tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tedretähed

Tedretähed ehk tedretähnid ehk tedretäpid ehk päikesetäpid on pigmendilaigud – väikesed hele- kuni tumepruuni värvi täpid või ebamäärase kujuga laigud – inimese nahal, peamiselt näol. Neid esineb sagedamini päriliku eelsoodumusena heleda nahaga inimestel (nt blondidel, punapeadel ja juutidel).
Esinemine ja tekke põhjused.
Tähnid on tavaliselt alla 3 mm läbimõõduga ega kujuta endast ohtu inimese tervisele. Tumedam värvus tuleneb nahapigmendi melaniini suurenenud sisaldusest rakkudes. Pigment asub nahas suhteliselt pindmiselt – marrasknaha ehk epidermise põhjakihis ning tervel inimesel pole melaniini tootvate rakkude arv suurenenud. 
Mõnel inimesel kaovad tedretähnid talveks, kuid naasevad kevadel, kui päike paistab taas intensiivsemalt ja nahk puutub kokku päikesekiirgusega. Naha kaitsmine intensiivse ultraviolettkiirguse eest aitab lisaks nahahaiguste riski vähendamisele hoida mingil määral kontrolli all tedretähnide ulatuslikku teket ja nende värvuse intensiivsust (neil, kellel on soodumus tedretähnide tekkeks). 
Tedretähed kui kosmeetiline probleem.
Tervel inimesel on tedretähed eelkõige kosmeetiline probleem, mistõttu ravi ei ole vajalik. Kuid kui soovitakse siiski teraapiliselt tedretähne vähendada, saab seda kõige tõhusamalt teha kosmeetikasalongides paikse ravina hüdrokinooni abil, sageli kombineeritult antioksüdantide ja muude preparaatidega.
Paiksest ravist kiiremaid tulemusi võib saavutada aga mitut liiki protseduuridega (nt keemilise koorimise, mikrodermabarsiooni, krüoteraapia, valguslaserite või impulseeritud valgussüsteemiga (IPL)).
Tedretähtedega seotud patoloogiad.
Ehkki tavaliselt on tedretähed tervisele ohutud, võib tedretähed leida ka RHK-10-sse kantud diagnooside seast (kood L81.2).
Ebausk.
Keskajal peeti tedretähne nõidade tunnuseks.
Edward Goldsmith

Edward René David Goldsmith (tuntud ka kui Teddy Goldsmith; 8. november 1928 Pariis – 21. august 2009 Siena) oli inglise-prantsuse keskkonnakaitsja, ökoloog, kirjanik ja filosoof, rohelise liikumise pioneere maailmas. 
Ta asutas 1969. aastal ajakirja The Ecologist ning oli aastatel 1970–1990 ja 1997–1998 toimetaja.
Teosed.
Tema peateos on mitmes trükis ilmunud raamat "The Way", ent sellele eelnes mitu raamatut.
The Ecologist

The Ecologist on aastast 1970 ilmuv ja maailmas üks suurima levikuga ökoloogilist maailmavaadet esitavaid ajakirju.
Ajakirja asutas 1969. aastal Edward Goldsmith.
Beatrice

 
Beatrice Fenice (tuntud kui Beatrice, sünninimega Beatrice Bugajets; sündinud 19. jaanuaril 1970), on Eesti modell ja kunstnik.
Ühtlasi on ta rõivadisainer, kes peab omanimelist modelliagentuuri ning kodurestorani nAnO ja šampanjabaari Champagne Lounge-Gallery &amp; Social Club Mull perenaine.
Ta on tuntuks saanud 1993. aastal näitusega "Soul &amp; Body", kui Tallinna linn kaeti tema hinge ja keha reklaamivate plakatitega. 
Töö ja looming.
Beatrice alustas karjääri 1984. aastal aktimodellina Eesti Kunstnike Liidu ja ERKI (praegune EKA) ühisateljees. Ta poseeris sellistele eesti kunstnikele nagu Ado Lill, Valerian Loik ja Enn Põldroos. Aastatel 1995–1997 töötas Beatrice modellina Milanos, New Yorgis, Taipeis, Hamburgis, Viinis ja Helsingis. &lt;br&gt;
Oktoobris 2007 oli ta Eesti esimese Playboy kaanestaar. 
1997. aastal avas ta oma modelliagentuuri Beatrice Mass Modelnet ning 2009. aastal kodurestorani nAnO House. 2011 muutus nAnO restoran šampanjabaariks Mull ning suvel 2023 kolis Mull baar-restoran Tartusse Emajõe büroohotelli aeda. &lt;br&gt;Näitlemine
Poliitiline tegevus.
Alates märtsist 2023 on Beatrice erakonna Parempoolsed liige. Varem on ta kuulunud Rahva Ühtsuse Erakonda ning 2017. aastal kandideeris ta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valimisliidu MEIE Tallinn nimekirjas.
Isiklikku.
Beatrice on abiellunud seitse korda. Tal on lapsed Simona, Balthazar-Serafim ja Uma Sofia Grazia.
Beatrice elab Tartus ning on Emajõe kaldal asuva šampanjabaari Champagne Lounge-Gallery &amp; Social Club Mull perenaine.
Maria Eleonora von Brandenburg

Maria Eleonora von Brandenburg (11. november 1599 Königsberg – 18. märts 1655 Stockholm) oli Brandenburgi printsess ja Rootsi kuninga abikaasa.
Tema vanemad olid Brandenburgi kuurvürst Johann Sigismund ja Preisimaa hertsoginna Anna.
25. novembril 1620 abiellus ta Rootsi kuninga Gustav II Adolfiga. Neil sündis kaks tütart: Christina Augusta, kes suri vähem kui aasta pärast sündi, ja Christina, kellest sai Rootsi kuninganna.
Adbusters

Adbusters, alapealkirjaga "Vaimse keskkonna ajakiri", on kommertsiaalsuse ja tarbimisühiskonna vastane ajakiri.
Selle asutas Kalle Lasn. Ajakirja toimetus asub on Kanadas Vancouveris.
Kommertsiaalsus

Kommertsiaalsus on nähtus, mille puhul toodang, tegevus, kujundus vm. on orienteeritud müügile ja seda tehakse kasutusfunktsiooni arvel.
Kunstis vastandub kommertsiaalsele kunstile süvakunst.
Juri Torbek

Juri Alfredovitš Torbek (vene keeles Юрий Альфредович Торбек; 5. mai 1954 Narva – 3. jaanuar 2003 Krasnodar) oli Eestist pärit Valgevene NSV jaNõukogude Liidu poksija.
Torbek alustas poksiga tegelemist Narva Dünamos, kus tema treener oli Anatoli Kozlovski. Ta oli 1972. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg) ja 1973. aastal II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Eesti NSV juunioride meister. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) III koha (1973). Ta sai XI Roman Kuura mälestusvõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) III koha (1972).
Torbek poksis hiljem Valgevene NSV eest. Ta oli II keskkaalus (kuni 75 kg) kokku viiekordne Valgevene NSV meister, neist aastatel 1976–1979 Minski ja 1980. aastal Homieli Dinamot esindades Ta poksis hiljem Vene NFSV eest Krasnodaris Nõukogude relvajõudude spordiklubis ning veelgi hiljem töötas seal treenerina. 
Torbek võitis 24.–28. veebruaril Tallinnas peetud Nõukogude Liidu Spordikomitee katsevõistlused ja läks Nõukogude Liidu koondise koosseisus 3. maailmameistrivõistlustele (München, 1982), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Iran Barkleyle (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 2. maailma karikavõistlustel (Montréal, 1982) 2. koha, kaotades finaalis José Gómezele (Kuuba).
Torbek võitis II keskkaalus (kuni 75 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Torbek oli poolraskekaalus (kuni 81 kg) Nõukogude Liidu meister 1985. aastal. Ta sai Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 3. koha aastatel 1983 ja 1984.
Heido Selmet

