tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
1997. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1997. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 34. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 3.–15. veebruarini Sestrieres Itaalias. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 67
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Alberto Tomba, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 109
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Alberto Tomba , Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 79
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Atle Skårdal , Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 8. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 52
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Patrick Ortlieb , Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 57
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Marc Girardelli , Luksemburg 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 5. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 70
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Pernilla Wiberg , Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 67 
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Deborah Compagnoni , Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 11. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 48
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Isolde Kostner , Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
 
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 37
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Picabo Street , USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 53
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Pernilla Wiberg , Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Vigala raudteejaam

Vigala raudteejaam on hoonete kompleks Rapla maakonnas Märjamaa vallas Vana-Vigala külas. Algselt oli tegemist raudteejaamaga Rapla–Virtsu raudtee 46. kilomeetril. 
Raudteejaama peahoone on hästi säilinud ja seal töötab tänapäeval Vana-Vigala raamatukogu.
Täpselt sama projekti järgi on ehitatud Märjamaa ja Põlva jaamahoone. Hoonete näol on tegemist sümmeetrilise ristkülikukujulise põhiplaani ja madala kelpkatusega kahekorruselise kivihoonega, mis ehitati tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi.
Viimane rong lahkus jaamast 1968. aastal, peale rongiliikluse sulgemist raudtee demonteeriti.
Kui vaadata raudteetammilt Virtsu poole, jääb jaamahoone vasakule.
Nesbyeni vald

Nesbyeni vald on vald Norras Buskerudi maakonnas. Valla halduskeskus on Nesbyen.
Næsi kihelkond sai valla staatuse 1. jaanuaril 1838. Flå piirkond lahutati Nesi vallast 1. jaanuaril 1905 ning sellest sai omaette Flå vald.
2019. aastani kandis nime "Nesi vald". Aastatel 2020–2023 kuulus vald Vikeni maakonda.
Nidelva (Agder)

Nidelva on jõgi Norras Agderi maakonnas.
Jõe pikkus on 210 km ja valgla pindala 4000 km².
Nidelva saab alguse Nisserelva ja Fyreselvi ühinemisel.
Jõele on rajatud kuusteist hüdroelektrijaama; Nidelva on üks enim ülespaisutatud jõgesid Norras.
Rygene juures on keskmine vooluhulk 110 m³/s, sügisel 1987 mõõdeti suurimaks vooluhulgaks 1200 m³/s.
Nidelva suubub Arendali vallas Skagerraki väina.
Mardalsfossen

Mardalsfossen on juga Norras Mardøla jõel. Joa keskosa koordinaadid on .
Mardalsfossen on üks kõrgeimaid Euroopa jugasid – kogukõrgus Statistika Keskbüroo järgi on 705 m (Ülemaailmse jugade andmebaasi andmetel 657 m). Juga koosneb mitmest astmest. Üldiselt jaotatakse juga kaheks, kuid alumises languses eristatakse mitut lühemat langust. Pikim vertikaalne langus on 358 meetrit.
1970. aastatel ehitati joast läände 15 km kaugusele Grytteni hüdroelektrijaam, mistõttu juga kanaliseeriti ümber. Hüdroelektrijaama tõttu lastakse juga vabalt voolata oma looduslikus sängis aastas ainult kaks kuud: 20. juunist kuni 20. augustini.
Protestiks tammiehituse vastu, mis jättis peaaegu kogu aastaks joa kuivaks, sidus 1970. aastal Norra liikumise Süvaökoloogia asutaja Arne Næss end koos kolmesaja toetajaga kinni. Protesti tulemusena suurendati kahel suvekuul joa vooluhulka 3-lt 45 kuupmeetrini sekundis.
Terminaator (elektroonika)

Terminaator on riistvarakomponent, mis paigaldatakse juhtme või kaabli lõppu, et vältida signaali tagasipeegeldumist, mis tekitaks interferentsi. Selle asemel terminaator summutab signaali.
Terminaatorite kasutamine infotehnoloogias.
Kõik paralleel-SCSI seadmed kasutavad terminaatoreid. SCSI seadmeid kasutatakse peamiselt salvestamiseks ja varundamiseks.
50-oomisele koaksiaalkaabli Ethernetile rajatud 10Base2 ja 10Base5 arvutivõrgud vajavad kindlasti tööks 50-oomist BNC terminaatorit. Kui arvutivõrgu kaabeldus ei ole korralikult termineeritud, siis toimub tugev signaalide peegeldumine ja põhjustab kõikide võrku ühendatud arvutite omavahelise ühenduse kaotamise.
75-oomisele televisioonikaablile kasutatakse televisiooni (75-oomise) koaksiaalkaabli lõpetamiseks F-konnektoriga. Keermestatud F-terminaator kruvitakse üldiselt otse kaablile. Läbi TV-koaksiaalkaabli jagatakse sageli ka interneti püsiühendust.
Drammeni vapp

Drammeni vapp on Norra Drammeni valla vapp. See kinnitati 17. novembril 1960.
Vapil kujutatakse kivivundamendil seisvat hõbedast sammast, mille ees on ristatud võti ja mõõk. Vapp põhineb Bragernesi pitsatil aastast 1723. Bragernesi ladinakeelne moto oli "In Fide Et Justitia Fortitudo" ('usus ja õigluses on tugevus') ja pitsatil olevad esemed viitavad sellele: võti – usk, mõõk – õiglus, sammas kividel – tugevus.
1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 35. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–14. veebruarini Vailis ja Beaver Creekis USA-s 2499–3483 meetri kõrgusel merepinnast. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele). 
MM-i sangariks oli Norra mäesuusataja Lasse Kjus, kes võitis igal alal medali (kaks kulda ja kolm hõbedat). Austerlane Hermann Maier võitis kaks kuldmedalit. Olgu lisatud, et ülisuurslaalomis said mõlemad kuldmedali, kuna finišisse jõudsid nad võrdse ajaga. Võistluste suurim üllataja oli soomlane Kalle Palander, kes tuli maailmameistriks slaalomis. Naistest oli edukam kahe kuldmedaliga Austriat esindanud Alexandra Meissnitzer.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 14. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 83
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Tom Stiansen, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 94
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Michael von Grünigen, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 2. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 50
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Atle Skårdal, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 42
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Bruno Kernen, Šveits 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 40
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Kjetil André Aamodt, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 77
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Deborah Compagnoni, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 11. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 77
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Deborah Compagnoni, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 41
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Isolde Kostner, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 7. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Hilary Lindh, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 8. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 28
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Renate Götschl, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Medali.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ülisuurslaalomis anti välja kaks kuldmedalit, kuna nii Hermann Maier, kui Lasse Kjus lõpetasid võrdse ajaga.
Orkla

Orkla jõgi (nr "Orkla, Orklaelva") on jõgi Norras Trøndelagi maakonnas.
Jõe pikkus on 182 km. Ta on maakonna pikim jõgi. 
Orkla jõgi voolab välja Orkelsjøeni järvest Oppdali vallas, voolab läbi Orkladali oru ja suubub Orkangeri küla juures Orkdalsfjordenisse. 
Jõel on viis hüdroelektrijaama, mis on rajatud aastatel 1978–1985.
Rumba raudteesild

Rumba raudteesild on Rapla–Virtsu raudtee tarvis ehitatud sild üle Velise jõe. Sild asub Lääneranna vallas Rumba külas.
Betoonvõlvsild valmis 1931. aastal raudtee eriprojekti järgi.
Silla kõrvale ehitati 1937. aastal maanteesild, mis 1941 hävitati.
Enne raudtee sulgemist 1968. aastal koosnes kahest sildest, teine (läänepoolne, ilma võlvita) eemaldati hiljem maaparandustööde käigus.
Tänapäeval on raudteesild kasutusel Kirbla–Rumba–Vana-Vigala tee maanteesillana, kuhu rohkem kui üks auto kõrvuti ei mahu (eesõigus on Vana-Vigala poolt Kirbla poole liiklejatel).
Rena jõgi

