tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri finaal

2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri finaal oli jalgpallimäng, milles selgitati 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri võitja. Mäng toimus 2. juulil 2017 Krestovski staadionil Peterburis Venemaal, ning osalevateks meeskondadeks olid poolfinaalide võitjad Tšiili ja Saksamaa.
Saksamaa võitis finaali tulemusega 1:0 pärast Lars Stindli 20. minuti väravat. See oli nende esimene FIFA konföderatsioonide karikaturniiri tiitel.
Taust.
Tšiili osales Konföderatsioonide karikaturniiril esimest korda, kvalifitseerudes 2015. aasta Copa América võitjatena. Tšiili jaoks oli tegu esimese finaaliga FIFA korraldataval võistlusel.
See on mäng oli ka Saksamaa jaoks esimeseks Konföderatsioonide karikaturniiri finaaliga, kvalifitseerudes 2014. aasta jalgpalli MMi võitjatena. Konföderatsioonide karikal osalesid nad kolmandat korda. 1999 kvalifitseerus Saksamaa UEFA Euro 1996 võitjatena ja jäid oma alagrupis kolmandaks. 2005 kvalifitseerus Saksamaa võõrustajatena, ning lõpetas turniiri kolmandal kohal. Saksamaa sai kutse osaleda ka 1992. aastal 1990. aasta jalgpalli MMi võitjatena ja 2003. aastal 2002. aasta jalgpalli MMi teise kohana, kuid loobus osalemast kõik korrad.
Tšiili ja Saksamaa olid varem kohtunud kaheksal korral, millest neli olid sõprusmängud ja neli olid võistlustel. Saksamaa oli võitnud kokku viis mängu, Tšiili kaks mängu ja üks mäng lõppes viigiga. Võistlusmängudel oli Saksamaa võitnud kolm mängu ja üks oli viik. Lääne-Saksamaa võitis nende esimese sõprusmängu 1960. aastal, mis lõppes tulemusega 2:1. Aasta hiljem võitis Tšiili teise sõprusmängu 3:1. Esimest korda mängisid nad võistlusmängu veel aasta hiljem 1962. aasta jalgpalli MMil, mida Tšiili võõrustad, kus Lääne-Saksamaa võitis alagrupimängus 2:0. Nad mängisid veel sõprusmängu 1968, mille Tšiili 2:1 võitis. 1974. aasta Jalgpalli MMil alistas võõrustaja Lääne-Saksamaa esimeses voorus Tšiili tulemusega 1:0. Nad kohtusid jälle 1982. aasta jalgpalli MMil, kus Lääne-Saksamaa võitis esimeses voorus 4:1. Esimest korda pärast 32 aastat kohtusid nad sõprusmängus, mille Saksamaa võitis 1:0. Nende viimane kohtumine leidis aset selle turniiri alagrupifaasis, kus jäi tulemuseks 1:1. See oli nende esimene viik omavahelistes mängudes.
Mäng.
Detailid.
&lt;section begin=16. mäng /&gt;&lt;section end=16. mäng /&gt;
&lt;section begin=Koosseisud /&gt;
&lt;/includeonly&gt;&lt;section end=Koosseisud /&gt;
Mängureeglid
Loorkull

Loorkull ("Circus") on haugaslaste sugukonda kuuluv linnuperekond.
Perekonda kuulub Eestis neli liiki:
Nõlva-lehelind

Nõlva-lehelind ehk rohe-lehelind ("Phylloscopus trochiloides") on põõsalindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Nõlva-lehelind on Eestis levinud ebaühtlaselt (eelkõige Põhja- ja Ida-Eestis) ja väikesearvuline; haudelind.
Plüü

Plüü ("Pluvialis squatarola") on tülllaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Plüü on 27–31 cm pikk. Tiibade siruulatus on 71–83 cm. Kaalub 174–320 g.
Hundsulestikus on ülapool halli- ja mustatähniline, alapool must ja valgega piiratud. Puhkesulestikus on ülapool hall ja tumedate tähnidega, alapool on valkjas, puguala on veidi tumedam. Päranipuala on valkjas ja saba ülapool on hele. Kaenla all on suur must laik. Nokk ja jalad on tumedad. Sarnaneb rüüdaga, kuid rüüda sulestik on kollakam, saba on tumedam ja kaenlasulestik on üleni valge.
Alamliigid ja levik.
Liigil on kolm alamliiki:
Talvituvad Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Lääne-Euroopas, Aafrikas, Lõuna-Aasias, Indoneesias ja Austraalias. Vanas Maailmas talvituvad emaslinnud kaugemal lõuna pool kui isaslinnud.
Plüü on Eestis väikesearvuline läbirändaja, keda peamiselt võib kohata rannikul maist juunini ja augustist oktoobrini.
Pesitsevad tundras. Talvel elavad randades, järvede ääres, rohumaadel ja padumere rannikul.
Toitumine.
Tundras toituvad putukatest ja nende vastsetest. Talvel toituvad hulkharjasussidest, limustest ja koorikloomadest.
Toituvad üksi või kuni 30-linnulistes parvdes. Võivad toituda ka öösel.
Pesitsemine.
Ühel ruutkilomeetril pesitseb 0,3–3,6 lindu. Pesad on üksteisest vähemalt 400 m kaugusel. Plüüd on väga paigatruud. Pesitsevad maapinnal kivikeste, sambla ja samblikega vooderdatud lohus.
Emaslinnud munevad mai lõpust juuni esimese pooleni. Kurnas on neli muna mõõtmetega 52 × 36 mm. Muna kaalub 34,2 g. Mune hauvad mõlemad vanemad 26–27 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 23 päeva vanuselt.
Eluiga.
Plüü võib elada 20-aastaseks.
Stepikotkas

Stepikotkas ("Aquila nipalensis") on haugaslaste sugukonda kotka perekonda kuuluv linnuliik.
Stepikotkas on Euroopas väga haruldane (arvestamata Venemaad). Stepikotkas on Eestis eksikülaline.
Tiigi-roolind

Tiigi-roolind ("Acrocephalus scirpaceus") on põõsalindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Tiigi-roolind on Lääne-Eestis harilik, ent sisemaal väikesearvuline; haudelind.
Tilder

Tilder ("Tringa") on kurvitslaste sugukonda kuuluv linnuperekond.
Tildrid on väikse ja keskmise suurusega kahlajad, kes pesitsevad parasvöötmes ja lähisarktilises kllimavöötmes. Nokk on pikk ja sirge või veidi ülespoole kõver, noka ots on veidi allapoole kõver. Jalad on pikad. Tagavarvas on hästi arenenud. Udusulis poegadel on seljal ja tavaliselt ka külgedel tumedad triibud.
Perekonda kuulub 13 liiki:
Eestis on kohatud kuut liiki tildreid:
Tsiitsitaja

Tsiitsitaja ("Emberiza") on tsiitsitajalaste sugukonda kuuluv linnuperekond.
Eestis on seitse liiki tsiitsitajaid:
Tumetilder

