tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Colossus Bridge

Colossus Bridge, ka Fairmounti sild, ka Fairmounti koloss, ka Upper Ferry Bridge, ka Lancaster Schuylkill Bridge, oli üheavaline katustatud sild üle Schuylkilli jõe Philadelphia lähedal. 
Sild oli omal ajal pikima sildega puidust sild Ameerika Ühendriikides.
Colossus Bridge rajati Philadelphia esimese püsisilla Permanent Bridge lähedale, viimane jäi 1,3 km allavoolu. Colossus Bridge'ist 10 km ülesvoolu jäi rippsild Schuylkilli kettsild. 
Silla tarindus.
Silla projekteeris ja ehitas aastatel 1812–1813 Louis Wernwag. Sild oli tarinduselt kaarsõrestiksild sildega 340 jalga (103,6 m). Tegemist oli katustatud puitsillaga, kus kaks paari puidust kaari oli seotud puitsõrestikuga, milles diagonaalseteks elementideks olid rauast vardad. See oli Ameerika Ühendriikides esimene puidust sõrestiksild, milles kasutati metallist vardaid. 
Sild hävis tulekahjus 1. septembril 1838. 
Hilisemad sillad.
1842. aastal ehitas Charles Ellet samas asukohas esimese trosskanduritega rippsilla Ameerika Ühendriikides (Fairmounti rippsild). Praegu asub seal 1965. aastal ehitatud Spring Garden Street Bridge.
Afanassija

Afanassija (vene keeles Афанасия) on naisenimi. Nime meessoost vorm on Afanassi.
Eestis sellise nimega inimesi ei ela või on neid vähem kui 5.
Enrico Berlinguer

Enrico Berlinguer (25. mai 1922 Sassari, Sardiinia – 11. juuni 1984 Padova) oli Itaalia poliitik ja jurist.
Enrico Berlinguer astus Itaalia Kommunistlikku Parteisse 1943. aastal. 1943–1945 osales ta vastupanuliikumises. 1950–1956 oli ta Itaalia Kommunistliku Noorsooföderatsiooni sekretär ja 1950–1953 Ülemaailmse Demokraatliku Noorsoo Föderatsiooni president. Alates 1948. aastast kuulus Enrico Berlinguer Itaalia Kommunistliku Partei Keskkomiteesse ja ales 1960. aastast Itaalia Kommunistliku Partei Juhatusse. 1958–1960 ja 1962–1966 kuulus ta Itaalia Kommunistliku Partei Sekretariaati. 1966–1979 oli ta Itaalia Kommunistliku Partei Poliitbüroo liige. 1969–1972 oli ta Itaalia Kommunistliku Partei peasekretäri asetäitja.
Alates 13. märtsist 1972 kuni surmani oli Enrico Berlinguer Itaalia Kommunistliku Partei peasekretär.
Peasekretärina esindas Berlinguer eurokommunistlikku suunda parteis.
Pärast Salvador Allende võimult tõukamist Tšiilis 1973. aastal sai Berlinguerile selgeks, et Läänes ei saa marksistid valitseda ilma mõõdukamate jõududega koostööd tegemata, mispeale ta kutsus üles parteid tegema koostööd kristlike demokraatidega (DC) eesotsas Aldo Moroga. 1976. aastaks kasvaski see poliitiliseks liiduks, ning 17. märtsis kutsus Moro ka Berlingueri parteijuhtide koosolekule, et arutada majanduskrahhi vältimist. Samaaegselt kaugenes PCI Berlingueri all Nõukogude Liidu Kommunistlikust Parteist, liikudes rohkem koos Prantsuse ja Hispaania kommunistlike parteidega eurokommunismi suunas. Moro ja Berlinguer saavutasidki nn ajaloolise kokkuleppe (compromesso storico).
Kui Moro 16. märtsil 1978 Punaste Brigaadide poolt rööviti, keeldus Berlinguer terroristidega läbirääkimisi pidamast. Sellest hoolimata sai Moro intsident ajaloolise kokkuleppe lõpuks.
1980. aastal mõistis Berlinguer avalikult hukka Nõukogude Liidu sissetungi Afganistani, lisaks keeldus osalemast 1980. aastal Pariisis toimuval kommunistlike parteide rahvusvahelisel konverentsil ja selle asemel tegi visiidi Hiina. Järgmisel aastal avaldas ta arvamust, et Oktoobrirevolutsiooni progressiivne jõud on kadunud ja kritiseeris sõjaseisukorda Poolas. 1981. aastaks oli Itaalia KP ja NLKP sidemete lõpp selge ja avalik.
7. juunil 1984, pidades Padovas kõnet, milles kutsus üles solidaarsusele vasakpoolsete parteide seas, tabas Berlingueri ajuverejooks. Ta langes koomasse ja suri neli päeva hiljem. Vaatamata tema poliitvaadetele austati teda ka parempoolsete seas, isegi neofašistliku Itaalia Sotsiaalliikumise (Movimento Sociale Italiano) parteijuhil Giorgio Almirantel lubati austusavaldusteks siseneda IKP peakorterisse. Kuus päeva peale Berlingueri surma toimunud Euroopa Parlamendi valimistel tuli IKP suuresti sümpaatiahäälte tulemusena esimeseks, võites lihthäälteenamusena kolmandiku (27/81) Itaalia kohtadest Euroopa parlamendis. See jäi ainsaks korraks, kui IKP tuli ühelgi riiklikul valimisel esimeseks.
Uuriv ajakirjandus

Uuriv ajakirjandus on ajakirjanduse liik, kus ajakirjanikud uurivad ühte teemat tavalisest sügavamalt, näiteks suurte kuritegude, poliitilise korruptsiooni vms korral. 
Uurimisprotsess võib kesta kuid või aastaid. Enamasti tegelevad uuriva ajakirjandusega ajalehed ja vabakutselised ajakirjanikud.
Alessandro Natta

Alessandro Natta (7. jaanuar 1918 Imperia – 23. mai 2001 Imperia) oli Itaalia poliitik.
1948. aastal valiti ta esmakordselt parlamendi Saadikutekotta Liguuriast (valimisringkond Genova–Imperia–La Spezia–Savona), kus ta teenis kokku 44 aastat kuni 1992. aastani. Parlamendis sai temast partei asesekretär Enrico Berlingueri lähikondlane. 1972. aastal, kui Berlinguer valiti partei peasekretäriks, sai Natta partei Saadikutekoja fraktsioonijuhiks.
26. juunist 1984 kuni 10. juunini 1988 oli Alessandro Natta Itaalia Kommunistliku Partei peasekretär, peale Berlingueri surma. Peasekretärina toetas ta Berlingueri poliitilise liini jätkamist, kuid soovis ka parandada partei suhteid Nõukogude Liidu Kommunistliku Parteiga.
30. aprillil 1988 sai Alessandro Natta infarkti ja oli seejärel sunnitud tervislikel põhjustel partei peasekretäri kohalt tagasi astuma. Lisaks oli partei lagunemas, Natta kuulus "Ei rindesse" (il fronte del no), mis soovis muuta partei poliitkultuuri ilma marksismist loobumata. Peale jäi aga tema järeltulija Achille Occhetto leer, mis toetas partei nime, sümboli ja orientatsiooni muutmist. 1991. aastal partei laguneski, enamus parteist koondus Occhetto taha, moodustades mõõdukama Demokraatliku Vasakpartei, samas ligi kolmandik moodustas Armando Cossutta juhtimisel vasakpoolse Kommunismi Taasasutamise Partei (PRC). Natta ei astunud kummagi partei liikmeks ja lahkus poliitikast, pidades edaspidi sõnavõtte meedias: 1996. aastal avaldas ta toetust Romano Prodi keskvasakpoolsele valitsusele, 1998. aastal kritiseeris ta PRC juhi Bertinotti umbusaldust Prodi valitsusele. Haige ja vananevana muutus ta üha rohkem enesessetõmbunuks kuni surmani oma kodulinnas Imperias 83-aastaselt 2001. aastal.
Osu!

