tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Protvino

Protvino on linn Venemaal Moskva oblastis.
Linn asub Protva jõe kaldal, 95 km Moskvast lõunas. Linnas asub tuumafüüsika uurimiskeskus. Sealne 1960. aastail ehitatud prootonikiirendi oli kuni 1972. aastani maailma suurim.
Akusmaatika

Akusmaatika on muusikas printsiip, mille kohaselt heli on kuulaja jaoks lahus helitekitajast. 
Mõiste algne tähendus on seotud Pythagorasega, kelle õpilased jagunesid n-ö akusmaatikuteks ja matemaatikuteks. Akusmaatikud (kreeka keeles ἀκουσματικοί 'kuulamisaldis') olid need, kes kuulasid õpetaja loenguid eesriide taga, teda nägemata. Akusmaatikud moodustasid õppurite välise ringi. Vastavalt õppurite siseringi moodustasid nn süvitsi õppijad: matemaatikud. 
Akusmaatika mõistest rääkis muusika kontekstis 1955. aastal raadiosaates prantsuse kirjanik Jérôme Peignot, kes kasutas väljendit "akusmaatiline müra" ("bruit acousmatique"). Ta soovis selle mõistega kirjeldada konkreetse muusikaga tekkinud muusika uudset kuulamisprintsiipi, mille puhul heli on lahutatud tekitajast. 
Pierre Schaeffer raamatus "Traktaat muusikalistest objektidest" ("Traité des objets musicaux", 1966) võrdles helisalvestit Pythagorase eesriidega, mis võimaldab helilindile talletatud helide kontsentreeritud, paljukordset ja heli järjest peenematesse detailidesse süvenevat heli abstraktsete omaduste väljakuulamist helistuudios. 
1974. aastal tegi helilooja François Bayle, kes oli ka Muusika uurimise rühma ("Groupe de Recherches Musicales") juht, ettepaneku kasutada puhtalt lindimuusika kuulamise kontekstis elektroakustilise muusika üldmõiste asemel mõistet "akusmaatiline muusika". Tema ettepanekul oleks akusmaatilise muusika puhul kuulamise fookus mitte esitajal, vaid sellel, kuidas me helisid ja muusikat kuulame ning mida me kuulamise kaudu taotleme. 
Tavapärases muusika kuulamise praktikas on kuulajal olnud alati visuaalne ülevaade helide tekitajatest. 20. sajandil leiutatud heli salvestamise ja taasesitamise vahendid on aga loonud kuulaja jaoks täiesti uue olukorra: heli on lahutatud tema füüsilisest tekitajast. Heliloojatele on see andnud uued töövahendid: muusikas on nüüd võimalik helisid kõikmõeldaval moel kombineerida, mängida nende läbipaistvuse ja läbipaistmatusega, luua reaalses maailmas võimatuid allusioone ja ambivalentsust, mängida tähenduste, metamorfooside, akustiliste kujutluspiltide ning heli tajumisega erinevate omadustega virtuaalsetes ruumides. Helide salvestamine on andnud heliloojatele võimaluse kombineerida eri aegadel ja eri süsteemides salvestatud helisid ning paindlikult mängida ka heli kõige peenemate detailidega: võimalik on muuta heli karakterit ja tämbrit või kombineerida kõikvõimalikke reaalse maailma helisid. 
Akusmaatika ideede kaudu on tänapäeval laienenud ka muusikaanalüüsi ja muusikapsühholoogia uurimisvaldkonnad, kuna muusika kontekstis on hakatud lisaks traditsioonilistele muusikalistele helidele tegelema kõikvõimalike helidega.
Akusmaatika põhimõte leiab rakendamist ka filmis, kus selle eesmärgiks on luua vaatajale kujutlus kaadritagusest maailmast ning selle seostest kaadrisisese maailmaga. Näiteks vaatajale näidatakse kõigepealt heli allikat ning alles siis, kui vaataja enam heliallikat ei näe, lastakse kõlada helil või vastupidi.
Keemiline plahvatus

Keemiline plahvatus on keemilise reaktsiooniga kaasnev ülikiire energia vabanemine, mis põhjustab plahvatuse. Aine ja tema oleku ülikiire muutumine koos temperatuuri ja ruumala ülikiire kasvuga põhjustavad lööklaine.
Ebastabiilse süsteemi plahvatuse põhjustab ülikiire energia eraldumine süsteemi kogu massis ja selle vallandab mingi energia impulss, kas leek, elektrisäde, mehaaniline löök või muu. Tavaliselt põhjustab tugevajõulise plahvatuse radikaalne ahelreaktsioon (lagunemine, põlemine) süsteemi kogu massis, kusjuures esineb kogu massi ruumala järsk suurenemine suure hulga kuumade gaasiliste saaduste tekke tulemusena. Seega reeglina "keemilise plahvatuse korral on iseloomulik ülikiire ahelreaktsioon kuumade gaasiliste saaduste moodustumisega piisava hulga süsteemisisese oksüdeerija osalusel."
Plahvatusohtliku süsteemi olemuse põhjal võib välja tuua olulisemad keemilise plahvatuse tüübid:
1. Ebapüsivad keemilised ühendid lagunevad väga kergesti plahvatusega 
2. Põlevainete ja tugevate oksüdeerijate (näiteks nitraadid, kloraadid või perkloraadid, mis on hapniku doonorid) segude plahvatuspõlemise tulemusel moodustuvad kuumad gaasilised oksiidid. 
3. Kergesti lenduva vedeliku aurude või tahke põleva aine peene tolmu ja õhuhapniku (süsteemisisene hapnik) segu plahvatuslik põlema süttimine sädemest või leegist. Kõige ägedam plahvatus toimub, kui aine ja hapniku vahekord on ligilähedane ekvivalentsuhtele, kuigi plahvatusohtlik suhe võib muutuda üsna laiades piirides
4. Kergesti süttivate gaaside ja (õhu)hapniku segu plahvatuslikul põlemisel moodustuvad külmadest põlevatest gaasidest kuumad gaasilised oksiidid. Eriti ohtlik on hapnikurikas keskkond. Vastavalt Avogadro seadusele on gaaside moolruumalad sarnastes tingimustes võrdsed. Reaktsiooni stöhhiomeetria mõju võib puududa, aga see võib olla ka positiivne või negatiivne. Oluline tegur on gaaside järsk soojuspaisumine
5. Soojusplahvatus on süsteemisisesest kiirest temperatuuri tõusust tulenev vedeliku (kergeltkeeva lahusti või reagendi) plahvatuslik üleminek gaasifaasi. Reaktsioonisegu temperatuuri tõus kiirendab protsessi veelgi 
Keemilise plahvatuse reaktsioonides, mille vallandab mingi initsiaator, on enamasti tegu hapniku osalusel moodustuvate gaasiliste oksiidide tekkega kiiresti kulgevas ahelreaktsioonis. Seejuures täieliku oksüdatsiooni (põlemise) kõrval esineb ka mittetäielik oksüdatsioon, näiteks nii CO2 ja NO2 kui ka CO ja NO moodustumine. Põhimõtteliselt võivad osaleda ka mittehapnikupõhised oksüdeerijad. Plahvatus saab võimalikuks, kui oksüdeerija on süsteemisisene, sest selle juurdevool väljastpoolt (difusioon) on aeglane protsess.
Ya'ir Lapid

