tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koalitsioon

Koalitsioon on erakondade ajutine liit.
Koalitsioonivalitsus ehk valitsusliit on mitmest erakonnast moodustatud valitsus parlamentaristlikus riigis. Koalitsioonivalitsus võib olla enamusvalitsus või vähemusvalitsus.
Koalitsioonisõjad

 
Koalitsioonisõdadeks (prantsuse keeles "Guerres de Coalitions", saksa keeles "Koalitionskriege", hollandi keeles "Coalitieoorlogen") nimetatakse seitset sõda Euroopa suurvõimudest koosnenud sõjaliste koalitsioonide ja 1799. aastast Napoleon I juhitud Prantsusmaa vahel. 
Koalitsioonisõjad olid:
Poikilotermia

Poikilotermia ehk allotermia ehk kõigusoojasus (varasemas eesti keeles ka "külmaveresus") on organismide kehatemperatuuri sõltuvus ümbritsevast keskkonna temperatuurist, ehk organismide termoregulatsiooni puudumine. Poikilotermsed organismid on kõik selgrootud ja selgroogsetest kalad, roomajad ja kahepaiksed.
Poikilotermia vastand on homöotermia, nende piirjuhtu nimetatakse heterotermiaks.
Et poikilotermia kui organismide kehatemperatuuri kõikumine võib olla vahel ka aktiivne, organismide endi põhjustatud, siis et rõhutada erinevust passiivse ja aktiivse kõikumise vahel, eristatakse ektotermiat (passiivne) ja endotermiat (aktiivne).
Kodukariõigus

Kodukariõigus (saksa keeles "Hauszuchtrecht") oli mõisniku õigus mõista oma talupoegade üle kohut ning neid karistada ihunuhtluse või lühiajalise arestiga.
1804. aastani olid kodukariõiguse karistusmäärad piiramata. Hiljem oli peksu ülempiir 30 hoopi ja aresti pikkus kuni kaks päeva. 
Kodukariõigus kaotati Eestis 1865. aastal.
Kreoolid

Kreoolid on segarahvad.
Näiteks on kreoolid eurooplaste Ladina-Ameerikas sündinud järeltulijad, aga ka igasugustes kolooniates sündinud koloniseerijate järeltulijad.
Ungern-Sternberg

Ungern-Sternberg (17. sajandini Ungern; vene "фон Унгерн-Штернберг") on baltisaksa aadlisuguvõsa. Pärimuse järgi põlvneb Sternbergide suguvõsa 1211. aastal Ungarist Liivimaale rännanud vasalli Johann von Sternbergist ("Joannes dictus de Ungaria"), kes abiellus Liivi valitseja Kaupo tütre Hedvigiga ja sai 1260. aastal Mõõgavendade ordu meistriks Võnnus. 
Saksa-Rooma keiser Ferdinand I andis 7. veebruaril 1534 Georg von Ungernile (Schloß Pürkel) Püha Rooma riigi päritava vabahärratiitli.
Rootsi kuninganna Kristiina kinnitas 27. oktoobril 1653 Läänemaa Noarootsi kihelkonna Pürksi mõisniku Wolmari (1606–1667), Läänemaa Ridala kihelkonna Ungru ja Võrumaa Kanepi kihelkonna Erastvere mõisniku Otto (1627–1666) ja Läänemaa Ridala kihelkonna Kiideva mõisniku Reinhold (1618–1684) von Ungern-Sternbergide vabahärratiitlit ning nad immatrikuleeriti 1660 vabahärrasuguvõsana nr 54 Rootsi rüütelkonda.
Ungern-Sternbergid olid kantud Eestimaa rüütelkonna (1746), Liivimaa rüütelkonna (1747), Kuramaa rüütelkonna (1841 ja 1882) ja Saaremaa Rüütelkonna (1851) matriklisse.
Venemaa keisri ja Riiginõukogu poolt kinnitati 20. detsembril 1865 Ungern-Sternbergide suguvõsa parunitiitel. 
1874. aastal anti Suuremõisa mõisnikule ja Johanniitide ordu rüütlile Ewald von Ungern-Sternbergile (1824–1899) tema abikaasa krahvinna Adele von Stackelbergi isale, Elistvere ja Alatskivi mõisnikule ning maanõunikule krahv Reinhold Andreas von Stackelbergile (1797–1869) kuulunud krahvitiitel.
Mõisad.
Ungernite üheks vanemaks valduseks Vana-Liivimaal oli Zemgales Ogre jõe lähedal Madliena kihelkonna (Kirchspiel Sissegal) aladel asunud ja hiljem abielu kaudu Aderkase aadlisuguvõsa järgi uue nime saanud Aderkaši mõis (saksa Fistehl, Fistehlen) koos Cīruļi (Swirgellen, Swirgekaln) mõisaga.
Perekonnale kuulusid Eestimaa alal eri aegadel järgmised mõisad: Adila, Alavere, Anija, Araski, Aruvalla, Porkuni, Ehmja, Erra, Voore, Habaja, Hiiu-Suuremõisa, Harku, Hüüru, Kõrgessaare, Ülgase, Jõelähtme, Jõgisoo, Kärdla, Kernu, Väike-Lähtru, Kuie, Kuuste, Lagedi, Lasila, Lauka, Lehtse, Kiideva, Klooga, Nõva, Ohekatku, Niibi, Palivere, Partsi, Paunküla, Patsu, Pajaka, Pikva, Põlli, Putkaste, Rooküla, Salutaguse,
Taebla, Kohala, Vaida, Kiltsi, Valtu, Undla, Üksnurme ja Varangu ("Wrangelshof").
Enne võõrandamist 1919. aastal kuulusid neile:
Adila, Aru, "Heinrichshof", Essu, Koigi, Leetse, Purdi, Pikaküla, Pallaste, Perila, Rätla, Võnnu, Vidruka, Keskvere, Jõesse, Tagavere, Ungru, Liivi, Pürksi, Vööla ja Tahu endisel Eestimaa alal. Vana-Antsla, Jäärja jt Liivimaa alal.
Suguvõsa liikmeid.
Ungerni ja Ungern-Sternbergi sugupuuliinid, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Aderkaši suguvõsaliin.
Vabahärra Reinhold von Ungern-Sternberg (1618–1684), Läänemaa Martna kihelkonna Väike-Lähtru, Ridala kihelkonna Kiideva ja Soome Hohenforsi mõisnik, Rootsi ooberstleitnant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1667–1671). Liivimaa Aderkaši (saksa keeles "Fistehlen") suguvõsaliin Aadeldatud Rootsi kuninganna Kristiina poolt 1653 vabahärra tiitliga ning immatrikuleeriti 1660 vabahärrasuguvõsana nr 54 Rootsi rüütelkonda.
Daidalos