"Osu!" on Dean "Peppy" Herberti loodud rütmimäng. See kirjutati originaalselt C# keeles .NET-raamistiku abiga Microsoft Windowsile ja toodi hiljem ka mobiilseadmetele. See on inspireeritud Osu! Tatakae! Ouendan, Elite Beat Agents, Taiko no Tatsujin, beatmania IIDX, O2Jam ja DJMaxist.
Mängu sisu.
Mängu tasemeid nimetatakse "beatmap"'ideks. Igas "beatmap"'is mängib laul ja tekivad ekraanile rütmielemendid. Mängija peab kasutama osutusseadet, et mõjutada neid elemente laulu rütmis, et saada punkte. Populaarseks on muutunud graafikalaua ja klaviatuuriga mängimine, kuid mängida saab ka hiire ja klaviatuuri või ainult hiire abil.
Georgija (Štšukina)

Georgija (vene keeles Георгия; kodanikunimega Valentina Štšukina, vene keeles Валентина Щукина; 14. november 1931 Leningrad – 6. veebruar 2022) oli õigeusklik vene nunn. 1991 ülendati ta iguumenjaks.
1949–1955 teenis ta Pühtitsa kloostris, juhendades koori ja tegeldes majandusküsimustega.
1955–1968 teenis ta Vilniuses Maarja-Magdaleena kloostris (vene keeles Марие-Магдалининский монастырь).
Aastast 1992 oli ta Jeruusalemma Ein Karemis asuva õigeusu kloostri (vene keeles Горненский монастырь) ülem.
Luigi Longo

Luigi Longo (15. märts 1900 Alessandria – 16. oktoober 1980 Rooma) oli Itaalia poliitik.
Luigi Longo oli 22. augustist 1964 kuni 16. märtsini 1972 Itaalia Kommunistliku Partei peasekretär.
Ljudmila (Vološina)

Ljudmila (vene keeles Людмила; kodanikunimega Olga Konstantinovna Vološina, vene keeles Ольга Константиновна Волошина; sündinud 23. märtsil 1953 Poltava oblastis Ukrainas) on Vene Õigeusu Kiriku nunn, 2014. aastast Peterburi Johannese kloostri ülem (iguumenja).
Ta kolis pärast keskkooli lõpetamist 1970. aastal Moskvasse ja töötas aastatel 1970–1980 raamatupidajana Moskva raudtee süsteemis. Õppis aastatel 1977–1979 raudteetranspordi tehnikumis raamatupidamise erialal. 1980. aastal astus koos õe Tatjanaga (hilisema Peterburi Johannese kloostri ülema Serafimaga) Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostrisse, kus teenis kloostri kantseleis. 1991. aastal määrati ta Kuremäe kloostri varahoidjaks.
18. mail 1990 pühitses Leningradi ja Novgorodi metropoliit, Tallinna ja Eesti piiskopkonna valitseja Aleksius (Ridiger) ta nunnaks nimega Ljudmila, Tšehhi märtri vürstinna Ludmila järgi. 
1992. aastal siirdus ta taastatavasse Peterburi Johannese kloostrisse. Pärast iguumenja Serafima surma 2013. aastal on ta selle kloostri ülem.
McCall's Ferry Bridge

McCall's Ferry Bridge, ka McCalls Ferry katustatud sild, oli katustatud sild üle Susquehanna jõe Lancasterist 15 km edela suunas Pennsylvanias. 
Kaheavalise silla projekteeris Theodore Burr. Sild oli tarinduselt kaarsõrestiksild silletega 360 jalga (109,7 m) ja 247 jalga (75,3 m). Silla laius oli 9,7 m.
Sild valmis 1815. aastal. 1815. aasta veebruaris kirjutas Burr kirjas sillaehitaja Reuben Fieldile, et sild McCall Ferrys on nüüd valmis ja et selle kaareava (360 jalga pikk) on kahtlemata pikim maailmas. Burr teadis väga hästi, et kaks aastat varem valminud Louis Wernwagi Fairmounti koloss üle Schuylkilli jõe Upper Ferrys oli sildeavaga vaid 340 jalga.
Silla hävitas 3. märtsil 1818 jääminek jõel..
Andreas Redeken

Andreas Redeken (surnud 1650 või 1651), Kuressaare bürgermeister,
Abikaasa Apollonia Weimar.
Poeg Andreas von Redkenhof (surnud 1702), Kangruselja mõisnik.
Joachim Heinrich von Redkenhof

Joachim Heinrich von Redkenhof (1671–1710 Kuressaare linnus), Kangruselja mõisnik, Rootsi sõjaväelane (kapten). Suri katku.
Vanemad Andreas von Redkenhof (surnud 1702) ja Margaretha Schulz (surnud 1710). 
Abikaasad:
I. 9. september (rootsi kalendri järgi?)/30. august 1700 Lunetta Dorothea von Grotenhielm (sündinud 7/18. septembril 1681)
II. Brita Christina Lindenau
Tütar II abielust: Anna Christina von Redkenhof, 21/11. september 1709 Kangruselja – 8/19. juuni 1732 Kangruselja, abielus maamarssal Reinhold Gustav von Nolckeniga
Tiit Vahenõmm

Tiit Vahenõmm (sündinud 27. septembril 1974 Sakus) oli Saku valla vallavanem.
Ta lõpetas aastal 1992 Saku Keskkooli.
Paul Truusmann

Paul Truusmann (31. jaanuar (19. jaanuar vana kalendri järgi) 1888 Tallinn – 12. oktoober 1936 Nõmme) oli eesti pedagoog.
Elulugu.
Paul Truusmann sündis Tallinnas, kus omandas ka alg- ja keskhariduse. 1906. aastal lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Seejärel õppis Peterburi ülikooli ajaloo- ja filoloogia teaduskonnas, mille lõpetas I järgu diplomiga 1910. aastal. Ülikooli lõpetamise järel oli aastatel 1911–1917 vene keele ja filosoofia õpetaja Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. 1917. aastal evakueerus koos kooliga Lõuna-Venemaale, kus töötas ja elas 1920. aasta juunini. 14. novembrist 1920 kuni 1. augustini 1923 oli Petseri Gümnaasiumi direktor. 1. augustil 1923 viidi üle ajaloo ja psühholoogia õpetajaks Võru Õpetajate Seminari, kus töötas kuni 1. augustini 1930. Seminari kõrval töötas alates 1. augustist 1927 ka Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumis ja Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis ning Võru Naiskutsekoolis, andes tunde ajaloo, filosoofia, kodanikuteaduse ja vene keele alal. Seminari sulgemise järel 1. augustil 1930 asus elama Tallinnasse Nõmmele ning tegutses edasi filosoofia ja vene keele õpetaja ning lektorina Tallinna Kolledžis ja rahvaülikoolis, andes vahetevahel tunde ka teistes koolides. Tallinnas elades töötas lühemat aega ka Tallinna perekonnaseisuametis. Tegi kaastööd ajakirjale Kasvatus. Paul Truusmann tegi enesetapu ja suri 12. oktoobril Nõmmel ning on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Isiklikku.
Paul Truusmanni isa oli tsaariaegne riigiametnik, Tallinna tsensor Jüri Truusmann. Ema Aleksandra (sündinud Troitski) oli venelanna, õigeusu preestri Pavel Troitski tütar. Tal oli ka kaks õde, kellest üks suri noorena. Paul oli 1911. aastast abielus Eesti õigeusu vaimuliku Joann Johansoni tütre Valentina Johansoniga, keda tundis juba lapsepõlvest, kui nad koos Laiuse kirikla hoovis mängisid.
Dropbox

