tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hüüru raamatukogu

Saue Raamatukogude Hüüru teeninduspunkt on Saue Raamatukogude teeninduspunkt Saue vallas Hüüru külas aadressil Jõe tee 2 Hüüru mõisa peahoones. 
Raamatukoguhoidja kohuseid täidab Hüüru kultuurijuht.
Ajalugu.
Hüüru raamatukogu on vanim (asutatud 1886. aastal Harku vallakooli juurde Harku raamatukogu nime all) tänapäeva Saue valla territooriumil tegutsev raamatukogu.
Alates 1926. aastast tegutses raamatukogu Harku avaliku raamatukogu nime all. Pärast Teist maailmasõda oli raamatukogu Harku vallamajas (tänapäeval Harku hooldekodu maja). Tõenäoliselt kolis raamatukogu Hüüru mõisa eelmise sajandi 1970. aastatel. Alates 1979. aastast kandis raamatukogu Hüüru Raamatukogu nime ja oli Saue külanõukogu halduses. 1990. aastatel laiendati Hüüru mõisas raamatukogu ruume ja selle tulemusena saadi juurde palju uusi riiuleid, parandati valgustust ja tehti euroremont. 
2008. aastal ühendati Hüüru mõisas tegutsenud Hüüru Raamatukogu Saue vallavalitsuse otsusega Saue Vallaraamatukoguga ja selle tulemusena jätkas Hüüru raamatukogu tegevust Saue Vallaraamatukogu harupunktina.
1. aprillil 2022 jõustunud Saue Raamatukogude põhimäärusega reorganiseeriti Saue valla territooriumil tegutsevate raamatukogude tegevus. Põhimäärus sätestab, et Saue Raamatukogudel on seitse haruraamatukogu ja kaks teeninduspunkti (nende hulgas Hüüru teeninduspunkt).
Aastatel 1958–1973 oli tollase Harku raamatukogu juhataja Valve Heinat, aastatel 1974–2002 oli Hüüru raamatukogu juhataja Mai Kull.
Kernu raamatukogu

Kernu raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Saue vallas (enne 2017. aasta haldusreformi Kernu vallas ja kandis nime "Kernu vallaraamatukogu") Haiba külas Haiba lastekodu ruumides. Raamatukogu juhataja on Kaija Kruusmaa.
Kiili raamatukogu

Kiili raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kiili vallas Kiili asulas. 
Raamatukogu asutas 1922 algul Kurna Hariduse Selts nime all "Kurna raamatukogu".
1979 nimetati raamatukogu ümber "Kiili raamatukoguks".
Raamatukogu juhataja on Taie Saar.
Schlanders

Schlanders (itaalia: "Silandro") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 50 km Bolzanost läänes.
Ülevaade.
Schlanders külgneb järgmiste valdadega: Latsch, Laas, Mals, Martell, Schnals.
Schlanders on tuntud oma 92 m kõrguse kirikutorni poolest, mis on ka Lõuna-Tiroolis kõrgeim. Teine vaatamisväärsus on renoveeritud loss, mis nüüd on ka linnahall (seal asub ka avalik raamatukogu).
Kohta on esmamainitud 13. juunil 1077 annetusaktis, kus Saksa-Rooma keiser Heinrich IV andis linna üle Brixeni piiskop Altwinile.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 94,66% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 5,19% itaalia keelt ja 0,14% ladiini keelt.
2017. aasta Zimbabwe riigipööre

14. novembri õhtul 2017 kogunes osa Zimbabwe kaitsejõududest (ZDF-ist) Zimbabwe pealinna Harare ümbrusse ning võttis enda kontrolli alla Zimbabwe Rahvusringhäälingu ja mõned pealinna osad. Järgmisel päeval teatas ZDF, et tegu polnud riigipöördega ning president Robert Mugabe turvalisus on tagatud. Lisaks sellele avaldasid nad, et olukord normaliseerub vaid siis, kui ZDF on tegutsenud Mugabet ümbritsevate "kriminaalidega", kelle süü läbi olid Zimbabwes süvenenud sotsiaalmajanduslikud probleemid. Lõuna-Aafrika Vabariigi president Jacob Zuma helistas Mugabele ning sai teada, et viimast hoitakse koduarestis, kuid muidu olevat kõik korras.
Ülestõus oli võimuparteis ZANU–PF tekkinud pingete kulminatsioon. Pinged olid tekkinud endise esimese asepresidendi Emmerson Mnangagwa (keda toetas ZDF) ning presidendi abikaasa Grace Mugabe (keda toetas palju noorem G40) vahel, kuna ei suudetud otsustada, kellest võiks saada 93-aastase Robert Mugabe mantlipärija. Nädal pärast seda, kui Mnangagwa vabastati ametist ning oli sunnitud riigist pagema ning päev enne sõjaväe sissetungi Hararesse ütles kaitsejõudude ülemjuhataja Constantino Chiwenga oma avalduses, et Mugabele ebameeldivate kõrgete ZANU-PF-i ametnike süstemaatiline ametist vabastamine peab lõppema. 
21. novembril saatis Mugabe Zimbabwe parlamendile kirja, milles avaldas, et astub presidendi ametikohalt tagasi. Esimene asepresident Phelekezela Mphoko hakkas ajutiselt presidendi kohustusi täitma, kuid juba 24. novembril vannutati Mnangagwa presidendi ametisse.
Liivoja (perekonnanimi)