Tumetilder ("Tringa erythropus") on kurvitslaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Tumetilder on 29–32 cm pikk. Tema tiibade siruulatus on 61–67 cm. Kaalub 97–230 g.
Tumetildri sulestiku ülapool on hallikaspruun. Päranipuala on valge. Tiibade tagaserv on vöödiline. Pikk ja peenike nokk on tume ja punase tüvikuga. Jalad on tumepunased, noorlindudel ruuged.
Levila.
Tumetildri levila ulatub Põhja-Skandinaaviast Tšuktši poolsaareni. Talvitavad Lääne-Euroopas, Vahemere ääres, ekvatoriaalses Aafrikas, Pärsia lahe ääres, Indias, Kagu-Aasias ja Kagu-Hiinas.
Tumetilder on Eestis väikesearvuline läbirändaja ning haruldane mittepesitsev suvilind. Eestis võib tumetildrit näha maist septembrini.
Elavad tundras, soistes männikutes ja kaasikutes ning nõmmedel. Peale pesitsusaega võib neid näha riisipõldudel, laguunide ääres, padumere rannikul, soolakutel ning mere ääres.
Toitumine.
Tumetilder toitub putukatest ja nende vastsetest, väikestest koorikloomadest, limustest, hulkharjasussidest, kaladest ning kahepaiksetest.
Toituvad kuni 100-linnulistes parvedes, harva ka üksi. Toituvad nii päeval kui öösel.
Pesitsemine.
Emaslinnud munevad mai keskpaigast juuni lõpuni. Pesitsevad hajusalt, tihedusega 2–3 paari ruutkilomeetri kohta. Pesa asub mätaste vahel või samblas. Kurnas on neli muna mõõtmetega 47 × 32 mm. Muna kaalub 24,5 g. Mune haub isaslind. Emaslind lahkub tavaliselt enne poegade koorumist.
Eluiga.
Tumetilder võib elada 6-aastaseks.
Õgija

Õgija ("Lanius") on õgijalaste sugukonda kuuluv linnuperekond.
Eestis võib kohata kuut liiki (sh kahte alamliiki) õgijaid:
Seksuaalse sättumuse keskkondlik alus

"See artikkel tutvustab seksuaalse sättumuse kujunemise võimalikke keskkonnaga seotud põhjuseid ja selle alast uurimistööd."
Keskkonna ja seksuaalse sättumuse vaheline seos on teaduses jätkuvaks uurimisaineks. Siiani ei ole suudetud kindlaks teha tegurit, mis üksinda määraks inimese seksuaalse sättumuse. Teadlased ei tea, mis täpselt põhjustab inimese seksuaalset sättumust. Erinevad uuringud osutavad lahknevatele ja sageli üksteisega vastuolus olevatele põhjustele. Teadlased oletavad, et seksuaalse sättumuse määrab geneetiliste, hormonaalsete ja sotsiaalsete tegurite kombinatsioon. Osa uurijaid eristavad keskkonna mõjud hormonaalsetest mõjudest, teised peavad bioloogilisi mõjusid nagu sünnieelsed hormoonid keskkonna mõjudeks. Erinevalt seksuaalse sättumuse identiteedist ei pea teadlased seksuaalset sättumust valikuks.
Teadlastel puudub laialdane tõendusmaterjal selle kohta, mis näitaks et laste kasvatamisviis või varajased kogemused mängiks rolli seksuaalse sättumuse kujunemisel. Sellegipoolest on osad uuringud sidunud laste kasvatamisviisi või perekondliku keskkonna mitteheteroseksuaalsusega. Samuti on üritatud seostada lapse ebatraditsioonilist soo väljendusviisi homoseksuaalsusega. Mitmed uuringud on näidanud seaduspära, mille järgi iga vanem vend suurendab tõenäosust, et mehel tekib homoseksuaalne sättumus 28–48%. Teadlased näevad nii nimetatud vanema venna efekti põhjusena varast sünnieelset keskkonda, eriti sünnieelseid hormoone. Sarnast seaduspära naiste ja vanemate õdede arvu vahel ei ole leitud.
Jaunanna vald

Jaunanna vald (läti keeles "Jaunannas pagasts") on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.
Vald piirneb sama piirkonna Anna, Maliena ja Mālupe vallaga, Gulbene piirkonna Litene ja Stāmeriena vallaga ning Balvi piirkonna Kubuli vallaga.
Valla pindala on 94 km². 2016. aasta seisuga elas seal 510 inimest. Valla keskus on Jaunanna küla, vallavanem on Vēsma Čugunova. 
Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Paparze.
Ajalugu.
Valla alad olid varem metsased, esimesed elanikud asusid sinna alles Rootsi ajal. Aastal 1920 kuulus valla aladel Vecanna mõisale 713, Jaunanna mõisale 629, aga Ate mõisale 439 hektarit maad. Aastal 1935 oli Anna valla pindala 148,3 km² ja seal oli 2338 elanikku. Teise maailmasõja ajal tegutsesid valla metsades Nõukogude partisanid, hiljem peatus aga rinne Pedetsi jõel ja lahingutes hävis suurem osa valla hoonetest, maatasa tehti ka valla keskus Jaunanna küla. 1945. aastal moodustati vallas Anna ja Meijeri külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Meijeri külanõukogu on saanud nime partisanide juhi Hugo Meieri järgi. Aastal 1990 muudeti Meijeri külanõukogu vallaks ja nimetati Meijeri vald ümber Jaunanna vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on regionaalse kaitse all Jaunanna mõisa jahiloss. Looduskaitse all on Gribažase tammed, samuti ka kaks Pedetsi-äärsetes metsades kasvavat põlispuud. Valda jääb ka 1325 ha suurune Jaunanna hoiuala.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 419 lätlast, 31 venelast, 1 valgevenelane, 17 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast. 
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Danzigi hertsog

Dantzigi hertsog ("Duc de Dantzig") on tiitel, mille Napoleon I andis 10. septembril 1808 marssal François Joseph Lefebvre'ile Danzigi vallutamise eest.
14. septembril 1820 suri hertsog François Joseph Lefebvre.
Kadnikov

Kadnikov on linn Venemaal Vologda oblastis, Kadnikovi linnaringkonna keskus. Asub 40 km Vologdast põhja pool.
Asula tekkis 1492 rajatud kaubatee kaitseposti juurde. 1780. aastal sai linnaõigused.
Padova hertsog

Padova hertsog ("Duc de Padoue") oli tiitel, mille Napoleon I andis kindral Jean-Thomas Arrighi de Casanovale 19. märtsil 1808.
Padova hertsogid on olnud:
Kirillov

Kirillov on linn Venemaal Vologda oblastis, Kirillovi rajooni keskus. Asub 130 km Vologdast loode pool.
Asula tekkis kloostri juurde, mille 1397. aastal Moskva munk Kirill rajas Siverski järve äärde. 1776. aastal sai asulast Novgorodi kubermangu maakonnalinn.
Kirillovis on sündinud matemaatik Dmitri Grave ning diplomaat ja ajaloolane Ivan Maiski.
Lisaks Valgjärve Kirilli kloostrile on läheduses veel mitu kloostrit.
Istria hertsog

Istria hertsog ("Duc d'Istrie") on tiitel, mille Napoleon I andis 28. märtsil 1809 marssal Jean-Baptiste Bessières'le.
Hertsogid on olnud:
Jaunanna

Jaunanna (vanasti ka Jaunanne, Nõukogude ajal Meijeri) on küla ("ciems") Lätis Alūksne piirkonnas, Jaunanna valla halduskeskus. 
Küla asub merepinnast 110 meetri kõrgusel Pedetsi jõe kaldal piirkonna keskusest Alūksnest 17 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel kunsti- ja muusikakallakuga põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Jaunanna bussipeatus.
Küla kohal asus varem Jaunanna mõis, mille ehitised Teises maailmasõjas hävisid. Sõja järel rajati sinna tänapäevane asula, mis kannab aastast 1990 Jaunanna nime. Küla oli kohaliku kolhoosi keskasulaks. 
Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu.
Valge tee kutse