Heido Selmet (sündinud 16. märtsil 1955) on eesti õpetaja ja treener.
Ta on olnud Tallinna Sikupilli Keskkooli kehalise kasvatuse ja bioloogia õpetaja.
Heido Selmet on ka Eesti meistriks tulnud Sikupilli Keskkooli poistevõistkonna korvpallitreener.
Ta mängis filmis "Kevade" Visakut.
Johann Pulk

Johann Pulk (ka Johan Pulck või Pulgk, ka Johannes Vulleck; surnud umbes 1535) oli eesti päritolu Saare-Lääne piiskopkonna toomhärra ja ametnik.
Pulga lapsepõlve ja nooruse kohta pole midagi teada, tema ülikooli astumise aega arvestades võis ta olla sündinud kas 1480. aastate lõpus või 1490. aastate alguses. Ta oli pärit Tartu piiskopkonna (stifti) aladelt. Tõenäoliselt sai ta ka oma esmase hariduse Tartu linna- või toomkoolis. Pulga eesti päritolu on teada temaaegsetest dokumentidest, kus teda on nimetatud mittesakslaseks ("her Johann undudescke Pulck"). Leonid Arbusow vanem on teda pidanud ka Tartu raehärra Bollicke (Bolckeni) perekonda kuuluvaks, kuid ta ei olnud teadlik Pulga mittesaksa päritolule viitavast teatest. Tema eesti päritolu avastas parun Friedrich von Stackelberg 1920. aastatel.
1509. aastal immatrikuleeriti Rostocki ülikooli Johannes Vulleck Tartust, kes tõenäoliselt oli Johann Pulk; toona olid sellised nimemoonutused küllaltki tavalised. Pulk õppis seal vabu kunste ja võib-olla ka teoloogiat, kuid tema akadeemiliste kraadide kohta teavet pole. 1514. aastaks oli ta Liivimaal tagasi ning asus Läänemaal tööle avaliku notarina. Kuigi mitmed tolleaegsed Tartust pärinevad vaimulikud said ameteid Saare-Lääne piiskopkonnas, oli vähe neid, kes sinna ka reaalselt elama asusid. Pulk oli aga üks viimastest ning hakkas tänu oma usinale tööle seal peagi karjääri tegema. Hiljemalt 1518. aastaks sai temast piiskopkonna maakirjutaja, kelle pidada oli Lihula maaraamat, mis oli sisuliselt kogu Läänemaa vakuraamat. See raamat on siiani Kopenhaageni Riigiarhiivis säilinud. 
1519. aastal lahkus Pulk maakirjutaja ametist ning peagi sai temast kõrgvaimulik: 1522. aastal sai Johann Pulgast Saare-Lääne toomhärra. Pulga-sugustel lihtsat päritolu inimestel oli toona raske kapiitlisse pääseda, sest seal tegutsesid kohalikud mõjukad aadlisuguvõsad (Ungernid, Üxküllid, Fahrensbachid ja teised), kes 1524. aastal saavutasid ka piiskopi nõusoleku sellele, et Saare-Lääne toomkapiitlisse võetakse edaspidi ainult aadlisoost isikuid. Tänu tööle ja edasipüüdlikkusele osutus Pulgal ja ka teistel lihtsamatel toomhärradel pääs toomkapiitlisse vähemalt enne seda daatumit võimalikuks. Eesti päritolu toomhärrasid siiski tema kõrval ei teata.
1527. aastal sai Pulgast toomskolastik, kelle ülesannete hulka kuulus koolielu eest hoolitsemine, aga ka toomkapiitli istungite juhtimine toompraosti äraolekul. Lisaks skolastiku kohale pidas Pulk veel kapiitli majandusülema, fabrikaatori ametikohta ning oli 1532. aastal ka kogu piiskopkonna üks majandusjuhte, ökonoom. 
1532. aastal, kui puhkes Saare-Lääne vaenus, liitus Pulk piiskop Reinhold von Buxhoevedeni vastastega ja toetas vastupiiskopina markkrahv Wilhelm von Hohenzollernit. Pole selge, kas ta tegi seda selle pärast, et talle oli südamelähedane viimase luterlik usutunnistus, või oli ta piiskopiga teistel põhjustel tülli läinud. Kuid 1534. aastal, kui Buxhoeveden Läänemaa taas enda kätte haaras, õnnestus Pulgal temaga ära leppida ja oma ametid säilitada. Ilmselt juba aasta pärast seda ta suri, sest pärast 1535. aastat teda enam elusana ei mainita. 1539. aastal on teda surnuna mainitud.
Taldõkorgan

Taldõkorgan on linn Kasahstanis, Žetisu oblasti halduskeskus. Taldõkorgan asub Karatali jõe ääres 74 ruutkilomeetril ja on Alatau eelmäestikus keskmiselt 602 meetrit üle merepinna. 
1999. aastal elas linnas 97 996 elanikku, 2003. aastal 118 400 elanikku, 2009. aastal 123 038 elanikku, 2017. aastal 135 217 elanikku, 2018. aastal juba 173 000 elanikku, 2019. aastal 145 403 elanikku, 2020. aastal 145 691 ja 2023 168674 elanikku. 
Taldõkorgan oli algul tuntud nomaadide talilaagrina, mis sai 1868. aastal Gavrilovka asunduseks. Gavrilovka asundusse kolisid Venemaa aladelt ümberasujad. 1920. aastal muudeti Gavrilovka asunduse nimi jälle Taldõkorganiks. Teise maailmasõja ajal toodi Taldõkorgani asundusse ettevõtteid Venemaa Lääne-Uraali piirkonnast ja see elavdas suuresti asula elu. 1944. aastal sai asula linna õigused ja muutus samanimelise rajooni keskuseks ning hiljem, aastatel 1944–1959 ja 1967–1991, oblasti keskuseks. 
Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu lagunemise järel toimus selles piirkonnas majanduslik kollaps, mistõttu lõpetasid paljud ettevõtted pankroti tagajärjel tegevuse ja osa elanikest lahkus linnast. 1998–2001 kaotati Taldõkorgani oblast ja linn allutati Almatõ oblasti haldusüksuseks. 
Aastal 2001 sai Taldõkorgan uue staatuse, sest president Nazarbajev andis linnale Almatõ oblasti keskuse staatuse ja Almatõ muutus vabariikliku alluvusega linnaks väljaspool Almatõ oblastit, kus elab 1,8 miljonit elanikku. Almatõ oblasti pealinnana saab Taldõkorgan olla ühtlasi Almatõ piirkonna halduskeskus, mille lähistel elab üle kahe miljoni elaniku. Pärast seda, kui Taldõkorgan oli saanud Almatõ oblasti halduskeskuseks, kasvas linna elanikkond kiiresti: pooleteise aasta jooksul oli linna tulnud elama üle 20 000 uue elaniku. Linn on paljurahvuseline, aga kõige suurema osa elanikest moodustavad kasahhid, keda oli 2010. aastal 64,96%. 
Taldõkorganis on lennujaam, kus asub Kasahstani relvajõudude lennuväebaas ja Turkestani–Siberi raudtee lisaharul paiknev raudteejaam. Lisaharu suundub endisesse tuntud tööstuslinna Tekelisse. Linna läbib automagistraal, mis on Euroopas maantee 40. 
Taldõkorganis tegutseb 1972. aastal asutatud ülikool ("І. Жансүгіров атындағы Жетісу мемлекеттік университеті", vene keeles "Жетысуский государственный университет имени И. Жансугурова", lühend "ЖГУ"), kus on seitse teaduskonda ja õpib üle 7000 üliõpilase. 
Taldõkorganis on alates 1981. aastast jalgpalliklubi Shetissu (inglise keeles "Jetisu Taldykorgan," kasahhi keeles "Жетісу футбол клубы", "Jetisu futbol klubı"), mis mängib Kasahstani meistrivõistluste esiliigas. 2009. aastal toimusid Taldõkorganis Aasia meistrivõistlused tõstmises, kus oli osavõtjaid 22 Aasia riigist. 
Taldõkorganist on pärit 1972. aastal sündinud Kasahstani kosmonaut kindralmajor Aidyn Ajyumbetov, kes on lõpetanud kohaliku ülikooli. 
Taldõkorgani ülikoolis töötas teadus-, arenduse ja innovatsiooni ala prorektorina Peeter Järvelaid.
Soome välisminister