Liivoja on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Liivoja (Liwoja) on pandud Puurmani mõisas Kursi kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Liivoja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Arol, Loorius, Lorius, Naba ja Strundt. Henno Liivoja palvel kanti Liivoja perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 95 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. maist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Liivoja Eestis 42 mehel ja 37 naisel.
Loomake

Loomake on eesti perekonnanimi.
Hiljem võtsid perekonnanime Loomake kandvad inimesed nime muutes endale uuteks perekonnanimedeks Aalja (1937. aastal Tartus) ja Voodla (1935. aastal Tallinnas).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei elanud või neid oli vähem kui 5.
Piesoandur

Piesoandur ehk piesosensor on seade, mis kasutab piesoelektrilist efekti, et mõõta rõhu, kiirenduse, temperatuuri, deformatsiooni või jõu muutusi
Anduri piesotajuritena kasutatakse mitmesuguseid piesoelektrilisi materjale, millest tuntumad on kvarts, samuti piesokeraamilised tehismaterjalid pliitsirkonaattitanaat (PZT) ja baariumtitanaat. Kristalliliste (anisotroopsete) materjalide korral on juhtivusomadused materjali eri suundades erisugused ning seepärast avaldub ka piesoefekt eri suunas erinevalt.
Kasutusvaldkonnad.
Piesoelektriline efekt avastati aastal 1880, kuid alles 1950. aastail hakati tootma sellel põhinevaid tööstuses kasutatavaid sensoreid. Ajapikku on hakatud neid järjest enam kasutama mõõtmiste tegemiseks paljudes tööstusharudes.
Piesoelektrilisel efektil põhinevad materjalid pole tundlikud radiatsioonile ja elektromagnetväljale, mis võimaldab mõõtmisi teha väga rasketes oludes. Mõned andurimaterjalid on stabiilsed väga kõrgetel temperatuuridel, kuni 1000 °C.
Piesoelektrilise sensori põhimõte leiab rakendust ka looduses. Luudes asetsev kollageen on piesoelektriline materjal ja arvatakse olevat bioloogiline jõusensor.
Kuna piesoandurid põhinevad dielektrilistel materjalidel, siis on nende sisetakistus suur, millele vastavalt peab ka mõõteahela sisendtakistus olema väga suur, et tagada piisav mõõtetäpsus. Piesoandurite minimaalne talitlussagedus võib olla üsna madal, 1...0,5 Hz. Staatiliste jõudude mõõtmiseks kasutatakse nn piesotrafosid.
Laitse raamatukogu

Laitse raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Saue vallas Laitse külas. Raamatukogu juhataja on Helle Keerma.
Raamatukogul on laenutuspunkt Laitse seltsimajas.
Linari

Linari on itaalia päritolu perekonnanimi.
2014. aastal elas Itaalias üle 1300 ja Argentinas üle 500 seda nime kandva isiku.
Nimest Eestis.
1. jaanuaril 2023 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei elanud või oli neid vähem kui 5.
Nimede eestistamisel määrati Linari uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Linholm (1940. aastal Tallinnas).
Artur-Aleksander Linari palvel kanti Linari perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 403 all (Siseministeeriumi teadaanne 29. maist 1940).
Schluderns

Schluderns (itaalia: "Sluderno") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 60 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1831 inimest ja valla pindala on 20,8 km².
Schludernsi kohal on kuulus Churburg aastast 1250.
Schludernsi vallas on "frazione" (alljaotus) Spondinig (Spondigna).
Schluderns külgneb järgmiste valdadega: Glurns, Laas, Mals ja Prad am Stilfser Joch.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,20% itaalia keelt.
Loksa linnaraamatukogu

Loksa linnaraamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Tallinna tänav 45. Raamatukogu juhataja on Õnne Teern.
Madli Lippur

Madli Lippur (sündinud 1984) on eesti toimetaja.
Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli eesti filoloogia erialal bakalaureuseõppes ja 2017. aastal keeletoimetamise erialal magistriõppes. Tema magistritöö teema oli "Stiili tõlkimine. Analüüs Marguerite Durasi eesti keelde tõlgitud romaanide näitel".
Lindvet

Lindvet on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Lindvet uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Anikejev ja Lindeberg. Oleg-Eugen-Roger Lindveti palvel kanti Lindvet perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 341 all (Siseministeeriumi teadaanne 29. jaanuarist 1938).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Jõelähtme valla keskraamatukogu

Jõelähtme valla keskraamatukogu on keskraamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Loo asulas.
Raamatukogu koosneb viiest haruraamatukogust:
Raisk

Raisk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Raisk on pandud Torgu mõisas Jämaja kihelkonnas Saaremaal. Hiljem võtsid perekonnanime Raisk kandvad inimesed nime muutes endale perekonnanimedeks Heinväli, Kruusimaa, Lehtmets, Mändmets, Raidsalu, Raudalu, Raunik, Riisoja, Ringvee, Salm, Silluste, Tiik ja Õis.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Linnat

Linnat on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Linnat on antud Suure-Konguta mõisas Puhja kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Linnat uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Jürgenson, Lilienblatt ja Lindermann. Jaan Linnati palvel kanti Linnat perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 372 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. augustist 1938).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Linnat Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Linnus (perekonnanimi)

Linnus on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Linnus on pandud Preedi mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal ning Vatla mõisas Karuse kihelkonnas ja Sõtke mõisas Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Linnus uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Leinbock, Leinbok ja Linzmann. Ferdinand Linnuse palvel kanti Linnus perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 180 all (Siseministeeriumi teadaanne 17. detsembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Linnus Eestis 21 mehel ja 26 naisel.
Schnals