Daidalos (vanakreeka keeles "Δαίδαλος"; ladina keeles "Daedalus") oli vanakreeka mütoloogias osav kunstnik, ehitusmeister, käsitööline ja leiutaja. 
Ta tegutses algselt Ateenas või Atikas. Tema ema oli Iphinoe ja isa Metion. Tal oli õde Polykaste. Mõne allika järgi oli tema ema Alkippe ja isa Eupalamos. 
Tema taid oli laialt tuntud. Tema loodud figuurid nägid välja nagu elus. Tema õepoeg Perdix (mõnikord ka Talos) saadeti Daidalose juurde õppima. Poiss osutus nii targaks, et Daidalos heitis kadedusest ta kaljult alla. Athena päästis poisi ja muutis ta nurmkanaks ("Perdix perdix"). Ateena areopaag pagendas seepeale Daidalose, ent ta leidis varjupaiga Kreeta saarel. Seal rajas ta kuningas Minosele labürindi, kuhu peideti härjapeaga koletis Minotauros. 
Daidalos andis Ariadnele nõuande, millest Theseusel oli kasu pärast võitlust Minotaurosega: Theseus kasutas labürindist lahkumiseks Ariadne lõnga. Karistuseks hoiti Daidalost koos tema poja Ikarosega vangis. Vangistatud Daidalos valmistas linnusulgedest ja küünlavahast endale ja Ikarosele tiivad ning lendas nendega ära. Hoolimata isa hoiatustest lendas Ikaros liiga kõrgele ning sattus päikesevankrile liiga lähedale. Vaha tema tiibade vahel sulas ning ta kukkus merre, mida nüüd kutsutakse Ikaría mereks. 
Daidalos mattis Ikarose saarele, mida nüüd kutsutakse Ikaría saareks. Teda jälgis nurmkana, kes lõpuks häälitses "Perdix". See oli nurmkanaks muudetud Polykaste, Daidalose õde ja Perdixi ema. Nüüd oli tema poja eest kätte makstud. 
Daidalos leidis lõpuks pelgupaiga Sitsiiliast sikaanide kuninga Kokanose juurest. Minos püüdis oma laevastikuga Daidalost Sitsiiliast üles leida. See õnnestus tal mõistatuse abil, mille ta Kokalosele andis. Kuningas Kokalos reetis end ja Minos nõudis Daidalose väljaandmist. Kokalos teeskles külalislahkust, kuid tappis Minose saunas (ühe versiooni järgi uputades, teise järgi keeva veega). Minose saatjad tapsid kuninga ning jäid Sitsiiliasse kauaks. Nendelt pärinevat Herakleia Minoa linna nimi. Palju hiljem, pärast 480. aastat eKr, leidis Akragase türann Theron väidetava Minose haua ning saatis säilmed Kreetale tagasi. 
Daidalos tegi kuningas Kokalosele veel leiutisi.
Gottlieb Daimler

Gottlieb Wilhelm Daimler (õieti Däumler; 17. märts 1834 Schorndorf – 6. märts 1900 Cannstatt Stuttgardi lähedal) oli saksa insener, konstruktor ja tööstur. 
Ta töötas koos Wilhelm Maybachiga välja esimese hõõgsüütega kiirekäigulise bensiinimootori. Samuti konstrueeris ta esimese neljarattalise sisepõlemismootoriga auto.
Daktül

Daktül (vanakreeka sõnast "δάκτυλος" 'sõrm') on värsijalg, milles ühele pikale silbile järgneb kaks lühikest silpi (kvantiteerivas värsimõõdus) või ühele rõhulisele silbile kaks rõhutut silpi (silbilis-rõhulises värsimõõdus).
Nimetus tuleb sellest, et sõrmes järgneb ühele pikale lülile kaks lühikest lüli.
Daktülograafia

Daktülograafia, nimetatakse ka sõrmendkirjaks või pimedate viipekeeleks või taktiilseks viipekeeleks, on pimekurtide suhtlemisviis, kus sõrmendeid kujutatakse partneri peopesal või/ja kasutatakse viipe sooritamiseks ka partneri kätt.
Daktüloskoopia

Daktüloskoopia on sõrmejälgede uurimine isiku tuvastamiseks.
Édouard Daladier

Édouard Daladier [edu'aar daladj'ee] (18. juuni 1884 Carpentras – 10. oktoober 1970 Pariis) oli Prantsusmaa poliitik. Ta oli korduvalt Prantsusmaa peaminister, sealhulgas Teise maailmasõja alguse ajal. Ta kuulus Vabariiklikku, Radikaalsesse ja Radikaalsotsialistlikku Parteisse.
Daladier oli korduvalt minister. 1924–1925 kolooniate minister, 1925 sõjaminister, 1925–1926 ja uuesti 1926 avaliku koolituse ja kaunite kunstide minister (tänapäeva mõistes haridus- ja kultuuriminister), 1930, uuesti 1930–1931 ja veel kord 1932 avalike tööde minister, 1932–1934 sõjaminister, 1936–1937 ja 1938 asepeaminister, 1936–1940 riigikaitse- ja sõjaminister ning 1939–1940 ja uuesti 1940 välisminister.
Daladier oli peaminister kolm korda: 31. jaanuarist 26. oktoobrini 1933 (ühtlasi sõjaminister), 20. jaanuarist 9. veebruarini 1934 (ühtlasi välisminister) ja 10. aprillist 1938 21. märtsini 1940 (ühtlasi kaitse- ja sõjaminister ning ajuti välisminister).
Ta kirjutas alla Müncheni kokkuleppele, kuigi uskus, et Saksamaa jätkab vallutusi. 3. septembril 1939 kuulutas Daladier' valitsus Saksamaale sõja, kuid sõjategevusest hoiduti. Daladier keelustas 1939. aasta septembris Prantsuse Kommunistliku Partei, mis toetas Molotovi-Ribbentropi pakti. 1940. aasta märtsis astus ta tagasi, sest oli keeldunud Soomet Talvesõjas abistamast.
Pärast Teist maailmasõda oli Daladier Prantsusmaa Saadikutekoja liige ja Charles de Gaulle'i poliitiline vastane. 1953–1958 oli ta Avignoni linnapea.
Henry Dale

Sir Henry Hallett Dale (9. juuni 1875 London – 23. juuli 1968 Cambridge) oli inglise farmakoloog, biokeemik ja füsioloog. 
Ta uuris muu hulgas tungaltera ning teiste alkaloidide, näiteks türamiini ja histamiini toimet. 
Aastal 1936 pälvis ta koos Otto Loewiga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna "avastuste eest närviimpulsi keemilise ülekande vallas". Nimelt uuris ta atsetüülkoliini rolli selles ülekandes.
Dalian

Dalian on sadamalinn ja ringkonna õigustega linn Hiinas Liaoningi provintsis.
Haldusüksusena koosneb linn järgmistest osadest:
Dalmaatsia

Dalmaatsia (horvaadi keeles "Dalmacija") on ajalooline piirkond Aadria mere idarannikul Horvaatia ning osalt Montenegro territooriumil. Ta ulatub Rabi saarest loodes kuni Kotori laheni.
Dale'i reegel

Dale’i reegel on bioloogiline seaduspära, mille kohaselt ühe neuroni kõik aksoni harud produtseerivad ühtesid ja samu spetsiifilisi mediaatoreid. 
Reegel on nime saanud inglise füsioloogi ja farmakoloogi Henry Hallett Dale’i järgi. Reegel on formuleeritud aastal 1914.
Daltonplaan

Daltonplaan on Helen Pankhursti väljatöötatud õppetöövorm, mis paneb rõhku õpilaste iseseisvale tööle. Õpilased valivad koolis õppeaja ja parasjagu õpitava õppeaine suuresti iseseisvalt. Õpetajal on peamiselt juhendav ja nõuandev roll.
Daltonplaan on saanud nime Ameerika Ühendriikide Daltoni linna järgi, kus seda 1910. aastate lõpus esimesena katsetati.
Fantastiline sümfoonia

"Fantastiline sümfoonia" (prantsuse keeles "Symphonie Fantastique"; alapealkirjaga "Episood kunstniku elust") on prantsuse romantilise helilooja Hector Berliozi sümfoonia.
Sümfoonia esiettekanne toimus 1830. aastal. "Fantastiline sümfoonia" oli esimene romantiline programmiline sümfoonia. Franz Schuberti "Lõpetamata sümfoonia" loomisaeg oli küll kaheksa aastat varem, kuid see jõudis kuulajateni alles 1865.
Orkestratsioon.
Sümfoonia on kirjutatud orkestrile, mille koosseisus on 2 flööti (teist dubleerib pikoloflööt), 2 oboed (teist dubleerib inglissarv), 2 klarnetit (esimest dubleerib es-klarnet), 4 fagotti, 4 metsasarve, 2 trompetit, 2 kornetit, 3 trombooni, 2 ofikleidi (originaalis üks ofikleid ja üks serpent), 2 paari timpaneid, väike trumm, taldrikud, suur trumm, kellad "in C" ja "in G", 2 harfi ja keelpillirühm.
Selle teose orkestrikäsitlus on avaldanud suurt mõju sümfoonilise muusika edasisele arengule.
Ülesehitus ja sisu.
Sümfoonial on viis osa tavapärase nelja asemel.
"Fantastiline sümfoonia" on romantismile omaselt autobiograafiline, kajastatud on tüüpiliselt kangelase kirglik armastus, kaunid unelmad, irooniline saatus.
"Fantastiline sümfoonia" oli eriline mitmes mõttes:
Leo Sepp

