tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Twentynine Palms

Twentynine Palms (tuntud ka kui 29 Palms) on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis San Bernardino maakonnas.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 28 063. Aastal 2010. aasta oli elanikke 25 048.
Linn paikneb 606 meetri kõrgusel merepinnast Mojave kõrbes. Linn piirneb lõunas Joshua Tree rahvuspargiga ning seal asub ka üks rahvuspargi sissepääse. Twentynine Palmsis on võrreldes paarikümne kilomeetri kaugusel edelas asuva Palm Springsiga mõnevõrra jahedam kliima, eriti talvekuudel, kuid siiski on seal sarnased lähistroopilisele kõrbekliimale iseloomulikud olud. Jaanuaris on keskmine õhutemperatuur 10 °C ja juulis 32 °C. Miinuskraade võib esineda oktoobrist aprillini. Suvel võib õhutemperatuur tõusta üle 45 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 112 mm. Kõige enam sajab augustis (20 mm), mil sademeid toob Põhja-Ameerika mussoon.
Twentynine Palmsile andis nime seal kasvanud palmipuude järgi kolonel Henry Washington, kes seal 1852. aastal maamõõtmisi läbi viis. 1927. aastal avati Twentynine Palmsis postkontor. Twentynine Palms sai linnaõigused 23. novembril 1987.
Linna läbib maantee California State Route 62.
Linnas on sündinud kergejõustiklane ja kahekordne olümpiavõitja DeeDee Trotter.
Led Zeppelini endise liikme Robert Planti 1993. aasta stuudioalbumil "Fate of Nations" on laul "29 Palms".
Panter

Panter ("Panthera") on kaslaste perekond, kuhu kuuluvad lõvi, tiiger, leopard, jaaguar ja lumeleopard.
Liigid.
Väljasurnud liigid:
San Bernardino

San Bernardino on linn USA-s California osariigis, San Bernardino maakonna keskus. Linn sai alguse 1851. aastal mormoonide asundusest. 
Linnas asub San Bernardino rahvusvaheline lennujaam.
Linnas toimuvad iga-aastaste üritustena Route 66 Rendezvous, National Orange Show ja pesapalli Little League'i meistrivõistlused.
1940. aastal sai linnast alguse McDonald'si kiirtoidukett.
1. augustil 2012 esitas linnavalitsus kohtule taotluse pankrotikaitse rakendamiseks. Vastava otsuse võttis linnavolikogu vastu 10. juulil. Linna eelave puudujääk oli 46 miljonit USA dollarit.
2. detsembril 2015 toimus linnas terrorirünnak, mille käigus abielupaarist terroristid tapsid tulirelvadega 14 inimest ja haavasid raskelt 22 inimest.
Rina Stikanova

Rina Stikanova (sündinud 11. mail 1983 Tallinnas) on Eesti modell.
Ta oli 2004. aasta Miss Estonia I printsess ja sama aasta Eesti Top Modeli konkursi võitja.
Ta oli Playboy Eesti väljaande 2007. aasta novembrinumbri "Playmate".
Tal on üritusturundus- ja reklaamifirma Most Wanted.
Yokhanan Vollakh

Yochanan Vollach (või Jochanan Wallach; sündinud 14. mail 1945) on Iisraeli jalgpallur.
Ta kuulus Iisraeli jalgpallikoondisse, kui Iisrael mängis 1970. aasta jalgpalli MM-il.
Isiklikku.
Yochanan Vollach on 186 cm pikk ja kaalub 87 kg.
Peterburi Zenit

Peterburi Zenit (vene keeles "ФК "Зенит" Санкт-Петербург") on 1925. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi. Zenit mängib Venemaa kõrgliigas.
Peterburi Zenit on tulnud seitse korda Venemaa meistriks. 2008. aastal klubi on võitnud UEFA karika ja Euroopa superkarika.
Ajalugu.
Praeguse klubi meeskonna juured ulatuvad paljudesse klubidesse, mis on Nõukogude ajal palju kordi nimesid ja omanikke vahetanud. Vanim eelkäijaks on dokumentide järgi 1914 asutatud Murzinka, mis mängis aastail 1914–1924 just samal Obuhhovski staadionil, mil meeskond nimetati Bolševikuks. Klubi säilis esimesele maailmasõjale, oktoobrirevolutsioonile ja Vene kodusõjale (1918–1922) vaatamata. Mõjukad poliitilised jõud on manipuleerinud üksikmängijate ja ühtlasi ka kogu klubi saatusega. Aastakümneid kestnud poliitilise surve tõttu on Zenitit sageli ümber nimetatud ja selle juhtkonda vahetanud.
1925. aasta koostati Leningradi Metallitehase (LMZ) töölistest teine FC Peterburi Zeniti eelkäija, Stalinets. Mõlemad eelkäijaklubid mängisid kuni 1939. aastani eraldi, mil nad liideti Zenitiks. Seega 1938. aastal toimunud NSV Liidu meistrivõistlustest osavõtnud Zeniti hulka veel Stalinets ei kuulunud.
Praegune nimi FC Peterburi Zenit registreeriti 1936. aastal, kolm aastat enne Stalinetsi liitumist Zenitiga. 1939. aastal, Jossif Stalini võimu ajal, anti Zenitile käsk võtta liikmeid juurde Metallurgia tööliste meeskonnast, Leningradi Stalinistidest. Sel ajal sai LMZ osaks sõjatööstuses ning mängijad ja mänedžerid viidi üle Zenitisse. Pärast 1939. aasta hooaja lõppu liideti Stalinistid teises liigas mängiva Zenitiga.
Praegune meeskond.
"Seisuga 16. veebruar 2022"
Mageveekalad

Mageveekalad on kalad, kes üldjuhul kogu oma elu veedavad magedas vees (jõgedes ja järvedes). 
41% kõigist tuntud kalaliikidest on mageveekalad. Nii suur osakaal tuleneb sellest, et mageveelised elupaigad on üksteisest eraldatumad ning see soodustab eraldi liikide väljakujunemist.
Euraasia mandril on peamised mageveelised kalad ahvenlased, hauglased, siiglased, silmud jt. Mõned mageveekalad suudavad elada ka riimvees.
Maailma suurimaks mageveekalaks peetakse kaluugat ("Huso dauricus").
31. Kaitsepataljon

31. Kaitsepataljon (saksa keeles "Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 31") oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud sõjaväeüksus.
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoniülem 
Isikkoosseis.
Kaitsepataljon (saksa "Estnische Schutzmannschafts Abteilung 31"), hilisem 31. Kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel vabatahtlikest väegrupi Nord tagalateenistuseks 1942 suvel Rakveres, märtsis 1943. aastal liideti pataljoniga kompaniid Omakaitse Viru maleva Rakverest, Kundast, Jõhvist ja Omakaitse Narva malevast.
Pataljoni ülesandeks oli rannakaitse Virumaal ja partisanide vastane võitlus Kirde-Eestis Eesti-Vene piiri läheduses. 
Pataljoni staap ja 1. kompanii asusid Rakveres, ülejäänud kolm kompaniid Narvas. Pataljoni juurde kuulus ka autotranspordiüksus. 
1944. aasta 29. jaanuarist 1944 asus 31. Eesti Politseipataljoniks (saksa "Estnische Polizei Füsilier Bataillon 31") ümbernimetatud pataljon jalaväekindral Otto Sponheimeri grupi koosseisus Narva rindel ja Purtse juures rannakaitses. 
1944. aasta 14. veebruaril osales osa pataljonist Meriküla dessandi likvideerimisel.
Pataljoni likvideerimine.
31. Politseipataljon likvideeriti 1944. aasta juuni keskel. Pataljoni mehed jaotati 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni vahel.
Jaan Kundla