Schnals (itaalia: "Senales") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Bolzanost loodes, piiril Austriaga. Valda kuulub suur osa Schnalstalist.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1345 inimest ja valla pindala on 211,2 km².
Schnals külgneb järgmiste valdadega: Kastelbell-Tschars, Latsch, Mals, Moos in Passeier, Naturns, Partschins, Schlanders ja Sölden (Austrias).
Frazioni.
Schnalsi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Karthaus (Certosa) ja Katharinaberg (Monte Santa Caterina), Unser Frau (Madonna).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,24% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,76% itaalia keelt.
Linnuse (perekonnanimi)

Linnuse on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Linnuse uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Jürisson, Liibek ja Näärmann. Magdalena Linnuse palvel kanti Linnuse perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 271 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Loite

Loite on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Loite uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lambale ja Lammas. Hans Loite palvel kanti Loite perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 201 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Loite Eestis 29 mehel ja 33 naisel.
Lambaauk

Lambaauk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Lambaauk on antud Ohukotsu mõisas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Lambaaugu-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Leppik.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Stilfs

Stilfs (itaalia: "Stelvio") on vald ("(comune)") Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias. See paikneb Stelvio kuru põhjapoolse rambi lähedal.
Stilfsi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Sulden (Solda), Trafoi, Gomagoi.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,46% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,54% itaalia keelt.
Loitme

Loitme on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Loitme uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lochmann (Tallinnas ja Türil 1937. aastal). Johannes Loitme palvel kanti Loitme perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 317 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Loitme 5 mehel ja alla viiel naisel.
Maisma

Maisma on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Maisma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mühlbach. Juhan Maisma palvel kanti Maisma perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 247 all (Siseministeeriumi teadaanne 6. juulist 1936).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mallis

Mallis on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mallis uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Hansmitt ja Malmstein. Huko Mallise palvel kanti Mallis perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 186 all (Siseministeeriumi teadaanne 10. jaanuarist 1936).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Maramaa (perekonnanimi)

Maramaa on eesti perekonnanimi.
August Maramaa palvel kanti Maramaa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 2 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. jaanuarist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Maramaa Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.
Mardna

Mardna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mardna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Martinoff, Michelson ja Mihkelson. Evald-Gustav Mardna palvel kanti Mardna perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 223 all (Siseministeeriumi teadaanne 25. aprillist 1936).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mardna Eestis 5 mehel ja 6 naisel.
Taufers im Münstertal

Taufers im Münstertal (itaalia: "Tubre"; romanši: "Tuer") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 70 km Bolzanost läänes, piiril Šveitsiga.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 964 inimest ja valla pindala on 45,8 km².
Taufers külgneb järgmiste valdadega: Glurns, Mals, Prad am Stilfser Joch, Stilfs, Val Müstair (Šveitsis) ja Scuol (Šveitsis).
Frazioni.
Taufersi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Pundweil (Pontevilla) ja Rifair (Rivaira).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,85% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,15% itaalia keelt.
Merend

Merend on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Merend uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Fromm ja Gläser. Andreas Merendi palvel kanti Merend perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 177 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. novembrist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Beethoven (Mähler)

„Beethoven“ on saksa kunstniku Joseph Willibrord Mähleri (1778–1860) teos.
Meret

Meret on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Meret uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Madisson ja Mangelson. Aleksander-Johannes Mereti palvel kanti Meret perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 120 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Meret Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Maria Magdalena van Beethoven

Maria Magdalena van Beethoven (19. detsember 1746 Ehrenbreitstein – 17. juuli 1787 Bonn) oli Johann van Beethoveni abikaasa ja helilooja Ludwig van Beethoveni ema.
Maria Magdalena vanemad olid Johann Heinrich Keverich (1701–1759) ja Anna Klara (Clara) Westorff (1707–1768), kes abiellusid 1731. aastal.
12. novembril 1767 abiellus ta Bonnis laulja Johann van Beethoveniga (1740–1792), neil oli seitse last.
Merik

Merik on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Merik uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grigorjev, Maur ja Morozov. Boris Meriku palvel kanti Merik perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 347 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1938).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Wipptal (ringkond)

Wippi org (itaalia: "Alta Vall'Isarco"; saksa: "Wipptal") on ringkond (itaalia: "comprensorio", saksa: "Bezirksgemeinschaft") Itaalia Lõuna-Tirooli provintsi põhjaosas. See hõlmab Lõuna-Tirooli osa suuremast geograafiliselt defineeritud Wipptalist, mis ulatub Brenneri mäekurust põhjas piki Eisacki (Isarco) jõe ülemjooksu Franzensfesteni lõunas. See eraldati Eisacktali naaberringkonnast aastal 1980.
Ülevaade.
2001. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 85,31% oru rahvastikust emakeelena saksa keelt, 14,32% itaalia keelt ja 0,37% ladiini keelt.
Järgmised kuus valda on Wipptali ringkonna osad:
Merilaid

Merilaid on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Merilaid uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Martinson, Meilbaum, Mihels, Mihhels, Schnell, Tuunson ja Veber. Aleksander Merilaiu palvel kanti Merilaid perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 21 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Merilaid Eestis 21 mehel ja 20 naisel.
Murdmaa