Leo Bodo Sepp (7. november 1892 Simuna – 13. detsember 1941 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Eesti poliitik, rahandustegelane ja kirjanik (pseudonüüm Rein Sarvesaare).
Elulugu.
Leo sündis 1892. aastal Virumaal vallakirjutaja pojana. Ta õppis Tartu Reaalkoolis ja kõrghariduse omandas Riia Polütehnikumi kaubandusosakonnas 1914. aastal. Leo Sepp oli korporatsioon Vironia liige. 
1913. aastast alates töötas Sepp Viljandi Vastastikuse Krediitühingu asjaajajana. Pärast veebruarirevolutsiooni puhkemist valiti Sepp 1917. aasta mais Viljandi maakonna miilitsaülem ja juulis Viljandi maakonna valitsuse esimees. 1918. aastal vangistati Sepp enamlaste võimude korraldusel ja saadeti koos teiste Viljandi juhtivate tegelastega Peterburi Krestõ vanglasse, kust ta vabanes pärast Bresti rahu sõlmimist, 1918. aasta märtsis. 
Sepp osales Vabadussõjas 1. Ratsapolgu koosseisus, hiljem määrati ta riigikontrolli sõjaväeosakonna peakontrolöriks. Pärast sõda tehti Sepast 1921. aasta mais Eesti Panga direktor. Detsembris 1924 kutsuti ta Jüri Jaaksoni moodustatud valitsusse rahaministriks, sellel ametikohal püsis Sepp mitme valitsuse koosseisus kuni detsembrini 1927, korraldades ka 1927. aasta rahareformi, mida rahvusvahelised uurijad on hiljem pidanud oma aja üheks eesrindlikumaks rahareformiks maailmas. 1928. aastal asus ta Kommertspanga direktori kohale Tallinnas. 1930. aastate alguses tegutses Sepp mitmes eraettevõttes direktorina. 1935–1938 oli ta Riias Rigas Manufaktura direktor Eesti aktsionäride esindajana. 
1938. aasta mais valiti Sepp majandusministriks, kuhu ta jäi kuni 1940. aasta juunivalitsuseni. Ta oli tuntud oma selge visiooni tõttu, kuidas peaks Eestit majandama. Näiteks ütles ta 30. novembril 1938 Riigivolikogus: "Mina ütlen aga, et oleme rikas rahvas, rahvas, kes võib iga aasta – koguni oma tervise rikkumiseks – ära raisata tubaka ning alkoholi peale üle 30 miljoni krooni. Kui teie ütlete, et valitsus oma poliitikaga rahvast on õpetanud jooma, siis ei ole see õige. – Kui nüüd on välja antud tubaka ja alkoholi peale 33,9 miljonit paberikrooni, siis anti 1928. a. selle peale 31,5 milj. kuldkrooni. Kui niisugune rikas rahvas ise ei oska väikest osagi sellest raiskamisest kulutada millegi ilusama, kaunima ja jäädavama loomiseks, siis on riigivõim kohustatud seda korraldama." 
Sepp arreteeriti NKVD poolt 1941. aastal ning suri vangistuses.
Dalälven

Dalälven on jõgi Rootsi keskosas. 
Voolab Dalarna põhjaosast Upplandi, kus suubub Läänemere Põhjalahte. 
Jõe põhjaosa jaguneb Österdalälveniks ja Västerdalälveniks, mis ühinevad Djuråsis. 
Jõe pikkus on 542 km ning see on Rootsis pikkuselt kolmas jõgi.
Henrik Dam

Carl Peter Henrik Dam (21. veebruar 1895 Kopenhaagen – 17. aprill 1976) oli taani biokeemik ja füsioloog. 
Ta pälvis 1943 Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Ta avastas K-vitamiini ning selle rolli inimese füsioloogias.
Tamm (ehitis)

Tamm (ka "kaldavall") on pinnaspaisutaoline vesiehitis, mis võimaldab veekogu voolu suunata (juhttammid) või kaitseb veekogu üleujutuste ja lainete või hoovuste purustava toime eest (näiteks poldritammid). Tamm võib olla nii inimese ehitatud kui ka looduslik.
Ehituselt sarnaneb tamm muldpaisuga. Eristatakse survelisi ja surveta tamme. Survelised tammid rajatakse jõe või mere kaldale näiteks üleujutuste vältimiseks, kanali vallitamiseks või hüdrosõlme ehitiste ühendamiseks kallastega. Nad on ette nähtud vastu pidama kõrge veeseisu suurele survele. Seevastu surveta tamme ehitatakse selleks, et reguleerida jõgede voolu või parandada veelaske- ja veehaardeehitiste töö või laevasõidu tingimusi.
Tammid on kaldakindlustiste kõige tähtsam rühm. Kaldakindlustised rajatakse veekogude kallaste kaitseks lainete, jää ja teiste looduslike tegurite purustava toime eest. Sealjuures eristatakse aktiivseid ja passiivseid kaldakindlustisi. Aktiivsed kaldakindlustised rakendavad voolu energiat kalda täitmiseks setetega. Nende hulka kuuluvad buunid, reguleerimistammid, voolusuunamiskilbid ja lainemurdjad. Passiivsed kaldakindlustised on tugevad ja püsivad konstruktsioonid, mis võtavad vastu voolava vee energiat. Nende hulka kuuluvad näiteks merede tüünestusseinad, kividest ja muudest massiivelementidest puistud ning gabioonidest ja betoonplaatidest ehitised.
Buun ehk kannustamm on selline vesiehitis, mis kuulub tammi juurde, aga paikneb sellega (järelikult ka kaldaga) risti või väikese nurga all. Buunid reguleerivad voolu ning kaitsevad mere või jõe kallast ärauhtumise eest. Buunid on tammidest palju väiksemate mõõtmetega, aga see-eest rajatakse neid ühe tammi juurde palju.
Tammi ja paisu peamine põhimõtteline erinevus on selles, et tamm paikneb vaadeldava veekogu suhtes (eriti hästi ilmneb see jõgedel) piki seda (rööbiti), pais aga viimasega risti; esitatud eristamisalus ei pruugi alati kehtida. Argikeeles kasutatakse sõna "tamm" ka paisu tähenduses.
Damaskuse teras

Damaskuse teras ehk bulatt-teras ehk damaskus ehk damask on 1,2–1,8% süsinikku sisaldav sitke, kõva ja elastne teras. Selle pinda damaskitakse.
Uuemad uuringud on näidanud, et Damaskuse terase teevad tugevaks temas leiduvad süsiniknanotorud.
Indias, Süürias, Iraanis ja mujal valmistati keskajal sellest külmrelvi. Mõned on arvanud, et viikingiaegsed damaskitud terasest mõõgad olid Damaskuse terasest. Nii see tegelikult ei ole, damaskitud teraga mõõga valmistamine ja struktuur erineb Damaskuse terasest mõõga omast.
Damast

Damastiks nimetatakse tänapäeval sissekootud mustriga kangast, mille muster tuleneb koe- ja lõimeatlassi vaheldumisest. 
Algselt nimetati damastiks Hiinast Damaskuse kaudu toodud kirjut rasket siidriiet.
Klassikaline majandusteadus

