tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jaltšiki rajoon

Jaltšiki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia kaguosas.
Rajoonis on 9 külaasundust, kus on kokku 53 asulat. Rajooni keskus on Jaltšiki.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 17 950. 2010. aasta seisuga olid elanikest 97% tšuvašid.
Šumerlja rajoon

Šumerlja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia lääneosas.
Rajoonis on 11 külaasundust, kus on kokku 57 asulat. Rajooni keskus on Šumerlja linn, mis ei kuulu rajooni.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 9419. 2010. aasta seisuga olid elanikest 80% tšuvašid ja 18% venelased.
Tšeboksarõ rajoon

Tšeboksarõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia põhjaosas.
Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 172 asulat. Rajooni keskus on Kugessi (Kükes).
2016. aastal oli rajooni elanike arv 62 487. 2010. aasta seisuga olid elanikest 92% tšuvašid.
Sergei Lavretsov

Sergei Lavretsov (vene keeles "Сергей Антонович Лаврецов"; 16. september 1825 Peterburi – 20. august 1906 Narva-Jõesuu) oli vene päritoluga aadlik, Narva kaupmees ja metseen.
Üheksa-aastaselt abistas ta oma võõrasisa, kes oli leivatööstur. 14-aastaselt läks palgatööle; ta töötas Peterburis ja Moskva kubermangus. 1860. aastal kolis ta Jamburgi ja alustas oma äri. 1874. aastast tegutses Narvas, kus asutas rektifikatsiooni- ja viinatehase.
1866. aastal ostis Lavretsov kinnisvara Narva eeslinnas Jaanilinnas. 9. juulil 1869 laskis ta end laulatada Narva Issanda Muutmise katedraalis Glafira Palenoviga. Naine oli sündinud Narvas 15. aprillil 1851, tema isa Aleksandr Palenov oli tuntud Narva elanik, Narva Vana-aja Uurimise Seltsi üks rajajaid. 
1886. aasta märtsis ostsid abikaasad 11 500 rubla eest Rüütli 28 asunud kahekorruselise maja. Pärast maja ümberehitamist kolis Lavretsovide perekond sinna. 
Lavretsovid soetasid elu jooksul suure maalide ja muude kunstiesemete kogu, mille pärandasid koos oma maja ja varaga Narva linnale. Kunstikogus oli kokku 800 000 eset. 
Samuti annetasid nad linnale 25 000 rubla, sellelt saadavad protsendid pidid minema Lavretsovide nimelise Narva linnamuuseumi ülalpidamiseks.
Oma raha eest ehitas Lavretsov linnale ambulatooriumi ja sünnitusmaja.
Lavretsovid asutasid vaestest peredest pärit laste hariduse toetamiseks stipendiumi. Stipendium ja maalide ostmine oli materiaalne toetus noortele kunstnikele, sealhulgas tuntud eesti kunstnikule Ado Vabbele (kes tänu Lavretsovide stipendiumile sai hariduse Münchenis ja rändas aasta Itaalias), Peet Arenile, August Jansenile ja teistele. Lavretsovid toetasid ka Peterburis akadeemilise hariduse saanud, juba väljakujunenud kunstnikke, nagu Peeter Hellerit, Nikolai Semjonovit, Nikolai Lundi ja Eduard Verberit.
Pärast Sergei ja Glafira Lavretsovi surma läks nende maja ja kunstikogu vastavalt testamendile Narva linna omandisse.
Sergei Lavretsov suri 20. augustil 1906 Narva-Jõesuus ja on maetud Jaanilinna kalmistul kabelisse, kuhu olid maetud Glafira vanemad. 
Lavretsovi järgi nimetati 1994. aastal ümber Nõukogude tänav Narvas. 
Lavretsovide nimeline Narva linnamuuseum.
Muuseum avati pidulikult 9. augustil 1913. Muuseumi kogu moodustas Sergei ja Glafira Lavretsovi poolt 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul kogutud kunstikogu. 
Maalidest oli kogus vene 19. sajandi lõpu akademismi ja realismi esindajate töid – Ivan Aivazovski, Leo Lagorio, Vladimir Makovski jpt teoseid. Samuti olid teostega esindatud Narvas töötanud kunstnikud ja eesti noored kunstnikud. Lavretsovid ostsid teoseid oma arvukate Venemaa ja Lääne-Euroopa reiside ajal Peterburi näitustelt, kunstnike ateljeedest või kunstikaupmeestelt. 
Lisaks kujutavale kunstile kuulus Lavretsovi kogusse ka tarbekunsti, kultuuriloolisi ja etnograafilisi esemeid, mineraloogilist ja zooloogilist materjali.
1920.–1930. aastatel täiendati kunstikogu kunstiostude ja annetustega Eesti kunstnikelt. Narva linnavalitsus andis muuseumile üle 18.–19. sajandil maalitud Narva raehärrade ja teiste auväärsete kodanike portreed, mis olid seni asunud Narva raekojas.
Poretskoje rajoon

Poretskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia edelaosas.
Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 37 asulat. Rajooni keskus on Poretskoje.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 881. 2010. aasta seisuga olid elanikest 74% venelased ja 21% mordvalased.
Can Dündar

Can Dündar (sündinud 16. juunil 1961 Ankaras) on Türgi ajakirjanik, publitsist ja dokumentalist. 
2015. aastast on ta vasaktsentristliku ajalehe Cumhuriyet peatoimetaja.
2015. aasta novembris vahistati Dündar ja ajalehe Ankara büroo juht Erdem Gül süüdistatuna spionaažis ja terroriorganisatsiooni kuulumises. Pärast 92 päeva vangistust vabastati Dündar ja Gül veebruaris 2016 – ülemkohtu otsusel oli nendelt vabadusevõtmine alusetu.
Tsivilski rajoon

Tsivilski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia kirdeosas.
Rajoonis on 1 linn ja 16 külaasundust, kus on kokku 139 asulat. Rajooni keskus on Tsivilski linn.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 36 234. 2010. aasta seisuga olid elanikest 90% tšuvašid.
Jadrini rajoon

Jadrini rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia loodeosas.
Rajoonis on 1 linn ja 17 külaasundust, kus on kokku 126 asulat. Rajooni keskus on Jadrini linn.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 26 915. 2010. aasta seisuga olid elanikest 84% tšuvašid ja 15% venelased.
Kozlovka rajoon

Kozlovka rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia kirdeosas.
Rajoonis on 1 linn ja 9 külaasundust, kus on kokku 68 asulat. Rajooni keskus on Kozlovka linn.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 19 727. 2010. aasta seisuga olid elanikest 70% tšuvašid, 22% venelased ja 7% tatarlased.
Panama dokumendid