Murdmaa on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Murdmaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Martinson. Enn Murdmaa palvel kanti Murdmaa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 62 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. aprillist 1935).
1. jaanuari 2025. aasta seisuga on perekonnanimi Murdmaa Eestis alla viiel mehel ja 6 naisel.
Mäelo

Mäelo on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mäelo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mattson ja Mühlberg. Bernhard Mäelo palvel kanti Mäelo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 103 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juunist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mägiste (perekonnanimi)

Mägiste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mägiste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mälson, Märs ja Treufeldt. Julius Mägiste palvel kanti Mägiste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 28 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. märtsist 1935).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mägiste Eestis 8 mehel ja 16 naisel.
Mägisto

Mägisto on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mägisto uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Martenson, Matveus ja Muda. Ants Mägisto palvel kanti Mägisto perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 79 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mändmets

Mändmets on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mändmets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Birstin, Dobroschevsky, Grents, Grosberg, Jakobson, Kiitsak, Koch, Lestmann, Madisson, Mängel, Männard, Männikson, Martinson, Müller, Ostrat, Peeterson, Piilbaum, Poleühtid, Poots, Preismann, Raisk, Ruul, Sandt, Tomson, Vilippus, Zimmermann ja Zutz. Hugo-Johannes Mändmetsa palvel kanti Mändmets perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 333 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. juulist 1937).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mändmets Eestis 107 mehel ja 100 naisel.
Tselina rajoon

Tselina rajoon (vene keeles "Целинский район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Tselina aleviga.
Rajoon piirneb kirdes ja idas Salski rajooniga, kagus Pestšanokopskoje rajooniga, lõunas Krasnodari kraiga, edelas Jegorlõkskaja rajooniga ja loodes Zernogradi rajooniga.
Rajooni pindala on 2129 km². Elanike arv oli 2012. aastal 32 904, 2009. aastal 33 274 ja 2002. aastal 36 742.
Tselina rajooni asulad kuuluvad üheksa külaasunduse koosseisu.
Üleoja

Üleoja on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Üleoja (Ulleoja) on pandud Sõtke mõisas Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Üleoja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Baumann, Überbach, Übrbach ja Üperbach. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Üleoja Eestis 23 mehel ja 27 naisel.
Mändvere

Mändvere on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mändvere uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lugenberg. Aleksander Mändvere palvel kanti Mändvere perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 157 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. septembrist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Henry Way Kendall

Henry Way Kendall (9. detsember 1926 Boston – 15. veebruar 1999 Wakulla maakond, Florida) oli Ameerika Ühendriikide osakestefüüsik.
1990. aastal anti talle, Jerome Isaac Friedmanile ja Richard E. Taylorile Nobeli füüsikaauhind.
Boris Põder

Boris Põder (ka Põdder; poksijana hiljem ka Bobby Podder või Potter; 25. jaanuar 1905 Tallinn – märts 1984 New York, USA) oli Eesti ja USA poksija.
Ta hakkas poksima 1922. aastal, kui ta õppis Tallinna Linna I Reaalkoolis. Ta poksis Tallinna Kalevis.
Põder oli kokku kahekordne Eesti meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1923–1924.
Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja läks Ameerika Ühendriikidesse. Ta asus elama New Yorki ja võttis 1925. aastal USA kodakondsuse. Ta võistles seal ka harrastajana.
Elukutselisena.
Põder poksis oktoobrist 1925 kuni jaanuarini 1928 elukutselisena. Ta pidas kokku 19 kohtumist, võitis neist 5 ja kaotas 12 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ning 2 kohtumist jäi viiki.
Niinemaa

Niinemaa on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Niinemaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Hindrichsohn, Hindrichson, Niinemann ja Ziegel. Jüri Niinemaa palvel kanti Niinemaa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 149 all (Siseministeeriumi teadaanne 4. septembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Niinemaa Eestis 11 mehel ja 14 naisel.
Emilio Segrè

Emilio Gino Segrè (1. veebruar 1905 Tivoli – 22. aprill 1989 Lafayette, California) oli itaalia päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik.
1959. aastal anti talle ja Owen Chamberlainile Nobeli füüsikaauhind antiprootoni avastamise eest.
Ta avastas 1937. aastal koos Carlo Perrieriga esimese kunstlikult saadud keemilise elemendi, tehneetsiumi, mille olemasolu oli sajandi alguses ennustanud Henry Moseley. Ja 1940. aastal sünteesis ta koos kolleegide Dale R. Corsoni ja Kenneth Ross MacKenziega California Ülikoolist keemilise elemendi astaadi. 
Emilio Segrè nime järgi on nimetatud ka nukliidide tabel ("Segrè chart" ingl k).
Loosi külanõukogu

Loosi külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Lasva külanõukoguga.
Zimbabwe kaitsejõud

Zimbabwe kaitsejõud (akronüüm ZDF ingliskeelsest Zimbabwe Defence Forces) koosneb Zimbabwe Rahvusarmeest (ZNA) ja Zimbabwe õhujõududest (AFZ). Kuna Zimbabwe on merepiirita maa, pole riigil mereväge. ZDFi ülemjuhataja on kindral Constantino Chiwenga. 
Kaitseministeerium.
Juulis 1994 loodi Zimbabwe kaitsejõudude peakorter.
Suurus.
Aastal 2007 hinnati Zimbabwe kaitsejõudude suuruseks 29 000 meest, kellest 25 000 olid armees ning 4000 õhujõududes.
Loosu-Navi külanõukogu

Loosu-Navi külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Võru külanõukoguga.
Luhamaa külanõukogu

