tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mart Siimann

Mart Siimann (sündinud 21. septembril 1946 Kilingi-Nõmmes) on Eesti poliitik, ajakirjanik, meediajuht ja sporditegelane, Eesti peaminister 1997–1999. 
Aastatel 1997–1999 oli Siimann Koonderakonna esimees. Aastatel 2001–2012 oli ta Eesti Olümpiakomitee (EOK) president.
Haridus.
Mart Siimann on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1965 ja Tartu Riikliku Ülikooli filoloog-psühholoogina 1971 (diplomitöö "Operaatori kutsesobivuse psühholoogilised aspektid nõukogude autorite töödes").
Töökäik.
Siimann on töötanud Töö- ja Juhtimise Teadusliku Organiseerimise Laboratooriumis psühholoogina ja juhataja asetäitjana, Informatsiooni-Arvutuskeskuse osakonna juhatajana 1971–1975, Tartu Riikliku Ülikooli filosoofia kateedri vanemteadurina 1975–1982, Eesti Televisiooni korrespondendina, programmi peadirektori asetäitjana ja peatoimetajana 1982–1987, Eesti Raadio direktorina 1987–1989, Eesti Televisiooni peadirektorina 1989–1992 ning ASi Reklaamitelevisioon tegevdirektorina 1992–1995. Ta oli Eesti Olümpiakomitee president 2001–2012.
1986. aastal juhendas ta Tartu Riikliku Ülikooli žurnalistikakateedris Merle Randma diplomitööd "Telediktor ja tema töö".
Poliitiline tegevus.
Mart Siimann oli Tallinna Linnavolikogu liige 1989–1993, VIII Riigikogu liige 1995–1997 ja IX Riigikogu liige. Ta oli Riigikogu Koonderakonna fraktsiooni esimees 1995–1997 ja 1999–2003 ning Eesti Vabariigi peaminister 1997–1999. Ta on olnud NLKP liige ja hiljem ühenduse Vaba Eesti liige, 1995 astus Eesti Koonderakonda. Hiljem juhtis vasaktsentristlikku/sotsiaaldemokraatlikku ühendust "Mõistuse ja südamega".
Isiklikku.
Mart Siimanni abikaasa on diplomaat Marika Saarna-Siimann.
Napoleoni löök

Napoleoni löök on kombinatsiooniline löök rahvusvahelises kabes. Oma nimetuse on ta saanud Napoléon Bonaparte'i järgi, sest arvatakse, et esimesena sooritas sellise kombinatsiooni just tema.
Selle kombinatsiooni lõpplöögi trajektoor kulgeb enamasti (valgete poolelt loetuna) kas 31x22x33x24x15x4 või 31x22x33x24x13x2 (vt. diagrammi).
Näide kombinatsioonist endast:
Selles seisus võidavad valged järgmisel moel: 1.27-22 18x27 2.31x22 17x28 3.37-31 28x46 4.38-32 46x28 5.26-21 16x27 6.31x4+
Kartulimardikas

Kartulimardikas (ehk "koloraado mardikas"; "Leptinotarsa decemlineata") on poilaste sugukonda kuuluv mardikaline. 
Ta on umbes 10 millimeetrit pikk, erekollast või oranži värvi. Kummalgi kattetiival viis musta pikitriipu, eesrindmikul mustad täpid. Koorunud tõugud on kumera kehaga, oranžikaspunased. Täiskasvanud tõugud on värvuselt oranžikaskollased või tuhmkollased, 15-16 millimeetrit pikad, hästi kumerdunud kehaga.
Kartulimardikas toodi Euroopasse 1877. aastal. Tol korral suudeti tema levik tõkestada. I ja II maailmasõja ajal aga nõrgenes kontroll ja vähenes tõrje ning kartulimardikas tungis edasi Euroopa aladel. Oma kodumaal Mehhikos kartulimardikas kartulit ei söö, vaid toitub endiselt oma põlisest toidutaimest, metsikust maavitsast.
Eestis leiti kartulimardikas esmakordselt 1965. aastal Pärnumaal. 
Kartulimardikal on väga suur rännuinstinkt. Massilisi väljarändeid teevad nad tavaliselt kevadel mais ja juunis. Väljarändeid soodustavad ka äikese-eelsed ja põuased ilmad. Tema lennukiirus võib olla kuni 8 kilomeetrit tunnis ja lennukõrgus kuni 10 meetrit. Ööpäevas võib lennata 8–10 kilomeetrit. Tugeva tuule puhul orienteerivad nad oma lennu tuule suunas ning võivad kanduda 200–400 kilomeetri kaugusele. Merre sattununa peavad nad vastu kuni kaks nädalat.
Kartulimardika areng.
Kartulimardikas võib korraga muneda kuni 800 muna kuni kolm korda aastas. Eesti oludes on kartulimardikas seni andnud ühe põlvkonna suve jooksul. Talvitunud mardikate munemisest kuni uue põlvkonna mardikate ilmumiseni kulub Eesti kliimas umbes 50 päeva. Ta muneb harilikult kartulitaimede lehtedele. Munakurnad munetakse 5–6. päeval peale mardikate ilmumist. Munemise kõrgperiood langeb ajaliselt ühte hobukastani õitsemise lõpuperioodiga. Vastsed kooruvad 11–12 päeva pärast. Vastsed kasvavad täis ja lähevad mulda nukkuma juulis. See on aeg, mil kartulitaimed alustavad õitsemist. Noormardikad hakkavad mullast välja tulema, kui kartulipõllud on täisõites. Nad toituvad 3–10 päeva kartulilehtedest ning lähevad seejärel mulda talvituma. Ajaliselt on see augusti lõpp või septembri algus. Pika sügise korral jõuavad noormardikad ka muneda, kuid tavaliselt teine põlvkond hävib Eesti kliimas.
Y (mäng)

Y on lauamäng, mille leiutajad on Craige Schenstead (uue nimega Ea Ea) ja Charles Titus. 
Y-d mängitakse kolmnurksel mängulaual, kus kolmnurkadest on moodustatud võrestik. Mänguväljadeks on võrestiku sõlmpunktid (kolmnurkade tipud). 
Mängus osalevad kaks mängijat, kellest ühel on valged, teisel mustad nupud. Mängijad asetavad oma nuppe vaheldumisi mänguväljadele. Eesmärgiks on siduda oma nuppudega omavahel mängulaua kolm külge, kusjuures nurgaväli loetakse asetsevaks mõlemal küljel.
Susitna North

Susitna North (endise nimega "Y" lähedalasuva teede ristumiskoha järgi) on rahvaloenduste tarbeks määratletav asula ("census-designated place") USA-s Alaska osariigis Matanuska-Susitna maakonnas ("Matanuska-Susitna Borough"). See asub Susitna jõe ääres.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Susitna Northis 956 inimest. 
Susitna Northi pindala on 871,6 km², sellest veekogusid on 8,1 km². 
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Susitna Northis oli 956 inimest, 412 leibkonda ja 252 perekonda. 
Rahvastiku tihedus oli 1,1 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 818 (keskmine tihedus 0,9 in/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,30%. 
412 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,32 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,90 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Keskmise vanuse mediaan oli 41 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 117,3 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 118,5 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 848 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 38 304 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 54 500 dollarit, naistel 35 625 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 437 dollarit. 
17,4% elanikkonnast ja 9,5% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 12,4% alla 18-aastasi ja 13,2% üle 65-aastasi.
Matanuska-Susitna maakond