Rena ehk Renaelva on jõgi Norras Innlandeti maakonnas Rendaleni ja Åmoti vallas, üks Glåma suuremaid lisajõgesid.
Rena pikkus on 165 km ja valgla pindala 3967 km².
Rena saab alguse Tysla ja Unsetåa ühinemisel. Jõgi moodustab Lomnessjøeni ja Storsjøeni järve. Rena jõkke suubuvad Mistra, Søndre Osa ja Julussa jõgi.
Jõge ületab mitu silda, nende hulgas Kjøllsæteri sild.
Rena suubub Glåma jõkke Rena lähedal.
Rena

Rena on asula Norras Innlandeti maakonnas Glåma jõe kaldal, Åmoti valla keskus. 
Elanike arv 2054 (2008), pindala 2,18 km².
Ål

Ål on asula Norras Buskerudi maakonnas, Åli valla keskus. Ta asetseb Hallingdaleni peaoru keskel Strandafjordeni idasopis.
Elanike arv on 2293 (2008). Aastal 2006 oli elanike arv sama.
Ristlõige

Ristlõige on ruumilise kujundi ühisosa tasandiga, mis ristub mõne fikseeritud sirgega.
SMA-konnektor

 
SMA-konnektor (lühend SMA sõnadest "SubMiniature version A") on pisike keermesliitega koaksiaalkaablite pistikühendus, mis töötati välja 1960. aastail. Konnektori lainetakistus on 50 Ω ja talitlussagedus kuni 27 GHz. 
SMA variant on RP-SMA ehk RSMA ("Reverse polarity SMA"). Polaarsuse pööramine tähendab siin tegelikult seda, et pistiku keskkontaktiks on metalltihvti asemel metalltoru. Pistikühendust RP-SMA kasutatakse laialdaselt Wi-Fi-seadmeis.
PR-SMA pesapoolel on väliskeere, millele kruvitakse pistikut ümbritsev mutter . Toodetakse ka niisuguseid SMA-pistikühendusi, millel on mutter pistiku küljes ja väliskeere pistikul.
Joonpind

Joonpind on pind, mille saab moodustada ruumis liikuva sirgega. Selle sirge iga asendit nimetatakse "joonpinna moodustajaks".
Parameetriline kuju.
Joonpindasid saab kirjeldada parameetriliste võrranditega kujul
 formula_1
kus x = ("x","y","z"), "u" ja "v" on parameetrid, b("u") on joonpinna juhtjoon ja d("u") on funktsioon, mis annab moodustajatele sihi. 
Seega iga moodustaja parameetrilise võrrandi saab siis, kui fikseerida parameetri "u" väärtus (olgu selleks "u" = "ufix") ja jälgida x sõltuvust ainult parameetrist "v". Viimane annabki aga just sellise sirge võrrandi, mis läbib punkti b("ufix") ja mille siht on d("ufix").
Elin Toona

Elin Toona (kodanikunimega Elin-Kai Toona Gottschalk; sündinud 12. juulil 1937 Tallinnas) on eesti kirjanik. 
Elulugu.
Elin Toona sündis näitleja ja lavastaja Enn Toona ja näitleja Liki Toona peres. Ta veetis lapsepõlve vanaema juures Haapsalus. 1944. aastal põgenes ta koos ema ja vanaemaga Saksamaale, õppis põgenikelaagris eesti algkoolis. 1947. aastal asus elama Suurbritanniasse, elas algul Leedsis, õppis Londonis lastekodukoolis, Pitmansi kolledžis ja teatrikoolis. Töötas Londonis kudumisvabrikus, büroosekretärina ja televisiooninäitlejana. Ta on elanud ka Singapuris ja Bahamal, alates 1970. aastast peamiselt Ameerika Ühendriikides Floridas. 
2021. aasta kevadel täitis Elin Toona oma ammuse unistuse ja kolis tagasi kodumaale Eestisse. Ta elab nüüd oma sünnilinna Haapsalu lähedal Taeblas.
Looming.
Elin Toona on kirjutanud romaane, avaldanud ka luulet, lühiproosat ja artikleid nii eesti kui ka inglise keeles ning raamatuid oma vanaisast Ernst Ennost ja vanaemast Ella Ennost.
Mosteri vald

Mosteri vald on endine vald Norras Hordalandi maakonnas.
Vald moodustati 1. juulil 1916, kui varasem Finnåsi vald jagati Mosteri, Bømlo ja Bremnesi vallaks. 
Valla pindala oli 66 km². 
Moodustamise ajal oli vallas 1316 elanikku. 1962. aasta lõpus, mil vald kaotati, oli elanike arv 1834. 
1. jaanuaril 1963 liideti need kolm valda uuesti Bømlo vallaks, mille territoorium langeb kokku Finnåsi valla territooriumiga aastatest 1865–1916. 
Vald hõlmas muu hulgas Mosteri saare Mosterhamni asulaga.
Endisele Mosteri vallale vastab Mosteri kogudus Finnåsi kihelkonnas.
Statistika Keskbüroo (Norra)

Statistika Keskbüroo (norra keeles Statistisk sentralbyrå, lühend SSB) on Norra riigiasutus, mis tegeleb ametlike statistiliste andmete kogumise, töötlemise ja edastamisega. 
See asutati iseseisva direktoraadina 1. juulil 1876. 
Ta on sõltumatu direktoraat, mis halduslikult allub Norra rahandusministeeriumile (Finansdepartementet). Asutust juhib haldusdirektor (2005. aastast Øystein Olsen). 
Büroos töötab umbes 1000 inimest (Kongsvingeris ja Oslos).
Igal aastal avaldab büroo umbes 800 publikatsiooni, mis on loetavad büroo veebilehel. Paljud dokumendid on nii norra- kui ka ingliskeelsed.
Arvo Orn

Arvo Orn (kuni 1935 Aleksei Orn; 13. aprill 1905 Pühajärve vald, Tartumaa – 29. aprill 1986 Võrumaa) oli Otepää linnavanem.
Ta lõpetas 1926. aastal Otepää Hariduse Seltsi Gümnaasiumi ning õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas aastatel 1926–1929 ja 1939.
1927 Pühaste Algkooli juhataja, 1929–1932 Pühajärve valla käskjalg ja raamatukogu juhataja, alates 1932 Otepää Teataja väljaandja ja toimetaja. 14. detsembril 1939 valiti ta ainsa kandidaadina (senine linnavanem Julius Niklus loobus kandideerimast) häältega 10:2 Otepää linnavanemaks, tema palgaks määrati 50 krooni kuus. 1940. aastal vabastati linnavanem Arvo Orn oma palvel ametist.
1960. ja 1970. aastail oli ta Haanja 8-klassilise kooli direktor.
Jüri Jams

Jüri Jams (30. aprill 1884 Uue-Võidu vald, Viljandimaa – 4. juuli 1939 Tartu) oli eesti põllumees, Jamsu talu peremees, Uue-Võidu vallavanem ja Viljandi abivallavanem.
Heimskringla

