tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
August Lillakas

August Lillakas (10. jaanuar 1893 Aaspere mõis, Võipere küla, Kadrina vald, Lääne-Virumaa – 7.detsember 1924 Tapa Lääne-Virumaa) oli eesti kommunist ning üks 1. detsembri riigipöördekatse juhte.
Elulugu.
August Lillakas õppis aastail 1910–1911 Kadrina vallakoolis, ja 1912–1915 Rakvere Õpetajate Seminaris. 
Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti armeesse ja suunati Vilno sõjakooli, mille lõpetas 1916. aasta suvel lipnikuna. Teenis Venemaa keiserlikus armees ohvitserina ja sõdis Edelarindel, kus tõusis rooduülemaks leitnandi auastmes. 
Nõukogude võimu kehtestamisel Venemaal liitus enamlastega ja 1918. aasta alguses saabus Eestisse, kus vahistati Saksa okupatsioonivõimude poolt, kuid vabastati ja saadeti märtsis välja Nõukogude Venemaale, kuid astus Jamburgis punakaardi Rakvere partisanisalka ja sõdis järgnevalt Punaarmees, roodukomandöri, ja brigaadikomandörina.
A. Lillakas osales Eesti Vabadussõjas, Nõukogude Venemaa Eesti Punaarmee 3. eesti kütipolgu ülemana, 1919. aasta mais suunati Pihkva rindele. 1. veebruaril 1920. aastal määrati Eesti kütidiviisi 2. brigaadi komandöriks.
Pärast Kodusõda tegutses August Lillakas Petrogradis Eesti Pedagoogilise Instituudi töölisfakulteedi juhataja ja õppejõuna.
A. Lillakas osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses Jaan Anveldi sõjalise nõuandjana, ta tabati pärast ülestõusukatse mahasurumist 6. detsembri öösel Aegviidus ja hukati 7. detsembril 1924 Tapal, Tapa mõisa lähedal Männimäe soos koos oma adjutandi Richard Kääriga. 
1940. aastal maeti nende põrmud ümber Tapa linna Noorteparki (tollal Tapa linna Punane väljak).
Mälestuse jäädvustamine.
1. detsembril 1958 avati August Lillakasele ja Richard Käärile Tapa linna Punasel väljakul (Maa-ala, mis oli piiratud Ambla maanteega, Kesk tänavaga ja Kooli tänavaga) mälestustahvel. 
Tapa linna peatänav – Pikk tänav kandis Lillaka(se) tänava nime.
Norra maakondade tunnuslilled

"Siin on loetletud Norra maakondade tunnuslilled ehk maakonnalilled.
Night Electric Night

"Night Electric Night" on ansambli Deathstars album 2009. aastast.
Dean Reed

Dean Cyril Reed (22. september 1938 – 13. juuni 1986) oli ameerika laulja, näitleja ja laulukirjutaja.
1956. aastal astus ta USA Colorado Ülikooli, kus õppis meteoroloogiat, kuid 1958. aastal jättis ta ülikooli pooleli ning kolis California osariiki, et alustada lauljakarjääri.
Ameerika Ühendriikides tal erilist edu saavutada ei õnnestunud, kuid Ladina-Ameerikas sai ta lauljana väga populaarseks. Pärast edukaid külalisesinemisi asus ta elama Argentinasse. Oma vasakpoolse maailmavaate tõttu oli ta sunnitud 1966. aastal sealt lahkuma. Seejärel elas ta mitu aastat Roomas, kus mängis nn spagetivesternites. Samal ajal alustas ta ka lauljakarjääri Nõukogude Liidus ja teistes sotsialistlikes riikides. 
Dean Reed oli ka poliitiliselt aktiivne: ta kritiseeris USA sõjalist sekkumist Vietnamis ning kirjutas 1971. aastal avaliku kirja Aleksandr Solženitsõnile, süüdistades teda Nõukogude Liidu laimamises. Ta leidis, et inimõiguste rikkumised Nõukogude Liidus olevat "paar viga ja ebaõiglust". 
Alates 1973. aastast elas Dean Reed Saksa Demokraatlikus Vabariigis, kus tegutses lauljana ja mängis filmides.
Dean Reed leiti 13. juunil 1986 surnuna oma paadist Zeutheneri järvel oma kodu lähedal Ida-Berliinis. Ametliku versiooni kohaselt sooritas ta enesetapu. Dean Reedi omaksed USA-s väitsid, et ta tapeti.
Reedil oli pikk suhe Eesti näitleja Eve Kiviga.
Termination Bliss

"Termination Bliss" on rootsi bändi Deathstars 2006. aastal ilmunud album.
Johan Liiva

Johan Patrik Mattias Liiva (ka Johan Axelsson; sündinud 18. novembril 1970 Helsingborgis) on eesti päritolu Rootsi laulja ja kitarrist, kes viljeleb peamiselt "heavy metal"'it.
Liiva vanaisa oli Elmar Liiva, paadipõgenik Eestist. Johan sündis enne vanemate abiellumist. Kui vanemad 1983. aastal siiski abiellusid, sai ka Johan Liiva perekonnanimeks Axelsson. 18-aastaselt võttis ta oma varasema perekonnanime tagasi, sest oli sellega rohkem harjunud ning pealegi oli tema eestlasest vanaisa olnud talle rohkem isa eest kui tema bioloogiline isa.
1988. aastal asutas ta koos oma lapsepõlvesõbra Michael Amottiga ansambli Carnage. Seejärel musitseeris ta laulja ja kitarristina veel mitmes ansamblis, kuni asutas 1996. aastal koos Amottiga bändi Arch Enemy. Seal laulis ta kuni 2000. aastani, mil ansambel valis uueks solistiks naislaulja Angela Gossowi. Hiljem on ta laulnud ansamblis Hearse.
2004. aastal antud intervjuus nimetas Liiva oma parimaks plaadiks Arch Enemy debüütplaati "Black Earth" (1996) ja parimaks lauluks Furbowli "Dead and Gone". Oma bändi Hoarse suurimaks mõjutajaks nimetas ta Kim Wilde'i.
14. oktoobril 2015 abiellus Liiva Ukrainas Ukrainast pärit Alexandra Adleriga.
Ernst Leithammel

Ernst Friedrich Leithammel (23. september 1894 Esna vald, Järvamaa – 14. september 1955 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kolonel), metsavend ja advokaat.
Õppis aastatel 1920–1926 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Fraternitas Estica vilistlane.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Eesti Vabadussõjas, hiljem Sõja- ja Kaitseministeeriumi juriskonsult. 
Alates 3. septembrist 1941 Harjumaa omakaitse juht. 
Põgenes suure põgenemise lainega 1944. aastal Rootsi.
Tema vend Karl Leithammel oli Eesti Sõjavägede Staabi 2. osakonna 1. järgu kirjutaja
Stüreen

Stüreen ehk fenüületeen (IUPACi eelistatuim nimetus) ehk etenüülbenseen ehk vinüülbenseen (varasem nimetus ka stürool) on meeldiva lõhnaga värvitu ja kergesti aurustuv vedelik, mis keeb temperatuuril 145,2 ºC. Stüreeni keemiline valem on C6H5-CH=CH2. Stüreeni toodetakse põhiliselt etüülbenseeni (C6H5-CH2-CH3) dehüdrogeenimisel ZnO juuresolekul temperatuuril 600 ºC. 
Stüreeni molekulis olev aromaatse tsükliga konjugeeritud kõrvalahela kaksikside astub kergesti kõigisse alkeenidele iseloomulikesse reaktsioonidesse. Ta polümeriseerub iseeneslikult juba toatemperatuuril, seepärast säilitamisel lisatakse antioksüdante, näiteks hüdrokinooni. Fenüületeen on tuntud monomeer polümeeride tootmiseks. Kuumutamisel ta polümeriseerub polüstürooliks; kopolümerisatsioonil butadieeniga saadakse butadieenstüroolkautšuk.
Aleksander Vahter

