dunaszerdahelyi járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna lõunaosas.
Dunajská Streda ringkond piirneb edelas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dunajská Streda ringkonna elanikest ungarlasi 68,65%, slovakke 24,65%, mustlasi 0,98%, tšehhe 0,47% ja ukrainlasi 0,12%.
Galanta ringkond

Galanta ringkond (slovaki keeles "Okres Galanta") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Galanta ringkonna elanikest slovakke 63,09%, ungarlasi 31,1%, tšehhe 0,41%, mustlasi 0,16% ja rumeenlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,58%-l elanikest.
Mihrab

Mihrab on islamimaade arhitektuuris mošee palvenišš, mis paikneb mošee Meka poole orienteeritud seinas ("qiblah"); mihrab võib olla mõõtmetelt nii suur kui ka väike, kuid enamasti on see ümbritsetud ja kaetud silmapaistva dekooriga.
Ajaloost.
Mihrab ilmus sakraalarhitektuuri Umaijaadide valitseja al-Walīd I (705–715) ajal, mil ehitati kuulsad Mediina, Jeruusalemma ja Damaskuse suured mošeed. Selle arhitektuurielemendi eelkäijaks on peetud kopti munkade palvesaalide palveorvasid.
Mihrab palvevaibal.
Mihrabi sümboolne kujutis on ka enamikul palvevaipadel, tavaliselt on see mustriosa, mis kujult meenutab kaarsillusega nišši. Enne vaibale põlvitamist asetab muslim palvevaiba nii, et mihrabi kaar jääb Meka suunas.
Krügeri telegramm

Krügeri telegramm oli sõnum, mille Saksa keiser Wilhelm II saatis 3. jaanuaril 1896 Lõuna-Aafrika Vabariigi presidendile Paul Krügerile. Ta õnnitles Lõuna-Aafrika Vabariiki Briti koloniaaljuhi Leander Starr Jamesoni rünnaku tagasilöömise eest. Sõjaretkes osales 600 Kapi koloonia meest ning selle eesmärk oli tekitada Lõuna-Aafrika Vabariigis Briti immigrantide mäss, kuid see kukkus läbi. Telegramm põhjustas Suurbritannias skandaali ning tekitas pingeid Suurbritannia ja Saksamaa vahel.
Qutb Minar

Quṭb Mīnār on Delhis Qutbi kompleksis, Delhi vanimas kindlustatud osas Lal Kotis asuv vahitorn ja minarett, mis on ehitatud aastatel 1199–1220. Qutb Minar on Qūwat-ul-Islāmi mošee minarett ja kuulub 72,5-meetrise kõrgusega Aasia kõrgeimate minarettide hulka.
Alates 1993. aastast kuulub ehitis koos ümbritseva hoonekompleksiga UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Kirjeldus.
On võimalik, et Qutb Minari projekteerimisel võeti eeskuju varasemast Jāmi minaretist Afganistanis. Qutb Minar on 72,5 meetri kõrgusena maailma kõrgeim tellistest ehitatud minarett. Sel on viis ahenevat korrust, nii et minareti läbimõõt muutub 14,3 meetrilt alusel 2,7 meetrini tipus. Korruseid eraldavad "muqarnas"-konsoolidele toetuvad eenduvad ringrõdud. Tippu viib 379 astmega trepp.
Minareti siseruumis ääristab trepikäiku arvukalt tugesid ja sambaid. Väliskülje moodustavad ridamisi eenduvad sambad, mis annavad minaretile pillirookimbu ilme ja mida katab 40 cm paksune punase või kollakaspruuni liivakivi kiht. Korruseid ümbritsevad kufa kirjas kalligraafiliste tekstide ribad. Minarett seisab Qūwat-ul-Islāmi mošee kõrval ja araabiakeelne raidkiri teatab, et torn olgu muezzinile kohaks, kust ta kutsub usklikke palvele. Lisaks ehitusmaterjalide muutusele muutub torni kõrgematel, noorematel korrustel ka tekstiribade kalligraafia kirjastiil.
Ajaloost.
Minarett ehitati Muhammad Ghori võidu auks Rajputi kuninga Prithviraj Chauhani üle 1192. aastal, asekuninga Qutb-ud-din Aibaki käsul (hiljem Mamluki dünastia esimene sultan). Minareti ehitamisajaga algas muslimitest valitsejate periood Indias. Välisdekooriks on punane liivakivi ja marmor. Minaretil olevates tekstides on kirjas 27 hinduismi ja džainismi templit, mis lammutati minareti materjaliks.
Aibak jõudis eluajal ehitada valmis vaid esimese korruse, seetõttu on vaid alumine korrus kaetud Muhammad Ghorit ülistavate tekstidega. Järgmised kolm korrust ehitas Aibaki väimees ja järeltulija Iltutmish. 1368. aastal tabas minaretti välk, mis purustas kõrgeima korruse. Selle asemele ehitas Firoz Shah Tughlaq, hilisem Delhi sultan 1351.–1388. aastal, kaks korrust ning kattis need heleda marmori ja liivakiviga, nii et need erinevad värvilt kolmest madalamast korrusest. Nii kajastub hoone välisilmes arhitektuuristiili muutumine kolme valitseja ajal. Minareti siseruum on kaetud keeruka raiddekooriga koraani tekstidest.
Mõned raidkirjad teatavad ka hilisematest parandustöödest sultan Sikander Lodi ajal 1503. aastal, mil torni tabas taas välk. 1802. aastas varises kuppel ja terve torn sai kahjustada maavärinas. Briti valitsuse insenerid ennistasid Qutb Minari 1823. aastal major Robert Smithi juhtimisel ja ehitasid varasema kupli asemele Mogulite stiilis "chhatri", mis aga eemaldati 1848. aastal kindralkuberner Henry Hardinge käsul ja paigutati eraldiseisvana kompleksi ühele muruplatsile. See seisab seal tänapäevani, selle hüüdnimi on Smith's cupola.
Natalia Ginzburg