Klassikaline majandusteadus ehk klassikaline poliitiline ökonoomia on mõtteviis majandusteaduses, mis tegeles majanduskasvuga seotud küsimuste uurimisega. Klassikaline majandusteadus tähendas üleminekut merkantilismilt tänapäevasele majandusteadusele.
Klassikalise majandusteooria peamisteks arendajateks peetakse Adam Smithi, David Ricardot, Thomas Malthusi ja John Stuart Milli. Mõnedes käsitlustes loetakse klassikalisteks majandusteadlasteks ka William Petty, Johann Heinrich von Thünen ja Karl Marx.
Klassikalised majandusteoreetikud uskusid isereguleeruvatesse turgudesse ilma välise sekkumiseta. Adam Smith viitas nii-öelda "nähtamatule käele", mis juhib turge oma loomuliku tasakaalu suunas nii, et puudub vajadus valitsuse sekkumiseks.
Vastandudes keinslikule majandusteooriale, eeldab klassikaline majandusteooria nii hüviste kui ka hindade paindlikkust. Teine põhiline eeldus tugineb Say seadusele: pakkumine loob enesele vastava nõudluse, see tähendab, et tootmine tekitab piisavalt tulu, et ostetakse ära kõik toodetud hüvised. Veel üks klassikalise teooria alustalasid on säästude ja investeeringute võrdsuse eeldamine, mille peaks tagama paindlikud intressimäärad.
Adam Smithi 1776. aastal kirjutatud "The Wealth of Nations" peetakse klassikalise majandusteaduse alguseks. Nad olid aktiivsed 19. sajandi keskpaigani ja neile järgnes neoklassikaline koolkond Inglismaal umbes 1870.
William Petty, kes tegutses 17. sajandil, oli Inglismaa klassikalise majandusteaduse tähtsaim esindaja. Ta rõhutas, et eri valdkondades tehtav töö pole ühesuguse väärtusega. 
Pierre Boisguillebert Prantsusmaalt leidis, et riigi rikkuse ja võimu aluseks on põllumajandus. Keskendas peatähelepanu kauba tõelisele ehk õiglasele väärtusele. Tõeline väärtus on teine selline kaup, mille valmistamiseks on kulutatud sama palju tööaega. Mõneti oli ta naturaalmajanduse ideoloog ja leidis, et väärtuste võrdlemisel raha ainult segab.
Sama ajastu majandusteadlasi on teise jaotuse järgi liigitatud ka poliitilise ökonoomia teadlaste alla ning seda lähtuvalt majandusteaduse tolleaegsest seotusest riigiga.
Hallrästas

Hallrästas ("Turdus pilaris") on linnuliik rästaslaste sugukonnast rästa perekonnast.
Levila.
Hallrästas pesitseb Põhja-Euroopas ja Siberis kuni Leenani. Talvitub Kesk- ja Lõuna-Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias. Samas headel pihlaka-aastatel jääb osa hallrästaid isegi Soome talvituma. Euroopa (ilma Venemaata) hallrästa populatsiooni moodustab 5–8 miljonit isendit. Eestis on hallrästas üsna arvukas haudelind, kelle pesitsusaegne arvukus on hinnanguliselt 100 000 – 200 000 paari ja talvine arvukus 1000 – 100 000 isendit.
Välimus ja toitumine.
Täiskasvanud linnu pikkus on 25–28,5 cm, tiiva pikkus 14–15 cm, tiibade siruulatus umbes 43 cm ja kaal umbes 100 g.
Hallrästa pea ja kaela ülapool on terashallid. Peas on mustad tähnid. Selg ja õlad on tumekastanpruunid, tiivad ja saba mustjaspruunid. Alakael, pugu ja rind on rusked mustade pikilaikudega. Kõhualuse keskosa on valge, päranipuala valge. Noorlinnud on kirjud: keha ülapool on pruunikas, seljal heledate triipudega, alapool on ookrivärvi ja tumedate laikudega.
Hallrästas sööb väheliikuvaid maismaaputukaid ja nende vastseid, hulkjalgseid, vihmausse, väikesi limuseid ja ämblikke. Suve lõpul ja sügisel läheb ta peaaegu täielikult üle taimetoidule, süües eriti pihlaka- ja muid marju, põhjustades suuri kahjusid marjakasvandustes. Marjade söömisega soodustab ta mitme puu (kadakas, lodjapuu, pihlakas, viirpuu) levimist.
Pesitsemine.
Hallrästas saabub enamikus levilas pesitsuspaika aprilli keskel.
Hallrästas pesitseb kolooniatena. Sageli rajab koloonia 2–3 pesa ühe puu otsa, aga kokku on koloonias 10–30 paari, vahel rohkemgi.
Kui linde ei häirita, on pesad 1–4 m kõrgusel maapinnast, metsas ehitatakse pesad kõrgemale, 7–10 m kõrgusele ja isegi kõrgemale.
Pesa on suur poolkerajas ehitis, mis koosneb kõrreliste mullustest lehtedest, juurtest ja taimevartest. Pesa tugevdatakse saviga. Seestpoolt on see vooderdatud saviga segatud samblatükikestega ja kuivade kõrrekestega. Pesa ehitamiseks kulub rästapaaril 4–5 päeva.
Emaslind haub 12 päeva. Sama kaua viibivad pojad pesas. Sel ajal isaslind kaitseb pesa: tungib ründajale valju kädinaga kallale ja pasandab tema peale. Sellest on tulnud rahvapärane nimetus "paskrästas". Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pesast lahkudes ei ole pojad veel iseseisvad, vaid vanemad peavad neid veel kaua õpetama.
Hallrästa rinnaliha peetakse suureks delikatessiks.
Ersa keel

Ersa keel (эрзянь кель, erzänj kelj) kuulub soome-ugri keelte volga rühma. Seda kõneleb umbes 500 000 ersat, kes elavad peamiselt Volga keskjooksul Mordva Vabariigi idaosas ja Orenburgi, Nižni Novgorodi, Samara ja Uljanovski oblastites; samuti Baškortostanis, Tatarstanis ja Tšuvaššias. Ersa keelega sarnaneb väga mokša keel, koos nimetatakse neid ka tihti mordva keelteks. Teine lähem sugulaskeel on mari keel.
Ersa keelt peetakse ohustatud keeleks. 
Tähestik.
Ersa keelt kirjutatakse kirillitsas:
Lihtsustatud hääldus.
Kirjakeel kujunes vene tähestiku baasil välja aastal 1925.
Grammatika.
Küsisõnad.
мезе "mis", ки "kes", кода "kuidas", зняро, зяро "kui palju", косо "kus", ков "kuhu", знярдо, зярдо "millal", кодамо "milline", мень "missugune", мекс "miks".
Kasutus meedias.
Ersa keelt tarvitatakse Mordva vabariigis tele- ja raadiosaadetes. Ersa keeles ilmuvad ajalehed Erzjan Pravda ja Erzjan Mastor.
Wes Brown

Wes Brown (õieti Wesley Michael Brown; sündinud 13. oktoobril 1979 Manchesteris Longsightis) on Inglismaa jalgpallur, kaitsja.
Suurema osa klubikarjäärist mängis ta Manchester Unitedis.
Maltspuit

Maltspuit on puu tüve välimine ksüleemi osa, mis kasvavas puus sisaldab elusrakke ja juhib mahla juurtest lehtedesse. Puu kasvamisel moodustuv uus puit on maltspuit. Sellest väljapoole jääb niin. Vananev puu ei vaja tüve jämenedes enam vee ja toitainete transpordiks kogu ristlõiget; seetõttu 30…40-aastasel puul tüve siseosas elutegevus aeglustub ning eluskude pikkamisi sureb. Maltspuit muutub lülipuiduks, mille ülesandeks jääb puule tugevuse andmine.
Enamasti on maltspuit oma heledama värvuse tõttu selgelt lülipuidust eristatav. Küpsel puul moodustab maltspuit tavaliselt umbes poole tüve mahust. Et lülipuit hakkab moodustuma tüve tüükaosas, on ladvaosas maltspuidu osakaal alati suurem.
Mida suurem võra ja lopsakam lehestik, seda suurem on tavaliselt maltspuidu osakaal tüves. Ka kiirekasvuliste ja lagedal kasvavate puude puhul on maltspuitu suhteliselt rohkem. 
Maltspuit sisaldab lülipuidust oluliselt rohkem niiskust; ka maltspuidu kevad- ja sügispuidu niiskusesisaldus on väga erinev (kevadpuidul kuni viis korda suurem).
Mõnel puul (näiteks lepp, haab, kask) lülipuit puudub. Selliseid puid nimetatakse maltspuidulisteks.
Lülipuit