Matanuska-Susitna maakond on maakond ("borough") USA Alaska osariigis.
Maakonna pindala on 65 423 km², sellest sisevete all 1498 km² (2,29%).
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli maakonna elanike arv 59 322.
Maakonna halduskeskus on Palmer.
Matanuska-Susitna maakonna naabermaakonnad ja rahvaloenduspiirkonnad ("census areas") on:
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Matanuska-Susitna maakonnas oli 59 322 inimest, 20 556 majapidamist ja 15 046 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 1 in/km².
Elamuühikuid ("housing units") oli 27 329.
Rassiline koosseis oli:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,50%.
20 556 leibkonna seas oli
Majapidamises oli keskmiselt 2,84 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,29 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 34 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 108,20 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 108,10 meest.
1322

1322. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad - 1320. aastad - 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad
Aastad: 1317 1318 1319 1320 1321 - 1322 - 1323 1324 1325 1326 1327
1323

1323. aasta (MCCCXXIII) oli 14. sajandi 23. aasta.
Y (Somme)

Y [ii] on küla ja vald Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Somme'i departemangus. 
Elanike arv on 81 (2009).
Sihtnumber on 80190.
INSEE-kood on 80829.
Selle asula nimi on lühim kohanimi Prantsusmaal.
Kaljukotkas

Kaljukotkas ehk maakotkas ("Aquila chrysaetos") on suur haugaslane.
2002. aastal pesitses Eestis 40–50 paari. Pesitseb peamiselt rabades, pesa ehitab rabasaarele kõrge puu otsa. Eestis on ta paigalind.
Kaljukotkas on looduskaitse all.
Kaljukotkas on Afganistani rahvuslind.
Kirjeldus.
Majesteetlik röövlind, kelle tiibade siruulatus võib küündida üle kahe meetri. Vanalinnud on tavaliselt värvuselt tumepruunid, noorlinnud on heledamad. Noorlindudel on tunnuslikud suured valged laigud tiibadel ja sabatüvikul. Tal on suur kongus nokk, millega ta saaki tükeldab.
Eluviis.
Kaljukotkas elab paarina ja ehitab pesa kas kaljuseintele või harvemini mõne puu latva. Oma pesa ehitab ta okstest ja vooderdab rohttaimedega, mõne pesa läbimõõt on ligi kaks meetrit.
Toitumine.
Saagi leidmiseks lendab ta üle kogu oma territooriumi. Toiduks on jänesed, ümisejad, sisalikud ja mõnikord koguni mägikitsetalled või rebased. Kui kotkas on tänu erakordsele nägemisvõimele saagi leidnud, langeb ta kiirusega üle 150 km/h looma peale, haarab saagi küüniste vahele ja viib minema.
Levik ja arvukus.
Arvukus.
Eestis hinnatakse kaljukotka arvukuseks 60-65 paari.
Paaritumine.
Emaslind muneb pessa munad ja haub välja pojad, kelle arv jääb enamasti ühe ja nelja vahele. Samal ajal, kui ema valvab kotkapoegi, lendab isaslind toidu varumiseks jahile.
Tegevvulkaan

Tegevvulkaan on praegu tegutsev või ajaloolisel ajal tegutsenud vulkaan, mis tõenäoliselt tegutseb ka tulevikus.
Terminit "tegevvulkaan" mõistetakse mitmeti. Mõnikord nimetatakse nii vulkaane, mis parasjagu purskavad. Enamasti aga arvatakse tegevvulkaanide hulka ka vulkaanid, mis on tegutsenud ajaloolisel ajal ja teevad seda tõenäoliselt ka tulevikus. Selliseid vulkaane nimetatakse ka uinunud vulkaanideks. Võimaliku tulevase vulkaanilise tegevuse oluliseks tunnuseks on magmakamber, mille sisu pole tardunud.
Ajalooline aeg on aeg, millest on kirjalikke ülestähendusi. Seetõttu on mõistetav, et eri piirkondades on ajaloolise aja pikkus väga erinev: Uus-Meremaal näiteks mõnisada, kuid Hiinas tuhandeid aastaid, mistõttu on niimoodi lahterdatud vulkaane raske võrrelda. Seetõttu nimetatakse tegevvulkaaniks sageli vulkaani, mis on tegutsenud viimase 10 000 aasta jooksul. Viimased 10 000 aastat tähendavad aega pärast viimase jääaja lõppu ja seda perioodi nimetatakse holotseeniks.
Maailmas leidub palju vulkaane, mis on viimase mõne tuhande aasta jooksul pursanud näiteks tosin korda. Isegi kui need vulkaanid pole inimese elueaga võrreldes aktiivsed, on nad geoloogilise ajaga võrreldes ikkagi väga aktiivsed.
Vulkaani eluiga (ajavahemik esimesest purskest viimaseni) võib olla väga erinev. On juhtunud, et vulkaan tekib, purskab mõned kuud ja lakkab seejärel toimimast ega purska enam iialgi. Teisalt on teada vulkaane, mis on tegutsenud miljonite aastate jooksul (Yellowstone'i vulkaan, Etna). Kuid vulkaani aktiivsuse määramisel ei ole mõistlik sellest lähtuda, sest vulkanoloogid ei suuda tänapäeval veel piisava täpsusega ennustada, kas mingi uinunud vulkaan kunagi hakkab tegutsema või ei. Olulised tegurid on magmakambri suurus (suuremad magmakambrid jahtuvad kauem), selle sügavus (sügavamal asuvad magmakambrid jahtuvad kauem) ja ka keemiline koostis (kui magma erineb oma koostiselt märkimisväärselt ümbritsevatest kivimitest, tähendab see tavaliselt seda, et magmakambril on ühendus sügavamate kihtidega ja see jahtub kauem). Ka võivad uuemate uuringute kohaselt jahtunud magmakambriga ja seni ohutuks peetud uinunud vulkaanid soodsates tingimustes kahe kuuga taas aktiviseeruda.
Ka tegevvulkaanide arvu on raske hinnata. Suvalisel ajal on korraga aktiivsed maailmas vähemalt 20 vulkaani. Näiteks Stromboli on olnud püsivalt aktiivne juba tuhandeid aastaid. Dokumenteeritud vulkaanipurskeid on teada umbes 550 vulkaani kohta. Viimase 10 000 aasta jooksul on tegutsenud umbes 1500 vulkaani. Need arvud kehtivad aga vaid siis, kui vaatluse alla võetakse maismaal toimunud vulkaanipursked. Suurem osa laavast produtseeritakse ookeanide keskmäestikes ning kui kõik sealsed laavalõhed ka tegevvulkaanide hulka arvata, võib nende koguarv ületada miljoni.
Tänapäeval elab tegevvulkaanide läheduses pool miljardit inimest.
Eestis tegevvulkaane ei ole. Eestile lähimad tegevvulkaanid asuvad Itaalias, Kreekas, Norras ja Islandil.
Tegevvulkaanide uurimiseks on asutatud vulkanoloogiaobservatooriume. Need paiknevad tavaliselt tegevvulkaanide läheduses. Euroopa Liidus on vulkanoloogiaobservatooriume Itaalias, Kreekas, Assooridel ja Kanaaridel.
Uinunud vulkaan

Uinunud vulkaan on vulkaan, mis praegu ei tegutse, kuid teeb seda tõenäoliselt tulevikus.
Alternatiivse definitsiooni järgi loetakse uinunuks vulkaani, mis praegu ei tegutse, kuid on seda ajaloolisel ajal teinud.
Kui uinunud vulkaan "ärkab", saab temast tegevvulkaan. Tegevvulkaani tähendust mõistetakse sageli siiski laiemalt, nii et peaaegu kõiki uinunud vulkaane võib ühtlasi pidada ka tegevvulkaanideks. Uinunud vulkaani eristatakse kustunust, mille tegutsemist tulevikus ei peeta tõenäoliseks.
Kustunud vulkaan