"Valge tee kutse" on Juhan Saare kahevaatuseline dokumentaalnäidend, mis räägib eesti helilooja Raimond Valgre elust ja loomingust. 
Näidendi lavastas Kaarel Kilvet ja see kanti esimest korda ette 1985. aastal Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Lavastuses kehastas Raimond Valgret Sulev Luik.
Albufera hertsog

Albufera hertsog ("Duc d'Albufera") on tiitel, mille Napoleon I andis 11. jaanuaril 1813 marssal Louis Gabriel Suchet'le.
Tiitlit on kandnud:
Emmanuel Suchet

Emmanuel Louis Jean Marie Suchet (sündinud 19. juunil 1944) on Albufera hertsog alates 2. augustist 2006.
Tema vanemad olid hertsog Napoléon Marie Joseph Suchet (1912–2006) ja Claude de Ladoucette (1923–2014).
9. veebruaril 1974 abiellus ta Loiré's Élisabeth de Fontanges'ga, (sündinud 24. juulil 1944 Vichys). Neil on kaks poega ja kaks tütart:
Minu Eesti

Minu Eesti oli kodanikualgatuse Teeme Ära! läbi viidud projekt (mõttetalgud), mis toimus 1. mail 2009. Projekti raames said Eesti elanikud välja käia ideesid, kuidas Eestit paremaks teha. Projektis osales umbes 12 000 Eesti elanikku.
Projekti tähelepanuväärsematest ideedest tehti telesari, kus igas saates kanti ette maakonna tähelepanuväärsemad ideed.
Kunstnike vapp

Kunstnike vapp on maalrite, kunstnike ja teiste sarnaste erialade kutsevapp. See on punane (harva sinine) kilp, millel kolm (2:1) hõbedast kilbikest.
Põhja Kodu

Põhja Kodu oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1919–1944 Narvas. Ajalehte andis viimasena välja kirjastus Eesti Ajaleht.
Ajalehe esimene number ilmus 1. novembril 1919 ja viimane (88. number) 5. augustil 1940. Uue numeratsiooniga, ent sama nimega jätkas leht ilmumist 20. augustil 1941 ja viimane number (järjekorras 12.) ilmus 29. jaanuaril 1944. Vahepealsel ajal (1940–1941) ilmus Põhja Kodu asemel ajaleht Narva Tööline.
Pühapäevaleht

Pühapäevaleht on pühapäeviti ilmuv ajaleht või konkreetse ajalehe pühapäeval ilmuv number, mis on sageli argipäevanumbrist mõneti erineva sisu ja kujundusega. Pühapäevaleht on ka mitme konkreetse Eesti ajalehe nimi:
Krassavino

Krassavino on linn Venemaal Vologda oblastis Veliki Ustjugi rajoonis, Krassavino linnaringkonna keskus. Asub Dvina kaldal, 20 km Veliki Ustjugist põhja pool.
16. sajandil tekkinud külla rajati 1851. aastal üks Venemaa suurimaid linavabrikuid. 1947. aastal sai Krassavino linnaõigused.
Linavabrik suleti 2012. aastal.
Linnas on 4 lasteaeda ja 1 keskkool.
Anton Siluanov

Anton Siluanov (vene keeles Антон Германович Силуанов; sündis 12. aprillil 1963 Moskvas) on Venemaa poliitik ja ökonomist, alates 16. detsembrist 2011 Venemaa Föderatsiooni rahandusminister.
Elulugu.
Sündis Moskvas professionaalsete finantsistide perekonnas.
1985 lõpetas Moskva Finantsinstituudi rahanduse ja krediidi erialal. 1994 kaitses majandusteaduse kandidaadikraadi tööga "Бюджетная политика государства в условиях перехода к рыночным отношениям" 
Augustist 1985 kuni märtsini 1987 Vene NFSV Rahandusministeeriumi ökonomist ja vanemökonomist. Märtsist 1987 kuni maini 1989 ajateenistuses Nõukogude armees. Maist 1989 kuni jaanuarini 1992 Vene NFSV Rahandusministeeriumis juhtivökonomist ja osakonna asejuht. Veebruarist 1992 kuni oktoobrini 1997 Vene Föderatsiooni rahandusministeeriumi eelarveosakonna juhataja asetäitja. Oktoobrist 1997 kuni juulini 2003 Vene Föderatsiooni Rahandusministeeriumi makromajanduspoliitika ja pangandustegevuse osakonna juhataja.
Juulist 2003 kuni maini 2004 Venemaa Föderatsiooni aserahandusminister. Maist 2004 kuni 12. detsembrini 2005 Venemaa Föderatsiooni Rahandusministeeriumi eelarvevaheliste suhete osakonna direktor. 12. detsembrist 2005 Venemaa Föderatsiooni aserahandusminister. 27. septembrist 2011 kuni 16. detsembrini 2011 oli ta Venemaa Föderatsiooni rahandusministri kohusetäitja. 16. detsembrist 2011 on ta Venemaa Föderatsiooni rahandusminister.
2018. aasta maist 2020. aasta jaanuarini on ta ühtlasi ka Venemaa Föderatsiooni esimene asepeaminister. 2017. aasta aprillist VTB panga nõukogu esimees. 
Sanktsioonid.
Seoses Venemaa kallaletungi toetamisega Ukrainale on mitmed riigid kehtestanud tema suhtes sanktsioonid: 24. veebruaril 2022 Kanada, 6. aprillil 2022 USA ja Austraalia, 9. juunil 2022 Ukraina, 22. novembril 2022 Uus-Meremaa.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on poeg.
Välis-Eesti (ajaleht)

Välis-Eesti oli 1944–1995 Stockholmis ilmunud Rootsi eestlaste ajaleht. 
Ajalehe Välis-Eesti idee andsid Jüri Uluots, Edgar Kant ja Johannes Klesment. Tegelikuks ajalehe hingeks oli ja toimetajaks hakkas Edgar V. Saks. 
Esimene number ilmus 29. oktoobril 1944, päev pärast Teataja esimest numbrit. 
Toimetuse sekretär oli Valev Uibopuu. Pärast peatoimetaja Saksamaale kolimist vastutasid lehe väljaandmise eest Martin Kuldkepp, Madis Üürike, Heinrich Laretei, Vello Ugandi jpt. Hiljem vastutas ajalehe majanduse eest Lembit Kriisa, toimetaja oli Vello Pekomäe. 
1944–1975 ilmus ajaleht ebaregulaarselt, 1976–1988 ilmus 12 numbrit aastas ja 1989–1995 ilmus taas ebaregulaarselt.
Aastatel 1949, 1957, 1964 ja 1969 peeti Välis-Eesti ja Teataja vahel ühinemisläbirääkimisi. Lõpuks jõuti arusaamisele, et mitme eri tsentrumi olemasolu polegi vahest kõigi raskuste põhjuseks, vaid selle algmed asuvad sügavamal.
Ärileht

Ärileht oli majandusvaldkonda käsitlev Eesti ajaleht. 1993–1998 ja 2004–2009 ilmus ajaleht Eesti Päevalehe lisana ja 2010–2013 ilmus ajaleht iseseisva ajalehena. 2010–2011 andis ajalehte välja Eesti Päevalehe AS ja 2011–2013 AS Eesti Ajalehed.
Üliõpilaste Leht

Üliõpilaste Leht (täispealkirjaga Üliõpilaste Leht : Eesti edumeeliste üliõpilaste häälekandja) oli aastatel 1914–1917 Tartus ilmunud üliõpilaste häälekandja. Ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Villem Grünthal. Ajaleht ilmus kaheksa korda õppeaastas.
Christian von Schmid