Soome välisminister on Soome valitsuse liige, kes juhib välisministeeriumi.
20. juunil 2023 ametisse astunud Petteri Orpo valitsuse välisminister on Koonderakonna Elina Valtonen.
Alzamai

Alzamai on linn Venemaal Irkutski oblastis Nižneudinski rajoonis. Asub Toporoki jõe ääres Ida-Sajaanides.
Alzamai on asutatud 1899. aastal Siberi raudtee äärde. Linnaõigused sai 1955. aastal.
Thomas Lloyd Short

Thomas Lloyd Short (sündinud 1940) on ameerika semiootik.
Ta on tuntud kui Charles Sanders Peirce'i uurija.
GRUB

GNU GRUB (lühemalt Grub) on GNU projekti raames arendatav opsüsteemi alglaadur, mis võimaldab buutimisel valida mitme installitud opsüsteemi hulgast ühe.
Einsatzgruppe A

Einsatzgruppe A oli üks Teise maailmasõja ajal Riigi Julgeoleku Peaameti moodustatud operatiivgruppe, mille ülesandeks oli alates 1941. aasta juulist Idarindel liikudes pealetungivate Saksa armeeüksuste järel tagada võitleva armee tagala ja tagala operatiivpiirkonna julgeolek.
Eriülesannetega gruppide tegevuse aluseks oli Saksa Riigi füüreri Adolf Hitleri korralduse alusel Saksa armee OKH ülemjuhatuse kindralkortermeistri kindral Eduard Wagneri ja Saksa Riigi Julgeoleku Peaameti juhi SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrichi poolt 1941. aasta mais allkirjastatud koostööleping, mille alusel:
Koostöökokkuleppe alusel oli moodustatavate Eriülesannetega gruppide ülesanded:
Koostöökokkuleppes oli ka määratletud Eriülesannetega gruppide alluvussuhted: rindepiirkonnas allusid EG taktikalises ja operatiivkorras kohaliku tegevarmee juhtkonnale. 
Operatiivtegevuse ja tagalapiirkonnas allusid EG armeejuhtkonnale vaid armeejuhtkonna poolt algatatud ülesannete täitmisel. tsiviilalluvuses olevates piirkondades kehtisid EG samad alluvussuhted, kui Saksa Riigis st EG allusid Julgeolekupolitsei Peaameti piirkondlikele allasutustele.
Praktikas aga kasutasid Eriülesannetega gruppide liikmed antud volitusi selleks, et vahistada ja likvideerida (hukata) saksa natsionaalsotsialismi ideoloogia vastaseid (kommunistid, Nõukogude parteitegelased ja juudid) ning võimalikke Saksa okupatsioonivõimude vastaseid.
Asukoht.
Liikumistrajektoor: Königsberg – Kaunas – Vilno – Jelgava – Riia – Daugavpils – Valga – Tartu – Tallinn – Pihkva – Krasnogvardeisk
Juhid ("Befehlshaber (BdS) Ostland") ja juhtkond.
Erigrupi staap:
Sonderkommando 1a.
Tegevuspiirkond: 18.armee tagala; Gumbinnen(maakond Ida-Preisimaal), Liepāja, Jelgava, Miitavi, Riia, Pihkva, Viljandi, Pärnu, Tallinn, Tartu, Narva. 
Sonderkommando 1b.
Tegevuspiirkond:16.armee; Kaunas (saksapäraselt "Kowno"), Minsk, Daugavpils, Zilupe, Ostrov, Rēzekne, Staraja Russa, Tšudovo, Tosno, Vilejka 
Einsatzkommando 3.
1941. aasta lõpuks oli sõjategevus Eesti, Läti, Leedu ja Valgevene territooriumil lõppenud ning rindejoon peatunud juba väljaspool ning detsembri alguses anti Saksa vägede poolt okupeeritud territooriumid saksa tsiviilvalitsuse alluvusse. Saksa Wehrmachti juurde määratud Sonderkommandode asemel moodustati okupeeritud territooriumitel Saksamaa Riigi Julgeoleku Peaametile alluvad uued piirkondlikud "Einsatzkommando"d Wehrmachti tagalapiirkondades tegutsemiseks Venemaal ja Ukrainas.
1942/43. aastal.
Einsatzkommando 1b.
Tegevuspiirkond: Väegrupp Nord tagalapiirkond, Loknja rajoon 
Einsatzkommando 2 (EK 2).
Tegevuspiirkond: Väegrupp Nord tagalapiirkond, Šiauljai (saksapäraselt "Schaulen"), Liepāja (saksapäraselt "Libau"), Riia
Einsatzkommando 1c.
Tegevuspiirkond: Väegrupp Nord tagalapiirkond, Krasnogvardeisk; Nataljevka
Larry Ewing

Larry Ewing (sündinud 3. aprillil 1978) on Ameerika Ühendriikide programmeerija, kes on peamiselt tuntud operatsioonisüsteemi Linux maskoti Tuxi kujundajana.
Ottokar Torrim

Ottokar Torrim (20. juuli 1887 Halliste vald – 3. juuli 1939 Tallinn) oli eesti keemik. 
Ottokar Torrim lõpetas 1908. aastal Pärnu gümnaasiumi, astus Riia Polütehnikumi, kus õppis kuni 1914. aastani. Aastatel 1914–1918 töötas ta vanema tehnikuna sõjaväe teede ehitamisel. 
Alates 1920. aastast töötas ta matemaatika, füüsika ja keemia õpetajana Võru ning Tartu gümnaasiumites. Aastatel 1924–1927 oli Tartus veinitehase juhataja. Töö kõrvalt õppis Tartu Ülikoolis, mille lõpetas 1928. aastal keemikuna. Samal aastal asus tööle Eesti Kunstsarve Tehased O. Kerson &amp; Ko keemikuna. 1937. aastal läks äsja asutatud kunstsarvetehase AS Estoliit direktoriks, kus töötas kuni surmani.
Võrus töötamise ajal oli ta Võru Linnavolikogu liige ja Võru linnapea abi. Oli Eesti Keemikute Seltsi ja Insenerikoja liige ning korporatsiooni Vironia vilistlane.
Nicole Scherzinger

Nicole Prescovia Elikolani Valiente Scherzinger (sündinud 29. juunil 1978) on Ameerika Ühendriikide laulja, tantsija, modell ja näitleja. Ta kuulus bändi Pussycat Dolls.
Kääbuspingviin

Kääbuspingviin ("Eudyptula minor") on pingviinlaste sugukonda ja pingviiniliste seltsi kuuluv liik linde.
Kääbuspingviinid elavad Lõuna-Austraalia ja Uus-Meremaa rannikul.
Transactions of the Charles S. Peirce Society

Transactions of the Charles S. Peirce Society on Ameerika filosoofia ajaloo teemaline ajakiri.
Ajakiri on nimetatud Ameerika filosoofi, pragmatisti ja semiootiku Charles S. Peirce'i järgi, sest Peirce'il on Ameerika filosoofia ajaloos keskne koht. Ajakirja sisuks on aga Ameerika filosoofia ajalugu tervikuna. 
Ajakiri asutati 1965. aastal.
Tallinna Juudi Kool

