tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tallinna Fotoklubi

Tallinna Fotoklubi (lühemalt: Fotoklubi) on aastatel 1933–1940 tegutsenud ja 1960. aastal taasasutatud fotoklubi. 
Klubi asutati 1933. aastal Tallinna Fotoühingu ja Eesti Fotoklubi liitumisel. 1940. aastal klubi tegevus lõppes. Taas alustati tegevust 1960. aastal, asutamiskoosolek toimus Tõnismäe Tehnikamajas. Klubi asutajaliikmed olid Rein Maran, Kalju Suur jt. 1980. aastatel tegutses klubi nime Rahvafotostuudio Tallinna Fotoklubi (Rahvastuudio TFK) all.
2002. aastal oli klubis 30 liiget.
Vanessa L. Williams

Vanessa Lynn Williams (sündinud 18. märtsil 1963) on Ameerika Ühendriikide laulja, näitleja, produtsent ja endine modell. 
1983 krooniti ta Miss Ameerikaks. Kui ajakiri Penthouse ostis ja avaldas tema alastifotod, puhkes skandaal ning ta loovutas tiitli kiiresti järgmise koha võitjale. 
Ta on võitnud Grammy, Emmy ja Tony auhinna. 
Ta mängis enesekeskset diivat ja endist supermodelli Wilhelmina Slaterit seriaalis "Inetu Betty". Pärast selle filmimise lõppu avaldas ta, et toetab kindlasti "Inetu Betty" filmi. 
2010–2012 mängis ta seriaalis "Meeleheitel koduperenaised" Renee Perryt. 2012. aastal alustas ta Olivia Dorani mängimist seriaalis "666 Park Avenue".
Isiklikku.
Williams on olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust suhtekorraldaja Ramon Herveyga on tal tüted Melanie ja Jillian ning poeg. Abielu kestis 1987–1997. 
Teisest abielust NBA endise korvpalluri Rick Foxiga on tütar Sasha.
Intervjuus Barbara Waltersile, mis jõudis eetrisse 24. veebruaril 2008, tunnistas Williams Botoxi kasutamist ning nimetas seda imeks, mis iluprotseduurina ei nõua lõikust ega midagi.
Williams on roomakatoliiklane.
Eesti Fotoklubi

Eesti Fotoklubi (ka Eesti Foto Klubi, lühend EFK) oli aastatel 1921–1933 tegutsenud fotoklubi.. 1933. aastal ühinesid Eesti Foto Klubi ja Tallinna Fotoühing ning pandi alus Tallinna Fotoklubile.
Eesti Fotoklubi asutasid 1921. aastal Tallinnas vennad Parikad (Johannes-Georg Parikas ja Peeter Parikas).
1920. aastatel oli Eesti Fotoklubi Eesti suurim fotoühendus, kuhu kuulunud kutselisi ja harrastusfotograafe oli üle 70.
Eesti Fotokunstiühing

Eesti Fotokunstiühing (lühend: EFÜ) on 1987. aastal asutatud ühing, mis koondab kutselisi ja harrastusfotograafe ning fotograafiaga tegelevaid ühendusi.
Fotokunstiühingu peamised tegevusalad on näituste korraldamine ja vahendamine ning fotograafiaühenduste ühistegevuse tugevdamine.
Maladie d'amour

"Maladie d'amour" on Henri Salvadori tuntud laul aastast 1933. Plaadile jõudis see 1947. aastal. Lugu on tuntud ka pealkirjadega "Melodie d'amour", "Melody d'amore" ja "Melody d'amour". 
Eesti keeles on seda esitanud Tarmo Pihlap. Eestikeelsete sõnade autor on Kustas Kikerpuu. Laulu on esitanud ka Eesti Raadio naistrio pealkirjaga "Armulaulu viis" Heldur Karmo sõnadega.
Tuntud artiste, kes on seda esitanud: Lennon Sisters, Paul Anka, Ames Brothers, Count Owen, Nana Gualdi, Owen Williams, Ray Conniff, Los Rebeldes del Rock.
Eesti Graafikakoda

Eesti Graafikakoda (ka: Graafikakoda) on aastast 1947 tegutsev graafikatöökoda.
Koda asutati 1947, kandes algul nime "Eesti NSV Kunstifondi Graafika Eksperimentaalateljee". Eksperimentaalateljee loomise idee eesotsas olid Aino Bach ja Ott Kangilaski, kes nägid ette töökojas kõikide klassikaliste graafika tehnikate, ka sügavtrükimenetluste kasutamist. Esialgu hangiti pressid litograafia, kõrgtrüki ja sügavtrüki tarbeks. Esimestel aastatel tegutseski töökoda peamiselt litograafia töökoja funktsioonides kuna töökoja praktiline sisseseadja Henn Sarap oli töötanud mitmes Tartu trükikojas litograaf-joonistajana ja 1937. aastal tutvunud litotrüki uuemate saavutustega Saksamaal – Berliinis, Dresdenis ja Leipzigis.
Aastast 1992 kuulub koda Eesti Vabagraafikute Ühendusse.
Graafikakoja eestvõttel korraldatakse aastast 1968 Tallinna graafikatriennaale.
Eesti Roerichi Selts

Eesti Roerichi Selts on aastatel 1938–1940 ja taas aastast 1989 tegutsev mittetulundusühing, mis uurib ja tutvustab vene kunstniku ja ühiskonnategelase Nikolai Roerichi ja tema pere kunstipärandit.
Selts on muu hulgas organiseerinud mitmeid Roerichide kunstiteoste jm materjali (nt arhiivimaterjalide) näitusi.
George Baker

George Baker (õieti Johannes Bouwens, kasutatakse ka nime lühivormi Hans Bouwens; sündinud 8. detsembril 1944 Hoornis) on Hollandi laulja ja laulukirjutaja. Tema suurimate hittide hulka kuulub "Una Paloma Blanca" ("Valge tuvi"), mida eesti keeles on esitanud Heidy Tamme, Paul Allik ja Mati Nuude. 
Hans Bouwens on kirjutanud umbes 600 laulu ja tema heliplaate on müüdud üle 25 miljoni eksemplari .
I'm On My Way

"I'm On My Way" on hollandi laulja ja laulukirjutaja George Bakeri repertuaari kuulunud laule. 
Eesti keeles esitas seda pealkirjaga "Sind leida võin" Tarmo Pihlap. Eestikeelsed sõnad kirjutasid laulule Vello Salumets ja Tarmo Pihlap. Teist eestikeelset versiooni pealkirjaga "Karussell" (eestikeelsed sõnad Kristi Tammik) esitas Paul Allik (1974).
Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutus

Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutus oli aastatel 1997–2012 tegutsenud sihtasutus, mis loodi eesmärgiga korraldada Saare maakonnas muusikaüritusi.
Aastatel 2000–2002 andis Saaremaa Muusikahariduse SA välja kultuurilehte Saare Muusika, millest ilmus 39 numbrit.
Kuressaare Ooperipäevad.
Aastatel 1999–2006 toimusid Saaremaa Muusikahariduse SA eestvedamisel Kuressaare Ooperipäevad. Ooperipäevade peakorraldaja oli Ludmilla Toon. Aastal 2006 sattus sihtasutus tõsistesse rahalistesse raskustesse ja soovides saada 2007. aasta ürituse toimumiseks riigilt toetust, pidi 2007. aastal ooperipäevi korraldama Ludmilla Tooni tütrele Mariliis Toonile kuulunud MTÜ Operafest. Riigilt raha ei saadud ja 2007. aastal jäid ooperipäevad toimumata. 2008. aastast võttis ooperipäevade korraldamise üle Eesti Kontsert.
Rakvere Pedagoogikakool