Dropbox on failitalletussüsteem, mille lõi Ameerika Ühendriikide ettevõte Dropbox, Inc.
Dropboxi asutasid 2007. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi üliõpilased Drew Houston ja Arash Ferdows.
Ettevõtte peakontor asub San Franciscos Californias.
Dropboxi veebisaidilt allalaaditav kliendirakendus loob kasutaja arvutisse spetsiaalse kausta, mida sünkroonitakse Dropboxi serveris asuva kaustaga.
Selle tulemusena paistab, et internetis pesitsev kaust on identne kasutaja arvutis olevaga.
Kausta saab jagada teiste Dropboxi kasutajatega või ka avalikult.
Huawei Honor

Huawei Honor või lihtsalt Honor (stiliseeritult ka honor) on Huawei alam-kaubamärk, mis on põhiliselt keskendunud nutitelefonidele ja on eksklusiivne "online"-turule.
Sergei Zavjalov

Sergei Zavjalov (Сергей Александрович Завьялов; sündinud 18. mail 1958) on vene luuletaja.
Elulugu.
Luuletaja ja kirjandusteadlane Sergei Zavjalov on sündinud 18. mail 1958 Puškinis (endises Tsarskoje Selos) mordva taustaga perekonnas. Alates 1970. aastast elas ta Leningradis/Peterburis, õppis Leningradi Riiklikus Ülikoolis klassikalist filoloogiat ning on töötanud klassikaliste keelte ja antiikkirjanduse õppejõuna Peterburi kõrgkoolides. Aastatel 2004–2011 elas vabakutselise literaadina Soomes Espoos, alates 2011. aastast Šveitsis Winterthuris.
Kirjanduslik tegevus.
Esimesed luuletused ilmusid Leningradis samizdatis. 1986.–1988. aastal oli Klub-81 liige (Klubi-81; nõukogude kirjanike liidule alternatiivne kirjanike ühendus). 1990. aastate teisel poolel osales ta ühisaktsioonides koos Peterburi poeetide grupiga, kes olid tuntud kui postmodernistid (, , Dmitri Golõnko jt).
Zavjalovi luule on kolmekümne aasta jooksul järk-järgult arenenud vabavärsist proosaluule poole ja lüürikast eepika poole.
2000. aastatel avaldas luuletaja hulga esseid, mis on pühendatud nõukogude luulele kui traumaatilisele tunnistusele, samuti postkolonialismi problemaatikale (mordva ja laiemalt soome-ugri identiteedi rekonstruktsioon ja dekonstruktsioon).
2005. aastal osales ta Eestis toimunud viiendal Põhjamaade luulefestivalil.
Zavjalov on Andrei Belõi auhinna laureaat 2015; 2016 pälvis ta Itaalias välja antava .
Teosed.
Luuleraamatud
Esseed
С. 244–249.
Tõlked teistesse keeltesse.
Soome keel
Rootsi keel
Itaalia keel
Inglise keel
prantsuse keel
saksa keel
serbia keel
Luuletused ja esseed antoloogiates, ajakirjades ja almanahhides
Liftikõne

Liftikõne (ingliskeelsest väljendist "elevator speech") on enese, ettevõtte, teenuse, toote või äriidee hästi läbimõeldud, sisutihe ja korduvalt harjutatud lühike tutvustus. Termin väljendab ajalist piiratust – esitlus peab olema nii lühike (30 sekundit kuni 3 minutit), et seda oleks võimalik esitada liftisõidu jooksul.
Liftikõnet kasutavad näiteks idufirmade esindajad, et investoritele lühidalt oma ideed selgitada. Kõne eesmärk on probleemi aktuaalsust näidata ja sellele toetust leida.
Raudondvarise mõis

Raudondvarise mõis (leedu "Raudondvario dvaras") on endine mõis Leedus Kaunase rajoonis Raudondvarise vallas Raudondvarises. Mõisakompleks asub Nevėžise jõe kaldal, aadressil Pilies takas 1. Mõisakompleks on aastast 2008 kultuurimälestisena kaitse all.
Raudondvarises asus varem ristisõdijate linnus. Pärast sai sellest Poola kuningate valdus. Legendi kohaselt olevat Zygmunt II August andnud selle oma abikaasale Barbara Radziwiłłówna, kes olevat ka alustanud mõisa praeguse peahoone ehitamist. Ajaloolistes ürikutes on mõisa esimest korda eravaldusena mainitud siiski alles aastal 1615. Esimesed teadaolevad omanikud olid Gintowt-Dziewałtowskid. Aastal 1652 läks see Kossakowskite valdusest Radziwillide omandisse. Nemad rajasid ka mõisa praeguse peahoone. Aastal 1662 omandasid selle Worłowskid, XVIII sajandil läks see Zabiełłode valdusse ja aastal 1819 said selle omanikuks Tyszkiewiczid. Suurem osa praegusest mõisakompleksist on just selle suguvõsa rajatud, ka rajasid nad mõisa juurde pargi.
Aastal 1831 põles mõisa peahoone ja nii tuli Tyszkiewiczitel see taastada. Töid juhtisid Cesare Anichini, leedulane Jonas Margevičius ja Saksamaalt pärit arhitekt Voler. Aastal 1837–1839 valmis kasvuhoone, aastal 1839 rajasid nad lõunapoolsele kontorihoonele teise korruse, aastal 1840 valmis põhjapoolne kontorihoone. Sajandi keskpaiku valmis tall-tõllakuur. Aastaks 1855 olid taastamistööd lõppenud. Tyszkiewiczitele kuulus mõis kuni aastani 1915.
Mõisakompleksi kuuluvad renessanss-stiilis peahoone, kaks kontorihoonet, kaks aita, tall, kasvuhoone, kus kasvatati ka sidrunipuid, mõisavalitseja maja, jääkelder ja väravad, mis pärinevad XIX sajandist. Peahoone muutus Tyszkiewiczite ajal kultuurikeskuseks, hoones asusid kunstigalerii ja 20 000 raamatuga raamatukogu, kus asusid ka paljud XVI ja XVII sajandist pärinevad käsikirjad. Galeriis olid Leonardo da Vinci, Rubensi, Caravaggio ja Jan Matejko maalid. I maailmasõja ajal asus mõisa peahoones Ober Osti peavalitsus. Selle juures töötas mõnda aega ka Arnold Zweig, kes kirjeldas hiljem lossi ja selle raamatukogu oma romaanis "Einsetzung eines Königs". Sõja järel asus hoones Leedu emade organisatsiooni asutatud lastekodu. Aastal 1944 süütasid taganevad saksa väed peahoone ja kasvuhoone põlema.
Aastal 1958 hakkas mõisas tegutsema Leedu põllumajanduse mehhaniseerimise ja elektrifitseerimise instituut. Aastail 1959–1973 mõisakompleks restaureeriti. Hiljem hakkas mõisas tegutsema Põllumajandusinstituut, mis allub aastast 1996 Aleksandras Stulginskise ülikoolile. Aastal 1994 rajati mõisa peahoonesse Raudondvarise ja Tyszkiewiczite ajalugu tutvustav näitus, aastast 2002 asub seal ka helilooja Juozas Naujalis memoriaalmuuseum.
Jääkeldris asub Kaunase rajooni turismiinfokeskus. Kasvuhoonesse on tänapäeval rajatud restoran. Tallis asub 500-kohaline kontserdi- ja teatrisaal; ka on sinna rajatud kunstiinkubaator.
Park rajati aastal 1938, selle pindala on 3,8 hektarit. Põhjaosas läheb see üle metsaks. Pargis kasvavad punane vaher, valge mänd ja läänepärn.
Oljokminsk