Aleksander Vahter (18. aprill 1900 Mäo vald, Järvamaa – 6. jaanuar 1958 New York) oli eesti filatelist ja postiametnik.
Õppis 1920–1925 Tartu Ülikoolis agronoomiat, Fraternitas Estica vilistlane.
Osales Vabadussõjas, 1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus USA-sse.
24. veebruaril 1948 laskis ta Augsburg-Hochfeldi põgenikelaagri postkontori ülemana käibele põgenikelaagri postmargid.
Ramón Gómez de la Serna

Ramón Gómez de la Serna (3. juuli 1888 Madrid, Hispaania – 13. jaanuar 1963 Buenos Aires, Argentina) oli Hispaania kirjanik, dramaturg ning avangardismi entusiast. Palju mõjutusi sai ta Luis Buñueli avaruseideedest.
Tuntuimad on tema gregeriiad. Ta on kirjutanud üle 90 teose mitmes žanris.
1933. aastal kutsuti ta Buenos Airesesse, kuhu ta jäi Hispaania kodusõja ning sellele järgnenud Franco režiimi lõpuni.
Gregeriia

Gregeriia (hispaania keeles "gregueria") on proosa lühivorm, mis tugineb leidlikule metafoori kasutamisele ning väljendab vaimukalt ja omanäoliselt mõnd autori filosoofilist, pragmaatilist või naljakat ideed.
Gregeriia koosneb enamasti vaid ühest lausest. Paljuski sarnaneb gregeriia aforismiga, samuti lühinaljaga, mida sageli komöödiates kasutatakse. Sellise nimega retoorilist stiliseeritud kõnekujundit kasutatakse kõige enam Hispaania ning Ladina-Ameerika kirjanduses.
Gregeriia loojaks peetakse Hispaania kirjanikku Ramón Gómez de la Sernat, kes andis sellele tänapäevase vormi: nali + metafoor = gregeriia. Jorge Luis Borges peab gregeriia leiutajaks Jules Renardi ning nimeandjaks Ramon Gomez De L a Sernat.
Gómez de la Serna on loonud umbes 10 000 gregeriiat. Eesti keeles on neist ilmunud valikkogu "Gregeriiad" (1974).
Yisra'el Betenu

Yisra’el Betenu [jisra'el bet'enu] (Kasutatud ka nimekujusid "Yisrael Beitenu", "Yisrael Beytenu" ja "Yisrael Beiteinu"; heebrea "ישראל ביתנו" 'Meie kodu on Iisrael', ametlik venekeelne nimi "Наш дом — Израиль" ehk "НДИ") on Iisraeli parempoolne partei. Partei on sekularistlik, tal on suur toetus eriti endise NSV Liidu aladelt emigreerunute seas. Partei asutaja ja esimees on Avigdor Lieberman.
Yisra’el Betenu asutati 1999. aastal, mil Avigdor Lieberman otsustas paremtsentristlikust Likudist lahku lüüa. Knesseti 15. koosseisu valimistel (1999), sai Yisra’el Betenu 4 kohta 120 kohalises Iisraeli parlamendis. 
Knesseti 18. koosseisu erakorralistel valimistel 10. veebruaril 2009 sai Yisra’el Betenu 15 kohta. Oma valimiseelses kampaanias nõudis Yisra’el Betenu palestiina päritolu Iisraeli kodanikelt truudusevannet Iisraeli riigi vastu, ähvardades nad muidu kodakondsusest ilma jätta. Alates 2009. a märtsist kuulub Iisraeli valitsusse.
Szilveszter Matuska

Szilveszter Matuska (29. jaanuar 1892 Csantavér – ?) oli ungari terrorist.
Ta oli elukutselt insener. 
Ta tegi vähemalt kaks ebaõnnestunud rongi rööbastelt mahajuhtimise katset Austrias 1930. aasta detsembris ja 1931. aasta jaanuaris. Esimene õnnestumine toimus 8. augustil 1931, kui rööbastelt jooksis maha Berliini-Baseli ekspressrong. Inimesed said vigastada, kuid hukkunuid ei olnud. Sama aasta 13. septembril juhtis ta Budapesti lähedal rööbastelt välja Viini suundunud rongi. Hukkus 22 inimest ja 120 sai vigastada. Matuskat nähti kuriteopaigal, kuid tal õnnestus pääsenud reisijaks maskeerudes põgeneda. Ta tabati siiski kuu aega hiljem Viinis ning ta tunnistas teo üles. Ta mõisteti süüdi ja talle määrati surmanuhtlus, mis muudeti eluaegseks vanglakaristuseks. 1944. aastal põgenes ta vanglast, pärast seda pole ta saatusest kindlaid teateid.
Johann Anvelt

Johann Anvelt (25. mai 1900 Tallinn – 16. oktoober 1969 Chicago) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Paul Rudi

Paul Rudi (28. juuni 1898 Kurista vald, Viljandimaa – 6. aprill 1969 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major) ja metsateadlane.
Elulugu.
Paul Rudi oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1919 Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1920 EV Sõjakooli, õppis 1921–1932 ja 1940–1941 Tartu Ülikoolis metsandust. Võttis osa Vabadussõjast. Teenis 1919–1940 Eesti sõjaväes (aastast 1938 major). Oli 1928–1931 III suurtükiväegrupi 2. patarei ülem, 1931–1933 Kaitseministeeriumi Varustusvalitsuse töötaja metsade korraldamise ja majandamise alal, 1933–1940 Kaitseministeeriumi suurtükiväe polügooni ja õppeväljakute ülem, ühtlasi metsaülem, 1940–1941 "Eesti Metsatööstuse" eksportosakonna instruktor ja vaneminstruktor, 1941–1943 Metsa- ja Puidupiirkonna koondise vaneminstruktor, 1943–1944 Saetööstuse Peavalitsuse müügiosakonna juhataja ja ärijuht. Asunud 1944 Rootsi, oli 1944–1947 põgenikelaagri abijuhataja, Värmlandi tööameti tõlk jm, 1947–1948 Rootsi riigimaade ja metsade valitsuse (Domänverket) metsakorraldaja-salgaülem ja 1948–1957 Stockholmi maakonna Metsaomanike Ühingu raielankide ostude järelkontrollija lauatehaste osas. Aastast 1957 AS V. Trahasi metsabüroos metsatakseerija, kuninglikus kommertskolleegiumis arhiivitööline ja Rootsi Kuningliku Metsaülikooli zooloogia instituudi assistent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: metsakasvatus, metsazooloogia, metsa pisinärilised. 6 teaduspublikatsiooni.
Hugo Jaanson

Hugo Jaanson (kuni 1939. aastani Hugo Paul Janson; 31. märts 1894 Narva – 24. mai 1959 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Ta lõpetas 1912. aastal Narva Gümnaasiumi ja õppis Petrogradi Elektrotehnilises Instituudis (õpingud katkestas I maailmasõda).
1923. aastal lõpetas ta Eesti Kaitseväe Lennukooli, kus sai lendur-vaatleja kutse. Täiendas ennast Poolas Thorni lendur-vaatlejate ja õhulaskurite koolis. 1924. aastal ülendati ta kapteniks. Õppis aastatel 1926–1930 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1931. aastal ülendati ta majoriks, oli Lennukooli maapealse väljaõppe jaoskonna ülem. 
1933. aastast oli Jaanson Eesti Kaitseväe Lennukooli ülem. Aastatel 1937–1940 oli ta 1. üksiku lennuväedivisjoni ülem Rakveres. 1939. aastal ülendati kolonelleitnandiks. Ta oli Lendurohvitseride meeskoori juhataja ja Lennuväeohvitseride Kogu esimees.
3. septembrist 1941 oli ta Harjumaa Omakaitse (ajutine) staabiülem ja ülem ja Tartu Omakaitse ülem. 
Hugo Jaanson põgenes Saksamaale ning 1951. aastal Rootsi, kus suri 1959. aastal südameataki tõttu.
Jüri Pärg