Kustunud vulkaan on parasjagu mittetegutsev vulkaan, mille aktiviseerumist tulevikus ei peeta tõenäoliseks.
Siiski juhtub tihti, et kustunuks peetud vulkaanid hakkavad taas tegutsema, mistõttu oleks olnud õigem nimetada neid uinunud vulkaanideks. Kui vulkaan pole pursanud mõnikümmend tuhat aastat, ei tähenda see veel, et ta ei võiks taas purskama hakata, kuna supervulkaanide aktiivsusperioodide vahelised pausid võivad kesta ka miljoneid aastaid.
Kustunud vulkaanide hulka kuuluvad näiteks mitu Hawaii saarte vulkaani, samuti Hohentwiel Saksamaal, Shiprock USA-s New Mexico osariigis ja Zuidwal Hollandis.
2005. aasta Bulgaaria parlamendivalimised

Bulgaaria parlamendi 2005. aasta valimised toimusid 25. juunil.
Valimissüsteem.
Bulgaaria parlamendi 240 liiget valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel. Parlamendi kohad jagatakse ringkondadesse. Valimistel võivad osaleda valimisliidud, erakonnad ja üksikkandidaadid. Bulgaarias kehtib valimisliitudele ja erakondadele 4% üleriigiline valimiskünnis. Bulgaarias on valimistel kinnised nimekirjad. Valimistel jaotatakse kõik kohad ringkondades, üleriigilisi kompensatsioonimandaate ei ole. Ringkondades jagatakse kohad nende parteide ja valimisliitude vahel, mis ületavad valimiskünnise, üksikkandidaadid saavad valituks, kui nad võidavad ringkonnas vähemalt kvoodi jagu hääli. Ringkondades kasutatakse liht-D'Hondti meetodit.
Tulemused.
Registreeritud valijaid: 6 705 038&lt;br&gt;
Osavõtt: 3 747 793 ehk 55,8% registreerinud valijatest&lt;br&gt;
Kehtetuid sedeleid: 99 616 ehk 2,7% kõikidest sedelitest
Füüsiline isik

Füüsiline isik on inimene õigussubjektina.
Füüsilise isiku õigusvõime on võime omada tsiviilõigusi ja kanda tsiviilkohustusi. Igal inimesel on ühetaoline ja piiramatu õigusvõime.
Õigusvõime algab inimese elusalt sündimisega ja lõpeb surmaga.
Füüsilise isiku teovõime on võime teha kehtivaid tehinguid.
Eestis on täielik teovõime 18-aastaseks saanud isikul (täisealisel).
Ning piiratud teovõime on alla 18-aastasel isikul (alaealisel) ja isikul, kes vaimuhaiguse, nõrgamõistuslikkuse või muu psüühikahäire tõttu kestvalt ei suuda oma tegudest aru saada või neid juhtida.
Isikud jagunevad:
Neljas Poola jagamine

Neljandaks Poola jagamiseks on nimetatud erinevaid Poola alade hilisemaid võõrriikide vahel jagamisi. Erinevalt esimesest kolmest jagamisest ei ole neljas jagamise mõiste laialdases kasutuses ning tavaliselt mõeldakse Poola jagamiste all ainult kolme esimest jagamist, millega likvideeriti 18. sajandi lõpus Poola-Leedu. 
Kõige sagedamini kirjeldatakse neljanda Poola jagamisena Poola riigi likvideerimist 1939. aastal Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel. Neljanda jagamisena on kirjeldatud ka Varssavi Hertsogiriigi likvideerimist Viini kongressi otsustega 1815. aastal.
Viini kongressil.
Poola kolmas ja viimane jagamine, millega lõppes Poola omariiklus täielikult, toimus 1795. aastal, pärast Prantsuse revolutsiooni algust. Pärast Preisimaa alistamist rajas Napoleon allutatud Poola aladel Varssavi hertsogiriigi 1807. aastal ja laiendas selle piire 1809. aastal Austria arvelt.
Pärast Napoleoni Prantsusmaa alistamist on Varssavi hertsogiriigi jagamist Venemaa ja Preisimaa vahel loetud Poola neljandaks jagamiseks. Varssavi hertsogiriik jagati kaheks 1815. aastal Viini kongressil: hertsogiriigi läänealadest moodustati Poseni suurhertsogkond Preisimaa koosseisus, ülejäänud hertsogiriik korraldati ümber Venemaaga reaalunioonis olevaks Poola Kuningriigiks (nn. Kongressi-Poola). Mõlemal riigil pidi olema autonoomia, kuid tegelikult allutati piirkonnad vallutaja keskvõimu alla: Posenist sai provints, Poolast kindralkubermang.
Viini kongressil toimunud jagamise järel jäi iseseisvaks Kraków ja selle ümbruskond, millest moodustati Krakówi Vabariik ("Rzeczpospolita Krakowska"). Vabariik oli Austria, Preisimaa ja Venemaa ühise kaitse all ning ainuke iseseisva Poola sümbol pärast 1815. aastat. Pärast Galiitsia talupoegade ülestõusu 1846. aastal otsustas Austria Krakówi vabariigi vallutada, et eemaldada poola rahvusluse keskus. 1846. aastal alistati Krakow pärast lühikest vastupanu ja liideti Galiitsia külge.
Teises maailmasõjas.
23. augustil 1939 sõlmitud Molotovi-Ribbentropi paktiga jagati Poola alad Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel.
Saksamaa alustas sõda Poola vastu 1. septembril 1939 ja vallutas kuu lõpuks suurema osa poolakatega asustatud aladest. Nõukogude Liit tungis Poolasse 17. septembril ning vallutas tollase Ida-Poola: tänapäevased Lääne-Valgevene ja Lääne-Ukraina.
Pärast Poola vallutamist sõlmisid Saksamaa ja Nõukogude Liit 29. septembril sõprus- ja piirilepingu, kus täpsustasid Poolalt allutatud alade omavahelised piirid ja vahetasid vaidlusalaseid piirkondasid. Suwałki piirkond läks Saksamaale, Leedu läks Nõukogude mõjusfääri, kuid sai selle eest endale Vilniuse piirkonna.
Poola riiklus taastati teise maailmasõja lõpus, kuid Nõukogude vallutused jäid Nõukogude Liidu koosseisu. Poolale anti kaotatud alade eest kompensatsiooniks Saksamaa endised idaalad.
Üksikud ajaloolased, kes on nimetanud Varssavi hertsogiriigi likvideerimist Viini kongressi poolt neljandaks jagamiseks, on pidanud Poola riigi likvideerimist Teise maailmasõja alguses viiendaks Poola jagamiseks.
Mazurek Dąbrowskiego

"Mazurek Dąbrowskiego" ("Dąbrowski masurka") on Poola riigihümn.
Laulu tuntakse ka selle algse pealkirja "Pieśń Legionów Polskich we Włoszech" ("Itaalia Poola Leegionide laul") järgi.
Sõnad kirjutas jurist, luuletaja, poliit- ja militaaraktivist Józef Wybicki Põhja-Itaalias Reggio Emilias 16.–19. juulil 1797. Tema algne kavatsus oli lauluga tõsta moraali Poola Leegionide sõduritel, kes Jan Henryk Dąbrowski juhtimisel võitlesid Napoleoni toetades Esimese koalitsiooni sõjas. Laulusõnade mõte oli, et kuigi kaks aastat tagasi oli toimunud kolmas Poola jagamine, Rzeczpospolita oli lakanud eksisteerimast ning Poola ei olnud enam iseseisev, polnud poola rahvas kuhugi kadunud ning niikaua kui nad Poola nimel võitlesid, püsis ka Poola.
Laulu muusikaks on masurka, mille autor pole teada. Tõenäoliselt seadis Wybicki ise selle kokku rahvaviiside ainetel, sest selline rahvamuusika kunstilisse vormi panek oli tol ajal kõrgklassi seas moes.
Laulust sai kiiresti Poola üks kõige populaarsemaid patriootlikke laule. Sõnu on aja jooksul mitmel korral muudetud. Ametlikult kinnitati see Poola hümniks 1926. aastal.
Muusikanoatsioon.
\midi {}}&lt;/score&gt;
Faneriitne struktuur