Oljokminsk on linn Venemaal Sahhas, Oljokminski ulussi keskus. Asub Leena jõe vasakul kaldal, 530 km Jakutskist.
Transport.
Oljokminskist väljuvad soojal ajal laevad Jakutski ja Lenski suunas. Tegutseb lennujaam.
John von Hueck

Karl Johann (John) von Hueck (6. (ukj 18. juuli) 1844 Tartu – 8. oktoober 1925 Tallinn) oli Munalaskme mõisnik, Tallinna linnapea aastail 1895–1905.
Karl Johanni vanemad olid Karl Ferdinand von Hueck (15. (ukj 27. veebruar) 1811 – 3. (ukj 15. august) 1889; põllumees, Munalaskme mõisnik, genealoog) ja Charlotte von der Borg (3/14. aprill 1819 Viljandi – (20. jaanuar/2. veebruar 1909).
Karl Johann von Hueck õppis Tallinna kubermangugümnaasiumis ja 1864. aastal Tartu ülikoolis ökonoomiat, kuid jättis õpingus pooleli ja reisis Saksamaal ja hakkas isa eeskujul põllumeheks, Laitse ja Kukruse mõisa rentnikuna, ning oli ka aastatel 1868–1870 ka Eestimaa aktsiisivalitsuse piirkonnainspektoriks. Abiellumise järel 1870. aastal võttis üle Tuudi mõisa pidamise, Karuse kihelkonnas Läänemaal ja 1876. aastal isalt saadud Munalaskme mõisa, Nissi kihelkonnas Harju kreisis. Karl Johann von Hueck oli Eestimaa Põllumajandusühingu tütarseltsi asutaja 1872. aastal ja selle Läänemaa seltsi asepresident, 1875–1879 president, kellena pani aluse Läänemaa põllumajandusnäituste korraldamisele Lihulas ja Haapsalus.
Aastatel 1890–1895 oli Karl Johann von Hueck Eestimaa Aadli Krediitkassa raamatupidaja abi ja Vastastikuse Kindlustusseltsi president, 1891–1894 Eestimaa Põllumajandusühingu sekretär, Eestimaa Aiandusseltsi esimees (hiljem auliige). Ta oli ka kihelkonnakohtunik ja alates 1896. aastast Tallinna-Haapsalu kohturingkonna aurahukohtunikuna. 
1882. aastast elas Hueck peamiselt Tallinnas, 1882. aastal oli Hueck Tallinna linnavolinik. 1895. aasta veebruaris valiti Hueck Tallinna linnapeaks.
Linnapeana hoolitses Hueck eriti parkide ja haljasalade rajamise eest. Hueckil oli suur roll linnapeana Eestimaa Põllumajandusühingu näitusehoone püstitamisel Tallinnas, Näituse väljakul 1896. aastal, kus hakkasid regulaarselt toimuma suured Tallinna põllumajanduse-, käsitöö- ja tööstusnäitused. Laialdaste huvide ja tutvusringkonnaga Hueck oli 1896. aastal Tallinnas peetud Eesti VI üldlaulupeo pidukomitee president, Meestelauluseltsi ja Mustpeade vennaskonna auliige, suur kunsti- ja muusikasõber, ajaloohuvilisena tegeles ta tänu rikkalikule perekonnaarhiivile suguvõsa genealoogia uurimisega. 
Hueck püsis linnapea ametis kuni 1905. aastani, mil detsembris 1904, Tallinnas 1904. aasta linnavalimised võitnud eesti-vene valimisblokk linnas sai enamuse Tallinna Linnavolikogus. 19. jaanuaril 1905. aastal valiti linnapeaks senise linnapea J.
von Huecki vastu kandideerinud Eestimaa kubermanguvalitsuse nõunik Erast Hiatsintov.
John von Hueck maeti 11. oktoobril 1925 Tallinna Oleviste koguduse, Kopli kalmistule. 
Isiklikku.
Abielus alates 1/13. märtsist 1870 Sophie von Wistinghauseniga (9/21. november 1856 – 28. detsember 1907/10. jaanuar 1908).
Boris (Tarnovo prints)

Boris (praegune ametlik nimi bulgaaria keeles Борис Сакскобургготски, hispaania keeles Boris Sajonia-Coburgo-Gotha; sündinud 12. oktoobril 1997 Madridis), Bulgaaria kuningliku perekonna liige, Bulgaaria prints, Saksi hertsog, alates 7. aprillist 2015 Tarnovo prints.
Prints Kardami (2. detsember 1962 Madrid – 7. aprill 2015 Madrid) ja tema abikaasa Miriam de Ungría y Lópeze (sündinud 2. septembril 1962 Madridis, abiellunud 11. juulil 1996 samas) vanem poeg. Alates isa surmast oma vanaisa, kuningas Simeon II pärija.
Riigi Õhukaitseliidu president

Riigi Õhukaitseliidu president (saksa keeles RLB-Präsident, Reichsluftschutzbund Präsident või Präsident der RLB), Riigi Õhukaitseliidu juht ja kõrgeim auaste Saksamaal, võrdus kindralfeldmarssalile.
Riigi Õhukaitseliidu presidendid olid:
Eesti U-21 jalgpallikoondislaste loend

Eesti U-21 jalgpallikoondislaste loend on nimekiri Eesti U21 koondises mänginud jalgpalluritest, nende tegevusaastatest, osaletud kohtumistest ja löödud väravatest. Nimekiri on sorditav nimede, aastate, mängude ja väravate kaupa.
Viimati uuendatud pärast 21. novembril 2023 peetud mängu Bulgaariaga.
Saulius Skvernelis

 
Saulius Skvernelis (sündinud 23. juulil 1970 Kaunases) on Leedu poliitik ja endine politseijuht, alates 13. detsembrist 2016 kuni 24. novembrini 2020 Leedu peaminister. 
14. novembrist 2024 kuni 26. augustini 2025 Leedu Seimi esimees. 
22. novembril 2016 kiitis Leedu Seim heaks Skvernelise kandidatuuri Leedu peaministriks. Ta oli 11. novembrist 2014 kuni 14. aprillini 2016 Leedu siseminister. 
Ta sündis aastal 1970 Kaunases, kuid kasvas üles Marijampolės, kus lõpetas ka keskkooli. Aastal 1994 lõpetas ta Vilniuse Tehnikaülikooli autode ja automajanduse erialal mehaanikainseneri kvalifikatsiooniga. Aastal 2005 kaitses ta Mykolas Romerise Ülikoolis õigusteaduse magistri kraadi.
Aastatel 1994–1998 töötas ta Leedu Politseiakadeemias õppejõuna. Aastatel 1998–1999 töötas ta Trakai rajoonis liikluspolitsei komissarina. Ta on töötanud mitmetel ametikohtadel Leedu Politseis. Aastatel 2008–2011 oli ta Leedu Politsei ülemkomissari asetäitja, aastatel 2011–2014 oli ta Leedu Politsei ülemkomissar.
11. novembrist 2014 kuni 14. aprillini 2016 oli ta Leedu siseminister.
Pöögle oja