"Heimskringla" ('maa ring', 'maailmasõõr') on tuntuim Põhjala kuningasaagade kogu. Lood kirjutas Islandi ajaloolane ja luuletaja Snorri Sturluson umbes 1225. aastal. Vanapõhjakeelne tekst käsitleb Norra kuningate ajalugu alates müütilisest rootsi dünastiast Ynglingitest (umbes 850. aastast) kuni Øystein Meyla surmani 1177. 
"Heimskringla" koosneb proloogist ja 16 kuningasaagast. Tekst sisaldab palju vanu skaldivärsse, mida autor tõstab esile eriti usaldusväärse allikmaterjalina – skaldivärsse anti põlvkonnast põlvkonda edasi küllaltki täpselt. Kuigi teadlased ja ajaloolased vaidlevad jätkuvalt "Heimskringla" ajaloolise täpsuse üle, on see teos siiski oluline allikas viikingiaja kohta.
Pealkirja "Heimskringla" hakati kasutama 17. sajandil ning see tuleneb vanapõhjakeelse käsikirja teise lehekülje (esimene oli sel ajal kadunud) esimesest kahest sõnast "kringla heimsins" – maailmasõõr. Tekst on tuntud ka ladinakeelsete algussõnade "Orbis terrarum" järgi.
Sisu.
"Heimskringla" peatükke kutsutakse saagadeks ehk kangelasmuistenditeks. Teose alguses jutustatakse mütoloogilistest eelajaloolistest Norra kuninglikest dünastiatest, Odinist, keda kirjeldatakse surelikuna, ning tema järgijatest. Järgmised saagad on pühendatud (mõningate eranditega) konkreetsetele valitsejatele, alates Halvdan Mustast kuni Magnus Erlingssonini. Saagades jutustatakse kuningatevahelistest võitlustest, monarhia kehtestamisest Norras, viikingite ekspeditsioonidest erinevatesse Euroopa maadesse. Ligi 1/3 raamatust hõlmab 15 aastat valitsenud kuninga püha Olavi saaga.
"Heimskringla" saagad:
Väärtus ajalooallikana.
"Heimskringla" väärtust ajalooallikana on hinnatud aja jooksul erinevalt. 19. sajandi keskel usaldasid ajaloolased Snorri jutustuses toodud faktide tõepärasust võrdselt teiste vanapõhja saagadega. 20. sajandi alguses see usaldus kadus ning saagadesse hakati suhtuma kriitilisemalt. Ajaloolased Curt ja Lauritz Weibull osutasid sellele, et Snorri teos on kirjutatud mitmeid sajandeid pärast teoses kirjeldatud sündmuste toimumist. Norras avaldas ajaloolane Edvard Bull arvamust, et "me peame loobuma illusioonist, et Snorri võimas eepiline teos omab sügavamat sarnasust sellega, mis tegelikult toimus" ajal mida see kirjeldab. Koolkonna ajaloolaste arvates toetuvad Snorri ja teiste saagade kirjapanijate loodud tegelaskujude motiivid pigem 13. sajandi oludele kui varasematele aegadele. Siiski kasutatakse "Heimskringlat" ajalooallikana, kuigi ettevaatusega. Ajalooliste jutustuste faktide tõepärasuse usaldamine ei ole tavaline ning ajaloolased kahtlevad paari esimese saaga ajaloolises tões, kuid saagad annavad siiski informatsiooni tolleaegsest ühiskonnast ja keskaegse Norra poliitikast.
Vestlandet

Vestlandet on piirkond Norra lääneosas. See hõlmab Rogalandi, Vestlandi ja Møre og Romsdali maakonda.
Regiooni suurim linn on Bergen, suuruselt teine on Stavanger.
Vestlandet tähendab norra keeles läänemaad.
Vestlandet piirneb idas Østlandeti, lõunas Sørlandeti ja põhjas Trøndelagiga. Läänest piirab Vestlandetit Norra meri.
Loodus.
Rannikul asuv Vestlandet on Põhja-Atlandi hoovuse tõttu soojema ja niiskema kliimaga kui ülejäänud Norra. Vestlandet on sademerikkamaid piirkondi Euroopas. Keskmiselt tuleb aastas 3500 mm sademeid, mõnel aastatel isegi kuni 5000 mm.
Rahvastik.
2009. aasta 1. juuli seisuga elas Vestlandetis 1 253 610 inimest. Regiooni pindala on 58 560,4 km².
Vestlandetis asuvad linnad.
Linnad on järjestatud elanike arvu järgi.
Keeled.
Vestlandetis on levinud uusnorra keel ("nynorsk"). 87% uusnorra keele kõnelejatest elab Vestlandetis. Siiski kasutab 56% Vestlandeti elanikest "bokmål"'i (eelkõige on see levinud suuremates linnades).
Rørosi vald

Rørosi vald asub Norras Trøndelagi maakonnas. Valla halduskeskus on Røros.
Ajalugu.
Läbi aegade on lõunasaamid seda maa-ala kasutanud põhjapõtrade karjatamiseks. Seda teevad nad tänapäevani.
Rørosi linn on nimetatud kunagise Rørosi (1530. aasta paiku nimetatud Røraasiks) talu järgi, mille maadele on linn asutatud. Linna nimi tuleb Røa jõe nimest, millele liitub sõna "os", mis tähendab norra keeles jõesuud. Linnas suubub Røa jõgi Norra kõige suuremasse ja pikemasse Glåma jõkke. Kuid see, mida tähendab Røa jõe nimi, on teadmata. Samuti pole seletust asula saamikeelsele nimele Plassje.
Rørosi vald asutati 1. jaanuaril 1838. 1. jaanuaril 1875 liideti temaga Åleni valla asustamata osa (seda valda enam ei eksisteeri). 1. jaanuaril 1926 jagati Rørosi vald neljaks vallaks, mille nimed olid Rørosi vald, Røros landsogn, Brekken ja Glåmos. Pärast seda oli Rørosi vallas kõigest 2284 elanikku. 1. jaanuaril 1964 liideti need neli valda taas üheks. Enne liitumist oli Rørosi vallas 3063 elanikku. 21. aprillil 1989 anti asustamata osa Rørosi vallast üle Holtåleni vallale, mis on Åleni valla õigusjärglane.
Rørosi valla vapp võeti vastu alles 29. oktoobril 1992. Kuna Røros on vana kaevanduslinn, siis on vapil kujutatud punasel taustal kollasega vase sümbol, mille all on ristatud kaks kaevandustööriista.
2017. aastani kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda.
Loodus.
Rørosi vald asub põhiliselt platool, mis ida suunast lääne poole laskub. Kõige madalam koht vallas on pisut üle 600 m kõrgusel merepinnast, aga kõrgeim tipp Storvigelen küündib üle 1200 meetri.
Vald on põhiliselt kaetud kaasikute ja männikutega, aga metsapiir ei jää kaugele.
Valla suurim järv on 46 km² suurune Aursund, millest algab Glåma jõgi. Rørosi vallas on ka Norra suuruselt 3. järve Femundi (203 km²) põhjatipp. Lisaks neile on vallas hulgaliselt väiksemaid järvi. Rørosi valla jõed ja järved sobivad kanuuga sõitmiseks ja kalastamiseks.
Vallas asuvad Femundsmarka rahvuspark ja Forollhogna rahvuspark.
Valda läbib Rørosbanen.
Avatud Eesti Fond

