tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marmorvähk

Marmorvähk "(Procambarus virginalis") on vähiliik, mille omapära seisneb selles, et selle algne päritolu ja populatsiooni suurus pole teada. Marmorvähk on mageveevähkide seas eriline selle poolest, et see liik paljuneb ainult partenogeneetiliselt. Partenogenees on kaasa aidanud liigi stabiilsete populatsioonide tekkimisele. 
Esimesed teated marmorvähi kohta pärinevad Saksamaa lemmikloomakaubandusest 1990. aastatel, sealt on tulnud ka tema saksapärane nimi „Marmorkrebs“. Marmorvähk on olnud üks populaarsemaid lemmikloomana peetavaid vähiliike, kuna ta on marmorja mustri poolest väga dekoratiivne. Marmorvähk on tõenäoliselt liigi "Procambarus fallax" partenogeneetiline vorm. Praegu käsitletakse marmorvähki iseseisva liigina.
Liigi kirjeldus.
Värvuselt võivad olla marmorvähid pruunid, rohelised, sinised. Liigi iseloomulikuks tunnuseks on marmorjas muster, mis on hästi näha pearindmiku külgedel. Kest on sile, kuid esinevad mõned ogad. Sõrad on väga väikesed ja teralise pinnaga. Looduses tumedal põhjal elavatel isenditel ei pruugi põgusa pealevaatamisega muster olla hästi märgatav ning seetõttu liik ära tuntav.
Liigi levik.
Marmorvähk on loodusse sattunud ebaseadusliku asustamise tagajärjel. Loodusest leiti marmorvähki esimest korda Edela-Saksamaal 2003. aastal, hiljem aga veel mitmest Saksamaa piirkonnast. Seni on marmorvähki leitud järgmistest riikidest: Horvaatia, Tšehhi, Eesti, Saksamaa, Ungari, Itaalia, Jaapan, Madagaskar, Holland, Slovakkia, Rootsi, Ukraina, Rumeenia ja Prantsusmaa.
Marmorvähi esmaleid Eestis pärineb 2017. aastast Balti Soojuselektrijaama väljavoolukanalist. 2018. ja 2019. aastal Eesti Maaülikooli tehtud uuringud näitasid, et võõrliik on levinud kogu nimetatud kanali ulatuses. Lisaks leidus marmorvähki ka Narva veehoidlas Balti Soojuselektrijaama väljavoolukanali suudme lähistel ja ka Eesti Soojuselektrijaama väljavoolukanalis. Uuringute katsepüükidega saadi 2018. aastal 104 ja 2019. aastal 253 marmorvähki.
Liigi mõju.
Tegemist on invasiivse võõrliigiga. Marmorvähi (isegi ühe isendi) pääsemine loodusse, võib välja tõrjuda sealse kohaliku vähi. Ameerika päritolu liigile kohaselt kannab ta vähikatku, mis on surmav põlistele Euroopa vähiliikidele, sh jõevähile. 1. jaanuarist 2015 kehtib Euroopa Liidus määrus 1143/2014 „Looduslikku tasakaalu ohustavate võõrliikide sissetoomise ja levimise ennetamise ja ohjamise kohta“. Määrusega alusel koostatud nimekirja, kuhu kuulub ka marmorvähk, kuuluvate liikide elusaid isendeid ei tohi: 
a) importida Euroopa Liitu ega siit transiidina läbi vedada; 
b) pidada, sealhulgas suletud tingimustes; 
c) aretada, sealhulgas suletud tingimustes; 
d) vedada, välja arvatud vedu nende hävitamiseks ette nähtud kohta; 
e) turustada; 
f) kasutada või vahetada; 
g) lubada paljuneda, pidada või kasvatada, sealhulgas suletud tingimustes; 
h) keskkonda viia ehk lahti lasta. 
Erandina on võimalik anda luba nende liikide teadusotstarbel pidamiseks. Eestis on Keskkonnaamet vastava loa andnud Eesti Maaülikoolile, kes uurib laboris marmorvähki, et ohjeldada tema levikut ja kaitsta jõevähki.
Aeg (singel)

"Aeg" on Ott Leplandi singel. Laulu autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Bert Prikenfeld.
Eurasier

Euraas(ia)lane on Saksamaalt pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas järgmist: „Enesekindel, rahulik, vastupidav ka kõrgendatud ärritajate suhtes, valvas ja tähelepanelik ilma erilise haukumisvajaduseta; tugev side oma perega; võõraste suhtes eemalehoidlik, olemata agressiivne; ilma jahikireta.“
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis

Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis oli Eesti NSV kõrgeima riigivõimuorgani – Eesti NSV Ülemnõukogu – üheksas koosseis, mille volitused kehtisid aastatel 1975–1980.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu valimised toimusid 15. juunil 1975.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu kuulus 200 rahvasaadikut.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu saadikute seas oli 69 naist ja 131 meest. 57 saadikut olid kuulunud ka eelmisse, Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu.
Saadikute hulgas oli 100 (ehk 50%) töölist ja kolhoosnikku, 11 teaduse, kultuuri, kirjanduse, kunsti, hariduse ja tervishoiu alal töötajat, 35 parteitöötajat, 38 nõukogude ja riigiorganite töötajat, 2 ametiühingu- ja komsomolitöötajat ning 5 sõjaväelast. Kõrgharidusega oli 104 saadikut, keskharidusega 85 saadikut, mittetäieliku keskharidusega 10 saadikut ja algharidusega 1 saadik. Teaduslik kraad oli 11 saadikul.
Saadikutest oli eestlasi 153, venelasi 39, soomlasi 4, valgevenelasi 2, ukrainlasi 1 ja poolakaid 1. Saadikutest 135 olid NLKP liikmed või liikmekandidaadid, 65 olid parteitud, kuid viimastest 27 olid ÜLKNÜ liikmed.
Tegutsesid järgmised komisjonid:
Jegor Jakovlev

Jegor Jakovlev (vene Егор Владимирович Яковлев; 14. märts 1930 Moskva – 18. september 2005 Moskva) oli vene ajakirjanik.
Ta sündis aastal 1930 Moskvas. Ta lõpetas Moskva Riikliku Ajaloo ja Arhiivinduse Instituudi. Seejärel tegutses ajakirjanikuna.
Jegor Jakovlev suri 18. septembril 2005 Moskvas, ta on maetud Novodevitšje kalmistule.
Isiklikku.
Tema poeg on ajakirjanik Vladimir Jakovlev (sündinud 1959)
Gabriel Jesus

Gabriel Fernando de Jesus (sündinud 3. aprillil 1997 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Arsenal ja Brasiilia jalgpallikoondises.
Gabriel Jesus alustas klubikarjääri Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras. Ta valiti 2015. aastal Brasiilia kõrgliiga parimaks uustulnuks. Samal aasta tuli ta meeskonnaga Copa do Brasili võitjaks. Järgmisel aastal aitas ta Palmeirasel pärast kahte aastat tulla taas Brasiilia meistriks ning ta valiti kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
2017. aasta jaanuaris liitus ta 32 miljoni euro eest Premier League'i klubiga Manchester City. Seal mängis ta viis ja pool hooaega. Manchester City meeskonnas lõi ta 95 väravat, millest 58 Inglismaa kõrgliigas. Tema kõige resultatiivsem hooaeg Manchester Citys oli 2019/20, mil ta lõi 23 väravat, millest 14 Premier League'is. Manchester Cityga tuli ta Inglismaa meistriks neli korda.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Arsenaliga.
Koondisekarjäär.
Gabriel Jesus esindas Brasiilia noortemeeskonda 2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus võideti hõbemedal, ja 2016. aasta suveolümpiamängudel, kus finaalis võideti Saksamaad. Debüüdi rahvuskoondises tegi ta 2016. aasta septembris.
Esimese värava Brasiilia koondise särgis lõi ta 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Ecuadori vastu.
2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América.
Mihkel Reinsalu