Luhamaa külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Misso külanõukoguga.
Nurmet

Nurmet on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Nurmet uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Neumannskraft, Neumanskraft, Neumonds ja Neumondskraft. Villiam-Erich-Arnold Nurmeti palvel kanti Nurmet perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 128 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juulist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nurmet Eestis 6 mehel ja alla viiel naisel.
Luidja külanõukogu

Luidja külanõukogu oli külanõukogu Hiiumaa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1963 ja seejärel liideti see Lauka külanõukoguga.
Luke külanõukogu

Luke külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Luke külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Nõo vallas. Külanõukogu keskus asus Luke külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Luke külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Luke külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Nõo külanõukoguga.
Lullikatku külanõukogu

Lullikatku külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see külanõukogu koos Võtikvere külanõukoguga uueks üksuseks: Torma külanõukoguks.
Lustivere külanõukogu

Lustivere külanõukogu oli külanõukogu Põltsamaa ja alates 1963. aastast Jõgeva rajoonis.
Külanõukogu eksisteeris 1954–1972 ja seejärel liideti see Pajusi ja Põltsamaa külanõukoguga.
Luunja külanõukogu

Luunja külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 127 km² (1977).
Herbert Kroemer

Herbert Kroemer (ka Herbert Krömer; 25. august 1928 Weimar – 8. märts 2024) oli saksa päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik ja elektriinsener.
2000. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind. Ta sai koos Žoress Alfjoroviga pool auhinnarahast (teise poole sai Jack Kilby).
Luutsniku külanõukogu

Luutsniku külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Luutsniku külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Võru maakonnas Ruusmäe valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Laitsna külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Luutsniku külanõukogu 1950 septembris Vastseliina rajooni koosseisu.
1954 juunis Luutsniku külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Haanja külanõukogu koosseisu.
Lõpe külanõukogu

Lõpe külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Koonga ja Varbla külanõukoguga.
Läti külanõukogu

Läti külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Raasiku vallas. Külanõukogu keskus asus Läti külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Läti külanõukogu 1950 septembris Harju rajooni koosseisu.
Harju rajoonis. 
1954 juunis Läti külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Raasiku külanõukogu koosseisu.
Lüllemäe külanõukogu

Lüllemäe külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kaagjärve külanõukoguga.
Lümanda külanõukogu

Lümanda külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Lümanda vallas. Külanõukogu pindala oli 199 km² (1977).
Nurmiste

Nurmiste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Nurmiste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Gertreu, Neuhaus, Perkman, Schneider, Sikk ja Täkk. Nikolai Nurmiste palvel kanti Nurmiste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 49 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. aprillist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nurmiste Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Maardu külanõukogu

Maardu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Iru vallas. Külanõukogu keskus asus Kroodi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Maardu külanõukogu 1950 septembris Harju rajooni koosseisu.
1954 juunis Maardu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Jõelähtme külanõukoguga.
Rudolf Mößbauer

Rudolf Ludwig Mößbauer, eesti kirjanduses kasutatav nimekuju Rudolf Mössbauer (31. jaanuar 1929 München – 14. september 2011 Grünwald, Baieri) oli saksa füüsik.
1961. aastal jagas ta Robert Hofstadteriga Nobeli füüsikaauhinda.
Maasi külanõukogu

Maasi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960. 
Maasi külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Pöide vallas. Külanõukogu keskus asus Kavandi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Maasi külanõukogu 1950 septembris Orissaare rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel Maasi, "Sangari" ja "Taaliku" kolhoos.
Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Maasi külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.
1960 septembris Maasi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Pöide külanõukogu koosseisu.
Malla külanõukogu

Malla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Malla külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Kunda vallas. Külanõukogu keskus asus Malla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Malla külanõukogu 1950 septembris Rakvere rajooni koosseisu. 
1954 juunis Malla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Viru-Nigula külanõukoguga.
Nuutre (perekonnanimi)

Nuutre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Nuutre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Nutov (1936. aastal Tallinnas). Ool Nuutre palvel kanti Nuutre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 221 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nuutre Eestis 5 mehel ja alla viiel naisel.
Maltsaare külanõukogu

Maltsaare külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Suure-Jaani külanõukoguga.
Massiaru külanõukogu

Massiaru külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1971.
Külanõukogu moodustati 16. augustil 1945 Pärnumaal Laiksaare vallas. Külanõukogu keskus asus Massiaru külas. 1950 septembrist, seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega, arvati Massiaru külanõukogu Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu. Seoses maarajoonide reorganiseerimisega 1. veebruarist 1959 Kilingi-Nõmme rajoon likvideeriti ja Massiaru külanõukogu liideti Abja rajooniga. Seoses Abja rajooni likvideerimisega arvati Massiaru külanõukogu 1963. aastast Pärnu rajooni koosseisu. Massiaru külanõukogu likvideeriti 1971. aastal ja selle alad liideti Häädemeeste külanõukoguga.
Mauri külanõukogu

Mauri külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Vastseliina ja Misso külanõukoguga.
Meeri külanõukogu

Meeri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Meeri külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Nõo vallas. Külanõukogu keskus asus Meeri asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Meeri külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Meeri külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Nõo külanõukoguga.
Mehikoorma külanõukogu