Christian Martin Theodor von Schmid (23. juuli/4. august 1802 – 7/19. aprill 1874) oli Pärnu sündik aastail 1837–1870.
Tema isa oli sekretär Kornelius Schmid.
Ta õppis 1820–1822 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, korporatsioon Estonia liige, läks üle korporatsioon Livoniasse.
1822–1825 kihelkonnakohtu notar ja advokaat, 1825–1829 politseikohtu sekretär, 1825–1837 Pärnu foogtikohtu sekretär, avalik notar ja advokaat, 1837–1871 Pärnu rae sündik ja sekretär. Titulaarnõunik.
Ta oli abielus kaks korda: Luise von Esseniga ja Luise von Harderiga.
Välislingid.
Jelizaveta Aleksandrova-Zorina

Jelizaveta Aleksandrova-Zorina (vene keeles Елизавета Борисовна Александрова-Зорина; sündinud 22. märtsil 1984 Leningradis) on vene kirjanik, publitsist, ajakirjanik ja blogija. Ta on ajalehe Moskovski Komsomolets kolumnist.
Ta sündis aastal 1984 Leningradis, kuid kasvas üles Kovdoris Murmanski oblastis. Praegu elab ta Moskvas. Ta on õppinud kõrgematel stsenaristide ja režissööride kursustel.
Ta on teinud aastast 2005 kirjanduslikku kaastööd näiteks ajakirjadele Sibirskije ogni, Baltika, Darjal, Polit-Gramota, Russkii perepljot.
Tema esikromaan "Маленький человек" ilmus aastal 2012; aastal 2017 ilmus see pealkirja "Väike inimene" all sarjas "Punane raamat" eestikeelses tõlkes, tõlkija Jüri Ojamaa.
Maliena vald

Maliena vald (läti keeles "Malienas pagasts") on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.
Vald piirneb sama piirkonna Anna, Jaunalūksne, Jaunanna ja Mālupe vallaga.
Valla pindala on 55 km². 2016. aasta seisuga elas seal 424 inimest. Valla keskus on Brenci küla, vallavanem on Inta Cinglere. 
Vald asub Alūksne kõrgustikul. Selle kõrgeim koht asub 203,3 m üle merepinna. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi.
Ajalugu.
Aastal 1920 kuulus Mālupe valla aladel Mālupe mõisale 1131 ja Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad. 1945. aastal moodustati Mālupe valda Mālupe ja Maliena külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1961 liideti Maliena külanõukoguga likvideeritava Alūksne külanõukogu kolhoosi Maliena alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Ērmaņi mõisa härrastemaja. Regionaalse kaitse all on Kopmaņi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Luņķi ja Naglase muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Brenci palvemaja ja Maliena vallakooli kaks hoonet.
Looduskaitse all on Maliena Dārzniecībase puudetukk, Bitīši tamm, Škeleci tamm, Veider tamm, Ērmaņi tamm, Proņkase saar, Jaunstrički pärn, Rēdmaņkalnsi tamm ja Irbītese mänd.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 379 lätlast, 27 venelast, 1 valgevenelane ja 2 ukrainlast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Brenci

Brenci (Nõukogude ajal Maliena) on küla ("ciems") Lätis Alūksne piirkonnas, Maliena valla halduskeskus. 
Küla asub merepinnast 140 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 11 ja Riiast 210 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale on külas Maliena põhikool, Maliena rahvamaja, raamatukogu ja lasteaed. Seal asub Maliena bussipeatus. 
Nõukogude ajal oli küla Maliena nime kandva kolhoosi keskasulaks.
Külas asub kohaliku kaitse all olev arhitektuurimälestis Brenci palvemaja. Ka on kohaliku kaitse all Maliena vallakooli kaks maja.
Eduard Sutthoff

Eduard Sutthoff (28. november/10. detsember 1803 Narva – 1/13. detsember 1879 Narva) oli Narva raehärra.
Tema vanemad olid I gildi kaupmees, Narva raehärra Johann Sutthoff (1760–1825) ja Martha Magdalena von Königsfels.
1823–1826 õppis ta Tartu ülikoolis majandusteadust, korporatsioon Estonia liige.
Ta oli algul firma Carl Sutthoff &amp; Co. osanik, hiljem juht Narvas. 1842–1845 oli ta ka Narva raehärra.
Tema abikaasa oli Marie von Rotkirch.
KSI

 
KSI (kodanikunimega Olajide William Olatunji, sündinud 19. juunil 1993) on Briti juutuuber, elukutseline poksija, muusik ja näitleja.
KSI vs Logan Paul 2 poksimatš peeti 9. novembril 2019 Staples Centeris Los Angeleses (USA). KSI võitis selle matši. KSI v Logan Paul 1 poksimatš peeti Suurbritannias, kus kuulutati välja viik.
KSI YouTube'i kanalil on 24,2 mln tellijat ja ta teisel kanalil JJ Olatunji on 16,3 mln tellijat. KSI alustas YouTube'is videomängude kommenteerimist 2009. aastal.
Kärstna raamatukogu

Kärstna raamatukogu on haruraamatukogu Kärstna mõisas Kärstna külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. 
Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM.
De'Aaron Fox

De'Aaron Martez Fox (sündinud 20. detsembril 1997) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib NBA klubis Sacramento Kings. 
Ülikoolikorvpalli mängis Fox Kentucky Wildcatsi meeskonnas.
Keskkoolikorvpall.
Texase osariigis Cypress Lakesi keskkoolimeeskonnas mänginud Fox viskas oma eelviimasel aastal keskmiselt 23,8 punkti, 6,1 lauapalli ja 3,5 resultatiivset söötu mängus. Keskkooli viimasel aastal kerkisid Foxi näitajad aga keskmiselt 32,1 punkti, 7,6 lauapalli ja 4,2 tulemusliku sööduni mängus. 
2016. aasta märtsis ja aprillis osales Fox parimatele keskkoolilõpetajatele korraldatud tähtede mängudel (McDonald's All-American Game ja Jordan Brand Classic) ning ta pääses hooajal 2015/16 USA noortekoondisse. Keskkoolikarjääri jooksul juhtis Fox Cypress Lakesi kolmel korral osariigi väljalangemismängudele, sealhulgas viimasel aastal piirkondlikku finaali.
Ülikoolikorvpall.
12. novembril 2015 teatas ka Kansase, Louisville'i ja LSU huviorbiiti kuulunud Fox, et hakkab ülikoolikorvpalli mängima Kentucky meeskonnas. 
28. novembril 2016 sai Fox Arizona State'i vastu 14 punkti, 11 lauapalli ja 10 korvisööduga kirja kolmikduubli. Kentucky Wildcatsi ajaloos oli sellega varem hakkama saanud üksnes Chris Mills 1988. aastal. 
2017. aasta 17. märtsil alistas Kentucky Foxi 19 punkti toel NCAA finaalturniiri esimeses ringis Põhja-Kentucky ülikooli. Kaks päeva hiljem viskas Fox 65 : 62 võidumängus Wichita State'i ja Rauno Nurgeri vastu 14 punkti, viies meeskonna 16 parema sekka. 24. märtsil viskas Fox UCLA Bruinsi vastu 39 punkti, juhtides Kentucky Wildcatsi kaheksa parema hulka. Kentucky teekond March Madnessil sai lõpu 26. märtsil, kui Fox piirdus 13 punktiga ja meeskond kaotas mängu Põhja-Carolina Tar Heelside vastu seisuga 73 : 75.
Pärast esimest ülikoolihooaega teatas Fox, et loobub järgmisest kolmest aastast ja annab oma nime üles 2017. aasta NBA "draft"'i.
NBA karjäär.
Sacramento Kings (2017–tänapäev).
Foxi valis 2017. aasta NBA "draft"'is viiendana Sacramento Kings. Esimesel, 2017/18. aasta hooajal keskmiselt 11,6 punkti, 2,8 lauapalli ja 4,4 korvisöötu mängus toonud Fox sai aasta hiljem kirja juba 17,3 punkti, 3,8 lauapalli ja 7,3 resultatiivset söötu. 2019/20. aasta hooaeg kujunes statistiliselt veelgi paremaks – vasakukäelise mängujuhi arvele jäi 21,1 punkti, 3,8 lauapalli ja 6,8 tulemuslikku söötu.
Liivi Laht