Jüri Pärg (õieti Valter Ivar Jüri Pärg; sündinud 4. aprillil 1931 Võrus) on eesti laulja (tenor).
Heimar Nolcken

Heimar Ernst Gustav Nolcken (1/13. märts 1899 Kudjape – 8. veebruar 1960 Heidelberg) oli Eesti (leitnant) ja Saksamaa (kolonelooberst) sõjaväelane. 
Heimar Nolcken teenis Eesti Vabadussõjas leitnandina Eesti Ratsapolgus, pärast Vabadussõda lõpetas Sõjakooli ja teenis hiljem Ratsarügemendis. Ta õpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kehalise kasvatuse osakonnas ratsutamist.
Heimar Nolcken lahkus Eestist 1939. aastal umsiedlungi käigus ning astus Saksa Wehrmachti teenistusse, kus teenis ratsaväeüksuses väeosa ohvitseridele taktikaõpetaja ja lektorina.
Teises maailmasõjas teenis ta Saksa armees, kus oli 1941. aastal 268. Baieri luuredivisjoni komando ülem, osaledes lahingutes Moskva all (Serpuhovi ja Juhnovo piirkonnas); 1942. aastast 32. Luuredivisjoniga Demjanski piirkonnas ja 1943. aastast 2. Siberi Kasakarügemendi ("Sibirisches Kosakenregiment 2") ülem, mis kuulus ooberst Hans-Gert von Baathi juhitud 1. Kasaka ratsaväediviisi ("1. Kosaken-Kavallerie-Division") ja see omakorda XV. Kasakate SS-Ratsaväekorpusse ("XV. Kosaken-Kavallerie-Korps"), mille ülem oli kindralleitnant Helmuth von Pannwitz.
Aleksander Voldemar Oklon

Aleksander Voldemar Oklon (23. jaanuar 1889 Tallinn – 11. november 1961 Heidelberg) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1940), arhitekt ja ornitoloog. 
Oklon õppis Riia Polütehnilises Instituudis ja lõpetas selle insener-arhitektina 1915. aastal. 
Ta projekteeris Sakala-Kentmanni-Kaupmehe kvartalisse planeeritud Vabadussõja muuseumi hoone. See jäi aga 1930. aastate lõpus praeguse Kaitseministeeriumi hoone kõrvale ehitamata.
Johan Christopher von Scheiding

Johan Christopher von Scheiding, ka Johan Christoff[er] Scheiding (Shedingh), (1634 Tallinn, Rootsi kuningriik – 1685) oli Rootsi riigitegelane, Rootsi asehaldur Tallinnas ja Eestimaa maanõunik (1684). 
Johan Christopher von Scheiding sündis Rootsi aadli, Eestimaa ja Tallinna asehalduri Philipp von Scheidingi (1578–1646) ja Tallinna raehärra, bürgermeistri Hermann Luhri (surnud 1599) tütre Catharina Luhri (surnud 1671) pojana. Sai koos vendade-õdedega 13. augustil 1653 Rootsi vabahärra seisuse. ning kanti Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse vabahärrasuguvõsana 1655. aastal nr 52.
Ta oli Liivi-, Ingerimaa- ja Karjala kõrgeima kohtuorgani Tartu õuekohtu asepresident, aastatel 1673 kuni 1685 Rootsi asehaldur Tallinnas ja kuningliku Tallinna linnusekohtu president.
Ta oli Eestimaal Keila mõisa vabahärra, Jägala ja Rootsis Arboga ("Arbogehoff") mõisa pärushärra. 
Abiellus 14. augustil 1664. aastal Stockholmis Margaretha Oxenstiernaga (1644–elas 1693), kes oli Västergötlandi Skaraborgi lääni asehalduri, vabahärra Erik Carlsson Oxenstierna af Eka och Lindö (1616–1662) ja Margareta Bielke af Åkerö (1622–1655) tütar.
Synthetic Generation

"Synthetic Generation" on rootsi bändi Deathstars 2003. aastal ilmunud album.
Start a War

"Start a War" on USA bändi Static-X 2005. aastal ilmunud album.
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)

"Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)" on Marilyn Mansoni 2000. aastal ilmunud stuudioalbum.
Selena Gomez

Selena Marie Gomez (sündinud 22. juulil 1992) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja. 
Selena Gomez on tuntud Disney kanali noortesarjast "Wizards of Waverly Place", kus ta mängib pahandusetegijast nõiatüdrukut Alex Russot. 
2008. aastal sõlmis ta esimese plaadilepingu plaadifirmaga Hollywood Records.
Ta oli aastail 2015–2018 Instagramis populaarseim avaliku elu tegelane, hiljem ületas tema populaarsuse jalgpallur Cristiano Ronaldo, kellel oli 144 miljonit jälgijat.
Lapsepõlv.
Selena Marie Gomez sündis USA Texase osariigis Grand Prairies. Tema isa Ricardo Gomez on pärit Mehhikost ja teatrinäitlejast ema Mandy Teefey (neiupõlvenimi Cornett) on Itaalia päritolu. Ta oli pere ainuke laps. Vanemad lahutasid, kui ta oli viieaastane. Ema abiellus 2006. aastal Brian Teefyga. 
Selenale pandi nimi laulja Selena järgi. 
Karjäär.
Näitlejana.
Selena Gomez alustas näitlejakarjääri seitsme-aastaselt, mängides Giannat sarjas "Barney &amp; Friends" ("Barney ja sõbrad"). Ta mängis Giannat 7. ja 8. hooajal. Sarjas mängis ta koos Demi Lovatoga.
2003. aastal mängis ta pisirolle filmis "Spy-Kids 3" ja telefilmis "".
2004. aastal mängis ta Disney sarjas "The Suite Life of Zack and Cody" Gweni. Sarjas "Hannah Montana" (2. hooajal) mängis ta Montana rivaali Mikaylat.
2007. aastal sai Selena Gomez peaosa Disney sarjas "Wizards of Waverly Place". Sari esilinastus 12. oktoobril 2007. 
2008. aastal mängis ta filmides "Horton Hears a Who" ja "Another Cinderella Story".
Samal aastal mängis ta filmi "Princess Protection Program" ("Printsessi kaitseprogramm") võtetel. Selena Gomez mängis Carterit ja Demi Lovato printsess Rosalindat. Film esilinastus 26. juunil 2009. 
Samal aastal valmis film "", mis esilinastus 28. augustil 2009.
2010. aastal mängis Selena Gomez peaosa filmis "Ramona and Beezus" ja 2011 filmis "Monte Carlo".
Lauljana.
Selena Gomeze muusikukarjäär algas 2006. aastal. 2008. aastal esitas ta filmis "101 dalmaatslast" laulu "Cruella De Vil". Laul ilmus hiljem plaadil "Disney Mania 6". Filmis "Another Cinderella Story", milles ta ka ise mängis, esitas ta kolm lugu.
2009. aastal salvestas Selena koos Demi Lovatoga dueti "One And the Same" filmi "Princess Protection Program" jaoks. Filmis "Wizards of Waverly Place" esitas ta laulud "Everything Is Not What It Seems", "Disappear" ja "Magic".
2008. aastal asutas ta ansambli Selena Gomez &amp; the Scene.
Muud.
2016. aastal sai ta Instagrami kuulsuseks ehk tal oli seal kõige rohkem jälgijaid. Seisuga 29. veebruar 2020 oli tal Instagramis 169 miljonit jälgijat.
Isiklikku.
Aastatel 2009–2015 oli Selenal ebastabiilne (korduvate katkestustega) suhe Justin Bieberiga. 
2014. aastal ostis Gomez kolme miljoni dollari eest häärberi California osariigis Calabasases.
Gomez põeb süsteemset erütematoosset luupust.
Minoru Yamasaki