Rakvere Pedagoogikakool oli aastatel 1972–2001 Rakveres töötanud keskeriõppeasutus. 
Kooli eelkäija oli Rakvere Majandustehnikum (asutatud 1958), mis aastal 1972 organiseeriti ümber Rakvere Pedagoogikakooliks. Aastal 2001 ühendati Rakvere Pedagoogikakool ja Mõdriku Põllumajandustehnikum; selle tulemusena asutati Lääne-Virumaa Kutsekõrgkool.
Eesti Haridusliit

Eesti Haridusliit oli aastatel 1923–1940 kultuurharidustööga tegelenud asutus.
Liidu eestvõttel korraldati maakondades ja ka maakondade vahel mitmeid haridusüritusi, näiteks hariduskongresse, haridusnädalaid, populaarteaduslikke loenguid.
Aastatel 1927–1932 ilmus liidu väljaandel ajakiri Vabaharidustöö ja 1933–1940 ajakiri Areng.
Eesti koolmeistrite kool

Eesti koolmeistrite kool oli 1814. aastal Pärnus, Kuninga 30 asutatud kool, mille eesotsas oli Johann Heinrich Rosenplänter.
Koolis õpetati järgmisi aineid: kirjutamine, rehkendamine, geograafia, usuõpetus, muusika, aiatöö ja pedagoogika. Õppeaeg oli koolis kolm aastat.
1920. aastal jätkas kooli sisulist tööd Saugas avatud kirjutuskool, mida juhtis Abram Holter.
Eesti Helikunsti Keskus

Eesti Helikunsti Keskus (inglise Estonian Music Centre) aastal 1956 New Yorgis moodustatud asutus.
Asutuse eesmärkide seas tutvustada Eesti helikunsti, koostada bibliograafiad, kirjastada heliloomingut, luua muusikaarhiiv.
Eesti Kunstnike Koondis Torontos

Eesti Kunstnike Koondis Torontos (lühend: EKKT) on aastast 1956 tegutsev kunstirühmitus; ühtlasi Põhja-Ameerika suurim väliseestlaste kunstirühmitus.
EKTT asutati 1956 nimega "Eesti Kunsti Klubi Torontos". 
EKTT on korraldanud isiku- ja rühmanäitusi Kanadas, USA-s, Rootsis, Austraalias ja Eestis.
Aastal 2003 oli EKKT-l 78 liiget.
Eesti Kunstnikkude Liit

Eesti Kunstnikkude Liit (lühend EKL) oli aastatel 1923–1940 tegutsenud kunstiühendus.
Liidule panid aluse aastal 1923 Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingust lahku löönud kunstnikud. Aastal 1930 lõi EKList osa liikmeid lahku ja nad moodustasid Uue Kunstnikkude Koondise. Aastal 1940 ühines EKL taas Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühinguga.
Tegutsemise algusest aastani 1936 korraldas EKL Tallinnas ja Tartus 10 ülevaatenäitust.
Liikmed.
1932. aastal kuulusid liitu 30 kunstnikku: Aleksander Polešuk, Viktor Reinhard, Nikolai Thamm, Aleksander Vladovsky, Hilda Orgusaar, August Timus, Osvald Jungberg, August Karro, Anna Luik-Püüman, Maximilianus Maksolly, Karl Murakin, Aleksander Promet, Rudolf Sajor, Jüri Sepp, Paul Sepp, Gustav Mootse, Viktor Schmidt, Jaan Tiitus, Feliks Valtmann, Eduard Kand, Guido Mamberg, August Matvei, Theodor Ussisoo, August Kivi, Eduard Mässo ja Eduard Poland.
Alenka Bratušek

Alenka Bratušek (sündinud 31. märtsil 1970 Celjes) on Sloveenia poliitik, kes oli 20. märtsist 2013 kuni 18. septembrini 2014 Sloveenia peaminister.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta Ljubljana ülikoolis, mille lõpetas finantsmänedžeri erialal.
Ta töötas aastatel 1999–2011 Sloveenia rahandusministeeriumis. 2011. aastal valiti ta Sloveenia parlamenti partei Positiivne Sloveenia nimekirjas (ta kandideeris Sloveenia parlamenti ka aastal 2008, kuid edutult).
27. veebruaril 2013 nimetati ta pärast seda, kui Janez Janša teisele valitsusele umbusaldust avaldati, Sloveenia peaministrikandidaadiks ning talle tehti ülesandeks 15 päeva jooksul uus valitsus moodustada.
Aprilli lõpus 2014 kaotas ta partei Positiivne Sloveenia sisemistel valimistel liidrikoha ja ta teatas, et astub 5. mail 2014 tagasi. Bratušek jätkas siiski peaministri kohusetäitjana kuni erakorraliste valimisteni ja uue valitsuse moodustamiseni. 18. septembril 2014 sai uueks peaministriks valimised võitnud Miro Cerar.
Jean-Claude Junckeri juhitavas Euroopa Komisjoni koosseisus pidi Bratušekist saama üks komisjoni asepresidentidest, kuid tema kuulamisel Euroopa Parlamendis tekkisid kahtlused tema sobivuses pakutud ametikohale. Ennetades enda mahahääletamist taandas Bratušek 8. oktoobril 2014 ise oma kandidatuuri.
Artjoms Šeļa

Artjoms Šeļa (sündinud 3. augustil 1989) on läti slavist.
2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli humanitaarteaduste magistri kraadiga vene kirjanduse erialal "cum laude".
Lauri Linask

Lauri Linask (sündinud 7. juulil 1984) on eesti semiootik.
2024. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis semiootika ja kultuuriteooria erialal doktorikraadi. 
2019. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli kultuuriteooria lektorina.
Eesti Proletaarsete Kirjanikkude Assotsiatsioon

Eesti Proletaarsete Kirjanikkude Assotsiatsioon (lühend EPKA) oli aastatel 1926–1932 tegutsenud Leningradi Proletaarsete Kirjanikkude Assotsiatsiooni eesti haru.
EPKA kuus asutajaliiget olid – Villem Buk, Ain Rannaleet, Arnold Maurer-Terijõgie, Nikolai Karotamm, Kristjan Kure ja Karl Valge
EPKAsse kuulusid teiste seas Ain Rannaleet ja Villem Buk ja Hans Pöögelmann, August Lukin, Karl Trein, Peeter Meisel (P. Kõvamees), Peno Alnovo (O. Madisson), Hugo Angervaks (E. Päll), Leopold Saarts, Felix Kotta jt.
Aastal 1932 sai EPKAst Nõukogude Kirjanike Liidu eesti haru. See haru tegutses aastani 1937.
Eesti Tantsuagentuur

Eesti Tantsuagentuur (lühend: ETA) on alates 1998. aastast Tallinnas tegutsev organisatsioon.
Põhikirja järgi on Eesti Tantsuagentuuri eesmärk "tantsukunsti väärtustamine, hoidmine ja edendamine". Eesmärgi saavutamiseks annab tantsuagentuur tänapäevast ja professionaalset tantsuõpet, loome- ja esinemisvõimalusi tantsukunstnikele, tantsuõpetajatele ning tantsuga tegelevatele lastele, noortele ja täiskasvanutele; korraldab heategevuslikke ja muid etendusi, festivale, kontserte, konverentse ja muid üritusi ning toetab selliste ürituste korraldamist.
Eesti Tantsuagentuur korraldab alates 1998. aastast tantsufestivali "Koolitants".
Eesti Tantsujuhtide Rahvatantsurühm