Tallinna Juudi Kool on vene ja eesti õppekeelega munitsipaalgümnaasium Tallinnas Kesklinna linnaosas. Kooli aadress on Karu 16.
Tallinna Juudi Kool avati 1. septembril 1990 Juudi Põhikoolina. 1991. aastast kannab nimetust Tallinna Juudi Kool. 2009. aasta seisuga oli koolis 250 õpilast ja 33 õpetajat.
Kool loeb oma eelkäijaks aastatel 1923–1940 tegutsenud Tallinna Juudi Eraühisgümnaasiumi.
Mihhail Gorškov

Mihhail Gorškov (ka Mikhail Gorshkow; eluaastad 1923–2013) oli Eesti päritolu Teise maailmasõja aegsetes sõjakuritegudes kahtlustatav isik, keda Efraim Zuroffi juhitav Simon Wiesenthali keskus süüdistas inimsusvastastes kuritegudes Valgevene kindralkomissariaadis Teise maailmasõja ajal.
Efraim Zuroffi avalikustatud andmete kohaselt kahtlustati Mihhail Gorškovi selles, et teenides Saksa vägede poolt okupeeritud Valgevene kindralkomissariaadis Minskis asunud Julgeolekupolitsei ja SD, Gestapo referentuuris (osakonnas), osales ta juunis-juulis 1942 asustatud punktide Uzda, Kopõli ja Stołpce (Узда, Копыли и Столпце) piirkonnas tsiviilelanike ja nõukogude partisaniüksuste vastastes karistusüritustes ja Valgevenes ligi 3000 Słucki geto juudi hukkamises veebruaris 1943 .
Pärast Teist maailmasõda emigreerus Euroopast Ameerika Ühendriikidesse, kus aga immigratsioonidokumentides esitas valeandmeid oma osaluse kohta Teises maailmasõjas ja teenistuse kohta Saksa okupatsioonivõimude juures.
1963. aastal sai ta naturalisatsiooni korras Ameerika Ühendriikide kodakondsuse.
Pärast seda, kui Efraim Zuroffi keskus tema tegevuse kohta andmed avalikustas, algatasid Ameerika Ühendriikide võimud menetluse temalt kodakondsuse äravõtmiseks.
2002. aastal kolis Gorškov Eestisse .
Tarvo Avaste

Tarvo Avaste (sündinud 4. oktoobril 1969) on Eesti orienteeruja ja treener. 
Ta lõpetas 1987. aastal Nõo Keskkooli ja 1996. aastal Tartu Ülikooli rakendusmatemaatikuna.
Ta on võitnud mitmeid medaleid Eesti meistrivõistlustelt.
Aritmeetiline jada

Aritmeetiline jada ehk aritmeetiline progressioon on jada, milles iga kahe järjestikuse liikme vahe on konstantne.
Aritmeetilise jada üldliige avaldub kujul
 formula_1 
kus 
formula_2 on aritmeetilise jada esimene element ehk algliige, 
formula_3 on aritmeetilise jada vahe ja 
formula_4 = 0,1,2...
Kõik lõpmatud aritmeetilised jadad, kus d ≠ 0, on tõkestamata jadad. Kui d &gt; 0, siis n → ∞ korral formula_5 → ∞. Kui d &lt; 0, siis n → ∞ korral formula_5 → –∞.
Näited.
Jada (7, 12, 17, 22, ..., 5n + 7, ...) on lõpmatu aritmeetiline jada algliikmega formula_2 =7 ja vahega d = 5.
Aritmeetilise jada "n" esimese liikme summa.
Aritmeetilise jada "n" esimese liikme summa avaldub kujul
formula_8.
Tõestus.
Tõestuseks võib konstrueerida järgmise summa
formula_9
Asendades viimasesse avaldisse pealiikme valemi saame summa
 formula_10
Võrduse poolte jagamine kahega annabki aritmeetilise jada "n" esimese liikme summa valemi.
Mahtra tänav

Mahtra tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Mustakivi asumis.
Tänav algab Mustakivi tee ja Osmussaare tänava ristmikult ja lõpeb Laagna tee juures. Enne Laagna teed ristub Mahtra tänav Raadiku tänavaga.
Mahtra tänav ja selle ümbrus läbis 2009. aasta suvel põhjaliku rekonstrueerimise. Töid korraldas AS Facio.
Muu.
Tänaval on kahesuunaline Mahtra bussipeatus.
Lasnamäe Centrum

Lasnamäe Centrum on kaubanduskeskus Tallinnas Lasnamäel Laagna tee ääres. Keskuse aadress on Mustakivi tee 13.
Lasnamäe Centrum on osa Tähesaju Cityst. 
Keskus avati 2. oktoobril 2003 ilutulestikuga.
Keskuse omanik ja haldaja on Capfield OÜ.
Kiyohiko Azuma

Kiyohiko Azuma (jaapani keeles 東清彦 või あずまきよひこ "Azuma Kiyohiko"; sündinud 27. mail 1968 Takasagos) on Jaapani koomiksikunstnik.
Tema tuntuimad koomiksid (ehk mangad) on "Azumanga Daioh", mis ilmus aastatel 1999–2002 ja millest on tehtud ka 26-osaline anime, ning "Yotsuba", mis ilmub alates 2003. aastast tänapäevani. Yotsubast animet ei tehta, sest Azuma on sellest keeldunud.
Yotsuba

Yotsuba&amp; (よつばと! "Yotsuba to!"), on Jaapani manga seeria, mis on loodud Kiyohiko Azuma poolt.
Ilmub see alates märtsist 2003 kuni tänaseni. Põhitegelane on 5 aastane tüdruk Yotsuba Koiwai, kelle seiklusi ja naljakaid juhtumeid 14 raamatuga (2018 a. seisuga) manga kirjeldab. Inglise keelde on Yotsuba&amp; tõlgitud ADV Manga poolt.
Manga on võitnud meisterlikkuse auhinna 2006. aastal Jaapani Meedia Kunsti Festivalil värvikate tegelaste, toreda ja õrna atmosfääri pärast.
Medininkai piiriületuspunkt

Medininkai piiriületuspunkt oli Leedu piiriületuspunkt Leedu-Valgevene majanduspiiril Medininkai küla lähedal.
Nõukogude Liidu ametlik seisukoht oli tollal, et endiste liiduvabariikide vahel majanduspiiride ja piiriületuskorra kehtestamine on ebaseaduslik. 27. jaanuaril 1991 ründas ja hävitas Nõukogude armee piiripunkti. 
31. juuli öösel 1991. aastal toimunud rünnakus tapsid Riia OMONi eriüksuslased seitse meest: kolm tolliametnikku, kaks Leedu politsei erigrupi Aras võitlejat ning kaks liikluspolitseinikku. Massimõrvast pääses eluga vaid tolliametnik Tomas Šernas, kes rünnakus saadud vigastuste tõttu invaliidistus.
Kylie Minogue

Kylie Ann Minogue codice_1 (sündinud 28. mail 1968 Melbourne'is) on Austraalia poplaulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Eestis andis ta oma esimese kontserdi 23. veebruaril 2011. 
2012. aasta filmi "Jack and Diane" heliriba tarvis tegi Kylie koostööd Islandi ansambliga múm ning koostööst valmis laul "Whistle". 2013. aasta veebruaris anti laul välja ka digitaalse singlina ja veel samal aastal jõudis see lisaloona múm'i albumile "Smilewound".
Isiklikku.
Kylie Minogue valdab vabalt prantsuse keelt. Tema noorem õde on laulja Dannii Minogue.
Takasago

Takasago (高砂市"Takasago-shi") on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris.
Linn rajati 1. juulil 1954.
2008. aasta seisuga oli linna elanike arv 94 065 ja asustustihedus 2730 inimest ruutkilomeetril.
Linna pindala on 34,40 km².
Azumanga Daioh

"Azumanga Daioh" (あずまんが大王 "Azumanga Daiō") on tuntud Jaapani komöödia manga, mille autor on Kiyohiko Azuma. Manga ilmus aastatel 1999–2002 ajakirjas Dengeki Daioh.
Sisuks on koolitüdrukute ebatavalised koolipäevad ja nende sekeldused õpetajatega.
Erinevalt tavapärasele loetakse seda mangat ülevalt alla, nii et igale lehele mahub kaks pildiriba. Kokku on 4 raamatut.
Sellest on tehtud ka 26-osaline anime, mis teleesilinastus 2002. aastal.
Oskar Pärli