Minoru Yamasaki (jaapani keeles 山崎 實 "Yamasaki Minoru"; 1. detsember 1912 – 7. veebruar 1986) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt. Ta on tuntud eelkõige Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornide projekteerijana. Yamasaki oli üks 20. sajandi silmapaistvamaid arhitekte. Tema ettevõte Yamasaki &amp; Associates tegutses edasi ka pärast tema surma kuni sulgemiseni 31. detsembril 2009. 
Elulugu.
Yamasaki sündis Washingtoni osariigis Seattle'is teise põlvkonna ameerikajaapanlasena. Ta kasvas üles Auburnis ja õppis Garfieldi keskkoolis Seattle'is (Garfield Senior High School in Seattle). 1929. aastal astus ülikooli University of Washington College of Architecture and Urban Planning, mille lõpetas arhitektuuri erialal 1934. aastal.
Pärast 1930. aastal New Yorki kolimist õppis ta New Yorgi Ülikoolis, et saada arhitektuuris kõrgema astme kraad. Yamasaki sai tööd arhitektuuribüroos Shreve, Lamb &amp; Harmon. Sama ettevõte projekteeris ka kõrghoone Empire State Building. 
1945. aastal kolis Yamasaki Detroiti, kus töötas arhitektuuribüroos Smith, Hinchman, and Grylls. Ettevõttest lahkus ta 1949. aastal ja alustas omaenda firma. 
Yamasaki abiellus esimest korda 1941. aastal. Pärast teist ja kolmandat abielu abiellus ta 1969. aastal taas oma esimese abikaasaga. 
Yamasaki suri 1986. aastal vähki.
Teosed.
Yamasaki esimene silmapaistvam projekt oli 1955. aastal Pruitt-Igoe eramajade ala Missouri osariigis. Vaatamata sellele, et ta armastas Jaapani arhitektuuri, olid Pruitt-Igoe hooned sünged modernistlikud betoonehitised ning ehitamist vaevas piiratud eelarve. Projekti tõttu esines valminud objektidel ette nii palju probleeme, et need eramajad lammutati 1972. aastal, vähem kui 20 aastat pärast valmimist.
Yamasaki projekteeris 415-meetrised Maailma Kaubanduskeskuse tornid, mille projekteerimine algas 1965. aastal ja ehitus 1972. aastal. Paljud tema ehitisted on inspireeritud gooti stiilist, näiteks kasutab ta kitsaid vertikaalseid aknaid.
Aleksander Lint

Aleksander Lint (7. jaanuar 1886 Külitse, Ropka vald – 28. juuli 1970 Tartu) oli eesti õpetaja, koolijuht, ornitoloog ja kodu-uurija.
Ta õppis Soinaste vallakoolis ja Ropka ministeeriumikoolis, aastatel 1901–1905 õppis Tartu II Õpetajate Seminaris. Aastatel 1905–1911 töötas Leedi vallakooli õpetajana, aastatel 1911–1922 oli Hageri Haridusseltsi algkooli juhataja. Aastatel 1916–1917 osales I maailmasõjas. Aastatel 1922–1932 töötas õpetajana Läänemaa Õpetajate Seminaris, 1929–1932 oli samaaegselt seminari algkooli juhataja. Aastatel 1932–1940 töötas ta Tartu Pedagoogiumi õpetajana, 1940–1944 Tartu I Algkooli õpetajana. Aastatel 1945–1946 oli ta Haapsalu Õpetajate Seminari õppealajuhataja, 1946–1948 seminari direktor, seejärel aastatel 1948–1956 samas (1950. aastast Haapsalu Pedagoogilise Kooli) bioloogiaõpetaja. 
Ornitoloogina uuris ta muu hulgas vareslaste arvukust Tartu ümbruses. Ta uuris ka ohvrikive ja kuivjõgesid.
2013. aastal avati Haapsalus Väikese viigi ääres tema mälestuspink.
Ben-Hur

"Ben-Hur" on 1959. aastal valminud Ameerika Ühendriikide linateos, mille lavastas William Wyler. Film põhineb Lewis Wallace'i jutustusel "" ning on selle kolmas ekraniseering.
"Ben-Hur" pärjati 1960. aastal 11 Oscariga. Film hoidis 38 aastat üksinda enim Oscareid võitnud filmi tiitlit. Nüüd jagab ta seda tiitlit filmidega "Titanic" ja "".
Auhinnad.
Oscar (1960)
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhind (1960)
Kuldgloobus (1960)
Grammy auhind (1961)
Norra liustikud

Siin on loetletud Norra suurimad liustikud. Kokku on Norras umbes 1600 liustikku, millest 900 asub Põhja-Norras, kuid 60% liustikualadest paikneb Trøndelagist lõunas. 1% Norra maismaast on kaetud liustikega.
Kaljo Kivi

Kaljo Kivi (publikatsioonide autorina Kalju Kivi; 21. veebruar 1934 Juuru vald (Juuru kihelkond) – 29. september 1974) oli eesti fütopatoloog.
Ta õppis Härgla 7-klassilises koolis.
Ta on põllukultuuride haiguste spetsialist. Ta töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias kateedrijuhatajana.
Hell-Meedi Kivi

Hell-Meedi Kivi (sündinud 1934) on eesti fütopatoloog.
Ta on põllukultuuride haiguste spetsialist.
Nils Assersson Mannersköld

Nils Assersson Mannersköld (ka Niels Mannerschildt, Nicolaus Mannerskiöld; 1586 Västergötland – 30. märts 1655 Näsi mõis, Åtvid, Östergötland) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Ta sündis Asser (Nilsson) Pederssoni pojana ja sai 1612. aastal Rootsi aadliks ning kanti Rootsi rüütelkonda, tituleerimata aadlisuguvõsana nr 128 ja uueks perekonnanimeks Mannersköld. 1625. aastal sai Östgöta rüütlite lipkonna kompanii ("Östgötafanan") ülemaks, võttis 7. jaanuaril 1626 osa rootslaste jaoks võidukaks kujunenud Wallhofi lahingust (Valle küla Zemgales) Poola vastu, 1626.–1629. aasta Rootsi-Poola sõjas ja määrati samal aastal Narva, Ivangorodi, Jama, Koporje asehalduriks ja Rootsi Ingerimaa kuberneriks (1626–1629) Narva linna. 5. jaanuarist 1633 asehaldur ja Liivimaa kuberner Tartus ja 26. jaanuarist 1644 kuni 1648. aastani Älvsborgi lääni asehaldur ja Göteborgi komandant.
Talle kuulusid Lielvārde ("Lennewarden") mõis Lielvārde kihelkonnas Riia kreisis ning Lönebergi ja Näsi mõis Östergötlandis.
Tema vend Kristoffer Assersson Mannersköld (sündinud 1583) oli samuti sõjaväelane, teenis välja koloneli auastme, oli rügemendiülem, aastast 1625 Gustav II Adolfi kingitud Nītaure ("Nietau") mõisnik Vidzemes ja aastast 1626 Koknese ("Kokenhusen") komandant Liivimaal.
Perekond.
Abiellus Kristina Böckleriga (surnud 1636), kes oli rittmeister Johan Bökleri ja Karin Eriksdotter Slangi tütar. Abielust sündisid:
22. märtsil 1641 abiellus Hõreda mõisa ("Hördel") pärijanna Anna Wrangelliga (surnud 1681), kes oli maanõunik Moritz von Wrangelli ja Sikeldist pärit Christina von Wrangelli tütar ning oli lesestunud 1626. aastal sõlmitud abielust Kaarli ("Sommerhusen") ja Lellapere mõisniku ooberst Claus Hastferiga (surnud 1637).
Norra saarte loend

"Siin on loetletud Norra Kuningriigi territooriumil asuvaid saari ja saarestikke. Nimekirjast on välja jäetud väljaspool Norra Kuningriigi territooriumi paiknevad Bouvet' saar ja Peeter I saar.
Sirli Pehme

Sirli Pehme (sündinud 27. septembril 1979) on Eesti mahepõllumajanduse spetsialist.
Ta on Eesti Maaülikooli Mahekeskuse juhataja.
Miim