Mihkel Reinsalu (sündinud 13. aprillil 1964) on treener, ärikoolitaja ja juhtimiskonsultant. 
Reinsalu on lõpetanud 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ning töötanud 12 aastat korvpallitreenerina. Kahel hooajal oli ta Eesti rahvusnaiskonna peatreener.
Koolitajana tegutseb alates 2003. aastast. Ta on lõpetanud Drakadeemia Erakoolis näitekirjanike baaskursuse. Ta on Rootsi Moreno Instituudist saanud grupiteraapia sertifikaat Director of Psychodrama, Certified Practitioner. Reinsalu on Diamond Power Index® ja Power Intelligence® sertifitseeritud coach. 
Reinsalu on olnud ajalehe Eesti Päevaleht vastutav väljaandja ja peadirektor ning Artist Siseraadiod OÜ tegevjuht, juhtinud Äripäeva Akadeemiat. 
Reinsalu on töötanud Coop Eesti juhtide arengu- ja järelkasvuprogrammi koolitajana. Ta on töötanud ka Raadio 2-s.
Reinsalu on koolitus- ja konsultatsioonifirma Teadmiste Instituut OÜ rajaja, omanik ja juht, Lastele MTÜ omanik ja juhatuse liige ning LKM Talent Group partner.
Kristi Sääsk

Kristi Sääsk (sündinud 18. juunil 1973 Viljandis) on eesti luterlik vaimulik.
Ta lõpetas 1991. aastal Suure-Jaani Keskkooli ja 2007. aastal EELK Usuteaduse Instituudi.
Sääsk ordineeriti 27. aprillil 1997 diakoniks ja 5. juunil 2007 õpetajaks.
Aastatel 1997–2007 oli ta Suure-Jaani koguduse diakon ja 2007–2018 Suure-Jaani koguduse õpetaja. 
Aastatel 2018–2022 tegi ta vaimulikutööd Saksamaal: aastajagu oli ta vabatahtlik töötegija Mariaõdede õeskonnas Darmstadtis ja kolm aastat oikumeeniline töötegija Württembergi evangeelse kiriku misjoni-, oikumeenia ning arendusteenistuses. 
2023. aasta juunis valis EELK Koeru Maarja-Magdaleena koguduse nõukogu Kristi Sääse ühehäälselt Koeru koguduse õpetajaks, ta asus ametisse 1. augustist 2023. 
Sääsk on aastast 2015 SA Laagrikeskus Talu nõukogu liige ja EELK Kristliku kasvatuse komisjoni liige ning oli 2013–2017 EELK Kirikukogu liige.
Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseis

Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseis oli Eesti NSV kõrgeima riigivõimuorgani – Eesti NSV Ülemnõukogu – kuues koosseis, mille volitused kehtisid aastatel 1963–1967.
Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseisu valimised toimusid 17. märtsil 1963.
Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseisu kuulus 178 rahvasaadikut.
Tegutsesid järgmised alalised komisjonid:
Ilmar Vahe

Ilmar Vahe (15. september 1922 – 3. detsember 1976) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti Laskurkorpuse ohvitser.
1960.–1970. aastatel oli ta EKP Tartu Rajoonikomitee esimene sekretär.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VII ja VIII koosseisu saadik ja VIII Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja Arnold Koopi asetäitja..
18. detsembrist 1968 4. juulini 1975 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Harald Stunde

Harald Stunde (18. jaanuar 1899 Narva – 28. veebruar 1942 Porto Alegre) oli Eesti lendur.
6. oktoobril 1920 sai temast Ühendkuningriigi Kuningliku Aeroklubi lendur, lenduritunnistus nr 7885. Sama aasta 9. oktoobrist oli ta Eesti sõjaväe lennurühma lendur. 1925. aastal töötas Harald Stunde Aeronaudi piloodina. 1926. aastal lendas ta reisilennukiga tänava kohal traatidesse ja kukkus koos reisijatega alla. Kõik inimesed küll pääsesid eluga, aga Stunde jäi süüdi ja ta tundis, et pind jalgade all hakkab põlema, nii sündis otsus Eesti tolm jalgadelt pühkida.
1926. aastal siirdus Stunde Saksamaale, kus astus Junkersi firma teenistusse ja lendas Klaipeda-Kaunase-Königsbergi liinil. Saksamaalt siirdus Stunde Argentinasse, 1927. aastal võeti ta tööle lennufirmasse Lloyd Aereo Bolivano liinilendurina. Alates 21. märtsist 1932 oli ta Brasiilia lennufirma Varig piloot ja alates 19. juunist 1938 lennufirma Varig vanempiloot (). Stunde oli esimene eestlane, kes üht tüüpi lennukiga (Junkers F13) oli 1938. aasta suveks lennanud miljon kilomeetrit, olles Junkersis selleks ajaks töötanud 12 aastat.
Stunde hukkus 28. veebruaril 1942 lennukatastroofis São João lennuvälja lähistel, temast jäi maha Eestist pärit abikaasa Alice Petersen ja poeg Tarmo.
Urbino Venus

"Urbino Venus" on Itaalia kunstniku Tiziani õlimaal, mis valmis 1534. aastal. Maalil on kujutatud noort naist kanapeel lamamas. Maal asub praegu Firenzes Uffizi galeriis. 
"Urbino Venus" sarnaneb tugevasti 24 aastat varem Giorgionega koostöös maalitud "Magava Venusega", kuid erinevalt esimesest on siinne Venus kolinud välitingimustest siseruumi, kanapeele renessanslikus palees. Just oma intrigeeriva pilgu tõttu peetakse Tiziani "Urbino Venust" üheks esimeseks erootilise alatooniga aktimaaliks. 
Tiziani "Urbino Venus" oli inspiratsiooniks Edouard Manet' skandaalseks tööks "Olympia" 1863. aastal.
Kirjeldus.
Venus on kolinud siseruumidesse diivanile, vaadates vaatlejale silma igasuguse häbitundeta. Esmakordselt kohtub vaataja jumalannaga argipäevases situatsioonis. Venusele ei puhu enam mütoloogilised tegelased tuult ning võrreldes Botticelli Venust Tiziani omaga, on näha, et kuigi selle teose põhieesmärk on renessansile kohaselt pakkuda vaatajale esteetilist kogemust, on sellel esmakordselt ka erootiline alatoon: Tizian muutis siiani süütu alastuse millekski erootiliseks ja intrigeerivaks. 
Kuid samas ei mõju see erootilisus groteskselt. Kui Botticelli Venus on veel nooruslikult arglik, suunates oma pilgu maha, ei häbene Tiziani Venus oma vaatajatega kontakti astuda – ta on teadlik oma ilust. Lamava naise pilk on julge, kuid selles peitub naiselik hellus ja armastus. See pilk muudab kohati tavatu ja ebamugava stseeni sümpaatseks ning isegi lummavaks. Lamav naine nagu ootaks, et vaataja astuks tema hedonistlikku maailma ning veedaks kasvõi tunnikese tema seltsis. Diivanil lamab naise jalgade juures ka koer, mis tähendab truudust, rõhutamaks, et kuigi vaatajale otsa vaatav naine on häbematult alasti, on ta siiski oma armastuses lojaalne. Teosele lisab sümpaatsust ka mahedate, soojade toonide kasutamine ning üldine kokkusulavus figuuride vahel.
Raul Nikkolo