Avatud Eesti Fond (AEF) on heategevuslik sihtasutus, mis asutati 1990. aastal Ungari päritolu Ameerika Ühendriikide filantroobi George Sorosi toetusel eesmärgiga toetada avatud ühiskonna kujunemist Eestis.
Avatud Eesti Fondil on kaks peamist tegevussuunda: 1) avatud valitsemine ning 2) põhiõigused ja sotsiaalne sidusus. Nende raames algatab fond projekte, korraldab üritusi ja arutelusid, käivitab toetusprogramme ja projektikonkursse. AEF vahendab Vabaühenduste Fondi kaudu ka Norra ja Euroopa Majanduspiirkonna toetusi Eesti kodanikuühendustele.
AEFi toel on sündinud filosoofilise kirjanduse sari "Avatud Eesti raamat", kooliuuendusliikumine "Omanäoline kool", lasteaedade programm "Hea algus", avalikud internetipunktid kõikjal Eestis, Sorosi Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus, telesaade "Subboteja" jne. Alates 1997. aastast annab Avatud Eesti Fond oma aastapäeva puhul iga aasta aprillis välja Koosmeele auhinna, millega tunnustatakse inimesi, kes on ilmutanud silmapaistvat kodanikutunnet või aidanud kaasa avatud ühiskonna kujunemisele Eestis ja mujal.
AEF kuulub avatud ühiskonna toetusfondide (Open Society Foundations) võrgustikku.
Avatud Eesti Fondi juhataja on Mall Hellam.
Grytteni hüdroelektrijaam

Grytteni hüdroelektrijaam asub Norras Møre og Romsdali maakonnas Rauma vallas. Jaam asub Romsdalshorni mäe jalamil. 
Jaam saab vett Mardalsfosseni joast, Mongefosseni joast ja veel mitmetest veekogudest, mis asuvad hüdroelektrijaamast idas.
Hüdroelektrijaama rajamise käigus protesteeriti Mardalsfosseni joa ümberkanaliseerimise vastu. 1970. aastal aheldasid Arne Næss ja 300 aktivisti end ehituse külge, et takistada joa likvideerimist.
Hüdroelektrijaama ühe turbiini maksimaalne võimsus on 149 MW.
Flåm

Flåm on küla Norras Vestlandi maakonnas Aurlandi vallas. Asula asetseb Flåmsdaleni oru põhjas Aurlandsfjordeni sopis.
Koha nimi on algselt mitmuse daativ vanapõhja sõnast "flá" ('järskude mägede vaheline väike tasandik'). Seda nime on esimest korda mainitud aastal 1340 kujul "Flaam".
Külas elab umbes 500 inimest.
Hea ligipääsu ja kauni looduse tõttu käib Flåmi piirkonnas alates 19. sajandi lõpust palju turiste, viimasel ajal ligi 450 000 turisti aastas. Flåmi raudteejaam on Flåmsbaneni lõppjaam. Paljud turistid tulevad Flåmi raudteega, sest Flåmi viiv 20 km pikkune raudteeharu on maailma kõige järsem raudtee (kaldega 1:18), kui hammasratasraudteid mitte arvestada. Raudteel on ka mõned spiraalid. Flåmi vanas raudteejaamas on tänapäeval Flåmi raudtee muuseum.
Jaama kõrval on süvaveekai, mille äärde võivad randuda suured kruiisilaevad. Keskmiselt saabub sinna 131 kruiisilaeva aastas.
Asulat läbib ka Oslot ja Bergenit ühendav maantee E16.
Flåm on kirjanik Per Sivle sünnikoht.
Johan Ludwig Mowinckel

Johan Ludwig Mowinckel (22. oktoober 1870 Bergen – 30. september 1943) oli Norra poliitik. Ta kuulus Venstresse, Norra sotsiaalliberaalsesse parteisse. 
1902–1906 ning 1911–1913 oli ta Bergeni linnapea. 1922–1923, 1924–1926, 1928–1931 ning 1933–1935 oli ta Norra välisminister. 1924–1926, 1928–1931 ja 1933–1935 oli Mowinckel Norra peaminister.
Ta asutas laevakompanii A/S J. Ludwig Mowinckels Rederi.
Max Arvisto

Max Arvisto (kuni 1924 Max Erich Einer, ka Maks, Erik, Max-Erik; 3. märts 1896 Mäksa vald, Tartumaa – 15. juuni 1936 Männiku, Harjumaa) oli eesti keemik.
Ta õppis aastatel 1915–1918 ja 1920–1925 Tartu Ülikoolis keemiat, "cand. chem." 1925 ("Õlikivi alglagunemine soojuse mõjul").
Osales Vabadussõjas. Oli Järva Maakonna Avalikus Paide Ühisgümnaasiumis õpetaja, seejärel Grafi ja Jürgensi värvivabriku tehniline juhataja. 
Ta oli esperantist, koostas õpiku "Esperanto õpiraamat iseõppimiseks" (Eestimaa Esperanto Liidu poolt läbi vaadatud ja heaks kiidetud, Haapsalu: M. Tamverk, 1926).
Hukkus Männiku plahvatuses.
Jaan Kalviste

Jaan Kalviste (kuni 24. aprillini 1935 Jaan Kranig, ka Jaan Kranich; 3. aprill 1898 Lehtse vald, Järvamaa – 15. juuni 1936 Nõmme) oli eesti keemik.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 
Õppis 1920–1925 (lõpetas) Tartu Ülikoolis keemiat, mag. chem. 1925 (Alküülkarbonaatide konstantide uurimine), Dr. ès Sc. 1929 (Pariis) (Contribution à l'étude des complexes oxaliques et carboniques du cobalt trivalent). Oli ÜS Raimla asutajaliige.
Hukkus Männiku plahvatuses.
Mürgisus

Mürgisus ehk toksilisus on aine või nähtuse omadus, mis muudab selle mürgiseks. Mürgised ained on mürgid. Mürgid, organismi sattununa, põhjustavad mürgistuse.
Aine tähtsaimaks mürgisuse kriteeriumiks on annuse suurus. On väidetud, et kõik ained on mürgised sõltuvalt annuse suurusest.
Sunnmøre

Sunnmøre ('Lõuna-Møre') on piirkond Lääne-Norras Vestlandetis, Møre og Romsdali maakonna edelapoolseim osa. Piirkonna keskus on Ålesundi linn.
See on rannikupiirkond, mis hõlmab 17 valda (Ålesundi, Giske, Harami, Hareidi, Herøy, Norddali, Ørskogi, Ørsta, Sande, Skodje, Stordali, Stranda, Sula, Sykkylveni, Ulsteini, Vanylveni ja Volda vald).
Sunnmøre pindala on 5215 km² ja elanike arv 2020. aasta seisuga 145 732. 1. jaanuaril 2009 oli elanikke 131 535.
Sunnmøre on üks Møre og Romsdali kolmest ajaloolisest piirkonnast (endised foogtkonnad) ning oli varasel viikingiajastul, enne Harald Kaunisjuukse vallutusi, väikekuningriik. Kuigi tänapäeval ei ole Sunnmøre ametlik haldusüksus, on paljudel norra asutustel ja organisatsioonidel (näiteks Norra Jalgpalliliidul ja Norra Politseil) selles piirkonnas eraldi allüksus.
Kõigis Sunnmøre haldusüksustes peale Ålesundi kasutatakse ametlikus asjaajamises uusnorra keelt. Ålesund, mis on piirkonna suurim keskus, on kuulutanud ennast selles osas neutraalseks, kuid peaaegu kõigis haridusasutustes toimub õpe "bokmål"'is.
Ålesundis antakse välja piirkonnalehte Sunnmørsposten, lisaks ilmub väiksemaid kohalikke ajalehti.
Regiooni põhilised sissetulekuallikad on merendus, kalapüük, laevaehitus, mööblitööstus, "offshore"-tehnoloogia naftatööstuse jaoks.
Sunnmøre vaatamisväärsuste hulgas on:
Sunnmøre suuremad keskused (elanike arvu järgi) on:
Moster