Miim (kreeka k. "mimos") on pantomiimikunstnik, kes näoilmet muutes, žestide abil ja kehakeelt kasutades jäljendab olukordi ja inimesi või loob imaginaarseid kujundeid. Miimi esituses luuakse jutustus või poeetiline sõnum. Miim võib oma kunstis lähtuda kas sõnadeta näidendi või siis tantsu aluselt. Miim on varasemal ajal tähendanud ka väikest tõsielustseenidega näidendit. Seda sõna kasutatakse ka seoses Étienne Decroux' õpetusega, mida nimetatakse kehamiimiks (pr. k. "mime corporel", ingl. k. "corporeal mime").
Mare Tommingas

Mare Tommingas (sündinud 6. novembril 1959 Tallinnas) on eesti baleriin, koreograaf ja lavastaja.
1978. aastal lõpetas ta Tallinna koreograafiakooli. 1990. aastal täiendas ta end moderntantsu alal Kölnis, õpinguid rahastas stipendiumiga Goethe instituut.
1978–1989 töötas Mare Tommingas Tartus Vanemuise teatris balletiartistina, 1989–1998 balletisolisti ja koreograafina. 1998-2024 oli ta Vanemuise teatri balletijuht.
1992. aastal asutas Tommingas teatri juurde tantsu- ja balletikooli.
Lisaks lavastamisele ja koreograafiale on ta kujundanud suuremale osale oma tantsulavastustest ka kostüümid ja lava. Samuti on ta lavastanud kontserte ning korraldanud Vanemuise esimese balletijuhi Ida Urbeli mälestuseks tantsufestivali I.D.A. (International Dance Activity).
2009. aastast on ta rahvusvahelise tantsunõukogu CID-Unesco liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa on näitleja Aivar Tommingas.
Aivar Kallaste

Aivar Kallaste (sündinud 6. juunil 1959 Tallinnas) on eesti balletitantsija.
Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna Balletikooli, samast aastast töötab Vanemuise teatri balletiartistina. Tema abikaasa on Vivian Kallaste. 
Aastatel 1995–1996 oli ta Soomes Turu moderntantsuteatri Aurinkobaletti tantsija. 
Aivar Kallaste on teinud üle 120 rolli balleti-, sõna-, pantomiimi-, muusikali-, ooperi- ja operetilavastustes, olnud ooperi “Salakütt” lavastaja assistent.
Aku Sorainen

Aku Sorainen (sündinud 25. juunil 1965) on Eestis tegutsev soome advokaat. Ta on alates 2003. aastast Malta aukonsul Eestis.
Sorainen on töötanud Balti riikides advokaadina alates 1993. aastast. Ta asutas 1995. aastal Eestis advokaadibüroo Sorainen ja on selle vanempartner. 1997. aastal laiendas ettevõte oma tegevust Lätti, 1999. aastal Leetu ja 2008. aastal Valgevenesse.
Aku on tegelenud peamiselt ühinemiste ja ülevõtmiste ning kinnisvaraõigusega, nõustades kohalikke ja välismaiseid äriühinguid ja investoreid Baltimaades ja Valgevenes.
1990. aastate algul kirjutas Sorainen oma magistritööna ühe esimese Baltikumi majandusalaste seaduste analüüsidest inglise keeles. Soome Juristide Liit avaldas selle 1993. aastal pealkirjaga "A Foreign Investor in the Baltics: a legal study about the possibilities of a foreign investor to begin business activity and obtain real estate in the Baltics"..
Aku Sorainen on üks Teenusmajanduse Koja ja MTÜ FinanceEstonia asutajaliikmeid. Rahvusvahelisest haardest räägib kuulumine International Bar Association Law Firm Management Committee juhtkonna sekka. Ta on toetanud mitmeid heategevusprojekte, sealhulgas Heateo Sihtasutust. 
Ta on alates 2003. aastast Malta aukonsul Eestis.
Pärl

Pärl on tugev, enamasti suhteliselt ümar moodustis, mis on tekkinud kojaga limuste mantliepiteeli sattunud võõrkehast, mille ümber on moodustunud pärlmutterkiht.
Nagu neid moodustavate limuste koda, on ka pärl moodustunud kaltsiumkarbonaadist. 
Pärle on aegade algusest kasutatud ehtimisvahendina ja enamasti on nad kallid. 
Eestis on võimeline pärleid moodustama vaid ebapärlikarp. Looduslikult juhtub seda siiski haruharva.
Kirgede torm

"Kirgede torm" ("Sturm der Liebe") on Saksa telesari, mida hakati tootma 2005. aasta septembris. Eestis on seda näidanud TV3.
Johannes Moistus

Johannes Moistus (8. juuli 1885 Tartu – 29. aprill 1962 Bad Reichenhall) oli eesti farmatseut.
Lõpetas 1912 Tartu Ülikooli, Sakala vilistlane.
1913–1940 ja 1941–1944 Suure-Jaani apteegi omanik. Põgenes 1944 Saksamaale.
Osvald Einer

Osvald Einer VR II/3 (4. oktoober 1889 Valga – 23. juuni 1962 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja advokaat. 
Osvald Einer õppis Tartu gümnaasiumis ja Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas, pärast ülikooli lõpetamist siirdub Venemaa keiserlikku armeesse kohustuslikku teenistusaega teenima ja ülendati lipnikuks ning osales I Maailmasõjas ohvitserina.
Astus novembris 1918 Eesti rahvaväkke ja teenis patarei ülemana kuni Vabadussõja lõpuni. 1919. aasta novembris teenis alamkapteni auastmes 3. Suurtükiväe polgus, Välipatarei nr 15 ülemana. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest kapteniks, vanusega 7. juuli 1919. 
Osvald Einer oli hilisem tähtsamate asjade kohtu-uurija ja vandeadvokaat Valgas. 
Teise maailmasõda lõpul põgenes O. Einer koos perega Saksamaale ja siirdus novembris 1949 Kanadasse Torontosse.
Helmut Roman

Helmut-Ferdinand Roman, ka Helmuth Roman (19. mai 1903 Tallinn – 31. juuli 1962 Stockholm) oli eesti advokaat.
Helmuth Roman võttis koolipoisina vabatahtlikult osa Vabadussõjast. 
1922. aastal lõpetas ta Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1922–1926 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas).
Ta oli aastatel 1926–1928 vandeadvokaat Alfred Maureri abi ja 1928–1932 vandeadvokaat Rudolf Kuuskmaa abi. 1932. aastast oli ta Tallinnas vandeadvokaat.
1944. aastal põgenes Rootsi, kus lõpetas 1949. aastal Uppsala ülikooli ja seejärel töötas advokaadina Stockholmis.
Poolläbilaskev membraan

Poolläbilaskev membraan (ka poolläbilaskev kelme, semipermeaabel membraan) on membraan (näiteks rakumembraan), mida lahusti läbib ja mida lahustunud aine ei läbi.
Membraani poolläbilaskvusvõime tagab osmoosi.
Gary Snyder

Gary Snyder (sündinud 8. mail 1930) on ameerika luuletaja, esseist, looduskaitsja ja süvaökoloogia pooldaja.
Eesti luuletajaist on tema mõju endale tunnistanud Jaan Kaplinski.
Aucklandi saared

Aucklandi saared on saarestik Vaikses ookeanis. Saared kuuluvad Uus-Meremaale ning asuvad 465 km Lõunasaarest edelas.
Saarte koordinaadid on . Saarte pindala on 625 ruutkilomeetrit. Vulkaanilise päritoluga saared on mägised; kõrgus kuni 660 meetrit. 
Saartel kasvav mets on kõige lõunapoolsem mets väljaspool Patagooniat.
Saartel ei ole püsielanikke.
Saarestikku kuuluvad: Aucklandi saar, Adamsi saar, Enderby saar, Pettumuse saar, Ewingi saar, Rose'i saar, Dundase saar ja Roheline saar.
Loodus.
Aucklandi saartel on 95 endeemilist putukaliiki ja endeemiline taimeliik Gentianella concinna.
Inferno

Inferno on itaalia keeles Põrgu, inglise keeles tähendab see aga ka suurpõlengut.
West Side'i lugu (film)