Jaan Kundla (sündinud 11. oktoobril 1937 Suure-Jaanis) on Eesti poliitik.
Haridus.
Kundla lõpetas Suure-Jaani Keskkooli 1955 ning Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinseneri erialal 1960.
Töökäik.
Jaan Kundla on töötanud Eesti Energia asedirektorina 1960–1990, seejärel Tallinna Karastusjookide Tehases peainsenerina ning eraettevõtjana.
Poliitiline tegevus.
Kundla oli Rahvaerakonna Mõõdukad liige 1996–1999, Keskerakonna liige 2000–2004 ning uuesti 2006–2008 ja Eesti Pensionäride Erakonna liige 2004–2006. Ta oli Pensionäride Erakonna esimees 2004.a. sügisest kuni erakonna ühinemiseni Keskerakonnaga 2006.
Ta oli Paide Linnavolikogu liige 1996–2007. 2007–2011 oli ta XI Riigikogu liige. Riigikogu XI koosseisu vanima liikmena luges ta avaistungil ette Riigikogu liikme ametivande. Ta oli Riigikogu riigikaitsekomisjoni liige, Eesti-Austria ja Eesti-Valgevene parlamendirühma liige.
Skandaalid.
2008. aasta veebruaris jõudis avalikkuse ette juhtum, kus Kundla oli oma üürilisi värdjateks nimetanud. Esialgu püüdis ta oma sõnakasutust õigustada, väites, et värdjas tähendab vallaslast. Kuigi ta hiljem vabandas, jäi ta meedia teravdatud tähelepanu alla. Selgus, et ta oli 2007. aastal esitanud tööga seotud kulude katteks toidupoe arved ja kostüümilaenutuse arved.. Kundla oli ainuke riigikogulane, keda ei kutsutud 24. veebruaril 2008 presidendi vastuvõtule.
14. aprillil 2008 teatas ta, et on esitanud avalduse Keskerakonnast lahkumiseks. Ta põhjendas oma sammu sellega, et tema isikut on seoses puhkenud skandaaliga kasutatud erakonna halvustamiseks. Samas otsustas Kundla parteituna jääda edasi Riigikogu liikmeks. 22. aprillil 2008 rahuldas Keskerakonna juhatus Jaan Kundla avalduse erakonnast lahkumiseks.
4. veebruaril 2009 Paide kohtumajas toimunud eelistungil jagas riigikogu liige Jaan Kundla ajakirjanikele väljaprinditud e-kirja, mille ta sai 2007. aasta suvel Kalle Kroonilt. Kirjas seisab: «Võid oma m...i närida, kui tahad, mina ei lähe siit kuhugi.»
31. Eesti Politseipataljon

288. Kaitsepataljon ja 31. Eesti Politseipataljon olid Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt moodustatud Eesti väeosa, mis tegeles Saksa vägede tagalajulgeoleku tagamisega.
288. Kaitsepataljon.
Pataljoniülem:
288. Kaitsepataljon moodustati 1942 suvel Rakveres kasarmeeritud Omakaitse Rakvere, Kunda, Jõhvi ja Narva kompaniidest, kui 288. Kaitsepataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon 288"). Pataljoni suuruseks oli 519 meest. 
31. Kaitsepataljon II.
1943. aasta veebruaris anti 288. Kaitsepataljonile laialisaadetud vabatahtlike 31. Kaitsepataljoni number ja nimi. Ülesannetelt jäi uus moodustatud pataljon aga vahipataljoniks. 
31. Eesti Politseipataljon.
1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 31. Eesti Politseipataljoniks ("Estnische Polizei Bataillon 31") ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
31. Eesti Politseipataljoni kasutati vahiteenistuses ja Virumaal rannakaitses.
Pataljoni likvideerimine.
31. Eesti Politseipataljon likvideerit 1944. aasta suvel, pataljoni isikkoosseis anti 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.
32. Kaitsepataljon

32. Kaitsepataljon (saksa keeles "Schutzmannschaft Wacht Bataillon Nr. 32") oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud sõjaväeüksus.
32. Kaitsepataljon I.
Juhtkond ja koosseis.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks, 1942. aasta suvel Rakveres tagavarapataljonina, kuid pataljon oma täisloosseisu ei saavutanud.
1943. aasta jaanuaris 32. Kaitsepataljon likvideeriti ja isikkoosseis jagati teiste kaitsepataljonide vahel. 
32. Kaitsepataljon II.
1943. aasta märtsis formeeriti 32. Kaitsepataljon uuesti algselt 1942. aasta suvel Rakveres, Omakaitse malevate kasarmeeritud Põltsamaa, Tartu ja Viljandi kompaniidest moodustatud 289. Kaitsepataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 289") baasil ja osa likvideeritava 33. Eesti Politseipataljoni meestest. Pataljon oli oma ülesannetelt vahipataljon. 
Pataljoni staap asus algul Rakveres, pataljoni suurus oli sel ajal 456 meest.
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoni ülemad:
32. Eesti Politseipataljon.
1943. aasta 9. detsembril muudeti pataljoni nimi 32. Eesti Politseipataljoniks ("Estnische Polizei Batallion nr. 32") ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
32. Eesti Politseipataljoni kasutati peale formeerimist vahiteenistuseks Rakveres ja 1944. aasta esimesel poolel Tartus.
Pataljoni likvideerimine.
32. Eesti Politseipataljon likvideerit 1944. aasta suvel, pataljoni isikkoosseis anti 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.
32. Eesti Politseipataljon

32. Eesti Politseipataljon ehk 32. Eesti SS-Politseipataljon (saksa keeles "Estnische Polizei Batallion nr. 31") moodustati suvel 1942 Rakveres kasarmeeritud Omakaitse maleva Põltsamaa, Tartu ja Viljandi kompaniidest kui 289. Kaitse Vahipataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 289"). Pataljoni suurus oli 456 meest. 
Pataljoni ülem oli kapten Lanno;
1943. aasta veebruaris anti 289. Kaitse Vahipataljonile laialisaadetud vabatahtlike 32. Kaitse Vahipataljoni number ja nimi ning pataljon oli oma ülesannetelt vahipataljon. 
1943. aasta detsembris nimetati pataljon 32. Eesti Politseipataljoniks ("Estnische Polizei Batallion nr. 32") ja pataljonis kehtinud "Wehrmachti" auastmed asendati Saksa politsei auastmetega.
32. Eesti Politseipataljoni kasutati pärast formeerimist vahiteenistuseks Rakveres ja 1944. aasta esimesel poolel Tartus.
32. Eesti Politseipataljon likvideeriti 1944. aasta suvel. Pataljoni isikkoosseis anti 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.
Kuno Thomasson

Kuno Thomasson (9. juuli 1923 Tallinn – 12. jaanuar 2007 Uppsala) oli eesti päritolu Rootsi algoloog, hüdrobioloog ja ökoloog.
Elukäik.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, kuhu jäigi. 
1950. aastal lõpetas Uppsala ülikooli, hiljem töötas sealsamas taimeökoloogia instituudis. 1964. aastal sai filosoofiadoktoriks.
Ta on uurinud planktonvetikate süstemaatikat, limnoloogiat ja geobotaanikat. Eriti põhjalikult on ta uurinud lõunapoolkera järvede ikkesvetikaid.
Viivi Timm