Oskar Pärli (16. august 1875 Viitina vald, Võrumaa – 9. oktoober 1939 Tartu) oli eesti õpetaja.
Ta oli õpetaja poeg ning õppis algul isa käe all Järve vallakoolis ja hiljem Rõuge kihelkonnakoolis. Astus 1889. aastal Tartu Kubermangugümnaasiumi, mille lõpetas 1897. aastal.
Õppis Tartu ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, lõpetas ülikooli 1901. aastal, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 
Oli õpetaja Venemaal (Jekaterinodari reaalkoolis, Urjupino reaalkoolis, Rostovi kommertskoolis) ja Eestis (Tallinna vene tütarlaste gümnaasiumis, Tallinna reaalkoolis) ja oli vahepeal Tallinna poeglaste gümnaasiumi direktor. Alates 1920. aastast oli ta õpetaja Hugo Treffneri Gümnaasiumis Tartus.
Ta on matemaatikaõpikute autor.
IRCAM

IRCAM ("Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musique"; 'akustika ja muusika uurimise ja koordineerimise instituut') on instituut Pariisis, üks maailma suuremaid muusika uute väljendusvahendite ja tehnoloogiate arendamise ning teadustööga tegelevaid asutusi. IRCAM on organisatsiooniliselt seotud Pariisi Pompidou keskusega.
See 1977. aastal Pierre Boulezi asutatud institutsioon tegeleb elektroonilise muusika tehnoloogiate arendamisega ning pakub heliloojatele võimalusi töötada kõrgtehnoloogilises keskkonnas, korraldab kursusi, kontserte jne.
Juhani Püttsepp

Juhani Püttsepp (sündinud 17. veebruaril 1964 Tartus) on eesti bioloog, õpetaja, loodusajakirjanik ja lastekirjanik.
Ta lõpetas 1982. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.
Ta töötas seejärel Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
Ta on olnud ajalehtede Maaülikool ja Roheline Värav ning ajakirja Loodusesõber toimetaja, töötanud ajalehtedes Postimees ja Eesti Ekspress. Ta on olnud Tartu Lasteteatri juhataja ning teinud koostöös Vahur Laiapeaga dokumentaalfilme. Praegu töötab Juhani Püttsepp Eesti Maaülikooli loodusteaduste kooli peaspetsialistina.
2022. aastal tunnustati Juhani Püttseppa Valgetähe V klassi teenetemärgiga.
Isiklikku.
Tema isa oli kopsuarst Enn Püttsepp ja vanaisa maalikunstnik Juhan Püttsepp. Juhani Püttsepal on viis last.
August Terkmann

August Artur Terkmann (29. august 1885 – 12. veebruar 1940 Tallinn) oli eesti orelimeister. Tema Nõvalt pärit isa Gustav Terkmann, oli oreliehitaja, kelle poolt Tallinnas aastal 1882 asutatud orelitööstuses poeg meistrina jätkas. 
Isiklikku.
Tema tütar oli dirigent ja organist Tiiu Targama.
Säilinud August Artur Terkmanni orelid.
August Artur Terkmann oli ehitanud mitmesse kirikusse oreleid ja peaaegu kõik need on säilinud. Oluliste töödena väärivad mainimist tema suuremad pillid Tallinna Jaani kirikus, Tallinna Pühavaimu kirikus, "Estonia" kontserdisaalis (1913, hävinud 1944). Peale luteri kirikute orelite ehitas Terkmann oreli ka Tallinna Katoliku Peeter-Pauli kirikusse.
Yi-Fu Tuan

Yi-Fu Tuan ("Duàn Yìfú" 段義孚 / 段义孚; 5. detsember 1930 Tianjin – 10. august 2022) oli hiina päritolu Ameerika Ühendriikide inimgeograaf.
Yi-Fu Tuan sündis Hiinas, õppis Inglismaal ning töötas seejärel Kanadas ja Ameerika Ühendriikides.
Yi-Fu Tuani tuntumate teoste hulka kuuluvad "Topophilia" ja "Space and Place".
Ideid.
Yi-Fu Tuani tuntuim käsitlus on ruumist ja kohast ("space and place"). Inimese kultuuriline tegevus on vaadeldav ruumi teisendamisena kohtadeks: ruumis kohtade loomine, neile tähenduste ja nimede andmine; metsiku ja ohtliku ruumi muutmine turvalisteks ja kodusteks kohtadeks. Ruumi ja koha vahekorda näeb ta ka vaimu ja keha puhul: vaim võib vabalt ruumis ringi hulkuda, kuid keha on seotud koos oma meeleorganitega kindlasse asukohta. 
Yi-Fu Tuani järgi on linn seda enam linn, mida vähem on seal tunda öö ja päeva ning aastaaegade vaheldumist. Linn on seega inimeste loodud kunstlik keskkond, milles püütakse võimalikult vähendada looduslike tegurite mõju.
Oldžo

Oldžo (vene "Ольджо") on jõgi Aasias. 
Jõgi algab Tšerski mäestikust. Voolab ülemjooksul loodesse, alamjooksul edelasse. Suubub paremalt Janasse. Pikkus 330 km.
Pjassina laht

Pjassina laht on Kara mere laht Taimõri poolsaare loodekaldal. 
Lahe laius on 200 km. Ta ulatub maasse 170 km ulatuses. Sügavus kuni 25 m. Lahte suubub Pjassina jõgi.
Dekabristide saar

 
Dekabristide saar (vene остров Декабристов, kuni 1775 aastani Galladai saar – остров Галладай, kuni 1926. aastani Golodai saar – остров Голодай) on saar Peterburis Neeva deltas, Vassili saarest põhjas. Kuulub Vassili saare rajooni koosseisu.
Saare pindala on 410 ha. Saar on madal ja soine.
Brie juust

Brie juust on toorest lehmapiimast valmistatud Prantsuse valgehallitusjuust. 
Brie oli algul pehme talujuust, mida valmistati Pariisi idaosas asuvas Brie piirkonnas. Pehme, peaaegu voolav koorene valgehallitusjuust on maitselt rikkalik ja võine. Valgehallituse koorik on tugev ja pealt puuderjas. Koorikut peetakse delikatessiks. Brie juust sobib hästi ka kuumutatult või frititult. 
Brie on ehk kõige tuntum prantsuse päritolu juust, tihti kutsutakse seda juustude kuningannaks. Traditsiooniline Prantsuse Brie on valmistatud toorpiimast. Selle maitse muutub vanusega veidi maisemaks ja puuviljasemaks.
Pastööritud piimast valmistatud Brie on üldiselt mahedama maitsega kui autentne Prantsuse Brie. Pastööritud piimast Brie on laialt levinud ja seda toodetakse ka väljaspool Prantsusmaad. Brie juustu valmistatakse pastööritud lehmapiimast, aga ka kitsepiimast.
Tootmine.
Brie tootmise protsess algab piimale ensüümide ja laabi lisamisega, mis aitavad sellel hüübida ja kalgenduda. Valgehallituse moodustamiseks lisatakse ka pärmi. Kui kohupiim on moodustunud, pannakse see vormidesse ja valatakse liigne vadak välja. Seejärel soolatakse hoolikalt, et vältida liigset hallitust, mis aitab ka happesust reguleerida. Tavaliselt valmib Brie juust 4-5 nädalaga. Mida küpsem, seda vedelama konsistentsiga see juust on.
Toitumisteave.
Brie juust on suure rasvasisaldusega, kaltsiumirikas ja ka suhteliselt suure naatriumisisaldusega. Juust on ka hea valgu- ning A- ja B6-vitamiini allikas.
Hoiustamine.
Kõige paremini säilib Brie originaalpakendis temperatuuril neli kraadi või alla selle. Parima maitse ja tekstuuri saamiseks tuleks juustul lasta umbes tund toatemperatuuril seista. Juustu saab ka säilitada sügavkülmas kuni kolm kuud.
Brie "vs". Camembert.
Brie ja Camembert (eesti k ka kamambäär ja kamambeer) on mõlemad valgehallitusjuustud ja mõlemad on pärit Prantsusmaalt. Brie juust on pärit Brie piirkonnast, Camembert aga Normandiast, mis asub Loode-Prantsusmaal. Mõlemad on pehmed laagerdunud juustud, millel on söödav valge hallituse koor. Kuigi nad on maitselt üsna sarnased, on Brie mahedam, kreemjam ja võisem, Camembert meenutab aga maitselt seeni ja on ka tummisem. Brie juust on suurema rasvasisaldusega.
Cheddari juust