Mehikoorma külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Meeksi vallas. Külanõukogu keskus asus Mehikoorma külas. 
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Mehikoorma külanõukogu 1950 septembris Räpina rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Mehikoorma külanõukoguga likvideeritud Aravu külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Rahvaste Sõpruse" ja Lenini-nimeline kolhoos ning Eesti Põllumajanduse Akadeemia Õppe- ja Katsemetskond. Külanõukogu keskus asus siis Küka külas.
1960 oktoobris liideti Mehikoorma külanõukoguga likvideeritud Parapalu külanõukogu territoorium.
Räpina rajooni likvideerimisel 1961 aprillis arvati Mehikoorma külanõukogu Tartu rajooni koosseisu.
1977. aasta seisuga oli Külanõukogu pindala oli 144 km². 
Mehikoorma külanõukogu lõpetas tegevuse 21. novembrist 1991, mil kehtestati Mehikoorma valla omavalitsuslik staatus. 12. detsembrist 1991 nimetati Mehikoorma vald ümber Meeksi vallaks.
Nõmmisto

Nõmmisto on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Nõmmisto uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ärman, Ärmann ja Hermann. Karl-Aleksander Nõmmisto palvel kanti Nõmmisto perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 78 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nõmmisto Eestis 5 mehel ja 7 naisel.
Melliste külanõukogu

Melliste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Melliste külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Mäksa vallas. Külanõukogu keskus asus Melliste külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Melliste külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.
1954 juunis Melliste külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Mäksa külanõukoguga.
Meremäe külanõukogu

Meremäe külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Kalatškovo ja Veretino külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 180 km² (1977).
Misso külanõukogu

Misso külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Pugola ja Luhamaa külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 187 km² (1977).
Ojandi

Ojandi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Ojandi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sunduk. Veeliks Ojandi palvel kanti Ojandi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 9 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mullavere külanõukogu

Mullavere külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tabivere külanõukoguga.
Muraste külanõukogu

Muraste külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Harku külanõukoguga.
Sirpa Kähkönen

Sirpa Helena Kähkönen (sündinud 15. septembril 1964 Kuopios) on soome kirjanik ja tõlkija. Ta kirjutab peamiselt ajaloo- ja ühiskondlikel teemadel. 
Kähkönen on hariduselt ajaloolane. Loomekarjääri alustas ta noorteromaanide kirjutamisega. Neist esimene "Kuu taskussa" ('Kuu taskus') pälvis 1992. aastal riikliku laste- ja noortekirjanduse auhinna. Hiljem on ta saanud muidki kirjandusauhindu.
2014. aastast on ta Soome PEN-klubi esimees ja alates 2018. aastast Soome Kirjanike Liidu esimees.
Mustjala külanõukogu

Mustjala külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 1945 Saaremaal Mustjala vallas. Külanõukogu keskus asus Alevi külas (hilisem Mustjala alevik).
1954 liideti Mustjala külanõukoguga osa likvideeritud Pidula külanõukogu territooriumist.
1960 septembris liideti Mustjala külanõukoguga likvideeritud Võhma külanõukogu territoorium.
1972. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 232 km² ja elanike arv 1170. Külanõukogu hõlmas Mustjala aleviku ning Jauni, Järise, Kiruma, Kugalepa, Küdema, Liiküla, Liiva, Merise, Ninase, Ohtja, Paatsa, Pahapilli, Panga, Pöitse, Rahtla, Selgase, Silla, Tagaranna, Tuiu, Vanakubja ja Võhma küla.
Külanõukogu maadel tegutses Mustjala kolhoos.
Muuga külanõukogu

Muuga külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Laekvere külanõukoguga.
Mõniste külanõukogu

Mõniste külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Mõniste vallas. Külanõukogu pindala oli 199 km² (1977).
Mäetaguse külanõukogu

Mäetaguse külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Mäetaguse külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Virumaa Mäetaguse valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Mäetaguse asunduses. 
Seoses valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Mäetaguse vald likvideeriti ning Mäetaguse külanõukogu territoorium arvati Jõhvi rajooni koosseisu.
1954. aasta juunis liideti Mäetaguse külanõukoguga likvideeritud Kiikla külanõukogu alad. 1954. aasta seisuga tegutsesid Mäetaguse külanõukogu piirides "21. Juuni", "Juuni Võidu" ja "Oktoobri" kolhoos.
Aastatel 1954–1960 asus külanõukogu halduskeskus Kiikla külas, 1960. aastast Mäetaguse külas. 1960 septembris liideti Mäetaguse külanõukoguga likvideeritud Pagari külanõukogu alad.
1961. aastast likvideeriti senine Jõhvi rajoon ja selle koosseisu kuulunud alad allutati Kohtla-Järve linnapiirkonnale. 1. jaanuarist 1965 arvati Mäetaguse külanõukogu Kohtla-Järve rajooni koosseisu.
18. jaanuaril 1973 avati Mäetaguse külanõukogu maadel Väike-Pungerja lähedal Estonia põlevkivikaevandus.
1977. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 269 km².
1978. aasta seisuga kuulusid Mäetaguse külanõukokku Mäetaguse alevik ning Arvila, Atsalama, Ereda, Kalina, Kiikla, Metsküla, Pagari, Rajaküla, Ratva, Tarakuse, Võide, Võrnu ja Väike-Pungerja küla.
Mäetaguse külanõukogu tegutses kuni Mäetaguse valla omavalitsusliku staatuse kinnitamiseni 9. aprillil 1992.
Ojaveer