Liivi Laht oli Eestis kasutusel olnud ja hiljem välismaale edasi müüdud KP-2 tüüpi katamaraan-reisilaev.
Nüüdne nimi on Jantar.
Kirjeldus.
Katamaraan on 37,85 m pikk ja 11,5 m lai. Ühe ujuvkere laius on seejuures 3,6 m. Süvis on 2,7 m. Laeval on kaks 840 kW peamasinat, mis annavad kiiruseks 13 sõlme, ja kaks abimasinat. Reisijakohti on tänapäeval 288 ja laevapere on 12-liikmeline.
Ajalugu.
Laev ehitati 1986. aastal Poolas Gdanskis Stoczhia Wisla laevatehases ja toodi oktoobri keskel Tallinna, kus sisustati Eesti Merelaevanduse ja V. I. Lenini nimelise Tallinna Kultuuri- ja Spordipalee koostöös puhkelaevaks. Liivi Laht hakkas sooritama Linnahalli sadamast mõnetunniseid väljasõite Tallinna lahele. Laev võttis peale 130 inimest, kohti oli 334. Pardal oli diskoteek ja kooperatiivkohvikus võis näha televiisoritest ka multifilme. Kapten oli Karl Pani.
1980. aastate lõpuks meresõit lõpetati ja laev sai ujuvaks valuutapoeks Pirita sadamas jõe parempoolse kalda kai ääres.
Pärast Eesti taasiseseisvumist ja Eesti krooni kasutuselevõttu üritati Liivi Lahte kasutusele võtta päästelaevana, mis ei toiminud. Seejärel müüdi laev 1993. aastal Saksamaale Oder-Haff Seetouristik &amp; Reederei Peters GmbH -le Ueckermündes. Firma müüs vahepeal ka Malta lippu kandnud laeva edasi Poolasse Kołobrzeska Żegluga Pasażerskale, kus see hakkas tegema väljasõite Kołobrzegist Bornholmile Jantari nime all. 2005. aastal läbis Jantar põhjalikuma remondi ja uuenduse.
Noor pull

„Noor pull“ (hollandi keeles „De jonge stier“), tuntud ka kui „Pull“ (hollandi keeles „"De stier"“), on hollandi kunstniku Paulus Potteri (1625–1654) õlimaal lõuendil.
Teos on signeeritud ja dateeritud 1647. aastal.
Georg Reinfeldt

Georg Paul Ernst Reinfeldt (28. juuli/9. august 1806 Tartu – 27. juuli/8. august 1849 Narva) oli baltisaksa päritolu Peterburi konsistoriaalringkonna vaimulik.
Tema isa oli Tartu ülikooli ametnik Ernst Johann Reinfeldt.
Ta õppis 1826–1829 (grad. stud.) Tartu ülikooli usuteaduskonnas, korporatsioon Livonia liige.
Koduõpetaja, 1834–1849 diviisivaimulik ja Peterburi Jaani koguduse õpetaja, 1838–1849 usuõpetaja Peterburis.
Jakob von Tritthof

Jakob von Tritthof (28. veebruar/12. märts 1825 – 2/14. juuni 1863) oli Kandle mõisnik.
Tema vanemad olid Kandle mõisnik Gustav von Tritthof (1790–1851) ja Karoline Ulrike von Patkul (1788–1839).
20. augustil/1. septembril 1852 abiellus ta Julie von Harpega (1829–1888). Nende vanim ja ainus täiskasvanuks elanud poeg, Kandle mõisnik Alexander von Tritthof (1853–1908), viimane Kandle Tritthof, suri vallalisena ja järglasteta.
Reinhold von Tritthof

Reinhold Johann von Tritthof (30. august/11. september 1746 – 22. märts/3. aprill 1810) oli Vene sõjaväelane (alampolkovnik) ja Paldiski rentei juhataja (kolleegiuminõunik), Eestimaal immatrikuleeritud Tritthofide esiisa.
Tema vanemad olid kindralmajor Gottfried von Tritthof ja Gertrude Renate von Ramm (1717–1787),
Padise, Vihterpalu ja Vasalemma mõisniku Reinhold von Rammi (1665–1775) ja Gertrude Elisabeth von Aderkasi (1683–1744) tütar. 
9/21. märtsil 1800 immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonda.
1779. aastal abiellus ta Helene Juliane von Rammiga (1752–1807), nende pojad olid Kandle mõisnik Gustav von Tritthof (1790–1851) ning Põllküla ja Kuijõe mõisnik Hermann von Tritthof (1794–1871).
Gustav von Tritthof

Georg Gustav Reinhold von Tritthof (22. aprill/3. mai 1790 Padise – 19/31. juuli 1851 Rakvere) oli Kandle mõisnik, polkovnik.
Tema vanemad olid Reinhold von Tritthof (1746–1810) ja Helene Juliane von Ramm (1752–1807).
5/17. juulil 1813 abiellus ta Karoline Ulrike von Patkuliga (1788–1839), nende poeg oli Kandle mõisnik Jakob von Tritthof (1825–1863).
Joann Ümarik

Joann Ümarik (13. märts 1888 Arukse talu, Polli vald, Pärnumaa – 1. juuni 1984 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik.
Piiskop Platon pühitses ta diakoniks 23. juunil 1918 ja peapiiskop Aleksander preestriks Tallinna Issanda Muutmise peakirikus 1. jaanuaril 1921.
Joann Ümarik oli preester Juuru Püha Vassili Suure koguduses 1920–1933, Tallinna kalmistu koguduses 1933–1934 ja Pärnu Issandamuutmise koguduses 1934–1950. Ta oli Harjumaa, hiljem Pärnumaa praost, 1942–1945 Sinodi liige.
Pärast Eesti taasvallutamist Nõukogude Liidu poolt 1944. aastal keeldus Joann Ümarik andmast allkirja "kirikulõhe" (Eesti õigeusu kiriku iseseisvumise) "patukahetsusaktile". 25. aprillil 1950 ta arreteeriti, ta vabanes vangistusest 26. augustil 1954.
Pärast vabanemist teenis ta aastail 1954–1962 Tartu Aleksandri koguduses, hooldades samaaegselt Nõo Püha Kolmainu kogudust ja aastatel 1961–1962 Elva Peetri ja Pauli kogudust (olles samas ka viimaseks preestriks). Alates 1962. aastast teenis ta (kuni surmani) ülempreestrina Tallinna Neeva vaga õigeusulise suurvürsti Aleksandri kogudust.
Joann Ümarik suri 1. juunil 1984 Tallinnas ja ta maeti 5. juunil 1984 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Isiklikku.
Tema vend oli põllumajandusteadlane Jaak Ümarik.
Nikolai Raag