Panama dokumendid ehk Panama paberid (inglise keeles "Panama Papers") on Panama õigusabifirmas Mossack Fonseca toimunud andmelekke tinglik nimetus. 
Ajakirjanike kätte jõudnud 11,5 miljoni dokumendi (2,6 terabaiti) uurimisel selgus, et paljud riigipead, poliitikud, ärimehed, rahvusvaheliselt tuntud kurjategijad ja sportlased on Mossack Fonseca abil varjanud oma varasid maksuparadiisides. Dokumendid olid õigusabifirmas koostatud ajavahemikus 1970. aastatest kuni 2016. aasta alguseni. Mossack Fonsecat on ajakirjanduses nimetatud "suuruselt maailma neljandaks "offshore"-õigusabifirmaks".
2015. aastal jõudsid dokumendid anonüümse allika kaudu Saksa ajalehe Süddeutsche Zeitung ajakirjanike valdusse, kes jagasid neid seejärel uurivate ajakirjanike rahvusvahelise koondisega International Consortium of Investigative Journalists (ICIJ). Esialgne dokumendikogum avaldati 3. aprillil 2016. Neid on uurinud sajad ajakirjanikud 78 riigist ning ajakirjanike hinnangul on tegu maailma seni suurima andmelekkega.
Avaldatud dokumendid inkrimineerivad ka mitmeid endise Nõukogude Liidu aladel asuvate riikide juhte.
Ace of Spades (laul)

"Ace of Spades" on Suurbritannia "hard rock"'i ansambli Motörhead laul, mis avaldati 27. oktoobril 1980 vinüülplaadil singlina koos looga "Dirty Love". Singel jõudis Suurbritannia edetabelis (UK Singles Chart) 15. kohale. 1980. aasta 8. novembril ilmus lugu ka Motörheadi samanimelisel albumil.
Lisaks tavalisele väljaandele ilmus "Ace of Spadesi" singlist ka 50 000 eksemplariga jõuluversioon, mille kaanel on bändi liikmed jõuluvanakostüümides. Lisaks on loost ilmunud ka Suurbritannia singlist erineva kujundusega Saksa, Hispaania ja Jaapani versioonid.
"Ace of Spades" algab bassisoologa ning selles on ohtralt kasutatud hasartmängude metafoore, eriti kaardi- ja täringumängude omi.
Lugu mängiti esimest korda 1980. aasta 6. septembril BBC Radio 1 saates "Rock On Saturday" koos lugudega "Bomber" ning "Love Me Like a Reptile". "Ace of Spadesi" mängiti sama aasta 6. ja 20. oktoobril ka BBC telesaates "Top of the Pops". Viimast korda mängis Motörhead lugu 2015. aasta 11. detsembril, ansambli viimasel kontserdil Berliinis.
Lugu oli 13 nädalat Suurbritannia singlite edetabelis ja jõudis 15. kohale. 2016. aasta jaanuaris jõudis lugu Motörheadi laulja Lemmy Kilmisteri surma järel nädala lõpuks 13. kohale, kuid 9. jaanuaril oli ta üheks päevaks ka edetabeli tipus. 
"Ace of Spadesi" on ka pärast 1980. aastat singlina välja antud: 1988. aastal avaldati selle kontsertversioon ning 1993. aastal anti taas välja singli originaalversioon koos mitme lisalooga.
"Ace of Spadesi" peetakse Motörheadi peamiseks tunnuslooks. Bändi liider Lemmy tõdes, et hoolimata sellest, et ta on tüdinud lugu mängimast, ei saa ta seda kontserdikavast välja jätta, sest kõik ootavad, et Motörhead seda mängiks. Seetõttu oli "Ace of Spades" bändi enimmängitud lugusid kontsertidel.
2005. aastal valis ajakiri Q "Ace of Spadesi" 100 parima kitarripala seas 27. kohale. 2009. aastal valis telekanal VH1 kõigi aegade "hard rock"'i lugude seas 10. kohale. 2014. aastal valis ajakiri New Musical Express loo kõigi aegade parima 500 loo seas 115. kohale.
Kaverid.
"Ace of Spadesi" on kaverdanud või kontsertidel mänginud väga suur hulk "metal"- ja rokkbände, tuntumatest näiteks Sodom, Ugly Kid Joe, Soulfly ja Bullet for My Valentine. Eestikeelset versiooni loost pealkirjaga "Potiäss" on esitanud "rockabilly"-ansambel Boogie Company ja punkansambel Seevald. Boogie Companyl on ka loo ingliskeelne ja originaalnimega kaver.
Trần Đại Quang

Trần Đại Quang (12. oktoober 1956 – 21. september 2018) oli Vietnami poliitik, ta oli alates 2. aprillist 2016 kuni surmani Vietnami president.
Enne presidendiks saamist oli ta avaliku julgeoleku minister.
1992. aasta Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1992 peeti Taanis Kopenhaagenis.
Kõige raskemas kategoorias (kuni 130 kg) võitis venelane Aleksandr Karelin.
Eestlased said võistlustelt ühe medali: Valeri Nikitin (kategoorias kuni 68 kg) pronksmedali.
Kolube talu kalmistu

Kolube talu kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Paistu külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas.
Kalmistu rajati Kolube talu maadele arvatavasti 1924. aastal, kui suri taluperemees Peeter Matson. Kalmistule on kokku maetud kaks lahkunut.
Golden Grand Prix

Golden Grand Prix on Rahvusvahelise Maadlusliidu (FILA) igal aastal korraldatav maadlusvõistlus. Võistlus toimub enamasti aasta lõpu poole (näiteks 2016 toimus septembris) ja selles osalevad vastava aasta neli maailma parimat maadlejat ja peale nende veel neli parimat Ameerikast, Aasiast, Euroopast ja kõige parem Aafrikast ja Okeaaniast. Võistlus kestab tavaliselt kolm päeva.
Võistlustel on edukalt osalenud ka Eesti maadlejaid. Näiteks 2012. aasta Golden Grand Prix' võitis kategoorias kuni 120 kg Heiki Nabi.
Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused

Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused on aastast 1962 Venemaal Tjumenis korraldatavad rahvusvahelised Kreeka-Rooma maadluse võistlused, millega austatakse maadleja Ivan Poddubnõi mälestust.
Võistlustel on edu olnud ka Eesti maadlejatel: näiteks 2006. aasta võistlused võitis oma kategoorias Heiki Nabi.
Mehed, maad ja mered

"Mehed, maad ja mered" oli kirjastuse Loodus raamatusari, mis ilmus aastatel 1938–1940. Viimane raamat, "Boliivia indiaanlaste keskel", ilmus Nõukogude ajal riiklikus kirjastuses Teaduslik Kirjastus. 
Sarja toimetasid Edgar Kant, Hans Kaur, Ants Laas (I jagu) ja Aleksander Ohu (II jagu). Sarjas ilmus kokku 14 raamatut, millest esimeses jaos kümme ning teises neli raamatut. Teises jaos pidi esialgu ilmuma kuus raamatut, kuid kaks jäi ilmumata. 
Sarja raamatud.
Esimene jagu
Teine jagu
Ilmumata jäänud raamatud
Lavretsovide nimeline Narva linnamuuseum