Pöögle oja (ka "Lopa oja") on oja Sakala kõrgustikul Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Halliste jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 21,2 km, valgla pindala 48 km², langus 54,5 m ja lang 2,78 m/km. Oja saab alguse 94,5 m kõrgusel Ainja külas ning suubub 40 m kõrgusel Põlde ja Pöögle küla piiril vasakult poolt Halliste jõkke 70,9 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Oja ääres asuvad kaitsealune Lopa paljand koos Lopa koopa ja Lopa allikatega. Ojale on paisutatud Kopli järv, Nuuda järv, Killaste järv. Varem on ojale paisutatud ka Kuustle järv, mis oli kasutusel veskijärvena.
Pöögle järv

Pöögle järv (ka Pöögle paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Pöögle külas.
Järve pindala on 5,6 ha, valgla suurus 3 km², kõrgus merepinnast 62 m ja see on paisutatud Leeli ojale. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Leeli järv

Leeli järv (ka Leeli paisjärv, Pöögle 2. paisjärv ja Kuustle järv) on paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Leeli külas.
Järve pindala on 3,2 ha, valgla suurus 1 km² ja kõrgus merepinnast 65,5 m. Järv on paisutatud Leeli ojale ning kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Ramūnas Karbauskis

 
Ramūnas Karbauskis (sündinud 5. detsembril 1969 Naisiais) on Leedu poliitik, agronoom ja ettevõtja. Ta kuulub Leedu Talunike ja Roheliste Liitu. Ta oli aastatel 2000–2001 Leedu Seimi asespiiker.
Ta sündis aastal 1969 Naisiais, praeguse haldusjaotuse järgi Šiauliai rajoonis. Ta lõpetas aastal 1988 Šiauliais keskkooli ja aastal 1994 Leedu Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.
Viljandi tänav

Viljandi tänav on tänav mitmes Eestis asulas:
Laatre Vanamõisa järv

Vanamõisa järv (ka Laatre Vanamõisa järv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Laatre külas.
Järve pindala on 2,9 ha, pikkus 260 m, laius 180 m, kaldajoone pikkus 630 m ja kõrgus merepinnast 75,5 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Hendrikhansu järv

Hendrikhansu järv (ka Hendrikhansu paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Sarja külas.
Järve pindala on 2 ha ja kõrgus merepinnast 43 m, selles asub neli saart pindalaga 0,79 ha. Järv on paisutatud Hendrikhansu ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järve kaldal asuvad kaitsealused Hendrikhansu paljandid ja koopad.
Maakri kvartal

Maakri kvartal on kõrghoonestatud ärikvartal Tallinna südalinnas Maakri asumis. Maakri kvartali üks esimesi kõrghooneid oli luksuslik elumajaks ehitatud 20-korruseline maja aadressil Maakri 36. Kvartali madalamad renoveeritud hooned pärinevad 20. sajandi algusest. 2018. aastal valmis 30-korruseline hoone Maakri 19/1.
Gábor Tolcsvai Nagy

Gábor Tolcsvai Nagy [t'oltšvai nadj] (sündinud 24. novembril 1953 Budapestis Ungaris) on ungari keeleteadlane, Ungari Teaduste Akadeemia liige (2010. aastast korrespondentliige, 2016. aastast korraline liige).
Gábor Tolcsvai Nagy lõpetas ülikooli 1978. aastal ja kaitses doktoriväitekirja 1984. aastal. 
Aastatel 1996–2000 õpetas ta Helsingi Ülikoolis. Pärast seda on ta töötanud Budapestis Loránd Eötvösi Ülikoolis, kus ta on 2004. aastast professor.
Helger Lipmaa

Helger Lipmaa (sündinud 8. aprillil 1972) on eesti krüptograaf, Tartu Ülikooli krüptograafia professor.
Helger Lipmaa on lõpetanud 1990. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli. Seejärel õppis ta Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, kus ta kaitses 1995. aastal magistritöö ja 1999. aastal doktoriväitekirja "Secure and Efficient Time-Stamping Systems".
Yuval Steinitz

Yuval Steinitz (heebrea keeles יובל שטייניץ; sündinud 10. aprillil 1958 Ramot HaShavimis) on Iisraeli poliitik, ta kuulub parteisse Likud. Ta oli 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.
Ta sündis 1958. aastal Ramot HaShavimis (Iisraeli Keskringkonnas). Aastatel 1977–1980 teenis ta Iisraeli armees Golani brigaadis. Pärast sõjaväeteenistust õppis ta Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis, kust ta sai nii filosoofia bakalaureuse kui ka magistri kraadi. Tel Avivi Ülikoolis sai ta filosoofiadoktoriks.
1999. aastal valiti ta esimest kordselt Knesseti liikmeks. 31. märtsist 2009 kuni 18. märtsini 2013 oli ta Iisraeli rahandusminister. 18. märtsist 2013 kuni 14. maini 2015 oli ta nii Iisraeli strateegiaminister kui ka Iisraeli luureminister. 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 oli ta Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Astri

Astri (Astri Grupp) on 1991. aasta asutatud ettevõtete grupp, mis tegeleb peamiselt kaubanduskeskkondade arendamise ning üüri- ja haldamisteenuste osutamisega. Astri Grupi ettevõtetel on kaubanduskeskused Tartus, Pärnus, Narvas ja Tallinnas.
Astri Grupi omanikud on Väino Põllumäe, Eve Toots, Ülo Hage, Hannes Kirs, Oleg Uglov ning Toomas Hage pärijad Pille Tükksammel ja tema lapsed ning Karin Hage ja Ilona Mening.
Astri Grupi keskusi on külastatud aastas 22 miljonit korda.
Ajalugu.
Astri Grupi asutasid 1991. aasta detsembris Väino Põllumäe ja Aleg Kirs. 1992. aastal osteti Tartu linna oksjonilt Veeriku pood, mis avati renoveeritult 1993. aasta suvel koos pagari- ja kondiitritsehhiga. Hoone ülakorrusel avati aasta hiljem grillbaar. Laienemiseks valiti Annelinnas asuv Kivilinna kauplus, millest taheti kujundada nüüdisaegne ostukeskus. Kuna pangad selleks piisavalt raha ei andnud, siis tehti 1994. aastal Paul-Toomas ja Ülo Hagele koostööettepanek. 
1996. aastal laienes ettevõte Narva, kus avati lähestikku kolm kaubanduskeskust (2016. aastal sai Narva Tempo Keskusest Tempo Mööblimaja). 
2000. aastal otsustati ehitada Tartu linna äärde põllumaale suur ostukeskus. Lõunakeskus avas uksed 2001. aasta augustis. Seda on aastate jooksul korduvalt laiendatud. 
2006. aastal laieneti Pärnusse, kus omandati Pärnu Keskus. Ostukeskust külastab aastas u 2,9 miljonit inimest ning keskuses pakub teenuseid 40 erinevat kauplejat.
Tallinnas kinnitati tõsisemalt kanda 2017. aastal, kui avati Balti Jaama Turg. Uuenenud turukompleksi ehituseks kulus 1,5 aastat ning mitmekorruselisel turul kaupleb kuni 300 kaupmeest.
Suur komöödiaõhtu