Natalia Ginzburg (sünninimi Levi; 14. juuli 1916 Palermo – 7. oktoober 1991 Rooma) oli itaalia kirjanik, tõlkija ja poliitik.
Elukäik.
Natalia Levi sündis 14. juulil 1916 Palermos juudi päritolu histoloogi Giuseppe Levi perekonnas. Tema ema oli Milanost pärit katoliiklane Lidia Tanzi, ema õde kirjanik ja Eugenio Montale abikaasa Drusilla Tanzi. Isa oli fašismivastane ja vangistati fašismiperioodil koos oma kolme vennaga. Natalia, tema õde Paola ja kolm venda said ateistliku hariduse. Kirjaniku lapsepõlv möödus Torinos.
1938. aastal abiellus ta Leone Ginzburgiga. Neil olid pojad Carlo ja Andrea ning tütar Alessandra. Leone Ginzburg õpetas Torino Ülikoolis vene kirjandust ning nii tema kui ka Natalia suhtlesid tihedalt fašismivastaste intellektuaalidega, kes olid koondunud kirjastuse Einaudi juurde.
1940. aastal saadeti Leone Ginzburg poliitilistel põhjustel siseeksiili Pizzolisse, kus ta oli kuni 1943. aastani. Natalia ja lapsed elasid suurema osa ajast koos temaga. Siis läksid Natalia ja Leone salaja Rooma ja andsid seal välja fašimivastast ajalehte, kuni Leone vanistati. 1944. aasta 5. veebruaril suri Leone piinamise tagajärjel Roomas Regina Coeli vanglas. Sama aasta oktoobris asus Natalia tööle Roomas kirjastuses Einaudi. 1945. aasta sügisel naasis ta Torinosse, kuhu suundusid ka ta vanemad ja kolm last, kes olid Saksa okupatsiooni ajal pagenduses Toscanas.
1950. aastal abiellus Natalia Ginzburg Gabriele Baldiniga, kes oli inglise kirjanduse õppejõud ja Londoni Itaalia Kultuuriinstituudi direktor. Nad elasid Roomas. Abielust sündisid tütar Susanna (1954–2002) ja poeg Antonio (1959–1960).
1969. aastal suri Natalia Ginzburgi teine abikaasa ning ta hakkas järjest aktiivsemalt tegelema poliitikaga, kuuludes koos enamiku Itaalia intellektuaalidega vasakpoolsete hulka. 
1971. aastal allkirjastas ta koos paljude kirjanike, kunstnike, poliitikute ja teiste intellektuaalidega avaliku kirja seoses Giuseppe Pinelli surmajuhtumiga. Kiri ilmus 13. juunil 1971 nädalalehes L'Espresso. 
1983. aastal valiti ta Itaalia Kommunistliku Partei nimekirjas parlamenti, kus ta kuulus iseseisvate vasakpoolsete ("Sinistra indipendente") gruppi. 
Natalia Ginzburg suri Roomas ja on maetud Verano kalmistule.
Looming.
Näidendid.
Lisaks tõlkis Natalia Ginzburg kirjandust prantsuse keelest (Vercors, Marcel Proust, Gustave Flaubert, Marguerite Duras, Guy de Maupassant jm).
Gelnica ringkond