Viivi Timm (19. oktoober 1934 Tartu – 13. veebruar 1997 Puhja) oli eesti zooloog (malakoloog) ja hüdrobioloog. 
Elukäik.
Aastal 1958 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogias. Aastatel 1958–1961 oli kooliõpetaja. Ta oli bioloogiakandidaat (1979; kinnitatud Leningradis 1980). 
Aastast 1961 töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi Võrtsjärve Limnoloogiajaama teadurina (1986. aastast vanemteadurina). 
Ta uuris Eesti järvede zoobentost, eriti mageveelimuseid. Kirjeldas 4 uut herneskarplase liiki.
Pere.
Ta oli eesti zooloogi ja hüdroloogi Tarmo Timmi abikaasa. Tema pojad on hüdrobioloog Henn Timm ja muusik Tõnu Timm.
Striegistali vald

Striegistal on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Berbersdorf, Goßberg, Kaltofen, Mobendorf, Pappendorf ja Schmalbach.
Äravooluta valgla

Äravooluta valg(a)la ehk äravooluta ala on valgla, kust pinnavesi ei voola maailmamerre.
Äravooluta valglale langenud sademed kas kuivavad enne maailmamerre jõudmist, voolavad äravooluta soolajärve või infiltreeruvad pinnasesse. Meile lähim suur sisevooluala on Volga jõgikond Venemaal (suurim "äravooluta" jõgi maailmas).
Äravooluta on näiteks Kaspia mere, Araali mere ja Surnumere valglad. Selliste järvede vesi on tavaliselt suure soolsusega. Suurimad äravooluta alad ongi Sise-Aasias ja Sahara kõrbes, ka Eyre'i järve valgla Austraalias ja Okavango jõe valgla Lõuna-Aafrikas.
Taura vald

Taura on vald Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aasta augustini kuulus Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Taura, Köthensdorf, Reitzenhain.
Tiefenbachi vald (Saksimaa)

Tiefenbach oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Samal aastal liideti ta Striegistali vallaga.
Valla osad.
Arnsdorf, Böhrigen, Dittersdorf, Etzdorf, Gersdorf, Kummersheim, Marbach ja Naundorf.
Wechselburgi vald

Wechselburg on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Altzschillen, Carsdorf, Corba, Göhren, Göppersdorf, Hartha, Meusen, Mutzscheroda, Nöbeln, Seitenhain, Wechselburg ja Zschoppelshain.
Zettlitzi vald

Zettlitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Ceesewitz, Hermsdorf, Kralapp, Methau, Rüx ja Zettlitz.
Wechselburg

Wechselburg on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Wechselburgi valla keskus.
Wechselburgis asub 12. sajandil rajatud benediktlaste klooster. 1570. aastal saadeti klooster laiali. See asutati uuesti 1993. aastal. 17. sajandil ehitati kloostrivaremetele barokkstiilis loss, mille juurde kuulub 18 hektari suurune park. 12. sajandist on säilinud romaani stiilis basiilika.
Muldentali kreis

Muldental oli kreis Saksimaa põhjaosas. 2008 liideti Leipzigi maakreisiga Leipzigi kreisiks.
Kreisi omavalitsusüksused.
Linnad:
Vallad:
Zettlitz

Zettlitz on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Zettlitzi valla keskus.
O.C.

"O.C." on aastatel 2003–2007 toodetud USA telesari, mis räägib teismeliste elust ja nende peredest Orange'i maakonnas Californias.
Eestis on telesarja näidanud Kanal 2.
Süžee.
Ryan Atwood (Benjamin McKenzie) on California nooruk, kes koos vanema venna Treyga (Bradley Stryker) satub pärast varastatud autoga tehtud avariid kohtupinki. Vanem vend mõistetakse kolmeks aastaks vangi, temast noorem Ryan jääb aga ühiskondliku kaitsja Sandy Coheni (Peter Gallagher) järelevalve alla. Nii satub Ryan rikkasse Orange'i maakonda, kus tal algab täiesti uus elu rikaste ärahellitatud Cohenite ja Cooperite seltskonnas, kuhu Ryan peab sisse elama ja kelle heakskiidu ta peab leidma.
Martti Raide

Martti Raide (sündinud 4. jaanuaril 1965 Tallinnas) on eesti pianist. 
Haridus.
Martti Raide alustas klaveriõpinguid 1972. aastal Tallinna Muusikakeskkoolis, kus tema õpetaja oli Ell Saviauk. Aastail 1983–1990 õppis ta Tallinna Konservatooriumis professor Bruno Luki klaveriklassis. EMTA magistriõppes õppis Raide saateklassi erialal Vilma Mallese juures ning sai 1997. aastal muusikamagistri kraadi tööga klaveripartii faktuurist Robert Schumanni vokaalkammerloomingus. 
Erialane tegevus.
Martti Raide töötab pedagoogina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kammermuusika osakonnas ning Tallinna Muusikakeskkoolis, kus ta on ühtlasi klaveriosakonna juhataja. 
1997. aastal viibis Raide Eesti Richard Wagneri Ühingu stipendiaadina Bayreuthis. 1998. aastast on ta Eesti Richard Wagneri Ühingu esimees. 
Tegutseb kammermuusikuna. Tema osalusel on esiettekandel kõlanud üle 20 eesti helilooja (nt Mägi, Sumera, Kangro, Kõrvits, Tally, Siimer, Remme, Lattikas jt) uudisteose. 2002. aasta aprillis ilmus tal koostöös Villu Valdmaaga CD ”20. sajandi Eesti vokaalkammermuusika”.
Tunnustus.
1980. aastal pälvis Martti Raide Tšehhis Ústí nad Labeis toimunud noorte pianistide konkursil esikoha. Martti Raide on saanud mitu parima kontsertmeistri preemiat, sealhulgas Tiit Kuusiku nimelisel lauljate võistlusel Tallinnas (1995) ja Aleksandr Dombrovski nimelisel keelpillimängijate võistlustel Riias (1998, 1999).
San Bernardino maakond

San Bernardino maakond ("San Bernardino County") on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on San Bernardino.
Maakonna pindala on 52 070 km². Veepindala on 120 km². See on pindalalt USA suurim maakond, kui välja jätta Alaska halduspiirkonnad. Selle pindala ületab üheksa kõige väiksema osariigi pindala.
Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 2 128 133. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 2 035 210. See on elanike arvult osariigi viies ja riigi 12. maakond. Asustustihendus on 39 in/km².
Suurimad linnad peale San Bernardino on Fontana, Ontario, Rancho Cucamonga, Victorville ja Rialto.
Ajalugu.
Esimene San Bernardino maakonna alal asunud linn oli Agua Mansa. San Bernardino maakond moodustati 1853. aastal Los Angelese maakonna osast. Osa San Bernardino maakonna lõunaosast moodustati 1893. aastal Riverside'i maakond.
Maakond on saanud nime hispaania misjonäride kiriku San Bernardino järgi, mis omakorda on nimetatud pühak Siena Bernardino järgi.
Kaitsealad.
Maakonnas asub lisaks 35 ürgloodusala ("wilderness area").
Küberstuudio