Moster on saar Norras Vestlandi maakonnas Bømlo valla idanurgas Bømlafjordenist põhjas. 
Pindala on 11,8 km². 
Elanike arv oli 2001. aastal 1564. 
Mosteri saarel pandi umbes 1024 alus Norra kirikule. Ühtlasi peeti Mostertinget ehk Mostratinget, kus sätestati Olav II Haraldssoni kirikuõigus. Selle sündmuse mälestuseks püstitati 1924 Vetahaugenisse kivirist.
Epicor

Epicor Software Corporation (NASDAQ:EPIC) on keskmise suurusega äriettevõtete tarkvaralahenduste pakkuja, kelle peamised tegevusvaldkonnad on tootmine, hulgi- ja jaekaubandus ning teenusettevõtted.
Ettevõtte peakontor asub Irvine'is, USA California osariigis. Firma asutati 1984. aastal Platinum Software Corporationi nime all. 1999. aasta mais sai firma nimeks Epicor. Eestis on Epicor tegutsenud 14 aastat.
2006. ja 2007. aastal nimetas ajakiri Business 2.0 Epicori 100 kiiremini kasvava tehnoloogiaettevõtte seas. 2006. aastal nimetas ajakiri Fortune Epicori 100 kiiremini kasvava ettevõtte hulgas.
Keila-Joa Sanatoorne Internaatkool

Keila-Joa Sanatoorne Internaatkool oli internaatkool Harjumaal krooniliste somaatiliste haigustega lastele. Asutuses tegutses nii põhikool kui ka gümnaasium. 
2015. aastal liideti kool Tallinna Konstantin Pätsi vabaõhukooliga.
Ajalugu.
Keila-Joa Sanatoorsele Internaatkoolile pani 1964. aastal aluse doktor Ella Müllerbek. Kool loodi algselt südame-veresoonkonna- ja reumaatilisi haigusi põdevatele lastele. Koolihoone valmis 1976. aastal. 
Internaatkool avati 8-klassilise koolina. Alates 1979. aastast mindi üle keskhariduse andmisele. 
1979–1984 kandis kool nime Keila-Joa Sanatoorne Metsakool.
Asukoht.
Internaatkool asub Harjumaal Harku vallas Türisalu külas, Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee 25. kilomeetril. Koolist lääne poole jääb Keila-Joa alevik.
John Lyng

John Daniel Lyng (22. august 1905 Trondheim – 18. jaanuar 1978) oli Norra poliitik. Ta oli Norra konservatiivse partei Høyre liige ja Norra peaminister 28. augustist kuni 25. septembrini 1963. 
Algselt oli ta Venstre liige, kuid 1945. aastal läks ta üle Norra Konservatiivsesse Parteisse.
Fotosünteetiliselt aktiivne kiirgus

Fotosünteetiliselt aktiivne kiirgus (lühendatult FAK, inglise PAR või PhAR) on päikesekiirguse spektri see osa, mida fotosünteesivad organismid kasutavad fotosünteesi läbiviimiseks. FAK jääb vahemikku 400–700 nm, moodustades seega osa nähtavast valgusest.
Fotosünteetiliste organismide peamine pigment klorofüll seob kõige efektiivsemalt sinist ja punast kiirgust – seetõttu on taimed ka rohelised.
Norra välisministrite loend

See on Norra välisministrite loend.
Christian VI

Christian VI (10. detsember 1699 Kopenhaagen – 6. august 1746 Hørsholm) oli Taani ja Norra kuningas aastail 1730–1746.
Elulugu.
Oldenburgi dünastiast pärinev Christian VI sündis Taani kuninga (1699–1730) Frederik IV ja Mecklenburg-Güstrowi printsessi Louise pojana.
Christian VI oli üks ebapopulaarsemaid Taani kuningaid. Ta üritas rahvale peale suruda pietismi ning kehtestas 1733. aastal riigis sunnismaisuse.
Ta laskis rajada Taani mitmeid silmapaistvaid ehitisi: Christiansborgi lossi, Hirschholmi (Hørsholmi) lossi ning Ermitaaži jahilossi.
Tema valitsusajal ajas Taani rahumeelset välispoliitikat ning hoidis neutraalsust.
Christian suri 46-aastaselt 6. augustil 1746. Ta maeti Roskilde toomkirikusse. Tema klassitsistliku sarkofaagi ja hauamonumendi valmistas skulptor Johannes Wiedewelt.
Tema järgi on nimetatud Kristiansundi linn Norras.
Perekond.
7. augustil 1721 abiellus Christian Brandenburg-Kulmbachi printsessi Sophia Magdalenega (1700–1770). Abielust sündisid:
Røros

Røros (lõunasaami keeles Plassje) on linn Norras Trøndelagi maakonnas, Rørosi valla keskus.
Linn on nimetatud kunagise Rørosi (1530. aasta paiku nimetatud Røraasiks) talu järgi, mille maadele on linn asutatud. Linna nimi tuleb Røa jõe nimest, millele liitub sõna "os", mis tähendab norra keeles jõesuud. Linnas suubub Røa jõgi Norra kõige suuremasse ja pikemasse Glåma jõkke. Kuid see, mida tähendab Røa jõe nimi, on teadmata. Samuti pole seletust asula saamikeelsele nimele Plassje.
Elanike arv on 3761 (2015).
Rørosi ametlik nimi on 'mägilinn' ("bergstad"), sest Røros on vana kaevanduslinn. 17. sajandi keskelt kuni 20. sajandini kaevandati seal algul ainult vasemaaki, pärast lisaks vasele ka tsinki. Esimene kaevandus rajati 1644. Vase ja tsingi hinna languse tõttu maailmaturul ning kaevanduste ammendumise tõttu suleti viimane kaevandus 1977 pärast 333 aasta pikkust tegutsemist. Kogu linn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Rootslased põletasid Skåne sõja ajal 1678. ja 1679. aastal linna maha. 1718 vallutas linna kolmandat korda kindral De la Barre. Kuid sama aasta 30. novembril hukkus Karl XII Fredriksteni all ning De la Barre otsustas linna maha jätta ja taanduda peavägede juurde põhja poole. See lõppes kohutavalt: üle 3000 halva ettevalmistusega sõduri hukkus karmi ilma tõttu Rørosi lähedal mägedes (Karoliinide surmamarss).
Tänapäeval korraldatakse igal talvel linnas Rørosmartnani laata. Sealt käib igal aastal läbi 50 000 – 70 000 turisti. Laat algab iga veebruari viimasel teisipäeval ja kestab 5 päeva. Alates 1994 etendatakse laada ajal vabaõhuetendust, millega mälestatakse tuhandete Rootsi sõdurite surnukskülmumist.
Røros on Norra üks kõige külmemaid linnu. Linna madalaim õhutemperatuur –50,4 °C mõõdeti 13. jaanuaril 1914. Kui 2010. aasta talvel tabas Euroopat külmalaine, mõõdeti seal –42 °C. Talvel on tingimused suusatamiseks ülihead, eriti veebruarist aprillini, kui päike käib kõrgemalt ja päevad on pikemad kui varatalvel. 2008. aasta juulis püstitati Rørosi uus soojarekord +30,7 °C. Aasta keskmine sademete hulk on umbes 500 mm. Kõige kuivem periood on veebruarist maini.
Tööstuses on valdavad puidutöötlemine ja mööblitööstus. Linnas käib palju turiste.
Rørosi läbib raudtee (Rørosbanen) ja linnal on püsilennuühendus Osloga.
Linnas on kaevandusmuuseum ja 1784. aastal ehitatud Rørosi kirik.
Ilmuvad ajalehed Arbeidets Rett ja Fjell-Ljom.
Mongefossen