Faneriitne struktuur on tardkivimi struktuur, mille korral on teda moodustavad mineraaliterad palja silmaga eristatavad.
Faneriitne struktuur on omane süvakivimeile, sest maakoores aeglaselt tardudes on kristallidel olnud aega suuremaks kasvada. Faneriitsele struktuurile vastandub afaniitne, mille korral on kristallid nii väiksed, et palja silmaga pole võimalik neid eristada.
Tüüpiline faneriitne kivim on graniit.
Tiit Vähi

Tiit Vähi (sündinud 10. jaanuaril 1947 Valgamaal Kaagjärve vallas) on eesti poliitik, ettevõtja ja endine kaardilugeja, Eesti peaminister aastatel 1992 ja 1995–1997.
Vähi lõpetas Valga 1. Keskkooli 1965. aastal, Tallinna Polütehnilise instituudi peenmehaanika-insenerina 1970 "cum laude" ning Eesti Kõrgema Kommertskooli 1988.
1972. aastast töötas ta Valga autotranspordibaasis nr 9 ning 1976–1989 oli Valga Autobaasi direktor. Aastatel 1974–1989 kuulus ta NLKP-sse. Ta organiseeris Valgamaal Rahvarinnet ja juhatas selle piirkondlikku komiteed.
1975. aastal oli ta Hillar Salumäe kaardilugeja võidetud Saaremaa Rallil.
1989–1990 oli ta Eesti NSV Transpordikomitee esimees ja transpordiminister. 1990–1992 oli ta transpordiminister Edgar Savisaare valitsuses. 16. aprill 1991 Eesti Vabariigi Transpordiministeeriumi ja Sideministeeriumi reorganiseerimisel, Transpordiministeerium nimetati reorganiseerimisel ümber Transpordi- ja Sideministeeriumiks ning 20. juunist 1991 sai transpordiminister Tiit Vähist transpordi- ja sideminister. Ta saavutas Eesti lennujaamade, raudteede ja sadamate ülemineku Moskva kontrolli alt Eesti kontrolli alla. 1991, vahetult pärast Eesti taasiseseisvumist määrati Tiit Vähi valitsuse eriesindajaks Kirde-Eestis.
Ta kutsuti peaministriks 1992. aastal pärast Edgar Savisaare valitsuse lagunemist. Tiit Vähi esimest valitsust nimetati ametnike valitsuseks, sest enamik selle liikmetest olid oma ala spetsialistid või bürokraadid, mitte poliitikud. Selle valitsuse ajal lasti käibele Eesti kroon ja asutati Eesti Erastamisagentuur. Vähi valitsus kestis kuni 1992. aasta riigikogu valimisteni, misjärel sai peaministriks Mart Laar.
1993–1995 oli Vähi Tallinna linnavolikogu esimees ning Eesti Linnade Liidu juhatusee esimees.
Tiit Vähi ümber moodustus 1995. aastaks väga laia poliitspektrit koondav tsentristlik Koonderakond, mis võitis 1995. aasta Riigikogu valimised veenva ülekaaluga: valimisliit Koonderakonna ja Maarahva Ühendus saavutas 101 riigikogu kohast 42. Nii sai Tiit Vähi uuesti peaministriks ning ta oli seda 1997. aastani, juhtides järjest kaht valitsust: algul Keskerakonnaga (Tiit Vähi teine valitsus), siis Reformierakonnaga (Tiit Vähi kolmas valitsus). Ta astus tagasi korteriskandaali tõttu, ehkki võitis Riigikogus vastava usaldushääletuse 46:45.
Koonderakond lagunes 1999. aastal ja pärast 1999. aasta riigikogu valimisi lõpetas tegevuse. Tiit Vähi astus Reformierakonda ning oli aastani selle lihtliige. Ta on ka valimistel osalenud, ent on suurest poliitikast eemal. 
2000. aastatel asus Tiit Vähi juhtima mastaapset projekti: Euroopa Liidu idapoolseima sadama ehitamist Sillamäele. Kahasse Venemaa äripartneritega kompleksselt kavandatud ja ehitatud Sillamäe sadama esimene järk valmis oktoobris 2005. Alates 2025. aastast on ta sadama ainuomanik.
Ühiskondlik tegevus.
Ta on Eesti Suurettevõtete Assotsiatsiooni juhatuse liige ning 2008-? oli juhatuse esimees. Ta on Lionsi klubi, Eesti Jahimeeste Seltsi ning Eesti Inseneride Liidu liige.
Ivanhorod

Ivanhorod (ukraina keeles Івангород) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Umani rajoonis.
2001. aastal oli küla elanike arv 1193.
Yadkin

Yadkin ehk Yadkini jõgi on jõgi USA-s Põhja-Carolina osariigi keskosas, Pee Dee jõe ülemjooks, üks Põhja-Carolina suuremaid jõgesid.
Jõe pikkus on 321 või 325 km. 
Ta saab alguse osariigi loodeosast "Blue Ridge Parkway" juurest Blue Ridge'i mägedest ning voolab edelasse.
Alates ühinemisest Uwharri jõega (Uharie jõgi) hakkab ta kandma Pee Dee jõe nime. Cheraw' lähedal, Troyst lääne pool jõuab jõgi kärestikuna Lõuna-Carolina osariiki. Pee Dee jõgi suubub Atlandi ookeani. Koos Pee Dee jõega on jõe pikkus umbes 700 km.
Jõgi on mitmes kohas vee ja elektrienergia saamiseks ning üleujutuste vältimiseks tammidega paisutatud. Tähtsamad veehoidlad on (ülemjooksust alamjooksu poole) W Kerr Scotti veehoidla, High Rocki järv ja Badini järv.
Paljud Põhja- ja Lõuna-Carolina piirkonnad saavad vee Yadkini või Pee Dee jõest. Põua ajal vaieldakse vee jaotamise üle. 
Jõgi on laialdaselt kasutusel puhkealana. Kevadel ja varasuvel püütakse kala. Sõidetakse kanuuga ja parvega. Jõgi voolab osalt läbi "Pilot Mountain State Park"'i. Seal, kus jõgi läheb üle Pee Dee jõeks, on jõe ääres "Morrow Mountain State Park" ja Uwharrie metsakaitseala. 
Jõe ülemjooksu piirkonnas rajasid Määrimaa päritolu ümberasujad Bethlehemist Pennsylvania osariigist 1753 Wachovia koloonia. Kuni Iseseisvussõjani tuli Pennsylvaniast tuhandeid koloniste, kes olid enamalt jaolt saksa ja iirišoti päritolu. 
Jõe järgi on nime saanud Yadkini maakond.
Yadkini maakond

Yadkini maakond ("Yadkin County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis Piedmonti piirkonnas.
Maakonna põhja- ja idapiiriks on Yadkini jõgi, mille järgi ta on nime saanud.
Maakonna halduskeskus on Yadkinville.
Maakonna pindala on 874 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 36 348. Aastal 1990 oli elanikke 30 448.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1850. aastal Surry maakonna osast, mis jäi Yadkini jõest lõuna poole.
Haldus.
Yadkini maakond kuulub piirkondlikku organisatsiooni "Northwest Piedmont Council of Governments".
Maakonnal on 12 halduslikku alajaotust ("township"):
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Yadkini maakonnas oli 36 348 inimest, 14 505 leibkonda ja 10 588 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 42 in/km².
Elamuühikuid ("housing units") oli 15 821 (keskmine tihedus 18/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,48%.
14 505 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,47 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,92 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 38 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 96,40 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 93,60 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 36 660 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 43 758 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 29 589 dollarit, naistel 22 599 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 18 576 dollarit.
10,00% elanikkonnast ja 7,10% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 10,90% alla 18-aastasi ja 17,40% üle 65-aastasi.
Haridus.
Yadkini maakonnas on kaks keskkooli (Forbushi ja Starmounti keskkool) ning 8 alg- ja põhikooli.
Põllumajandus.
Yadkini maakond on osa Yadkini oru veinipiirkonnast.
Kasvatatakse tubakat, mais, nisu, kaera, otra, sojauba ja heina. Peetakse veiseid.
Metsandus.
Raiutakse mändi ja tamme.
Roherähn