Eesti Tantsujuhtide Rahvatantsurühm (lühend: ETR) on eesti tantsuõpetajate ühendus, mis on asutatud 1966. aastast Tallinnas. 2007. aastal on äriregistrisse kantud ka samanimeline mittetulundusühing.
Ühenduse eestvõttel on korraldatud kontserte, näiteks "Kägara", "Nelja vaala kontsert" jm.
Eesti Tantsuhariduse Liit

Eesti Tantsuhariduse Liit (lühend ETHL) oli aastatel 1996–2016 tegutsenud tantsuõpetajaid ühendav erialaliit.
ETHL loodi 1996. aastal Mait Agu algatusel ja eestvedamisel, kandes 2011. aastani nime Eesti Tantsupedagoogide Liit (ETPL). Suur osa liidu tegevusest põhines Mait Agu isiklikul nägemusel. Pärast Mait Agu hukkumist 1998. aastal jätkas liit küll põhikirjalist tegevust, kuid aeg ei soosinud tantsuhariduslike muudatuste elluviimist.
Põhikirja järgi olid Eesti Tantsuhariduse Liidu põhieesmärgid järgmised:
2016. aastal ühinesid 1996. aastal asutatud Eesti Tantsuhariduse Liit ja 2002. aastal asutatud Eesti Tantsukunstnike Liit. Ühinemisel sündinud uue liidu nimeks sai Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit.
Eesti Tantsuõpetajate Liit

Eesti Tantsuõpetajate Liit (lühend: ETÕL) on aastatel 1933–1940 uuesti aastast 1933 tegutsev ühendus, mis koondab enda alla kutselisi tantsuõpetajaid, -treenereid ja võistlustantsijaid.
Põhikirja järgi on ETÕLi põhieesmärgid "avalikes huvides nii seltskonnatantsu, kui ka tantsuspordi arendamine ja edendamine, liikmete kutsealaste teadmiste täiendamine".
ETÕL asutati 1933 kui "Eesti Tantsuõpetajate Ühing".
ETÕL kuulub aastast 1993 rahvusvahelisse kutseliste tantsuõpetajate organisatsiooni World Dance Council.
New Super Mario Bros. Wii

"New Super Mario Bros. Wii" on videomäng Nintendo Wii konsooli jaoks. Mängida on võimalik kuni neljakesi koos, igaüks oma Wii puldiga. 
Süžee.
Mäng algab printsess Peachi sünnipäevaga, kui järsku tulevad Koopalingid ja röövivad Peachi. Mario, Luigi ja kaks Toadi (üks kollane, teine sinine) jooksevad Koopalingide õhulaeva järgi. Punased toadid saadavad teele uued asjad. Mängu on juurde tulnud pingviinikostüüm ja propellerseen. Kokku on mängus 8 maailma ja 7 Koopalingi.
Reeglid.
Mäng on aja peale. Liikuda saab ka vasakule ja vanadesse levelitesse saab tagasi minna. Levelites tuleb koguda tähemünte. Kui kõik tähemündid olemas ja mäng läbi, avaneb üheksas maailm. Igas maailmas on 1 Koopaling, keda tuleb kaks korda ära tappa. Kaheksandas maailmas on maagiakilpkonn Kamek, Bowser jr. ja Bowser. Viimases maailmas bosse pole.
Philip Nossmy

Philip Nossmy (sündinud 6. detsember 1982) on Rootsi kergejõustiklane, kelle põhialaks on 110 meetri tõkkejooks. Nossmy tuli sellel alal 2001. aastal juunioride Euroopa meistriks.
Vahemere maad

Vahemere maad (varem "Vahemeremaad") on ajalooline piirkond Vahemere ääres.
Vahemere maad jagunevad Euroopa, Aafrika ja Aasia vahel.
Eesti Hotellide ja Restoranide Liit

Eesti Hotellide ja Restoranide Liit (lühend: EHRL) on aastal 1992 asutatud mittetulundusühing, kuhu kuulub hotelli- ja restoranimajandusega tegelevaid füüsilisi ja juriidilisi isikuid.
Põhikirja järgi on liidu eesmärk "kooskõlastada ja koordineerida oma liikmete tegevust hotellimajanduse ja toitlustamise alal...".
Aastast 1993 kuulub EHRL Euroopa Liidu Hotellide ja Restoranide Assotsiatsioonide Liitu (HOTREC).
EHRL-i tegevjuht on Killu Maidla.
Hanila muuseum

August Tampärgi nimeline Hanila Muuseum on Hanilas asuv koduloomuuseum.
Muuseum on asutatud 1993. aastal. Muuseumi kogude aluseks on Rame küla Porsiku talu peremehe August Tampärgi ehk Porsiku Kustase kogutud taluriistade kogu. Muuseum kogub ja eksponeerib Lääneranna valla ajaloo ja kultuuripärandiga seotud materjale.
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal liitusid Hanila, Koonga, Lihula ja Varbla vald. 1. detsembril 2018 viidi valla muuseumid ühtse juhtimise alla ja sellega loodi Lääneranna Muuseumid, kuhu kuuluvad Lihula muuseum asukohaga Lihulas ja August Tampärgi nimeline Hanila Muuseum asukohaga Hanila külas.
Rahvusvaheline laevakokkupõrgete vältimise eeskiri

Rahvusvaheline laevakokkupõrgete vältimise eeskiri ("COLREG") on ohutu meresõidu üks alusdokumente, mille 1972. aasta konventsiooniga ühines Eesti Vabariik 1991. aastal. Eeskiri oli kuni 1972. aastani SOLAS-e lisa ja sealt edasi eraldi kokkulepe, mille täiendamist ja muutmist korraldab Rahvusvaheline Mereorganisatsioon.
Eesti Giidide Liit

Eesti Giidide Liit (lühend: EGL) on aastal 1994 asutatud kutseliit, mis koondab enda alla Eesti giidide kohalikke ühendusi.
Põhikirja järgi on EGL eesmärgid järgmised:
Eesti Turismi- ja Reisifirmade Liit

Eesti Turismi- ja Reisifirmade Liit (varem "Eesti Turismifirmade Liit", lühend ETFL) on aastal 1990 asutatud liit, mis koondab enda alla turismiga tegelevaid tööandjaid.
ETFLi kuuluvad näiteks Eesti reisibürood, -korraldajad, turismiorganisatsioonid, turismiga tegelevad hotellid.
ETFLi eesmärgid on põhikirja järgi järgmised:
Aastast 1991 korraldab ETFL rahvusvahelist turismimessi Tourest.
Alates 1990. aastast kuulutab ETFL igal aastal välja parima turismiobjekti ning 1992. aastast parima turismiedendaja, teadvustamaks üldsusele turismimajanduse olulist osa Eesti Vabariigis ning avaldamaks avalikku tunnustust edukalt teostatud projektidele turismimajanduses ning konkreetsetele isikutele.
Eesti Seiklusturismi Assotsiatsioon

Eesti Seiklusturismi Assotsiatsioon (lühend: ESA) on aastal 2000 asutatud ühendus, mis koondab enda alla seiklusturismiga seotud ettevõtteid. 
ESA tegevjuht on Paap Kõlar.
ESA muu hulgas arendab Eestis seiklusturismi, teadvustades ühtlasi selle majanduslikku potentsiaali.
Eesti Mereturismi Assotsiatsioon

Eesti Mereturismi Assotsiatsioon (lühend: EMTA) on aastal 1990 asutatud mittetulundusühing, kuhu kuulub Eesti väikesadamaid ja merendusega seotud ettevõtteid.
EMTA põhieesmärk on uurida, arendada ja koordineerida mereturismi.
Aastast 1996 annab EMTA välja brošüüri "By pleasure boats to Estonia".
Eesti Maaturism