"West Side'i lugu" on 1961. aastal valminud Ameerika Ühendriikide muusikalfilm, mis põhineb samanimelisel muusikalil. Film on pärjatud 10 Oscari auhinnaga.
"West Side'i loo" avakaadrid on filmitud New Yorgi tänavatel, ülejäänud aga peamiselt Los Angeleses. Filmi lavastasid Jerome Robbins ja Robert Wise. Jerome Robbins, kes lavastas ja seadis ka algupärase Broadway lavastuse, pidi seadma ja lavastama kõik laulu-, tantsu- ja kakluskaadrid, kuid vallandati võtete ajal kokkuhoiu eesmärgil.
Auhinnad.
Oscar (1962)
Kuldgloobus (1962)
Grammy auhind (1962)
Interlingue

Interlingue (ka oktsidentaal) on baltisaksa keeleteadlase Edgar von Wahli loodud kunstlik keel.
Wahl avaldas selle keele reeglid aastal 1922. 
Oktsidentaal nimetati 1949 ümber interlingue'ks. Praegusajal kutsutakse seda aga enamasti jälle tihti oktsidentaaliks (tõenäoselt selleks, et mitte segi ajada teise tehiskeele interlinguaga).
Ülemiste raudteejaam

Ülemiste raudteejaam on raudteejaam Tallinnas Ülemiste liiklussõlme kõrval, Ülemiste järvest 0,5 km kirdes.
Ülemiste raudteejaam asub Balti jaamast 6,5 km kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Ülemistele umbes 9 minutit. 
Peatuskoht.
Rongide peatumiseks asub Ülemistel kaks täispikka 550 mm kõrgust ooteplatvormi koos jalakäijate tunneliga.
Peatuses peatuvad kõik idasuunalised Elroni elektri- ja diiselrongid, kaasa arvatud Tallinna–Tartu kiirrongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.
Raudtee kesklinna sõidusuunalt väljuvad inimesed satuvad Ülemiste teele. Tapa sõidusuunalt väljuvad inimesed satuvad Suur-Sõjamäe tänavale, mille ääres asub Ülemiste Keskus.
Peterburi teel saab ümber istuda trammidele number 2 ja 4. Suur-Sõjamäe tänaval saab ümber istuda bussidele number 7, 15, 45, 49 ja 65.
Ajalugu.
Ülemiste raudteejaam rajati aastal 1900 seoses vagunitehase Dvigatel ehitamisega Suur-Sõjamäele. Esialgu kandis ka jaam Dvigateli nime. Paekivist jaamahoone pole säilinud.
Hiljem ehitati Ülemiste jaama kitsarööpmeline harutee Veski posti raudteepeatusest. Peeter Suure merekindluse kindlusraudtee laiendamisel kaitsepositsioonidele, maarinde idapoolseima tugipunkti Irus kindlus ühendati raudteevõrguga Lasnamäe (Dvigateli) kitsarööpmelisest raudteejaamast. Lasnamäe jaamast läks 12. (Iru) positsioonini viiv raudtee kirdesse, hilisemast sõjaväelennuväljast põhja poolt mööda ning Vana-Narva maanteega rööbiti ida poole. Väo mõisa juures läks üks haru loodesse, Pirita-Kose haubitsapatarei juurde. Peaharu läks läbi ühe sõjaväelinnaku (praeguse Iru hooldekodu kohal) üle Pirita jõe ning hargnes kaheks: põhja poole, linnaku teise osa ja tulevaste kindlusehitiste juurde ning lõuna poole, Lagedi mõisa kandis oleva patarei juurde. Üle Pirita jõe ehitati raudtee üleviimiseks Iru raudteesild. 
1939. valmis praeguse Ülemiste kaubajaama territooriumil vagunite pesula, mida kasutati nii laiarööpmeliste kui ka kitsarööpmeliste vagunite pesemiseks. Pesulas oli kolmerööpaline tee.
1930. aastatel kandis raudteepeatus juba Ülemiste nime.
Eesti NSV ajal ehitati rööbasteede vahele ooteruum koos köetava piletikassaruumiga, mis 1990. aastatel lammutati.
2011. aastal rajati jalakäijate tunnel tänavalt ooteplatvormidele pääsemiseks.
Tulevik.
Ülemiste raudteejaama planeeritakse ja ehitatakse aastaks 2027 Rail Balticu raudtee jaoks kohandatud Linda reisiterminal. Nii jäävad Ülemiste jaama teenindama 1435 mm rööpmelaius kui ka vene rööpmelaius 1520mm.
Ülemiste kaubajaam

Eesti Raudtee Ülemiste kaubajaam on kaubajaam Tallinnas Ülemiste järvest 1 km kirdes, Ülemiste ja Vesse reisirongipeatuste vahel.
Kaubajaamas asub Eesti ainus tegutsev vagunite sorteerimismägi, mis avati 1982. aastal (vt sorteerimisjaam). Sorteerimisjaam plaanitakse 2024. aasta augustiks kolida ümber Tapale.
Jaamast kulgeb läbi laiarööpmeline Tallinna–Narva raudtee ning hargneb ka mitu tööstusraudteed (Maardu ja Lasnamäe suunal).
Tegemist on Eesti suurima raudteejaamaga (raudteede kogupikkuse järgi). Ohtlike olukordade tarvis on jaama paigaldatud häiresireen.
Ülemiste jaam on jaotatud ülesande järgi alaosadeks ehk parkideks, näiteks asub jaamas: 7 rööpapaariga vana vastuvõtu-saatepark, 10 rööpapaariga uus vastuvõtu-saatepark ja 16 rööpapaariga sorteer-saatepark. Samuti asub Ülemistel ka raudteeveeremi pesula. 
Ajalugu.
Ülemiste (algse nimega Lasna) jaama ja Nõmme-Väikese raudteejaama kasutati kaupade ümberlaadimiseks laiarööpmeliste ja kitsarööpmeliste vagunite vahel. Näiteks Rahumäe viadukti remondi ajal 1934. aasta kevadel võimaldati vedada ainult kiiresti riknevaid kaupu erandkorras kahekordse ümberlaadimisega.
Ülemiste liiklussõlm

Ülemiste liiklussõlm (ka Ülemiste ristmik) on liiklussõlm Tallinnas Ülemiste järvest kirdes, kus saavad kokku Suur-Sõjamäe tänav, Järvevana tee, Tartu maantee ja Peterburi tee.
Liiklussõlme keskel on 4 rööpapaariga raudteesild, mille alt viib läbi Tartu maantee. Sillast põhja pool eraldub Tartu maanteest Peterburi tee, sillast lõuna pool läände Järvevana tee ja itta Suur-Sõjamäe tänav.
Liiklussõlmest mõnisada meetrit idas asub Ülemiste raudteejaam ja Ülemiste viadukt.
Väidetavalt on tegemist Eesti suurima ja ülekoormatuima liiklussõlmega. Seetõttu on ristmik 2000. ja 2010. aastatel ümber ehitatud.
2009. aastal valmis Suur-Sõjamäe tänavat Järvevana teega ühendav Ülemiste viadukt.
Ülemiste ristmiku on ka varem rekonstrueeritud. 1965. aastal ehitati liiklussõlme kaks ringteed, mis asendati fooridega reguleeritud ristmikuga 1998/1999. aastal
Rekonstrueerimine 2010–2013.
Aastatel 2010–2013 ehitati sild üle Tartu maantee ja Ülemiste tunnel Filtri tee, Tehnika tänava ning raudtee alt läbi. Silla ja tunneliga teelõik ühendab Peterburi tee Järvevana teega. Teelõik avati 9. oktoobril 2013.
Bengt Bengtsson Oxenstierna