Mongefosseni juga asub Norras Møre og Romsdali maakonnas Rauma vallas.
Mongefossenit peetakse üheks maailma kõrgemaks joaks. Kuigi selle kõrguse osas on eriarvamusi, peetakse üldiselt joa kõrguseks 773 meetrit. Juga on Grytteni hüdroelektrijaama üks veeallikaid.
Grytteni vald

Grytteni vald on endine vald Norras Møre og Romsdali maakonnas. Valla keskus paiknes Åndalsnesis.
Vald rajati 1. jaanuaril 1838. Algselt hõlmas see kogu Romsdaleni Opplandi maakonna piirist Åndalsnesini ning alad ümber Romsdalsfjordeni sisesopis, sealhulgas selle seesmise haru Isfjordeni ääres. 
Hiljem eraldusid sellest Eid og Volli vald (1840) ja Heni vald (Isfjordeni-äärsed alad, 1902). 
Pärast viimast eraldumist jäi elanike arvuks 1728. Valla pindala oli pärast seda 797 km². Elanike arv järgneva liitmise ajal oli 3683.
1. jaanuaril 1964 liideti Grytteni vald, Eidi vald, Heni vald, Volli vald ja osa Veøy vallast Rauma vallaks.
Grytteni kihelkond vastab Rauma vallale. Grytteni kogudus hõlmab Romsdaleni alumise osa, sealhulgas Åndalsnesi.
Carsten Thomassen

Carsten Thomassen (15. mai 1969 – 14. jaanuar 2008) oli norra ajakirjanik, poliitikakommentaator ja sõjakorrespondent päevalehes Dagbladet. Ta hukkus 2008. aasta Kabuli Serena Hoteli rünnakus. 
Surma asjaolud.
14. jaanuaril 2008 andis Thomassen ülevaate Norra välisministri Jonas Gahr Støre visiidist Kabulis. Støre ja tema kaaslased ning paljud teisedki välisreporterid ja diplomaadid ööbisid Serena Hotelis. Thomassen ootas hotelli fuajees Støret, kui kaks Talibani terroristi tapsid hotelli ees olevad valvurid käsigranaatidega. Vähemalt üks terrorist oli riietunud Afganistani politsei vormi ning polnud seetõttu märgatav PST ihukaitsjatele hotelli sees.
Thomassen sai vigastada kätte, jalga ja kõhtu. Kui tulistamine lõppes, andsid talle esmaabi Verdens Gangi fotograaf Harald Henden, Aftenposteni reporter Tor Arne Andreassen ja teised reporterid Verdens Gangist ja TV2-st. Thomassen evakueeriti alles pärast kahte tundi. Kiirabis läks ta šokki ning suri operatsiooni ajal. Kuna vigastused olid ulatuslikud, on vähe tõenäoline, et ta oleks jäänud ellu, kui teda oleks varem evakueeritud. 
Intsidendis hukkus veel vähemalt 6 inimest ja 2 terroristi.
Askeri vald

Askeri vald on vald Norras Akershusi maakonnas. Valla keskus on Asker.
Vald moodustati 2020. aastal Akershusi maakonna Askeri ja Akershusi valla ning Buskerudi maakonna Røykeni ja Hurumi valla liitmisel. Vald kuulus aastatel 2020–2023 Vikeni maakonda.
Asker

Asker on asula Norras Akershusi maakonnas, Askeri valla keskus. 
Asulas elab 2363 inimest (2005).
Norra rahandusministrite loend

See on Norra rahandusministrite loend.
Eva Cassidy

Eva Marie Cassidy (2. veebruar 1963 – 2. november 1996) oli ameerika poplaulja, tuntud oma mõjutuste poolt džässis, bluusis ja muudes muusikastiilides.
Eva Marie Cassidy avaldas oma esimese albumi 1992. aastal. Kui tema lugu "Over the Rainbow" sattus pooljuhuslikult ühe raadiojaama mängukavasse, saavutas see suure kuulsuse. 1996. aastal välja antud sooloalbum muutus 1999. aastal üleöö müügihitiks ning tema kuulsus kasvas postuumselt üle terve maailma. 2008. aastaks oli müüdud üle kaheksa miljoni plaadi.
Elukäik.
Eva Marie Cassidy lapsepõlv möödus Washingtoni äärelinnas. Ta oli pere neljast lapsest kolmas; ema oli saksa ning isa iiri ja šoti juurtega. Juba lapsena tundis Eval huvi muusika ja kunsti vastu. Isa õpetas ta kitarri mängima ja esines ta perekondlikel sündmustel. Esimest korda tegi ta popmuusikaansamblis kaasa juba 11-aastaselt ning pärast seda osales veel mitmes ansamblis, jäämata kuhugi kauaks püsima. 
1986. aastal oli Eva muusikuelus esimene suurem pöördepunkt, kui ta koolikaaslane David Lourim kaasas ta muusikaprojekti Method Actor. Stuudios kohtas ta Chris Biondot, kes aitas tal alustada oma karjääri sessioonilauljana ning tutvustas teda Al Dale'ile, kellest sai hiljem Eva mänedžer. 1990. aastal moodustati viieliikmeline Eva Cassidy band (Cassidy, Biondo, Lenny Williams, Keith Grimes ja Raice McLeod), mis sai Washingtonis üpris tuntuks. Kahe aasta pärast salvestati esimene album, mis sisaldas lugusid "Fever" ja "God bless the child" ning ka hilisemat Eva hitti "Over the rainbow". 
Plaanis oli ka sooloalbumi väljaandmine, kuid see venis ning firma, kellega oli väljaandmisleping sõlmitud läks pankrotti Dale ja Biondo õhutasid lauljannat oma kontsertalbumit välja andma. See sai ka teoks, kuigi lauljanna ei jäänud oma toonase esitusega ise rahule. Eva Cassidy jõudis alustada ka tööd stuudioalbumi kallal, kuid suri enne selle valmimist. Album ilmus postuumselt 1997. aastal.
Haigus.
1996. aasta suve lõpus oli Eva Cassidy enesetunne halb, tal olid tugevad puusavalud. Tal diagnoositi kaugelearenenud melanoom. Eva Cassidy suri 1996. aasta 2. novembril 33-aastaselt.
Saksamaa Ida-Aasia eskaader

Ida-Aasia eskaader oli Saksa keisririigi mereväeüksus, mis tegutses Vaikse ookeani piirkonnas aastatel umbes 1870. ja 1880. aastatest kuni 1914. aastani (aastatel 1897–1914) Ida-Aasia eskaadri ("Ostasiengeschwader") nime all).
Eskaadri suurus, koosseis ja lokatsioon muutus tegutsemisperioodi jooksul. 
Viimane baas oli Qingdao ja viimane komandör Maximilian von Spee. 
Falklandi lahingus purustati britid eskaadri täielikult, nii et ta lakkas eksisteerimast.
Oslo keskraudteejaam