Cheddari juust on poolkõva inglise lehmapiimajuust, mis on nimetuse saanud päritolukoha Cheddari asula järgi.
Juust on valge kuni kahvatukollakas. 
See on Inglismaal 51-protsendilise turuosaga kõige populaarsem juustusort. Ameerika Ühendriikides on see "mozzarella" järel teisel kohal.
Lasse Joamets

Lasse Joamets (sündinud 4. veebruaril 1973 Tartus) on eesti viiuldaja.
Ta on õppinud Tartu I Lastemuusikakoolis (Virve Vääri klassis), lõpetanud 1991 Tallinna Muusikakeskkooli (Ivi Tiviku klassis) ning 1996 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Mari Tampere klassis). 
Töötanud 1993–1997 Tallinna Kammerorkestris ja 1995–1997 ERSO-s, oli 1997–2010 Soomes Rovaniemis Lapi Kammerorkestri kontsertmeister. Alates 2010. aastast on ta Oulu Sinfonia I kontsertmeister. 
On olnud solist mitme Eesti orkestri ees, osalenud Eesti-Soome Sümfooniaorkestri ja ERSO töös, viimases ka kontsertmeistrina. Tegutseb kammermuusikuna nii Soomes kui ka Eestis, eriti eri kooslustes koos vend Tanel Joametsaga. Mängib ka džässi ja kantrit. 
Soome muusikute liidu ("Suomen muusikkojen liittto") liige (1997).
Aleksander Reino

Aleksander Reino (20. mai (vkj)/ 2. juuni 1911 Peterburi – 13. september 1941 Harjumaa) oli eesti poksija. 
Ta ema tuli koos perega pärast isa surma 1919. aastal Eestisse tagasi 1920. aastal.
Ta alustas poksimist 1928. aastal Tartu NMKÜ-s, hiljem poksis ta Tallinna "Kalevis", "Spordis", Tallinna Poksiklubis ja "Gongis".
Reino oli keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) Eesti noorte meister (1931). Ta sai Eesti meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) kaks korda II koha (1932 ja 1934). Ta oli poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) Eesti meister (1935). 
Ta osales ühe korra Eesti–Soome maavõistlusel (1933) ning võitis oma kohtumise punktidega. Ta osales kaks korda Eesti–Läti maavõistlustel (1933 ja 1935) ja võitis mõlemad oma kohtumised punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Leedu maavõistlustel (1935) ja võitis oma kohtumise punktidega.
Reino tegutses hiljem ka poksikohtunikuna.
Ta töötas hiljem iseseisva maalrina. 
Ta vahistati Saksa okupatsioonivõimude poolt 9. septembril 1941 kahtlustatuna kommunistlikus tegevuses Nõukogude teise okupatsiooni ajal ja lasti 13. septembril maha arvatavasti kuskil Tallinna lähistel. Tema matmiskohta pole teada.
Patrick Swayze

Patrick Wayne Swayze (18. august 1952 Houston – 14. september 2009 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, tantsija, laulja ja laulukirjutaja.
Ta oli abielus soome päritolu näitleja Lisa Niemiga.
Ta suri kõhunäärmevähki.
Ajakiri

Ajakiri (vananenud sünonüüm "žurnaal") on numereerituna ja regulaarselt ilmuv paljuleheküljeline ajakirjandusväljaanne, mille numbrid on ühesuguses kujunduses ja formaadis. Tavaliselt ilmuvad ajakirjad sagedamini kui korra aastas ja harvemini kui korra nädalas. Ajakirjad sisaldavad uudiseid, artikleid ja muudes ajakirjandusžanrites kirjutisi (intervjuusid, arvamuslugusid jms), tänapäevased ajakirjad on enamasti illustreeritud. 
Ajalugu.
Esimeseks uusaegseks ajakirjaks peetakse 1564–1749 Augsburgis Georg Willeri väljaandel ilmunud saksakeelset trükist "Novorum Librorum quos Nundinae Atumnales, Francoforti Anno 1564 celebratae, Venales Exhibuerent", mida tuntakse ka Frankfurdi messikataloogina. See ilmus Frankfurdi raamatumessi puhul. Esimeste ajakirjade seas olidki tollal raamatumesside kataloogid. Kaua püsis ka 1633–1738 ilmunud Theatrum Europaeum, mis kajastas saksakeelsete maade ajalugu.
Nüüdisajal on enam tuntud esimesed teadusajakirjad: jaanuaris 1665 Pariisis ilmuma hakanud Journal des sçavans ja samal aastal Londonis asutatud, tänini ilmuv Philosophical Transactions of the Royal Society. Üldhuviajakirjad järgnesid märksa hiljem, neist peetakse esimeseks 1731. aastal Londonis rajatud The Gentleman's Magazine'i. Vanim siiani ilmuv ajakiri on The Scots Magazine, mille esimene number trükiti 1739. aastal (ehkki väljaande omanikud on korduvalt vahetunud ning ajakirja ilmumises on olnud ka pause, kokku kuni 90 aasta jagu).
2009. aasta IAAF-i finaalvõistlused

2009. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid 7. korda. Finaalvõistlused peeti Thessalonikis Kaftanzoglio Stadiumil Kreekas 12.–13. septembrini.
Nablus

Nablus (araabia نابلس "Nābulus"; heebrea שְׁכֶם "Shekhem") on linn Jordani Läänekaldal, Nabluse kubernerkonna halduskeskus. Asub umbes 63 km Jeruusalemmast põhja pool kõrgendikul umbes 550 m üle merepinna.
Ajalugu.
Linna asutas Rooma keiser Vespasianus 72 eKr nimega Flavia Neapolis. Philippus Araablane kujundas linnast Rooma koloonia nimega Julia Neapolis. 3. ja 4. sajandil olid linna elanikud valdavalt kristlased. Nabluse piiskop osales I Nikaia kirikukogul. 484 toimus linnas samariitlaste ja kristlaste verine kokkupõrge. 529 toimus uus samariitlaste mäss, mille käigus tapeti Nabluse piiskop, preestrid raiuti tükkideks ja põletati koos pühakute reliikviatega. Justinianus I saatis linna karistussalgad, kes tapsid suurema osa linna samariitlastest. 636 vallutasid araablased Nabluse koos muu Palestiinaga. 1099 vallutasid linna ristisõdijad. 1187 vallutasid linna ajjubiidid. 1517 läks linn Ottomani impeeriumi koosseisu. 1927 toimus Jordani orus maavärin, mille käigus hävisid mitmed ajaloolised hooned. Pärast 1948. aasta Iisraeli-Araabia sõda tekkis linna ja selle ümber mitu põgenikelaagrit.
1995. aastast on linn Palestiina omavalitsuse kontrolli all. 2000. aastast alates on linnas toimunud kokkupõrkeid Iisraeli sõjaväe ja Palestiina relvarühmituste vahel, mille käigus on hävinud palju ajaloolisi ehitisi. 
Linnas valmistatakse oliiviõlist nabulsi seepi.
Harilik tokkroos