Ya'ir Lapid (kasutatakse ka nimekuju Yair Lapid; heebrea יאיר לפיד; sündinud 5. novembril 1963 Tel Avivis) on Iisraeli poliitik ja kirjanik, endine ajakirjanik, stsenarist ja režissöör. Ta on tsentristliku partei Yesh Atid asutaja ja esimees.
22. jaanuaril 2013 toimunud Iisraeli parlamendivalimistel tuli Lapidi juhitav partei Yesh Atid teiseks, saades Knessetis 19 saadikukohta 120-st. 
18. märtsist 2013 kuni 2. detsembrini 2014 oli ta Iisraeli rahandusminister. 17. maist kuni 6. aprillini 2021 oli ta Iisraeli opositsioonijuht. Alates 13. juunist 2021 oli ta Iisraeli välisminister. Alates 1. juulist 29. detsembrini 2022 oli ta Iisraeli peaminister.
Isiklikku.
Ya'ir Lapidil on kolm last: esimesest abielust Tamar Friedmaniga poeg ning abielust ajakirjanik Lihi Lapidiga poeg ja tütar.
Ida-India Kompanii

Ida-India Kompanii võib tähendada mitut Euroopa koloniaalajastu ettevõtet:
Palestina

Palestina on kohanimi, mis võib tähistada mitut paika:
Ottomar Gern

Ottomar Gern (vene Оттомар Борисович Герн; 16. november 1827 – 9. november 1882) oli Venemaa insener ja sõjaväelane.
Ta sündis Vitebski kubermangus Poola aadliku saksa päritolu suguvõsas.
1841 astus ta Sõjainseneride kooli.
10. augustil 1844 ülendati Gern lipnikuks ja viidi üle ohvitseride klassi. 3. septembril 1846 määrati ta Inseneride korpusse üleviimisega kaardiväkke (Ihukaardiväe sapööripataljon) ja komandeeriti Sõjainseneride kooli (mis hiljem reorganiseeriti Nikolai-nimeliseks Inseneride Kooliks). Seal töötas ta repetiitorina (ehk õppejõuna) fortifikatsiooni alal.
9 juulist kuni 9. novembrini 1854 oli Gern komandeeritud Tallinna, mis asus sõjaliselt kaitsepositsioonidel. Seal ehitas oma esimese allveelaeva. 17. aprillil 1855 sai Gern kapteni auastme ja ehitas valmis metallist allveelaeva, mis oli sisuliselt ainult tuukrikell. Peale Inseneride Sõjakooli ja Akadeemia ta oli 25. augustist 1856 kuni 17. oktoobrini 1860 ka fortifikatsiooni õppejõud Nikolai-nimelises Kindralstaabi Akadeemias. 1863. aasta kevadeks ehitas ta kolmanda allveelaeva.
Umbes samal ajal käis ta Prantsusmaal, kus nägi ehitatavat allveelaeva Le Plongeur, mida 1862. aastal oli näinud ka Jules Verne ning kirjeldas seda 1869. aastal ilmunud romaanis "20 000 ljööd vee all". 1867. aastal ehitas Gern oma viimase, neljanda allveelaeva. 1872. aastal ehitas Gern oma neljanda allveelaeva tarbeks torpeedo.
1879. aasta 30. augustil ülendati Ottomar Gern kindralleitnandiks. Ottomar Gern suri 9. novembril 1882 Montonis. Hüvastijätutseremoonia peeti Peetri-Pauli luteri kirikus Peterburis, kuid Gern maeti Moskvasse Novodevitšje kalmistule.
Palestina (Peruu)

Palestina on 1994. aastal rajatud linn Peruus, Ucayali piirkonna Purúsi provintsi Purúsi ringkonnas Purúsi jõe ääres.
Ajalugu ja tavad.
Enne 1994. aastat oli Palestina piirkond farmide kogum, kus kasvatati vilja ja peeti veiseid. 1994. aastal kutsus Purúsi provintsi alkald kokku kohalike elanike koosoleku, kus teatas, et rajab sellesse paika linna ning ehitab majad kõigile, kes soovivad farmidest linna kolida.
Loomakasvatuse kõrval kasvatatakse Palestinas ka riisi, maisi ja puuvilju: ananasse, banaane, kookospähkleid, sidruneid, apelsine, virsikuid, granadille ning mandariine.
Kohalikud pühad.
Linnas tähistatakse mõningaid riiklikke pühasid: emadepäeva, isadepäeva ja 1. maid. Kohalike pühade seas on linna asutamise päev ja kiriku rajamise päev 12. novembril. Samuti pühitsetakse lõikuspühi: arbuusiistutamist, hariliku väätkõrvitsa istutamist, arbuusilõikust ja riisilõikust.
Dokumentaalfilm.
Palestina kohta on tehtud dokumentaalfilm nimega "Web" ("Võrk") koostöös Vikipeediat arendava sihtasutusega Wikimedia Foundation ja internetti levitava rahvusvahelise mittetulundusorganisatsiooniga A Human Right. Filmis esineb ka vikipeedia rajaja Jimmy Wales. Film kirjeldab lastele sülearvuteid kinkiva humanitaarprogrammi One Laptop Per Child ("Üks Sülearvuti Lapse Kohta") mõju Palestinas. Muuhulgas näidatakse, kuidas koolilapsed kirjutavad esialgse artikli oma küla kohta hispaaniakeelsesse Vikipeediasse. Lühike lõik filmist on avaldatud YouTube'is.
Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts

Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts (lühend EASS; ka Sõjaajaloo Selts) on aastal 1988 Tallinnas asutatud ühendus, mis koondab enda alla Eesti sõjandustegelasi, ohvitsere ja sõjaajaloolasi. 
EASSi eesmärk on nende kodulehe järgi "Eestiga seotud sõjasündmuste ja sellealase info jäädvustamine, säilitamine ning levitamine.
Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus

Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus (lühend SSEÜ) on aastal 1992 Tallinnas asutatud veteraniorganisatsioon, mis ühendab Teises maailmasõjas Soome eest sõdinud eestlasi (soomepoisse). 
SSEÜ eesmärgid on nt soomepoiste omavaheliste kontaktide hoidmine ja koordineerimine, samuti tehakse koostööd teiste organisatsioonidega.
Eestis elab praegu 179 ja välismaal 145 (2008. a seisuga) soomepoissi.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühisus

Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühisus (lühend ESDTÜ või ESTÜ) oli aastal 1905 Tartus asutatud Vasakpoolsete sotsiaaldemokraatide-föderalistide organisatsioon, mille eesotsas oli Peeter Speek ja kirjanik Eduard Vilde, Karl Ruga ning Gottlieb Ast. Pärast 1905. aasta revolutsiooni ESDTÜ tegevus lakkas.
ESDTÜ oli põhiolemuselt marksistliku programmiga. 1905. aasta kevadel avaldas Peeter Speek esmakordselt nõudmise Vene keisririigi föderaliseerimise ja Eestile autonoomse osariigi staatuse andmise kohta. Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Ühisuse (ESDTÜ) liikmeskond ulatus 1905. aasta detsembris 10 000-ni.
ESDTÜ moodustasid Eesti, Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei liikmed, kes pooldasid VSDTP ülesehitust rahvuslike parteide föderatsioonina, nähes tulevikus ka Venemaad föderatiivse vabariigina, kuhu Eesti kuulunuks ühe osariigina. 
ESDTÜ häälekandja oli ajaleht Uudised.
1903. aastal hakkas Tartus ilmuma ka Peeter Speegi ja Mihkel Martna ajaleht Uudised, mille ümber koondusid Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) sotsiaaldemokraadid–föderalistid. Föderalistid pidasid oluliseks rahvuslikkust, nad propageerisid sotsialismi ja rahvusluse sünteesi, rõhutasid Venemaa riikliku korralduse reformimisel ja sotsiaaldemokraatliku partei ülesehitamisel autonoomia ja föderalismi põhimõtete rakendamise vajadust. Nad pooldasid tolerantsust ja pluralismi ning partei juhtimise demokraatlikke meetodeid. VSDTP Venemaa organisatsioon oli aga ülevenemaaline ja rangelt tsentraliseeritud põrandaaluse partei ja sotsialistide eesmärk oli isevalitsuse kukutamine relvastatud võitlusega.
Purúsi ringkond