Gelnica ringkond (slovaki keeles "Okres Gelnica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Košice maakonna lääneosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gelnica ringkonna elanikest slovakke 88,19%, mustlasi 6,76%, russiine 0,4%, sakslasi 0,29%, tšehhe 0,26%, ukrainlasi 0,12% ja ungarlasi 0,08%.
Viljandi Ristija Johannese kogudus

MPEÕK Viljandi Ristija Johannese kogudus on õigeusu kogudus Viljandis. Kogudus kuulub MPEÕK Tallinna piiskopkonda. 
Ajalugu.
Usuvahetusliikumine õigeusku jõudis Viljandisse 1846. aastal. 1846. aastal vahetas luteri usu õigeusu vastu ja liitus Viljandi kogudusse 4933 inimest, kolme esimese aasta jooksul võttis õigeusu vastu 6399 isikut.
Pühima Sinodi korraldusel avati Viljandis Issanda Eelkäija ja Ristija Johannese õigeusu kogudus. Lihtne puukirik aadressil Vaksali tänav 2 ehitati aastatel 1846–1847.
Viljandi õigeusu kihelkonnakool asus Viljandis. Koguduse teenijate palgad saadi Vasila kirikumõisast Lolu külas, mis oli koguduse suurim sissetulekuallikas.
1884. aastal novembris lahutati Viljandi kogudusest Tänassilma valla osa ja asutati iseseisev Tänassilma kogudus. Tänassilma kirik ehitati aastail 1897–1898.
1960. aastal vana puukirik Vaksali tänaval lammutati ning koguduse käsutusse anti luteri Viljandi Jaani kiriku käärkamber. 
Alates 1998. aastast kasutatakse Viljandi Ristija Johannese kirikut Mäe tänav 8.
NGC 247

NGC 247 (tuntud ka kui Caldwell 62 ja üldtuntud kui Küünise galaktika) on spiraalgalaktika (kuigi mõnikord liigitatakse seda kääbusspiraalgalaktikaks), mis asub umbes 11,1 miljoni valgusaasta kaugusel Vaala tähtkujus. See kaugus kinnitati 2011. aasta veebruari lõpus. Varasemad mõõtmised näitasid, et galaktika oli umbes 12,2 miljoni valgusaasta kaugusel, kuid see osutus valeks. NGC 247 on Kujuri galaktikarühma liige ja selle läbimõõt on 70 000 valgusaastat.
NGC 247 spiraalketta ühel küljel on ebatavaliselt suur tühimik. See tühimik sisaldab mõningaid vanemaid punasemaid tähti, kuid mitte nooremaid sinisemaid tähti.
Viljandi vana õigeusu kirik

Viljandi vana õigeusu kirik oli õigeusu kirik Viljandis, tänapäevase aadressiga Vaksali tänav 2.
Vajalik maa-ala kiriku ja muude hoonete alla osteti Viljandi mõisa omanikult 1033 rubla eest. 28. mail 1846 alustati kiriku ehitamist. 1847. aastal valmis lihtne puukirik, mis pühitseti Johannes Eelkäija auks. Kiriku ehitusjuht oli arhitekt Tammann. 
1960. aastal, kui kõrvalkinnistul Vaksali 4 ehitati uut spordihoonet, vana kirik lammutati. Tänapäeval asub Vaksali 2 kinnistul SEB Panga Viljandi kontori hoone.
Hlohoveci ringkond

Hlohoveci ringkond (slovaki keeles "Okres Hlohovec") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna idaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hlohoveci ringkonna elanikest slovakke 94,31%, tšehhe 0,37%, ungarlasi 0,17% ja mustlasi 0,09%. Rahvus oli teadmata 4,62%-l elanikest.
Humenné ringkond

Humenné ringkond (slovaki keeles "Okres Humenné") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna kaguosas.
Kirdes piirneb Humenné ringkond umbes 5 km ulatuses Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Humenné ringkonna elanikest slovakke 88,8%, russiine 3,15%, mustlasi 1,31%, ukrainlasi 0,56%, tšehhe 0,33%, ungarlasi 0,11%. 5,44% elanike rahvus oli teadmata.
Ilava ringkond