Küberstuudio on flötist Monika Mattieseni ümber koondunud multidistsiplinaarne vahelduva koosseisuga ansambel.
Tegevus.
Küberstuudio eesmärgiks on sünteesida akustilist ja elektroakustilist muusikat, kaasates ka muid valdkondi: valguskunsti, videot, maalikunsti, tantsu, filmi, kirjandust. Küberstuudio liikmeid on inspireerinud IRCAM'iga seotud heliloojate looming. Olulise osa ansambli tegevusest moodustab eesti heliloojate uute teoste esitamine. Ansambel on esinenud nüüdismuusika ja meediakunsti festivalidel Eestis, Soomes, Poolas ja Kreekas.
Koosseis.
Küberstuudio koosseisus on esinenud helilooja Margo Kõlar, flötist Monika Mattiesen, dirigent Erki Pehk, pianist Martti Raide, tšellist Aare Tammesalu.
Küberstuudioga on teinud koostööd valgus- ja videokunstnikud Airi Eras, Ivika Kivi, Ene-Liis Semper ja Jaan Toomik.
Jüri Ristkok

Jüri Ristkok (26. detsember 1919 Kurski kubermang – 4. aprill 1994 Tartu) oli eesti ihtüoloog ja hüdrobioloog.
Elukäik.
Ta lõpetas aastal 1938 Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Aastal 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse (leitnandi auastmes). Aastal 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Bioloogiakandidaat 1956. 
Ta oli aastatel 1954–1987 Tartu Riikliku Ülikooli zooloogiakateedri õppejõud.
Ta uuris Eesti järvede ja jõgede, eriti aga Emajõe kalastikku, kalade kudemisaegu ja noorkalade kasvukiirust.
Aastast 1956 oli ta Eesti Loodusuurijate Seltsi järvekomisjoni esimees. Ta kuulus ka sama seltsi fenoloogiakomisjoni juhatusse.
Tema organiseerimisel moodustati Eesti Loodusuurijate Seltsi usaldusmeestest ja kaluritest ihtüoloogiaalane vaatlusvõrgustik. 
Isiklikku.
Tema isa oli Kuressaare Püha Nikolai koguduse preester Vassili Ristkok, vanaisa Aleksei Allik oli Saaremaa praost; tema poeg on majandusteadlane, geograaf ja poliitik Andrus Ristkok.
Lühilehine tääkliilia

Lühilehine tääkliilia ("Yucca brevifolia") on asparilaadsete seltsi ja agaaviliste sugukonda kuuluv Põhja-Ameerikas Mojave kõrbes kasvav taim.
Rannavõrkpall

Rannavõrkpall ehk rannavolle on sportlik pallimäng kahe võistkonna vahel.
Rannavõrkpall sarnaneb üldiselt saalivõrkpalliga. Kolm põhilist erinevust nende mängude vahel on järgmised: rannavõrkpalli mängitakse liival, mitte kõval kattel, võistkonna suurus on 2, mitte 6 mängijat, ja blokk loeb puutena, nii et kui pall puudutab blokki, jääb rannavõrkpallis veel üksnes 2 puudet järele, mitte 3 nagu saalivõrkpallis.
Reeglites on teisigi erinevusi. Väiksema mängijate arvu tõttu on mänguväljak väiksem (9×18 m asemel 8×16 m). Peale mänguväljaku äärejoonte ei ole väljakul teisi jooni, ei ole joont võrgust 3 meetri kaugusel ega vastavat viga, pole ka joont võrgu all ega vastavat viga. Seega tohib jalga võrgu alt läbi panna ükskõik kui kaugele, kui vaid sellega vastaste mängimist ei takistata. Mängijad pallivad vaheldumisi. Vahetusi ei ole. Mängijate asetus platsil on vaba, asetuse vigu ei ole.
Rannavõrkpallipall kaalub 260–280 grammi nagu saalivõrkpallipallgi, aga ta on viimasest pisut suurem (ümbermõõt on 65–67 cm asemel 66–68 cm) ja mitte nii täis pumbatud (siserõhk on 0,3–0,325 at asemel 0,175–0,225 at).
Rannavõrkpallil ei ole oma rahvusvahelist alaliitu. Seda juhib Rahvusvaheline Võrkpalliföderatsioon FIVB nagu saalivõrkpalligi. Rannavõrkpalli üleeuroopaline alaliit on Euroopa Võrkpallikonföderatsioon CEV nagu saalivõrkpallilgi.
Rannavõrkpall olümpiamängudel.
1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas oli rannavõrkpall näidisala. Alates järgmistest olümpiamängudest on rannavõrkpall nii meestele kui naistele alati olümpiamängude medaliala olnud.
Kõige paremini on rannavõrkpallis esinenud USA ja Brasiilia sportlased, kes on kokku võitnud kaks kolmandikku kõigist medalitest ja kõik olümpiakullad peale ühe.
Eestit on rannavõrkpallis olümpiamängudel esindanud Avo Keel ja Kaido Kreen 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas ning Kristjan Kais ja Rivo Vesik 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis. Seni on kõik Eesti rannavõrkpallurid kõik mängud olümpiamängudel kaotanud.
Türkiis

Türkiis on läbipaistmatu sinine või roheline poolvääriskivi, mis sisaldab vaske ja alumiiniumi.
Vaatamata üsna vähesele tugevusele on türkiis tänu oma erilisele värvusele sajandite jooksul laialdast kasutust leidnud ehtekivina. Viimasel ajal on imitatsioonide ja sünteetilise türkiisi turustamine tema väärtust alla viinud.
Türkiisi järgi on nimetatud türkiissinine värvus. Iseloomuliku sinise värvuse annab vask mineraali kristallstruktuuris.
Nimetus "türkiis" tuleb prantsuse keelest. "Pierre turquoise" tähendab Türgi kivi. See nimetus anti põhjusel, et need poolvääriskivid jõudsid Euroopasse Türgi kaudu.
Türkiis on üks vanimaid kasutuses olnud vääriskive. Iraagi aladelt on leitud türkiishelmeid, mida kasutati 5000 aastat eKr. Samuti on teada, et Vana-Egiptuses kaevandati türkiisi Siinai poolsaarel juba 3200 aastat eKr.
Vääriskivi erikaal on 2,6–2,9. Mohsi astmik on 5–6. Pleokroism on nõrk.
Kõige rohkem leidub türkiisi Lähis-Idas.
34. Kaitse Rindepataljon

34. Kaitsepataljon ("Schutzmannschaft Front Bataillon nr. 34") oli Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Eestis moodustatud tagalajulgestusväeosa. 
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoni ülem oli Major Rudolf Martinson.
Pataljonis oli 500 meest.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks; selle moodustamist vabatahtlikest alustati märtsis 1943. aastal ning pärast formeerimist anti pataljon organisatsiooni Todt alluvusse. 
Pataljon valvas Todti objekte Pihkvas, Luugas, Idritsas, Oudovas, Dnos ja mujal Pihkvamaal kuni rinde taandumiseni Venemaalt jaanuaris 1944.
34. Eesti Politseipataljon.
1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 34. Eesti Politseipataljoniks ("Estnische Polizei Front Batallion nr. 34") ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
34. Kaitsepataljon

34. Kaitsepataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 34, ka Estnische Schutzkommando Organisation Todt") oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud tagalajulgestusüksus.
34. Kaitsepataljoni moodustamist vabatahtlikest alustati jaanuaris 1942 Valgas ja Võrus.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks. 34. kaitsepataljon anti organisatsiooni Todt alluvusse ning see julgestas Todti objekte Pihkvas, Luugas, Idritsas, Oudovas, Dnos ja mujal kuni taganemiseni.
Formeeritud pataljoni isikkoosseisust anti kohe pärast formeerimist 21. jaanuaril 1942 36. Kaitsepataljoni koosseisu lahinguohvitserid (näiteks leitnant Elmar Lipping, leitnant Artur Tammaru, ülemleitnant Viktor Vakar jt). 
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoni ülemad
293. Kaitse Vahipataljon