Purúsi ringkond on Peruu Ucayali piirkonnas asuva Purúsi provintsi ainus ringkond. Ringkonnast voolab läbi Purusi jõgi, mis kuulub Amazonase jõgikonda.
Ringkond rajati 2. juulil 1943. Selle pealinn on Esperanza ning alkald Emilio Montes Bardales. Ringkonna pindala on 17 847,8 km2 ning keskmine kõrgus 230 m merepinnast. 2005. aasta rahvaloenduse andmeil elas seal 3485 inimest, rahvastiku tihedus oli 0,20 in/km2.
Purúsi ringkonnas asub Palestina linn. Ringkonnas elavad pano ehk tsimané rahvaste hulka kuuluvad sharanahua hõimud, kelle endanimetused on "onicoin" ja "yura"'.
Katoliku kiriku hierarhias paikneb Purúsi ringkond Puerto Maldonado apostellikus vikariaadis.
Välisturismi Valitsus

Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Välisturismi Valitsus (lühend VTV) oli Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures tegutsev haldusorgan, mis asutati 1966. aastal. VTV allus NSV Liidu Välisturismi Komiteele.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Välisturismi Valitsus moodustati Eesti NSV Ministrite Nõukogu 23. märtsi 1966. aasta määrusega nr 124 ja oli liidulis-vabariiklik organ, alludes ühelt poolt NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvale Välisturismi Peavalitsusele ja teiselt poolt Eesti NSV Ministrite Nõukogule Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Välisturismi Valitsuse juhatajana tegutses 1972. aastal Roman Nittim.
VTV põhiülesanne oli lahendada Eesti NSV välisturismiga seotud küsimusi.
VTV tegelikku tööd Eesti NSVs viis läbi VTV-le allunud ettevõtte Inturisti Tallinna osakond.
1988. aastal VTV likvideeriti ja selle asemel asutati koondis "Eesti Välisturism" (ka Eesti Välisturismikoondis), mis lõpetas tegevuse 1994. aastal.
Eesti.ee

eesti.ee on Eesti riigi infoportaal, mis koondab riigiasutuste e-teenuseid, infot erinevate eluvaldkondade teemadel ning asutuste kontaktandmeid. Kolmes keeles infot pakkuv portaal on mõeldud kodanikule, ettevõtjale ja ametnikule. 2013. aasta märtsi alguse seisuga oli portaalis ligi 400 e-teenust, 400 artiklit ja 2500 kontakti. 2018. aasta märtsi alguse seisuga oli portaalis 154 e-teenust, 1330 artiklit ja 2866 kontakti.
Portaali sisu.
Riigi Infosüsteemi Ameti riigiportaali osakonna hallatav riigiportaal eesti.ee on osa Eesti riigi infosüsteemist. Riigiportaal on X-tee esitluskiht ehk keskkond, kus sisselogitud kasutajad saavad tarbida e-teenuseid kodaniku, ettevõtja või ametniku rollis.
Populaarseimad e-teenused 2017. aastal olid
E-posti aadress.
Igal Eesti isikukoodiga inimesel on riigiportaalis olemas oma e-posti aadress – eesnimi.perekonnanimi(n)@eesti.ee ja isikukood@eesti.ee (isikukoodiga aadressi avalikult mitte jagada). Ettevõtetel registrikood@eesti.ee.
2013.aasta alguses oli @eesti.ee aadressi aktiveerinud 140 000 inimest.
2017. aasta lõpuks oli suunanud @eesti.ee aadressi oma igapäevasele e-posti aadressile ja sai riigiasutustelt teavitusi ligi 400 000 kasutajat.
Riigiportaali ajalugu.
Riigiportaal sai alguse 12. märtsil 2003. aastal, millal Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium avas kodaniku teabeportaali ja kodaniku IT-keskkonna. Hiljem ühendati kodanikuportaalid ning 2007. aastal ühines nendega ka seni eraldi töötanud riiklik teabeportaal riik.ee. Riigiportaali viimane põhjalik uuendus viidi läbi 2011. aasta lõpus. Koostöös riigiportaali vabatahtliku arendusmeeskonna ja kasutajatega tehtud muudatused aitasid teha riigiportaali kasutajasõbralikumaks.
2012. aasta keskel TNS EMORi läbi viidud uuringu järgi muutub riigiportaal eesti.ee järjest populaarsemaks. Kaks kolmandikku internetikasutajatest Eestis tunneb portaali ning iga teine internetikasutaja on portaali kasutanud. 
Augustis 2013 lisandus riigiportaali ettevõtja teavituskalender ning sisse sisselogimisel näevad kasutajad oma andmeid Minu asjade all ühes kohas .
2016. aasta statistika kohaselt kasutas eesti.ee veebilehte üle 470 000 inimese, kokku üle 40 miljoni korra.
2017 sai portaal taas värske näo. Uus kujundus kohandub nutitelefoni või tahvelarvuti ekraani suurusele. 
Riigiportaali areng.
Riigiportaali tulevikuplaanide seas on uute teavitusteenuste avamine 
2018. aastal avanes uuenenud vaade ka sisselogitud personaalsel lehel ning arendamise viimase etapiga muutus e-teenuste kasutamine veelgi lihtsamaks ja kiiremaks, sest ühekordse sisselogimisega saab ära teha kõiki e-riigi toiminguid.
2020. aastal avas Riigi Infosüsteemi Amet testkasutuseks suhtluskeskkonna vestlus.eesti.ee ja failivahetuskeskkonna sahver.eesti.ee.
Purúsi provints

Purúsi provints on üks Peruu Ucayali piirkonna neljast provintsist Amasoonia vihmametsas. Provintsist voolab läbi Purusi jõgi.
1943. aasta 2. juulil loodud provintsis on vaid üks samanimeline ringkond: Purúsi ringkond, mille pealinn on Esperanza. Ringkonda juhib alkald Emilio Montes Bardales. Provintsi pindala on 17 847,76 km2, rahvaarv 2005. aasta rahvaloenduse andmeil 3485 inimest.
Balti liit

Balti liit (ka: Balti Antant) oli aastatel 1934–1940 jõus olnud Eesti, Läti ja Leedu poliitiline liit. 
Balti liidu lepingu sõlmimisele eelnes mitu Balti riikide (algul ka koos Poola ja Soomega) koostöökatsetust, mis tõusid taas päevakorda aastal 1919. 
Balti liit sõlmiti 12. septembril 1934. Leping sätestas Balti riikide välispoliitika kooskõlastamise nõude sellistes küsimustes, kus kolmel riigil oli ühine huvi; samuti hakati pidama regulaarseid välisministrite konverentse.
Brugneto järv

Brugneto järv (itaalia keeles "Lago del Brugneto") on veehoidla Liguuria-Apenniinides Loode-Itaalias Liguuria maakonnas Genova provintsis. Liguuria suurima siseveekogu kallastel asuvad Torriglia, Propata ja Rondanina.
Veehoidla rajamiseks püstitati 1959. aastal samanimelisele jõele pais. 777 meetri kõrgusel merepinnast asuva veekogu pindala on 97 hektarit, kaldajoone pikkus 13,5 km, suurim sügavus 70 meetrit, valgala suurus 25 km².
Cei järv