Harilik tokkroos ehk aed-tokkroos ("Alcea rosea") on rohttaim kassinaeriliste sugukonnast tokkroosi perekonnast.
Levila ja kasvukoht.
Harilik tokkroos kasvab looduslikult Ees-Aasia põldudel ning prügi- ja rusuhunnikutes. Tokkroos on olnud Eesti talu traditsiooniline lill, mida on kasvatatud näiteks maja seina ääres. Tuulisemas kasvukohas võib toestamata taim lamanduda. Tokkroos kasvab meelsamini soojas ja päikesepaistelises kohas. Taim pole pinnase suhtes eriti nõudlik, kuid eelistab kuivemat liivakat mulda, mida siiski on väetatud. Kuival ajal vajab ta rohket kastmist.
Kirjeldus.
Tokkroos on vastupidav ühe- või mitmeaastane taim. Kõige sagedamini kasvatatakse teda kaheaastase taimena. Taim võib kasvada 2,5–3 meetri kõrguseks. Tokkroosi vars on jäme ja karekarvane.
Tokkroosi sõrmhõlmised või sõrmlõhised lehed kinnituvad varrele vahelduvalt.
Õied on suured, läbimõõduga 6–10 cm, ning kinnituvad lühikese rao külge. Õied kinnituvad kahe- või kolmekaupa lehekaenaldesse.
Looduslikul liigil on õied roosad või kollased, kuid on aretatud hulk liht- ja täidisõielisi sorte, mille õied võivad olla nii valged, roosad, punased, kollased, oranžid kui ka purpursed. Kroonlehed on kuni 5 cm pikad.
Vili on jaguvili, mis koosneb 18–40 neerjast seemnisest.
Paljunemine.
Tokkroos õitseb juulist septembrini, sageli esimeste öökülmadeni. Taim paljuneb seemnetega, kuid tihti paljundatakse seda ka juurekaela juurest võetud pistikutega. Pistikust paljundatud taimed on tavaliselt madalamad ja õiterikkamad.
Kasutamine.
Rahvameditsiinis on taime osi kasutatud nahka pehmendava ainena ning kõhulahtistina, samuti tema põletikuvastase toime pärast, näiteks igemete veritsemise korral. Tema õietee parandab seedimist, kaitseb limaskesti ning leevendab põletiku korral mao- ja kurguvalu.
Turgutavat teed saab lehtedest. Lehemähis aitab paisete korral. Õitest tehakse näole auruvanne ning kanget tõmmist lisatakse nii näomaskidesse kui salvidesse. Seemnetega on rahvameditsiinis ravitud neeru- ja sapikivivalu.
Tumedaõieliste tokkrooside kroonlehed sisaldavad värvainet altiini ning neid on pruugitud veinide, likööride, toitude ning siidi värvimiseks.
Alise Stein-Anvelt

Alice (Alise) Stein-Anvelt (sünninimi Leevald, ka Lewald ja Levald); venepäraselt "Алисе (Ализе) Пауловна Стейн-Анвельт"; 9. oktoober (vkj)/ 21. oktoober 1899 Riisipere vald, Nissi kihelkond, Harjumaa – 15. aprill 1991 Tallinn) oli eesti kunstnik ja revolutsionäär; II Riigikogu liige, NSV Liidu Kunstnike Liidu liige. Liitnimi Stein-Anvelt tulenes illegaalse poliitilise tegevuse ajal kasutatud varjunimest "Stein" ja abiellumisel Jaan Anveldiga võetud perekonnanimest.
Elulugu.
Ta sündis mõisatöölise perekonnas. Lõpetas 1914 Tallinna 6-klassilise tütarlaste algkooli. Oli 1915 Volkovitsa mõisa aia- ja köögitööline Peterburi lähistel, 1915–1916 Petrogradi kummivabriku Treugolnik tööline.
Naasis 1917 Eestisse, kus töötas aasta Munalaskme külakoolis õpetajana. 1919–1925 töötas illegaalse EKP KK juures Tallinnas, selle hulgas 1922. aastani Viktor Kingissepa masinakirjutaja ja sidepidajana, ka masinakirjutaja, korrektori ja ladujana põrandaalustes trükikodades. Osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses. Siirdus 1925 partei korraldusel NSV Liitu, kus sai nime Stein. Sai kunstihariduse Moskvas VHUTEIN-s, mille lõpetas 1930 maalikunstnikuna. Pidas mitut töökohta Venemaal, enne Eestisse naasmist 1945 viibis ka Jaroslavli Eesti kunstiansambli juures.
Looming.
On loonud revolutsiooni, Teise maailmasõja ja sotsialistliku ülesehitusöö teemalisi maale. Hiljem tegeles põhiliselt portree-, lille- ja maastikumaalide, akvarellide ja joonistustega. Esinenud näitustel Moskvas aastast 1930, korduvalt Tallinnas, sh isikunäitustel 1967, 1969, 1982.
Kirjutas mälestusraamatu "Valguses ja varjus: unustamatuid inimesi ja sündmusi" (avaldatud 1988), kus on muuhulgas mälestusi Viktor Kingissepast ja Jaan Anveldist.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Jaan Anvelt, nende lapsed olid Kima ja Jaan. Tema vennad olid Nõukogude sõjaväelane Paul Leevald, tšellist ja helilooja Martin Levald ja poliitik Adolf Levald, õde oli näitleja Anna Laht.
Eesti peakonsulaat Peterburis

Eesti Vabariigi peakonsulaat Peterburis oli Eesti Vabariigi esindus Venemaa Föderatsioonis Peterburi linnas aadressil Bolšaja Monetnaja 14. Konsulaadil asus Pihkvas Peterburi peakonsulaadi Pihkva talitus. Esindus tegutses 1922-1938 ja 1992-2022.
Ajalugu.
Eesti esindus Leningradis kahe maailmasõja vahel.
Pärast Eesti Vabadussõda oli Eesti Vabariigi peakonsulaadi eelkäija Nõukogude Venemaal Petrogradis kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond, mis alustas tööd 6. aprillil 1920 Prantsuse kaldapealse 24 ja Gagarinskaja 1 nurgamajas. Neeva ääres asuv komisjon oli loodud Tartu rahulepingu alusel. Selle järgi said Eestisse opteerumise ehk Eesti kodakondsuse valimise võimaluse varem Venemaa Keisririiki rännanud, Esimese maailmasõja ning Vene kodusõja ajal Venemaale sattunud Eesti päritoluga elanikud. Osakond tegeles ka eestlastest vangide probleemidega, alates nende kodakondsuse väljaselgitamisest ja lõpetades nende vabastamise taotlemise ja majandusliku abistamisega vanglates. Kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond töötas 1922. aasta sügiseni. 
6. detsembril 1922 peakonsul Viktor Tombergi korraldusega asuti tööle Eesti peakonsulaadina Petrogradis. Peale Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee liikme Jaan Kreuksi kinnipidamist illegaalse tegevuse eest Eestis ja tema hukkamist tungisid 3. aprillil 1923 peakonsulaati umbes 40 inimest ning rüüstasid konsulaadi. Rüüstatud maja enam ei taastatud, vaid peakonsulaat taasavati 5. augustil 1923 suurvürst Vladimir Aleksandrovitši adjutandi Erich Gerhard von Pistohlkorsi endises elamus aadressil Bolšaja Morskaja 59. 
1926. aastal toimus Leningradis nn "Inglise-Eesti spionaaži kohtuasi", mille käigus 48 inimest, sh ka endist Eesti konsulit Kingissepas Siegfried Taari süüdistati Punaarmeed puudutava salateabe hankimises ja edastamises ning Leningradi veevärgi ja Gattšina lennuvälja õhkulaskmise ettevalmistamises.
1930. aastate lõpus hakati NSV Liidus välisriikide konsulaaresindusi sulgema, tuuees ettekäändeks vajadust "seada jalule konsulaaresinduste pariteet Nõukogude Liidu ja välisriikide konsulaarsuhetes". Koos Suurbritannia, Rootsi, Norra, Taani ja Läti konsulaadiga pandi ajavahemikul 1. aprill 1937 – 31. märts 1938 kinni ka Eesti peakonsulaat. Viimane peakonsul oli Aleksander Warma.
Konsulaadi taasavamine ja sulgemine.
Venemaa Moskva suursaatkonna töötajad alustasid Peterburis konsulaadiülesannete täitmist 1. augustil 1992, peakonsulaadi juhataja asus tööle 17. augustil 1992.
2010. aasta märtsis toimus diplomaatiline skandaal, kui Venemaa Föderatsiooni Välisministeerium teatas Eesti peakonsuli Peterburis Rasmus Lumi, väljasaatmisest ning põhjendas oma otsust vastusammuna Eesti võimude keeldumisele anda nõusolek Vene Föderatsiooni Narva peakonsuli kandidaadi ametisse asumisele.
Pärast Venemaa täiemahulist sissetungi Ukrainasse sulges Eesti 2022. aasta aprillis Venemaa peakonsulaadi Narvas ja konsulaarosakonna kantselei Tartus. Vastusammuna sulges Venemaa Eesti peakonsulaadi Peterburis ja talituse Pihkvas. Lõplikult suleti peakonsulaat 5. mail 2022.
Austurgrunne neem

