Mercedes-Benz W114/W115

Mercedes-Benz W114 ja W115 (/8) on suurema keskklassi autod, mida Mercedes-Benz tootis aastail 1968-1976. Arenduskoodi W115 kasutati nelja- ja viiesilindriste mootoritega neljaukseliste sedaanide märkimiseks, W114 olid kuuesilindriste mootoritega sedaanid ja kaheukselised kupeed. Hüüdnimi "/8" ("Strich-Acht" ehk "kaldkriips-kaheksa") vihjas autode esitlusaastale (1968).
1961. aastal algas peainsener Fritz Nallingeri juhtimisel Mercedese uue keskautode perekonna disainitöö. Tehnikapoole eest hoolitses kereosakonnajuht Karl Wilfert, disaini tegid Paul Bracq ja Bruno Sacco. Malli võeti ka peagi välja tulevast W108/W109 luksussedaanidest, samas jagamata nendega agregaatosi. Tehniliselt oli üldine konstruktsioon sama: tagavedu, sõltumatu vedrustus, ringlev palliga roolisüsteem ja ketaspidurid kõigil neljal rattal. Tagateljel loobuti võnkuvatest pooltelgedest diagonaalse kolmnurkadega pöördtelje kasuks, ka esivedrustus oli nüüd terasest ristkülikukujuliste nelinurksete osadega ja pallliigendiga, mis parandas nii sõidumugavust kui ka teelpüsivust. Algselt planeeriti odavamatel neljasilindristel mudelitel kasutada lihtsamat disaini, kuid lõpuks otsustati sellest loobuda. Peale konventsionaalse sedaani kavandati ka kupee, pika teljevahega sedaani ja universaali, kuid lõpuks otsustati universaalist loobuda.
Neljaukselisi sedaane esitleti jaanuaris 1968 Hockenheimis, vahetades välja W110 ja W111 sedaanid. W115 sai uued mootorid - neljasilindrise M115 bensiinimootoritega olid saadaval mudelid 200 (115.015) (1988 cm3, Stromberg 175 CDS karburaator, 95 hj) (115.923) hinnaga 11495 DEMI, 220 (115.010) oli 2197 cm3 105 hj mootoriga (115.920) hinnaga 11990; OM615 diislit kasutasid 200D (115.115) - 1988 cm3/55 hj (615.913) hinnaga 11990 ja 220D (115.110) - 2197 cm3/60 hj (615.912) hinnaga 12485 marka. W114 oli kahe mudelina - 230 (114.015) kasutas M180 2292 cm3 reaskuuest kahe Zenith 35/40 INAT karburaatoriga, võimsuseks 120 hj (180.954), hinnaga 13145 marka; 250 (114.010) oli uue M114 2496 cm3 kahe Zenithi karburaatoriga 130 hj reaskuuesega (114.920), hinnaks 14630. See oli ka võrreldes odavamate mudelitega eesmiste topeltkaitseraudadega. Autod olid standardis 4-käigulise manuaalkäigukastiga, lisavarustuses oli ka K4C 025 vedeliksiduriga automaatkastiga, lisaks alates märtsist 1969 W114 mudelitele ka viiekäiguline manuaalkast, mis polnud kuigi populaarne.
19. novembril 1968 esitleti Hockenheimis ka kupeesid. Šassii ja raam olid sarnased sedaanidele ja kuni A-pillarini olid kupee ja sedaani kered identsed, kuid A-pillarist edasi polnud kupee pelgalt tagumiste usteta sedaan: tuuleklaas oli lamedam ja katus 45 mm madalam kui sedaanil, lisaks olid aknad raamideta ja täielikult avatavad, lisaks ulatus kupee tagumine kaitseraud rattakoobasteni. Kupeel kasutati kahte mootorit - 250C (114.021) sama 114.920 mootoriga mis 250 sedaan, hinnaks 16817 marka ja eksklusiivselt kupeedele saadav 250CE (114.022) oli sama mootor Boschi D-Jetronic elektroonilise kütuse sissepritsega, võimsuseks 150 hj (114.980), hinnaga 17705 marka.
USA turu 250 (114.011) ja 250C (114.023) kasutasid W108 280S-l kasutatud M130 mootorit - 2778 cm3 kahe Zenith 35/40 INAT karburaatoriga, millel surveastet alandati veidi 9.0lt 8.7le, võimsuseks 130 hj (130.923).
1969. aastal esitleti limusiine (V114/V115), millel oli teljevahet pikendatud 65 cm 2.75 meetrilt 3.4 meetrile ja lisatud kolmas istmerida. See oli saadaval mudelitena 220D (115.112) hinnaga 19092 marka ja 230 (114.017) hinnaga 19758. Neid ostsid peamiselt taksofirmad, reisifirmad, lennufirmad, saatkonnad ja ametiasutused.
Aprillis 1972 uuendati mootoreid: Euroopa 250/250C 2.5-liitrise mootoriga enam ei toodetud, nüüd hakatigi neil kasutama USA turul kasutatud M130 mootorit, hinnaks vastavalt 17871 ja 20313 marka. Mudelivaliku tippu lisandusid kaks uue M110 2746 cm3 reaskuuesega mudelit: 280 (114.060) ja 280C (114.073) olid Solex 4A1 karburaatoriga, võimsuseks 160 hj (110.921), hinnaga vastavalt 18981 ja 21423 marka; 280E (114.062) ja 280CE (114.072) olid D-Jetronic sissepritsega, võimsuseks 185 hj (110.981), hinnaga vastavalt 20535 ja 22977 marka.