Lavretsovide nimeline Narva linnamuuseum ehk G. ja S. Lavretsovi nimeline Narva Linnamuuseum oli Narvas kuni Teise maailmasõja märtsipommitamiseni 1944 kohaliku kaupmehe ja metseeni Sergei Lavretsovi endises majas aadressil Rüütli tänav 28 asunud muuseum.
Muuseum avati pidulikult 9. augustil 1913. Muuseumi kogu moodustas Sergei ja Glafira Lavretsovi poolt 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul kogutud kunstikogu.
Maalidest oli kogus vene 19. sajandi lõpu akademismi ja realismi esindajate – Ivan Aivazovski, Leo Lagorio, Vladimir Makovski jpt – teoseid. Samuti olid teostega esindatud Narvas töötanud kunstnikud ning eesti noored kunstnikud. Lavretsovid ostsid teoseid oma arvukate Venemaa ja Lääne-Euroopa reiside ajal Peterburi näitustelt, kunstnike ateljeedest või kunstikaupmeestelt. Lavretsovide maalikogu koosnes 153 maalist, millest tänaseks on Narva muuseumi kogudes 88 maali.
Lisaks kujutavale kunstile kuulus Lavretsovide kogusse ka tarbekunsti, kultuuriloolisi ja etnograafilisi esemeid, mineraloogilist ja zooloogilist materjali.
1920.–1930. aastatel täiendati kogu kunstiostude ja annetustega Eesti kunstnikelt. Narva linnavalitsus andis muuseumile üle 18.–19. sajandil maalitud Narva raehärrade ja teiste auväärsete kodanike portreed, mis olid seni asunud Narva raekojas.
1930. aasta lõpul liideti linnamuuseumiga Narva linnaarhiiv. 1931. aasta algul viidi arhivaalid raekojast linnamuuseumi. Asutuse juhatajaks määrati Arnold Soom, kes töötas sellel ametikohal 1940. aastani.
1933. aastal ühendati Lavretsovide nimeline Narva Linnamuuseum kõrval asunud Peeter I maja muuseumiga. Liitmise eesmärgiks oli kogude ühendamine ja korrastamine vastavalt temaatikale: Lavretsovi majja koondati kunsti- ja etnograafiaesemed ning Peetri I majja ajalooesemete kogu.
17. juunil 1940 okupeeris NSV Liit Eesti ning korraldas 21. juunil riigipöörde. 6. augustil liideti Eesti Nõukogude Liiduga. Enne Teise maailmasõja idarinde lahingute jõudmist Narvasse 1941. aastal evakueeriti osa väärtuslikumaid eksponaate Nõukogude Liitu. Järelejäänud osa eksponeeriti muuseumis 1944. aastani. Märtsipommitamisel 6. märtsil 1944 hävisid Narva muuseumi mõlemad hooned. Enne linna pommitamist evakueerisid Saksa okupatsioonivõimud muuseumi varad: muuseumisse jäänud esemed paigutati Tallinna poole suunduvale rongile, mis aga Rakvere all sattus siiski pommitamise alla. Pommitamise üle elanud eksponaadid anti Rakvere, Paide ja Tallinna linnamuuseumile.
1949. aastal taastati Narva muuseumi tegevus ning sellega seoses tagastasid Eesti muuseumid osa Narva muuseumi varadest. 1956. aastal tagastati osaliselt ka Vene NFSV-sse viidud kogu.
Suur osa sõja eel muuseumile kuulunud kunstikogust on praegu esitatud 1991. aasta aprillis avatud Narva muuseumi kunstigaleriis.
Sinimägede memoriaal

Sinimägede memoriaal on mälestuspaik Ida-Virumaal Sinimäe alevikus Põrguaugumäe panga serval. See tähistab 1944. aasta Sinimägede lahingute asukohta. Memoriaal koosneb Sinimägede lahingu mälestusmärgist, mälestuskivist eestlastest koosnenud 20. relvagrenaderide SS-diviisi langenud võitlejatele ja mälestusväljakust selle juures.
Memoriaali juures peetakse aastast 1994 igasuviseid sõjaveteranide kokkutulekuid.
Memoriaalist edelasse jääb Vaivara vana kalmistu.
Morgauši rajoon

Morgauši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia põhjaosas.
Rajoonis on 16 külaasundust, kus on kokku 177 asulat. Rajooni keskus on Morgauši.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 33 492. 2010. aasta seisuga olid elanikest 98% tšuvašid.
Piiriorg

Piiriorg on uhteorg Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiril. Org jääb Paganamaa maastikukaitsealale.
Org on ida-läänesuunaline, selle sügavus on 59 m ja laius 200–1200 m. Piiriorus asuvad neli sügavat järve (Paganamaa järvestik).
Jantikovo rajoon

Jantikovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia idaaosas.
Rajoonis on 10 külaasundust, kus on kokku 31 asulat. Rajooni keskus on Jantikovo.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 15 223. 2010. aasta seisuga olid elanikest 90% tšuvašid.
Krasnoarmeiskoje rajoon

Krasnoarmeiskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia põhjaosas.
Rajoonis on 9 külaasundust, kus on kokku 89 asulat. Rajooni keskus on Krasnoarmeiskoje.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 14 616. 2010. aasta seisuga olid elanikest 98% tšuvašid.
Süddeutsche Zeitung

Süddeutsche Zeitung (saksa keeles 'Lõuna-saksa ajaleht') on Saksamaal Münchenis väljaantav Saksamaa suurima tellijate arvuga üleriiklik päevaleht.
6. oktoobril 1945, viis kuud pärast II maailmasõja lõppu Euroopas, sai väljaanne esimese Saksa meediaväljaandena Ameerika okupatsioonivõimudelt tegevusloa ajalehe üllitamiseks, esimene number ilmus sama päeva õhtul.
Krasnõje Tšetai rajoon

Krasnõje Tšetai rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia loodeosas.
Rajoonis on 10 külaasundust, kus on kokku 70 asulat. Rajooni keskus on Krasnõje Tšetai.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 14 975. 2010. aasta seisuga olid elanikest 97% tšuvašid.
Komsomolskoje rajoon

Komsomolskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia kaguosas.
Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 54 asulat. Rajooni keskus on Komsomolskoje.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 25 629. 2010. aasta seisuga olid elanikest 69,2% tšuvašid, 26,2% tatarlased ja 4,3% venelased.
Killed by Death

"Killed by Death" on Suurbritannia "hard rock"'i ansambli Motörhead laul, mis anti välja 1. septembril 1984 vinüülplaadil singlina koos looga "Under the Knife". Singel jõudis Suurbritannia edetabelis (UK Singles Chart) 51. kohale. Lugu pole ilmunud Motörheadi ühelgi stuudioalbumil, kuid see on kogumikul "No Remorse", mis avaldati 15. septembril 1984.
"Killed By Death" oli esimene lugu, mille mängis sisse Motörheadi uus koosseis: Phil Campbell, Michael Burston ja Pete Gill, kuna varasemast oli bändi jäänud vaid selle liider Lemmy.
"Killed By Death" leidis suhteliselt sooja vastuvõtu televisioonis ja raadios, kuid singli müük ei läinud siiski nii hästi, kui Motörhead lootis ning loo kõrgeimaks kohaks Suurbritannia singlite edetabelis (UK Singles Chart) jäi 51. koht. Loole tehtud videot keeldus MTV aga esitamast, leides, et seal on liigselt põhjendamatut vägivalda. Sellest hoolimata sai sellest Motörheadi üks tuntumaid lugusid, mis oli ka kontsertidel üks enimmängituid.
Kogumikul "No Remorse" oli "Killed by Death" üks neljast uuest loost, kolm ülejäänut olid "Snaggletooth", "Steal Your Face" ja "Locomotive". "Killed by Deathi" lüürikas on palju kasutatud loomade metafoore, eriti palju viidatakse madudele ja teistele roomajatele (sellega ka Motörheadi varasemale loole "Love Me Like a Reptile"), aga ka hundile.
Kaverid.
"Killed by Deathi" on mänginud teisedki rokk- ja "metal"-bändid. Tõenäoliselt kõige tuntuma kaveri on teinud Rootsi "hard rock"'i ansambel Crucified Barbara, kelle versioon on ilmunud nende esikalbumil "In Distortion We Trust" (2005).
František Langer