Raul Nikkolo (3. oktoober 1928 – 5. jaanuar 1997) oli eesti tööstustöötaja ja rahvasaadik.
Aastatel 1942–1944 õppis ta Tallinna 1. Gustav Adolfi Gümnaasiumis.
Ta töötas V. Kingissepa nimelises Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadis paberimasina juhina, hiljem paberitsehhi juhataja asetäitjana.
Aastatel 1963–1967 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseisu saadik.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Kaarupipealne soo

Kaarupipealne soo, kõnekeeles Kaarupipealne, ka Aamse soo on soo Lääne maakonnas Lääne-Nigula valla ja Haapsalu linna piiril Kirimäe ja Aamse külas. Soo pindala on 45 ha.
Soo on madalsoo erinevate tarnakooslustega, soo kagunurgas on märjal ajal loigulaadne järvik. Soo kirdenurgas oja ääres asub väike lodumets. Soos kasvab mitmeid looduskaitse all olevad taimeliike.
Soo eesvooluks on lühike Alba järve suunduv oja. Soo kirdenurka läbib Kirimäe mõisa juures asuvatest allikatest algav ja Kaldasoo järves lõppev oja. Soosse suubub lühike oja Kirimäe Jaanisoost. Kõrgveega muutub soo vahel Alba järv madalaveeliseks osaks. Soosse on sadakonna aasta eest kaevatud mõningaid labidakraave, kuid need ei kahjusta selle madalsoo toimimist ala veerežiimi eripärade tõttu. Ala on kasutusel olnud heinamaana.
Kavastu kool

Kavastu kool oli kool Lääne-Virumaal Haljala vallas Kavastu külas.
Kooli klassiruumid ja saal paiknesid endise Kavastu endise mõisamaja härrastemaja läänetiivas (1921–1968), hoone teisel korrusel asusid õpetajate ja koolijuhataja korterid.
Ajalugu.
Kavastu mõisa piires on esimesi ülestähendusi rahvahariduse jagamisest hernhuutlaste poolt 1764. aastal. Kooli esmamainimine pärineb aastast 1843.
Järgmised märkmed kooli eksisteerimise kohta pärinevad aastatest 1851–1853, kui Salguse talus ning Kavastu mõisa peretoas pidas koolmeistriametit kohaliku kangru poeg Gustav Webermann. Päris uus koolimaja ehitati aastail 1860–1862. See Linnupõlluks nimetatud hoone oli ristnurkadega palkehitis õlgkatuse ja ühe klassitoaga. Linnupõllult koliti kool endisse mõisahoonesse 1921. aastal. 
Kavastu mõisas peeti menukat külaelanike spordi- ja lillepidu. Koolimajas näidati ka kino. Enne koolimajja elektri saamist 1940. aastatel viidi kino tarbeks kohale generaatoriga kinoaparatuur. 
Kavastu kool suleti Rakvere rajooni täitevkomitee otsusega 1. septembrist 1968. Koolimajaks olnud Kavastu mõisa härrastemaja hävis tulekahjus 7. juunil 1971. 
Koolimaja vundamendile paigutati Kavastu koolihariduse 750 aastapäeva tähistamiseks 15. juunil 1991 graniidist mälestuskivi.
Anna Aaver

Anna Aaver (sünninimi Brilkova; 23. jaanuar 1927 Valgevene – 9. juuni 1982 Eesti).
Ta tuli 1955. aastal koos abikaasa Mihkel Aaveriga Eestisse elama. Ta oli viie lapse ema ja töötas Rakvere rajoonis Energia kolhoosis lüpsjana.
Ta oli Nõukogude Liidu kommunistliku partei 26. kongressi delegaat, Lenini ja Tööpunalipu ordeni omanik. Sai 1977. aastal Eesti NSV teenelise põllumajandustöötaja aunimetuse.
Temast on tehtud dokumentaalfilm "Anna Aaveri argipäev" (1981, režissöör Semjon Školnikov).
Armeenia 2018. aasta taliolümpiamängudel

Armeenia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kolme sportlasega.
Armeeniat esindasid Ašot Karapetjan mäesuusatamises ning Mikael Mikaeljan ja Katja Galatjan murdmaasuusatamises.
Eelkommunikatsioon

Eelkommunikatsion on keskpanga kasutatav instrument rahapoliitika mõjususe suurendamiseks, et kujundada avalikkuse ootusi tulevaste sammude osas (sh. tulevased intressimäärad, avaturuoperatsioonide mahud ning ajastamine jms). 
Kommunikatsioon võimalike tulevaste rahapoliitiliste sammude osas on tuntud kui eelkommunikatsioon (ingl. k. forward guidance). Ettevõtted ning majapidamised kasutavad infot keskpanga tulevaste sammude osas oma ootuste kujundamisel. Ootused mõjutavad aga igapäevaseid säästmis- ja tarbimisotsuseid. Eelkommunikatsiooni kasutavad keskpangad näiteks olukorras, mil rahapoliitiliste intresside tase on viidud sedavõrd madalaks, et nende edasine alandamine ei ole enam võimalik. Sellises olukorras võib keskpank avalikkusele lubada, et intressid püsivad madalatel tasemetel veel näiteks aasta aega (kalendripõhine eelkommunikatsioon) või kuni inflatsioon, tööpuudus või mõni muu majandusnäitaja ületab teatud piiri (tingimuslik eelkommunikatsioon).
Rannaküla (Oru)

Rannaküla on endine küla (kuni aastani 1977) Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas ja endises Lääne-Nigula kihelkonnas. Enne valdade liitmise algust asus küla ala kuni aastani 2013 Oru vallas. 
Praegu Saunja küla üks tuumalasid.
Külas oli 1915. aastal 33 talu, neist enamus on asustatud tänapäevani. Külas on säilinud arvukalt rehielamuid. Lisaks oli külas arvukalt saunakohti, millest on säilinud vähemus. Küla nimi on ametlikuna kasutuses Tallinna–Haapsalu maantee bussipeatuses ja Läänemaa põhjapoolmiku kõnekeeles teeristi nimes (Keila–Haapsalu maantee suubumine Tallinna–Haapsalu maanteesse).
Tallinna–Haapsalu maantee lähedal asuvad Esimese maailmasõja aegsed kokkuvajunud kaitsekraavid. Selle kaitseliini kraave on lõuna pool raudtee ääres ja kunagise Laheva–Taebla tee ääres. Lahingutes neid ei ole kasutatud. 1918. aasta veebruaris saabunud Saksa vägedele seal vastupanu ei osutatud.
Jaapani astronautide loend

Jaapani astronautide loendis on kosmoses käinud Jaapani kodanikud. Kosmoses on 2022. aasta lõpu seisuga käinud 14 Jaapani kodanikku:
Sarvlinnulised

Sarvlinnulised ("Bucerotiformes") on lindude selts.
Sellesse seltsi kuuluvad sugukonnad vaenukägulased ("Upupidae"), tääknoklased ehk vana nimetusega puuronijalased ("Phoeniculidae") ning sarvlindlased ("Bucerotidae"). Viimasest eraldatakse veel omakorda maasarviklased ("Bucorvidae"). Kui sarvlindlased on troopilised ja lähistroopilised metsalinnud, keda iseloomustab varvaste osaline kokkukasvamine (2. ja 3. varba aluslüli pooles pikkuses ning 3. ja 4. varvas 2–3 lüli ulatuses), siis maasarvikud elavad avamaastikul ning nende varbad ei ole kokku kasvanud. Ka erineb nende paljunemiskäitumine sarvlindlastest, kes on tuntud selle poolest, et emaslind on paljunemisperioodil müüritud puuõõnsusse, kus isane teda ja poegi läbi kitsa pilu toitmas käib. Maasarvikutel sellist sissemüürimist ei esine, pesa on maapinnal ja isaslind on abiks ka haudumisel.
Varem on need sugukonnad kuulunud siniraaliste ("Coraciiformes") seltsi, kuid hilisemad uuringud on toetanud nende kuuluvust eraldi seltsi.
Albaania 2018. aasta taliolümpiamängudel