Eesti Maaturism on aastal 2000 asutatud mittetulundusühing. 
Ühingu eesmärk on maaturismiettevõtjate ühiste huvide esindamine, toetades seeläbi Eesti maaturismi arengut.
Ühingul on praegu 299 liiget.
TOUREST

 
TOUREST on Eesti Turismi- ja Reisifirmade Liidu korraldatav ainus rahvusvaheline turismimess Eestis. Tourest on pikima ajalooga turismimess Balti riikides. Esimene mess toimus 1.–3. novembrini 1991 ning seal astus üles 8 riigist 82 eksponenti.
Messil esindatud ettevõtete hulka kuuluvad reisibürood ja reisikorraldajad, lennu-, kindlustus-, laeva- ja bussifirmad, majutusasutused, reisimise tugiteenuste pakkujad, välisriikide turismiorganisatsioonide esindajad, Eesti maakondade esindajad, kodumaised spaad ning turismiatraktsioonid.
Tourest toimub igal aastal veebruari teisel nädalavahetusel.
Temaatiliselt jagatud messihallid aitavad külastajatel ja eksponentidel orienteeruda Touresti laias tootevalikus.
Messi esimesel päeval leiab aset turismiprofessionaalidele suunatud programm. Touresti külastavad ning kohalike eksponentide/teenusepakkujate toodete/teenustega tulevad tutvuma ja ärisidemeid sõlmima messi Hosted Buyeri programmi raames ligi 50 välismaist reisiettevõtjat.
Messil kuulutab Eesti Turismi- ja Reisifirmade Liit välja aasta turismiobjekti ja aasta turismiedendaja.
Eesti Turist

Eesti Turist oli aastatel 1933–1938 tegutsenud ühendus, mis loodi eesmärgiga edendada Eesti turismi arengut ja õpetada tundma Eesti ajalugu.
Aastatel 1934–1935 andis ühendus välja Eesti vaatamisväärsusi käsitlevat ajakirja Eesti Turist, mida ilmus 3 numbrit.
François Rabelais

François Rabelais [franssu'a rabl'ee] (u 1494 – 9. aprill 1553) oli üks tähtsamaid prantsuse renessansiajastu humanistlikke kirjanikke. Tema tuntumad teosed on "Pantagruel" (1532) ja "Gargantua" (1534). Rabelais kirjutas ka pseudonüümide Alcofribas Nasier (mis on anagramm tema nimest) ja Seraphin Calobarsy all.
Elukäik.
Rabelais sündis jõuka advokaadi peres Chinoni linna lähedal Touraine'is Prantsusmaal.
Eesti Turistide Ühing

Eesti Turistide Ühing (lühend ETÜ) oli aastatel 1920–1940 tegutsenud turismiühendus; ühtlasi tollal suurim Eesti turismiühendus.
Ühingu peaeesmärk oli edendada Eesti turismi ja soodustada välismaalaste reisimist Eestis.
Aastal 1939 oli ETÜ-l 750 liiget ja 100 usaldusesindajat.
Aastal 1930–1940 andis ETÜ välja ajakirja Turismi Teataja.
Turismi Keskkorraldus Eestis

Turismi Keskkorraldus Eestis oli aastatel 1930–1940 Tallinnas töötanud sihtasutus. 
Sihtasutusele panid 1930 aluse teedeministeerium, Tallinna linnavalitsus, Eesti Turistide Ühing, AS Eesti Reisibüroo ning Võõrastemajade ja Restoranide Pidajate Ühing. 
Sihtasutus arendas ja korraldas Eesti sise- ja välisturismi, ehitas mitmeid turistide puhkekodusid (nt Vilsandile, Haanjasse).
Aastast 1931 oli sihtasutus Rahvusvahelise Turismiliidu (prantsuse Alliance Internationale de Tourisme) liige.
Eesti Vabariiklik Turismi- ja Ekskursiooninõukogu

Eesti Vabariiklik Turismi- ja Ekskursiooninõukogu (kirjanduses ka "Eesti Vabariiklik Turismi ja Ekskursiooni Nõukogu"; lühend EVTEN) oli tollasel kujul 1969. aastal tegutsenud nõukogu.
EVTENi eelkäija oli 1946. aastal Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukogu asutatud "Eesti NSV Turismi-Ekskursiooni Valitsus", mille eesmärk oli paremini rahuldada ametiühingute liikmete reisimis- ja puhkamisvajadusi. 1962. aastal reorganiseeriti Eesti NSV Turismi-Ekskursiooni Valitsus "Eesti NSV Turisminõukoguks", mis omakorda reorganiseeriti 1969. aastal EVTENiks. 1982. aastal korraldati EVTEN ümber "vabariiklikuks koondiseks "Eesti Turist"". 1992. aastal "Eesti Turisti" tegevus lõppes.
Märt Luige

Märt Luige (20. november 1961 – 10. detsember 1991) oli eesti ajakirjanik ja luuletaja.
Ta lõpetas Tallinna 16. Keskkooli 1980. aastal ja Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986. aastal.
Töötas aastatel 1986–1987 ajakirja Noorus toimetuses ja 1987–1988 ajalehe Maaleht korrespondendina. 
1989. aastast oli ta väikefirma Forest direktor ja väljaande Eesti Mets peatoimetaja, aastatel 1990–1991 töötas Perekonnalehe toimetuses. 
Oli Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna liige. Hukkus Tallinnas lõpuni välja selgitamata asjaoludel.
Heliraamat

Heliraamat ehk audioraamat on helisalvestis, milles on talletatud (kirjanduslik) tekst. Heliraamatuid levitatakse helifailina veebis, e-kirjaga (ZIP-failina) või helikandjal, näiteks lintkassetil või heliplaadil.
Esimesed heliraamatud anti välja 1932. aastal Ameerika Ühendriikides Kongressi algatatud täiskasvanud pimedate raamatuprojekti raames. 1960. aastate lõpuks tekkisid raamatukogudesse tasuta heliraamatud, mis olid salvestatud peamiselt vinüülplaatidele ja kassettidele. Raamatute salvestamine CD-dele ei läinud muusikatööstusega võrreldes niisama kiirelt, sest kassetimängijatel oli eelis algsete CD-mängijate ees – neid sai kuulata edasi täpselt sealt, kus pala eelmisel korral pooleli jäi. Nüüd on heliraamatud digitaalsetes vormingutes (näiteks MP3, WMA jm) saada nii tasuta kui ka tasulistena.
Eestis salvestati esimesed kirjandustekstid 1947. aastal. Samal aastal asutati Tallinnas pimedate raamatukogu, kus hakati koguma ja laenutama heliraamatuid. 1968. aastal loodi pimedate ühingus spetsiaalne helistuudio, kus hakati salvestama heliraamatuid. Kahe aasta pärast anti välja esimene nägemispuudega inimeste elu käsitlev heliajakiri Epüfon. 1964. aastal asutati üleliiduline heliplaadifirma Melodija ja tasapisi käivitus selle Tallinna heliplaadistuudio. Edaspidi salvestati tekst ja muusika ning kujundati plaadiümbris Tallinnas, plaat tehti enamasti aga Riia vabrikus.
Digikultuuriaasta korraldajad koos Kultuuriministeeriumiga võtsid 2020. aastal eesmärgiks toetada heliraamatute turu kujunemist Eestis. Eesti näitlejatel lasti sisse lugeda 50 eesti autori raamatud. Mujal ilmas on heliraamatud olnud võrdlemisi populaarsed ja oletatakse, et heliraamatute müük möödub 2023. aastal e-raamatute müügist, kuid Eestis on nende levik seni olnud üsna tagasihoidlik.
Kõige suurem heliraamatute turg on USA-s, kuid elanikkonna suhtarvuna võib Skandinaavia kuulajaskond suuremgi olla. Enamik, 74% USA heliraamatute kuulajatest kuulab raamatut autosõidu ajal, mis võib ka selgitada, miks väiksemates riikides on heliraamatud vähem populaarsed.
Suurbritannias kuulas 2019. aastal heliraamatuid 15% elanikkonnast, samal aastal moodustasid Soomes heliraamatud 10% müüdud teostest, kuid Rootsis juba 50%.
Eestis tuli esimesena uue heliraamatute keskkonnaga välja kirjastuste Pegasus, Eesti Raamat ja Hea Lugu loodud Eesti Audioraamatute Keskus, mis toodab ja turustab heliraamatuid platvormil Digiread.
Erich Auerbach