293. Kaitse Vahipataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 293"). 
Ei ole teada, kas selle numbri all väeosa tegelikult moodustati või mitte. Number 293 oli eraldatud eesti kaitsepataljonile.
35. Kaitsepataljon

35. Kaitsepataljon ("Schutzmannschaft Wacht Bataillon Nr. 35") oli Teise maailmasõja ajal Eestis moodustatud tagalajulgestusväeosa. 
35. Kaitsepataljoni moodustamist vabatahtlikest alustati jaanuaris 1942 Pärnus.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuseks.
Juhtkond ja koosseis.
Pataljoniülemad:
Tegevus.
1943. aasta kevadel saatis pataljoni 200 meest Leningradi rindele 33. Kaitsepataljoni täienduseks. 
Märtsis 1943 viidi pataljon Tallinna ja reorganiseerit tagavarapataljoniks. Mais nimetati pataljon ümber 35. Kaitse Tagavarapataljoniks. Pataljon pidas ka vahi ja valveteenistust Tallinnas.
1943. aasta detsembris nimetati pataljon ümber 35. Politsei Tagavarapataljoniks. Seni väeosas kehtinud "Wehrmachti" auastmed asendati saksa politsei auastmetega.
1944. aasta veebruaris oli pataljoni nimekirjas 1500 meest. Pataljoni koosseisu kuulus ka politseiorkester.
1944. aasta lõppus taandus pataljon Saksamaale, kus kõik sinna jõudnud eesti väeosad liideti 20. eesti diviisiga.
Zomini looduskaitseala

Zomini looduskaitseala (varem ka venepäraselt "Zaamini looduskaitseala") on looduskaitseala Usbekistanis Jizzaxi vilajetis Zomini rajoonis Turkestani aheliku lääneosa põhjanõlvadel Kulsai, Guralaši, Baikunguri ja Aldašmansai jõe orgudes.
Zomini looduskaitseala on Usbekistanis pikima traditsiooniga. See loodi 1959 ning selle sisse arvati ka
1926–1929 ja 1934–1951 eksisteerinud Guralaši looduskaitseala territoorium. Alates 1978. aastast kuulub ta Usbekistani rahvuspargi (praegu Zomini rahvuspargi) looduskaitsealusesse tsooni.
Looduskaitseala pindala on 10 560 hektarit (aastani 1983 oli ta poolteist korda väiksem). 
Tähtsaimad kaitseobjektid on kohalikud mägede kadakaliigid (nn artšad: zarafšoni kadakas, turkestani kadakas, tömbiviljane kadakas). Mägedes kasvavad kõrged ja pikaealised kadakad on sellel looduskaitsealal kõige paremini säilinud. Maastike seas on ka kõrgmäestikustepid, alpiaasad, kanjonid jm. Taimi on ligi 700 liiki, sealhulgas pihlakas, kuslapuu, kibuvits, kukerpuu, karuputk, naistepuna, rohtlaliiliad, siisimünt, pune, siilirohi, laugud, kõrrelised.
Imetajaid eluneb seal umbes 40 liiki, linde üle 150 liigi, roomajaid mitu liiki. Loomastikku kuuluvad muu hulgas siberi kaljukits, valgeküüneline pruunkaru, turkestani ilves, okassiga, metssiga, tolai, mäger, kivinugis, nirk, kivikana, nurmkana, must-toonekurg, habekotkas, kaljukotkas, raisakotkas, kaeluskotkas, "Ancistrodon halys" ja nastikud.
Looduskaitsealal on vaatamisväärseid kanjoneid, kaljusid ja puid.
Aastal 1972 rajati looduskaitsealale Šaraf Rašidovi otsusega vabariikliku tähtsusega sanatoorium, mis tegutseb tänini.
Z

Z (z) ehk zett on ladina tähestiku viimane (26. täht). 
Eesti tähestikus on see 21. täht š- ja ž-tähe vahel. Tähe z (ts-hääliku märkimiseks) võttis eesti keeles kasutusele Carl Robert Jakobson oma 1868. aastal ilmunud geograafiaõpikus. „Eesti keele õigekirjutuse-sõnaraamatu“ ilmumisega 1918. aastal hakkas muutuma z-tähe hääldus, senise saksapärase ts-häälduse asemele tuli aegamööda arusaam, et see täht esindab võõrkeelte helilist s-häälikut (vene з), mis eesti häälduses esineb küll helituna.
Inglise keeles (eelkõige koomiksites) võib ühe- või mitmekordne z-täht tähistada magamist või norskamist.
Keemias ja füüsikas tähistatakse tähega Z aatomnumbrit ehk laenguarvu (prootonite arvu aatomituumas). 
Matemaatikas tähistab formula_1 või Z täisarvude hulka.
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse muutus Z Venemaa sissetungi pooldajate sümboliks.
Aleksander Elango

Aleksander Elango (aastani 1924 Johanson; 21. veebruar 1902 – 17. märts 2004) oli eesti pedagoogikateadlane ja Vabadussõja veteran.
Elango oli eesti pedagoogikateooria arendaja, uurinud pedagoogilist psühholoogiat, hiljem ka eesti kooli ja pedagoogika ajalugu. Pedagoogina propageeris ja rakendas aktiivsuspedagoogikat.
Haridus ja töö.
Õppis aastail 1911–1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, 1913–1915 Tartu Aleksander I Gümnaasiumis ja 1915–1921 Tartu Kommertskoolis.
Elango astus vabatahtliku koolipoisina 1919. aasta alguses Eesti sõjaväkke ning osales ka Vabadussõja lahingutegevuses, mis jäi siiski vaid nädalapikkuseks. Selle aja jooksul langes aga kaheksa tema klassikaaslast. 1919. aasta 1. detsembril osales ta 17-aastaselt emakeelse Tartu ülikooli avaaktusel, kutse andis talle perekonnatuttav Villem Ernits. Aastatel 1921–1927 õppis Elango Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, mille lõpetas pedagoogika ja psühholoogia alal filosoofiamagistri kraadiga (1946. aastal ümber atesteeritud pedagoogikateaduste kandidaadi kraadiks). 1928. aastal õppis Tartu Ülikooli Didaktilis-metoodilises seminaris ning aastail 1929–1931 täiendas end Tartu Ülikooli teadusliku stipendiaadina Viini Ülikoolis pedagoogilise psühholoogia alal. Omandas 1937. aastal keskkooliõpetaja kutse.
Töötas aastail 1921–1924 Eesti Karskusliidu noorsootöö instruktori ja raamatukoguhoidjana, 1928–1929 ja 1939–1941 Vahi Põllutöökooli õpetajana.
Juba 1930. aastail sai temast üks Eesti tunnustatumaid pedagoogikateadlasi. Oli 1931–1983 Tartu Riiklikus Ülikoolis õppeülesannete täitja ja õppejõud, 1944. aastast pedagoogika dotsent, 1951–1963 pedagoogika ja metoodika kateedri juhataja. Töötanud aastail 1935–1937 Tartu Pedagoogiumis õpetajana, 1940–1946 Tartu Linna Pedagoogika Keskuses, 1944–1957 Tartu Õpetajate Instituudis.
Ühiskondlik tegevus.
Ta osales ka ühiskondlikus elus, olles näiteks 1936–1940 Koduse Kasvatuse Instituudi asutajaid ja juhataja. Oli Ülemaalise Õppiva Noorsoo Keskbüroo esimees (1919), Eesti Noorsoo Karskusliidu esimees (1924–1928), ajakirja Uudismaa toimetaja (1919–1924).
Nõukogude ajal jätkas Elango pedagoogikaalast ühiskondlikku tööd, algatades näiteks 1962. aastal õpetajate kasvatusteadusliku seminari, millest kujunes Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut. Elango osales instituudi töös kuni 1993. aastani, olles üks selle juhte, lektor ja kooliajaloo probleemgrupi juhataja.
Isiklikku.
Elango jäi kuni elu lõpuni vitaalseks, tegeledes teadustööga kuni 98-aastaseks saamiseni. Ta hoidis end kursis ka päevauudistega ja oli näiteks Euroopa Liitu astumise vastu, kartes, et see on Saksamaa diktaadile alluv organisatsioon. Elango suri natuke aega pärast 102-aastaseks saamist, olles sinnani üks viimaseid elusolevaid Vabadussõja veterane ning viimane eestikeelse Tartu ülikooli avaaktusel osalenu.
Abiellus 1933 Tartu Ülikoolis ajaloo eriala lõpetanud Linda Lossmanniga (1902–1977). Tema vend oli Julius Elango. Tema poeg oli Mart Elango. Tema tütar on Anne-Liis Sõmermaa.
З