Lülipuit on puu tüve sisemine ksüleemi osa, mis kasvavas puus ei sisalda enam elusrakke ega juhi enam mahla. Lülipuidu peamine ülesanne on tüvele tugevuse andmine. Lülipuit tekib, kui vananev puu ei vaja tüve jämenedes enam vee ja toitainete transpordiks kogu ristlõiget ning toitaineid juhtiv maltspuit muutub lülipuiduks. Umbes 30…40-aastasel puul tüve siseosas elutegevus aeglustub ning eluskude pikkamisi sureb.
Lülipuit on väga sageli maltspuidust tumedama värvusega, kuid alati ei ole ta maltspuidust selgelt eristatav. Näiteks tammel ja männil on erinevus hästi nähtav, kuid näiteks kuusel ei ole lülipuit värvuse järgi maltspuidust eristatav ning seda piirkonda nimetatakse kuusel ka küpspuiduks. Lülipuidu värvus võib varieeruda kollakast pruuni või mustani (mustal eebenipuul). Näiteks hariliku guajakipuu lülipuit on aga hoopis rohekas.
Mõnel puul (näiteks kasel, lepal ja haaval) lülipuit puudub; neid nimetatakse maltspuidulisteks.
Kasel ja pöögil võib esineda väärlülipuit, mille põhjustajaks peetakse seenkahjustusi ja mädanikke.
Küpsel puul moodustab lülipuit tavaliselt umbes poole tüve mahust. Et lülipuit hakkab moodustuma tüve tüükaosas, on ladvaosas lülipuidu osakaal alati väiksem.
Jarmo Virmavirta

Jarmo Veijo Virmavirta (9. mai 1940 – 8. september 2025) oli soome ajakirjanik.
Jarmo Virmavirta oli hariduselt jurist. Ta oli ajalehtede Turun Sanomat ja Uusi Suomi peatoimetaja, Yleisradio uudistetoimetuse juht ning Rahvusliku Koonderakonna infojuht.
2001. aastast elas Jarmo Virmavirta Tallinnas ning oli Postimehe kolumnist. 
Ta on kirjutanud mitu raamatut, muu hulgas golfist ja Turu ajaloost, kuid ka näiteks laulja Eino Gröni eluloo.
Jarmo Virmavirta harrastas akvarellikunsti; tal on olnud näitusi nii Eestis kui ka Soomes.
Ta on saanud Soomes professori aunimetuse.
Damokles

Damokles oli legendi järgi Sürakuusa türanni Dionysios I või Dionysios II soosik 4. sajandi esimesel poolel eKr. Cicero jutustab teoses "Tusculanae disputationes" (5, 61–62) anekdoodi Damoklese mõõgast. Pole kindel, kas Damokles on ajalooline isik. 
Teda kirjeldatakse õukondlasena, kes ei olnud oma eluga rahul. Ta kadestas türanni võimu ja rikkust ning tõstis oma meelitustes alati esile nende eeliseid. Dionysios otsustas seetõttu näitlikustada Damoklesele nüüdseks kõnekäänuks saanud Damoklese mõõga abil mööduvust, eelkõige oma positsiooni mööduvust. Valitseja kutsus Damoklese pidusöögile ning pakkus talle võimalust istuda kuningliku laua ääres. Enne laskis ta aga Damoklese koha kohale riputada suure mõõga, mida hoidis kinni üksnes hobusejõhv. 
Kui Damokles märkas mõõka oma pea kohal, oli tal võimatu pakutud luksust nautida ning lõpuks palus ta võimalust mõnudest (ja nendega seotud ohust) loobuda. Damokles sai õppetunni, et rikkus ja edu ei kaitse ohtude eest.
William Dampier

William Dampier (august 1651 East Coker, Somerset, Inglismaa – märts 1715 London) oli inglise mereröövel, meresõitja, maadeavastaja ning geograaf. 
Ta tegi esimesena kolm ümbermaailmareisi.
Toll (aadlisuguvõsa)

Toll (vene "фон Толль") on aadlisugukond, mille liikmed loevad end pärinevaks Madalmaadest ning põlvnevaks Wittenbergi ülikoolis õppinud ning koos hertsog Magnusega Saaremaale saabunud kirjutajast Lucas Tollist. Sugukonna liikmeid on immatrikuleeritud nii Rootsi, Soome, Saaremaa, Eestimaa kui ka Liivimaa rüütelkondadesse.
Ajalugu.
1723. aastal sai Saaremaalt Karja kihelkonna Aru liinist põlvnev Östgöta ohvitser Karl Friedrich von Toll (rootsipäraselt Karl Fredrik Toll, 1681–1741), kes oli Riias staabimajoriks olnud, Aru ("Arromois") ja Eggebyholmi mõisnik Klaus Friedrich von Tolli (1647–1719) poeg, naturalisatsiooni korras Rootsi aadliks nr 1777.
1772. aastal naturaliseeriti Rootsis üks suguvõsaharu ja kanti 1776. aastal Rootsi rüütelkonda aadlisuguvõsana nr 2078.
1799. aastal sai Rootsi ohvitser ja poliitik Johan Christopher Toll (1743–1815) Rootsi vabahärraks nr 314 ja 1814. aastal anti talle ka Rootsi krahvitiitel nr 127.
1814. aastal anti Saaremaalt Vestli-Kargi liinist põlvnevale kindralleitnant Karl Wilhelm von Tollile (1777–1842) Austria vabahärratiitel ja 1829. aastal andis Vene keiser Nikolai I talle ka krahvitiitli.
Soome Rüütelkonnas olid aadlisuguvõsa harud aastast 1818 nr 113 ja nr 150.
Mõisad.
Perekonnale kuulusid Eestimaa alal erinevatel aegadel järgmised mõisad: Albu, Pürksi, Edise, Habaja, Ojasoo, Hõreda, Karinõmme, Kiideva, Määri, Niinja, Tolli, Rosentali, Roela, Tuula, Undla, Valingu, Vatla, Aruküla, Kukruse, Peeri, Ääsmäe ja Vodja. 
Liivimaa alal Leebiku, Linnamäe, Heisri, Tilsi, Visusti, Iļķene ("Hilchensfähr"), Dzelzava ("Selsau") ja Tūja mõis ("Taubenhof"). 
Saaremaal Meedla, Vestli, Aru, Tiirimetsa, Kargi, Pähkla, Pidula, Kahtla, Nenu, Kuusnõmme, Piila mõis.
Danaiidid

Danaiidid (vanakreeka keeles "Δαναΐδες") on vanakreeka mütoloogias kreeklaste esivanema, Liibüa kuninga Danaose 50 tütart (eri naistega), kes isa käsul kõik (peale Hypermnestra) pulmaööl tapsid oma noored abikaasad, Danaose venna Aigyptose pojad, kes olid neid sundinud endiga abielluma. 
Karistuseks pidid nad allilmas kandma vett aukudega vaati (danaiidide töö).
Đà Nẵng

Đà Nẵng ('suur jõgi', varem "Tourane"; eesti keeles varem "Da-nang") on keskalluvusega linn Vietnami keskosas endise Lõuna-Vietnami põhjaosas Hàni jõe deltas.
Đà Nẵng on oma loodusliku sadamakoha tõttu tähtis sadamalinn. 
Linnas asub Đà Nẵngi lennujaam.
Enrico Dandolo