Albaania osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Albaaniat esindasid mäesuusatamises meestest Erjon Tola ja naistest Suela Mehilli.
Rumeenia 2018. aasta taliolümpiamängudel

Rumeenia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 27 sportlasega (neist 9 naist), kes võistlesid 8 alal.
Avatseremoonial kandis Rumeenia lippu laskesuusataja Marius Ungureanu.
Bobisõit.
Meeste kahebobis võistlesid Mihai Cristian Tentea ja Nicolae Ciprian Daroczi ning naiste kahebobis Maria Constantin ja Andreea Grecu. Rumeenia pani välja ka meeste neljabobi. 
Kelgutamine.
Meeste ühekelgul võistlesid Valentin Crețu ja Andrei Turea, naiste ühekelgul Raluca Strămăturaru. Meeste ühekelgul võistlesid Cosmin Atodiresei ja Stefan Musei.
Kiiruisutamine.
Rumeeniat esindab Alexandra Ianculescu.
Laskesuusatamine.
Rumeeniat esindasid meestest Cornel Puchianu, Nicolae Remus Faur, George Razvan Buta, Gheorghe Iulian Pop ja Marius Petru Ungureanu ning naistest Éva Tófalvi.
Murdmaasuusatamine.
Rumeeniat esindasid Alin Florin Cioanca, Paul Constantin Pepene ja Timea Sara.
Mäesuusatamine.
Rumeenia pani välja 1 mees- ja 1 naismäesuusataja: Alexandru Barbu ja Ania Monica Caill.
Skeleton.
Võistlesid Dorin Dumitru Velicu ja Maria Marinela Mazilu.
Suusahüpped.
Naistest võistles Daniela Haralambie.
Singapur 2018. aasta taliolümpiamängudel

Singapur osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli esimene kord, kui Singapur taliolümpiamängudel osales.
Singapuri esindas üks sportlane, kelleks oli lühirajauisutaja Cheyenne Goh.
Portugal 2018. aasta taliolümpiamängudel

Portugal osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Portugali esindasid mäesuusatamises Arthur Hanse ja murdmaasuusatamises Kequyen Lam.
Pakistan 2018. aasta taliolümpiamängudel

Pakistan osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Pakistani esindasid mäesuusatamises Muhammad Karim ja murdmaasuusatamises Syed Human.
Madagaskar 2018. aasta taliolümpiamängudel

Madagaskar osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli teine kord, kui Madagaskar taliolümpiamängudel osales.
Madagaskarit esindas üks sportlane, kelleks oli Prantsusmaal elav mäesuusataja Mialitiana Clerc.
Aluskaart

Aluskaart on osalise koormusega kaart, kus on näidatud ala olulisemad piirid, osa vete- ja teedevõrgust ja asustusest ning see on mõeldud teemakaartide koostamiseks (ka baaskaardi). 
Termin "aluskaart" on sageli GISis ja viitab GIS-andmete ja/või ortokujutistega pildi kogumile, mis omakorda ongi kaardi taust. Aluskaardi funktsioon on anda kaardi kohta vajalik taustateave. Aluskaardid lisavad kaardile juurde ka esteetilisust.
Tüübid.
Tüüpilised aluskaardi kihte moodustavad GIS-i andmed ja kujutised on tänavad, maatükid, piirid (riigid, maakonnad, linnapiirid), varjutatud digitaalse kõrguse mudeli reljeef, veeteed ning õhu- või satelliidifotod. Sõltuvalt kaardi tüübist võib kasutada nende kihtide kombinatsiooni. Näiteks kaardil, mis näitab lukustamata omadusi, peaks aluskaart sisaldama GIS-andmeid, tänavaid (koos siltidega) ja maatükkide piire. Matkaradade kaardil oleks kasu aluskaardist, mis sisaldab digitaalset kõrgusmudelit või topo-jooni, mis näitavad kõrgust, võimaldades seega vaatajatel mõista raja tõusu ja langemist. Näiteks Vana-Kreeka aluskaardil on kasutatud varjutatud reljeefe, mis näitavad maa-alasid, veeteid ja ookeani kihte. Esiplaanil olevad andmed näitavad regioone, millest lugeja saab endale vajaliku informatsiooni.
Kasutamine.
Kasutajatel võib tekkida vajadus luua või hooldada oma isiklikke aluskaarte sõltuvalt huvist. Neis esineb sageli maatükke, inseneritegevust, rajatiste haldamist, hüdroloogiat, kommunaalteenuseid, geoloogiat, elanikkonda ja demograafiat, planeerimist jne.
Sageli on sellistes olukordades põhilise ja usaldusväärse informatsiooni kogumine juba teostatud ühes või mitmes GIS-i veebirakenduses. GIS-i rakenduste kasutamine võimaldab andmetest maksimaalset kasu saada väga väikese ajaga. Lisaks saavad kasutajad erilise vaevata täiustada olemasolevaid ning luua endale igapäevasteks tegevusteks sobiliku aluskaardi.
= Viited =
Eedo Raide nimeline karikas

Eedo Raide nimeline karikas on rändkarikas, mida aastast 1994 antakse välja Eesti parimale tagaveolise autoga rallisõitjale rahvuslikus klassis.
Rändkarikaks on Eedo Raide ja Georg Valdeku 1982 Soome rallivõistlusel Jyväskylä Suurajot võidetud "Konela" karikas.
Püha Birma Eesti Tõuklubi

Püha Birma Eesti Tõuklubi (PBET) on 2012. aastal loodud Eesti Püha Birma tõugu kasside kasvatajate ühendus.
Klubile panid aluse Püha Birma tõugu kasside kasvatajad Klavdia Soots, Kati Valkepert ja Ivar Eensoo. Klubiga kutsuti liituma kõiki Püha Birma tõugu kasside kasvatajaid Eestis. Lisaks kohalikele kasvandustele liitusid ka kaks Venemaa kasvandust Läti Tõukassiklubist Rebuss. 
2017. aastast kuuluvad Püha Birma Eesti Tõuklubisse kõik Eestis tegutsevad Püha Birma tõugu kasside kasvatajad. Kõik kasvandused kuuluvad Eesti Kassikasvatajate Liitu Felix, mis kuulub omakorda 1994. aastast rahvusvahelisse organisatsiooni Federation Internationale Feline ehk FIFe.
Püha Birma Eesti Tõuklubi aitab kaasa tõu parandamisele, tõustandardile vastavate tervete kasside vastutustundlikule ja teadlikule aretamisele. 2013 töötati välja tõu aretusnõuded, mille võttis vastu ja kinnitas PBET üldkoosolek.
Merle Erikson