З (з) on kirillitsa täht. Vene tähestiku "з"-le vastab eesti kirjas z. 
З märgib tavaliselt helilist alveolaarset frikatiivi.
Helle Simm

Helle Simm (neiuna Helle Luberg; 23. jaanuar 1920 Tallinn – 7. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti hüdrobioloog ja hüdrokeemik, bioloogiadoktor (1972; professor 1976), Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1977).
Elukäik.
Aastal 1945 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli farmakoloogias. Pärast seda töötas sealsamas õppejõuna. Kuulus korporatsioon Indla liikmeskonda ("coetus" 1938/II).
Aastatel 1950–1990 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
1977. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks hüdrobioloogia ja hüdrokeemia alal. Ta oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia keemia-, geoloogia- ja bioloogiateaduste osakonna juures töötanud sisevete antropogeense eutrofeerumise probleemkomisjoni esimees.
Isiklikku.
Helle Simm oli Valve Erika Saarma kaksikõde.
Za Industralizatsiju

Za Industrializatsiju ("За индустриализацию"; 'Industrialiseerimise eest') oli tööstusajaleht, mis ilmus 1930–1937 Moskvas. Aastani 1931 oli see Kõrgema Rahvamajandusnõukogu, hiljem Rasketööstuse Rahvakomissariaadi häälekandja. 
Septembrist 1937 septembrini 1940 ilmus ajaleht nimega Industrija ning oktoobrist 1940 augustini 1941 nimega Tšornaja Metallurgija.
Rivo Vesik

Rivo Vesik (sündinud 15. juulil 1980 Pärnus) on eesti rannavõrkpallitreener ja endine rannavõrkpallur.
Sportlaskarjäär.
Aastatel 2003–2009 mängis ta rannavõrkpalli koos Kristjan Kaisiga. Nende parimad saavutused olid 2007. aasta maailma karikasarja Zagrebi etapi kuld, Euroopa sarjas kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. 2008. aastal osaleti Pekingi suveolümpiamängudel, kus oma alagrupist edasi ei pääsetud.
Vesik on tulnud 4 korda Eesti meistriks: 2000–02 ESS Pärnu VK ja 2005 Tallinna Audentese meeskonnas.
Aastatel 2010–2018 mängis ta koos Karl Jaani ja Kristo Kolloga.
2016. aastal teatas ta ametlikult sportlaskarjääri lõpetamisest.
Treenerikarjäär.
Tema juhendatavatest on tulnud 2017. aastal U22 Euroopa meistriks Venemaa rannavõrkpallipaar Oleg Stojanovski – Artjom Jarzutkin. Rannavõrkpallipaar Oleg Stojanovski – Vjatšeslav Krasilnikov tulid 2019. aastal maailmameistriks ning Tokyo olümpiamängudel hõbedale. 2022. aastal peale Venemaa sissetungi Ukrainasse lõpetati koostöö.
2022. aasta mais alustas ta tööd Eesti rannavollekoondise peatreenerina.
Šveitsi rannavõrkpallipaari Nina Brunner – Tanja Hüberli treenerina tulnud 2023. aastal Euroopa meistriks ning 2024. aasta olümpiamängudel pronksile.
Isiklikku.
Rivo Vesik on 198 cm pikk ja kaalub 90 kg.
2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kogus ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ridades Tartu linnas 32 häält.
Kristjan Kais

Kristjan Kais (sündinud 3. märtsil 1976 Paikusel) on eesti rannavõrkpallur. Koos sõber Rivo Vesikuga moodustavad nad klubi Kais&amp;Vesik. 
Kristjan Kaisi pikkus on 188 cm ja kaal 82 kg.
Aastal 1999 alustas Kais Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas tööd sportmängude õpetajana, alates 2003. aastast on samas lektor.
Ta on Eesti meister saalivõrkpallis, viiekordne Eesti meister rannavõrkpallis ja kahekordne Eesti rannakuningas.
Aastatel 1994–2002 mängis ta rannavõrkpalli koos vend Kaarel Kaisiga.
2002. aasta lõpust kuni 2009. aastani mängis koos Rivo Vesikuga. Nende parimateks saavutusteks oli 2007. aasta Zagrebi maailma karikasarja etapi kuldmedal, Euroopa sarjas kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. 2008. aastal osaleti Pekingi suveolümpiamängudel, kus oma alagrupist edasi ei pääsetud.
2010. aasta hooaja mängis ta rannavõrkpalli koos Oliver Vennoga.
2010. aasta septembrist mängib ta taas Kaarel Kaisiga.
Isiklikku.
Tema abikaasa on võrkpallur Liina Uibopuu (nüüd Liina Kais). Tema vend Kaarel Kais on samuti rannavõrkpallur. Nende isa Peeter Kais on võrkpallur ja sporditegelane.
Olekuvõrrand

Olekuvõrrandiks nimetatakse füüsikas võrrandit, mis seob aine olekut kirjeldavaid parameetreid ja keskkonnatingimusi.
Pideva keskkonna mehaanikas on olekuvõrranditeks seosed pingete ja deformatsioonide vahel.
Termodünaamikas nimetatakse olekuvõrrandiks eelkõige seost rõhu ("p"), aine absoluutse temperatuuri ("T"), ja ruumala ("V") vahel:
formula_1.
Seda võrrandit nimetatakse termiliseks olekuvõrrandiks, et teda eristada kalorilisest olekuvõrrandist, mis väljendab aine termodünaamiliste olekuparameetrite (nt ruumala ja temperatuuri) funktsioonina keha siseenergiast "U": 
formula_2.
Näiteid.
Olekuvõrrandid võimaldavad rakendada termodünaamika seadusi konkreetsete ainete puhul.
 formula_3,
kus formula_4 on gaasi hulk (moolides) ja "R" on universaalne gaasikonstant.
 formula_5,
kus "a" ja "b" on konkreetset reaalset gaasi iseloomustavad parameetrid ("b" võtab arvesse molekulide lõplikku ruumala, "a" arvestab molekulidevahelist tõmbumist).
 formula_6,
kus formula_7, kusjuures "kB" on Boltzmanni konstant, formula_8 on Plancki konstant ja "c" on valguse kiirus vaakumis.
Roland Mark Schoeman