Austurgrunne neem ehk Austurgrunne säär on pikk kitsas neem Vormsi põhjarannikul.
Viktor Tarmas

Viktor Tarmas (kuni 1937. aastani Viktor Tomberg; 19. november 1891 Sindi, Pärnumaa – 20. märts 1963 Tallinn) oli Eesti diplomaat, poliitik ja advokaat.
Lõpetas 1915 Moskva ülikooli õigusteaduskonna.
1918- aastal oli Viktor Tomberg Järva maakonnavalitsuse esimees, seejärel Ajutise Valitsuse komissar Järvamaal. Asutava Kogu liige. 
Aastatel 1922–1924 oli ta kontroll-opteerimiskomisjoni esimees ja peakonsul Petrogradis (Eesti peakonsulaadi rüüstamisest 3. aprillil 1923 pääses ta eluga), 1924–1926 vandeadvokaat Tartus, 1926–1930 Paides ja 1930–1932 Tallinnas.
Oli nõukogude vangistuses 1944–1945 süüdistatuna spekuleerimises ja Irkutski oblastis Angarlagi vangilaagris 1950–1956 poliitilistel põhjustel.
Välislingid.
Eesti Kommunismiohvrid 1940–1991
Viktor Tomberg

"See artikkel on tõlkijast; kuni 1937. aastani kandis Viktor Tombergi nime diplomaat, poliitik ja advokaat Viktor Tarmas
Viktor Tomberg (12/25. november 1915 Pärnu – 5. jaanuar 1984 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Ta õppis 1934–1935, 1936–1941 ja 1946–1950 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas. 
Mobiliseeriti 1941, oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses. 
Aastatel 1945–1946 oli ta rahvakohtunik, 1946–1950 Eesti NSV kohtuministeeriumi ametnik ja 1950–1951 notar. 
1951–1956 töötas Tomberg toimetajana Eesti Riiklikus Kirjastuses ja 1956–1964 kirjastuses Eesti Raamat ning aastast 1964 oli vabakutseline tõlkija. 
Alates 1948. aastast oli Tomberg NLKP liige. 
Tomberg tõlkis peamiselt uuemat saksa kirjandust, näiteks Erich Maria Remarque´i teoseid, nagu 
Avaldanud Tom Bergi nime all nuputamisülesandeid.
Valgehobusemäe suusakeskus

Valgehobusemäe suusakeskus (ka Valgehobusemäe Suusa- ja Puhkekeskus) on suusa- ja puhkekeskus Järvamaal Järva vallas Valgehobusemäe jalamil.
Vladimir Putini teine valitsus

Vladimir Putini valitsus oli Venemaa Föderatsiooni Valitsus 8. maist 2008 kuni 7. maini 2012.
Ezekiel Kemboi

Ezekiel Kemboi Cheboi (sündinud 25. mail 1982 Matiras Keenias) on 3000 m takistusjooksja, kahekordne olümpiavõitja ja neljakordne maailmameister.
Jooksutreeninguid alustas Kemboi suhteliselt hilja. Kooli ajal harrastas ta jalgpalli ja tegeles näitlemisega. Jooksutreeninguid hakkas tegema pärast kooli lõpetamist iseseisvalt ja siirdus takistusjooksjaks, kus tema innustajateks olid samast kohast pärit Moses Kiptanui ja William Mutwol. 2001. aasta aprillis osales ta 3000 m takistusjooksu võistlustel ja võitis jooksu ajaga 8.56. Tulemus hakkas silma Keenia koondise treenerile Paul Erengile, kes kutsus Kemboi kohe äsja valminud kõrgmäestiku treeningukeskusse harjutama.
Kemboi kirjutas mitmele Euroopa mänedžerile, kellest vastas vaid Enrico Dionisi. 2001. aasta mais käis Kemboi Euroopas jooksmas, kus ta kahe nädala jooksul võistles viis korda ja nihutas isikliku rekordi 8.23,66-le. Keenia koondise katsevõistlustel 2001. aasta Aafrika noorte meistrivõistluste eel sai ta teise koha Mike Kipyego järel, kuid tuli Mauritiusel peetud võistlustel siiski Aafrika noorte meistriks ajaga 8.39,80. 
2002. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Manchesteris sai Kemboi teise koha Stephen Cherono (hiljem Saif Saeed Shaheen) järel ja Aafrika meistrivõistlustel tuli ta neljandaks.
2003. aasta maailmameistrivõistlustel Pariisis pidas Ezekiel Kemboi Cheboi maha kõva võitluse esikoha pärast endise meeskonnakaaslase, Katari siirdunud Saif Saeed Shaheeni vastu, kus tal tuli finišis lõpuks alla jääda 0,72 sekundiga.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas oli Kemboi suursoosik, kui Keenia Olümpiakomitee ei andnud järele Katari siirdunud Shaheeni osalemise võimalusele, mis keelab kodakondsust vahetanud sportlasel võistlemise olümpiamängudel kolme aasta jooksul. Ateena OM-il möödus 3000 m takistusjooksu finaal ootuspäraselt Keenia sportlaste dikteerimisel ja lõpuks Kemboi võitis meeskonnakaaslast Brimin Kiprop Kiprutot finišis 0,3 sekundiga. Keeniale kindlustas kolmikvõidu Paul Kipsiele Koech.
2005. aasta MM-il Helsingis pidas Kemboi jälle maha tugeva võitluse esikoha pärast Shaheeniga, kuid pidi lõpuks ikkagi leppima hõbemedaliga. 2007. aasta MM-il Osakas sai ta kolmanda maailmameistrivõistluste hõbemedali järjest, kui jäi tookord alla koondisekaaslasele Brimin Kiprop Kiprutole. 2008. aasta OM-il Pekingis sai Kemboi 3000 m takistusjooksus seitsmenda koha.
Berliinis peetud 2009. aasta MM-il tuli Kemboi lõpuks maailmameistriks. Tema võidutulemus 8.00,43 oli uus maailmameistrivõistluste rekord.
Pärast 2009. aastat on ta tulnud maailmameistriks veel kolmel korral
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta ajaga 8.18,5 6 teist korda olümpiavõitjaks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros lõpetas finaali küll kolmandana, kuid hiljem diskvalifitseeriti.
Elisabeth Hasselbeck

Elisabeth Hasselbeck (neiupõlvenimi Filarski; sündinud 28. mail 1977) on Emmy auhinna võitnud Ameerika Ühendriikide saatejuht. 
Ta võistles telesaates "" (2001) ning oli 2003. aastast vestlussaate "The View" kaassaatejuht.