Cei järv (itaalia keeles "Lago di Cei"; trentino murdes "Lach de Zéi"; saksa keeles "Cei-See" või "Zeil-See") on järv Põhja-Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Trento provintsis Villa Lagarinas. Järv arvatavakse olevat tekkinud 13. sajandil asetleidnud maalihke tulemusena.
918 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve suurim sügavus on 13,5 meetrit, järves on üks pisike saar.
Järve kaldail olevate kaunite metsade ja pöögisalude keskele on 19. sajandi keskpaigast kuni 20. sajandi alguseni püstitatud mitmeid villasid.
Busalletta järv

Busalletta järv (itaalia keeles "Lago della Busalletta") on veehoidla Liguuria-Apenniinides Loode-Itaalias, Liguuria ja Piemonte maakonnas Genova ja Alessandria provintsis. 
450 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 30 hektarit, suurim sügavus 50 meetrit.
60 meetri kõrgune ja 220 meetri pikkune pais rajati aastatel 1970–1977. Veehoidlast varustatakse Genovat sekundis 340 liitri ja Busallat 30 liitri veega sekundis.
Järve kallastel asuvad Fraconalto, Busalla, Mignanego ja Ronco Scrivia.
Jaak Kissa

Jaak Kissa (1843–1930) oli Abjast jõukast mulgi suurperest pärit eesti talumees, üks esimesi eestlasest mõisaomanikke.
Kissa rentis pikka aega Saverna mõisa Võrumaal, mille mõni aeg pärast mõisate omandiõiguse seisuslikest piirangutest vabastamist (1866) ka 1874. aastal Adolf von Pfeifferilt 24 000 rubla eest päriseks ostis. Mõisa suurus oli 92,17 taalrit. 1919. aastal võõrandati suurem osa mõisast maareformi käigus, kuid jäänukkrunti hoidis Kissa ka hiljem.
Kuna Kissa oli juba mõisa ostmisest saati võlgades nii oma perekonnaliikmete kui ka teiste võlausaldajate ning rajandusasutuste ees, on tema kohta säilinud arvukalt kohtudokumente.
Jaak Kissa oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi liige.
Jaan Tepandi

Jaan Tepandi (kuni 1937 Jaan Depmann; 29. september 1917 Tartu – 23. detsember 2004) oli eesti majandusteadlane ja Eesti NSV toiduainetetööstuse minister.
Ta lõpetas 1936. aastal Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi ja 1947. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna. Ta oli EÜS-i liige. Aastal 1974 kaitses ta majandusteaduste kandidaadi väitekirja, aastal 1990 majandusteaduste doktori väitekirja.
Ta töötas 1940. aastast Tallinna masinatehases «Punane Krull» konstruktorina, Teise maailmasõja ajal teenis Punaarmees ja töötas mehaanikuna Tšeljabinski ja Sverdlovski oblasti tehastes. Aastatel 1943–1950 ENSV Riikliku Plaanikomisjoni kohaliku ja toiduainetetööstuse osakonna juhataja, seejärel Plaanikomisjoni juures asuva Majanduse Teadusliku Uurimise Instituudi asedirektor. Aastatel 1951–1954 Eesti NSV Kohaliku, Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Instituudis, aastatel 1954–1957 Eesti NSV Põlevkivikeemiatööstuse Ministeeriumis. 
Aastatel 1957–1963 oli ta Eesti NSV kohaliku majanduse ministri asetäitja, aastatel 1963–1965 Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu esimehe asetäitja ja aastatel 1965–1979 Eesti NSV toiduainetetööstuse minister. Aastatel 1979–1984 oli ta Eesti TA Majanduse Instituudi juhtivteadur.
Aastatel 1971–1980 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII ja IX koosseisu saadik, aastatel 1966–1981 EKP Keskkomitee liige.
Isiklikku.
Tema poeg on matemaatik ja arvutiteadlane Jaak Tepandi, teine poeg on näitleja Tõnu Tepandi.
AS Tallinna Lennujaam

AS Tallinna Lennujaam on Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalas olev lennundusettevõte, mis haldab Tallinna, Tartu, Pärnu, Kuressaare, Kärdla, Kihnu ja Ruhnu lennujaama.
1991. aastal reorganiseeriti Aerofloti Eesti filiaal Eesti Vabariigi Transpordi- ja Sideministeeriumile alluvaks riigiettevõtteks "Eesti Lennuliinid" ning 1992. aastal moodustati sellest iseseisvad üksused riigiettevõte "Eesti Lennujaamad" ja riiklik aktsiaselts "Eesti Lennuliinid".
1. juunist 2019 on ettevõtte juhatuse esimees Riivo Tuvike.
Varem on selles ametis olnud Rein Loik (kuni 2016) ja Piret Mürk-Dubout (2016–2019).
Ortiglieto järv

Ortiglieto järv (itaalia keeles "Lago di Ortiglieto") on veehoidla Liguuria-Apenniinides Loode-Itaalias Liguuria ja Piemonte maakonnas Genova ja Alessandria provintsis. 
Järve kallastel asuvad Rossiglione ja Molare.
280 meetri kõrgusel merepinnast asuva veehoidla rajamist alustati 1917. aastal. Orba jõele püstitati kaks paisu, 45 ja 15 meetri kõrgune.
1935. aasta katastroof.
1935. aasta 13. augusti paduvihma järel purunes pisem, 15 meetri kõrgune pais. Orba tõusis üle kallaste ning pühkis oma teelt tammid, sillad ja ehitised. Kõige enam sai kannatada Ovada piirkond. Hukkus 111 inimest.
Tänapäeval on veehoidla pindala varasemast märksa väiksem.
Giacopiane järv

Giacopiane järv (itaalia keeles "Lago di Giacopiane") on veehoidla Loode-Itaalias Liguuria maakonnas Genova provintsis Borzonascas. Mõnesaja meetri kaugusel kagus asub pisem veehoidla Pian Sapeio. 
1012 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla rajati 1920. aastatel.
AS Pärnu Õlu

AS Pärnu Õlu oli Eesti õlletootmisettevõte, mis asutati 1991. aastal. Pärnu õlletehas tegutses aadressil Suur-Jõe tänav 10/12, Pärnu.
Ettevõtte luges oma eelkäijaks 1879. aastal Eduard Bliebernichti Pärnusse rajatud pruulikoda.
Algaastatel ei saavutanud tehas loodetud edu, kuna tehnoloogia pargi uuendamine võttis rohkem aega ja ressursse kui loodeti. 2002. aasta seisuga töötas õlletehase 15% võimsusega ja müüki ei toimunud.
Aastatel 2002–2005 oli AS Pärnu Õlu juhatuse esimees ja tegevdirektor Kalev Männe. Enne teda juhtis õlletehast Endel Varelt.
Männe juhtimise ajal õlletehase müük suurenes varasemaga võrreldes, ning hakati tootma siirupeid, limonaade, siidrit, kalja, "longdrink"i ja mineraalvett. 2003. aastal oli ligi 60% Eesti siirupi turust Pärnu Õlle käes. Ka õlle sortiment muutus. Suurimad eksporditurud olid Baltimaad, Soome ja Saksamaa. Üle poole toodangust suudeti eksportida.
2005. aastal vahetus õlletehase omanik, kui Charlie Viikberg müüs oma osaluse AS Pärnu Õlletehases Ösel Foodsi endise enamusaktsionäri Carl-Erik Sundbladi firmale CES Holdingule. Osapooled müügihinda ei soostunud avalikustama, aga Charlie Viikberg vihjas, et ettevõtte turuväärtus oli selgelt tõusnud võrreldes Pärnu Õlle ostu ja müügi hinda. Männe asemele tuli direktoriks Aivo Varem.
2006. aastal sai ettevõtte nimeks "Puls Brewery AS" ja 2008. aastal "AS Riverside Brewery". 2009. aastal kuulutati välja ettevõtte pankrot.
AS Pärnu Sadam