Roherähn ehk meltsas ("Picus viridis" L.) on linnuliik rähniliste seltsist rähnlaste sugukonnast rähni perekonnast.
Roherähn on Euroopa rähnidest vahest kõige tuntum, kuigi mitte alati kõige tavalisem. Ta paistab silma oma suuruse, efektse välimuse ja valjude häälitsustega. 
Kirjeldaja.
Liigi teaduslik nimi pärineb Carl von Linnélt (1758). 
Levila.
Roherähn esineb suuremas osas Euroopast ning Aasia lääneosas. Roherähn on Eestis viimasel kahel kümnendil muutunud haruldaseks, viimase hinnangu järgi on tema pesitsusaegne arvukus kõigest 50–100 paari, talvine arvukus 100–200 isendit.
Välimus.
Suurus.
Roherähn on turteltuvi suurune. Tema pikkus on 30...36 cm, tiibade siruulatus 45...51 cm. 
Värvus.
Roherähn on väga roheline (oliivroheline). Ta ei torka maastikul alati hästi silma. Nähtavus oleneb suurelt jaolt valgusest. 
Isas- ja emaslinnu sulestik on sarnane. Mõlemad on ülaltpoolt tumerohelised ja altpoolt kollakasrohelised. Kroon ja kukal on vaarikpunased. 
Isaslind erineb selle poolest, et vurrude kohal oleva musta triibu keskel on vaarikpunane. 
Silmade ja noka vahelised alad ning silmade ümbrus on nii emasel kui ka isasel mustad, välja arvatud Pürenee poolsaarel elaval alamliigil "Picus viridis sharpei", kellel must piirkond puudub. 
Keha tagaosa on kroomkollane. Lennusulgede välisvõrk on musta-valgetriibuline. 
Nokk ja jalad on tumehallid. 
Mõlemast soost poegadel on noka alus vaarikpunane. Ülaosa on triibuline, alaosa triibuline, vöödiline ja tähniline.
Elupaik.
Roherähn elab tavaliselt avatumal maastikul kui kirjurähnid. 
Ta elab vanades metsaparkides ning vanade puudega avamaastikul, mitte tihedates puistutes. 
Käitumine.
Kuigi roherähn on suur ja raske, lendab ta kergelt ja hoogsalt. 
Ta laskub tüvele või oksale ning hakkab diagonaalis või spiraalselt kiirete jõnksuliste hüpetega ülespoole liikuma, peatudes aeg-ajalt, pea taha kallutatud ja nokk kere suhtes täisnurga all. Ta koputab ägedalt vastu puukoort, tõenäoliselt kuulatades, kas selle all leidub tema saakloomade poolt tehtud õõnsusi. Harva laskub ta veidi allapoole, saba ees. 
Ta püüab putukaid, ajades oma pika keele välkkiirelt välja, nii et putukas jääb kleepuva süljega kaetud keeleotsa külge. 
Varakevadest kuni suveni hüüab roherähn "pluu, pluu, pluu". See naeru meenutav häälitsus on tüüpiline metsahääl. Rahvas on seda "laulu" pidanud läheneva vihma märgiks, kuid see ei pea paika. Kuigi ka roherähni on kuuldud vastu puud "trummeldamas", ei kasuta ta sellist häälitsust nii sageli nagu kirjurähnid. Ohusignaaliks on eriti rõhutatud naer. 
Toit on samasugune nagu kirjurähnidel, ainult et roherähnile meeldivad sipelgad. Ta ründab metsas suuri sipelgapesi, lükates pesa katvad männiokkad nokaga kõrvale ning näpsates sipelgad keelega. Sipelgaid otsides võib ta puudest kaugele minna.
Paljunemine.
Pesaõõnsus sarnaneb kirjurähnide omaga, kuid on suurem. See võib olla umbes meetri kõrgusel maapinnast või kõrge puu otsas. 
Aprilli lõpus või mai alguses muneb roherähn puidukildudele seitse läikivat valget muna. Tal on aastas ainult üks kurn.
Ya'an Shi

 
Ya'an Shi (ka "Yaan Shi") [j'aa-an šõõ] (雅安市 ("Ya'an Shi"; "Yǎ'ān Shì")) on ringkonna õigustega linn (2. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsi lääneosas.
Ya'an Shi'st läänes algab Tiibet. Ya'an Shi piirneb põhjas Ngawa Tiibeti-Tsjangi autonoomse ringkonnaga, läänes Garzê Tiibeti autonoomse ringkonnaga, lõunas ja kagus Liangshani Jii autonoomse ringkonnaga ning idas (põhjast lõunasse) ringkonna õigustega linnade Chengdu Shi, Meishan Shi ja Leshan Shi'ga.
Pindala on 13 354 km².
Loodus.
95% maast on mägine või künklik.
Kliima on sademeterikas. 
Ya'an Shi'd peetakse bambuskaru kodukohaks. Pool maailma tuhandest bambuskarust elab Ya'an Shi's. Aastal 1869 avastas Armand David Ya'ani lähedal bambuskaru. Linn on saatnud üle 100 bambuskaru uurimiseks või näitamiseks või välisriikidesse rahusaadikutena (keskvalitsuse vahendusel). Baoxini maakonnas asub Fengtongzhai kaitseala bambuskarudele. Ya'ani lähedal on ka Bifengxia looduspark. 
Ya'an Shi'st on leitud endeemse koiliigi "Sphinx centrosinaria" ainukesed kaks eksemplari. 
Aastal 1998 tegi Ya'an Shi korralduse lõpetada puude raiumine Jangtse ülemjooksul. Metsafirmad on hakanud puid istutama. Linn on istutanud puid mäenõlvadele ja endisele põllumaale.
Rahvastik.
Elanike arv on 2004. aasta lõpu andmetel 1,54 miljonit. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 1 522 845.
Ya'an on paljurahvuseline piirkond. 
Haldus.
Haldusüksuse keskus on Ya'an.
Linnapea Huang Yanrong on üks väheseid naislinnapäid Hiinas (2001. aasta seisuga).
Ya'an Shi kui ringkonna õigustega linn moodustati 2000. Ta jaguneb üheks linnarajooniks ja 7 maakonnaks: 
Tähised.
Telefonikood on 0835, sihtnumber 625000.
Liiklus.
Linn oli kõrgmägede ja kärestikuliste jõgede tõttu üsna ligipääsmatu, kuni 1999 avati linna Chengduga ühendav maantee. 
Ya'ani kaudu kulgeb maantee Tiibeti kiltmaale. 
Majandus.
Teekasvatus.
Ya'an on Lääne-Sichuani teekasvatuskeskus. Yaani peetakse teekultuuri hälliks. Mendingi mäel (Mengdingshan) hakati maailmas esimesena teepõõsast kunstlikult kasvatama. Aastal 53 eKr Lääne-Hani dünastia ajal istutas "tee isa" Wu Lizhen Mengdingi mäe nõlvale seitse teepõõsast. Hiljem hakkas Hiinas toodetud tee mööda Siiditee põhja- ja lõunaharu levima teistesse maadesse.
Kord kahe aasta tagant peetakse Ya'anis rahvusvahelist teekultuurisümpoosiumi.
Tööstus.
Ya'anis on Hiina keskne tehas, kus uuritakse ja valmistatakse lennukikütuse mõõte- ja süütesüsteeme. 
Areneb kõrgtehnoloogiline tööstus. 
Valmistatakse asbesti ja põllumajandusseadmeid, remonditakse autosid. 
Energeetika.
Linnas on ka hüdroelektrijaam.
Mäendus.
Ya'anis on Hiina suurim vilguleiukoht. 
Haridus.
Linnas asub Sichuani Põllumajandusülikool.
Vaatamisväärsused.
Ya'anis väidetakse olevat kolm imet:
Mengdingi mägi (Mendingshan) on üks ilusamaid kohti Sichuanis. 2004. aasta seisuga on plaanis lammutada kõik mäenõlvale ehitatud hotellid ning rajada mäe jalamile "teelinnake". 
Ya'anis on Ya'ani loomaaed, kus valged lõvid on saanud järglasi.
Leopold I (täpsustus)