Merle Erikson (sünninimi Merle Muda, sündinud 2. augustil 1972 Emmastes) on eesti jurist, õigusteadlane ja õppejõud. 
Eriksoni peamised uurimisteemad on Eesti töö- ja sotsiaalkaitseõigus, võrdlev tööõigus, rahvusvaheline tööõigus, Euroopa Liidu tööõigus ning Euroopa Liidu sotsiaalpoliitika. 
Haridus.
Erikson lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1996. aastal sai sealsamas teadusmagistrikraadi ning 2001. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Töötajate õiguste kaitse tööandja tegevuse ümberkorraldamisel" (juhendaja professor Inge-Maret Orgo). 
Ta on käinud täiendusõppel mitmes välismaa ülikoolis, näiteks Kopenhaageni Ülikoolis (1997, 2008, 2009), Helsingi Ülikoolis (1999, 2006), Oslo Ülikoolis (2000), Tsinghua Ülikoolis (2010) ja Tokyo Ülikoolis (2010). 
Töö.
Merle Erikson oli aastatel 1994–2003 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna töö- ja sotsiaalhooldusõiguse lektor ning 2003–2011 töö- ja sotsiaalhooldusõiguse dotsent. Aastatel 2008–2015 oli Merle Erikson õigusteaduskonna õppeprodekaan. 
Alates 2011. aastast on ta Tartu Ülikooli tööõiguse professor. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Erikson kuulub alates 1997. aastast Rahvusvahelise Õigus- ja Sotsiaalfilosoofia Ühingu Eesti sektsiooni ning oli aastatel 2003–2006 Vabariigi Presidendi õigusekspertide komisjoni liige. 2005. aastast on ta Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige ning 2018. aastast selle juhatuse liige.  
Ta on 2017. aastast töövaidluskomisjoni juhataja valimise konkursikomisjoni liige ja nõuetele vastavuse hindamiskomisjoni liige ning 2018. aastast kohtunikueksamikomisjoni liige.
Hesi Siimets-Gross

Hesi Siimets-Gross (kuni 2000. aastani Hesi Siimets; sündinud 17. mail 1976) on eesti õigusajaloolane.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on Rooma õigus ja selle retseptsioon nii Baltimaades kui ka Euroopas, põhiõigused, riigiõigus ja eraõigus 1920.–1940. aastatel. 
Hesi Siimets-Gross on üks 2005. aastal ilmunud ladina-eesti õigussõnastiku koostajaist. 2019. aastal ilmus Tartu Ülikooli kirjastuses Siimets-Grossi ja Merike Ristikivi tõlkes "Fontes iuris Romani: Rooma õiguse allikate kogumik" ning Marju Luts-Sootaki ja Hesi Siimets-Grossi kirja panduna sarjas "EV 100" raamat "Eesti õiguse 100 aastat". 
Haridustee.
Hesi Siimets-Gross õppis aastatel 1983–1994 Johannes Semperi nimelises Tartu 8. Keskkoolis. 
Ta õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas 1999. aastal ülikooli bakalaureusekraadiga. 2002. aastal kaitses sealsamas magistriväitekirja teemal "Asja mõiste ja liigitus klassikalise ajastu Rooma õiguses Gaiuse Institutsioonide näitel“ (juhendaja Marju Luts-Sootak). 
2011. aastal kaitses ta doktoriväitekirja teemal "Das "Liv-, Est- und Curlaendisches Privatrecht" (1864/65) und das römische Recht im Baltikum" ("Balti Eraseadus (1864/65) ja Rooma õigus Balti provintsides", juhendaja Marju Luts-Sootak). 
Töökäik.
Hesi Siimets-Gross oli aastatel 1996–1997 hotelli Tartu jurist. 2002. aastal oli ta Tartu Ülikooli õiguse ajaloo õppetooli teadur, 2002–2004 õiguse ajaloo assistent ja 2004–2012 õiguse ajaloo lektor. Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli õiguse ajaloo ja Rooma õiguse dotsent ning on juhendanud palju uurimis- ja magistritöid. 
Aastatel 2004–2007 ja taas alates 2012. aastast on ta olnud Euroopa Liidu Kohtu jurist-lingvist. 
Teoseid.
Temalt on ilmunud arvukalt muidki teaduspublikatsioone.
Martynas Yčas

Martynas Yčas (10. detsember 1917 Voronež – 22. aprill 2014 Boulder) oli leedu bioloog, kes töötas Ameerika Ühendriikides.
Andres Vutt

Andres Vutt (sündinud 24. augustil 1969 Tartus) on eesti jurist.
Tema peamised uurimisteemad on ühinguõigus ja kaubandusõigus. 
Haridustee.
Vutt lõpetas 1993. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna "cum laude", 2005. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2011. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Legal Capital Rules as a Measure for Creditor and Shareholder Protection" ("Osa- ja aktsiakapitali reeglid võlausaldajate ning osanike ja aktsionäride kaitse abinõuna", juhendaja Irene Kull). 
Töökäik.
Andres Vutt oli aastatel 1991–1992 AS Postimees jurist ning 1993–1998 juristibüroo Fides jurist. 1993–2000 töötas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas tsiviilõiguse lektorina ning 1998–2002 Villu Kõve Advokaadibüroos juristina. 
Ta oli 2000–2005 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna tsiviilõiguse assistent ning 2002–2013 töötas advokaadibüroos Concordia juristina. Aastatel 2005–2012 oli Vutt õigusteaduskonna tsiviilõiguse lektor ning 2013–2019 advokaadibüroo Magnusson nõunik. 
Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna äriõiguse dotsent. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Vutt on organisatsiooni European Center of Commercial and Company Law asutajaliige. Alates 2006. aastast kuulub ta Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi, 2012. aastast seltsi juhatusse.  
2016. aastast on ta ajakirjade Juridica ja Juridica International toimetuskolleegiumide liige ja 2018. aastast Eesti Advokatuuri kutsesobivuskomisjoni liige.
Ave Hussar

Ave Hussar (sündinud 1. jaanuaril 1971) on Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud ja Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik.
Voldemar Jaanberg

Voldemar Jaanberg ( 1911 Paldiski – 29. märts 2005 Toronto) oli Tartu Ülikooli aullige.
Ta lõpetas aastal 1930 Paldiski gümnaasiumi. Ta alustas õpinguid Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas 1934. aastal ja lõpetas 1939. aastal. Pärast Teist Maailmasõda elas ja töötas Jaanberg Kanadas. Voldemar Jaanberg kuulub 2008. aasta kevadest Tartu Ülikooli auliikmete hulka. 
Tartu Ülikooli Sihtasutuse juurde loodud Voldemar Jaanbergi stipendiumifond annab välja temanimelisi stipendiume.
Tim Cook

Timothy Donald Cook (sündinud 1. novembril 1960) on Ameerika ettevõtete juht, kes praegu töötab Apple Inc. tegevjuhina. Cook oli varem Applei tegevjuht töötades Steve Jobsi käe all
Cook liitus Apple'iga 1998. aastal märtsis ülemaailmsete toimingute asepresidendina ning töötas seejärel ülemaailmse müügi ja operatsioonide asepresidendina. Ta nimetati tegevjuhiks 24. augustil 2011, enne Jobsi surma aasta oktoobris. Tegevjuhina töötamise ajal on ta propageerinud rahvusvahelise ja siseriikliku järelevalve, küberjulgeoleku, Ameerika tootmise ja keskkonna säilitamise poliitilist reformimist. Alates 2011. aastast, kui ta Applei üle võttis, kahekordistas Cook ettevõtte tulu ja kasumit 2020. aastani ning ettevõtte turuväärtus kasvas 348 miljardilt dollarilt 1,9 triljonile dollarile.
2014. aastal sai Cook esimeseks tegevusjuhtiks , kes tuli avalikult välja homona. Cook töötab ka Nike, Inc. Juhatuses, Rahvusliku Jalgpalli Fondis ning on Duke’i ülikooli usaldusisik. Väljaspool Applei tegeleb Cook heategevusega ja 2015. aasta märtsis väitis ta, et planeerib annetada oma varanduse heategevuseks.
LAK-12