Erich Auerbach (11. september 1892 Berliin – 13. oktoober 1957 Wallingford, Connecticut) oli Saksa filoloog, võrdlev kirjandusteadlane ja kirjanduskriitik.
Oma juudi päritolu tõttu oli ta aastal 1935, pärast vallandamist Marburgi ülikooli romaani filoloogia professori kohalt, sunnitud Saksamaalt lahkuma, algul Türgisse ja aastal 1947 USAsse.
Tema peamine teos "Mimesis. Tegelikkuse kujutamine õhtumaises kirjanduses" (saksa keeles "Mimesis. Dargestellte Wirklichkeit in der abendländischen Literatur", 1946, eesti keeles 2012) käsitleb 20 peatükis esseistlikus vormis realismi ajalugu alates Homerosest kuni 20. sajandi kirjanikeni. Paljudesse keeltesse tõlgitud teos on kujunenud kirjandusteaduse üldtunnustatud klassikaks.
Eesti Ehitusettevõtjate Liit

Eesti Ehitusettevõtjate Liit (lühend: EEEL) on aastal 1991 asutatud mittetulundusühing, mis ühendab ehitusettevõtjaid.
Põhikirja järgi on Eesti Ehitusettevõtjate Liidu eesmärk "kooskõlastada ja koordineerida oma liikmete tegevust ehitustegevuse majandus-poliitilistes küsimustes ja suhetes töövõtjate ning nende organisatsioonidega".
Eesti Ehitusettevõtjate Liit on Euroopa ehitusettevõtteid ühendava katusorganisatsiooni European Construction Industry Federation (FIEC) liige.
Alates 2017. aastast on Eesti Ehitusettevõtjate Liidu juhatuse esimees eesti ehitaja Kaupo Kolsar.
Eesti Ehitusinseneride Liit

Eesti Ehitusinseneride Liit (lühend EEL) on aastal 1991 Tallinnas asutatud ühendus, mis koondab enda alla ehitusinsenere ja asjasse puutuvaid ühendusi.
2012. aastal oli EELis 415 individuaalliiget.
Põhikirja järgi on EELi eesmärgid järgmised:
Eesti Süsteemiinseneride Selts

Eesti Süsteemiinseneride Selts (lühend ESIS) on aastal 1993 asutatud kutseühing, mis ühendab süsteemitehnika, arvutitehnika ja automaatika valdkonnas tegutsevaid insenere, teadus-haridustöötajaid, üliõpilasi ning juriidilisi isikuid. Aastani 1998 kandis ESIS nime Eesti Automaatikute Selts.
ESISe kodulehe järgi on nende põhieesmärgid järgmised:
Klimovsk

Klimovsk (vene "Климовск") oli rajooni õigustega linn (oblastilise alluvusega linn) Venemaal Moskva oblastis 21 km kaugusel Moskva ringteest, umbes 1–1,5 km Podolskist lõunas. 
Linnaõigused sai Klimovsk 1940. aastal. 1. juunil 2015 liideti linn Podolskiga.
Linna läbib Moskva–Kurski raudtee.
Klimovski pindala oli 17,27 km². 2011. aasta seisuga elas seal 56 160 inimest.
Eesti Inseneride Liit

Eesti Inseneride Liit (lühend EIL) on aastal 1988 Tallinnas asutatud liit, mis ühendab teiste seas Eesti inseneride erialaorganisatsioone ja insenerikoolitajaid.
Põhikirja järgi on EALi eesmärgid näiteks:
Aastast 1995 (teistel andmetel 1996) on EIL Euroopa Rahvuslike Inseneriühenduste Föderatsiooni (FEANI) liige.
Daniili klooster

Daniili klooster (ka Püha Daniili klooster; vene keeles "Данилов монастырь", "Даниловский монастырь" või "Свято-Данилов монастырь") on õigeusu mungaklooster Moskvas Moskva jõe paremal kaldal.
Kloostri rajas 13. sajandi lõpul suurvürst Aleksander Nevski noorem poeg, Moskva vürst Daniil Aleksandrovitš. Kloostri sulgesid Nõukogude võimud ametlikult 1918. aastal, kuni 1930. aastani jätkas see aga mitteametlikult tegevust. See tagastati Vene Õigeusu Kirikule 1983. aastal.
Daniili klooster on stavropigiaalne klooster ehk tegutseb Moskva ja kogu Venemaa patriarhi otsealluvuses.
Eesti Inseneride Ühing

Eesti Inseneride Ühing (lühend EIÜ) oli aastatel 1921–1940 Tallinnas tegutsenud ühendus, kuhu kuulus diplomiga insenere.
Aastast 1930 üllitas ühing koos Eesti Arhitektide Ühingu, Eesti Keemikute Seltsi ja Insenerikojaga ajakirja Tehnika Ajakiri.
Vaharu raudteepeatus

Vaharu raudteepeatus (20. sajandi alguse verstakaartidel "Дв. Вахару") ehk Jaakna raudteepeatus oli raudteepeatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Jaakna küla lähedal.
Läbi Vaharu kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Vaharu raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Risti ja järgnes Palivere raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.
Metsa raudteepeatus

Metsa raudteepeatus oli raudteepeatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu küla lähedal.
Läbi Metsa kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Metsa raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Ellamaa raudteepeatus ja järgnes Risti raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.
Voorusevöö

Voorusevöö on vöö, mille eesmärgiks on takistada kandjal (peamiselt naisel) seksuaalvahekorda astumast või enda masturbeerimist.
Ajalooline voorusevöö on enamasti tehtud metallist ja avatav võtmega.
Ajaloos on voorusevöö kasutamine olnud populaarne sõjameeste naiste juures, kelle mehed pidid kaua kodust eemal viibima (näit. rüütlid).
Pikaaegne kasutamine võis põhjustada piina ja haigusi. Seetõttu võib seda ka piinariistaks liigitada.
Tänapäeval kasutatakse voorusevööd enamasti seksuaalmängudes (BDSM), kui partner tahab teise seksuaalelu enda kontrolli all hoida.
Leonardo De Lorenzo

Leonardo De Lorenzo (29. august 1875 Viggiano – 29. juuli 1962 Santa Barbara) oli itaalia flötist.
De Lorenzo alustas flöödiõpinguid Napoli muusikakoolis. Hiljem sai temast üks Itaalia tunnustatumaid flötiste. Aastal 1909 emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse. 
Solistina esines ta koos mitme nimeka kollektiiviga, sealhulgas New Yorgi sümfooniaorkestri, Minneapolise sümfooniaorkestri, Los Angelese filharmoonikute ja Rochesteri filharmoonilise orkestriga.
Aastatel 1923–1935 oli ta Eastmani muusikakoolis flöödiõpetaja.
Välislingid.
Elver Loho