Oslo Keskraudteejaam ("Oslo sentralstasjon", lühendatult "Oslo S") on Oslo ja ühtlasi kogu Norra suurim raudteejaam.
Vajadus Oslo keskraudteejaama järele tekkis siis, kui Oslo elanikkond ja rongireisijate arv oli 15 aastaga, 1875–1890, kahe ja poole kordistunud. Oslos oli kaks suuremat raudteejaama, Oslo Østbanestasjon (Oslo Ø) ja Oslo Vestbanestasjon (Oslo V), mille vahel puudus korralik ühendus. 1899 lükkas Storting raha puudumise tõttu tagasi plaani ühendada need jaamad raudteeliiniga, mis läheks Akershusi kindluse all maa alla.
Komitee liiklusprobleemi lahendamiseks loodi 1938. See soovitas 1660 m pikkust tunnelit linna alla. Raudteejaama hoone pidi olema 12-korruseline. Vastava ettepaneku esitas komisjon 7. detsembril 1939 tööministeeriumile, kuid sõja tõttu ei jõutud seda alustada.
1946 loodi Keskraudteejaama Plaanimiskeskus, mida juhtis Egil Sundt. Kuulutati välja arhitektuurikonkurss, mille võitis John Engh. Võitnud projekt põhines 1938. aasta projektil ja uue jaama ehitus pidi kestma 15 aastat. Põhiline, mis aega võttis, oli tunneli ehitamine. Linna all olid geoloogilised tingimused väga rasked, näiteks olid seal suured savikihid. Esialgne plaan sisaldas jaama Oslo raekoja all, aga valiti pisut põhjapoolsem marsruut, kus tunnel oli 1802 meetrit pikk.
Plaani läbisurumine Stortingis osutus raskeks isegi pärast nende tutvustamist 1852. 1959 vaadati plaanid ringi ja 1960 loodi uus komitee. Selle järgi oli vaja uut maa-alust raudteeliini, mis ühendaks ida- ja läänepoolsed liinid. Tunnelit tuli seejuures pikendada lääne poole, sadamani.
Uus plaan kinnitati Stortingis 1962. Põhiosas oli tegu kergelt kohandatud 1946. aasta plaaniga. Kohandused hõlmasid näiteks seda, et vana Oslo Ø jaamahoonet ei lammutatud. Jaamas pidi olema 19 rööpapaari, neist 12 ühenduses Oslo tunneliga. Tänapäeval ongi jaamas 19 teed, neist tunnelis 13.
Ehitustööd algasid 1979 ja juba 1980 võeti Oslo tunnel kasutusele. Tõsi, sinna plaanitud kahest jaamast valmis ainult Rahvusteatri jaam, teine, Elisenbergi jaam, jäigi rahapuudusel lõpetamata. Oslo S võeti kasutusele 27. novembril 1986 ja kuningas Olav V avas selle ametlikult 12. veebruaril 1987. Samal ajal suleti Oslo V jaam, kus on praegu Norra Nobeli instituut.
Jaama kõrval Jernbanetorgetil on Jernbanetorgeti metroopeatus, kus peatuvad kõikide Oslo metroo liinide rongid. Väljakul on peatus ka kõikidel Oslo trammiliinidel ja paljudel bussiliinidel.
Norra keskkonnakaitseministrite loend

See on Norra keskkonnaministrite loend. Keskkonnaministeerium loodi 1972.
Mustkael-pütt

Mustkael-pütt ("Podiceps nigricollis") on linnuliik pütlaste sugukonnas. 
Levila.
Mustkael-pütt on levinud laiguti Euraasias, Aafrika ida- ja lõunaosas ja Põhja-Ameerikas.
Välimus.
Mustkael-püti vanalind hundsulestikus sarnaneb samas sulestikus sarvikpüti vanalinnuga, kuid tal on peenem kael, püstisem laup ja pisut ülespoole kaardus nokk. 
Elupaik.
Mustkael-pütt on püttidest kõige seltsingulisem. Tavaliselt pesitseb ta kuni mõnesaja paariliste kolooniatena toidurikastel järvedel, sageli koos kajakate, tiirude ja teiste lindudega . Võrreldes sarvikpütiga pesitseb toidurikkamatel veekogudel. 
Toitumine.
Mustkael-pütt toitub peamiselt veeputukatest, sellele viitab ka tema noka kuju. 
Pesitsemine.
Mustkael-pütt ehitab ujuva pesa nagu teisedki pütid. Kurnas on 3–6 valkjasrohekat muna. Rändel hoidub parvedesse.
Esinemine Eestis.
Mustkael-pütt on Eestis eksikülaline ja väga haruldane juhuslik haudelind . Peamisi põhjuseid, miks mustkael-pütt pole Eestis püsiv haudelind, on tema soojalembesus. Meie suved jäävad talle pesitsemiseks sageli liiga lühikeseks.
Oslo tunnel

Oslo tunnel (norra keeles "Oslotunnelen") on 3635 m pikkune raudteetunnel Oslos Oslo Keskraudteejaama ja Lääne-Oslos asuva Skøyeni raudteejaama vahel, mis ühendab ida- ja läänesuunalisi raudteeliine. Tunnelit läbib kaks rööpapaari. 
Tunnel otsustati rajada 1968 ja see valmis 1980. See võimaldas ühendada idapoolsed ja läänepoolsed raudteeliinid, millel oli enne raudteega ühendamata lõpp-punktid Oslo Østbanestasjon (Oslo Ø, praegune Keskraudteejaam) ja Oslo Vestbanestasjon (Oslo V). Tunneli omanik on Jernbaneverket.
Tunnelis asub Rahvusteatri raudteejaam ("Nationaltheatret stasjon"). Algselt oli plaanis avada tunnelis kaks jaama, kuid teine, Elisenbergi jaam, jäi lõpuni ehitamata. Elisenbergi jaamas on platvorm olemas, aga seda pole kunagi kasutatud.
Esialgu oli kummaski jaamas üks platvorm, kummalgi pool raudtee, ja üks väljapääs ida suunas. 1999 ehitati Rahvusteatri jaama üks platvorm ja kaks rööpapaari lisaks, mis kasvatas jaama läbilaskevõime 16 rongilt 24-le tunnis. Ümberehitatud jaama avas 6. detsembril 1999 Norra kuningas Harald V.
QMA

QMA-konnektorid ("quick-connect") kuuluvad SMA-konnektorite sarja. QMA-konnektorid loodi, et SMA-konnektorid lähitulevikus nendega asendada. 
QMA-konnektoritel on võrreldes tavaliste SMA-konnektoritega mitu eelist:
QMA-konnektorid on kasutusel alates 2003. aastast.
Dresden (1907)

Dresden oli Saksamaa sõjalaev, ristleja (1907–1915), Emdeni sõsarlaev. Sai nime Dresdeni linna järgi.
Kiil laevale pandi 1907, ja ta võeti laevastikku 1908. aastal.
Kuulus Esimese maailmasõja ajal viitseadmiral Maximilian von Spee juhitud Ida-Aasia eskaadrisse.
Laev hukkus Robinson Crusoe saare juures 14. märtsil 1915.
Laeva üldandmed.
Pikkus: 118,3 m
Laius: 13,4 m
Süvis: 5,5 m
Veeväljasurve: 3664 t
Võimsus: 15 000 hj
Kiirus: 25.2 sõlme
Meeskond: 343 inimest
Ehitusmaksumus: 7 600 000 kuldmarka
Satyricon (ansambel)

Satyricon on Norra "black metal"'i ansambel, mis algul tegutses nimega Eczema.
Satyriconi asutasid Czral (Carl-Michael Eide) ja Wargod 1990. aastal. Haavard (Ulver) ühines nendega hiljem. 
Ansambli esimene album "Dark Medieval Times" näitas bändi seost keskajaga. Nende teine album "The Shadowthrone" jätkas keskaja vaimu. Satyriconi kolmas album "Nemesis Divina" avaldati aastal 1996. 
"Rebel Extravaganza", Satyriconi neljas album, ilmus 1999. aastal. See sisaldas rohkem industriaalmetalit kui eelmised albumid. 
2000. aasta aprillis ja mais tuuritas Satyricon ansambliga Pantera.
Fantofti püstpalkkirik