"Suur komöödiaõhtu" oli Kanal 2 meelelahutussaade, mis oli esimest korda eetris 3. märtsil 2016. Saade põhineb Soome telesaate "Putous" formaadil. 
Tuntud näitlejad naerutavad vaatajat lõbusate sketšide, vaimukate paroodiate, ootamatute ülesannete, pööraste libauudiste ja muusikaliste viguritega. Lisaks toimus kõiki saateis hõlmav eluliste naljatüüpide konkurss "Tähtede heitlus", kus iga näitleja saab oma koomikutalendi eriti uljalt proovile panna. Lusti lisasid hoogne stuudiobänd, elav publik ja põnevad üllatuskülalised. Saate tootis Yellow Filmisi formaadi järgi Kanal2 -le Thors Films OÜ. Produtsendid Tarmo Kiviväli ja Maarek Toompere. 
Sarja esimeses saates 3. märtsil 2016 tegid kaasa näitlejad Juss Haasma, Mirtel Pohla, Argo Aadli, Merle Palmiste, Mart Müürisepp, Kaisa Selde ja Tõnis Niinemets. Saatejuht oli Tiit Sukk.
Miranda Hart

Miranda Katherine Hart Dyke (sündinud 14. detsembril 1972 Torquays Devoni krahvkonnas) on inglise näitleja (sh koomik).
MyHits

MyHits on meediakontserni Duo Media Networksile kuuluv Eesti raadiojaam.
Hommikut võtavad eetrisse Andry Padar, Janet Vavilov ja Indrek Vaheoja kella 06-10.
Raadiojaam loodi raadiojaama Raadio Uuno asemele, üleminekuperiood uuele raadiojaamale algas 3. oktoobril 2016. Raadiojaam alustas ametlikult tööd 17. oktoobril 2016.
Geodeetiline punkt

Geodeetiline punkt on kohtkindlalt paigaldatud geodeetilise märgi asukoht maapinnal, pinnases või ehitisel, millele on arvutatud koordinaadid ning vajaduse korral arvutatud kõrgused ja määratud raskuskiirenduse väärtus.
Geodeetilised punktid on olulised selleks, et ühtses koordinaat- ja kõrgussüsteemis täpselt määrata mistahes objekti asukoht. Igal geodeetilisel punktil on koordinaadid, mille alusel koostatakse näiteks topograafilisi kaarte; tehakse ehituseelseid töid alates projektide koostamisest kuni ehitiste märkimiseni looduses; täpsustatakse kinnistu piire; kaardistatakse kaevandusalasid jne.
Punktide koordinaatide abil saab looduses täpselt määrata mistahes objekti asukohta. Punktid on abiks topograafiliste kaartide koostamisel ja uuendamisel; ehituseelsete tööde tegemisel alates projektide koostamisest kuni ehitiste märkimiseni looduses; kinnistu piiride täpsustamisel; kaevandusalade kaardistamisel jne.
Vanim praegu kasutuses olev geodeetiline punkt Eestis on paigaldatud 1891. aastal ja asub Kuremäe kloostri juures.
Geodeetilised punktid on riikliku kaitse all, nende ümber paiknevas 3–5-meetrise raadiusega kaitsevööndis on keelatud tegevused, mis võivad märki kahjustada, takistada sellele ligipääsu või sellega seotud mõõtmisi. Rikutud märkidest tuleks teada anda Maa-ametile või kohalikule omavalitsusele.
Eesti geodeetilised punktid kantakse geodeetiliste punktide andmekogusse. Andmekogu on avalik ja kättesaadav kõigile huvilistele.
Ameerika Kaubanduskoda Eestis

Ameerika Kaubanduskoda Eestis (inglise keeles AmCham Estonia) on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on edendada Ameerika Ühendriikide ja Eesti kaubandussuhteid, suurendada Ameerika Ühendriikide investeeringuid Eestis ja arendada ettevõtetevahelisi ärisuhteid.
Kaubanduskoda loodi 1996. aastal ja sellel on üle 120 liikme. Liikmete hulgas on nii ettevõtteid kui ka eraisikuid.
Ameerika Kaubanduskoda Eestis asub Tallinnas aadressil Harju tänav 6. Kaubanduskoja president on Indrek Laul.
Edelaraudtee Infrastruktuuri AS

Edelaraudtee AS on Eesti raudteeinfrastruktuuri-ettevõte, mis kuulub Edelaraudtee ettevõtete gruppi. Ettevõte haldab Eestis 223,8 km raudteed (Tallinn-Lelle-Pärnu 138,9 km, Lelle-Türi-Viljandi 79,6 km, Liiva-Ülemiste 5,3 km), 11 raudteejaama (Tallinn-Väike, Liiva, Kiisa, Kohila, Rapla, Lelle, Tootsi, Pärnu, Türi, Võhma ja Viljandi) ja 20 reisiplatvormi.
Ademar Jürlau

Ademar-Gustav Jürlau (28. märts 1907 Tartu – 20. juuni 1995 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).
Aastatel 1931–1936 tuli ta Eesti meistriks viis korda 800 meetri ja neli korda 1500 meetri jooksus ning kahel korral Tallinna Kalevi meeskonnas 4 × 400 m teatejooksus. 
Eesti koondises võistles ta kolmteist korda.
Andrei Kalimullin

Andrei Kalimullin (sündinud 6. oktoobril 1977 Kohtla-Järvel) on vene päritolu Eesti jalgpallur (kaitsja). 
Ta mängib Meistriliiga klubis FCI Tallinn. Ta on meeskonna kapten.
Enn Griffel

Enn Griffel (5. aprill 1935 Assamalla, Porkuni vald, Väike-Maarja kihelkond, Virumaa – 3. november 2007 Tallinn) oli eesti autovõidusõitja.
Ta tuli 1963. aastal vormel 1 ning aastatel 1971–1972 ja 1975 vormel 3 klassis ringrajasõidus Eesti NSV meistriks.
Ta tuli 1963. aastal vormel Juniori klassis ning aastatel 1968–1969, 1971–1972 ja 1975 vormel 3 klassis ringrajasõidus Nõukogude Liidu meistriks.
Ta võttis osa Estonia võidusõiduauto väljatöötamisest ja katsetamisest.
Isiklikku.
Tema tütar on endine kergejõustiklane Lea Vakra ja tütrepoeg on poliitik Rainer Vakra.
Henry Saarm

Henry Saarm (sündinud 12. detsembril 1932 Tallinnas) on Eesti endine autovõidusõitja.
Aastatel 1964 ja 1974 tuli ta Nõukogude Liidu meistriks vormelite ringrajasõidus. Aastatel 1961–1963, 1965 ja 1976 tuli ta Eesti meistriks vormelite ringrajasõidus; 1970 võitis meistrivõistlustel hõbe- ja 1972 pronksmedali.
Permanent Bridge