Ilava ringkond (slovaki keeles "Okres Ilava") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna keskosas.
Läänes ja loodes piirneb Ilava ringkond Tšehhiga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ilava ringkonna elanikest slovakke 94,02%, tšehhe 0,7% ja ungarlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,7%-l inimestest.
Kežmaroki ringkond

Kežmaroki ringkond (slovaki keeles "Okres Kežmarok") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna lääneosas.
Kežmaroki ringkond piirneb põhjas ja loodes Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kežmaroki ringkonna elanikest slovakke 87,0%, mustlasi 8,39%, tšehhe 0,24%, poolakaid 0,2% ja russiine 0,13%.
Viljandi vennastekoguduse palvela

Viljandi vennastekoguduse palvela oli Viljandis Tallinna tänav 26 asunud Eesti Evangeelse Vennastekoguduse palvela. 
Hoone ehitati 1910. aastal väljaspool tollase Viljandi linna piire Viljandi mõisa käest saadud kinnistule. Alates 1919. aastast kuulus kinnistu Viljandi linna halduspiiridesse.
Hoone lammutati 1957. aastal, tänapäeval asub palvela kohal Viljandi bussijaam.
Komárno ringkond

Komárno ringkond (slovaki keeles "Okres Komárno") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Nitra maakonna lõunaosas.
Komárno ringkond piirneb lõunas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Komárno ringkonna elanikest ungarlasi 61,58%, slovakke 28,81%, mustlasi 0,95%, tšehhe 0,44% ja vietnamlasi 0,09%. Rahvus oli teadmata 7,67%-l inimestest.
Frencq

Frencq on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Frencq asub u. 16 km Montreuil-sur-Merist põhja pool tee D113 ääres.
Lefaux

Lefaux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Lefaux asub 16 km Montreuil-sur-Merist põhja pool tee D148 ääres.
Krupina ringkond

Krupina ringkond (slovaki keeles "Okres Krupina") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna edelaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Krupina ringkonna elanikest slovakke 94,82%, mustlasi 0,84%, ungarlasi 0,42%, tšehhe 0,24% ja ukrainlasi 0,16%. Rahvus oli teadmata 3,04%-l elanikest.
Kujundujumine 2024. aasta suveolümpiamängudel

Kujundujumisevõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Prantsusmaal Pariisis toimusid 5.–10. augustini Pariisi veekeskuses. Esimest korda pärast 1996. aasta suveolümpiamänge Atlantas osales võistlusel alla 100 sportlase, kokku võistles kahel medalivõistlusel 96 sportlast, nimelt naiste duetis ja segavõistkonnas.
Pariisi 2024. aasta kujundujumise programmis tehti mitmeid olulisi muudatusi, et tugevdada kogu mängude jõupingutusi soolise võrdõiguslikkuse ja rahvaste suure mitmekesisuse saavutamiseks kvalifikatsiooniprotsessis. 7. oktoobril 2022 toetas World Aquatics (toona FINA) ligi 99 protsenti häältest, et muuta kujundujumise reegleid aastatel 2022–2025, näiteks kaheksaliikmelise segavõistkonna (varem naiste võistkonnavõistluse) koosseis, mille maksimummäär kahe mehe arv meeskonnas. Võistlema ei valitud aga ühtegi meest.
See oli ühtlasi esimene kord pärast 2000. aastat, kui mõlemal alal võitis kulla muu riik peale Venemaa, kuna Venemaa ja Valgevene sai 2024. aasta olümpiamängudel osalemise keelu Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 7. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 80
&lt;br&gt;Riike: 10
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: ROC&lt;br&gt; Vlada Tšigireva&lt;br&gt;Marina Goliadkina&lt;br&gt;Svetlana Kolesnitšenko&lt;br&gt;Polina Komar&lt;br&gt;Aleksandra Patskevitš&lt;br&gt;Svetlana Romažina&lt;br&gt;Alla Žižkina&lt;br&gt;Maria Žurožkina 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal 
&lt;br&gt;Võistlus koosnes kolmest komponendist, kus hinnati tehnilist osa, vabakava ja akrobaatilist osa. Nendest osadest kogutud punktid liideti lõpliku paremusjärjestuse määramisel.
Kysucké Nové Mesto ringkond

Kysucké Nové Mesto ringkond (slovaki keeles "Okres Kysucké Nové Mesto") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna lääneosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kysucké Nové Mesto ringkonna elanikest slovakke 94,91%, tšehhe 0,52% ja ungarlasi 0,07%. Rahvus oli teadmata 4,16%-l inimestest.
Jamesoni retk