Enrico Dandolo (ladina Henricus Dandulus; umbes 1107 Veneetsia – 21. juuni 1205 Konstantinoopol) oli Veneetsia doodž 1192–1205. 
Neljandas ristisõjas rüüstati tema juhtimisel Konstantinoopol. 
Legendid temast ja ta haud on olulisel kohal Dan Browni romaanis "Inferno".
Giorgi Danelia

Giorgi Danelia (gruusia keeles გიორგი დანელია; vene keeles Георгий Николаевич Данелия; 25. august 1930 Thbilisi – 4. aprill 2019 Moskva) oli gruusia päritolu Venemaa filmirežissöör ja stsenarist.
Nikolai Danilevski

Nikolai Jakovlevitš Danilevski ("Николай Яковлевич Данилевский"; 28. november (10. detsember) 1822 Peterburi – 7. november (19. november) 1885 Thbilisi) oli vene loodusteadlane, panslavismi ideoloog. 
Aastal 1885 avaldas ta teose "Darvinism", milles esitas ülevaate Charles Darwini ja darvinistlike seisukohtade kriitikast.
Gabriele D'Annunzio

Gabriele D'Annunzio (12. märts 1863 Pescara – 1. märts 1938 Gardone) oli itaalia kirjanik. 1. Montenevoso vürst (1924).
Eesti kirjanduses on d'Annunzio märgatavalt mõjutanud Villem Ridalat, kes juba üliõpilasena tõlkis tema luulet.
Ta oli aastatel 1937–1938 Kuningliku Itaalia Akadeemia president.
Daphne

Daphne (eesti keeles ka "Dafne"; vanakreeka keeles "Δάφνη") oli vanakreeka mütoloogias nümf, kes oli kas jõejumal Peneiose tütar või Gaia ja Ladoni tütar. Ta oli neitsilik kütt nagu Artemiski. 
Kui jumal Apollon armastusejumalat Erost pilkas, maksis see kätte, lastes tema pihta kuldse armastuse noole ja Daphne pihta tinast noole, millel oli vastupidine mõju. Apollon armus surematult Daphnesse, viimane aga muutus tema armastuse suhtes immuunseks. Kui Apollon Daphnet ahistas, põgenes Daphne. Kurnatuna Apolloni jälitamisest anus ta oma isalt Peneioselt, et ta saaks muuta oma kuju, mis Apollonit võlub. Seepeale tardusid tema liikmed ning ta muutus loorberipuuks (vanakreeka keeles "δάφνη" ("daphnē")).
Daphne mälestuseks kandis Apollon loorberipärga või loorberiga kaunistatud kitarat.
Daphnis

Daphnis (eesti keeles ka "Dafnis") oli vanakreeka mütoloogias Sitsiilia karjus, Hermese ja ühe nümfi poeg. Arvatavasti on ta leiutatud bukoolikas. 
Ühe müüdivariandi järgi jäi ta pimedaks truudusemurdmise eest teda armastavale müüdile. Ovidiusel muudetakse ta kiviks, Theokritosel sureb ta armuvalusse. 
Vergiliuse ekloogides on mitu Daphnise nime kandvat karjust. 
Paan armus Daphnisesse ja õpetas teda paaniflööti mängima.
Dareios

Dareios (pärsiapäraselt "Dārayavahuš", ladina keeles "Darius") oli kolme Ahhemeniidide dünastiast Pärsia valitseja nimi:
Darfur

Darfur (ar دارفور "Dārfūr") on piirkond Sudaani lääneosas, mille moodustavad Ida-, Kesk-, Lõuna-, Lääne- ja Põhja-Darfuri provints. Piirkond piirneb Liibüa, Tšaadi, Kesk-Aafrika Vabariigi ja Lõuna-Sudaaniga. 
Viie provintsi pindala on kokku 509,075 km² ja seal elab umbes 5 miljonit inimest. 
Piirkonnas domineerib Darfuri lavamaa, mille keskel on Darfuri mäed.
Aastal 2003 puhkenud Darfuri konfliktis on hukkunud umbes 400 000 inimest ja 2,5 miljonit inimest on põgenenud.
MedlinePlus

MedlinePlus on internetipõhine meditsiiniline raamatukogu. MedlinePlus andmestik põhineb Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Meditsiiniraamatukogu ("United States National Library of Medicine") ja Rahvusliku Tervise Instituudi ("National Institutes of Health") andmekogudel.
Aleksandr Dargomõžski

Aleksandr Sergejevitš Dargomõžski (vene keeles "Александр Сергеевич Даргомыжский"; 14. veebruar 1813 Dargomõž, Tula oblast – 17. jaanuar 1869 Peterburi) oli vene helilooja.
Rubén Darío

Rubén Darío (õieti Félix Rubén García Sarmiento; 18. jaanuar 1867 Metapa, Nicaragua – 6. veebruar 1916 León, Nicaragua) oli Nicaragua luuletaja ja diplomaat. 
Ta pani alguse modernismile hispaaniakeelses kirjanduses.
Elektrikitarr

Elektrikitarr on muusikainstrument, kordofon.
Elektrikitarri keres asub vähemalt üks helipea, mille magnetväljas võnkuvad metallist keeled tekitavad nõrga indutseeritud elektrivoolu. Elektriline signaal saadetakse võimendisse ning sealt edasi kõlarisse, kus see akustiliseks signaaliks muundatakse. Heli kõla ja tämbri muutmiseks kasutatakse elektroonilisi filtreid ja kitarriefekte. Seda mängitakse ka mediaatoriga.
Elektrikitarril on tavaliselt 6 keelt. Esimene kitarr tehti 1931. aastal.
José Eduvigis Díaz

José Eduvigis Díaz (17. oktoober 1833 – 7. veebruar 1867) oli Paraguay sõjaväelane.
Teda teatakse mehena, kes võitis Kolmikliidu sõjas Curupayty lahingu, Paraguay suurima võidu tolle riigi jaoks katastroofilises sõjas. Ta suri natuke aega hiljem salaoperatsioonil, kuhu oli ta saatnud Paraguay president Francisco Solano López.
Díaz on Paraguays rahvuskangelane ja tema tuhka saab vaadata Kangelaste Panteonis Asuncionis.
Darjeeling

Darjeeling (varem eesti keeles "Dardžiling") on linn Indias Lääne-Bengali põhjapiiril Bhutani ja Nepali vahel Siwaliki mägedes, Darjeelingi ringkonna keskus. Geograafilised koordinaadid on 27°02′ N, 88°10′ E. 
Elanike arv on 132 000 (2011). 
Kõrgus merepinnast on umbes 2185 m.
Darjeeling on etniliselt kirev. Bengali keele ja inglise keele kõrval on peamised keeled nepali keel ja tiibeti keel.
Darlington

Darlington on linn (tervikomavalitsus) Inglismaa põhjaosas Durhami krahvkonnas 60 km Yorkist põhja pool 100 km kaugusel Šotimaa piirist.
Linna pindala on 197,47 km² ja elanike arv umbes 100 000. 
Darlingtonis ehitatakse vedureid. 
Aastal 1825 avati maailma esimene raudteeliin Stocktoni ja Darlingtoni raudtee.
Danielle Darrieux

Danielle Yvonne Marie Antoinette Darrieux [danj'ell iv'onn mar'ii antuan'ett darj'öö] (1. mai 1917 Bordeaux – 17. oktoober 2017 Bois-le-Roi, Eure'i departemang) oli prantsuse filmi- ja teatrinäitleja.
Ta mängis aastatel 1931–2010 rohkem kui 140 filmis. Tema 80 aastat kestnud filminäitlejakarjäär on üks pikemaid filmiajaloos.
Rollid Demy filmides.
Jacques Demy muusikalfilmis "Rocheforti tüdrukud" (1967) mängis ta kohvikupidajat Yvonne Garnier'd. Ta oli ainus filmis esinenud näitlejaist, kes laulis oma muusikalisi osi ise.
Koos Demyga töötas ta ka filmis "Une chambre en ville" (1982) – ooperilaadses muusikalises melodraama, mis meenutab režissööri varasemat teost "Cherbourgi vihmavarjud". Taas laulis Darrieux (Edithi ema rollis) oma laulunumbrid ise.
Polüseemia