Leopold I on olnud mitme valitseja nimi:
Lähtetekst

Lähtetekst on kirjaliku tõlke alusmaterjaliks olev tekst. 
Lähteteksti tõlkimise tulemusel tekib tõlketekst.
Poksviirused

Poksviirused ehk rõugeviirused on kaksikahelalised DNA-viirused, mille replikatsioon toimub tsütoplasmas, mistõttu nad saavad oma genoomi iseseisvalt transkribeerida ja replitseerida. 
Poksviirused moodustavad sugukonna Poxviridae.
Al-Yābis (Irbid)

Al-Yābis (اليابس) on vadi Jordaanias Irbidi kubernerkonnas. Araabia keeles on Al-Yābisi vadi täisnimi وادي اليابس 
("Wādī al-Yābis"). 
On arvatud, et Piiblis mainitav Krit on sama jõgi.
Al-Yābis

Al-Yābis on kahe vadi nimi Jordaanias:
Frankfurt

Frankfurt ehk Maini-äärne Frankfurt ehk Frankfurt Maini ääres (saksa keeles Frankfurt, Frankfurt am Main, Frankfurt/Main) on linn Saksamaal Hesseni liidumaal.
Ajalugu.
Linna on esmamainitud 794. aastal. Selle asutas Frangi riigi valitseja Karl Suur.
Juba keskajast on Frankfurt olnud Saksamaa vürstiriikide tähtsamaid linnu.
Aastatel 1816–1866 oli Frankfurt Saksa Liidu keskus.
1848. aastal pärast 1848. aasta märtsirevolutsiooni moodustati Frankfurdi Pauli kirikus esimene Saksamaa esinduskogu – Frankfurdi Rahvuskogu.
Rahvastik.
2024. aastal elas Frankfurdis 776 843 inimest, kellest üle 400 000 oli vähemalt piiratud rändetaust.
Majandus.
Frankfurt on Saksamaa transpordikeskus ja Mandri-Euroopa suurim finantskeskus. See on ka Euroopa rahandus- ja messikeskus. Linnas asuvad Euroopa Keskpank, Saksa Föderaalpank ja Frankfurdi börs.
2005. aastal oli Frankfurdi SKP 75 341 eurot, mis oli suurem Saksamaa keskmisest ja moodustas 336% Euroopa Liidu keskmisest SKP-st.
Arhitektuur ja vaatamisväärsused.
Frankfurdi kesklinna ilmestavad pilvelõhkujad, millest Commerzbank Tower on 258,7 meetriga Saksamaa ja kogu Euroopa Liidu kõrgeim hoone. Teise maailmasõja ajal sai Frankfurdi kesklinn liitlasvägede pommirünnakus kahjustada, kuid vaid väike osa neist ehitati uuesti üles. See jättis pilvelõhkujate ehitamiseks palju ruumi ja vähe opositsiooni, samal ajal kui Euroopa linnade kesklinnades tavaliselt ei soovitud eriti pilvelõhkujaid näha, kuna neid ei peetud ajalooliste südalinnadega kokku sobivaks. Frankfurdi esimene kõrghoone, 110 meetri kõrgune City Gate (toona Shell Tower) valmis juba 1966. aastal, tõeline pilvelõhkujate ehitusbuum algas 1970. aastatel, 1990. aastal jõuti 200 meetrini, kui valmis 256,5-meetrine Messeturm. See on andnud Frankfurdi kesklinnale hüüdnime "Mainhattan", mis on saadud Maini jõe ja Manhattani nime liitmisest.
Frankfurdi keskväljak on Römerberg, mida ümbritsevad 14. ja 15. sajandi ehitised. Enamik neist hävis teise maailmasõja ajal, kuid ehitati hiljem uuesti üles. Keskväljakul asub linna raekoda Römer.
Frankfurdi katedraal (Püha Bartolomeuse katedraal) on gooti stiilis toomkirik, mis ehitati 14. ja 15. sajandil.
Innenstadtis asub kirjanik Johann Wolfgang von Goethe sünnikoht ja majamuuseum.
Haldus.
Halduslikult jaguneb linn 46 linnaosaks.
Transport.
Frankfurdi lennujaam on Saksamaa suurim lennujaam. See on lennuliiklustiheduselt Euroopas kolmandal ja maailmas üheksandal kohal.
Mozdok

Mozdok (osseedi Мæздæг (Mäzdäg)) on linn Põhja-Osseetia äärmises põhjaosas Tereki jõe vasakul kaldal Tereki-Kuma madaliku lõunaosas. Asub vabariigi pealinnast Vladikavkazist 92 km kaugusel põhja pool. 
Linn on Mozdoki rajooni keskus.
Mozdokis on kümme keskkooli, muusikakool, muuseum, teater, kahe Moskva kõrgkooli filiaalid, toiduainete-, kerge- ja ehitustööstuse ettevõtteid. Linna läbib raudtee ja ta on mitmete maanteede sõlmpunkt.
Ajalugu.
Mozdoki (Mezdeug) asula rajati 1759. aastal. 1763. aastal vallutasid Vene väed Mezdeugi ja sinna Väike-Kabardi alale rajati Venemaa piirikindlus. Mozdoki nimi arvatakse pärinevat kabardi-tšerkessi keelest ja tähendavat tihedat metsa. 
1785. aastal sai Mozdok linnaks ja maakonnakeskuseks. 
18. sajandi lõpus ja järgmise alguses oli linn oluline kaubanduskeskus Põhja-Kaukaasias. 
1823. aastal alustati petrooleumi tootmist. 1870. aastatel ehitati raudtee Rostovist Doni ääres Kaspia läänerannikule, millest Mozdok jäi kõrvale ja seetõttu kaotas oma majandusliku tähtsuse ja ka linnastaatuse.
Edaspidi sai Mozdok aleviks ("слобода") ja kaubanduskeskuseks lähikonna kasakastaniitsadele ja osseetide küladele. 1920. aastate alguses asula areng hoogustus ning ta sai uuesti linnaks.
Yabucoa vald