Nikolai Raag (6. detsember 1888 Skoblino, Staritsa vald, Pihkva kubermang – 9. juuli 1983 Göteborg) oli Eesti õigeusu vaimulik.
Ta pühitseti peapiiskop Aleksei poolt Pihkva Püha Kolmainu katedraalis diakoniks 15. aprillil 1912 ja preestriks 18. aprillil 1912.
1912–1917 oli ta Vedrilovo, 1917–1918 ja 1919–1941 Obinitsa ja 1942–1944 Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduse preester, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Petseri praost 1935–1940, Petseri maavanem 1925–1927.
1944. aastal põgenes Nikolai Raag Saksamaale, alates 1948. aastast elas Rootsis. EAÕK Sinodi liige 1948–1955, esimees 1963–1974, auesimees 1976–1983. Göteborgi koguduse preester 1956–1963, Rootsi Eestlaste Esinduse liige.
Constans von Korbmacher

Constans von Korbmacher (Tallinn – 15/26. juuli 1731 Stockholm) oli Tärivere mõisnik ja Rootsi sõjaväelane (kapten).
Elulugu.
Tema vanemad olid Tallinna justiitsbürgermeister, Tärivere mõisnik ja Rootsi aadlik Johann Diedrich Korbmacher (surnud 1702) ja Katharina Rodde (surnud 1704).
1709–1722 oli ta venelaste käes vangis. 22. veebruaril/5. märtsil 1725 immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonda.
Sinuga

Sinuga on aastast 1994 ilmuv Eesti ajakiri, mida annab välja MTÜ Eesti Puuetega Inimeste Koda. Ajakirja peatoimetaja on Helen Kask.
Stiil (ajakiri)

Stiil oli Eesti naisteajakiri, mis ilmus 1991–2009. Septembris 2009 ühines ajakiri Stiil ajakirjaga Anne ja ilmuma hakkas uus ajakiri: Anne &amp; Stiil.
1991–1997 andis ajakirja välja AS Nord Trend, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja peatoimetaja oli Kristi Pärn-Valdoja.
Tarapita (ajakiri)

Tarapita oli rühmituse Tarapita häälekandja, mis ilmus Tartus 1921-1922. 
Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli Friedebert Tuglas.
Kalmaküla algkool

Kalmaküla algkool oli 1919-1966 Ninasi külas (Kalmaküla lähedal) tegutsenud algkool. 
Kool asus Ninasi postijaamas.
Keeni Põhikool

Keeni Põhikool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Keeni külas. Kooli direktor on Tanel Meiel.
Keeni kool tegutses ajavahemikus 1840–1930 Kihul (varem Kiho). Viimane Kihul asuv koolimaja ehitati 1903 ja põles maha 17. septembril 1930.
Aastatel 1938–1988 tegutses Keeni kool Keeni mõisa peahoones.
Juuli 2017

Juuli 2017, kroonika
2017. aasta juuli algas laupäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Kildu Põhikool

Kildu Põhikool oli endine põhikool Viljandi maakonnas Suure-Jaani vallas Kildu külas. 
Kildu Põhikool suleti 2014. aastal, kui Kildu Põhikool, Sürgavere Lasteaed-Põhikool, Tääksi Põhikool ja Suure-Jaani Gümnaasiumi põhikooliklassid liideti üheks lasteaed-põhikooliks. Uue õppeasutuse nimeks sai Suure-Jaani Kool. 
Kildu koolimajas jätkus õppetöö kui "Suure-Jaani Kooli Kildu õppekohas" kuni 2016. aastani. Alates 2016. aastast tegutseb Suure-Jaani kooli õppekoht Vastemõisa külakeskuses.
Aastatel 1940–1961 oli kooli direktor Herman Avent, aastatel 1983–1997 Jüri Hansen ja aastatel 2000–2014 Enn Siimer.
Koeru Muusikakool

Koeru Muusikakool on muusikakool Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus. Kooli direktor on Kerli Sirila. Kool tegutseb endisaegse Aruküla mõisa hoones.
Muusikakool kasvas välja Koeru Keskkooli juures 1999-2003 tegutsenud muusikaklassist.
Harilik lehekonn

Harilik lehekonn ("Hyla arborea", varem "Rana arborea") on lehekonlaste sugukonda kuuluv kahepaiksete liik.
Lehekonna levila hõlmab osa Aasiast ja enamikku Euroopat (välja arvatud selle põhjaosa; samuti pole lehekonna Baleaaridel, Prantsusmaa ja Pürenee poolsaare lõunapiirkondades). Leedus on väike lehekonna asurkond, Lätis on lehekonn taasasustatuna.
Lehekonn on eeskätt ööloom.
Hiidkonn

Hiidkonn ("Conraua goliath", ka "Rana goliath") on "Conrauidae" sugukonda kuuluv kahepaiksete liik. 
See on suurim maakeral elav konn. Hiidkonnad võivad kasvada kuni 32 cm pikkuseks ja kaaluda kuni 3,25 kg. Hiidkonna levila on kitsas: asurkonnad on vaid Kamerunis ja Ekvatoriaal-Guineas. Hiidkonn on kantud punasesse raamatusse.
Kirjeldus.
Isaseid ja emaseid hiidkonni on raske eristada nende sarnasuse tõttu. 15 isendi võrdluses oli konnade kaal 600–3250 grammi ja pikkus 17–32 cm. Hiidkonna silma diameeter võib olla kuni 2,5 cm. Olenemata isendite suurusest on nende munad ja kullesed sama suured kui teistel olulisemalt väiksematel konnaliikidel.
Selg on tumeroheline, kuid kõht ja jäsemete siseküljed on kollakasoranžid.
Konn (perekond)

Konn ("Rana") on konlaste sugukonda kuuluv kahepaiksete perekond.
Perekonda kuulub umbes 50 liiki. Nende peamine areaal asub Euraasias.
Eesti liigid.
Eestis elab viis liiki konna perekonda kuuluvaid kahepaikseid.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri koosseisud

Järgmises loendis on nende jalgpallikoondiste koosseisud, kes osalesid 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril Venemaal 17. juunist 2. juulini 2017. Iga koosseis sisaldab 23 mängijat, kellest kolm peavad olema väravavahid. Vigastatutele võib määrata asendusmängijaid kuni 24 tundi enne esimest mängu.
A-alagrupp.
Mehhiko.
Peatreener: Juan Carlos Osorio
Jesús Corona asendati vigastuse tõttu Jürgen Dammiga.
Uus-Meremaa.
Peatreener: Anthony Hudson
Portugal.
Peatreener: Fernando Santos
Venemaa.
Peatreener: Stanislav Cherchesov
B-alagrupp.
Austraalia.
Peatreener: Ange Postecoglou
Brad Smith ja Mile Jedinak asendati vigastuste tõttu vastavalt Alex Gersbach ja James Jeggo-ga.
Kamerun.
Peatreener: Hugo Broos
Tšiili.
Peatreener: Juan Antonio Pizzi
Saksamaa.
Peatreener: Joachim Löw
Leroy Sané ja Diego Demme eemaldati koondisest vigastuse tõttu ja ei asendatud.
Klubide riikide järgi.
"Kaldkirjas" riikidel ei ole turniiril koondist osalemas.
Harilik võraürask

Harilik võraürask ("Pityogenes chalcographus") on kärsaklaste sugukonda kuuluv putukaliik. Võraürask kahjustab kuuskesid.
Eestis on võraürask tavaline.
Lõuna-maipõrnikas

Lõuna-maipõrnikas ("Melolontha melolontha") on põrniklaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Maipõrnikad toituvad taimede juurtest.
Eestis on maipõrnikas tavaline.
Rändtirts

Rändtirts ("Locusta migratoria") on tirtslaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Rändtirts on levinud Aafrikas, Aasias, Austraalias ja Uus-Meremaal. Varem oli rändtirts tavaline ka Euroopas, ent tänapäeval on teda seal harva leitud. Rändtirtsu on paar korda ka Eestist leitud.
Suured rändtirtsude parved võivad põldudele suurt kahju teha.
Mālupe vald