Ojaveer on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ojaveer (Oijaweer, Ojaweer) on antud Sangaste mõisas Sangaste kihelkonnas Tartumaal, Võru mõisas Põlva kihelkonnas ja Pindi mõisas Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Ojaveer uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Klimberg, Ojasev ja Smitt. Osvald Ojaveere palvel kanti Ojaveer perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 135 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. juulist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ojaveer Eestis 50 mehel ja 39 naisel.
Mäksa külanõukogu

Mäksa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s 
Külanõukogu moodustati 1945. aastal Tartumaal Mäksa vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Mäksa asunduses. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Mäksa külanõukogu 1950 septembrist Tartu rajooni koosseisu. 
1954. aastal liideti Mäksa külanõukoguga likvideeritud Melliste külanõukogu alad. 1954. aasta seisuga tegutsesid Mäksa külanõukogu piirides V. Kingissepa nimeline, Nõukogude Armee nimeline ja Kalinini-nimeline kolhoos ning Kaagvere Lastekodu, Kastre Invaliidide Kodu ja Tartu Kliinilise Haigla Abimajand. Külanõukogu keskus asus siis Tamme külas.
1957. aastal viidi Mäksa külanõukogu keskus üle Tamme külast Melliste külla.
1977. aasta seisuga oli külanõukogu pindala oli 108 km². 
16. mail 1991 sai omavalitsusliku staatuse Mäksa vald ning Mäksa külanõukogu lõpetas tegevuse.
Märjamaa külanõukogu

Märjamaa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Märjamaa külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Märjamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Märjamaa alevikus.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Märjamaa külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.
1954. aastal liideti Märjamaa külanõukoguga likvideeritud Sipa ja Paeküla külanõukogu maad. 
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus "Avangardi", "Võitluse", "Punase Tähe", "Kalevipoja" ja "Tõotuse" kolhoos, Märjamaa sovhoos ja Rapla Rajoonidevahelise Loomade Varumise Kontori Märjamaa Vastuvõtupunkt.
1960. aastal liideti Märjamaa külanõukoguga likvideeritud Alaküla külanõukogu maad.
Seoses Märjamaa rajooni likvideerimisega 1962. aastal, arvati Märjamaa külanõukogu Rapla rajooni koosseisu.
1972. aasta liideti Märjamaa külanõukoguga likvideeritud Varbola külanõukogu maad. 
1973. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 398 km² ja elanike arv 3010. Külanõukogus tegutsesid Tasuja kolhoos ning Märjamaa ja Varbola sovhoos.
1976. aastal liideti Märjamaa külanõukoguga likvideeritud Velise külanõukogu maad.
14. veebruarist 1991 kehtestati Märjamaa valla omavalitsuslik staatus, millega Märjamaa külanõukogu lõpetas tegevuse.
Nabala külanõukogu

Nabala külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1964. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Tõdva vallas. Külanõukogu keskus asus Nabala-Mõisa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Nabala külanõukogu 1950 septembris Harju rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid Nabala külanõukogu piires "Rahva Võidu", "Bolševiku" ja "Terase" kolhoos ning Raku sovhoos.
1964 novembris Nabala külanõukogu likvideeriti. Endise Kurtna ja Nabala külanõukogu territooriumil moodustati Saku külanõukogu.
Neanurme külanõukogu

Neanurme külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s 1945–1954. 
Neanurme külanõukogu moodustati 1945 septembris Viljandimaal Lustivere vallas. Külanõukogu keskus asus Neanurme külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Neanurme külanõukogu 1950 septembris Põltsamaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Neanurme külanõukogu likvideeriti, selle territooriumist koos likvideeritud Aidu külanõukogu maadega moodustati Lustivere külanõukogu.
Neeruti külanõukogu

Neeruti külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Neeruti külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Undla vallas. Külanõukogu keskus asus Neeruti külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Neeruti külanõukogu 1950 septembris Tapa rajooni koosseisu.
1954 juunis Neeruti külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kadrina külanõukoguga.
Ojaveski

Nimede eestistamisel määrati Ojaveski uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mühlbach. 
Ludvig Ojaveski palvel kanti Ojaveski perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 117 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Ojaveski Eestis 10 mehel ja 12 naisel.
Nina külanõukogu

Nina külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Nina külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Alatskivi vallas. Külanõukogu keskus asus Nina külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Nina külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954 juunis Nina külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Alatskivi külanõukoguga.
Nissi külanõukogu

Nissi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Nissi vallas. Külanõukogu keskus asus Ürjaste külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Nissi külanõukogu 1950 septembris Keila rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Nissi külanõukoguga likvideeritud Turba külanõukogu ning osa Laitse külanõukogu maadest. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Kalevi" ja "Suure Tõllu" kolhoos, Saida sovhoos, Ellamaa Turbatööstus ja Riisipere Lastekodu. Külanõukogu keskus asus Ürjaste külas.
1960. oktoobrist liideti Nissi külanõukoguga likvideeritud Kernu külanõukogu territoorium, samuti osa Vasalemma külanõukogust (Riisipere sovhoosi osakonna territoorium) ning Saida sovhoosi territooriumi osad Risti, Varbola ja Loodna külanõukogust.
Seoses Keila rajooni likvideerimisega arvati Nissi külanõukogu 1962. aastast Harju rajooni koosseisu.
1972. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 408 km² ja elanike arv 4824. Külanõukogus maadel tegutsesid Haiba, Riisipere ja Saida sovhoos.
Nursi külanõukogu