LAK-12 Lietuva on Nõukogude Liidu/Leedu üheistmeline FAI võistluste vabaklassi purilennuk, mida ehitati ettevõttes LAK ("Lietuviškos Aviacinės Konstrukcijos"), hilisema nimega Sportine Aviacija. Esmalend aprill 1986.
Konstruktsioon.
LAK-12 loodi 1980. aastatel FAI vabaklassi purilennukite nõuete kohaselt. Konstruktsioon põhineb klaaskiud/epoksüvaik komposiidile. Poolmonokokk-kerega kesktiivalise purilennuki ühetalalise, 8 mm vahtplastvahetäidisega sändvitš-tüüpi tiiva koorikkate moodustab kahest kaksiktrapetsist koosneva poole. Tiiva tala (lonžeroni) ehituses on kasutatud süsinikkiudu, mis annab tiivale suurema jäikuse ja kerguse. Tiivaprofiil on valitud Wortmann FX67 sarjast.
Tiib on varustatud ainult tiiva ülapinnal väljanihutatavate kahekorruseliste piduriklappidega ja tagatiivaga, mida saab seada vahemikus −7° ("-2"), −4° ("-1"), 0° ("0"), +5° ("+1"), +11° ("+2"), +15° ("T"). Mõlemad tiivapooled (-konsoolid) on terviklikud, mitte kaheosalised, nii nagu näiteks Nimbus või Jantar-2B purilennukitel.
Tiiva ballastpaakidesse mahub kuni 190 liitrit vett. Veepaake saab täita ja tühjendada purilennuki keres asuva ventiili kaudu. Purilennuki sissetõmmatava teliku ratas on pneumohüdraulilise vedrustusega, kere sabaosa on varustatud sabakarguga. Kabiini pleksiklaaskuppel avaneb tervikuna ette üles.
Lennuomadused.
LAK-12 suure tiivaulatuse ja tiiva keskasetuse tõttu ning küllaltki madala teliku asendi tõttu tuleb aerorongi liikuma hakates purilennuki kallete tekkimise dendentsi kiiresti ja otsekohe kaldtüüride ja pöördetüüriga ära hoida. Liikumise alguses tuleb hoida juhist enda poole võetuna, et tekitada kõrgustüüriga lisasurvet sabakargule suuna kindlamaks säilitamiseks. Lennuki järel sleppimisel on LAK-12 piisavalt kuulekas ka pühapäevalendajale.
Üldiselt on LAK-12 lemmikuks suur lennuväli, kus saaks igal lennupäeval seada end õhkutõusmiseks just vastutuult, seda eriti veeballastiga, kui ratta dempfer on raskuse tõttu alumisse asendisse täiesti kokku surutud.
LAK-12 juhise ja pedaalide käik on kerge, tüürpindade mõju hea ning üllatab ka sellise suure purilennuki vilgas kuulekus. Nõrkades termilistes tõusudes, kiirusel 70 km/h ja tagatiiva "+1" asendis tiirutades ilmneb sellise purilennuki tõeline võimekus kõrgemale “ronida“. Veeballastiga tiirutades kogub LAK-12 kõrgust meelsasti kiirusel 105-110 km/h.
Kallakust otselennule väljub LAK-12 otsekohe, tagatiiva seadmisel asendisse "0" või "-1" ja kiiruse lisamisel tunnetab pühapäevalendaja kindlasti tõelist rahulolu vabaklassi purilennuki lauglemisväärtusest – lauglemine kulgeb, kulgeb jätkuvalt, lausa horisondini.
Lennu lõpusirgel lennuvälja maandumisalale lähenedes, tagatiiva asendis "+2" ja seejärel maandumisasendis „T“ laskub LAK-12 ühtlaselt. Oluline on hoida kiirust mitte üle 90 km/h, sellisel juhul on piduriklapid kõige tõhusamad. Võrreldes kaheistmelise purilennukiga Puchacz, pole LAK-12 maandumisteekond kuni peatumiseni sugugi paha.
Viited.
LAK-12 lennukäsikiri
Välislingid.
Lend "õudsal" purilennukil
Mait Kornet

Mait Kornet (sündinud 14. augustil 1949 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ühiskonnategelane, Harju maavanem (1994–1999).
Haridustee.
Ta õppis Maardu Keskkoolis aastatel 1956–1967 ja Tallinna Polütehnilises Instituudis informatsiooni töötlemise erialal 1967–1973.
Töökäik.
Mait Kornet oli Kodakondsus- ja Migratsiooniameti peadirektori asetäitja 1990–1994, Harju maavanem 1994–1999, AS-i Eesti Fosforiit nõukogu esimees ja juhataja 1999–2003 ning Harku Vallavalitsuse osakonnajuhataja 2006–2013. Aastatel 2013–2015 töötas ta AS-i Lahevesi juhatajana.
Tallinna Linnavolikogu liige, haldusreformi komisjoni esimees 1989–1993.
Poliitiline tegevus.
Mait Kornet oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei (asutatud 1990) ja Reformierakonna (asutatud 1994) asutajaliige, lahkus erakonnast 2003. aastal. Ta on ka erakonna Eesti 200 (asutatud 2018) asutajaliige.
Kalev Vapper

 
Kalev Vapper (sündinud 17. juulil 1953 Tallinnas) on eesti ettevõtja, ajakirjanik ja purjetaja.
Elulugu.
Vapper on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 36. Keskkooli ja 1976. aastal ajakirjanduse erialal Tartu Riikliku Ülikooli ning õppinud aastatel 1999–2001 Tartu Ülikooli magistriõppes majandust. 
Töö.
Töötanud 1976–1993 Eesti Televisioonis (1978–1980 spordisaadete toimetuses) toimetajana, vanemtoimetajana ja peatoimetajana.
1992. aastal asutas esimese Eesti–Prantsuse ühisfirma AS Riviera, mida juhtis kuni aastani 1998 (veinide, tipp-parfümeeria ja kosmeetika import ja hulgimüük), 1993–1995 tegutses ka rõivaäris (United Colors of Benetton), 1999–2002 juhtis EMT müügivõrku, 2002–2005 töötas rootslastele kuuluvas alkoholifirmas V&amp;S veinidivisjoni juhina, 2005–2007 oli juhatuse liige ja reklaamidirektor aktsiaseltsis Ühinenud Ajakirjad, 2007–2014 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja ning AS-i Eesti Loots nõukogu liige, aastatel 2015–2023 Coop Eesti veinivaldkonna projektijuht.
Ta on tegutsenud sommeljeena.
Purjetajana.
Purjetama hakkas 1964 Kalevi Jahtklubis Taavi Oru juhendamisel. Võitnud 1964–2022 Eesti meistrivõistlustel klassides Optimist, Kadett, Finn ja Soling ning avamerepurjetamises kokku 22 medalit ja tulnud korduvalt Eesti meistriks nii roolimehe, kui meeskonnaliikmena. Võitnud MM-il avamerejahi Forte meeskonnas 2014 klassis ORC B kuldmedali ja 2010 klassis X-41 pronksmedali ning EM-il 2015 klassis ORC A/B kuldmedali. Olnud aastast 1968 Eesti Spordiseltsi Kalev Jahtklubi liige, aastatel 2006–2022 juhatuse liige ja aastatel 2012–2022 kommodoor. Aastast 2020 on ta Eesti Jahtklubide Liidu president. Aastast 2022 Kalevi Jahtklubi auliige.
Tegevus poliitikas.
Kalev Vapper kuulub alates 2002. aastast erakonda Isamaa.
Tallinna Linnavolikogu liige aastatel 2009–2017 (IRL).
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) 106 häält ning ei osutunud valituks.
Teoseid.
Ta on avaldanud purjetamis- ja veiniteemalisi artikleid ajakirjanduses (Spordileht, Kehakultuur, Kodukolle, Vine, Tehnikamaailm, Navigaator, Paat, Hetk). 
Ta on olnud kümnete ETV saatesarjade ("Kotermanni kool", "Ahoi, poisid!", "Küss julgesti, kysy pois!", "Oma nägu", "Kontakt", "Olümpiamosaiik", "Eesti 1600" jne. Teinud ka 62-saatelise sarja "Vein &amp; seltskond") autor ja toimetaja.
AEGEE-Tallinn