AS Pärnu Sadam on ettevõte, mis haldab Pärnu sadamat. Ettevõtte tegevusvaldkonnad on veel nt sadama laevaliikluse korraldamine, stividorteenuste osutamine.
La Plata maakond

La Plata maakond ("La Plata County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°29' N, 107°85' W. 
Maakonna halduskeskus on Durango. 
Maakonna pindala on 4403 km². Veepindala on 20 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 51 334. Aastal 2000 oli elanikke 43 941. 
La Plata maakond on saanud nime La Plata jõe ja La Plata mägede järgi. "La plata" tähendab hispaania keeles 'hõbe'.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
La Plata maakonnas oli 43 941 inimest, 17 342 leibkonda ja 10 890 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 10 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 20 765 (keskmine tihedus 5/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 10,40%. 
17 342 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,43 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,92 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 36 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 103,60 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 103,10 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 40 159 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 50 446 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 32 486 dollarit, naistel 24 666 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 21 534 dollarit. 
11,70% elanikkonnast ja 6,70% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 9,30% alla 18-aastasi ja 7,70% üle 65-aastasi.
Osiglia järv

Osiglia järv (itaalia keeles "Lago di Osiglia") on veehoidla Loode-Itaalias Liguuria maakonnas Savona provintsis Osiglias. 3 kilomeetri pikkune ning 13 miljoni kuupmeetrise mahuga järv on Savona provintsi suurim järv.
637 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla rajati aastatel 1937–1939. Paisu pikkus on 200 meetrit. Veehoidla rajamise käigus vee alla jäänud hoonete ja kiriku varemeid on näha umbes iga kümne aasta tagant, kui järv hooldustööde tegemiseks veest tühjaks lastakse.
Marie Boas Hall

Marie Boas Hall (18. oktoober 1919 – 23. veebruar 2009) oli Ameerika Ühendriikide teadusajaloolane, kes uuris varauusaegse teaduse ajalugu, keskendudes peamiselt teadusrevolutsiooni aegsele Suurbritanniale ja Londoni Kuninglikule Seltsile.
Koos oma abikaasa Alfred Rupert Halliga pälvis ta 1981. aastal Teadusajaloo Seltsi (History of Science Society]) tähtsaima autasu, George Sartoni medali.
AS Rakvere Lihakombinaat

AS Rakvere Lihakombinaat (lühend RLK) on Rakvere lähedal Roodevälja külas tegutsev lihatöötlemisettevõte. 
Ettevõtte tuntuim kaubamärk on Rakvere.
Rakvere Lihakombinaadil kui emaettevõttel on 3 tütarettevõtet (2 neist Balti riikides), Viljandi lähedal asuv seakasvatusfarm Ekseko.
Rakvere Lihakombinaadis töötab u 900 ja selle tütarettevõtetes u 300 inimest.
Rakvere Lihakombinaadi toodangut eksporditakse näiteks Lätti, Leetu, Venemaale, Saksamaale, Poolasse, Rootsi, Kreekasse.
Ajalugu.
Ettevõtte eelkäijaks peetakse 1890. aastal Rakveres tööd alustanud tapamaja, mis aastal 1944 ühines Baumani ja Schenkeli vorstitööstusettevõttega. Nende baasil moodustati lihakombinaat. Aastal 1963 liideti lihakombinaadiga Kohtla-Järve ja Narva lihakombinaat. Rakvere Lihakombinaadi uus tootmiskompleks avati 10. augustil 1990. Aastal 1995 RLK erastati.
1996. aastal sai ettevõte seakasvatusfarmi AS Ekseko enamusosaluse ning Eksekost sai Rakvere Lihakombinaadi tütarettevõte. Laienemine jätkus 1997. aastal, mil uuteks tütarettevõteteks said Rīgas Miesnieks Lätis ja Klaipedos Maisto Produktai Leedus.
1997. aastal hakati AS Rakvere Lihakombinaadi aktsiatega kauplema Tallinna börsil.
2006. aastal aktsiate noteerimine börsil lõpetati seoses aktsiate ülevõtmisega HK Ruokatalo (hilisem HKScan) poolt.
2013. aastal läks AS Rakvere Lihakombinaat samuti HKScani kontserni kuuluva Talleggi alluvusse. Mõlemat ettevõtet juhtis Teet Soorm.
Durango (Colorado)

Durango on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, La Plata maakonna halduskeskus ja suurim linn.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 16 887. Aastal 2000 oli elanike arv 13 922.
Ajalugu.
Ametlikult rajati linn 27. aprill 1881.
Linn on nime saanud Hispaania linna Durango nimest. Sõna Durango tuleneb baskikeelsest sõnast "Urango", mis tähendab 'veelinn'.
Durango on ajaloolise Durango ja Silvertoni Kitsarööpmelise Raudtee lõpp-punkt.
La Plata mäed

La Plata mäed on väike mäeahelik USA-s Colorado osariigi edelaosas, osa San Juani mägedest.
Kõrgeim tipp on Hesperus Mountain (4033 m).
Rein Kelpman

Rein Kelpman (sündinud 13. aprillil 1960 Tartus) on eesti maalikunstnik.
Elu ja looming.
Rein Kelpman lõpetas 1979. aastal Tallinnas keskkooli ja töötas seejärel 1987. aastani reklaamibüroos kunstnikuna. Maalikunstnikuna on ta autodidakt. Ta on olnud Eesti Kunstnike Liidu liige 1986. aastast, mil tema looming oli esmakordselt väljas Tallinnas (Tallinna Kunstihoone Galeriis). 1987. aastast elab Rein Kelpman Tallinnas vabakutselise kunstnikuna. Paljudel tema maalidel on kubistlikke elemente, tema teoseid on sageli võrreldud Paul Klee loominguga.
Näitused.
Rein Kelpman on teinud ligi nelikümmend isikunäitust ja osalenud üle kahekümne korra grupinäitustel. Suurem osa tema näitusi on olnud Eestis (Tallinnas, Tartus, Pärnus, Viljandis, Võrus), 1989. aastal võis tema loominguga tutvuda esmakordselt aga juba ka Saksamaal. Näitus oli väljas Berliinis Köpenicker Bank'is. Hiljem on Kelpmani teoseid esitletud mitut puhku Helsingis (1990, 1991, 1995), kus kunstnik on ajutiselt elanud. Näitusi on olnud ka Rootsis (1992), korduvalt Saksamaal (1994, 1998), Lätis (2000) ja 2006. aastal ka Austrias.
Farmi Piimatööstus