Elver Loho (sündinud 27. veebruaril 1986) on eesti kodanikuühiskonna ja internetivabaduse aktivist.
Loho on MTÜ Eesti Skeptik asutajaliige ning Eesti Interneti Kogukonna endine esimees, praegune aseesimees. Ta on esinenud Eesti ajakirjanduses kodanikuühiskonna arengut ning internetivabadust puudutavatel teemadel.
Pekka Kuvaja

Armas Petter Kuvaja (15. juuni 1921 Heinävesi – 21. november 2003 Tampere) oli Soome murdmaasuusataja. 
Taliolümpia 50 km sõidus sai ta 1948. aastal seitsmenda ja 1952. aastal üheksanda koha. 1954. aastal sai temast esimene välismaalane, kes on Vasaloppeti suusamaratoni võitnud.
Eduard Berendts

Eduard Berendts (21. detsember 1860 Peterburi – 4. august 1930 Tallinn), jurist ja ökonomist, Venemaa Keisririigi senaator.
Eduard Berendts maeti 7. augustil 1930 Kopli kalmistule.
Eesti Projekt

AS Eesti Projekt oli aastatel 1944–2006 tegutsenud (riiklik) projekteerimisinstituut. Aastal 2006 ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti, moodustades ASi Sweco Projekt.
Ajalugu.
Ettevõtte Eesti NSV ajalugu ulatub aastasse 1944, kui Moskvas asutati "Ehituse Projekteerimise Instituut", mis aastal 1944 toodi Tallinna. 1948–1949 kandis nime Riiklik Ehituse Projekteerimise Instituut 1949–1951 kandis nime Vabariiklik Projekteerimise Trust "Estonprojekt". 
1951–1955 kandis nime Vabariiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1955–1957 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estongiprogorstroi" 1957–1961 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1961–1991 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Eesti Projekt". 
Aastal 1991 sai ettevõttest riiklik aktsiaselts (RAS Eesti Projekt), hiljem sai nimeks AS Eesti Projekt. Aastal 2006 ühines koos teiste ettevõtetega ja moodustati AS Sweco Projekt.
Aastatel 1961–1989 oli ettevõtte peaarhitekt Mart Port.
Projekteeritud objekte.
Ettevõte on projekteerinud väga palju Eesti tähtsaid ühiskondlikke ehitisi, samuti alevite ja linnade generaalplaane, tehnorajatisi jt. Konkreetsemalt: nt Tallinna laululava, hotellid Viru ja Olümpia, Ugala teatrihoone.
Paenasti mõis

Paenasti mõis (saksa keeles "Pajusby") oli rüütlimõis Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonnas Paenasti küla lähedal.
Mõisa peahoone.
Paenasti mõisa peahoone oli historitsistlik uusrenessanslike kaarakendega, kuid uusgootipäraste sakmeliste räästakarniisidega, mis sarnanesid Alu mõisahoone karniisidega. Mõisahoone kahekorruseline keskosa oli lamekatuse, pilkupüüdva frontooni ja kvadreeringutega nurkadega. Hoone oli 1920. aastateks hävinud ja varemete telliseid kasutati arvatavasti ehitusmaterjaliks.
Kõrvalhooned.
Säilinud on mitme maakivist hoone varemed.
Vladimir Smetanin

Vladimir "Voldemar" Smetanin (2. oktoober 1888 Tallinn – 23. september 1945 Karagandõ vangilaager) oli eesti statistik ja õigusteadlane.
Vladimir Smetanin lõpetas 1909. aastal Nikolai Gümnaasiumi Tallinnas, 1909. aastal astus Peterburi ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1913. aastal, sooritades riigieksamid Kaasani ülikoolis samal aastal. Tallinna linna teenistusse asus 1. (14.) septembril 1913. aastal praktikandina Tallinna linnavalitsuse kantseleisse, olles siis lühikest aega linnasekretäri abi, kuni 1. detsembril 1915 linna statistika büroo juhatajaks määrati.
Ta oli Tallinna Linna Statistikabüroo ja Tallinna Perekonnaseisuameti juhataja, riigi statistika nõukogu liige, Eesti Linnade Liidu büroo juhataja, Balti riikide linnade liitude vahelise komitee liige, ning ajakirja Linnad ja Alevid toimetaja, ajakirja Eesti Linnad vastutav toimetaja, aedlinna ehitusühingu Uus Tare juhatuse esimees ja Tallinna Meestelaulu Seltsi liige.
1935. aastast oli ta Eesti-Leedu Ühingu peasekretär. Leedu riik on ta teeneid hinnanud Gediminase 3. (1937) ja 4. klassi ordeniga.
24. veebruaril 1938 anti talle Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, seeria 569.
Tema abikaasa Valesca Smetanina (sündinud Eichfuss) onu oli kindralmajor-meedik dr Martin Jervan.
Ehituse Teadusliku Uurimise Instituut

Ehituse Teadusliku Uurimise Instituut (lühend ETUI või Ehituse TUI) oli aastatel 1946–2000 tegutsenud asutus. 
ETUI asutati 1946, kuid tööle hakkas 1947. aastal Tallinnas nimega "Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ehituse ja Arhitektuuri Instituut". Aastal 1952 nimetati see ümber "Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudiks". Aastatel 1963–1988 oli ETUI Eesti NSV Ministrite Nõukogu alluvuses; seejärel 1988–2000 allus Eesti Ehitusministeeriumilening tegutses kuni 1991. aastani Tallinnas Suur-Karja tänav 19 hoones.
ETUI peamised töösuunad olid põlevkivituhkbetoonidest ehitusdetailide tehnoloogia, püsivus ja kasutamistingimused, sisepingete ja deformatsioonide määramine betoon- ja raudbetoonkonstruktsioonides, vabariigi asulastiku rekonstrueerimine ning matemaatiliste meetodite rakendamine ehitustegevuse juhtimises. 1969. aastal oli instituudis 152 töötajat, neist 52 teadustöötajat.
Pärast ETUI tegevuse lõpetamist 2000. aastal asutas osa töötajaid osaühingu ETUI BetonTEST.
Eesti Ehitusmälestised

Eesti Ehitusmälestised oli aastatel 1950–1992 Tallinnas Lai tänav 31 ja Tartus, tegutsenud instituut, kus uuriti ja taastati ehitismälestisi.
Kronoloogia ja instituudi nimed.
Instituut jõudis kanda mitut nime ja sellest on välja kasvanud mitu ettevõtet:
OÜ Restauraatorprojekt

OÜ Restauraatorprojekt on aastal 1994 asutatud arhitektuuriettevõte.
Ettevõttele panid 1994. aastal aluse osa Riikliku Uurimis- ja Projekteerimisinstituudi "Eesti Ehitusmälestised" töötajaist. Algul oli see riigiettevõte – "RAS Eesti Restauraator", hiljem (1996–2001) oli "AS Restauraatorprojekt" ja seejärel OÜ Restauraatorprojekt.
OÜ ETUI BetonTEST

OÜ ETUI BetonTEST oli aastal 2000 asutatud osaühing. Ettevõtte lõid Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi (ETUI) osa töötajaid.
Ettevõtte tegevusvaldkond oli lai: tehti mitmesuguseid ekspertiise (nt ehitise tehnilise seisukorra ja rajatiste kohta), väliuuringuid nt arhitektuurimälestiste juures, eksperimentaaluuringuid nt kivi- ja betoontarindite kandevõime kohta.
Eesti Informaatikakeskus