František Langer (3. märts 1888 Praha – 2. august 1965 Praha) oli juudi rahvusest Tšehhi kirjanik, sõjaväearst, kirjanduskriitik ja esseist.
Ta sündis 1888. aastal Prahas, kus lõpetas ka gümnaasiumi. Aastatel 1907–1914 õppis ta Karli ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta võttis osa esimesest maailmasõjast, teenides Austria-Ungari armees sõjaväearstina Galiitsia rindel. 1916. aastal langes ta sõjavangi. 1917. aastast teenis ta sõjaväearstina Venemaal Tšehhoslovakkia leegionis, kellega oli sõjateel Zborivist Siberini. Koju Tšehhoslovakkiasse jõudis ta Jaapani ja Hiina kaudu 1920. aastal. 
Seejärel jätkas ta teenistust sõjaväearstina ja oli Praha sõjaväehaigla ülem (koloneli auastmes). Ta oli ta ajalehe Lidové noviny kaastööline ja aastatel 1917–1937 kogumiku "Zborov" toimetaja. Kui Saksamaa 1939. aastal Tšehhoslovakkiale kallale tungis, põgenes ta Poola kaudu Prantsusmaale, kus juhtis Tšehhoslovakkia armee meditsiiniteenistust. Kui Prantsusmaa langes, jätkas ta samal ametikohal Inglismaal. Aastal 1944 saadeti ta Tšehhoslovakkia brigaadi koosseisus Mandri-Euroopasse, kus osales lahinguis Dunkerque'i all. 1945. aastal sai ta brigaadikindraliks, pärast teise maailmasõja lõppu pöördus tagasi Tšehhoslovakkiasse.
Looming.
Eesti laval on etendatud Langerit loomingut 1931.aastal Tallinna Töölisteatris lavastusena "Kaamel läheb läbi nõelasilma" (originaalis "Velbloud uchem jehly"), tõlkija Bernhard Linde. 1961. aastal ilmus eesti keeles raamat "Valge võtme vennaskond" (originaalis "Bratrstvo Bílého klíče", 1934), tõlkija Vladimir Beekman.
Isiklikku.
Tema vend Jiří Langer (1894–1943) oli Tšehhi ja Iisraeli kirjanik.
Raudėnai vald

Raudėnai vald (leedu keeles "Raudėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. 
Calla pindala on 208 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1318 inimest. Valla keskus on Raudėnai küla. Vallamaja asub aadressil Tryškių g. 6. Vallavanem on Antanas Venckus. 
Lisaks küladele on vallas ka Lieplaukise huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud.
Šakyna vald

Šakyna vald (leedu keeles "Šakynos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. 
Valla pindala on 148 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1361 inimest. Valla keskuseks on Šakyna alev (2011. aasta seisuga 382 elanikku). Vallamaja asub aadressil Šiaulių g. 18. Vallavanem on Artūras Žilinskas.
Lisaks küladele on vallas ka Skobiškėsi huutor (aastal 2011 seal elanikke ei olnud).
Šiauliai maavald

Šiauliai maavald (leedu keeles "Šiaulių kaimiškoji seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. 
2011. aasta seisuga elas vallas 7131 inimest. Valla keskus on Vijoliai küla. Vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 324. Vallavanem on Jonas Obrikas. 
Lisaks küladele on vallas ka Šlepkai huutor, kus aastal 2011 oli üks elanik.
Vaksali tänav (Narva)

Vaksali tänav on tänav Narvas Kerese ja Joaoru linnaosa lõunaosas. 
Tänav algab Linda tänava jätkuna, ristub Bastrakovi, Vaivara, Puškini ja lõpeb taas Vaivara tänavaga ristudes. Vaksali tänav kulgeb Jaama pargi ümber. Vaksali tänava pikkus on umbes 535 m.
1929. aasta linnaplaanil samas kohas oli Võõrastemaja tänav, mis oletatavalt sai nime aadressil Võõrastemaja 36 asunud võõrastemaja-restorani New York järgi. 
Oletatavasti on Vaksali tänav saanud nime selle juures asuva Narva raudteejaama hoone ehk vaksali järgi.
Vaksali tänav 19 asub 2021. aastal avatud Ingeri Maja.
Vaksali tänav 22 asub Narva raudteejaam.
Ginkūnai vald

Ginkūnai vald (leedu keeles "Ginkūnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. 
Valla pindala on 30,2 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3278 inimest. Valla keskus on Ginkūnai küla. Vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 324. Vallavanem on Vilija Kvasienė .
Bojan Šaranov

Bojan Šaranov (sündinud 22. septembril 1987) on Serbia jalgpallur, väravavaht.
Tema jalgpallikarjäär algas klubis OFK Beograd.
Aastal 2011 asus Šaranov mängima klubis Haifa Maccabi, kus ta mängis 3 aastat. 
2016. aastal asus Šaranov mängima klubis Belgradi Partizan.
Archibus

Archibus on kinnisvarahalduse tarkvara, mille abil on võimalik hallata kogu kontserni vara. Archibusi tarkvara kasutatakse kogu maailmas ligi 15 miljoni hoone haldamiseks. Tänapäeval on väga populaarne ehitustehniliste jooniste ja BIM-mudelite kasutamine Archibusi tarkvaras. ARCHIBUS, Inc. on rahvusvaheliselt tunnustatud ettevõte, mille tarkvara kasutatakse 190 riigis ja mis on saadaval 30 eri keeles.
Archibusi tarkvara on loodud 1982. aastal ja on maailma üks suuremaid kinnisvara, infrastruktuuride ja kinnisvarahalduse ainulaadse ärimudeli pakkuja. Selle tarkvara tugevusteks loetakse tervikliku kinnisvarahalduse lahenduse pakkumist, mis võimaldab kiiresti kasutusele võtta aeg-väärtus skeemi ning on skaleeritav nii väikeste, keskmiste kui ka suurte asutuste-ettevõtete vajaduste järgi.
Archibusi eeliseks on nn 360º lahendus, mis seisneb kogu kinnisvara elukaare kajastamises. Lisaks on tarkvara oluliseks osaks ka nutiseadme lahendus, kus on võimalik objektil olles sisestada andmeid, mis lihtsustab hilisemat andmetöötlust. Archibusi abil saadakse süstemaatiline ülevaade oma varadest ja nendega seotud kuludest – pindade, klientide ja lepingute lõikes. Lisaks on võimalik näha hallatavate pindade jaotust, pinna ruutmeetreid ning võimalus süüvida andmete detailsuses ruumipõhise halduseni. Ruumipõhine haldus tähendab, et hoones asuvate ruumide kohta on kirjas nii ettenähtud viimistlusmaterjalid, mööbel kui ka töötajad.
From Here to Eternity