Aktsiaselts Farmi Piimatööstus (varem Maag Piimatööstus ja Hea Meier AS) on aastal 2003 asutatud piimatoodete tootmise ja turustamisega tegelev ettevõte, AS-i Maag Grupp tütarettevõte. 
AS Farmi Piimatööstus kuulub Eesti toiduainekontserni Maag Grupp, kuhu kuuluvad ka näiteks Rannarootsi Lihatööstus ja Nigula Piim.
Ajalugu.
AS Maag Piimatööstus loodi 2003. aasta oktoobris, kui Hea Meier AS omandas ühistu Jõhvi Piim varad. Jõhvi Piim oli loodud 1993. aastal, et erastada Kohtla-Järve piimakombinaat, mis tegutses juba 1963. aastast.
Farmi kaubamärk pärineb juba 1999. aastast, mil selle võttis kasutusele Rakvere Piimatööstus (samuti asutatud 1963). Aastal 2007 omandas AS Maag Piimatööstus AS-i Rakvere Piim kõik aktsiad, samuti Farmi kaubamärgi. 2015. aasta algul muutis ettevõte nime, võttes uueks ärinimeks Farmi Piimatööstus AS.
AS Rakvere Piim

AS Rakvere Piim (ka: "Rakvere Piimatööstus") oli piimatoodete tootmise ja turustamisega tegelev ettevõte. 2007. aastal omandas kõik ettevõtte aktsiad AS Maag Piimatööstus.
Ettevõtte alguseks loetakse 1850. aastat, kui Kundas asutati piimatööstus. 1921. aastal viidi tööstus Rakverre üle. 1963. aastal moodustati "Rakvere Piimatoodete Kombinaat." 
1999. aastal võttis Rakvere Piimatööstus kasutusele kaubamärgi Farmi.
AS Eesti Helkama-Auto

AS Eesti Helkama-Auto on aastal 1991 Soome firma Helkama-Auto OY asutatud autoettevõte.
Sörvemaa Pärimuse Selts

MTÜ Sörvemaa Pärimuse Selts on Sõrve pärimuse püsimajäämise nimel tegutsev mittetulundusühing. 
Seltsi tegevuste hulgas on pärimuse kogumine ja arhiivimaterjalide uurimine, huviringide käimashoidmine, ettekannete pidamine, musitseerimine jm. 
Sõrvemaa Pärimuse Seltsi all tegutsevaid seltsinguid:
Ammuker - Sõrve naiste regilaulurühm 
Küi 
Soe Jutt - meeste kooslaulmise kollektiiv
Sörvemaa Sörmitsejad - priitahtlike pillimeeste orkester
Sörve Maakoor - Sõrvemaal tegutsev üle-eestiline segakoor 
Pärimusring - Sõrve noorte ja laste pärimusring
Sõrvemaa pärimuse selts on välja andnud täiendatud kujul Martin Körberi raamatu "Sörwema. Sõrvemaa" 2012. aastal ning "Sörulase aabitsa " 2017. aastal
Skertso

Skertso (itaalia sõnast "scherzo" 'nali') on muusikapala, tihti üks osa suuremast teosest, nagu sümfoonia või sonaat. Skertso täpne määratlus on aegade jooksul muutunud, kuid enamjaolt viitab see osale, mis asendab menuetti kolmanda osana neljaosalises sonaaditsüklis. Sellise vormiga on näiteks sümfoonia, sonaat ja keelpillikvartett. Skertso on sageli ka kiire ja naljatlev teos, mis ei ole osa suuremast teosest. Mõnikord kasutatakse nooditekstis sõna "scherzando" ('naljatlevalt'), kui teost või selle lõiku tuleb mängida mänguliselt või lustakalt.
Mõiste päritolu.
Barokkmuusikas kasutati Skertso mõistet aeg-ajalt vokaal- ja instrumentaalteostes, näiteks Claudio Monteverdi "Scherzi musicali" (1607), Antonio Brunelli "Scherzi, Arie, Canzonette e Madrigale" (häältele ja pillidele; 1616), Johann Schenki "Scherzi musicali" (14 süiti "viola da gamba"'le ja "basso continuo"'le) ning Johann Sebastian Bachi Partita nr 3 klavessiinile, BWV 827, mille kuues osa on skertso.
Skertso arenes välja menuetist ning hakkas seda järk-järgult asendama kolmanda, harvem ka teise osana sümfooniates, keelpillikvartettides, sonaatides ja teistes sama vormiga teostes. Skertsod on traditsiooniliselt, nagu menuetid, kolmeosalises vormis ja muretu karakteriga. Samas on skertsod menuettidest palju kiiremad.
Vorm.
Skertso on tavaliselt kolmeosalises lihtvormis, kuid sarnaselt menuetiga on ta tihti seotud trio-osaga. Sel juhul esitatakse kõigepealt skertso, siis trio ning korratakse taas skertsot. Nii tekib kolmeosaline liitvorm. Mõnikord mängitakse vormiosi läbi mitu korda, levinuima näite korral tekib vorm skeemiga "ABABA", kus "A" tähistab skertso-osa ja "B" trio-osa. Trio on kontrastselt kammerlik lõik, kuid erinevalt barokiajastu menuettidest, näiteks Bachi "Esimeses Brandenburgi kontserdis", oli see nüüd kirjutatud rohkem kui kolmele mängijale. 
Tava transponeerida korduvaid lõike.
Paljudes, kuigi mitte kõigis skertsodes on tavaks saanud korduvate fraaside transponeerimine. Näiteks Beethoveni 14. klaverisonaadi ehk "Kuupaistesonaadi" neli esimest takti on dominant-helistikus. Järgmised neli takti kordavad esimest nelja, kuid on nüüd põhihelistikus ehk transponeeritud puhta kvardi jagu üles. Nii tekib efekt, justkui oleks osa alanud vales helistikus, mille järel "viga" parandatakse.
Erandlikud skertsod.
Skertsod võivad erineda mitmeti oma algupärasest struktuurist. Näiteks on skertsosid, mis ei ole tavapärases kolmeosalises vormis, nagu Beethoveni 18. klaverisonaadi II osa. See teos on kirjutatud klassikalises sonaat-allegros. Samuti puudub skertsos trio-osa. Beethoveni 18. klaverisonaadis järgneb skertsole menuett ning seejärel trio, kuigi tavaliselt on klassikalises sonaadis skertso või menuett, mitte mõlemad. On arvatud, et Beethoven tahtis teost kirjutada traditsioonilises sonaaditsüklis ja planeeris skertsot sonaaditsükli aeglase osana. See juhtus olema aga liiga kiire.
Eesti Tööstusprojekt

Eesti Tööstusprojekt oli aastatel 1944–2000 tegutsenud (riiklik) projekteerimisinstituut. 2000. aastal ühines ettevõte ASiga ETP Grupp ja uueks nimeks sai AS ETP Grupp. 2006. aastal ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti, moodustades ASi Sweco Projekt.
Ettevõtte nimed.
Ettevõte kandis Nõukogude perioodil mitmeid nimesid:
Ettevõtte projekteerimistöid.
Eesti Tööstusprojekt on projekteerinud näiteks Tallinna Ajakirjandusmaja, Tartu Ülikooli Raamatukogu, Tallinna Linnahalli.
Esiliiga 2013

Esiliiga 2013 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga, Esiliiga, 23. hooaeg, mis algas 3. märtsil ning lõppes 10. novembril 2013. Meistriks tuli Tallinna FC Levadia II.
Hooaja eel.
2012. aasta hooaja võitja FC Infonet tõusis Meistriliigasse, 9. koha saavutanud Pärnu Linnameeskond ning 10. koht Kohtla-Järve FC Lootus langesid Esiliiga B-tasandile. Vabaks jäänud kohad hõivasid II liiga ida/põhi võitja Jõhvi FC Lokomotiv, lõuna/lääs 2. koht Viljandi JK Tulevik ja 3. koht Vändra JK Vaprus.
Liigatabel.
Tabelikohad voorude kaupa.
Selles tabelis on väljatoodud meeskondade positsioonid peale igat vooru.
Esiliiga üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad Esiliiga 8. koht ja Esiliiga B 3. koht üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal Esiliigas ning kaotaja Esiliigas B.
"Viljandi JK Tulevik võitis koondtulemusega 7:3 ja säilitas koha Esiliigas."
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. 
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 33
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
Siilkübar