 
Schuylkill Permanent Bridge, ka Permanent Bridge, oli katustatud sild üle Schuylkilli jõe Philadelphias. 
Sild oli tarinduselt kaarsõrestiksild. Kolmeavalise puitsilla keskmise ava silde pikkus oli 195 jalga (59,4 m), külgmised avad olid 150 jalga pikad (45,7 m).
Sillasambaid hakati rajama 1800. aastal William Westoni (hilisem Erie kanali ehituse peainsener) juhtimisel. Avaehitise projekteeris ja ehitas Timothy Palmer. 
Sild avati liikluseks 1. jaanuaril 1805, silla katustamine tehti 1805. või 1806. aastal. See oli esimene püsisild Philadelphias üle Schuylkilli jõe, ühtlasi ka esimene katustatud sild Ameerika Ühendriikides.
Sild hävis tulekahjus 1850. aastal. 
Teised sillad samas asukohas.
1850. aastal ehitas Samuel Kneass vanadele sillasammastele uue puitsilla. 1888. aastal asendati see sild metallsillaga. Praegu asub seal 1932. aastal ehitatud kaheavaline raudbetoonist Market Street Bridge.
Timothy Palmer

Timothy Palmer (1751 Newburyport, Massachusetts – 1821) oli USA sillaehitaja.
Ta oli USA esimesi puidust kaetud sõrestiksildade ehitajaid. Teda on kutsutud Ameerika sillaehitajate Nestoriks.
Ta ehitas mitu tähelepanuväärset silda, nende seas Essex-Merrimack Bridge'i üle Merrimacki jõe Kennebecis Connecticutis (1792) ning 74,4-meetrise peasilde ja 719-meetrise üldpikkusega mitmeavalise puitsilla üle Piscataqua jõe suudmesse jääva Great Bay Maine'is. 1794. aastal valminud Piscataqua sild oli tollal suurima sildeavaga sild maailmas. 
Permanent Bridge.
1803. aastal kutsuti Palmer jätkama esimese püsisilla ehitamist Philadelphias üle Schuylkilli jõe. 1805. või 1806. aastal lõplikult valminud Permanent Bridge oli ühtlasi ka esimene katustatud sild Ameerika Ühendriikides.
Välislingid.
Tõehetk

"Tõehetk" oli Kanal 2-s aastatel 2008–2010 eetris olnud telemäng, mis põhines USA telemängul "The Moment of Truth". 
Mängu idee seisnes selles, et mängijal tuli vastata saatejuhi esitatud 21 küsimusele õigesti, et võita rahalisi auhindu. Kõigile küsimustele õigesti vastamise eest võitis mängija miljon krooni. Küsimused olid järjestatud nii, et need läheksid mängija jaoks järjest isiklikumaks ja piinlikumaks. Enne saate salvestust oli mängijale tehtud polügraafitest, mille ajal esitati talle terve rida küsimusi, vastused salvestati, aga mängijale testi tulemusi ei avaldatud. Saates küsimusele valesti vastamise korral langes mängija saatest välja. 
Saadet juhtis Hannes Võrno. 2008. aastal oli "Tõehetk" vaadatuim telesaade Eestis.
Jevgeni Harin

Jevgeni Harin (sündinud 11. juunil 1995 Maardus) on Eestist pärit Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Groznõi Ahmat.
Aastani 2016 oli ta nii-öelda halli passi omanik, sama aasta suvel valis Venemaa kodakondsuse.
Aastatel 2011–2017 mängis ta FCI Tallinnas ja 2018. aasta hooaja esimese poole Tallinna FCI Levadias.
2018. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Groznõi Ahmatiga.
Tema poolvend on jalgpallur Dmitri Kruglov.
Laura Alba

Laura Alba (neiupõlvenimega Laura Rohtla; sündinud 14. novembril 1985 Rakveres) on eesti murdmaasuusataja.
Ta on maailmameistrivõistlustel osalenud kolm korda. Tema parim koht on 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos 15 km suusavahetusega sõidus saadud 41. koht. Maailma karikasarjas ta pole punktikohale jõudnud. Parim koht on 2011. aasta 22. jaanuaril Otepääl 10 km klassikas saadud 38. koht.
Ta on Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises võitnud täiskasvanute arvestuses kokku 21 medalit, neist 5 kulda.
Madis Laiv

Madis Laiv (sündinud 1. juunil 1937 Tartus) on eesti autovõidusõitja.
Allikas: ESBL
Hollandi Lääne-India Kompanii

Hollandi Lääne-India Kompanii (hollandi keeles "Geoctroyeerde Westindische Compagnie") oli Madalmaade Vabariigi kaupmeeste Atlandi-ülene prahitud ettevõtmine.
Ajalugu.
Ettevõte asutati 3. juulil 1621, et luua kaubavahenduslik monopol Lääne-India saarestiku ehk Kariibi mere piirkonna ja emamaa Seitsme Madalmaa Ühendatud Vabariigi vahel. Hollandi valitsus andis firmale ainuõigusliku tegevusloa kaubandus-, faktooriate ja kindluste rajamiseks, laevaehituseks, rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks ning orjakaubanduseks. Põhiliselt soositi hispaanlastest ja portugallastest koosneva konkurentsi elimineerimist. Hollandi Lääne-India Kompanii oli samuti Uus-Madalmaade ja selle halduskeskuse Uus-Amsterdami esmane vahend Põhja-Ameerika idaranniku koloniseerimisel, kuigi lisaks opereeriti veel Lääne-Aafrika, Brasiilia ja Kariibi mere vahel.
Firma lakkas tegutsemast 1792. aastal.
Hugo Männik

Hugo Männik (23. august 1922 – 8. aprill 1973) oli eesti botaanik.
Politseinik Jüri Männiku ja tema abikaasa Adele poeg, 1937–1940 Gustav Adolfi Loodusteadusliku Ringi esimees, lõpetas 1941 Tallinna I Keskkooli. 
14. juunil 1941 küüditati koos perekonnaga Kirovi oblastisse ja 1945. aastast õppis Kirovi Pedagoogilise Instituudi loodusteaduskonnas (kaugõppes). 1946 jäi vaimuhaigeks, toimetati 1958 Eestisse Jämejala haiglasse, sealt 1973 Sõmera hooldekodusse Saaremaal, kus suri.
Avaldanud 1936–1940 artikleid ajakirjades Loodusevaatleja, Eesti Loodus, Eos, Loodusesõber, paljundatud väljaannetes.
Viivre järv

Viivre järv (ka Kassepa paisjärv, Viivre tiik ja Veevre paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Metsaküla külas.
Järve pindala on 0,39 ha, kaldajoone pikkus 1 044 m, kõrgus merepinnast 89 m ja see on paisutatud Viivre ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Alatsi järv

Alatsi järv on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunaosas Teringi rabas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.
Kirjeldus.
Järve pindala on 5 ha, pikkus 330 m, laius 240 m, kaldajoone pikkus 861 m ja kõrgus merepinnast 92 m. Järv asub Teringi raba kaguosas, sellesse suubuvad raba kuivenduskraavid ja voolab välja Tündre järve suubuv Tündre oja. Järve ümbritseb kuni veepiirini ulatuv sookaasik, mis veepiiri ligidal on osaliselt kuivanud ja murdunud.
Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline miksotroofne ehk pehmeveeline segatoiteline järv.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järve loodekaldal on pinkidega sild, kuhu viib Teringi rabasse rajatud laudtee (Teringi õpperada). Järve idakaldal on paadisild, kuhu viib eramaadel kulgev rada.
Elustik.
Alatsi järvel on nähtud läbirändavaid laululuiki, imetajatest ondatrat ja kobrast. Järve piirkonnas on märgatud metsiste pulmamängu.
Looduskaitse.
Järv on kaitse all Teringi maastikukaitseala koosseisus.
Ikeperä järv