 
Yabucoa on vald Puerto Rico kaguosas, Ceiba lähedal.
Lõuna poole jääb Maunabo, põhja poole San Lorenzo, Las Piedras ja Humacao, lääne poole Patillas.
Linna hüütakse ka Suhkrulinnaks või Suhkrutelinnaks ("La Ciudad de los Azúcar", "La Ciudad del Azúcar"). Linna ümbruses kasvatatakse suhkruroogu.
2000. aasta rahvaloenduse järgi oli elanike arv 43 140.
Linna pindala on 143 km². Rahvastiku tihedus oli 2000. aastal 276,5 in/km². Elamuühikud oli 13 688. Sissetulek inimese kohta oli 6125 dollarit aastas.
Yabucoa linnaosad.
Yabucoa rajati 1793.
Kuni 1970. aastateni oli Yabucoa põllumajanduslik mägiasula, kus moodsast elust oli vähe märke. Kuigi mõned elanikud, sealhulgas mõned kohalikud talunikud, olid jõukad, elasid seal põhiliselt põllutöölised ("jíbaros"). Ainuke ühendus Puerto Rico suuremate linnadega oli vastrajatud Caguase–Humacao kiirtee. Yabucoasse sai sõita põhiliselt Humacao kaudu.
1980. aastal hävis suures Yabucoa suurim supermarket, mis kuulus ketti Supermercados Coop.
1989. aastal korraldas WBO Yabucoas esimese suure võistluse: poksi maailmameistrivõistluste matši Orlando Fernándeze ja Julio Gervacio vahel. Fernández võitis nokaudiga 12. raundis.
1990. aastad tõid Yabucoasse industrialiseerimise: mitu firmat tõi sinna oma peakorteri. Tööstuse areng ning kiirtee Fajardo kaudu San Juani viisid majanduse õitsengule.
Gegharkhunikhi maakond

Gegharkhunikhi maakond on 1. järgu haldusüksus Armeenias.
Maakonda kuulub ka Artsvašeni eksklaav Aserbaidžaanis, mis on Aserbaidžaani poolt okupeeritud. Maakonnas asub Sevani järv.
Lagose osariik

Lagose osariik (inglise "Lagos State", joruba "Ìpínlẹ̀ Èkó") on Nigeeria 1. järgu haldusüksus (osariik) riigi edelanurgas.
Ta piirneb põhjas ja idas Oguni osariigiga, läänes Benini Vabariigiga ning lõunas Atlandi ookeaniga. 
Osariik moodustati 27. mail 1967. Enne seda oli ta Lagose föderaalala. 
Elanike arvuks hinnatakse üle 13 miljoni. Ametlikel andmetel oli seisuga 1. jaanuar 2005 elanikke 10 601 160. 1991. aasta Nigeeria rahvaloenduse andmetel oli elanikke 5 685 000. Rahvastiku tihedus on suur (ametlikult 3169 in/km²) ja Lagose osariik on pindalalt (3345 km²) riigi väikseim. 
Osariigis asub Lagose linn, mis on üks Aafrika suuremaid (ametlikel andmetel 1. jaanuarist 2005 on elanike arv 8 789 133). Detsembrini 1991 oli Lagos Nigeeria pealinn, seejärel viidi pealinn üle Abujasse. Lagos on siiski riigi äri- ja tööstuskeskus. 
Haldus.
Lagose osariigi esimene kuberner oli Mobolaji Ohofunso Johnson (28. maist 1967 juulini 1975). Eelmine kuberner oli Bola Ahmad Tinubu (29. maist 1999). Praegune kuberner on Babatunde Fashola (29. maist 2007).
Lagose osariigi halduskeskus on mandril asuv Ikeja. 
Osariik jaguneb viieks divisjoniks ("Divisions"): 
ja 20 kohaliku omavalitsuse alaks: 
Rahvastik.
Algasukad pärinesid jorubate rühmast avoridest ("Awori"), kuigi teatud määral on esindatud ka teised rühmad (egunid, idžebud). 
Lagose osariik on ligi tõmmanud migrante kogu riigist ning nüüd on etniline koosseis kirju. Kuigi enamuses on jorubad, on ka suuri hausade, igbode ja teiste enklaave. 
Majandus.
Lagose osariik on Nigeeria majanduskeskus. Seal on üle 2000 tööstusettevõtte. 65% riigi äritegevusest toimub Lagose osariigis. Seal on ka Nigeeria kaks suuremat meresadamat Apapa ja Tin-Can.
Yaba (Lagos)

Yaba on Nigeeria linna Lagose mandriosa (Lagos Mainland) rajoon, mis on tuntud oma haridus. ja teadusasutuste ning ööelu poolest.
Piret Bristol

Piret Bristol (sündinud 18. aprillil 1968) on eesti kirjanik. Kirjutanud luulet, romaane ja jutte.
Haridus.
Lõpetas 1986 Rapla Keskkooli, 1986–2001 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti kirjandust. 
Elukoht ja töö.
Elanud Tallinnas, töötanud modellina kunstiülikoolis ja toimetajana kirjastuses Faatum. Alates 1993. aastast on elanud Peedul, Tartus ja mujal Tartu lähistel.
Töötanud Rapla ajalehtedes Ühistöö ja Nädaline keeletoimetaja ja ajakirjanikuna. On toimetanud veebilehte Kirjanike Kodu ja Rudolf Steineri teoste tõlkeid, aga ka ilukirjandust. On õpetanud loovkirjutamist Tartu Rahvaülikoolis.
Debüteeris 1996. aasta veebruaris jutustusega "Turvamehed" (kirjutatud koos Henn-Kaarel Hellatiga) ajakirjas Favoriit. See ilmus kogumikus "Miljon soovi" (2023). Aastatel 1996–2007 oli vabakutseline kirjanik ning on seda ka praegu. 
Liikmesus.
Piret Bristol on Eesti Kirjanike Liidu, Supilinna Seltsi, Eesti Dialektilise Filosoofia Seltsi ja Eesti Kirjanduse Seltsi liige. 
Oktoobrist 2011 kuni 2014. aasta sügiseni oli ta Kirjanike Liidu Tartu osakonna esimees.
Ühendus (USA saareala)

Ühendus (inglise keeles "commonwealth") on USA saareala, mis on organiseeritud ala, mis on sõlminud USA föderaalvalitsusega kaugemalearenenud suhted, tavaliselt vastastikuse kirjaliku leppe alusel. 
Praegu on ühenduse staatus kahel USA saarealal – Põhja-Mariaanidel ja Puerto Ricol. Filipiinid olid saareala, millel oli ühenduse staatus 24. märtsist 1934 kuni 4. juulini 1946, mil USA tunnustas Filipiinide iseseisvust ja suveräänsust ("vaata": Filipiinide Ühendus"). 
Sama terminit kasutatakse ka USA osariikide Virginia, Massachusettsi, Pennsylvania ja Kentucky ametlikus nimes, kuid seal ei tähenda see osariigi staatusest erinevat staatust. 
Puerto Rico võttis 1952 ametliku ingliskeelse nimena kasutusele "Commonwealth of Puerto Rico", sest hispaaniakeelse nime "Estado Libre Asociado de Puerto Rico" 'Puerto Rico Vaba Assotsieerunud Riik' sõnasõnaline tõlge "Free Associated State of Puerto Rico" poleks olnud USA Kongressile vastuvõetav. Hispaaniakeelne nimi väljendab nende taotlusi, kes tahaksid säilitada ja koguni "parandada" suhteid USA-ga, saavutades suurema autonoomia ja võib-olla suveräänsuse kuid säilitades USA passi. Ühenduse pooldajad pooldavad ühendust USA-ga, mis hõlmab ühist kodakondsust, ühist kaitset ja ühist valuutat. Seisuga november 2004 paistab, et umbes pooled valijad eelistavad Ühendust, teine pool pooldab USA osariigi staatust. Umbes 3% valijatest paistab pooldavat iseseisvust.
Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala

Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala on USA jurisdiktsiooni all olev ala, millel USA Kongressi otsuse kohaselt kehtivad ainult valitud sätted USA konstitutsioonist. Seega ei ole inkorporeerimata ala USA territooriumi lahutamatu osa, vaid üksnes valdus.
Inkorporeerimata alal on põhimõtteliselt võimalik USA jurisdiktsiooni alt väljuda.
Erinevus inkorporeerimata ja inkorporeeritud alade vahel tekkis alles 20. sajandil, kui USA omandas Hispaania-Ameerika sõja tulemusena muuhulgas Filipiinid, Guami ja Puerto Rico. Varem oli USA uusi alasid omandanud üksnes anneksiooni teel, kusjuures kõik need olid "de facto" inkorporeeritud alad. 
Erinevust inkorporeeritud ja inkorporeerimata alade vahel selgitas 1937 USA Ülemkohtu kohtuasi Puerto Rico rahvas Shell Oil Co. vastu, milles kohus otsustas, et Sherman Antitrust Act, mis mainis üksnes "alasid", kehtib ka Puerto Ricos, kuigi see pole USA inkorporeeritud ala.
Inkorporeerimata ala võib olla organiseeritud ala, nagu näiteks Puerto Rico.
Organiseeritud ala

USA organiseeritud ala on USA ala, mille kohta USA Kongress on välja andnud põhiakti ("Organic Act").
Põhiakt sätestab tavaliselt ala jaoks õiguste deklaratsiooni ("Bill of Rights") ja võimude lahususe. 
Ajalooliselt erines organiseeritud ala USA osariigist selle poolest, et kuigi põhiakt võimaldas piiratud omavalitsust, puudus niisugusel alal konstitutsioon ning kõrgeim võim selle ala üle ei kuulunud mitte ala valitsusele, vaid USA Kongressile. Tänapäeval on mõnel organiseeritud alal konstitutsioon, kuid need konstitutsioonid erinevad osariikide konstitutsioonidest selle poolest, et nendest ei piisa ala saamiseks osariigiks.
Esimene organiseeritud ala oli Loodeala, mis organiseeriti 1787 aktiga "Northwest Ordinance", mis oli järgnevatele põhiaktidele eeskujuks.
Ajalooliselt on ala organiseerimine põhiakti vastuvõtmisega olnud tavaliselt sissejuhatuseks ala saamisele osariigiks. Praeguses USA saarealade terminoloogias on ühendus ("commonwealth") organiseeritud ala erijuht. Praegu on olemas kaks ühendust – Puerto Rico ja Põhja-Mariaanid. Kumbki neist ei ole inkorporeeritud ala. Peale selle on organiseeritud alad veel Guam ja USA Neitsisaared.
MeaCulpa

MeaCulpa on eesti lesbide organisatsioon, mille eesmärk on aidata kaasa sõbralikuma ja homotolerantsema ühiskonna loomisele Eestis.
MeaCulpa sai alguse 2000. aastal ühest veebirubriigist. 2001. aastal avati oma domeen. 2003. aastal registreeriti mittetulundusühinguna. Aprillis 2004 oli ühingul 120 registreerunud liiget.
Gei

Gei on meessoost homoseksuaalne inimene: mees, kes kogeb romantilist armastust või seksuaalset külgetõmmet teiste meeste vastu. Mõistet "gei" kasutatakse ka selleks, et väljendada seksuaalset identiteeti. Sõna kasutatakse vahel ka üldnimetusena nii homoseksuaalsete meeste kui ka naiste kohta. 
Mõistet "gei" on kõige varem kasutatud homoseksuaalse sättumusega meeste eristamiseks 19. sajandil, ent laiemalt läks see käibele alates 20. sajandist. Võrreldes naistega on meestel olnud ajaloos suurem vabadus ja sõltumatus, et olla suhetes samast soost inimestega. Samas on nad selle eest erinevates ühiskondades kogenud karmimat karistust kui homoseksuaalsed naised. 19. sajandi lõpus hakkasid tollased seksuoloogid kategoriseerima ja kirjeldama homoseksuaalset käitumist. Kuna tollal puudusid homoseksuaalsusest süsteemsed teadmised, peeti geisid vaimuhaigeteks. Tänapäeval on rahvusvaheline teadlaste kogukond selle seisukoha ümber lükanud. Sellise määratluse tõttu varjasid samast soost suhetes mehed enda eraelu või leppisid ühiskonnast väljaheidetute sildiga. Väljaheidetud lõid Euroopas ja Põhja-Ameerikas enda subkultuuri ja identiteedi.
Gei identiteeti omaksvõtvad mehed võivad jagada sarnaseid kogemusi, mida võib võrrelda etnilise identiteediga: homoseksuaalsete inimestena on nad ühendatud heteroseksistliku diskrimineerimisega ja homofoobiast tulenevalt võimalusega, et nende pere, sõbrad ja teised inimesed ütlevad neist lahti. Geid võivad kogeda füüsilise ja vaimse tervise probleeme, mis tulenevad diskrimineerimisest, eelarvamustest ja vähemuse stressist. Avalikult samast soost suhete ja perekondade loomist mõjutavad maailma eri paigus poliitilised tingimused ja ühiskondlikud suhtumised.
Gay ja Lesbi Infokeskus

Gei ja Lesbi Infokeskus (GLIK) oli asutus, mille eesmärk oli jagada seksuaalvähemustega seotud teavet kõikidele informatsiooni vajajatele. 
Keskust opereeris MTÜ Teistmoodi ja seda rahastas Sotsiaalministeerium Tervise Arengu Instituudi kaudu.
Gay ja Lesbi Infokeskus avati Eesti Gayliidu ja Tervise Arengu Instituudi koostöös 10. juunil 2004 ning tulenevalt riigipoolsetest eelarvekärbetest, suleti keskus veebruaris 2009.
GLIK-is olid tasuta saadaval kondoomid, libestusained ja infomaterjalid homoseksuaalsusest, seksuaaltervisest, sugulisel teel levivatest haigustest ning teistest sama suunitlusega organisatsioonidest. Keskuses oli ka raamatukogu, kust sai kirjandust ka koju laenutada.
Eesti Gayliit

Eesti Gayliit oli eesti geisid ühendav organisatsioon. 
Eesti Gayliidu tegevusvaldkonnad on õigus, huvide esindamine ja kaitse; sotsiaalhoolekanne ja tervishoid; harrastus ja ajaviide. 
Eesti Gayliit asutati 1992. aastal.
Ya Hanzhang

Ya Hanzhang (牙含章, oktoober 1916 – 19. detsember 1989) oli tibetoloog.
Kahekümneaastaselt hakkas ta Gansu provintsi Labrangi kloostris õppima tiibeti keelt. Siis läks 8800 mungaga Drepungi kloostrisse Suure Elava Buddha Jamyangi sekretäriks. Seejärel oli tal mitmeid ametikohti Tiibetis.
Aastal 1958 pühendus ta tibetoloogiale. Ta töötas Hiina Sotsiaalteaduste Akadeemia Rahvusuuringute Instituudis.
Seksuaalvähemus

Seksuaalvähemus on inimeste grupp, kelle seksuaalne identiteet, seksuaalne orientatsioon või seksuaalkäitumine ei vasta heteroseksuaalsuse normile. Seksuaalvähemustesse kuuluvad inimesed võivad, kuid ei pruugi kuuluda ka soovähemuste hulka, ning vastupidi. 
Tavaliselt kasutatakse seda sõna lesbide, geide, ja biseksuaalsete inimeste (LGB) kohta. 
Lesbid.
Lesbi tähistab naist, kes tunneb seksuaalset ja romantilist külgetõmmet teiste naiste vastu ning kes ise identifitseerib end lesbina.
Geid.
Gei tähistab meest, kes tunneb seksuaalset ja romantilist külgetõmmet teiste meeste vastu ning kes ise identifitseerib end geina.
Biseksuaalsed inimesed.
Biseksuaalne inimene või lühidalt bi tähistab inimest, kes võib tunda seksuaalset ja romantilist külgetõmmet rohkem kui ühest soost inimeste vastu, ning kes ise identifitseerib end biseksuaalsena. Biseksuaalsed inimesed võivad olla ükskõik millise soolise identiteediga.