Mālupe vald (läti keeles "Mālupes pagasts") on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.
Vald piirneb sama piirkonna Jaunanna, Maliena, Liepna ja Jaunalūksne vallaga ning Balvi piirkonna Vīksna ja Kubuli vallaga.
Valla pindala on 130 km². 2016. aasta seisuga elas seal 652 inimest. Valla keskus on Mālupe küla, vallavanem on Iveta Priede. 
Loodus.
Vald asub Ida-Läti madalikul. Selle kõrgeim koht (149,3 m) asub valla kaguosas. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Sita jõgi.
Ajalugu.
Aastal 1920 kuulus Mālupe valla aladel Mālupe mõisale 1131, aga Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad. Aastal 1935 oli Mālupe valla pindala 174,53 km² ja seal oli 2481 elanikku. 1945. aastal moodustati valla aladel Mālupe ja Maliena külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Tarvase muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Betereva muinaskalmed ja Upeskrasti muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Mālupe mõisa hooned (häärber, vesiveski, ait), samuti ka Sofikalnsi karjamõisa ait. 
Looduskaitse all on Pumpuri tamm, Vecskanstnieki tamm, Stūrīši tamm, Bitītese tamm, Medņi tamm, Dobusilsi tammed, Dobusilsi künnapuu, Daumanti tamm, Zirdziņi tamm, Skaidrini tamm ja Priedulāji künnapuu. Valda jääb ka 1325 ha suurune Jaunanna hoiuala.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 562 lätlast, 65 venelast, 2 valgevenelast, 5 ukrainlast, 1 poolakas ja 1 leedulane. 
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Noorte Kotkaste Aitaja märk

Noorte Kotkaste Aitaja märk, lühendatult Aitaja märk, on autasu Noorte Kotkaste organisatsiooni aitamise ja abi osutamise eest.
Aitaja märgiga tunnustatakse toetajaliiget või koostööpartnerit, kes on vähemalt kahe aasta jooksul aidanud üritusi ette valmistada või korraldada ning keda on tunnustatud peavanema tänukirjaga.
Aitaja märgil on kollasele emailringile asetatud Noorte Kotkaste kotkamärk, mida ümbritseb eesti stiilis ornament. Märki kantakse vasakul pool rinnas.
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk

Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk, lühendatult Ustava Sõpruse märk, on autasu Noorte Kotkaste organisatsiooni aitamise ja abi osutamise eest.
Ustava Sõpruse märk antakse toetajaliikmele või koostööpartnerile, kes on organisatsiooniga koostööd teinud vähemalt viis aastat või abistanud mõne üleriigilise ürituse korraldamisel ning keda on eelnevalt tunnustatud Aitaja märgiga.
Ustava Sõpruse märgil on emailrõngal kotkamärk, mida ümbritseb neli taimekujutist. Taimekujutisi ühendab nelja ornamendiga kaunistatud lint. Märki kantakse rinnas vasakul pool või selle miniatuuri erariiete revääril.
1939. aastal sai selle märgi Johan Laidoner.
Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind

Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind (inglise keeles "Royal Society Prizes for Science Books") on iga-aastane teadusauhind, mida annab välja Londoni Kuninglik Selts alates 1988. aastast (esialgse nimega Teadusraamatu auhind) väljapaistvate populaarteaduslike raamatute eest. 
Konkursil saavad kandideerida viimase aasta jooksul inglise keeles avaldatud raamatud. Žürii valib võiduraamatu ja nn. lühikesse nimekirja (inglise keeles "short list") kantud raamatud. Auhinnatseremoonial, mis peetakse septembris, saab laureaat 25 000-naelase ja lühinimekirja kantud raamat 2500-naelase auhinnaraha.
Koigi Kool

Koigi Kool on põhikool-lasteaed Järva maakonnas Järva vallas Koigi külas. Kool on ühendatud lasteaiaga Kalevipoeg. Kooli direktor on Margit Reinpõld.
Esimesed dokumenteeritud teated Koigi hariduselu kohta pärinevad 1757. aastast. 
Kooli eelkäija oli Koigi mõisakool, mis asutati 1856. aastal. Koigi kool tegutseb alates 1919. aastast.
2012. aastast kannab kool nime Koigi Kool. Enne seda kandis kool muu hulgas nime Koigi Põhikool.
Kullamaa Keskkool

Kullamaa Keskkool on keskkool Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas.
Kooli direktor on Kaidi Uueda. Koolis õppis 2022. aastal 110 õpilast.
Enne kooli Kullamaale toomist tegutses Sillal ministeeriumikool. Silla koolimaja ehitustööd algasid 1909. Seoses Silla 8-klassilise Kooli kolimisega vastavatud Kullamaa koolimajja 1966. aastal nimetati kool Kullamaa 8-klassiliseks Kooliks. 1976 nimetati kool ümber Kullamaa Keskkooliks. 
2000 ühendati Liivi kool Kullamaa Keskkooliga.
Käru Põhikool

Käru Põhikool on põhikool Järva maakonnas Türi vallas Käru alevikus. Kooli direktor on alates 2018. aasta augustist Raili Saar.
Aastatel 1764–1837 tegutses Käru köstrikool. Enne 1909 tegutses Kärus teiste seas vallakool ja kihelkonnakool. 1909–1922 tegutses Käru Haridusseltsi Eraalgkool.
Kooli nimed:
2010. aastal liideti kooliga Käru lasteaed Peetrike.
Nathalie Loiseau

Nathalie Loiseau (sündinud 1. juunil 1964 Neuilly-sur-Seine'is) on Prantsusmaa kõrgkoolijuht, diplomaat ja poliitik, alates 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige.
Nathalie Loiseau sündis 1964. aastal Neuilly-sur-Seine'is. Ta on lõpetanud Pariisi Poliitikauuringute Instituudi ja õppinud lisaks veel Pariisi riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis hiina keelt.
Prantsusmaa välisteenistusega liitus ta 1986. aastal. Aastatel 1990–1992 teenis ta diplomaadina Indoneesias. Aastatel 1993–1995 oli ta Prantsusmaa välis- ja Euroopa asjade ministri Alain Juppé nõunik. Hiljem oli ta diplomaatilistel missioonidel Senegalis Dakaris ja Marokos Rabatis. Aastatel 2002–2007 töötas ta kommunikatsioonidirektorina Prantsusmaa saatkonnas Washingtonis. Aastatel 2009–2012 töötas ta Prantsusmaa Välisministeeriumis osakonnajuhatajana.
Aastatel 2012–2017 oli ta Prantsusmaa Rahvusliku Juhtimiskooli ("École nationale d'administration") direktor. 21. juunist 2017 kuni 27. märtsini 2019 oli ta Prantsusmaa Euroopa Liidu asjade minister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja nelja lapse ema. Usutunnistuselt on ta katoliiklane; lisaks on ta feminist.
Muriel Pénicaud

Muriel Pénicaud (sündinud 31. märtsil 1955 Versailles's) on Prantsusmaa poliitik. Ta oli 17. maist 2017 kuni 6. juulini 2020 Prantsusmaa tööminister.
Ta sündis aastal 1955 Versailles's. Ta on lõpetanud Pariisi 10. Ülikooli ("Université Paris-Ouest 10 Nanterre La Défence"'i).
Mālupe