"From Here to Eternity" on mitme teose pealkiri:
Masina tänav (Narva)

Masina tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas. Algab Vaksali tänavast ja lõpeb Madise tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 200 m.
1912. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Pühapäeva tänav, 1927. aasta linnaplaanil Lääne tänav. 
Aadressil Masina 4 asub Narva Issanda Ülestõusmise peakirik.
Tänav sai Nõukogude ajal nime Nõukogude Liidu kangelase Arsenti Bastrakovi järgi. 1. septembrist 2023 kannab praegust nime.
Arsenti Bastrakov

Arsenti Bastrakov (vene keeles "Арсентий Михайлович Бастраков"; 13. märts 1919 Kirovi oblast, Mironovtsõ küla – 17. veebruar 1944 Narva) oli Nõukogude Liidu kangelane, Nõukogude kaardiväe vanem.
Sündis talupoja perekonnas. Pärast algkooli lõpetamist töötas "Majaki" kolhoosis, ta valiti komsomoli allorganisatsiooni sekretäriks.
1939. aastal võeti Punaarmeesse. Osales Suures Isamaasõjas alates 1941. aasta juunist. Kaitses Leningradi, osales Leningradi blokaadi läbimurdes ja likvideerimises. 
Oli Leningradi rinde 64. laskurdiviisi 191. laskurpolgu 2. kuulipildujate roodu jaokomandör.
1944. aasta veebruaris osales 64. laskurdiviisi koosseisus Narva lahingu Narva veebruaripealetungis. Ta hukkus väidetavalt 17. veebruaril 1944 Narva raudteejaama pärast toimunud lahingus. 
5. oktoobril 1944 anti talle postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetus.
Arsenti Bastrakov maeti Vaivara vallas Sinimäe kalmistule.
Arsenti Bastrakovi järgi on nimetatud tänavad Narvas (Arsenti Bastrakovi tänav), Belaja Holunitsas ja Poloje külas, Ivantsevo keskkool. Sapjornoje alevis on Bastrakovi mälestussammas.
Georg Stahlberg

Georg Karl Stahlberg (15. märts 1866 Tartu – 6. märts 1942 Tartu) oli eesti laulja (bass) ja laulupedagoog .
Georg Stahlberg pärines baltisaksa perekonnast. Juba keskkooliõpilasena õppis ta laulu Marie Erdmanui juures. Esimene avalik esinemine oli tal 1886. aastal, 29-aastase noormehena, kui ta laulis ooperis „Nõidkütt“ suure eduga Eremiidi rolli. Lisaks esines ta oratooriumides ja kontsertidel solistina. 
1890. aastal lõpetas Georg Stahlberg Tartu ülikooli . 1894. aastal õppis ta laulu professor O. Sefferi juures Peterburis, 1895. aastal professor B. Stolzenbergi juures Saksamaal Kölnis ning 1896. ja 1897. aastal professor Antonio Selva juures Itaalias Veneetsias.
Pärast lauluõpingute lõppu laulis Georg Stahlberg lühikest aega Parma Kuninglikus Ooperis, seejärel töötas ta neli aastat esimese bassina suures Hamburgi Ooperis. Selle aja jooksul laulis ta 85 ooperis, näiteks Richard Wagneri ooperites „Tannhäuser“, „Lohengrin“ ja „Nürnbergi meisterlauljad“, kus tal tuli esineda kuni poolsada korda. 1902. aastal asus Stahlberg elama sünnilinna Tartusse, kus hakkas lauluõpetajaks, andis lisaks kontserte ning esines külalisena oratooriumides ja ooperites.
Georg Stahlberg andis iga-aastaseid kontserte Viini Kuninglikus Ooperis, Berliini Filharmoonia kontserdisaalis, Peterburis, Moskvas ja teistes Euroopa linnades, kus tema esinemisi saatis suur menu. See kestis kuni II maailmasõja alguseni, mis takistas välismaale reisimist ja ka muud kunstialast tegevust. Sõja ajal oli Stahlberg tegev põllumajanduses, kuid andis ka Tartus laulutunde. Tal oli kokku üle 250 õpilase, nende hulgas Benno Hansen, Rudolf Jõks, Alfred Sällik, Martin Taras ja Aarne Viisimaa.
Viskiklubi

Viskiklubi UBC (Uisge Beatha Club) on Eesti klubi, mis ühendab viskit ja viskikultuuri austavaid inimesi. 
Klubi asutasid 23. septembril 1989 Rutjal Toomas Tiivel, Kaarel Kurismaa, Lemming Nagel, Indrek Rohtmets, Helmu Radik ja Jaak Lippmaa.
Klubi põhikirja järgi on nende tegevuse eesmärkide seas viskikultuuri tundmaõppimine ja tutvustamine konverentside, koolide, seminaride kaudu ning välismaiste viskiklubide ja viskitootjatega sidemete ja koostöö arendamine.
Teoseid.
Viskiklubi aastaraamat (Toomas Tiivel, Jaak Lippmaa - koostajad). UBC. Tallinn 1991. 98lk
Viskiklubi aastateraamat (koost. Toomas Tiivel). UBC. Tallinn 1998. 224lk
Uisge Beatha Club aastakümneteraamat 1989-2019 (koost. Toomas Tiivel). UBC. Tallinn 2020. 616lk
Eestikeelse Hariduse Selts

Eestikeelse Hariduse Selts (lühend EHS) on Soomes Helsingis tegutsev haridusselts (õiguslikult vormilt mittetulundusühing), mille eesmärk on edendada ja säilitada eesti kultuuri Soomes. EHS asutati 26. novembril 2007 Helsingis. EHS kuulub Soome Eesti-seltside Liitu (SVYL).
Eestikeelse Hariduse Seltsi esimees on 2021. aasta seisuga Maris Vaher.
Imanta (selts)

Imanta oli 1880 Riias asutatud eesti lauluselts. Seltsi kuulusid eesti soost haritlased ja käsitöölised. Seltsil oli oma raamatukogu, kus oli üle 2000 eestikeelse raamatu.
Madise tänav

Madise tänav on tänav Narvas Kerese ja Joaoru linnaosas. 
Algab Linda tänava jätkuna, ristub Masina, Puškini, 1. Mai ja Linnuse tänavaga ning jätkub Raudsilla tänavana. Tänava pikkus on 660 m.
1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel on selle tänava nimi Madise tänav.
1945–2023 oli tänava nimi Nõukogude Liidu kangelase Igor Grafovi järgi Igor Grafovi tänav.
Aadressil Madise 4, endises lastepolikliiniku hoones, asub Narva Õigeusu Humanitaarkool.
Aadressil Madise 13b asub hotelli Narva restaureerimata tiib.
Läti Eesti Selts