Eesti Informaatikakeskus ("Estonian Informatics Centre", lühend: EIK) oli aastatel 1997–2001 Eesti Vabariigi Riigikantselei haldusalas ning seejärel 2003. aasta maikuuni Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas tegutsenud asutus, mis tegeles riigi infosüsteemide ja e-riigi teenuste keskse väljaarendamisega ning nende igapäevase töö tagamisega, samuti Eesti info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alase kogemuse ning infoühiskonna ideede levitamisega. 
EIK tellimusel tehti tööd paljusid osapooli hõlmavate projektidega. EIK haldas riigiasutuste  andmeside magistraalvõrku Peatee ja riigi esimest e-teenuste portaali riik.ee, korraldas infotehnoloogiavahendite konsolideeritud riigihankeid, koordineeris rahvaraamatukogude internetiseerimist ja nende juurde avalike internetipunktide rajamist ning mitmesuguste infotehnoloogia arendusprogrammide, sh maakondade andmesideprogrammi KülaTee ja eesti keeletehnoloogia sihtprogrammi rahastamist ja elluviimist. Anti välja ajakirja Arvutimaailm ja osaleti rahvusvahelise ajakirja Baltic IT&amp;T Review väljaandmisel. EIK direktor oli Imre Siil. 
Aastal 2003 liideti EIK ja Riigihangete Keskus ning selle tulemusena pandi alus Riigi Infosüsteemide Arenduskeskusele, millest hiljem kujunes Riigi Infosüsteemi Amet.
Ajalugu.
Informaatikakeskuse ajalugu ulatub vähemalt aastasse 1990, kui moodustati "Eesti Informaatikafond" (EIF). 1996 korraldati Eesti Informaatikafond ümber Eesti Informaatikakeskuseks.
Eesti Infotehnoloogia Selts

Eesti Infotehnoloogia Selts (lühend EITS) oli aastal 1998 asutatud selts, mis ühendas infotehnoloogias töötavaid üksik- ja juriidilisi isikuid.
EITS moodustati 1998. aastal Eesti Tarkvara Seltsi ja Eesti Informaatikaseltsi ühinemisel.
Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester

Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester (lühend: EOR) on aastast 1964 tegutsev muusikakollektiivide juhtide ja dirigentide orkester.
EOR asutati 1964 Haapsalus nime all "Vabariiklik Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester"; seda nime kandis aastani 1991.
EORi repertuaaris on peamiselt eesti muusika, sh rahvaviisid ja nende töötlused.
Eesti Statistikaselts

Eesti Statistikaselts (lühend ESS) on aastal 1992 Tartus asutatud selts, mis ühendab Eesti statistikuid.
Põhikirja järgi on ESSi eesmärgid nt:
Eesti Teadlaste Liit

Eesti Teadlaste Liit (lühend ETL) on aastal 1989 Tartus asutatud liit, mis ühendab kas Eestis töötavaid, Eesti päritolu või välismaal Eestiga seotud küsimusi uurivaid teadlasi.
Põhikirja järgi on Eesti Teadlaste Liidu eesmärgid järgmised:
Françoise Sagan

Françoise Sagan [franssu'aaz sag'a(n)] (kodanikunimi Françoise Quoirez; 21. juuni 1935 Cajarc Loti departemang – 24. september 2004 Honfleur) oli prantsuse kirjanik. 
Tihti seostatakse teda "Uue laine" tegevusega, mille jaoks ta kirjutas stsenaariumeid ja filmidialooge. Tema romaanide stiil on melanhoolne ja romantiline, neis ärkavad ellu rikkad ja elus pettunud kodanlased. Tuntuks sai Sagan oma esimese romaaniga "Kurbus kummaline tunne" (1954), mis on siiani tema tuntuim teos.
Françoise Sagan suri kopsuembooliasse.
Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu

Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu (lühend TAN) (kuni 1993. aastani Eesti Teadusnõukogu) on aastal 1991 asutatud ja Eesti valitsuse juures tegutsev nõuandev kogu. Teadus- ja Arendusnõukogu on 12-liikmeline ning selle koosseisu kinnitab kuni kolmeks aastaks Vabariigi Valitsus. Teadus- ja Arendusnõukogu koosseisu kuuluvad ametikoha järgselt peaminister, valdkondade eest vastutavad ministrid (haridus- ja teadusminister ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister), üks peaministri nimetatud Vabariigi Valitsuse liige ning kaheksa Vabariigi Valitsuse poolt nimetatud liiget. Teadus- ja Arendusnõukogu esimeheks on peaminister.
Teadus- ja Arendusnõukogu töö tugineb kahele alalisele komisjonile: teaduspoliitika komisjonile ja innovatsioonipoliitika komisjonile. Komisjone juhivad vastavalt haridus- ja teadusminister ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister. Vajadusel luuakse spetsiifiliste ülesannete lahendamiseks täiendavaid komisjone. Nõukogu tehnilise teenindamise tagab Riigikantselei.
Teadus- ja Arendusnõukogul on mitmed ülesandeid, nt:
Peaminister teeb kord aastas Riigikogu ees ettekande teadus- ja arendustegevuse olukorrast.
Eesti Rahvuslik Jõukomitee

Eesti Rahvuslik Jõukomitee oli aastatel 1935–1940 tegutsenud riiklik komitee.
Komitee ülesanneteks oli "Eesti Rahvusliku Jõukomitee seaduse" (1935) järgi näiteks:
1937. aastast oli komitee Ülemaailmse Jõukonverentsi liige. 
Komitee direktor oli 1936. aastast Johannes Veerus.
Pierre Loti

Pierre Loti (kodanikunimega Louis Marie Julien Viaud; 14. jaanuar 1850 Rochefort – 10. juuni 1923 Hendaye) oli prantsuse kirjanik ja mereväeohvitser.
Enamus Pierre Loti loomingust on autobiograafiline. See on suures osas inspireeritud tema merereisidest.
1891. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Loti maeti pärast riiklikke matuseid Oléroni saarele. Tema kodu Rochefortis avati muuseumina.
Palderjan (album)

"Palderjan" on ansambli Palderjan 1999. aastal välja antud kogumikalbum. Plaadil olevad lood on salvestatud aastail 1975–1978 ning need on restaureerinud Priit Kuulberg.
Laulud.
Märkus: Plaadiümbrisel on 10. laulu ("Valged roosid") autoriteks märgitud Anita Bryant ja Marie Osmond, kuid mitte kumbki neist ei ole loo autor, vaid nad on olnud varem selle laulu esitajad.
Dolorese maakond

Dolorese maakond ("Dolores County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°75' N, 108°52' W. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Dove Creek. 
Maakonna pindala on 2766 km². Veepindala on 3 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2064. Aastal 2000 oli elanikke 1844. 
Ajalugu.
Dolorese maakond moodustati 19. veebruaril 1881 Ouray maakonna edelaosast. Maakond on nime saanud Dolorese jõe järgi.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Dolorese maakonnas oli 1844 inimest, 785 leibkonda ja 541 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 1 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 1193 (keskmine tihedus 0/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 3,85%. 
785 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,35 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,82 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 42 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 107,20 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 104,50 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 32 196 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 38 000 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 972 dollarit, naistel 20 385 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 106 dollarit. 
13,10% elanikkonnast ja 10,20% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 9,80% alla 18-aastasi ja 18,30% üle 65-aastasi.
Eesti Tehnika Selts