Mālupe (kohalikus murdes "Molupe") on küla ("ciems") Lätis Alūksne piirkonnas, Mālupe valla halduskeskus.
Küla asub Pedetsi jõe kaldal merepinnast 125 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 16 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel põhikool, lasteaed, rahvamaja, raamatukogu ja Alūksne muusikakooli osakond. Seal asub Mālupe bussipeatus.
Küla oli varem Mālupe mõisa ("Mahlup") keskus. Juba tsaariajal kujunes see Liivimaa kubermangu Valga kreisi Mālupe valla keskuseks. Asula kui vallakeskuse arendamist alustati aastal 1924. Nõukogude ajal oli küla Mālupe külanõukogu halduskeskuseks.
Mālupe mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber ja ait, on kohaliku kaitse all. Küla jääb osaliselt Jaunanna hoiualale.
Kõrveküla Põhikool

Kõrveküla Põhikool on põhikool Tartu maakonnas Tartu Vallas Kõrvekülas. 
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1766, kui Raadi mõis avas kooli talulastele. Hiljem sai sellest küla- ja kogukonnakool. Seepärast on ka kooli nime korduvalt muudetud.
Kooli on ka mitu korda kolitud. 1860. aastal ehitatud külakoolihoone on arvele võetud kultuurimälestisena. Külakooli hoone on Miina Härma sünnikodu.
Tänapäeval töötab kool 1952. aastal valminud koolimajas, mis on ehitatud vana vallamaja vundamendile. Sellele tehti 1964. aastal kuut klassi mahutav juurdeehitis, mida 2006. aastal renoveeriti. Hoones tegutseb Miina Härma klass-muuseum. 2005. aastal lisati koolile ka aula koos nelja klassiruumi ja garderoobiga. Aastatega jäi kool aga õpilastele väikseks, mistõttu lisati koolile mitmel aastal uusi moodulklasse. 2020. aastal hakati ehitama uut koolihoonet (ehituse esialgne tähtaeg oli 25. oktoober 2020, hiljem lükati see 10. jaanuarile 2021). 7. jaanuaril 2021 avati uus koolihoone. 
2004. aastast on kooli direktor Andres Jõgar.
Koolis tegutsevad ka Kõrveküla raamatukogu, Tartu Valla Muusikakool ja Tartu Valla Spordikool.
Laupa Põhikool

Laupa Põhikool on põhikool Järva maakonnas Türi vallas Laupa külas. Kooli direktor on Kaarel Aluoja.
Esimesed dokumenteeritud andmed Laupa kooliharidusest pärinevad 1787. aastast. Tollase kooli täpne asukoht on teadmata.
Tänapäevase kooli eelkäija oli 19. sajandi keskel asutatud Jändja kool. 
Eesti iseseisvumisaja algul koliti kool Jändjalt Laupa mõisa härrastemajja. 1922. aastal avati seal Laupa 6-klassiline algkool. Seejärel kandis kool 1944. aastast nime Laupa Mittetäielik Keskkool, 1951. aastast Laupa 7-klassiline Kool, 1960. aastast Laupa 8-klassiline Kool ja 1989. aastast Laupa 9-klassiline Kool. Hiljem nimetati kool Laupa Põhikooliks.
2008. aastal sai kool Kauni Kooli auhinna.‎
Lustivere Põhikool

Lustivere Põhikool oli põhikool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lustivere külas. Kool tegutses iseseisva koolina 30. augustini 2021. Alates 1. septembrist 2021 on kool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekoht. Kooli viimane direktor oli Kaire Kampus.
Ajalugu.
Kool alustas Lustiveres tööd 1922. aastal 4-klassilise algkoolina Lustivere mõisa mõisaprouale ehitatud majas. 
1960. aastal alustas kool senise 7-klassilise kooli asemel 8-klassilise koolina. 
1996. aastal renoveeriti koolimajaks endise Lustivere mõisa pargi servas asunud Lustivere mõisa meierei hoone. Juurdeehitusena liideti olemasolevatele ruumidele kaheksa klassiruumi ja võimla. Kool alustas tööd uues hoones 1. septembril 1996.
Kooli ümberkorraldamine.
Põltsamaa valla haridusvõrgu ümberkorraldamise käigus muudeti Lustivere Põhikool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekohaks. Kooli juures tegutseb lasteaed.
Vastse-Laitsna vald

Vastse-Laitsna vald (ka "Jaunlaicene vald", läti keeles "Jaunlaicenes pagasts") on vald Lätis Alūksne piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Vana-Laitsna, Ziemeri ja Alsviķi vallaga ning Smiltene piirkonna Hopa vallaga.
Valla pindala on 52 km². 2016. aasta seisuga elas seal 478 inimest. Valla keskus on Vastse-Laitsna küla, vallavanem on Inta Cinglere.
Loodus.
Vald asub Alūksne kõrgustikul. Ziemeri ja Vastse-Laitsna valla piiril asub 271,5 m kõrgune Dēliņkalns, valla ja Alūksne kõrgustiku kõrgeim tipp. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi.
Ajalugu.
Vald loodi aastal 1919 Vastse-Laitsna mõisale kuuluvatele maadele. Valla maad kuulusid toona Apukalna kihelkonda. Aastal 1920 kuulus Vastse-Laitsna valla aladel Vastse-Laitsna mõisale ning selle Kalnsi ja Evalda kõrvalmõisale 3076,35, Hopa mõisale 557,89 ja Repjakalnsi mõisale 1747,23 hektarit maad. Aastal 1935 oli valla pindala 161,9 km² ja seal oli 2163 elanikku.
1945. aastal moodustati valda Vastse-Laitsna ja Grūbe külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Vastse-Laitsna külanõukoguga likvideeritav Grūbe külanõukogu, ent aastal 1963 ühendati kolhoosi Padomju Dzimtene alad Hopa linna maaterritooriumiga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Apekalnsi kirik, selle orel, altar ja kantsel, Vārņi järve rajatud hooned, Vastse-Laitsna mõisa hoonetekompleks (park, kabel, tall, ait, kaks majapidamishoonet, mõisavalitseja maja, üks häärberi tiib), Ķauķi ja Rūci muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Lielbrieži muinaskalmed ehk Miroņkalns ja Popji linnamägi, Riikliku kaitse all olevad Kūriņkalnsi muinakalmed jäävad osaliselt ka Vana-Laitsna valda. Valla idaosa jääb osaliselt Dēliņkalnsi hoiualale, valla põhjaosa aga Vana-Laitsna kaitstavale maastikule. Lisaks on kaitse all mõned vallas kasvavad põlispuud.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 437 lätlast, 12 venelast ja 1 leedulane, lisaks veel 33 muude rahvaste esindajat.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Voldemar Nurmela

Voldemar Nurmela (16. detsember 1915 Võrumaa – 19. mai 2006 Tallinn) oli eesti jurist.
1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, teenis algul Sverdlovski oblastis 788. ehituspataljonis, hiljem Eesti korpuses.
Aastatel 1957–1977 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Mehikoorma Põhikool

Mehikoorma Põhikool on põhikool Põlva maakonnas Räpina vallas Mehikoorma alevikus. Kooli direktor on Ege Helleng.
Mehikoormas hakati kooliharidust andma 1811.
1945 ühendati Mehikoorma külast väljaspool asunud kaks 6-klassilist kooli üheks kooliks. Et ühendatud kool avati Mehikoormas, siis sai kooli nimeks Mehikoorma 7-klassiline kool. 1988 nimetati kool ümber Mehikoorma 9-klassiliseks kooliks ja aastast 1991 nimi Mehikoorma Põhikool.
Enne 1998 tegutsesid koolis ka venekeelsed klassid, mis seejärel viidi Räpinasse.