Vabahärra Bengt Bengtsson Oxenstierna (Benedict Oxenstiern, tuntud ka kui Resare-Bengt, 19. oktoober 1591 Frösviki mõis, Uppland – 9. juuni 1643 Riia) oli Rootsi riigitallmeister ja poliitik.
Sündis Lindholmeni (') ja Mörby (') vabahärra, Ekebyholmi ("") härra Bengt Gabrielsson Oxenstierna (u.1550–1591) ja tema teise naise Brita Knutsdotter Posse (1554–1602) pojana. Tema poolvend Korsholmi ja Wasa krahv Gabriel Bengtsson Oxenstierna (1586–1656) oli Tallinna asehaldur aastatel 1611–1617. 
Talle kuulusid Mörby ja Steninge lossid, ning 1625. aastal kuningas Gustav II Adolfi poolt talle kingitud Räpina mõis ("Rappin") Liivimaal.
16. septembrist 1634 kuni 9. juunini 1643 oli ta Ingeri- ja Liivimaa kindralkuberner.
Ta maeti Jädersi kirikusse (rootsi "Jäders kyrka").
Perekond.
Abiellus 4. juuli 1633 õuemeistrinna Margaretha Brahega (1603–1669), kes oli riiginõunik Abraham Pedersson Brahe (1569–1630) ja vabapreili Elsa Gyllenstierna af Lundholm tütar. Peale mehe surma abiellus Margaretha 1648. a. mehe sugulase riigimarssal Johan Axelsson Oxenstierna af Södermörega (1611–1657) ja 1661. aastal Hessen-Homburgi maakrahvi Friedrich II-ga (1633–1708)
West Side'i lugu

"West Side'i lugu" ("West Side Story") on muusikal, mille helilooja on Leonard Bernstein ja laulusõnade autor Stephen Sondheim. 
Lavalugu, mis sündis libretist Arthur Laurentsi ideest ning kandis tema esialgses tööversioonis hoopis pealkirja "East Side Story", on William Shakespeare'i tragöödia "Romeo ja Julia" teisend.
"West Side'i lugu" esietendus 26. septembril 1957 Winter Gardeni teatris New Yorgis Broadwayl. Algupärase lavastuse tegi ja koreograafia seadis Jerome Robbins.
Tegevustik.
Tegevus toimub 1950. aastate New Yorgis ning jutustab kahe eri rahvusest noortekamba kultuuritaustast ja nende omavahelistest suhetest. Peategelane Tony, kes kuulub ameeriklaste kampa, armub Mariasse, kes on puertoriikolaste kamba liidri õde.
38. SS-Grenaderidiviis &quot;Nibelungen&quot;

38. SS-Grenaderidiviis "Nibelungen" oli Relva-SS üksus, mis võitles Teises maailmasõjas. Diviis formeeriti 27. märtsil 1945 Schwarzwaldis ja Freiburgis SS-Junkerschule Bad Tölzi noortest ohvitseridest, Reichsführer-SS-i Heinrich Himmleri ihukaitsepataljonist, 8000 seitsmeteistkümneaastasest kutsealusest ning 30. SS-diviisi osadest. Diviis osales lahingutes Doonau rindel Ingolstadti ja Kehlheimi piirkonnas ning Landshuti tandril.
Gabriel Bengtsson Oxenstierna

Krahv Gabriel Bengtsson Oxenstierna af Korsholm och Wasa (18. märts 1586 Lindholmeni mõis, Roslagen, Uppland – 12. detsember 1656 Edsberg, Sollentuna) oli Rootsi riiginõunik, riigitallmeister ja poliitik.
Sündis Lindholmeni (') ja Mörby (') vabahärra, Ekebyholmi ("") härra Bengt Gabrielsson Oxenstierna (u. 1547–1591) ja tema esimese naise Sigrid Gustafsdotteriga (sünd. Tre Rosor) (u. 1548–1586) pojana. Tema poolvend vabahärra Bengt Bengtsson Oxenstierna (1591–1643) oli aastatel 1634–1643 Ingeri- ja Liivimaa kindralkuberner.
Aastatel 1611 kuni 1617 Tallinna ja Eestimaa asehaldur, 1631–1633 Soome kindralkuberner ja vahemikus 30. august 1645 kuni 4. juuni 1647 Liivimaa kindralkuberner. 26. märtsil 1651 sai ta krahvitiitli ja immatrikuleeriti Rootsi rüütelkonda 1652. aastal krahvisuguvõsana nr. 8 Oxenstierna af Korsholm och Wasa ja samal aastal määrati admiraliteedikolleegiumi presidendiks, Rootsi riigiadmiraliks. 
Ta suri Edsbergi lossis ja maeti Fasterna kirikusse (rootsi "Fasterna kyrka").
Ta oli Soomes asuvate Korsholmi ja Wasa krahv; Rootsis Mörby ja Lindholmeni vabahärra, ning Rosersbergi härra.
Eesti alal kuulus talle teiste hulgas 1626. aastal kuningas Gustav II Adolfi poolt kingitud Ahja ("Aya"), Võnnu ("Wendohof") ja Vana-Kastre mõis ("Altenthurn") koos Väike-Kastrega ("Klein-Caster") Võnnu kihelkonnas ("Kirchspiel Wendau") Liivimaal. Läti alal 1625 kingitud Krimulda ("Cremon") ja Englārte ("Engelhardshof"), ning 1634 ostetud Aumeisteri ("Serbigall") mõis.
Perekond.
Abiellus 17. november 1610 Anna Gustafsdotter Banériga (1585–1656), kes oli riiginõuniku ja õuemarssali Gustaf Axelsson Banéri (1547–1600) ja Christina Sture Natt och Dag tütar, ning Per Gustafsson Banéri õde. Abielust sündisid:
Pomoorid

Pomoorid (vene keeles поморы 'mereäärsed') on Valge mere kallastel elav venelaste subetnos.
Venemaa 2002. aasta rahvaloendusel määratles end pomoorina 6571 inimest, neist 6295 Arhangelski oblasti elanikud, sealhulgas oblasti kuberner Anatoli Jefremov, ja Murmanski oblastis 127 inimest. Venemaa 2010. aasta rahvaloendusel nimetas end pomooriks 3113 inimest, sealhulgas Arhangelski oblastis 2015.
Pomooride nimetus on tulnud Pomorje järgi. Pomorje on Valge mere edelarannik Kemi ja Onega jõe vahel.
Pomoorid räägivad vene keele pomoori murret. Sellele on omane rõhuta o selge hääldamine o-na, mitte a-na nagu vene keeles tavaliselt. Täishäälikute pikkus reedab soome-ugri keelte mõju. Sõnavaras pärineb palju sõnu vanavene keele novgorodi murdest, aga arvukalt on ka omasõnu, eriti looduse ja majapidamise kohta. Sõnu on veel laenatud soome-ugri ja skandinaavia keeltest. Pomoori murdes on säilinud aorist, mis eksisteeris vanavene keeles, aga mis tänapäeva vene keelest on kadunud.
12.–15. sajandil oli Pomorje Veliki Novgorodi koloonia. Pomoorid on sel perioodil Novgorodi kandist välja rännanud asunike järglased, kes osaliselt assimileerisid soome-ugri põliselanikkonna.
Vene kroonikates mainitakse nimetust pomoor esimest korda 1526. aastal.
Pomooride traditsioonilised elatusallikad olid kalapüük, vaalapüük, jahipidamine ja põhjapõdrakasvatus. Oluline oli merekaubandus Põhja-Norraga, kuhu müüdi teravilja ja kala (pomoorikaubandus).
Pomooride seas oli levinud laevaehituskunst. Nad kasutasid purjelaevu, mida nimetatakse kotšideks. Nendega seilasid nad mitte üksnes ümber Koola poolsaare ja Kanini Kolgujevi saarele, vaid koguni Novaja Zemljale ja Teravmägedele, mida nad tundsid nimega Grumant. Teravmägedele võisid nad jõuda juba 12. sajandil.
Pomoorid asutasid 1572 Tazi jõele Mangazeja, millest sai Venemaa esimene põhjapolaarjoone taga asunud linn (1662 jäi tühjaks ja 1677 jäeti ametlikult maha).
Pomoorid on peamiselt õigeusklikud. Nende hulgas on ka palju vanausulisi.
Issaak Revzin