Jamesoni retk oli sõjaretk Lõuna-Aafrika Vabariiki ehk Transvaali, mille sooritas 29. detsembrist 1895 kuni 2. jaanuarini 1896 Cecil Rhodesi käsul Briti koloniaaltegelane Leander Starr Jameson. Selles osales umbes 500 Briti Lõuna-Aafrika Kompanii meest, kes sisenesid uusaasta nädalavahetusel Transvaali Rodeesiast. Sellel ajal oli Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident Paul Kruger, keda Rhodes ei sallinud. Brittide eesmärk oli tekitada Transvaalis Briti tööliste mäss, kuid see ebaõnnestus.
Üle piiri tunginud töölisi kutsuti Johannesburgi vandenõulasteks. Nende ülesanne oli värvata Transvaalist veel mehi ja valmistuda võimupöördeks, kuid haarang ebaõnnestus ja mässu ei tekkinud. Saavutati hoopis vastupidine tulemus: Briti valitsus jäi häbisse, Cecil Rhodes tagandati Kapi koloonia peaministriametist ja buurid said Transvaali ja selle kullakaevanduste üle veel kindlama kontrolli. Lisaks nõrgenes sellega Rodeesia kaitsevõime ning vaid mõni kuu hiljem algas teine matabele sõda (1896–1897). Jamesoni sõjaretk oli ka üks teise buuri sõja põhjustest.
Leander Starr Jameson

Leander Starr Jameson (9. veebruar 1853 – 26. november 1917) oli Suurbritannia koloniaalpoliitik. Ta on tuntud ebaõnnestunud Jamesoni retke korraldamise pärast.
Ta on maetud Zimbabwes Matobo rahvusparki.
Levice ringkond

Levice ringkond (slovaki keeles "Okres Levice", ungari keeles "Lévai járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Nitra maakonna idaosas.
Levice ringkond piirneb kagus ja lõunas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Levice ringkonna elanikest slovakke 71,15%, ungarlasi 21,16%, mustlasi 0,69% ja tšehhe 0,48%. Rahvus oli teadmata 5,94%-l elanikest.
Longvilliers (Pas-de-Calais)

Longvilliers (1997. aastani "Longvillers") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Longvilliers asub 9 km Montreuil-sur-Merist põhja pool tee D146 ääres ja Dordonne'i jõe orus. Seal pole poode, kuid see on piisavalt lähedal Frencqile (5 km), Montreuil-sur-Merile ja Étaples'ile (10 km). Ümbritsev ala pakub vaateid ja jalutuskäike maal.
Levoča ringkond

Levoča ringkond (slovaki keeles "Okres Levoča") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna lõunaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Levoča ringkonna elanikest slovakke 91,83%, mustlasi 3,57% ja russiine 0,67%. Rahvus oli teadmata 3,39%-l inimestest.
Maresville

Maresville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Maresville asub 6 km Montreuil-sur-Merist põhja pool, tee D146 ääres.
Huviväärsusi.
Linnas ei ole poode, kuid seal asub väike talu koos tootepoega ja kaunis 15. sajandi St. Mauri kirik. Seal on väike hotell, millel on suurepärane maine, ja restoran, mis tõmbab inimesi ligi mitme kilomeetri kauguselt.
Paul Kruger