AEGEE-Tallinn on Tallinnas tegutsev AEGEE liikmesorganisatsioon (antenna), mis asutati 5. detsembril 1991. aastal (taasasutati 23. jaanuaril 2002. aastal kui Mittetulundusühing AEGEE-Tallinn).
AEGEE-Tallinn on üks kahest Eestis tegutsevast AEGEE liikmesorganisatsioonist, teine on AEGEE-Tartu. AEGEE-Tallinn on Eesti Noorteühenduste Liidu täisliige.
AEGEE

AEGEE (prantsuse keeles "Association des États Généraux des Étudiants de l'Europe") ehk Euroopa Üliõpilasfoorum on suurim rahvusvaheline ja interdistsiplinaarne üliõpilasorganisatsioon Euroopas, mis asutati 16. aprillil 1985.
AEGEE-sse kuulub üle 13 000 liikme ja ligikaudu 200 haruorganisatsiooni ("antenna") üle Euroopa. Organisatsiooni juhatus ja peakontor asub Brüsselis.
AEGEE toetab visiooni avatud ja demokraatlikust Euroopast, mis toetub õigusriigi põhimõtetele ja aktiivsele kodanikuühiskonnale. Iga aasta organiseeritakse AEGEE võrgustikus sadu konverentse, koolitusi ja kultuuriüritusi. Ühtlasi esindab AEGEE Euroopa üliõpilaste huve mitmetes instantsides ja rahvusvahelistes organisatsioonides.
Eestis tegutseb kaks AEGEE haruorganisatsiooni: AEGEE-Tallinn ja AEGEE-Tartu.
Koertenäitus

Koertenäitus on perioodiliselt toimuv sündmus, kus kohtunikud hindavad kindla koeratõu puhtatõuliste isendite vastavust tõustandarditele.
Koertenäitusel on erinevad tõud jagatud osalema erinevatesse ringidesse selle järgi, milliseid tõuge milline kohtunik sellel näitusel on tulnud hindama. Osalejaid kutsub ringi ringikorraldaja. Kohtuniku arvamuse koera kohta märgib kirjelduslehele ringisekretär. Eesti koertenäitustel saavad kõik koerad kirjelduslehe koos kirjelduse ja hindega. Näitusele registreerumiseks täidavad koera omanikud registreerimislehe andmetega koera ja tema omaniku kohta. 
Koertenäituste läbiviimist reguleerib Eesti Kennelliidu näituste eeskiri. 
Rahvusvahelised näitused.
Rahvusvahelised näitused on Eesti Kennelliidu (EKL) kalenderplaani kantud ning FCI Rahvusvahelise Künoloogilise Föderatsiooni ("Fédération Cynologique Internationale") poolt kinnitatud kõikide FCI-i poolt tunnustatud koeratõugude näitus. Rahvusvahelisel näitusel võistlevad koerad CACIB-i (Rahvusvahelise Välimikutšempioni Kandidaadi Sertifikaat; "Certificat d'Aptitude au Championnat International de Beauté"), SERT-i (Tšempioni Kandidaadi Sertifikaat), JUN SERT-i (Juuniortšempioni Kandidaadi Sertifikaat) ning VET SERT-i (Veterantšempioni Kandidaadi Sertifikaat) omistamise eest.
Rahvuslikud näitused.
Rahvuslikud näitused on Eesti Kennelliidu kalenderplaani kantud ametlikud näitused, mis jagunevad kõikide tõugude näitusteks, rühmanäitusteks ja erinäitusteks. Rahvuslikel näitustel võistlevad koerad SERT-i, JUN SERT-i ning VET SERT-i omistamise eest
Ringikorraldaja

Ringikorraldaja on ringiabiline koertenäitustel. Eestis koondab ringikorraldajaid Eesti Kennelliidu Ringikorraldajate Kogu.
Ringikorraldajad on isikud, kes on positiivselt sooritanud atesteerimiseksami ja kinnitatud Eesti Kennelliidu juhatuse poolt ringikorraldajate nimekirja.
Isikud, kes on läbinud ringikorraldaja põhikoolituse, sooritanud positiivselt põhikoolituse lõputesti, ent ei ole veel sooritanud atesteerimiseksamit ja töötavad ringis ringikorraldaja abilisena nimetatakse stažööriks.
Ringikorraldajad ja stažöörid esindavad Eesti Kennelliitu. Näitusega seotud ringikorraldajate ja stažööride rollid, õigused ja kohustused määratleb Eesti Kennelliidu Ringikorraldajate statuut.
Varaan (ansambel)

Varaan
Tegevuse algus 1983. Aktiivne tegevus alates 1985.
Stiiliks omaloominguline hevimõjutustega hard rock.
Põhikoosseis (1989):
Eero Valdna - laul, kitarr
Tamur Marjasoo - kitarr
Rein Suurväli - bass
Ardo Põder - löökriistad
manager - Urmas Kadak
Osalenud veel: Tõnu Kõrvits, Priit Lehto.
Moldova 2018. aasta taliolümpiamängudel

Moldova osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Moldovat esindasid mäesuusatamises Austria päritolu Christopher Hörl ja murdmaasuusatamises Nicolae Gaiduc.
Heinrich Troost

Heinrich Troost (11. september 1909 Tallinn – 19. jaanuar 1972 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane ja sporditegelane.
Õppis Tallinna Reaalkoolis ja Riigi Tööstuskoolis. 
Oli 1930 Kalevi meeskonnas 5×1000 m ja 10×1000 m teatejooksus Eesti rekordi püstitajaid. Kuulus Ernst Idla meesvõimlejate eliitrühma ning juhendas 1933–34 Lõuna-Eesti võimlejate ettevalmistust Eesti mängudeks. Oli Kalevi kergejõustikuosakonna juhatuse liige (1932). Töötas ESK spordibüroo ametnikuna, ka Noorte Spordiliidu asjaajajana, 1941 Eesti NSV Spordikomitee inspektorina. Punaarmeesse mobiliseerituna võttis osa II maailmasõjast. Oli 1943 eesti laskurkorpuse puhkekodus võimlemisinstruktor, 1943–44 Moskvas KKKI-s Eesti spordikaadri kursustel rühmavanem. 
1944–47 töötas Tartu spordikomitee esimehena, seejärel ligi 25 aastat Tallinnas Kalevi kesknõukogus instruktorina. Tegutses kohtunikuna (kergejõustikus üleliiduline kategooria (1945) ja suusatamises vabariiklik kategooria). Oli päevalehtede spordiosakondade kaastööline.
Bernard Montgomery