Ikeperä järv on soojärv Sakala kõrgustiku lõunaosas Ikepera rabas Viljandi ja Valga maakonna piiril.
Järve pindala on 4,3 ha, pikkus 510 m, laius 230 m, keskmine ja suurim sügavus 1 m, valgla suurus 1,5 km² ning kõrgus merepinnast 99,5 m.
Järve veevahetus on 4 korda aastas, järvest voolab välja Ikepera oja.
Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu düstroofne ehk rabade huumustoiteline järv.
Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Halduslikult asub järv Viljandi maakonnas Mulgi vallas Äriküla külas ja Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas.
Lilli järv

Lilli järv (ka Lilli paisjärv ja Polli veehoidla) on paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.
Järve pindala on 2,6 ha, valgla suurus 33,2 km², kaldajoone pikkus 1,701 km, kõrgus merepinnast 85,5 m ja see on paisutatud Lilli ojale. Järves asuvad kaks saart pindalaga 0,26 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Moro Islami Vabastusrinne

Moro Islami Vabastusrinne (MILF; inglise keeles "Moro Islamic Liberation Front"; araabia keeles جبهة تحرير مورو الإسلامية, "Jabhat Taḥrīr Moro al-ʿIslāmiyyah") on Filipiinide sissirühmitus kuhu kuulub umbes 12 500 relvastatud võitlejat. Peamiselt tegutseb rühmitus Lõuna-Filipiinidel ning nende tegevuse eesmärk on saada Moro piirkonnale suurem autonoomia ja sõltumatus Filipiinide keskvõimust. Moro Islami Vabastusrinne (MILF) on võidelnud valitsusvägedega Filipiinide lõunaosas alates 1969. aastast Aasia ühe kõige kauakestvama mässutegevuse käigus. Läbi aegade on liikumine võidelnud Filipiinide võimudega otsestes sõjalistes kokkupõrgetest kuni konkreetsete isikute mõrvamiseni ning terrorismi abil.
August Undusk

August Undusk (25. juuli 1931 Oudova – 14. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti matemaatik ja õppejõud.
1948. aastal lõpetas ta Kasepää 7-klassilise Kooli. Samal aastal asus õppima Tallinna Õpetajate Instituuti. 1952. aastal, kui Tallinna Õpetajate Instituut muudeti Tallinna Pedagoogiliseks Instituudiks, valis ta matemaatika ja füüsika õpetaja eriala. Lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi 1956. aastal keskkooli matemaatika-füüsika õpetaja kutsega. Pärast instituudi lõpetamist töötas neli aastat õpetajana Otepää Keskkoolis. Seejärel astus aspirantuuri Leningradi Riiklikku Pedagoogilisse Instituuti, tema juhendajaks oli professor Jaan Depman. 1971. aastal kaitses ta samas pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Формирование понятия функции и установление ее связей с некоторыми другими понятиями курса математики средней школы: на материалах 9-х классов школ Эстонской ССР". 
1965. aastast töötas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika-füüsika kateedri vanemõpetajana, 1974. aastast matemaatika metoodika dotsendina. Ta õpetas peamiselt matemaatika õpetamise metoodika kursusi ja juhendas õpetajapraktikat. Dotsendi ameti kõrval oli ta periooditi ka TPedI keeleteaduskonna dekaan ja matemaatikakateedri juhataja. Jäi pensionile 2000. aastal. 
Ta on olnud matemaatikaõpikute ja töövihikute kaasautor ja eraõpetaja.
Karksi veehoidla

Karksi veehoidla on tehisjärv Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi külas.
Järve pindala on 3,1 ha, valgla suurus 1 km², kõrgus merepinnast 89 m, kaldajoone pikkus 812 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,04 ha. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Linnutare paisjärv

Linnutare paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Polli külas.
Järve pindala on 0,9 ha ja kõrgus merepinnast 63 m. Järv on paisutatud Kutsiku ojale ning kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Katustatud sild

Kaetud sild, ka katustatud sild (inglise keeles "covered bridge"), on katusega sild, reeglina tehtud puidust. Silla avaehitise katmise (katustamise) eesmärk on kaitsta silla puitkonstruktsioone ilmastiku vastu. Tavaliselt ehitatakse koos katusega ka puidust kergseinad. 
Euroopas on katustatud sillad pärit hiliskeskajast. Selline sillatüüp oli tuntud ka Jaapanis, Hiinas ja Indoneesias. Kuigi Ameerika Ühendriikides hakati sildu katustama alles 19. sajandi alguses, ehitati just seal kõige rohkem kaetud sildu. Arvatakse, et kokku on Ameerika Ühendriikides olnud 14 000 sellist silda, tänaseks on neist säilinud umbes 200. 
Eestis.
Esimene katusega puitsild Eestis ehitati 2013. aastal Ida-Virumaal Alutaguse vallas Lemmaku külas üle Rannapungerja jõe. Üheavaline Järuska sild on sildeavaga 26,4 m. Märksa väiksem jalakäijate katusega sild oli kuni 2019. aastani ka Hiiumaal Kärdlas Eha tänava alguses.
Katre Ligi

Katre Ligi (kodanikunimega Katre Runnel; sündinud 18. augustil 1953 Tartus) on eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja.
Ta õppis eesti filoloogiat Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas 1976. aastal.
Isiklikku.
Tema isa oli ajaloolane Herbert Ligi, vend oli arheoloog Priit Ligi ja on poliitik Jürgen Ligi.
Katre Ligi on abielus luuletaja Hando Runneliga.
Arne Sirel

Arne Sirel (11. juuni 1954 Võru – 12. oktoober 2016) oli Eesti suusataja ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1972 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
1980. aastal võitis ta Tartu maratoni.
16-aastase suusatajakarjääri jooksul võitis ta ligi 100 medalit.
Rahvusvahelise klassi meistersportlane (suurmeister) 
suusatamises.
1982. aastal Reit im Winklis 15 kilomeetri distantsil jõudis tänu 19. kohale esimese Eesti suusatajana MK-etapil punktidele. Kolm aastat varem oli ta seejuures Kavgolovo MK-etapil olnud ka kaheksas, ent toonase võistluse tulemused kuulutati tagantjärele mitteametlikeks.
Oli 1992. aasta taliolümpiamängudel kahevõistlejate delegatsiooni juht. Alates 1993. aastast oli ta Sisekaitse Operatiivrügemendis kuni rügemendi likvideerimiseni 1997. aastal rügemendiülema asetäitja. Aastast 1997 töötas ta Piirivalveametis kust läks erru kolonelleitnandina.
11. juunil 2020 avati Otepää suusastaadioni juures Arne Sireli mälestuspink millega tema sõbrad, õpilased ja võistluskaaslased tänasid varalahkunud taasiseseisvunud Eesti kahevõistluse eestvedajat. Maetud Rannamõisa kalmistule. 
Isiklikku.
Ta oli Tõnu Sireli vend ja Kersti Sireli abikaasa.
Penuja järv

Penuja järv (ka Ässi tiigid) on paisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Penuja külas.
Järve pindala on 2,1 ha, valgla suurus 20 km², kaldajoone pikkus 768 m, kõrgus merepinnast 68 m ja see on paisutatud Kassikuru tiigist lähtuvale kraavile. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Kassikuru tiik

Kassikuru tiik on tehisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Penuja külas.
Järve pindala on 2,2 ha, valgla suurus 1 km², kõrgus merepinnast 73 m ja vee maht 23 000 m³. Järves asub üks saar pindalaga 0,02 ha. Järvest voolab välja kraav Penuja järve. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.