Septembris 1973 läbisid W114/W115 facelifti, uuendatud autodel hakati kasutama ka uutel R107/C107 ja W116 autodel debüteerinud elemente: liikuvaid väliseid tahavaatepeegleid sai nüüd reguleerida seestpoolt, A-pillaril paiknesid nüüd mustust tõrjuvad dekoratiivpaneelid, mis hoidsid küljeaknad puhtad isegi halva ilmaga, lisaks profiiliga mustust tõrjuvad tagatuled ja katusereeling tagaklaasi juures, lisaks said autod nüüd uue nelja kodaraga turvalisema rooliratta. Ka radiaatorvõre oli nüüd madalam ja laiem ning esinumbrimärk paiknes nüüd kaitseraual, mitte selle all. Kui sedaanide esiustel olid nüüd ühes tükis aknad, siis kupeede ustel kasutati endiselt ka kolmnurkseid nn. õhuaknaid, mistõttu paiknesid ka nende tahavaatepeeglid nüüd mitte A-pillaril nagu sedaanidel, vaid õhuakende allosas. Lisaks olid standardvarustuses ka peatoed ja automaatsed turvavööd. Ka tippmudelid (250st 280Eni ja kupeed) ei olnud enam topeltkaitseraudadega eesotsas ning tagaosas oli suurem kaitseraud ainult mudelitel 280 ja 280E. Automaatkäigukast oli nüüd 4-käiguline hüdrotrafoga W4B 025. W115 mootoreid uuendati: 220 vahetas välja uus mudel 230.4 (115.017), millel oli töömahtu suurendatud 2307 cm3le, võimsusega 110 hj (115.951), hinnaga 15207 marka; lisandus ka mudel 240D (115.117) uue OM616 diisliga (2404 cm3/65 hj), hinnaga 15984. Limusiinidena olid saadaval nüüd mudelid 240D (115.119, 22588.50 DEM) ja 230.6 (114.617, 23143.50 marka).
1974. aasta lõpus lisandus mudelivalikusse ka viiesilindrise diiselmootoriga mudel 240D 3.0 (USAs 300D) (115.114), mis kasutas OM617 3005 cm3 80 hj reasviiest (617.910).
Peale järglasmudeli W123 esitlust jaanuaris 1976 hakati W114/W115 tootmist kokku tõmbama. Viimased kupeed toodeti augustis 1976, septembris toodeti viimased 280/280E, kogu W114/W115 autodeseeria viimased autod toodeti 1976. aasta lõpus. Viimastest autodest maksid 28. jaanuar 1976 seisuga 200D 17183, 220D 17849, 240D 18426, 240D 3.0 19914, 240D limusiin 26074, 200 16705.50, 230.4 17505, 230.6 19269.60, 230.6 limusiin 26684.40, 250 21623, 280 23610, 280E 25463.40, 250C 24564.30, 280C 26551 ja 280CE 28405 marka.
Kokku toodeti 9 aastaga ligikaudu 1.92 miljonit autot, suhtega ligi 3 W115 iga W114 kohta; vaid ligikaudu 67000 (3.5%) olid kupeed, millest 60% eksporditi: 1968-1973 toodeti kokku 844664 W115, millest 187873 200D, 345376 220D, 175242 200 ja 128398 220 sedaani (kokku 836889), lisaks 4027 220D limusiini, 2327 220D ja 334 220 šassiid erikeredele (kiirabi, universaal) ning 1087 220D pika teljevahega šassiid; W114 toodeti kokku 343524, millest 152822 230, 78303 250, 22624 250 (2.8), 19537 280 ja 13711 280E sedaani (kokku 286997) ning 8824 250C, 10527 250C (2.8), 21787 250CE, 4924 280C ja 7576 280CE kupeed (kokku 53638); lisaks 1082 230 limusiini, 240 230 šassiid ja 1567 230 pika teljevahega šassiid. 1973-1976 toodeti 605823 W115, millest 152054 200D, 67453 220D, 126148 240D, 53690 240D 3.0, 113543 200 ja 87609 230.4 sedaani (kokku 600497), lisaks 3655 240D limusiini, 581 240D ja 156 230.4 šassiid ning 934 240D pika teljevahega šassiid; W114 toodeti kokku 125044, millest 63497 230.6, 11437 250 (2.8), 25000 280 ja 9125 280E sedaani (kokku 109059) ning 1241 250C (2.8), 8227 280C ja 3942 280CE kupeed (kokku 13410), lisaks 1131 230.6 limusiini, 77 230.6 šassiid ja 1367 230.6 pika teljevahega šassiid.
Diiselmootoriga W115d olid väga tuntud oma vastupidavuse poolest, seetõttu olid need üle maailma laialt levinud taksodena. 1981. aastal ostis Kreeka taksojuht Gregorios Sachinidis 1976. aasta 240D, läbisõiduga 220000 kilomeetrit. Kuni 2004. aastani, kui ta annetas auto Mercedes-Benzi muuseumile Stuttgartis, sõitis ta sellega Thessalonikis taksojuhina, aga ka reisifirmade heaks välismaale, kokku ligi 4.6 miljonit kilomeetrit.