Nuubia keel

Nuubia keel on Niiluse-Sahara keelkonda Ida-Sudaani rühma kuuluv keel. Seda räägitakse peamiselt Sudaanis ja Egiptuses. Emakeelena kõneleb keelt umbes 610 000 inimest.
Tänapäeval räägivad nuubia keelt Niiluse jõe kallastel Lõuna-Egiptuses ja Põhja-Sudaanis umbes 495 000 nuubialast. Nuubia keele kõnelejad on enamasti kakskeelsed. Sudaanis on umbes 295 000 nuubialast, muudes riikides elab neid ligikaudu 605 000.
Nuubia keele standard on Mahasi murre, mida räägitakse Lõuna-Egiptuses ja Niiluse kaldaäärsetes piirkondades Põhja-Sudaanis. Sõnavara sarnaneb 67% ulatuses kenzi keelega. Peale selle on nuubia keel lähedalt suguluses kenutsi, dairi, dillingi, dangola ja fadidzi keelega, mida räägitakse Sudaanis ja Egiptuses.
Fonoloogia.
Hääldamine.
Nuubia keeles on nii lahtisi kui ka kinnisi silpe: "ág" 'suu', "één" 'naine', "gíí" 'onu', "kám" 'kaamel', "díís" 'veri'. Pikki kaashäälikuid leidub vaid täishäälikute vahel, kuid pikad täishäälikud võivad esineda nii alg-, kesk- kui ka lõpp-positsioonis. Fonotaktiliselt ei ole selge, kuidas konsonandid vokaalide pikkust mõjutavad. Sellised vormid nagu "dàrrìl" 'ronima' ja "dààrìl" 'juures viibima' eksisteerivad, aga "*dàrìl" ja "*dààrrìl" ei eksisteeri; sarnaselt, "féyyìr" 'kasvama' ja "fééyìr" 'kaotama (lahingut)' on olemas, aga "*féyìr" ja "*fééyyìr" ei ole"."
Täishäälikud.
Nuubia häälikusüsteem rakendab viit vokaali. Foneemid /e/ ja /o/ võivad olla madalad või kõrgemad. Täishäälikud võivad olla pikad ja lühikesed, näiteks "jáákí" 'hirm' (pikk /aː/), "jàkkàr" 'õng' (lühike /a/). Paljud nimisõnad on varieeruva vokaali pikkusega: "bálé" : "báléé" 'pidu', "ííg" : "íg" 'tuli', "shártí" : "sháártí" 'oda'. Kaksikhäälikuid tõlgendatakse kui vokaalide ja poolvokaalide /w/ ja /j/ järgnevusi.
Kaashäälikud.
Konsonantide pikkus eristab nuubia keeles tähendusi, näiteks "dáwwí" 'teerada' "vs." "dáwí" 'köök'. Siiski pole kaashääliku ega täishääliku pikkus eriti stabiilne. Pikki kaashäälikuid kiputakse lühendama (näiteks araabia keelest laenatud sõna "dùkkáán" 'pood' kohta öeldakse tihti "dùkáán").
Toon.
Nuubia keel on toonikeel. Toon tähistab leksikaalseid kontraste. Nuubia keelel on kaks põhilist tooni: kõrge ja madal. Näiteks:
Grammatilised kategooriad.
Asesõnad.
Põhilised asesõnad on:
Nuubia keeles on kolm omastavat asesõna. Esimese veeru omastavalised pronoomenid on saadud isikulise asesõna ja sufiksi -"íín" liitmisel. Teise veeru pronoomenid on vähem seotud lihtsate isikuliste asesõnadega; kõik need omastavad asesõnad on seotud kõrgete toonidega. Kolmanda veeru pronoomenid on aga tuletatud teisest ja lisatud on sufiks "-ní".
Nimisõnad.
Nuubia keele nimisõnad on enamasti kahesilbilised, kuigi leidub ka ühe-, kolme- ja neljasilbilisi. Nimisõnad võivad olla tuletatud omadussõnadest, verbidest või teistest nimisõnadest. Sugu on väljendatud leksikaalselt, vahel kasutatakse sufikseid, kuid tihedamini on pandud kokku erinevad nimisõnad. Loomade puhul kasutatakse eraldi nominaalseid elemente, näiteks "óndí" 'meessugu', "orkàrréé" 'naissugu'.
Liitsõnad koosnevad kahest nimisõnast. Esimese nimisõna toon muutub madalaks, juurde liidetud nimisõna säilitab enda kõlalise mustri. 
Verbid.
Nuubia keele verbi pööramine on allutatud mitmetele morfofonoloogilistele protsessidele, kaasa arvatud silbi kokkutõmbumine, täishäälikute elisioon (häälikukadu) ja häälikute assimilatsioon. Enamik tegusõnu nuubia keeles lõpeb kaashäälikuga (näiteks "nèèr"- 'magama', "kàb"- 'sööma', "tíg"- 'jälgima', "fìyyí"- 'vale'). Märkimisväärsed erandid on "júú"- 'mine' ja "níí"- 'joo'. Verbid on ühe- ja kahesilbilised. Verbidel on peamiselt üks kuni kolm või neli erinevat kõlamustrit. Peamiselt sisaldab verb teavet kas isiku, arvu, ajavormi või mõne aspekti kohta.
Süntaks.
Põhiline sõnajärg nuubia keeles on alus, sihitis, verb. Sihitised on tähistatud sihitise järelliitega -"gà", mis muutub tüve viimase kaashäälikuga. Lauses, mis sisaldab korraga otsest ja kaudset sihitist, on mõlemal olemas järelliide.
Kirjaviis.
Nuubia tähestikus on 26 tähte.
Kirjasüsteem.
Nuubia keeles on kasutusel Kopti, Araabia, Ladina ja Vana-Nuubia kirjasüsteem.
Muud huvitavat.
VI ja VII sajandil m.a.j tekkis nuubiakeelne kristlik kirjandus, mis kasutas kopti kirja põhjal kujundatud erilist nuubia kirja. Kui nuubialased said muhameedlasteks, võeti kasutusele araabia kiri ja nuubialaste peamiseks kirjakeeleks sai araabia kirjakeel. Nuubia kirjakeelt kasutavaid kõnelejaid on vähe. Mõned misjonäride välja antud nuubiakeelsed teosed on kirjutatud ladina tähtedega.