Polüseemia ehk motiveeritud mitmetähenduslikkus on nähtus, kus ühel sõnal või sõnaühendil on mitu üksteisega seotud tähendust. Polüseemia on motiveeritud, st et sõnade mitmetähenduslikkus pole juhuslik. Nähtust, kus sõnade tähendused omavahel seotud pole, nimetatakse homonüümiaks. 
Polüseemias vaadatakse sõnade põhitähendusi ja alltähendusi ning mõnikord ka tähendusvarjundeid ehk tähenduskülgi.
Polüseemia esinemine eesti keeles.
“Eesti keele seletavas sõnaraamatus” on 10,5% sõnadest polüseemsed. Nendest 53% on tüvisõnad ning 47% tuletised. Lihtnimisõnadest on mitmetähenduslikud 22% ja liitsõnadest vaid 5%. Kõige polüseemsemad sõnad on "käima" ja "tõmbama", millel on vastavalt 16 ja 30 või enam tähendusüksust.
Polüseemia käsitlused.
Polüseemiat saab kirjeldada hierarhiliselt, kus tähenduste hargnemine lähtub ühest sõnast, või radiaalselt, kus tähendused hargnevad mitmes suunas.
Abstraktsionistliku polüseemia käsitluse järgi on igal sõnal üks põhitähendus, millele vastavad kõik alltähendused. Alltähendustel võib omakorda olla veel alltähendusi, kuid need peavad samuti põhitähendusele vastama. Abstraktsionistlikku käsitlust saab kujutada vaid hierarhiliselt. 
Polüseemia võrgustikukäsitluses võib sõnal esineda mitu võrgustikuks seotud tähendust, mis ei pruugi olla vaid ühe põhitähenduse alltähendused. Seda saab kujutada nii hierarhiliselt kui ka radiaalselt.
Polüseemia liigid.
Polüseemias tekivad alltähendused peamiselt metafooriliselt ehk sarnasuse alusel või metonüümselt ehk kokkupuute alusel. Polüseemia võib liigitada ka autohüponüümiaks, kus tähendused on soo-liigi suhtes, ja automeronüümiaks, kus tähendused on osa-terviku suhtes.
Rehbinder

Rehbinder (vene keeles "Ребиндер, Рехбиндер") on Vestfaalist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa, mis kuulus Rootsi, Soome, Liivimaa ja Eestimaa rüütelkondadesse.
1680. aastal sai Heinrich von Rehbinder (1604–1680) koos oma 10 pojaga Rootsi vabahärratiitli ja immatrikuleeriti Rootsi rüütelkonda Nr. 77 all 1746. aastal immatrikuleeriti perekond Eestimaa ja 1747. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr. 19 all.
Perekonnale kuulusid Eestimaa alal erinevatel aegadel järgmised mõisad: Udriku, Polli, Pala, Imastu, Kodasoo, Rummu, Kääniku, Lümandu, Kurtna, Saku, Saue, Liigvalla, Varangu, Essu, Seljaküla, Illuka, Neeruti, Jõetaguse, Võduvere, Vandu, Vanamõisa, Seira, Lautna, Venevere, Luusika, Tamsalu, Vardi, Prääma, Maidla, Mahtra, Juuru, Suur-Kullamaa, Udeva, Kostivere, Saksi, Kärbla, Röa, Härgla, Rahula, Jälgimäe, Käravete, Kurtna, Väike-Pungerja, Nõmmküla, Jäneda mõisad.
EMedicine

eMedicine on internetipõhine meditsiinialaste teadmiste andmestik, mis rajati 1996. aastal kahe arstiteadlase – Scott Plantzi ja Richard Lavely poolt.
Sergei Lukjanenko

Sergei Vassiljevitš Lukjanenko [lukj'aanenko] (Сергей Васильевич Лукьяненко); sündinud 11. aprillil 1968 Karataus) on vene ulme- ja imeulmekirjanik. Tema tuntumate tööde hulka kuuluvad teosed "Öine vahtkond" ("Ночной дозор") ning selle järjed "Päevane vahtkond" ("Дневной дозор"), "Videvikuvahtkond" ("Сумеречный дозор") ja "Viimane vahtkond" ("Последний Дозор").
Tolstoilus

Tolstoilus on filosoofias Lev Tolstoi usulis‑eetiline õpetus. 
Selle tunnusjooned on kristlik ligimesearmastus, patriarhaalne (talupoeglik) eluviis, isiklik enesetäiustamine, kurjale vägivallaga mitte vastupanemine.
Johann von Hoekelum

Johann von Hoekelum oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1500.
Johanni vanemaid pole teada, kuid ta pärines Geldernist Arnheimi lähedalt. Tema suguvõsa oli üks tähtsusetumaid sealkandis. Tema sugulane Otto von Hoekelum tegutses Liivi ordus veidi enne teda, 15. sajandi teisel poolel.
Peale selle, et ta oli Toolse foogt, pole Hoekelumist rohkem sisuliselt midagi teada.
Kirjandus.
Schola Biotheoretica

Schola Biotheoretica on teoreetilise bioloogia kevadkooli regulaarselt (igal aastal) ilmuv ettekannete kokkuvõtete ja artiklite kogumik.
Esimesel kaheksal aastal (1975–1982) olid kogumikud paljundatud kserograafiliselt, alates üheksandast (1983) on need ilmunud trükis. Köite number vastab kevadkooli järjekorranumbrile.
Kogumike artiklid on eestikeelsed (ent vahel leidub ka üksikuid vene- ja ingliskeelseid). Kõigi köidete kaanekujunduses figureerib tigu.
Sarjal on palju toimetajaid. Aastast 2012 on peamiseks toimetajaks olnud Lauri Laanisto.
Otto von Hoekelum

Otto von Hoekelum oli Liivi ordu liige, Meemeli, Dünamünde ja Miitavi komtuur 15. sajandi teisel poolel.
Otto sündis Geldernis Arnheimi lähedal. Tema vanemaid pole teada, suguvõsa oli üks piirkonna mõjutumaid. Johann von Hoekelum oli ta sugulane.
1451. aastal on teda märgitud rüütelvennana Siguldas, 1459 sai ta Meemeli komtuuriks, 1466 oli ta samal ametikohal Dünamündes ja 1472 Miitavis. Seejärel teated temast lõppevad.
Johann von Kersfeld

Johann von Kersfeld oli Liivi ordu liige ja Grobiņa foogt aastal 1536.
Johanni päritolu ja perekonna kohta pole midagi teada ja tema nimi esinebki vaid ühes 1536. aasta dokumendis, kus teda nimetatakse Grobiņa foogtiks.
Heinrich von Langen

Heinrich von Langen oli Liivi ordu liige ja Grobiņa foogt 16. sajandi alguses.
Heinrichi vanemad pole teada, kuid ta pärines Münsteri stiftist Everswinkelist. Tema suguvõsa oli piirkonnas üks mõjukamaid ja on teada tema sugulasi, kes samuti Liivi ordu liikmeks astusid.
1507. aastal sai Heinrich Grobiņa foogtiks ja pidas seda ametit 16 aastat. Seejärel teated temast lõppevad.
Karin Jaani