Läti Eesti Selts on Lätis elavaid eestlasi ühendav selts.
1908 asutati Jüri Jaaksoni ja Karl Karpi eestvõttel "Riia Eesti Hariduse ja Abiandmise Selts", mille eesmärk oli koondada kõiki Riias elavaid eestlasi. Seltsi esimene esimees oli Jüri Jaakson.
Selts korraldas muu hulgas kursuseid, koosolekuid, peoõhtuid. Seltsil oli oma laulukoor, näitering ja mitu muud huvialaringi.
Selts tegutses aastani 1939.
Seltsi taastati 1988 nime all Läti Eesti Selts.
Hans Peter Doskozil

Hans Peter Doskozil (sündinud 21. juunil 1970 Voraus Steiermargi liidumaal) on Austria poliitik (Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei). 
Ta on õppinud aastatel 1994–2000 Viini Ülikoolis õigusteadust.
Ta oli 28. jaanuarist 2016 kuni 18. detsembrini 2017 Austria kaitseminister (Werner Faymanni teises valitsuses).
28. veebruarist 2019 on ta Burgenlandi liidumaa peaminister.
Isiklikku.
Hans Peter Doskozil on abielus ja tal on kaks last.
Kellavärgiga apelsin

"Kellavärgiga apelsin" on inglise helilooja ja kirjaniku Anthony Burgessi düstoopiline romaan.
Režissöör Stanley Kubrick tegi romaani põhjal filmi "Kellavärgiga apelsin" (1971).
"Kellavärgiga apelsini" avaldas 2001 eesti keeles kirjastus Varrak Udo Uibo tõlkes.
Raamatu peategelane on 15-aastane Alex, kes juhib omavanuste kurjategijate jõuku. Tegelased teeb iseloomulikuks nende omalaadne kõnepruuk, mis koosneb vene keelest tuletatud slängisõnadest. Alex vangistatakse tema vägivaldsete kuritegude eest. Vanglas katsetatakse tema peal uudset meetodit, mis on välja töötatud kurjategijate ümber kasvatamiseks.
Burgessi sõnul valmis teos vaid kolme nädalaga.
Vorsti mõis (Põltsamaa)

Vorsti mõis (saksa keeles "Worsti") oli Pajusi mõisa karjamõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
Liiva kõrts

Liiva kõrtse oli Eestis mitu:
Kepimurdja

"Kepimurdja" on Juhan Raudsepa 1933. aastal valminud skulptuur, mis asub Haapsalus Väikse viigi kaldal. Skulptuur on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Rudolf Tobiase monument

Rudolf Tobiase monument on Haapsalus Jaan Poska pargis aadressil Promenaadi tänav 3 asuv mälestusmärk, mis on püstitatud eesti helilooja Rudolf Tobiase auks.
Monumendi tegi Roman Haavamägi ja see avati 1929. aastal.
Monument on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
1. Mai tänav (Narva)

1. Mai tänav (vene keeles "улица 1 Мая") on tänav Narvas Joaoru linnaosas. See algab Vaivara tänavalt, ristub Kiriku tänavaga ning lõpeb Madise tänavaga ristudes. Tänav on 250 m pikk ja täiesti sirge.
1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel on selle tänava nimi Jaama tänav – oletatavasti selle juures asuva Narva raudteejaama hoone järgi. 
Alates 1961. aastast on tänava nimi 1. Mai tänav. Oletatavasti sai tänav praeguse nime Nõukogude Liidus 1. mail tähistatud töörahvapüha järgi.
Aadressil 1. Mai tänav 2 asub Viru Maakohtu Narva kohtumaja.
Endine 1. Mai prospekt.
27. detsembril 1952 nimetati Narva linna TSN TK otsusega nr 482 enne teist maailmasõda Peetri eeslinnas asunud Soome-Rootsi prospekt ümber 1. Mai prospektiks. Tänav kulges praeguse Kreenholmi tänavaga paralleelselt, sellest lääne pool. 10. oktoobril 1962 tänav likvideeriti.
Guostagalise vald

Guostagalise vald (leedu keeles "Guostagalio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 105 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1383 inimest. Valla keskus on Guostagalise küla. Vallamaja asub aadressil Centrinė g. 7. Vallavanem on Jonas Jocius.
Vaivara tänav

Vaivara tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas. Algab Puškini tänavast, ristub 1. Mai tänavaga ning lõpeb Raudsilla tänavaga ristudes. Tänav on umbes 410 m pikk.
1927. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Vaivara tänav oletatavasti Narvaga piirnenud endise valla järgi.
Robert R. Gilruth

Robert Rowe Gilruth (8. oktoober 1913 – 17. august 2000) oli Kosmose rakkerühma juht ja Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskuse esimene direktor.
Gilruth töötas aastatel 1937–1958 NACA-s ja liitus seejärel selle järeltulija NASA-ga, kus ta töötas kuni 1973. aastani. Ta osales ülehelikiirusel lennu arendustöödel ja rakettmootoriga lennukite ehitusel. Pärast nende projektide lõppu osales ta Mercury, Gemini ja Apollo programmides.
Elulugu.
Haridus.
Gilruth sündis 1913. aastal Minnesota osariigis Nashwaukis. 1931. aastal lõpetas ta Duluthi keskkooli ja 1935. aastal sai Minnesota Ülikoolist bakalaureusekraadi aeronautikainsenerinduses. 1936. aastal sai ta samal erialal magistrikraadi. 
NASA karjäär.
Kui 1958. aastal loodi NASA, määrati Gilruth Kosmose rakkerühma juhiks ja ta rühm sai ülesandeks saata inimene kosmosesse enne Nõukogude Liitu. See ülesanne ebaõnnestus ja Alan Shepard jõudis kosmosesse kolm nädalat peale Juri Gagarinit. Gilruth soovitas seejärel, et Ameerika Ühendriigid peaks seadma suurema eesmärgi nagu näiteks mehitatud lend Kuule. Kennedy nõustus sellega ja kuulutas varsti peale Mercury programmi esimest lendu välja Apollo programmi. Kosmose rakkerühmast sai mehitatud kosmoselendude keskus ja Gilruth sai selle esimeseks direktoriks. Gilruthi ametiajal toimus 25 missiooni, millest esimene oli Mercury-Redstone 3 ja viimane Apollo 15.
Esna raudteejaam

Esna raudteejaam oli raudteejaam Türi–Paide–Tamsalu raudteel Järva maakonnas Esnal. Jaam asus raudtee 31. kilomeetril.
Esna naaberjaam Türi suunal oli Vodja raudteejaam ja Tamsalu suunal Järva-Jaani raudteejaam (kaardil aastast 1938 on Järva-Jaani ja Esna vahele märgitud veel Õle raudteepeatus, Vodja ja Esna vahele aga Öötla raudteepeatus). Avamisel jäi Esna jaam Peetri kihelkonda Esna mõisa maadele. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega.
Jaamahoone.
Esna jaamahoone valmis 1924. aastal Leon Johansoni tüüpprojekti järgi sarnaselt Pedja ja Turba jaamahoonetega. Hoone on säilinud silmapaistvalt autentselt ühes mitmete jaamakompleksi kuulunud abiehitistega. Jaamahoone on olnud kasutusel elamuna, kuid praegu seisab kultuuriväärtuslik ehitis tühjalt ilma kasutuseta.
Rein Kvell

