Bajkongõri kosmodroom

Bajkongõri kosmodroom (ka Baikonuri kosmodroom) on kosmodroom Kasahstanis Kõzõlorda oblastis Bajkongõri linnast põhja pool Türatami asula lähedal. See on maailma suurim raketistardipaik, üks kolmest mehitatud kosmoseaparaatide stardiks ette nähtud kohast maailmas Canaverali neeme ja Jiuquani kõrval. Kosmodroomi pindala on 6717 km². Koha geograafilised koordinaadid on . 
Bajkongõri kosmodroomi hakati ehitama 12. jaanuaril 1955 mandritevaheliste ballistiliste rakettide R-7 stardipaigana. Sealt startisid 1957. aastal esimene Maa tehiskaaslane Sputnik 1, 1961 esimene mehitatud lend Juri Gagariniga pardal ning paljud kosmoseraketid ja -aparaadid.
24. oktoobril 1960 toimus Bajkongõri kosmodroomi raketistardiplatvormil kontinentidevahelise ballistilise raketi R-16 plahvatus, mille tulemusel hukkus sadakond inimest. Kõige tähtsama hukkunu, marssal Mitrofan Nedelini järgi nimetatakse seda Nedelini katastroofiks.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist jäi kosmodroom Kasahstani territooriumile. Kasahstan rentis stepis asuva kosmodroomi koos Bajkongõri linnaga kuni 2050. aastani Venemaale 115 miljoni USA dollarise aastamaksu eest.
Kosmodroomil asub 9 raketistardikompleksi, 4 mandritevaheliste ballistiliste rakettide stardiseadet, 11 montaaži-katsekorpust, seal töötab 500 Venemaa sõjaväelast. Bajkongõrilt lastakse välja üle 50% Venemaa kosmoseaparaatidest, üle 80% kosmosesse viidavast kasulikust massist ja kõik geostatsionaarsele orbiidile lähetatud objektid.
2008. aastal toimus Bajkongõril 19 kanderakettide starti, mille poolest oli eespool kõigist teistest kosmodroomidest (USA-st startis aastas 14 kanderaketti).
Rajamine.
Mehitatud kosmoselaevade prototüübiks sai raketikandja R-7, mis oli esialgu kavandatud vesinikupommi lennutamiseks. See vajas uut tüüpi polügooni. Koha valikul arvestati, et see peab olema suur hõredalt asustatud maa-ala, mida ei kasutataks põllumajanduslikult, mille lähedal oleks raudteeühendus ja magevesi. Selline koht leiti kõrbes Araali merest idas Sõrdarja jõe lähedal Moskva–Taškendi raudtee ääres.
Seal algasidki kosmodroomi ehitused. Ehitusplatsi nimetati kaitseministeeriumi teadusuuringute katsepolügooniks nr 5 koodnimega "Taiga". Ehitasid seda suure saladuskatte all sõjaväelased. Esimene ehituspataljon saabus Türatami raudteejaama 12. jaanuaril 1955 ja juba 5. mail 1957 võttis komisjon vastu esimese stardikompleksi ning järgmisel päeval paigaldati sellele rakett R-7. Kosmodroomi ametlikuks asutamispäevaks peetakse 2. juunit 1955, kui armee peastaap kinnitas oma direktiiviga teadusuuringute katsepolügooni nr 5 struktuuri.
Vaenlase desorienteerimiseks ehitati Karaganda oblastisse Bajkongõri linna lähedale petteehitised (võltskosmodroom). Pärast Juri Gagarini kosmoselaeva starti kinnistus ajakirjanduses Baikonuri nimi ka õigele kosmodroomile.
Kosmodroomi teenindamiseks rajati kosmodroomi lähedusse linn, mis kasvas kiiresti kümnete tuhandete elanikeni ja esialgu kandis nime Leninsk, aga 1995 nimetati ümber Bajkongõriks.
Kasutus.
27. novembril 2025 startis 31. stardiplatvormilt Vene kosmoselaev Sojuz MS-28, viies orbiidile kolmeliikmelise meeskonna – kaks venelast ja ameeriklase – Rahvusvahelisse Kosmosejaama. Stardijärgne kontroll näitas, et kanderaketi Sojuz-2.1a esimese astme mootori gaasijuga rebis 31. stardiplatvormil lahti stardikompleksi kuuenda fragmendi. Selle avarii tulemusel kaotas Venemaa mitmeks aastaks võimaluse inimesi kosmosesse saata. Töökorda jäid ainult neli kaubaveoks sobivat stardiplatsi.