Karin Jaani (27. august 1952 Ahja – 7. oktoober 2009) oli Eesti diplomaat ja poliitik.
Karin Jaani lõpetas Tartu 1. Keskkooli 1970. aastal ning Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina 1980. aastal.
Ta töötas muu hulgas õpetajana Tilsi lastekodus, tõlgina Eesti NSV Varumisministeeriumis ning sekretärina Eesti Kirikute Nõukogus.
1992. aastal valiti ta Isamaa nimekirjas Riigikokku. Riigikogu järgmisse koosseisu 1995. aastal valiti ta juba Parempoolsete nimekirjas. Sama aasta sügisel loobus Karin Jaani oma mandaadist, et asuda Eesti esindajaks Euroopa Nõukogu juures. Sellest sai alguse tema karjäär diplomaadina.
Karin Jaani töötas Riigikogu välissuhete osakonna direktori ning välisministeeriumi 2. poliitikaosakonna peadirektorina.
Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti suursaadik Moskvas. Alates 2006. aastast oli Karin Jaani Eesti suursaadik Montenegros, kes resideeris kuni oktoobrini 2008 Tallinnas, seejärel Brüsselis.
2008. aastast oli Karin Jaani Eesti suursaadik Belgias ja Luksemburgis.
Isiklikku.
Karin Jaani oli abielus vaimulik Jaan Jaaniga. Tema tütar on Ketlin Tammsalu.
Heinrich von Kloster

Heinrich von Kloster oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastatel 1524–1529.
Heinrichi isa oli ilmselt Wilhelm von Kloster. Ta pärines Ravensburgi krahvkonnast Bielefeldist, kus tema suguvõsa oli küllaltki mõjukal positsioonil: tema oletatav vanaisa Wilhelm von Kloster vanem oli olnud Jülich-Bergi marssal (aastail 1437–1474) ja isa Wilhelm noorem, Bielefeldi raehärra. Tema teine poeg, Heinrichi oletatav vend, oli samuti raehärra ja Ravensbergi drost.
Heinrichist pole aga peale selle, et ta oli Toolse foogt, sisuliselt midagi muud teada.
Folia Baeriana

"Folia Baeriana" on Karl Ernst von Baeri pärandile ja selle uurimisele pühendatud raamatusari, mis loodi Eesti teadusajaloolase Maie Remmeli initsiatiivil ja mida annab välja Eesti Looduseuurijate Selts koostöös Baeri muuseumiga alates aastast 1975. 
Köidete loend.
Aastaks 2010 on ilmunud seitse köidet.
Dietrich Boven

Dietrich Boven oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1523.
Dietrichi vanemaid ega päritolukohta pole teada. Ainus, mis temast teada on, ongi fakt, et ta oli Toolse foogt.
Bernd von Hornhusen

Bernd von Hornhusen oli Liivi ordu liige ja Narva ning Sēlpilsi foogt.
Tema vanemad olid tõenäoliselt Bernd von Hornhusen ja Elseke. Ta pärines Kölni hertsogkonnast Vestfaalist, Hornhusenist Briloni lähedalt. Tema suguvõsal oli lään Corvey kloostri juures, aga neil oli vaid regionaalne tähtsus.
1442. aastal oli Bernd oma kodukohas veel ilmik, 1481 aga on teda märgitud Sēlpilsi foogtina. 1488. aastal nimetati ta Narva foogtiks, kuid 1490. aastal oli ta oma varasemasse ametisse naasnud. Seejärel teated temast lõppevad.
Johann von Knippenburg

Johann von Knippenburg (ka "Knipenborch"; surnud 1524) oli Bremeni komtuur aastail 1517–1524.
Johann pärines Vest Recklinghausenist Kurkölnist, Knippenburgist Bottropi lähedalt. Tema suguvõsa oli Esseni päritolu ja suri juba 16. sajandi keskel välja, olles küllaltki tähtsusetu.
Knippenburg ilmselt kunagi Liivimaale ei jõudnudki, ta oli Liivi ordu käsknikuks vaid Bremenis, kus ta ametis olles ka suri.
Martin von Heimburg

Martin von Heimburg (surnud 1540) oli Bremeni pikaajaline raehärra ja bürgermeister 16. sajandil.
Martin sai raehärraks 1509. aastal, kui ta pidi olema juba keskealine mees, sest tema poeg Martin noorem sai samal aastal Liivi ordu Bremeni komtuuriks. Nende olulise tõusu samaajalisus vihjab nende headele suhetele ordumeister Wolter von Plettenbergiga ja ka sellele, et linnas kaldus vaekauss senise komtuuri Jasper von Münchhauseni ja tema pooldajate kahjuks. 1512. aastal sai Martinist bürgermeister, kellena ta tegutses kuni 1539. aastani. Järgmisel aastal ta suri.
Heimburgide suguvõsa pärines Lüneburgi lähedalt, alates 1477. aastast olid nad Bremenis raehärrad.
Martin von Heimburg noorem

Martin von Heimburg (surnud 1511) oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur aastal 1509.
Martini vanemad olid Martin von Heimburg ja ilmselt Elisabeth von der Hude. Heimburgide suguvõsa pärines Lüneburgi lähedalt, alates 1477. aastast olid nad Bremenis raehärrad. Martin sündis Bremenis.
Heimburg sai komtuuriks pärast Jasper von Münchhauseni teistkordset tagandamist sellelt ametikohalt. Martini ja ta isa karjäärid olid tihedalt seotud, samal aastal sai isast nimelt raehärra. Tõenäoliselt olid mõlemad heades suhetes Wolter von Plettenbergiga. Siiski ei õnnestunud Martinil kauaks komtuuriametisse jääda, sest Münchhauseni sugulased ja toetajad suutsid ta peagi sinna tagasi panna. Heimburg suri kaks aastat hiljem, ilmselt küllaltki noore mehena.
Sündinud 15. oktoobril

"Siin artiklis loetletakse 15. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Medical Subject Headings

Medical Subject Headings (lühend MeSH) on bioteaduste ja meditsiiniliste ainealade koondinfot sisaldav veebipõhine vaba juurdepääsuga märksõnastik.
Metaandmetesüsteemi eesmärgiks on nimetatud valdkondade teadusliku kirjanduse indekseerimine. 
Meditsiinimärksõnastikku kasutab ka bibliograafiline arvutisüsteem MEDLINE.
"MeSH"'i rajas ja seda haldab Ameerika Ühendriikide Rahvuslik Meditsiiniraamatukogu ("United States National Library of Medicine").
Viborg (täpsustus)

Viborg on mitme asula nimi:
Diseases Database

Diseases Database (haiguste andmebaas) on internetipõhine meditsiiniteemaline andmebaas, mis annab teavet haigusseisundite, sümptomite ja ravimite vaheliste seoste kohta. Andmebaasi haldab Londonis asuv Medical Object Oriented Software Enterprises Ltd.
Veebisaidi eesmärk on „haridus, taustalugemine ja üldine huvi“, sihtrühmaks „arstid, teised kliinilised tervishoiutöötajad ja nende elukutsete üliõpilased“. Saidi toimetajaks on määratud Malcolm H Duncan, kes on Ühendkuningriigi kvalifitseeritud arst.
Organisatsioon.
Haiguste andmebaas põhineb umbes 8500 mõistel, mida nimetatakse „objektideks“ ja mis on seotud inimmeditsiiniga, sealhulgas haigused, ravimid, sümptomid, füüsilised tunnused ja ebanormaalsed laboratoorsed tulemused.
Andmebaasis modelleeritakse kolm metaandmete kogumit, et siduda elemendid nii omavahel kui ka väliste teabeallikatega. [vajab viidet]
UMLS-kaart võimaldab ka linke teistesse meditsiinilistesse klassifikaatoritesse ja terminoloogiatesse, näiteks ICD-9 (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon) ja SNOMED (Meditsiini Süstematiseeritud Nomenklatuur)
Jules Dassin

Jules Dassin (sünninimi Julius Dassin; 18. detsember 1911 Middletown (Connecticut) – 31. märts 2008 Ateena) oli juudi päritolu USA filmirežissöör, stsenarist ja filmiprodutsent. 
Ta sattus Hollywoodi musta nimekirja ning jätkas oma filmitööd Prantsusmaal. 
Laulja Joe Dassin (1938–1980) oli tema poeg.