Eesti Tehnika Selts (lühend ETS) oli 1917. aastal Tallinnas asutatud selts, mis ühendas insenere, tehnikuid ja tehnikahuvilisi. Seltsi tegevus hääbus 1920. aastate lõpus.
Eesti Tehnika Seltsi eesmärgid olid näiteks edendada tehnikaharidust, arendada tööstust, uurida kohalikke loodusvarasid.
Aastatel 1919–1922 andis selts välja Eesti Tehnika Seltsi Ajakirja, mille kaasväljaandena ilmus 1919–1920 Eesti Tehnika Seltsi Tehniline Ringvaade. Tehnikakirjanduse avaldamine tingis ka tehnika oskussõnavara loomise ja korrastamise.
Eesti Tehniline Järelevalve Selts

Eesti Tehniline Järelevalve Selts oli aastatel 1922–1936 tegutsenud selts. Aastal 1936 anti seltsi ülesanded üle Eesti Rahvuslikule Jõukomiteele.
Selts moodustati 1920. aastal asutatud Eesti Aurukatelde ja Muude Hädaohtlikkude Sisseseadete järelevalve Seltsi baasil.
Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised

Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised (inglise Proceedings of the Estonian Academy of Sciences) on aastast 1952 Eesti Teaduste Akadeemia ja mitme teise asutuse (nt Tartu Ülikooli) välja antav teadusajakiri. 
Ajakiri on 1991. aastast eelretsenseeritav. Aastast 1995 on ajakirja artiklid olnud enamjaolt ingliskeelsed koos eestikeelsete kokkuvõtetega.
Seeriad.
Aastatel 1952–1955 ilmus ajakiri Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised, erinevates valdkondades ja temaatikates.
Aastatel 1956–1966 ilmus ajakiri Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised, neli korda aastas ja kolme seeriana: Tehniliste ja füüsikalis-matemaatiliste teaduste seeria (1956–1960); Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Bioloogiline seeria; Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Ühiskonnateaduste seeria (1956–1966). Toimetised on digitaliseeritud ja avalikud Eesti Teaduste Akadeemia kirjastuse veebilehel ja ETERAs (nt. 1969. aasta 18.kd., nr.1-4).
Aastast 1967 ilmus ajakiri neli korda aastas ja nelja seeriana: Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Ühiskonnateadused (1967–1991), Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Keemia, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised, Geoloogia. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised, Füüsika-Matemaatika. 
Aastal 1996 lõpetati seeria "Ühiskonnateadused" väljaandmine ja selle asemel hakkas ilmuma Eesti Teaduste Akadeemia ja Tartu Ülikooli ühisajakiri Trames.
Aastast 1997 ilmub neli korda aastas ja viie seeriana. Seeriasse kuuluvad järgmised ajakirjad:
Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsioon

Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsioon (lühend: ERAA) on aastal 1991 asutatud mittetulundusühing, mis ühendab autovedusid tegevaid ettevõtjaid. 
Põhikirja järgi on ERAA eesmärgid "autoveonduse kui tegevusala arendamine ning liikmete huvide ja õiguste kaitsmine".
Aastast 1992 on ERAA Rahvusvahelise Maanteetranspordi Liidu (IRU) liige.
Jõesäng (singel)

"Jõesäng" on Ott Leplandi, Tanel Padari ja Jalmar Vabarna ühine singel, mille viisi ja sõnad on loonud Tanel Padar. Lugu valmis suuresti tänu ühisele kontserdisarjale "Lugusid naistest" – need olid naistepäevakontserdid üle Eesti 28. veebruarist 9. märtsini.
Kooliraamatukogu

Kooliraamatukogu on koolis asuv raamatukogu.
See on õpikeskus ehk kooli üksus, mis oma tegevusega toetab kooli õppekava elluviimist ja võimaldab oma keskkonna ja kogude kaudu erinevate õppemeetodite rakendamist, infokirjaoskuste edendamist, õpilaste iseseisva õpitöö oskuse arendamist ning lugemishuvi süvendamist.
Kooli tänav (Pärnu)

Kooli tänav on tänav Pärnus Eeslinna ja Mai linnaosas.
Tänav algab Suur-Sepa tänavalt, kulgeb üldiselt kagu suunas ja lõpeb Luule tänaval. Kooli ristub veel Suur-Posti, Laatsareti (vasakult), Rähni, Liiva, Kanali, Paju (paremalt), Karjamaa tänavaga ja A. H. Tammsaare puiesteega.
Lisaks külgneb tänav Siinmaa pargi ja Paju pargiga. Kooli tänaval asuvad ka kaitsealused põlistammed.
Tänav on ligikaudu 1,6 km pikk.
Nimi.
Tänava ajalooline nimi oli Eliisabeti tänav (saksa keeles "Elisabethstraße"), kuid tänavanimede eestipärasemaks nimetamise käigus 1938. aastal sai tänav oma praeguse nime – Kooli.
Progümnaasium

Progümnaasium on koolihariduse aste, mis eelneb gümnaasiumile. 
Eesti.
1934. aasta keskkoolide seaduse (SK VI 1938, 1, 4) järgi oli progümnaasium viieklassiline "keskkool" (tänapäeva mõistes põhikool), mis järgnes algkooli neljanda klassi lõpetamisele (paralleelne "keskkooli" liik oli reaalkool, mis oli kolmeklassiline ja järgnes algkooli kuuendale klassile). 
Progümmnaasiumi lõpetanuil oli õigus (sarnaselt reaalkooli lõpetanutega) astuda gümnaasiumi ehk hakata tänapäeva mõistes omandama keskharidust.
Poeglaste gümnaasium

Poeglaste gümnaasium on olnud mitme kooli nime osa.
Algkool

Algkool on üldhariduskool, mis annab alghariduse.
Algkooli klassid on algklassid. Algklassid moodustavad ka põhikooli alumise astme. Samuti võib nime järgi keskkoolis või gümnaasiumis olla algklasside osa.
Algklassideks võidakse eri süsteemide järgi liigitades lugeda esimest kolme, nelja või kuut klassi.
Algkool võib tegutseda koos lasteaiaga, siis nimetatakse seda lasteaed-algkooliks või algkool-lasteaiaks.
Soome.
Soomes nimetatakse algklasse põhikooli alamastmeks ("peruskoulun ala-aste"). Sinna kuuluvad 1.–6. klass.
Mare Koit

Mare Koit (sündinud 22. mail 1945) on eesti matemaatik ja keeletehnoloog, alates 2001. aastast Tartu Ülikooli keeletehnoloogia professor.
Mare Koit on lõpetanud 1963. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Aastail 1963–1968 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas matemaatika erialal (diplom kiitusega). 1980. aastal sai ta Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Arvutuskeskuse juures füüsika-matemaatikateaduste kandidaadikraadi tööga "Утилитарная семантика и алгоритмы синтеза текста по семантической записи" (juhendaja Ivar Kull).
Mare Koidu juhendamisel on kaitstud viis doktoritööd ja seeläbi on doktorikraadi saanud Kaili Müürisep, Tiina Puolakainen, Mark Fišel, Margus Treumuth ja Siiri Pärkson.
Isiklikku.
Tema isa oli murdeuurija Enn Koit. Tema abikaasa oli matemaatik ja kirjanik Reedik Palm (1933–1974).
Dārta Daneviča

Dārta Daneviča (sünninimi Inese Daneviča; sündinud 8. juulil 1988 Jēkabpilsis) on läti näitleja ja modell
Ta lõpetas Jēkabpilsi Riikliku Gümnaasiumi ja õppis seejärel lühikest aega Läti Ülikoolis õigusteadust, kuid asus varsti õppima Läti Kultuuriakadeemia teatri ja audiovisuaalsete kunstide teaduskonnas, mille lõpetas 2011. aastal.
Alates 2012. aastast on Dārta Daneviča Läti Kunstiteatri näitleja. Ta on mänginud ka mitmes teleseriaalis ja filmis.