Siilkübar ("Echinacea") on taimeperekond korvõieliste sugukonnas.
Perekonna nimetus viitab õisiku putkõite moodustatud siiljale kuhikule. 
Siilkübarad on geneetiliselt lähedased sugulased päevakübaratega ("Rudbeckia"). 
Liigid.
Perekonda kuulub 9 liiki. Neist on ravimtaimena kasutusel kolm – ahtalehine siilkübar ("Echinacea angustifolia"), kahkjas siilkübar ("Echinacea pallida") ja punane siilkübar ehk punane päevakübar ("Echinacea purpurea"). Iluaianduses kasutatakse veel kollast päevakübarat ("Echinacea paradoxa"). Siilkübar aitab vähendada tõenäosust nakatuda viiruslikesse külmetushaigustesse.
Viited.
Lembit Kaarna, "Siilkübarad pole moenarrid ". maakodu.delfi.ee
Albano järv

Albano järv (itaalia keeles "Lago Albano"; ladinakeelne nimi "Albanus Lacus"), tuntud ka kui Castel Gandolfo järv ("Lago di Castel Gandolfo"), on vulkaanilise tekkega kaldeerajärv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas città metropolitana di Roma Capitales. Albano on Lazio sügavaim järv (170 m).
Järve kõrgus merepinnast on 293 meetrit, pindala 6 km², suurim sügavus 170 meetrit, rannajoone pikkus 10 kilomeetrit.
Vulkaanilistes Albani mägedes asuva Cavo mäe (949 m) nõlvad eraldavad Albano järve Nemi järvest.
Järve kaldal asub Castel Gandolfo asula, kus paikneb Rooma paavsti suveresidents. 2013. aasta konklaavi ajal viibis Castel Gandolfos emeriitpaavst Benedictus XVI, kes suundus hiljem Vatikani Mater Ecclesiae kloostrisse.
Mergozzo järv

Mergozzo järv (itaalia keeles "Lago di Mergozzo") on järv Põhja-Itaalias Piemonte maakonnas Verbano-Cusio-Ossola provintsis Megrozzos. Mergozzo on Piemonte suuruselt neljas järv.
Järve kõrgus merepinnast on 204 meetrit, pindala 184 hektarit, suurim sügavus 74 meetrit.
Vacca järv

Vacca järv (itaalia keeles "Lago della Vacca") on veehoidla Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis Brenos.
Vacca kõrgus merepinnast on 2358 meetrit, pindala 25,6 hektarit, valgla suurus 156 hektarit.
Veehoidla 17,5 meetri kõrguse ja 87 meetri pikkuse paisu ruumala on 5600 m³, pais rajati 1927. aastal.
Ahela lõpetamine

Ahela lõpetamine ("termination") on ahelreaktsioonis esinev elementaarreaktsioon, milles aktiivne intermediaat kaotab oma aktiivsuse ja ahela kasv lõpeb.
Termineerimisetapi realiseerumiseks on erinevad võimalused olenevalt lähteaine keemilisest olemusest: enamesinevad on ioonide või vabade radikaalide rekombinatsioon ja disproportsioneerumine. Selle protsessi tulemusel aktiivne osake lakkab olemast. Ahelprotsessi toimumiseks ei saa ahela lõpetamise osatähtsus olla märkimisväärne.
Näiteks ahela lõpetamine ioonide rekombinatsiooni tulemusel (selle tõenäosus on väike, kuna katalüsaatori ja ioonide kontsentratsioonid on väga madalad):
R–(C–CR’)n+ + AlCl4- → R–(C–CR’) nCl + AlCl3
A (jaht)

A on luksusklassi mootorjaht (lõbusõidulaev). Laeva kavandasid Philippe Starck ja Martin Francis, jaht ehitati valmis Blohm+Vossi poolt HDW laevatehases Saksamaal Kielis. Laev telliti 2004. aasta novembris ja anti tellijale üle 2008. aastal. Jahi väidetav maksumus oli 300 miljonit dollarit.
Jaht on saanud nime selle esialgsete omanike, Andrei ja Aleksandra Melnitšenko, eesnime esitähe järgi.
Laev on teeninud ära vastakaid hinnanguid. Jahti on võrreldud allveelaeva ja "stealth"-tüüpi hävitajaga, alust on nimetatud ka "kõige armastatumaks ja jälestatumaks laevaks merel".
Jahi eestekil on kopteriplats. Ökonoomsel sõidukiirusel (19 sõlme; 35 km/h) võimaldab kolmveerand miljonit liitrit mahutav kütusepaak läbida ühe tankimisega umbes 6500 meremiili (12 000 km) poole kuuga.
Avène

Avène on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Nimi tuleneb roomlaste aegsest ladinakeelsest nimest "Avenus".
Läbi valla voolab Orbi jõgi. Seal asub 1874. aastal rajatud sanatoorium, kuna seal asuvad soojaveeallikad. Nende allikate vee temperatuur on +25 °C. 
Avène'ist on pärit ka samanimeline looduslike kosmeetikatoodete kaubamärk. 
Vallas asuvad järgmised külad:
Vald asub 350 meetri kõrgusel üle merepinna.
August Kristal

August Kristal (10. august 1866 Kose kihelkond – 21. veebruar 1925 Tallinn) oli eesti viiulimeister. Teda peetakse Eesti viiulimeistrite koolkonna rajajaks.
Kristal avas 1889. aastal oma kodutalus keelpillide töötoa (Kristali keelpillide töökoda). Esimese omatehtud viiuli müüs ta 3 rubla ja 70 kopika eest. Aastal 1899 tõi ettevõtte üle Tallinna. Aastal 1914 töötas töökojas 10 inimest.
Isiklikku.
Tema tütar oli viiuldaja ja keeleõpetaja Lydia Mahoni.
Pärast Kristali surma jätkasid ettevõtte juhtimist tema abikaasa Anna-Maria ja poeg Harald.
Kristali keelpillide töökoda

Kristali keelpillide töökoda oli August Kristali rajatud ettevõte, mis tootis keelpille.
Ajalugu.
Kristal pidas alates 1889. aastast oma kodutalus keelpillide töötuba. 1899. aastal kolis ta selle Tallinna, kus see asus praegusel Sakala tänaval (hoone on lammutatud). 1911. aasta Brüsseli maailmanäitusel said Kristali pillid auhinna.
1913. aastal soetati töökotta Saksamaalt esimesed masinad. 1914. aastal töötas töökojas 10 inimest. Pärast August Kristali surma 1925. aastal jätkas töökoda tegutsemist tema poja Harald Kristali ja tolle abikaasa Anna-Maria Kristali juhtimisel. Anna-Maria Kristali initsiatiivil hakati tootma ka mandoliine, kitarre ja plokkflööte.
1947. aastal oli töökoda renditud Tallinna Riiklikule Konservatooriumile. Nüüdisajal on töökoda korraldatud ümber Eesti Muusikaakadeemia pillitöökojaks.
Signe Pinna