Roland Mark Schoeman (sündinud 3. juulil 1980 Pretorias) on Lõuna-Aafrika Vabariigi ujuja. Olümpiavõitja (2004) ja kolmekordne maailmameister.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas võitis Schoeman kolm medalit, millest iga medal oli isevärvi. Kuldmedali võitis ta 4x100 m vabaujumises koos Lyndon Fernsi, Darian Townsendi ja Ryk Neethlingiga ning see tuli uue maailmarekordiga 3.13,17. Suursoosik USA pidi aga leppima kõigest pronksmedaliga, sest ka Holland suutis neid edestada. 100 m vabaujumises võitis Schoeman hõbemedali, kaotades kulla võitnud hollandlasele Pieter van den Hoogenbandile 0,06 sekundiga. 50 m vabaujumises sai ta pronksmedali, kuigi oli poolfinaalides kõige kiirem ajaga 21,99 s.
2005. aasta MM-il Montréalis võitis Schoeman kaks kuldmedalit ja ühe hõbemedali. Schoeman oli esimene LAV-i ujuja, kes tõusnud MM-võistlustel poodiumi kõrgeimale astmele. Schoeman uuendas 50 m liblikujumises maailmarekordit juba poolfinaalis, kui kattis ühe basseinipikkuse 23,01-ga ja võttis 0,29-sekundilise parandusega rekordi Ian Crockerilt. Finaalis uuenes maailmarekord ajaga 22,96. Teist korda tõusis Schoeman poodiumi kõrgemale astmele 50 m vabaujumises, kusjuures ohus oli ka Aleksandr Popovi maailmarekord. Lõuna-aafriklane puudutas finišiseina 21,69-ga ja nii jäi vaid nelja sajandiksekundiga püsima viis aastat varem Moskvas venelase ujutud rekord. 100 m vabaujumises sai ta hõbemedali.
Siseenergia

Siseenergia (tähis formula_1) on termodünaamilises süsteemis sisalduv kogu energia, seega süsteemi energia see osa, mis sõltub ainult süsteemi sisemisest olekust mikroskoopilisel tasemel. Selle sisse kuuluvad:
Siseenergia hulka ei arvata makroskoopilist, seega keha kui terviku kineetilist või potentsiaalset energiat, samuti relativistlikku seisuenergiat "mc"2.
Siseenergia suurust (arvväärtust) ei saa mõõta, küll aga saab mõõta selle muutust formula_2. termodünaamika esimese seaduse kohaselt on süsteemi siseenergia muutus niisama suur, kui on selle muutmiseks tehtud töö formula_3 ja süsteemi toodud soojushulga formula_4 summa:
formula_5.
Ideaalse gaasi siseenergia.
Üheks lihtsaimaks näiteks siseenergiast on ideaalse gaasi siseenergia. Kuna ideaalse gaasi molekulid ei interakteeru üksteisega, siis sellise gaasi siseenergia koosneb molekulide soojusliikumise kineetilisest energiast. Nagu statistilises mehaanikas näidatakse, on keskmine termiline energia süsteemi iga vabadusastme kohta formula_6, kus "kB" on Boltzmanni konstant ning "T" on absoluutne temperatuur. Aatomil on kolm kulgliikumise vabadusastet, seega üheaatomilise ideaalse gaasi siseenergia (mooli kohta) on
 formula_7,
kus "NA" on Avogadro arv ja "R" on universaalne gaasikonstant.
Spencer Tracy

Spencer Bonaventure Tracy (5. aprill 1900 Milwaukee, Wisconsini osariik – 10. juuni 1967 Beverly Hills, Los Angelese osariik) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Spencer Tracy näitlejakarjäär sai alguse rolliga filmis "The Last Mile" (1932), kus ta jäi silma John Ford'ile, kes kutsus ta filmi "Up the River" (1930). Tema perekond kolis 1931. aastal Hollywoodi ja Tracy tegi kolme aastaga 16 filmi. Ta võitis Oscarid filmide "Captains Courageous" (1937) ja "Boys Town" (1938) eest. Ta oli Oscari nominent filmidega "San Francisco" (1936), "Father of the Bride" (1950), "Bad Day at Black Rock" (1955), "The Old Man and the Sea" (1958), "Inherit the Wind" (1960), "Judgement at Nuremberg" (1961) ja "Guess Who's Coming to Dinner" (1967).
Esimest korda esinesid Spencer Tracy ja Katharine Hepburn koos 1942. aastal valminud Georges Stevensi filmis "Aasta naine", viimaseks jäi Stanley Krameri "Arva, kes tuleb õhtusöögile" aastal 1967. Sinna vahele mahtus veel seitse ühist filmi, mis kokku tegid neist ameerika vaatajaile armastatuima näitlejapaari. Ehk nagu Katharine temale omase otsekohesusega ise resümeeris: "Spencer ja mina olime kinolinal täiuslik ameerika abielupaar." Sealjuures oli teada, et nad armastasid teineteist sügavalt, kuid Spenceril oli juba oma perekond.
Paar nädalat pärast filmi "Guess Who's Coming to Dinner" valmimist suri Spencer Tracy Beverly Hillsis Los Angeleses infarkti tagajärjel.
1999. aastal avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" (Ameerika Filmiinstituut) tulemuste põhjal asub näitleja meesstaaride tabelis üheksandal kohal.
Isiklikku.
Tracy vanemad olid John Edward ja Caroline Brown Tracy.
Tal oli pikk romantiline suhe Loretta Youngiga, kellega ta ka 1930. aastatel abiellus, ja abieluväline suhe näitleja Katharine Hepburniga, mis algas aastal 1942. Kuna Spencer oli katoliiklane, ei lahutanud ta oma abielu Lorettaga, kuigi nad elasid lahus.
Fontana

Fontana on linn USA-s California osariigis San Bernardino maakonnas. 
Asub maantee Route 66 ääres.
Linnas asub ringrada California Speedway.
1948. aastal asutati seal mootorrattaklubi Hells Angels.
Leino Rei

Leino Rei (sündinud 18. märtsil 1972) on eesti teatrijuht, näitleja ja lavastaja. 
Eesti Noorsooteatri sihtasutuse nõukogu valis 12. märtsil 2024 Leino Rei Noorsooteatri uueks juhiks, kes asus teatrit juhtima alates aprilli keskpaigast.
Ganardžis Muhhuri

Ganardžis Muhhuri on küla Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Zugdidi rajoonis.
30. oktoobril 2007 toimus Ganardžis Muhhuris intsident, mille osapoolteks Gruusia politseinikud (eesti allikates "sõjaväelased") ja Venemaa rahuvalvajad Abhaasias.
Falklandi saarte vapp

Falklandi saarte vapp on Suurbritanniale kuuluvate Falklandi saarte vapp.
Raskuskiirendus