Nursi külanõukogu oli 1945. a Kasaritsa vallas moodustatud külanõukogu ENSV Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960, seejärel liideti see Rõuge külanõukoguga.
Nõo külanõukogu

Nõo külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Nõo vallas. Külanõukogu pindala oli 198 km² (1977).
Oandu külanõukogu

Oandu külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Maidla külanõukoguga.
Obinitsa külanõukogu

Obinitsa külanõukogu oli külanõukogu Meremäe vallas ja Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Meremäe külanõukoguga. 
Külanõukogu koosseisu kuulus Lepa, Dobrova, Masnova (Maslova), Karamsino, Härma, Vindi, Navike, Ignase, Hillande (Hilande), Tedre, Miku, Vasna (Vasna), Kõõru, Obinitsa,Kiksova ja Tääglova küla.
Oksa

Oksa on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Oksa on pandud Pala mõisas Kodavere kihelkonnas Tartumaal, Vardi ja Loodi mõisas Paistu kihelkonnas Viljandimaal ja Põlula mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Oksa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Baart ja Oksermann. August Oksa palvel kanti Oksa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 93 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. maist 1935).
Olari (perekonnanimi)

Olari on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Olari uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Alle, Oksenau ja Opmann. Jaan Olari palvel kanti Olari perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 401 all (Siseministeeriumi teadaanne 30. aprillist 1940).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Olari Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Olving

Olving on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Olving uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grünreich. Otto Olvingu palvel kanti Olving perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 216 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Orglaan

Orglaan on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Orglaan uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grünthal ja Posendorf. Karl-Peeter-Voldemar Orglaane palvel kanti Orglaan perekonnanimede kaitseregistrisse nr 354 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1938).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Orglaan Eestis 10 mehel ja 9 naisel.
Paala (perekonnanimi)

Paala on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paala uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pachel, Pavels ja Pull. Ants Paala palvel kanti Paala perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 80 all (Siseministeeriumi teadaanne 9. maist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Paala Eestis 6 mehel ja 8 naisel.
Paalandi

Paalandi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paalandi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Oberpahl. Jakob Paalandi palvel kanti Paalandi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 178 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. novembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Paalandi Eestis 16 mehel ja 12 naisel.
Paalna

Paalna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paalna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Rabbison. Jaan Paalna palvel kanti Paalna perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 44 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Karl Alexander Müller

Karl Alexander Müller (20. aprill 1927 Basel – 9. jaanuar 2023 Zürich) oli Šveitsi füüsik.
1987. aastal sai ta koos Georg Bednorziga Nobeli füüsikaauhinna ülijuhtivuse uurimise eest keraamilistes materjalides.
Albert Fert

Albert Fert (sündinud 7. märtsil 1938 Carcassonne'is) on prantsuse füüsik.
2007. aastal anti talle ja Peter Grünbergile Nobeli füüsikaauhind hiiglasliku magnettakistuse avastamise eest.
Johannes Hans Daniel Jensen

Johannes Hans Daniel Jensen (25. juuni 1907 Hamburg – 11. veebruar 1973 Heidelberg) oli saksa tuumafüüsik.
Jensen õppis 1926–1931 Freiburgi ülikoolis ja Hamburgi ülikoolis matemaatikat, füüsikat, füüsikalist keemiat ja filosoofiat. 1932. aastal kaitses ta Wilhelm Lenzi juhendatud doktoritöö, sai doktorikraadi ja habiliteerus 1936. aastal Hamburgi ülikoolis.
1937. aastal sai Jensen Hamburgi ülikooli eradotsendiks ja hakkas töötama koos Paul Harteckiga, kes oli ülikooli füüsikalise keemia osakonna direktor ja sõjaväe nõunik lõhkeainete alal. Harteck määrati juhtima Saksamaa tuumaenergia projekti (uraaniprojekt), mis alustas tööd Teise maailmasõja avapäeval, 1. septembril 1939, ja kutsus Jenseni sellesse projekti. Jenseni ülesandeks jäi uraani tsentrifuugimine isotoopide eraldamiseks.
Jensen sai 1941. aastal Hannoveri ülikooli erakorraliseks professoriks ja 1946. aastal korraliseks professoriks. 1949. aastal sai ta Heidelbergi ülikooli korraliseks professoriks ja 1969. aastal läks seal emerituuri.
1937. aastal astus Jensen NSDAP-sse. Pärast maailmasõda toimus denatsifitseerimine ja paljud selle partei liikmed vahistati. Jenseni eest kostis Werner Heisenberg, kelle sõnul olevat Jensen parteisse astunud ainult sellepärast, et tal tööl probleeme ei tekiks. Heisenberg oli väga mõjukas: ta oli 1932. aasta Nobeli füüsikaauhinna laureaat, polnud kunagi natsiparteisse kuulunud, vastupidi, ta oli konfliktis niihästi NSDAP kui ka SS-iga. Britid olid määranud Heisenbergi Göttingenis asunud Max Plancki instituudi direktoriks. Tänu Heisenbergi toetusele Jensenit ei vahistatud.
1963. aastal oli ta koos Maria Goeppert-Mayeriga üks Nobeli füüsikaauhinna laureaate (teine laureaat oli Eugene Paul Wigner).
1947. aastal sai ta Hamburgi ülikooli auprofessoriks, 1964. aastal Hannoveri ülikooli audoktoriks ja 1969. aastal Floridas asuva Fort Lauderdale'i aukodanikuks.