Rein Kvell (sündinud 26. novembril 1939 Tallinnas) on eesti ehitusinsener ning endine Eesti NSV riigitegelane.
Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppinud aastatel 1957–1962 Tallinna Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas tööstus- ja tsiviilehituse erialal insenerina. Hiljem on tegutsenud tööstus- ja tsiviilehituse eriala riikliku eksamikomisjoni esimehena.
Ta on töötanud mitmes ehitusettevõttes, pidades ameteid töödejuhatajast kuni peainsenerini.
Aastatel 1976–1980 oli ta Eesti NSV ehitusministri asetäitja, 1980. aastast Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Ehituskomitee esimees. 
Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.
Thomas P. Stafford

Thomas Patten Stafford (17. september 1930 Weatherford, Oklahoma – 18. märts 2024 Satellite Beach, Florida) oli Ameerika Ühendriikide õhujõudude ohvitser, katselendur ja NASA astronaut. 1969. aastal juhtis ta missiooni Apollo 10, mis oli teine mehitatud missioon Kuule ja esimene missioon, kui kuumoodul lendas Kuu orbiidil.
1975. aastal juhtis ta Apollo-Sojuzi testprojektis USA meeskonda. Kuna ta oli selle missiooni ajal brigaadikindrali auastmes, sai temast esimene kindrali auastmes olev ameeriklane kosmoses.
Tõsikindlusest

"Tõsikindlusest" (saksa keeles "Über Gewissheit") on saksa filosoofi Ludwig Wittgensteini postuumselt ilmunud raamat, mille koostasid ja andsid pärast Wittgensteini surma välja Elisabeth Anscombe ja Georg Henrik von Wright. Raamat ilmus saksa keeles 1969. aastal ja eesti keeles Andres Luure tõlkes 2000. aastal.
Raamatu aluseks on märkmed, mille Wittgenstein tegi kahe aasta jooksul enne oma surma. Vaatluse all on peaasjalikult epistemoloogilised küsimused ehk teadmise olemus, ning arutluse lähtekohaks on George Edward Moore’i 1939. aastal peetud ettekanne "Välismaailma tõestus". Wittgenstein uurib kahtlemise olemust ja võimalikkust ning jõuab järeldusele, et mõned asjad peavad jääma kahtluse alt välja selleks, et inimtegevus saaks üldse võimalik olla. Sealjuures on kahtlemine ise samuti tegevus.
Kahtlus on väljendatav ainult uskumuste taustal ning seepärast tuleb kahtlus selle kõige äärmuslikumas vormis tagasi lükata, sest kahtlus läheb seal vastuollu selle väljendamist võimaldava taustsüsteemiga.
Wittgenstein pakub raamatus välja ka uusi võimalusi filosoofilise skeptitsismi kummutamiseks.
Château-Gontier

Château-Gontier [šatö gont'jee] on endine vald Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Mayenne'i departemangus. See oli Château-Gontier' ringkonna ja Château-Gontier' kantoni keskus. 1. jaanuaril 2019 liideti Château-Gontier' vald Château-Gontier-sur-Mayenne'i vallaga.
Valla territoorium asub 26–99 meetri kõrgusel üle merepinna.
Rethel

Rethel [re(ö)tel] on linn Prantsusmaal Ardennesi departemangus. See on departemangu üks alamprefektuure ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ühe kantoni keskus.
Linna territoorium asub 67–146 meetri kõrgusel üle merepinna.
Sedan

Sedan [sed'aan] on linn Prantsusmaal Ardennesi departemangus. See on departemangu üks alamprefektuure ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskus.
Linna territoorium asub 149–301 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnas tegutseb jalgpalliklubi CS Sedan Ardennes.
Vouziers

Vouziers [vu'zje] on linn Prantsusmaal Ardennesi departemangus. See on departemangu üks alamprefektuure ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus.
Linna territoorium asub 89–186 meetri kõrgusel üle merepinna.
Herta

Herta on naisenimi, saksa päritolu Hertha variant.
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 142 Herta-nimelist inimest.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Herta 137 naisel. Herta oli populaarsuselt 646. naisenimi.
Chaumont (Haute-Marne)

Chaumont [šo'mo(nt)] on linn Prantsusmaal Haute-Marne'i departemangus. See on departemangu prefektuur ("prefecture") ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 247–416 meetri kõrgusel üle merepinna.
Recycle Bin

Recycle Bin on 1999 asutatud Eesti "metal"'i ansambel.
Langres

Langres [langr] on linn Prantsusmaal Haute-Marne'i departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur ("sous-prefecture") ehk halduskeskus. Linn on ühe kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 247–416 meetri kõrgusel üle merepinna.
Arthur Böttcher

Jakob Ernst Arthur Böttcher (ka Boetther, 13. juuli/25. juuli 1831 Bauska – 29. juuli/10. august 1889 Tartu) oli Tartu Ülikooli anatoomiaprofessor.
Ta õppis aastatel 1851–1855 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta on maetud Vana-Jaani kalmistule.
Girkalnise vald

Girkalnise vald (leedu keeles "Girkalnio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Raseiniai rajoonis
Valla pindala on 105 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1685 inimest. Valla keskus on Girkalnise alev (2011. aastal 877 elanikku), vallamaja asub aadressil Šėtupio g. 40. Vallavanem on Justina Šaulienė.
Funktsionaalsed toitumisrühmad

Liikide jagamine funktsionaalsetesse toitumisrühmadesse on vahend selleks, et ühitada tulemused, mis on saadud uurides veelistes ökosüsteemides elavaid suurselgroogseid. Sellise rühmitamise eeliseks on võimalus kombineerida veemardikate morfoloogilisi tunnuseid (nt suiste kuju) ja käitumuslikke mehhanisme (toitumisviis). Liigi kuuluvus teatud rühma võib erineda valmiku ja vastse perioodil.
Funktsionaalsete rühmade uurimine.
Alguses püütakse uuritavas veekogus kahvaga vees elavaid loomi ja hiljem need sorteeritakse laboris. Selleks, et teada saada, millistesse funktsionaalsetesse rühmadesse isendid kuuluvad, kasutatakse mitut uurimismeetodit. Iga putukas lahatakse eraldi ja uuritakse nende soole sisu. Sellest saab järeldada, mida nad on söönud ja lisaks võib anda ka infot vastava liigi vastse toitumise kohta, kui sellest etapist on jäänud soolde toidujääke . Samuti saab toitumiskäitumist uurida ja funktsionaalset toitumisrühma määrata võrreldes putukate suisete ehitust, sest see näitab, millist toitu nad saavad tarbida .
Funktsionaalsed rühmad.
Esimese funktsionaalse klassifikatsiooni süsteemi koostas K. W. Cummins aastal 1973 ja seda süsteemi kasutatakse tänapäevani.
Filtreerijad.
 Filtreerijad "(filterers)" on saprofaagid ehk toituvad peenest lagunenud orgaanilisest ainest . Neil kuuluvad suiste juurde spetsiaalsed harjased või siidilaadne eritis, mis toimib kui sõel ja eraldab peene aine veest. Filtreerijad on näiteks kihulaste vastsed.
Kogujad.
Kogujad "(gatherers)" on samuti saprofaagid, aga nemad koguvad toitu setetest , näiteks ühepäevikuliste vastsed.
Kraapijad.
Kraapijad "(scrapers)" on herbivoorid. Nad toituvad perifüütonist, mis on keerulise koostisega segu vetikatest, sinivetikatest, heterotroofsetest mikroobidest ja detriidist, mis on kinnitunud veealustele pindadele. Nende suuosad on spetsialiseerunud aine riivimiseks või kraapimiseks kividelt ja orgaaniliselt substraadilt , näiteks veeteod. 
Peenestajad.
Peenestajad "(shredders)" on putukad, kes on herbivoorid ja söövad peamiselt elusaid ja lagunevaid veetaimi ja ka lagunevat puitu . Nad toituvad suurtest orgaanilise aine tükkidest ja nendega kaasnevatest seentest ja bakteritest. Sellega tekitavad nad juurde peeneteralist orgaanilist ainet, mida saavad tarbida filtreerijad ja kogujad . Peenestajad on näiteks ehmestiivaliste vastsed.
Röövtoidulised.
Röövtoidulised "(predators)" on karnivoorid ja toituvad teistest loomadest neid tervelt neelates või kesta läbistades ja imedes kehavedelikke . Kõik ujurid on röövtoidulised.
Eber Landau