Issaak Jossifovitš Revzin (Исаак Иосифович Ревзин; 24. aprill 1923 İstanbul – 28. märts 1974 Moskva) oli Venemaa lingvist. 
Ta oli seotud Tartu-Moskva semiootikakoolkonnaga.
Gigi (film 1958)

"Gigi" on 1958. aastal valminud Ameerika Ühendriikide muusikafilm, mis põhineb Sidonie-Gabrielle Colette'i romaanil "Gigi". 
Filmi stsenaariumi ja laulude sõnad kirjutas Alan Jay Lerner, laulud viisistas Frederick Loewe. "Gigi" on pälvinud 9 Oscarit.
1973. aastal toodi New Yorgis Broadwayl lavale filmil põhinev muusikal.
1991. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu National Film Registrysse.
Auhinnad.
Oscar (1959)
Kuldgloobus (1959)
Grammy (1959)
Kjell Magne Bondevik

Kjell Magne Bondevik (sündinud 3. septembril 1947 Moldes) on Norra poliitik Norra Kristlikust Rahvaparteist, Norra peaminister 1997–2000 ja 2001–2005.
Ta hakkas teoloogiatudengina poliitikas osalema. 1972–1973 oli ta Lars Korvaldi valitsuses riigisekretär ja valiti 1973 Stortingi liikmeks. 1975 lõpetas ta Norra Teoloogiakooli teoloogiakandidaadi kraadiga. 1979 ordineeriti ta Norra Riigikiriku pastoriks.
Bondevik oli Kristliku Rahvapartei parlamendifraktsiooni juht 1981–1983, 1986–1989, 1993–1997 ja 2000–2001 ning erakonna juht 1983–1995. Ta oli kiriku- ja haridusminister Kåre Willochi valitsuses 1983–1986 ja välisminister Jan Syse valitsuses 1989–1990.
1997. aastal, kui tollane peaminister Thorbjørn Jagland tagasi astus, võttis ta vastu kuninga ettepaneku moodustada valitsus. Bondeviki koalitsioon toetus 42 häälele 165-kohalises parlamendis. See valitses 17. oktoobrist 1997 3. märtsini 2000.
Oma esimese ametiaja jooksul tunnistas ta, et kannatab depressiooni all. Ta on maailma esimene peaminister, kes läks haiguspuhkusele psüühiliste probleemide tõttu. Haiguspuhkus kestis kolm nädalat (30. augustist 23. septembrini 1998), ja sel ajal täitis peaministri kohustusi Anne Enger Lahnstein. Samas sai Bondevik tuhandeid toetuskirju. Bondeviki sõnul oli see üldiselt kasulik ka sellepärast, et see tegi vaimuhaiguse avalikkusele vastuvõetavamaks.
19. oktoobril 2001 astus ametisse Bondeviki teine valitsus, kuhu kuulusid lisaks Kristlikule Rahvaparteile Høyre ja Venstre. Vahepeal oli peaministriks Jens Stoltenberg. Bondeviki teine valitsus tegi mitu majandusreformi ja Norra majandus kasvas. Pärast valimiskaotust 2005. aasta parlamendivalimistel teatas ta, et loobub tipp-poliitikas osalemisest.
2006. aastal avaldas ta mälestusteraamatu "Et liv i spenning" (Elu pinge all). Samal aastal asutas ta Oslo rahu ja inimõiguste keskuse, mida ta ise juhib.
Bondevik on abielus ja tal on kolm täiskasvanud last: poeg Bjørn (sündinud 1972), tütar Hildegunn (1973) ja poeg John Harald (1976).
Ta on mitme ülikooli audoktor.
Paul Bassen-Spiller

Paul Bassen-Spiller (11. juuli 1892 Kuressaare (teistel andmetel Tallinn) – 1. detsember 1962 Uetersen, Schleswig-Holstein Lääne-Saksamaa) oli baltisaksa päritolu Eesti sõjaväelane (kolonel).
Elulugu.
Paul Bassen-Spiller sündis ohvitseri perekonnas Saaremaal ja käis Kuressaare keskkoolis. Üldhariduse omandas ta Tallinnas Aleksandri gümnaasiumis.
1913. aastal lõpetas ta Jelizavetgradi ratsaväekooli. I maailmasõjas osales ta 3. Smolenski ulaanipolgus. Revolutsiooni eest siirdus Soome ja võttis osa Soome Vabadussõjast, Vene kodusõja ajal teenis ta Loodearmees.
Pärast Eesti kodakondsusesse opteerumist jätkas ta teenistust Eesti sõjaväes, olles muuhulgas 2. Ratsapolgu ülema abi ja 1924. aastast määrati Ratsarügemendi ülemaks. 1933. aastal ülendati ta koloneliks. 22. mail 1936, vanusepiiri ületades lahkus ta sõjaväeteenistusest.
Töötas 1936 kuni septembrini 1940 kindlustusselts Polarise Tartu osakonna juhatajana, siis oli ametis Saksa Usaldusvalitsuses. Ta arreteeriti Nõukogude võimu poolt 7. jaanuaril 1941 Tartus, kuid vahetati Nõukogude–Saksa kokkuleppe järgi välja ja saadeti Saksamaale. Väidetavalt juhtus see 20. märtsil 1941, kuid tema enda mälestuse järgi toimus see mai algul 1941.
Teise maailmasõja ajal oli ta 1944. aastal tegev Saksa sõjaväes. Oli Balkanil kindralmajor Voldemar Riebergi staabi juures ning 1. kasakate ratsadiviisi (saksa "1. Kosaken-Kavallerie-Division") 6. Tereki kasakate rügemendi ja nende järglasüksuste juures.
Elas pärast sõda Argentinas, alates 1956. aastast Lääne-Saksamaal.
Viimane keiser

"Viimane keiser" on 1987. aastal valminud mängufilm, mille stsenaarium põhineb Hiina viimase keisri Pu Yi elulool. Filmi lavastas Bernardo Bertolucci.
Auhinnad.
Oscar (1988)
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhind (1989)
Kuldgloobus (1988)
Grammy auhind (1989)
Peeter Sirkel

Peeter Sirkel (16. juuni 1879 Narva – 18. november 1962 Saksamaa) oli eesti keemik.
Ta lõpetas 1901. aastal Tallinna Reaalkooli.
Røssvatnet

Røssvatnet (lõunasaami keeles "Reevhtse") on järv ja veehoidla Norras Nordlandi maakonna lõunaosas Hattfjelldali ja Hemnesi vallas.
Røssvatnet on pindalalt teine järv Norras. Selle pindala on 218,61 km². Ilma paisuta oleks järve pindala 190 km² ning sellega oleks ta Femundi järel suuruselt kolmas. Järve sügavus on kuni 240 m (enne reguleerimist 231 m), maht umbes 14,8 km³ (enne reguleerimist 12,6 km³). Kaldajoone pikkus on 256,37 km.
Røssvatnet on Norra suuruselt kolmas hüdroelektrijaama reservuaar (2309 miljonit m³) Storglomvatni (3506 miljonit m³) ja Blåsjø (3105 miljonit m³) järel. See on Øvre Røssåga hüdroelektrijaama ja Nedre Røsskoåga hüdroelektrijaama peareservuaar.
Järve veetaset reguleeriv pais ehitati 1957. aastal. 2000. aastal ehitati see uute ohutusnõuete tõttu ümber. Veepind paikneb 383–371 m kõrgusel üle merepinna. Reguleerimise tõttu on veetase varasemast umbes 10 m võrra kõrgem, mistõttu Tustervatnet on nüüd Røssvatnetiga ühinenud.
Väljavool toimub põhja suunas Røssåga kaudu, kust vesi läheb Kargenis Ranfjordenisse.
Vana ja uue kaldajoone vahelisest erosioonitsoonist avastati 1970. aastatel kiviaegsed asulakohad, hiljuti leiti Tustervatnetist pronksiaegne kirves.