Patendiamet

Eesti Patendiamet (inglise keeles "The Estonian Patent Office", prantsuse keeles "Office des brevets de l'Estonie") on Justiits- ja Digiministeeriumi valitsemisalas tegutsev valitsusasutus, mis tegeleb riigi majanduspoliitika elluviimisega intellektuaalomandi õiguskaitse osas. 
Patendiamet nõustab ettevõtjaid ja leiutajaid. Samuti tõstab patendiamet avalikkuse teadlikkust intellektuaalomandist, et seega aidata kaasa innovatsioonile, majanduse edendamisele nig tõsta teaduse ja ettevõtluse koostööd. 
Tegevus.
Patendiamet tegeleb õiguskaitse andmisega tööstusomandi esemetele, s.o patentidele, kaubamärkidele, kasulikele mudelitele, tööstusdisainilahendustele, geograafilistele tähistele ja mikrolülituste topoloogiatele. Seejuures on patendiameti tegevuse eesmärk riigi majanduspoliitika elluviimine tööstusomandi õiguskaitse valdkonnas. Oma ülesannete täitmisel esindab patendiamet riiki.
Põhiülesanded.
Eesti Patendiameti põhiülesanneteks on:
Andmebaasid ja registrid.
Tööstusomandi esemetele õigukaitse andmisega kaasneb ka registreering vastavas registris, misjuures võidakse kuvada registreeritud tööstusomandi esemed ka vastavates andmebaasides.
Tööstusomandi apellatsioonikomisjon.
Tööstusomandi apellatsioonikomisjon on sõltumatu kohtueelne organ, mis lahendab kaebusi patendiameti otsuste peale ning vaidlusi tööstusomandi esemete osas. 
Täpsemalt lahendab töötusomandi apellatsioonikomisjon:
Ajalugu.
Patendiameti loomine.
23. mail 1919 määrati Eesti Vabariigi Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi korraldusega nr 41 ametisse ametnik patentide asjus. Sellega sai alguse intellektuaalomandi õiguskaitse Eesti Vabariigis. Sama kuupäeva võib lugeda Eesti Patendiameti loomise ajaks.
Esimene patendiseadus hakkas Eestis kehtima 15. aprillil 1921, kui Riigikogu võttis vastu seaduse, millega muudeti 1896. aasta tsaariaegse vabriku- ja käsitööstuse seadust, leiutiste, kaubamärkide, mustrite ja mudelite kaitse seadust ning maksuseadust. Kuni 1937. aastani tegutsed patendiamet eelmainitud seaduse alusel. 
1921. aastal vastu võetud seaduse kohaselt loodi Patendiameti juurde Patendikomitee, kes vaatas läbi patenditaotlusi ning otsustas kaubamärkide, mustrite ja mudelite registreerimise küsimusi. Selle seaduse kohaselt hakati Eestis välja andma leiutiste patente ja kaubamärkide tunnistusi. Siiski nende uudsuse osas ekspertiise ei tehtud, sest puudusid vajalikud spetsialistid ja võrdlusfondid. Patendi väljaandmise osas tegi otsuse kolmeliikmeline komisjon patendiameti juhataja eesistumisel ning vormikohaselt esitatud patenditaotluse alusel.
Esimese patenditaotluse Eestis esitas Kaubandus- ja Tööstusministeeriumile 3. aprillil 1919 O. Kiese Tartust. O. Kiese taotles patenti aasaga nööpide riidele kinnitamise viisile. Kuna tollal Eestis patente välja ei antud, sai autor O. Kiese kaitsetunnistuse kuupäevaga 7. aprill 1919. Eesti Vabariigi esimese patendi valdajaks sai Aleksander Mikiver Rakverest. Aleksander Mikiver esitas 18. novembril 1920 taotluse leiutisele, mida oli taotluses kirjeldatud järgnevalt: "Horisontaalveski kivipaar, millest alumine tiirleb ja pealmine seab ennast automaatselt alumisele järele." Patent anti Aleksander Mikiverile välja 1922. aastal. Esimese välismaalasele kuuluva patendi sai soomlane Veli Paloheimo, kes 12. märtsil 1920 esitas taotluse leiutisele, mida oli taotlusel kirjeldatud kui "Kännutõstmise masinat". Patent anti välja 20. oktoobril 1922. 
12. veebruaril 1924 ühines Eesti Vabariik tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooniga, võttes endale kõik konventsioonist tulenevad kohustused. Eesti Vabariik oli 1927. aastast alates ka Berni konventsiooni liige.
1921. aasta patendiseadus asendati uuega 1937. aasta septembris ja kehtima hakkas see 5. jaanuaril 1938. 1937. aasta seadus aktsepteeris Saksa patendisüsteemi.
1919.–1940. aastatel andis Eesti Patendiamet välja 2931 patenti, registreeris 6587 kaubamärki ning 207 mustrit ja mudelit.
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt 6. augustil 1940 Patendiamet likvideeriti.
Patendiameti taasasutamine.
Patendiamet taasasutati Eesti Vabariigi Valitsuse 1991. aasta 3. detsembri määrusega "Eesti Vabariigi Riikliku Patendiameti moodustamise kohta". Amet taasalustas tegevust 10. märtsil 1992. 
Kaubamärgitaotluste vastuvõttu taasalustati 1. oktoobril 1992. Patenditaotluste ja kasuliku mudeli registreerimise taotlusi hakati taas vastu võtma 23. mail 1994 ning tööstusdisainilahenduse registreerimise taotlusi 11. jaanuaril 1998.
1993. aasta teisel poolel alustas töö ka tööstusomandi apellatsioonkomisjon. Komisjoni ülesandeks oli tollal ja on käesolevalt patendiameti otsuste kohta esitatud kaebuste läbivaatamine. 
1993. aastal muudeti Eesti Vabariigi Riiklik Patendiamet Vabariigi Valitsuse 10. augusti 1993. a määrusega nr 249 (RTI, 18.08.1993, 56, 794) Riigi Patendiametiks.
15. aprillil 1996 anti välja iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigi esimene patent numbriga 2932 leiutajale Aleksander Kirm. Seejuures jätkati 1940. aastal katkenud Eesti Vabariigi patentide nummerdust. Esimene kaubamärk numbriga 06588 registreeriti 10. detsembril 1993 ning see kuulus Eesti TA Konstrueerimisbüroole. Ka kaubamärkide osas jätkati 1940. aastal katkestatud registri numeratsiooni.
Alates 1. jaanuarist 2006 kannab vastavalt tollasele Vabariigi Valitsuse seaduse redaktsioonile amet nime Patendiamet.
Juhid.
Vastavalt patendiameti põhimääruse §-le 14 juhib ametit peadirektor, kes nimetatakse ametisse ja vabastatakse ametist ministri poolt kantsleri ettepanekul.
Eesti Patendiametit on juhtinud