Eber Landau (vene keeles Эбер Гиршович Ландау; 8. november 1878 Rēzekne – 30. oktoober 1959 Lausanne) oli antropoloog ja anatoom.
Ta õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust. Ta oli Tartu Ülikooli õppejõud aastail 1906–1912, August Rauberi kateedris.
Aastail 1923–1932 töötas ta Kaunase Ülikoolis ning 1932–1950 Lausanne'i Ülikoolis.
Korporatsioon Dzintra

Korporatsioon Dzintra on 20. mail 1924 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon, vanuselt kolmas naiskorporatsioon Lätis.
Sümboolika.
Korporatsioon Dzintra värvid on oranž-roheline-helesinine.
Värvide tähendus:
Korporatsioon Dzintra lipukiri on "Fidei et veritati!"
Korporatsioon Dzintra vapil on kujutatud Läänemere kohal lendavat kajakat tõusva päikese taustal, mis sümboliseerib püüdlust hea ja ilusa poole. Vapi kohal on õunapuuõitest pärg, männioks ja rukkivihk sümboliseerimaks organisatsiooni asutamise aega. Pärgamendirullid vapi alumises osas sümboliseerivad vaimseid väärtusi ja teadmishimu. Vapi ülaosas paiknevad seitse merevaigutükki aga korporatsiooni asutajaid. 
Ajalugu.
Korporatsioon Dzintra asutasid kaheksa Läti Ülikooli naistudengit. 1925. aastal osales korporatsioon Dzintra koos korporatsioonide Daugaviete, Gundega ja Imeriaga Läti Naiskorporatsioonide Liidu loomises. 1934. aastal sõlmiti sõprusleping Kaunase ülikooli juures tegutsenud naiskorporatsiooni Filia Samogatiaega. Korporatsioon Dzintra likvideeriti 1940. aasta suvel okupatsioonivõimude poolt, kuid dzintrad jätkasid kooskäimist ja aktiivset tegevust väljaspool kodumaad.
Korporatsiooni tegevus Riias taastati 12. oktoobril 1989 ja sellega on Dzintra oli esimene tegevuse taastanud Läti naiskorporatsioon. 1999. aastal koliti praegusesse konvendikorterisse Krišjānis Valdemārsi tänaval. 11. märtsil 2000 sõlmiti sõprusleping korporatsioon Indlaga Eestis. 2003. aastal restaureeriti korporatsioon Dzintra vapp.
Ene Aurik

Ene Aurik (7. juulil 1946 Tallinn – 13. märts 2004 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1966–1971 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas arhitektina. 
Ta töötas projekteerimisinstituudis EKE Projekt. Ta oli Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1978. aastast.
Isiklikku.
Ene Auriku õde on arhitekt Helje-Reet Aurik.
GRAFCET

GRAFCET ("GRAphe Fonctionnel de Commande des Étapes et Transitions") on graafiline protsessikirjelduskeel.
Keele graafilised tähised on tuletatud Petri kahendvõrgul ("Level 1 boolean Petri net") tähistest.
Keel on määratud standardiga ISO/IEC/EN 60848, mis pohineb varasemal DIN 40719-6 funktsioonikaardil.
Kasutatakse automaatikarakendustes standardis IEC 61131-3 mainitud programmeeritavate loogikakontrollerite SFC-keeles ("sequential function chart").
Helje-Reet Aurik

Helje-Reet Aurik (sündinud 10. augustil 1943 Tallinn) on eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1962–1968 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina. 
Ta töötas alates 1968. aastast projekteerimisinstituut Eesti Projektis. Ta oli Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1974. aastast.
Isiklikku.
Helje-Reet Auriku õde oli arhitekt Ene Aurik.
Hideyo Noguchi

Hideyo Noguchi (jaapani keeles 野口 英世 "Noguchi Hideyo"; 11. mai 1876 Inawashiro, Fukushima – 21. mai 1928 Accra, Ghana) oli jaapani bakterioloog. Ta avastas neurosüüfilise etioloogia, 1913. aastal isoleeris ta seljaajukuivega patsientide ajuproovidest bakteri "Treponema pallidum."
Noguchi Hideyo lapsepõlve varjutas olmeõnnetus: üheaastaselt kukkus ta tulekoldesse (või kallutas endale keeva riisipaja peale), mille tagajärjel said tema vasak külg ja käsi raskeid põletushaavu. Kuid arvatakse, et tema huvi meditsiini õppimise vastu sai alguse üleelamistest 16-aastaselt, kui kirurg Kanae Watanabe tegi talle käeoperatsiooni.
Alistamatu meele ja erakordse püüdlikkuse toel sai ta toimetulekut häirinud probleemidest jagu, kolis Tōkyōsse ja töötas õpingute ajal majahoidjana. 1896. aastal sooritas ta meditsiinipraktiseerija eksami esimese astme ja lõpetas 21-aastaselt Tōkyō meditsiinikolledži. Pärast meditsiinidoktori litsentsi omandamist võttis ta vastu lektoritöö ning tutvus doktor Morinosuke Chiwakiga, kellest sai tema eluaegne sõber ja mentor.
Hideyo uurimistöö sai hoo sisse pärast seda, kui ta oli 1900. aastal asunud elama Ameerika Ühendriikidesse ning töötas Pennsylvania Ülikoolis doktor Simon Flexneri uurimisassistendina.
Noguchi varasemad uuringud olid seotud maomürgi füsioloogiliste toimete uurimisega, näiteks hemolüüsi, verejooksude, ödeemi ja endoteeli kahjustustega. 1909. aastal ilmus tema monograafia "Snake Venoms: An Investigation of Venomous Snakes with Special Reference to the Phenomena of Their Venoms".
Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudis töötades avaldas ta rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni mitmete nakkushaiguste, näiteks süüfilise, tuberkuloosi, trahhoomi, lastehalvatuse, marutõve, kollapalaviku, Kaljumägede tüüfuse ja Oroya palaviku kohta.
Noguchil diagnoositi 1913. aastal süüfilis.