Bernard Law Montgomery, esimene vikont Montgomery of Alamein (17. november 1887 – 24. märts 1976, hüüdnimi Monty) oli Suurbritannia sõjaväelane (välimarssal) ja üks liitlasvägede peamisi väejuhte teises maailmasõjas.
Ta oli Garteri ordeni, Bathi ordeni ja Distinguished Service Orderi kavaler, Suurbritannia salanõukogu liige, Deputy Lieutenant.
Elulugu.
Montgomery sündis 1887. aastal Inglismaal Surrey krahvkonnas Kenningtonis anglikaani pastori Henry Montgomery (sai aastal 1889 Tasmaania piiskopiks) ja tema naise Maudi neljanda lapsena.
Esimene maailmasõda.
Esimeses maailmasõjas teenis ta nooremohvitserina kuninglikus Warwickshire'i rügemendis. Esimese Ieperi lahingu ajal sai ta raskelt vigastada, kui Saksa snaiper tabas ta paremat kopsu. Hiljem naasis ta läänerindele staabiohvitserina ja osales 1917. aasta kevadel Arrasi lahingus. 1917. aasta lõpus osales ta Passchendaele'i lahingus ja teenis sõja lõpuks 47th (1/2nd London) Divisioni staabiülemana.
Montgomery jaoks algas esimene maailmasõda 1914. aasta augustis, kui ta pataljon, tollal osa 4. jalaväediviisi 10. jalaväebrigaadist, Prantsusmaale saadeti. Ta osales samal kuul Le Cateau ja Monsi lahingutes. 13. oktoobril 1914 Belgia piiri lähedal Méterenis, Esimese Ieperi lahingu käigus, sai ta raskelt haavata, kui Saksa snaiper tulistas teda põlve ja läbi parema kopsu. Sama aasta sügisel anti talle Distinguished Service Order.
Pärast taastusravilt naasmist 12. veebruaril 1915 määrati ta Lancashire'is väljaõppel oleva 112. ja seejärel 104. brigaadi brigaadimajoriks. Ta naasis läänerindele 1916. aasta algul, teenis 33. diviisi staabiohvitserina ja osales 1917. aasta aprillist maini väldanud Arrasi lahingus. 1917. aasta juulis sai ta IX korpuse staabiohvitseriks, mis oli osa kindral Herbert Plumeri 2. armeest.
1917. aasta sügisel osales ta Passchendaele'i lahingus ja oli sõja lõpuks 47th (1/2nd London) Divisioni staabiülem, ajutise auastmega kolonelleitnant.
Maailmasõdadevahelistel ajal juhtis ta 17th (Service) Battalioni, Royal Fusilierse, kuningliku Warwickshire'i rügemendi 1. pataljoni, 9. jalaväebrigaadi ja 8. jalaväediviisi.
Teine maailmasõda.
Teises maailmasõjas juhtis ta 1942. aasta augustist Põhja-Aafrikas Suurbritannia 8. armeed kuni liitlasvägede otsustava võiduni Tuneesias 1943. aasta mais, sh Teises El Alameini lahingus, mis oli pöördepunkt Põhja-Aafrika kampaanias. Seejärel juhtis ta 8. armeed liitlasvägede sissetungil Sitsiiliasse ja Itaaliasse. Operatsiooni "Overlord" vältel juhtis ta Normandias kõiki liitlasvägede maaväeüksusi. Ta jätkas teenistust 21. armeegrupi juhina Loode-Euroopas, juhtides ebaõnnestunud operatsiooni "Market Garden", mis pidi õhudessantidega vallutama tähtsad sillapead Hollandis, ja Reini ületamist liitlasvägede poolt. 4. mail 1945 võttis ta Lüneburg Heathis vastu sakslaste põhjapoolsete väeosade alistumise.
Pärast sõda teenis ta Suurbritannia maaväe peastaabi ülemana (1946–1948) ja seejärel NATO Euroopa vägede ülemjuhataja asetäitjana kuni erruminekuni aastal 1958.
Aleksei Zavizon

Aleksei Zavizon (vene keeles "Алексей Владимирович Завизьон"; sündinud 13. mail 1965 Narvas) on Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant.
Ta sündis aastal 1965 Narvas. Ta õppis aastatel 1982–1986 Tšeljabinski Kõrgemas Tankikoolis. Aastatel 1994–1997 õppis ta Malinovski-nimelises soomustankivägede akadeemias Moskvas, mille lõpetas kuldmedaliga. Aastatel 2009–2011 õppis ta Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Andorra 2018. aasta taliolümpiamängudel

Andorra osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis viie sportlasega.
Andorrat esindasid mäesuusatamises Marc Oliveras, Joan Verdu Sanchez ja Mireia Gutiérrez, murdmaasuusatamises Irineu Esteve Altimiras ning lumelauasõidus Lluis Marin Tarroch.
Mängude avatseremoonial oli Andorra lipukandja Irineu Esteve Altimiras.
Togo 2018. aasta taliolümpiamängudel

Togo osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ühe sportlasega. See oli teine kord, mil Togo taliolümpiamängudest osa võttis (esimest korda 2014. aastal).
Togo esindas murdmaasuusatamises Mathilde-Amivi Petitjean, kes võistles naiste klassikasprindis ja 10 kilomeetri vabatehnikasõidus.
Boliivia 2018. aasta taliolümpiamängudel

Boliivia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega. See oli esimene kord pärast 1992. aastat, mil Boliivia taliolümpiamängudest osa võttis.
Boliiviat esindas mäesuusatamises Austria päritolu Simon Breitfuss Kammerlander ja murdmaasuusatamises Soome päritolu Timo Juhani Grönlund.
Mängude avatseremoonial kandis Boliivia lippu Simon Breitfuss Kammerlander.
India 2018. aasta taliolümpiamängudel

India osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Indiat esindasid murdmaasuusatamise meeste 15 kilomeetri vabatehnikasõidus Jagdish Singh ja kelgutamise meeste ühekelgul Shiva Keshavan.
Colombia 2018. aasta taliolümpiamängudel

Colombia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis nelja sportlasega. See oli teine kord taliolümpiamängude ajaloos, mil Colombia osales (esimene osalemine 2010. aastal).
Colombiat esindasid mäesuusatamises Michael Poettoz, murdmaasuusatamises Sebastián Uprimny ning kiiruisutamises Pedro Causil ja Laura Gomez.
TG

TG või Tg või tg võib tähendada järgmist:
Kaišiadoryse maavald

Kaišiadoryse maavald (leedu keeles "Kaišiadorių apylinkės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kaišiadoryse rajooni territooriumil.
Valla pindala on 54 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2253 inimest. Valla keskus on Kaišiadoryse linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Gedimino g. 48, vallavanem on Gražina Škimelienė.
TAT-1

TAT-1 (Transatlantic No. 1) oli esimene seitsmest transatlantilisest allvee-telefonikaabelsüsteemist. 
See paigaldati Atlandi ookeani põhja ning ulatus Obani kuurortlinnast Šotimaal kuni Clarenville'i linnani Newfoundlandi saarel Kanadas. 
1955. ja 1956. aastal paigutati kaks galvaanilist kaablit mõlema suuna jaoks. Liinid avati 25. septembril 1956. Ühe kaabliga saadi eri kanalites edastada 35 samaaegset telefonikõnet. Samas kasutati 36. kanalit maksimaalselt 22 telegraafiliini käigushoidmiseks. 
TAT-1 kaableid hoiti käigus kuni 1978. aastani, mil süsteem suleti.
Island 2018. aasta taliolümpiamängudel

Island osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis viie sportlasega.
Islandit esindasid mäesuusatamises Sturla Snær Snorrason ja Freydís Halla Einarsdóttir ning murdmaasuusatamises Snorri Einarsson, Isak Stianson Pedersen ja Elsa Guðrún Jónsdóttir.
Lõuna-Aafrika Vabariik 2018. aasta taliolümpiamängudel

Lõuna-Aafrika Vabariik osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ühe sportlasega.
Lõuna-Aafrika Vabariiki esindas mäesuusatamises Connor Wilson, kes võistles meeste slaalomis ja suurslaalomis.