Signe Pinna (näitlejanimega Sisy Pinna; aastast 1936 Signe Jürgenthal; 6. oktoober 1909 Tallinn – 29. oktoober 2008 Blackeberg, Bromma, Stockholm) oli Eesti näitleja ja lavastaja.
Aastal 1969 asutas ta Stockholmis omanimelise stuudio (Pinna Stuudio).
Ta suri 29. oktoobril 2009 Brommas Stockholmis ja maeti 6. oktoobril 2009 Bromma kirikuaeda.
Isiklikku.
Ta oli Paul ja Netty Pinna tütar.
Pinna Stuudio

Pinna Stuudio oli aastatel 1969–1981 Stockholmis tegutsenud stuudioteater, mille asutas Signe Pinna.
Johannes Mikkel

Johannes Mikkel (26. oktoober 1907 – 19. jaanuar 2006) oli Eesti kunstikollektsionäär.
1994. aastal annetas Mikkel oma kunstikogu Eesti Kunstimuuseumile ja selle baasil avati 1997. aastal Kadrioru lossis Mikkeli muuseum.
Mikkeli muuseum

Mikkeli muuseum on aastal 1997 Kadrioru lossi kunagises köögimajas avatud kunstimuuseum, kus eksponeeritakse peamiselt Eesti kunstikollektsionääri Johannes Mikkeli kunstikogu.
Muuseumis on eksponeeritud 16.–20. sajandi Lääne-Euroopa, Vene, Hiina ja eesti kunsti teoseid, mille hulgas on nii maale, graafikat, skulptuure kui ka portselanist teoseid.
Marje Sink

Marje Sink (aastani 1930 Marie Gildemann, aastatel 1930–1938 Marie Sink; 18. oktoober 1910 Volossovo – 31. detsember 1979 Tallinn) oli eesti helilooja ja kirikumuusik.
Ta sündis 1910. aastal Peterburi kubermangus Vigalast pärit köstri ja kooliõpetaja peres. Isa surma järel õnnestus emal (aastal 1921) lastega Eestisse opteeruda. Kuigi ema sai töökoha, pidi Marie olema algul Aaspere lastekodus. Aastatel 1922–1926 õppis ta Liiguste 6-klassilises koolis ja 1926–1927 Tallinnas Kristliku Noorte Naisühingu lastekasvatajate kursustel, misjärel töötas ta Sinise Risti lasteaias kasvatajana. 1938. aastal lõpetas ta kompositsiooni-, oreli- ja teooriaosakonna Tallinna Konservatooriumi. Professor Artur Kapi kompositsiooniklassi lõputöödena valmisid tal kantaat "Pärast Kolgatat" ja "Klaverisonaat f-moll". Ta oli esimene Tallinna Konservatooriumi lõpetanud naishelilooja ja teine akadeemilise haridusega (esimene oli Miina Härma) naishelilooja.
Isiklikku.
Ta oli abielus maalikunstniku, luuletaja ja äratusjutlustaja Peeter Singiga. Abielust sündis kaks poega: Tunne ja Kuldar.
Varvara Malama

Varvara Malama (õige eesnimi: Barbara; 9. juuni 1870 Nice, Prantsusmaa – 8. juuni 1939 Tallinn) oli ooperilaulja ja lauluõpetaja.
Ta elas alates 1920. aastast Eestis, kus asutas omanimelise erastuudio (Malama stuudio), mis tegutses kuni Malama surmani 1939. aastal.
Malama stuudio

Malama stuudio oli aastatel 1920–1939 Tallinnas tegutsenud eralaulustuudio, mille asutas Prantsusmaal sündinud ooperilaulja ja lauluõpetaja Varvara Malama.
Stuudio nimekamad õpilased olid teiste seas Miliza Korjus, Georg Taleš, Veera Nelus.
Emil Laansoo

Emil Laansoo (12. märts 1921 – 26. jaanuar 2004) oli eesti viiuldaja ja kitarrist.
Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Reaalkooli.
1954. aastal asutas ta Eesti Raadio instrumentaalansambli (ka: Emil Laansoo ansambel), mis tegutses 1974. aastani.
Isiklikku.
Klassikaline filoloog Anne Lill on tema tütar ja helilooja Märt-Matis Lill on tema tütrepoeg. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Eva Luna

"Eva Luna" on seebiooper, kus mängisid Blanca Soto ja Guy Ecker. 
See rääkis noorest ja enesekindlast tütarlapsest Evast (Blanca Sotost) ja rikkast mehest, kel oli südamlik laps (Guy Ecker). Tema naine suri ning nüüd oli ta abiellumas Victoria Villanuevaga. Victoria vend tahtis Evat algusest peale endale, Victoria isa oli südamlik ja rikas mees Julio ning tal oli õel ema Marcela. Eval oli vaid isa, sest ta ema jättis nad väiksena maha. Eval oli õde ka, Andrea. Lõpuks sai Victoriast hea inimene, Evast sai Julio pärija ning Danieli naine ja laste ema (Pablito ja Laurita), Victoria vend sai Eva isa tapmise eest rängalt karistada ning ta ema samuti.
Laansoo ansambel

Laansoo ansambel (ka: Emil Laansoo ansambel, Eesti Raadio instrumentaalansambel) oli aastatel 1954–1974 tegutsenud instrumentaalansambel, mille asutas Emil Laansoo. Esimene raadiosaade oli neil 6. märtsil 1954.
Tiina Kapper

Tiina Kapper (1917. aastani Kristiine Lebedeva; 1. veebruar 1895 – 9. november 1947) oli eesti tantsija ja tantsuõpetaja. 
Tiina Kapper sündis Peterburis, kus õppis tantsu balletiartist Lavrenti Novikovi juures. Plastika ja rütmika alal täiendas ta end Viinis. 
Aastal 1919 asutas ta Tartus omanimelise tantsustuudio (Tiina Kapperi tantsustuudio), mis tegutses 1940. aastani. Tema õpilaste hulgas olid Velda Otsus, Ella Lukk-Kudu, Elfriede Saarik-Tubin, Udo Väljaots jt, kellest moodustati 1935. aastal Vanemuise esimene alaliselt tegutsev kutseline tantsurühm. 
1920. aastatel esines Tiina Kapper Vanemuise operetilavastustes tantsusolistina, 1924–1934 seadis tantse muusika- ja lastelavastustele.
Isiklikku.
Ta oli abielus advokaat Karl Kapperiga. Tema isa oli kunstnik Ivan Lebedev.
Tiina Kapperi tantsustuudio

Tiina Kapperi tantsustuudio oli aastatel 1919–1940 Tartus töötanud tantsustuudio, mille asutas Tiina Kapper.
Tantsukool asus aadressil Tähe tänav 8.
Tiina Kapperi õpilased olid teiste seas Velda Otsus, Ella Lukk-Kudu, Erna Pallo, Siina Kütt-Looga, Elfriede Saarik-Tubin, Terje Kukk, Udo Väljaots.
San Migueli maakond (Colorado)

San Migueli maakond ("San Miguel County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°01' N, 108°43' W. 
Maakonna halduskeskus on Telluride. 
Maakonna pindala on 3337 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7359 . Aastal 2000 oli elanikke 6594. 
Maakond sai nime lähedal asuva San Migueli jõe järgi.
Ajalugu.
Maakond moodustati 27. veebruaril 1883 Ouray maakonna osast.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
San Migueli maakonnas oli 6594 inimest, 3015 leibkonda ja 1423 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 2 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 5197 (keskmine tihedus 2/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,66%. 
3015 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,18 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 34 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 120,80 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 126,40 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 48 514 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 60 417 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 922 dollarit, naistel 30 278 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 35 329 dollarit. 
10,40% elanikkonnast ja 6,60% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 11,10% alla 18-aastasi ja 8,00% üle 65-aastasi.