Fantofti püstpalkkirik (norra "Fantoft stavkirke") on taastatud püstpalkkirik Norras Bergeni Fana linnaosas Fantoftis.
12. sajandi keskel rajatud kirik asus algselt Fortuni külas Sognefjordi ääres. 19. sajandil ähvardas kirikut lammutamine nagu paljusid Norra külakirikuid sel ajal, kuid Norra poliitiku ja ärimehe Fredrik Georg Gade eestvõttel viidi kirik 1883 laevaga tükkhaaval oma uude asupaika. Töid juhatasid restauraator Anders Lorange ja arhitekt Joakim Mathiesen. 17. sajandil oli kirikule lisatud läänetorn, kuid seda ei taastatud. Kuna polnud täpselt teada, kuidas kirik algselt välja nägi, võeti eeskujuks Borgundi püstpalkkirik ja teised külakirikud.
6. juunil 1992 hävis kirik süütamise tagajärjel. Algselt arvati, et kirik süttis elektririkke või välgulöögi tagajärjel. Peatselt selgus, et kirik süüdati. Hoone põletamises süüdistati "black metal"'i bändide Mayhemi ja Burzumi liiget Varg Vikernesi, kelle vandekohus siiski õigeks mõistis.
Põlenud kirikut on kujutatud 1993. aastal ilmunud Burzumi albumi "Aske" kaanel. Burzumi ainus liige ongi Varg Vikernes, kelle sõnul oli kiriku põlemine vaenulikkuse märk kristluse vastu kiriku ehitamise eest pühale paganlikule maale.
Kirik taastati endisel kujul 1997. aastaks. Taastamisel kasutati ehitamise, 12. sajandi ehitusmaterjale, tehnikat ja ehitusvõtteid. Ainsana pärineb eelmisest kirikust metallist altaririst, mis pärast põlengut tuhast leiti. Samuti leiti kiriku õnnekivi, mis on nüüd taastatud kiriku seina müüritud.
Tänapäeval on Fantofti püstpalkkirik turismiobjekt, sest ta ei asu kesklinnast kaugel.
Lõik

Lõik ehk sirglõik on sirge kaht punkti "A" ja "B" ühendav osa, punktid A ja B kaasa arvatud. Seda lõiku tähistatakse "AB". Punkte "A" ja "B" nimetatakse lõigu otspunktideks.
Juhul, kui punktid "A" ja "B" on lõigust välja arvatud, on tegemist vahemikuga.
Lõik reaalarvude hulgal.
Reaalarvude hulgal on lõik defineeritud kui hulk, mille iga element "x" rahuldab võrratust "a" ≤ "x" ≤ "b", kus "a" ja "b" on fikseeritud reaalarvud, mida nimetatakse lõigu otspunktideks.
Kirjeldatud lõiku tähistatakse ["a" , "b"]. 
Lõigud reaalarvude hulgal on üksüheses vastavuses lõikudega arvsirgel.
Lõik vektorruumis.
Abstraktsemalt defineeritakse lõik kui vektorruumi alamhulk, mis koosneb kõikidest vektoritest kujul
formula_1
kus x ja y on vaadeldava vektorruumi fikseeritud elemendid, mida nimetatakse "lõigu otspunktideks", ja 0 ≤ λ ≤ 1.
Kui vektorruumiks valida eukleidiline ruum või reaalarvude korpus, siis langeb viimane definitsioon kokku ülal kirjeldatud mõistetega.
Norra püstpalkkirikute loend

Siin on loetletud Norra püstpalkkirikuid.
"Nimi, asukoht ja ehitamise aeg".
Treriksröset

Treriksröset (norra Treriksrøysa, soome Kolmen valtakunnan rajapyykki, saami Golmma riikka urna) on punkt, kus saavad kokku Rootsi, Norra ja Soome piir. See on ühtlasi Rootsi kõige põhjapoolsem punkt (69° 4') ja Soome mandriosa kõige läänepoolsem punkt (20° 32').
Kolme riigi piiripunkti, mis asub Kilpisjärvi küla lähedal ja Koltajauri (Goldajärvi) järvest kümne meetri kaugusel, püstitasid Norra ja Venemaa, mille koosseisu Soome kuulus, 1897. aastal piiritähise. Rootsi tunnistas piiripunkti alles 1901, sest ei jõudnud Norra piirikomisjoniga varem üksmeelele. Praegune betoonist tähis pärineb 1926. aastast.
Treriksröset jääb Rootsis Kiruna valda, Norras Storfjordi valda ja Soomes Enontekiö valda.
Rootsi lõunapoolseim punkt Smygehuk asub 1572 kilomeetri kaugusel Trerikrösetist. Nende kahe punkti põhjalaiuste vahe on 13°43'21". Ühelgi teisel Euroopa riigil, kui Venemaa välja arvata, ei ole mandriosa põhja- ja lõunapoolseima punkti laiuskraadide vahe nii suur (Norral on 13°07'50").
Nea

Nea on jõgi Norras Trøndelagi maakonnas Tydali ja Selbu vallas. Selle pikkus on 80 km.
Nea lähe on Sylsjøeni järves, sealt voolab jõgi 3 km kuni suubub Nesjøeni järve, seejärel läbib see Vessingsjøeni järve. Tydali vallas suubub Neasse Tya jõgi. Edasi voolab jõgi Tydaleni orus. 15 km enne seda, kui Nea ise suubub Selbusjøeni järve, liitub sellega Rotla jõgi. 
Nea kuulub Nea-Nidelvvassdrageti valglasse.
Flesbergi püstpalkkirik

Flesbergi püstpalkkirik on püstpalkkirik Norras Buskerudi maakonnas Flesbergi vallas. See ehitati umbes aastal 1200. Esimene kirjalik tõend kiriku olemasolust on aastast 1359.
Algselt oli kirik ühelööviline, nelja vabalt seisva sisemise postiga, mis kandsid tornikiivrit. Neid ümbritsesid igal neljal küljel külglöövid, mis moodustasid jalutuskäigu. Kirikul oli kitsam kantsel, kõrgem tornikiiver ja poolringikujuline apsiid. Seestpoolt olid kirikul plankseinad.
1735. aastal eemaldati kantsel, apsiid ja löövi idasein. Löövi pikendati ida poole ja lisati kaks ristlöövi, mis muutis kiriku põhiplaani ristikujuliseks.
Tänapäeval on esialgsest kirikust säilinud ainult kolm välisseina, sest ka katus ja seda kandvad postid on vahepeal välja vahetatud.
Poollõik

Poollõik ehk poolkinnine vahemik ehk lõikmik on reaalarvude hulga alamhulk, mis koosneb kõigist reaalarvudest, mis rahuldavad võrratust "a" ≤ "x" &lt; "b" (või võrratust "a" &lt; "x" ≤ "b"), kus "a" ja "b" on fikseeritud reaalarvud.
Poollõiku "a" ≤ "x" &lt; "b" tähistatakse ["a", "b") või ["a", "b"[ ja poollõiku "a" &lt; "x" ≤ "b" tähistatakse ("a", "b"] või ]"a", "b"].
Vefsna

Vefsna on jõgi Norras, Nordlandi maakonna suurim jõgi. Selle pikkus on 163 km ja valgla pindala 4122 km². 
Vefsna saab alguse 800 meetri kõrgusel Børgefjelli mäestikus ning osaliselt kulgeb piki seda Norra ja Rootsi piir. Jõgi voolab idast läände Hattfjelldali, Grane ja Vefsni vallas ning läbi Mosjøeni, mis on Vefsni valla keskus. (Linnas on umbes 10 000 inimest.) Vesfna suubub Vefsnfjordeni kaudu ookeani.
Jõel on Laksforseni juga.
Ajalooliselt on Vefsna olnud tähtis lõhejõgi, kuid tänapäeval elab jões sõrmikketaslane "Gyrodactylus salaris", kes lõhedel parasiteerib.