Stephanus Johannes Paulus Kruger (10. oktoober 1825 – 14. juuli 1904) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik, president aastatel 1883–1900. Ta oli rahvusvahelisel tasandil buuride (Lõuna-Aafrika Vabariigi ja Oranja Vaba Riigi) eestkõneleja Briti impeeriumi vastu näiteks teise buuri sõja ajal 1899–1902. Ta on mõnes mõttes afrikandrite rahvuskangelane.
Kruger sündis Kapi koloonia idaosas ja võttis lapsena 1830. aastatel osa suurest rändest. Ta ei käinud koolis, kuid teda õpetas buuride juht Andries Pretorius. Aastal 1852 oli ta Sandi jõe konventsiooni allkirjastamise juures ning pärast seda osales Lõuna-Aafrika Vabariigi tekkimise juures buuri komandode juhi ja läbirääkijana. Aastast 1863 oli ta kümmekond aastat kindralkomandant, kuni ta pärast Thomas François Burgersi presidendiks valimist tagasi astus.
Märtsis 1877 sai Krugerist Transvaali asepresident, varsti pärast seda annekteeris Suurbritannia Lõuna-Aafrika Vabariigi. Järgmise kolme aasta jooksul osales ta kahe delegatsiooni juhina Londonis läbirääkimistel, et Transvaal taasiseseisvuks. Temast sai Lõuna-Aafrika Vabariigi juhtiv vabadusvõitleja ning tema püüdlused päädisid Transvaali võiduga esimeses buuri sõjas 1880–1881. Aastani 1883 oli ta osa valitsustriumviraadist ning pärast seda sai temast president. 1884. aastal reisis Kruger taas Londonisse, kus allkirjastati Londoni konventsioon, millega Suurbritannia tunnustas Lõuna-Aafrika Vabariigi iseseisvust.
Kuna Transvaali rändas 1886. aasta Witwatersrandi kullapalaviku käigus sisse tuhandeid peamiselt briti päritolu asunikke (uitlandereid), tekkis Lõuna-Aafrika Vabariigis olukord, et suure osa maksutulust maksid valimisõiguseta inimesed. Valitsus jäi täielikult buuri maaomanike kontrolli alla. Pinged brittide ja buuride vahel iseloomustasid kogu Krugeri presidendiaega, eriti pingelised olid Jamesoni retk ja teine buuri sõda. Kui teine buuri sõda 1900. aastal brittide kasuks hakkas minema, põgenes Kruger Euroopasse ning oli elu lõpuni eksiilis, kuna keeldus pärast brittide võitu naasmast. Ta suri 1904. aastal 78-aastaselt Šveitsis, säilmed viidi tagasi Aafrikasse ning ta maeti Pretoriasse.
Kirjandus.
Muudes keeltes
Merlimont

Merlimont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Merlimont asub Prantsusmaa rannikul, La Manche'i kaldal. Pikad laiad liivarannad ja tohutud liivaluited on kõige ilmsemad omadused.
Vettehüpped 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
Vettehüppevõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis peeti 27. juulist 10. augustini 2024 Pariisi veekeskuses. Nendel mängudel võistles kaheksal medalivõistlusel kokku 136 vettehüppajat, mis jagunesid võrdselt meeste ja naiste vahel (neli soo kohta nii individuaalses kui ka paarishüppetes), mis on sama palju kui 2020. aastal Tokyos.
Esimest korda võitsid Hiina vettehüppajad kõik võimalikud võistlused, võites rekordilised kaheksa kuldmedalit. Suurbritannia ei võitnud esimest korda pärast 2012. aastat kuldmedaleid, küll aga rahvusrekordi viis medalit, ainsana peale Hiina võitnud rohkem kui kaks medalit, ning on kolmandatel järjestikustel mängudel tabelis teisel kohal.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
Gina Marie Rzucidlo

Gina Marie Rzucidlo (28. jaanuar 1978 Auburn, Worcesteri maakond – 7. oktoober 2023 Xixabangma, Tiibet) oli poola juurtega ameerika alpinist.
Mägironijana oli ta tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2019. aastal).
Ta üritas ka saada esimeseks ameerika naismägironijaks, kes on roninud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Seda tihedas konkurentsis kaasmaalase Anna Gutuga. 
2023. aasta septembri seisuga oli Rzucidlol edukalt ronitud 12 kaheksatuhandelist tippu. Teha jäi tal kaks tippu (Cho Oyu ja Xixabangma). Esimese otsa ronitakse tavaliselt mäe põhjaküljelt Tiibetis, teine asub tervikuna Tiibetis. Ronimisload Hiinast olid hangitud ja 2023. aasta septembri lõpus oli Rzucidlo juba Tiibetis (nagu ka Gutugi). 
1. oktoobril 2023 tõusis ta Cho Oyu tippu. Seejärel viis helikopter Rzucidlo ja tema meeskonna Xixabangma baaslaagisse (vahemaa umbes 70 km). Tipputõusu tegi ta koos oma giidi, tugeva šerpa mägironija Tenjen Sherpaga. Puhkenud laviinis jäid nad mõlemad kadunuks. Rzucidlo kuulutati surnuks 7. oktoobril 2023. Ka samal ajal tipuüritust teinud Anna Gutu hukkus koos oma giidiga laviinis.
Mõni päev pärast traagilisi sündmusi märkis Tracee Metcalfe ajakirjanikule, et konkurents Rzucidlo ja Gutu vahel oli viimase kolme kuuga muutunud mürgiseks. "Ma arvan, et Gina oli väga huvitatud sellest, et olla esimene USA naine, kes läbis kõik 14 tippu," ütles Metcalfe. "Ta oli üllatunud, kui kiiresti suutis Anna nende peale ronida."