Raskuskiirendus (formula_1) on kiirendus, millega vabalt langev keha kiireneb taevakeha (planeedi, tähe) poolt tekitatava raskusjõu mõjul.
Rangelt võttes tuleb eristada kahte raskuskiirendust sõltuvalt sellest, kas objekt, mille vabalangemisest räägitakse, liigub planeedi pöörlemisega kaasa või mitte. Viimasel juhul on raskuskiirendus tingitud puhtalt planeedi gravitatsioonilisest tõmbest ja suunatud planeedi masskeskmesse (punane nool joonisel). Sellise raskuskiirenduse mõiste ühtib gravitatsioonivälja tugevusega. Kui taevakeha on ligilähedaselt sfääriline massiga "M", siis tema gravitatsioonivälja tugevuse moodul "g" kaugusel "r" massikeskmest on arvutatav Newtoni gravitatsiooniseaduse valemi
 formula_2
järgi, kus "G" on gravitatsioonikonstant. Selline raskuskiirendus mõjub näiteks satelliidile, mis tiirleb ümber Maa (Maa enese pöörlemine satelliiti ei mõjuta).
Enamasti peetakse raskuskiirenduse all silmas siiski efektiivset raskuskiirendust, mida tajub vaatleja, kes liigub planeedi pöörlemisega kaasa (see raskuskiirendus määrab näiteks taevakeha pinnale toetuva eseme kaalu). Sel juhul on tegemist taevakeha pinnaga seotud mitteinertsiaalse taustsüsteemiga, kus raskuskiirendusse annab panuse ka tsentrifugaaljõud (roheline nool joonisel). Tsentrifugaaljõu moodul on formula_3, kus "a" on vaadeldava punkti kaugus pöörlemisteljest ja formula_4 on planeedi pöörlemise nurkkiirus.
Raskuskiirendus Maa pinna lähedal.
Maa puhul on tsentrifugaaljõu panus suhteliselt väike ja raskuskiirenduse vektor on suunatud üsna täpselt Maa tsentrisse. Selle moodul on maapinna eri kohtades erinev, kuid selle ligikaudne väärtus on kõikjal 9,81 m/s2. Raskuskiirenduse täpne väärtus sõltub esmajoones geograafilisest laiusest. Esiteks ei ole Maa oma kujult täpselt kerakujuline, vaid meenutab rohkem pöördellipsoidi (maaellipsoidi). Seega poolused on Maa massikeskmele veidi lähemal kui ekvaatori punktid. Teiseks sõltub tsentrifugaaljõu suurus ja efekt geograafilisest laiusest (tema panus on suurim ekvaatoril ja olematu poolustel). Nendest põhjustest tulenevalt on raskuskiirendus ekvaatoril (9,7805 m/s2) väiksem kui poolustel (9,8322 m/s2). Standardseks raskuskiirenduseks (merepinnatasemel) loetakse 9,80665 m/s2 (vastab geograafilisele laiusele 45°30' N või S). Lokaalset raskuskiirendust (nii selle suunda kui ka suurust) võivad märgatavalt mõjutada ka Maa topoloogiast (mäestikud) ja geoloogiast (maakoore koostis) tingitud gravitatsioonilised anomaaliad.
Raskuskiirendus mõõtühikuna.
Standardne raskuskiirendus võetakse sageli kiirenduse (mooduli) ühikuks, mille kaudu väljendatakse rakettide jm. lennumasinate kiirendust, samuti raskuskiirendust muude taevakehade pinnal jne. Näiteks raskuskiirendus Kuu pinnal on 0,17 g; kosmoselennuki stardikiirendus on 7 g.
Adam Rainer

Adam Rainer (1899 – 4. märts 1950) on teadaolevalt ainus inimene, kes on olnud nii hiiglane kui ka kääbus. 
Aastal 1920, kui ta oli 21-aastane, oli tema pikkus 118 cm. Seejärel ta hakkas teadmata põhjusel kiiresti kasvama. Aastaks 1930 oli ta 218 cm pikkune. Ta jäi nõrgaks ja oli sunnitud oma ülejäänud elu veetma voodis. Ta suri 234 cm pikkusena.
Solresol

Solresol on François Sudre'i leiutatud muusikaline tehiskeel. Sudre alustas keele väljatöötamist 1827. aastal, tema selleteemaline peateos "Langue musicale universelle" ilmus alles pärast tema surma 1866. aastal.
Keele põhiühikuteks on seitse heliastet, mida võib väljendada nii muusikaliste helide, nende silpnimetuste (do, re, mi, fa, sol, la, si), noodikirja nootide, aga ka seitsme vikerkaarevärvi, käemärkide, spetsiaalsete kujundmärkide või numbrite abil. Nii saab seda keelt edasi anda mitmel viisil: esitades muusikalisi helisid (muusikainstrumendil, lauldes), kõneldes silpnimetustega, žestikuleerides käemärkide abil, eri värvi lippude kasutamisega, kirjalikult silpnimetuste, noodikirja, kujundmärkide või numbrite abil.
Sõnad koosnevad ühest kuni viiest ühikust (noodist, silbist jne). Pikemad sõnad on jagatud rühmadesse nende tähenduse alusel, sõnu seovad rühmadeks esimesed silbid. Näiteks silbiga "sol" algavad sõnad kuuluvad kunstide ja teaduse valda, silpidega "solsol" algavad sõnad tähistavad haiguste ja meditsiiniga seotud mõisteid, näiteks "solresol –" 'keel'; "solsolredo –" 'migreen'.
Sõna silpide järjekorra vastupidiseks muutmine muudab tähenduse vastupidiseks, näiteks "fala –" 'hea'; "lafa –" 'halb'.
Võrdelisus

Muutujat "y" nimetatakse võrdeliseks ehk proportsionaalseks muutujaga "x", kui nende muutujate kõikide väärtuste korral kehtib seos formula_1, kus "a" on mõni nullist erinev konstant (seda nimetatakse võrdeteguriks). 
Muutujate võrdelisust ehk proportsionaalsust nimetatakse ka võrdeliseks sõltuvuseks ehk proportsionaalseks sõltuvuseks, sest tegu on teatud funktsionaalse sõltuvusega. Veel nimetatakse seda võrdeliseks seoseks ehk proportsionaalseks seoseks. 
Muutujate "x" ja "y" võrdelisus pannakse kirja kujul formula_2, mõnikord ka formula_3.
Kui formula_2, siis ka formula_5. Tõepoolest, kui formula_1, siis formula_7, kus "b"=1/"a". Võrdetegurid on üldjuhul erinevad, kuid langevad kokku, kui "a"2=1. 
Tavaliselt räägitakse võrdelisusest juhul, kui võrdetegur on reaalarv. 
Võrdeline seos ja lineaarne seos.
Mõnikord aetakse omavahel segi võrdeline seos ja lineaarne seos ehk lineaarne sõltuvus. Lineaarne seos on üldisem seos kui võrdelisus. 
Kahe muutuja vahelise lineaarse seose puhul kehtib muutujate "x" ja "y" vahel kas seos 
 formula_8,
kus "a" ja "b" on konstandid, või seos
 formula_9,
kus "c" ja "d" on konstandid. 
Kui muutujate muutumispiirkonnaks on reaalarvude hulk ning ka konstandid on reaalarvulised, siis iga lineaarse seose graafik Cartesiuse ristkoordinaadistikus on sirge ning iga sirge on mõne lineaarse seose graafik. 
Võrdeline seos on lineaarse seose erijuht, mistõttu ka iga võrdelise seose graafik on sirge. Võrdelise seose korral läbib see koordinaadistiku alguspunkti, lineaarse seose korral aga ei pruugi seda teha.
Pöördvõrdelisus.
Juhul kui formula_10, on tegemist pöördvõrdelise seosega.