tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kadunud viiuldaja

"Kadunud viiuldaja" on Juhan Paju 2001. aastal ilmunud kriminaalromaan, milles astub üles uurija Toivo Kivistik. 
Inspiratsiooni teose kirjutamiseks sai Paju Eesti Ekspressis ilmunud artiklist "Viiuldaja haihtus nagu suits", mis räägib tuntud viiuldaja Lemmo Erendy saladuslikust kadumisest 1996. aastal. Enne raamatu lõpliku valmimist haigestus kirjanik raskelt, kuid tänu sõprade abile jõuti see siiski tähtajaks valmis.
Sisututvustus.
Komissar Kivistik uurib tuntud viiuldaja kadumist ja kodutu mehe julma mõrva.
Eugen Wilhelm Mahr

Eugen Wilhelm Mahr (28. veebruar /12. märts 1882 Pärnu – 31. mai 1933 Pössneck) oli Eesti ja saksa vaimulik.
Ta õppis aastatel 1892–1901 Pärnus gümnaasiumis. Aastatel 1901–1902 töötas ta Pärnus koduõpetajana. Aastatel 1902–1908 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Sai heade tulemuste eest õpinguis kuldauraha. 1906. aastal täiendas end Berliinis. Oli prooviaastal Torma Maarja koguduses (Andreas Laasi juures). Ordineeriti 5/18. juulil 1909 õpetajaks.
Mahr oli pärast ordineerimist Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1910–1918 oli ta Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Põgenes Saksamaale, oli aastatel 1919–1933 Pössnecki koguduse (asub Tüüringi liidumaal Saale-Orla kreisis) õpetaja.
Mudasegaja armuke

"Mudasegaja armuke" on Juhan Paju 2003. aastal ilmunud kriminaalromaan, milles astub üles uurija Toivo Kivistik.
Michael Luiga

Michael Luiga (1. veebruar (vkj)/ 13. veebruar 1867 Uderna – 27. märts (vkj)/ 9. aprill 1915 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Tartus elementaar- ja kreiskoolis. Aastatel 1875–1886 õppis ta Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1887–1892. Akadeemiliselt oli ta aastast 1887 Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Prooviaastal oli ta Paul Gerhard Adalbert Willigerode juures Tartu Maarja koguduses. Ordineeriti 13. septembril/25. septembril 1892 õpetajaks.
Oli aastatel 1892–1894 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1896–1902 oli Torma Maarja koguduse õpetaja, pidas jumalateenistusi ka Mustvees ja Lohusuus. Oli kahel korral Soomes sanatooriumiravil. Tagasi tulles sai kahel korral märkuse rekonvertiitidele (õigeusust pöördunutele) ametitalituste pidamise eest.
Lahkus ametist tervislikel põhjustel, elas aastatel 1905–1910 Nõo kihelkonnas Maanuse talus. Aastal 1910 asus elama Tartusse, kus ta aastal 1915 suri.
Isiklikku.
Michael Luiga vend oli psühhiaater Juhan Luiga. 
Tema abikaasa oli koolijuhataja Elisabet Luiga.
Silencium ad cantum!

Silencium ad cantum! tähendab ladina keeles 'vaikust lauluks!', kusjuures sõna "cantus" võib tähendada ka luuletust, poeemi. 
Seda väljendit kasutatakse tänapäeval peamiselt vanades kinnistes akadeemilistes organisatsioonides laulu eel.
Lepiku tänav

Lepiku tänav ("Leppikstraße") on tänav Tartus Supilinnas. Tänava pikkus on umbes 270 meetrit.
Tänav algab Kroonuaia tänavast, sel on kaks täisnurkset käänakut ning läbikäik Kõrvitsa tänavale.
Enamik maju on 2–3-korruselised puumajad, suurem osa neist on muinsuskaitse all. Lepiku tänav tervikuna jääb Supilinna miljööväärtuslikku alasse.
Tänava nimi tuleneb selle tänava kunagise majaomaniku Leppiku nimest.
Kroonuaia tänav

Kroonuaia tänav (saksa keeles "Botanische Straße") on tänav Tartus Supilinna servas.
Tänav algab Kroonuaia sillalt ja lõpeb Jakobi tänava ja Tähtvere tänava ristis. Tänava pikkus on umbes 600 m.
Kroonuaia tänavani ulatub Tartu Botaanikaaed. Varem asus sel tänaval Tartu Kroonuaia Kool, mis on ka tänava järgi nime saanud. Nüüd tegutseb seal Tartu Kesklinna Kool.
Aastail 1950–1989 kandis tänav nime Komsomoli tänav. Varem on tänava nimedeks olnud ka Botaanika-aia tänav ja Botaanika tänav.
Salumetsad

Salumets on metsatüüp, mis kuulub arumetsa metsatüübiklassi. Salumetsale on eriti vanemas eas iseloomulik puuliikide mitmekesisus, seejuures laialehiste puuliikide - harilik tamm, harilik pärn, harilik vaher, harilik saar, harilik jalakas esinemine kõrvalliikidena, aga vahel ka peapuuliigina. Samas Eesti salumetsade enamiku moodustavad hüljatud ja metsistunud endised põllumaad, kus kasvab peamiselt pioneerliik hall lepp. Domineerivaks puuliigiks väljakujunemata salumetsas on hall lepp, korralikult majandatud salumetsas aga harilik kuusk või arukask. Liigirikkas põõsarindes kasvavad kuslapuu, sarapuu, toomingas, näsiniin ja muud. 
Salumetsade mullastik on viljakas, paksu huumuskihiga ja hea veevarustusega. Salumetsad hakkasid Eestis levima umbes 6500 aastat tagasi, kui kliima oli soe ja niiske. Kliima jahenemisel tõrjusid okaspuud aegamööda laialehised lehtpuud välja. Salumetsade tüübirühma kuuluvad E. Lõhmuse metsakasvukohatüüpide süsteemi järgi naadi ja sõnajala kasvukohatüüp, ning J. Paali taimkattetüüpide järgi naadi, sinilille ja kuukressi kasvukohatüüp. Eesti metsadest moodustavad salumetsad statistiline metsainventuuri andmetel J. Paali järgi u 21% ja E. Lõhmuse järgi üle 10 protsendi.. Salumetsad on tuntud ka lihtsalt saludena.
JK Kernu Kadakas

JK Kernu Kadakas on Eesti jalgpalliklubi.
Kaarel Kivi

Kaarel Kivi on eesti kriminaalromaanide autor, kelle tausta ei ole siiamaani avalikustatud. Kirjutab koos Klaara Kiviga.
Tema teoste peategelasteks on literaadipaar Kalev ja Diana Karu.
Mihkel Ulman

Mihkel Ulman (sündinud 8. juulil 1956) on eesti stsenarist, näitekirjanik ja prosaist.
Nabû-naʾid

Nabû-naʾid (akkadi keeles 'Nabu olgu kiidetud'; ka Nabunaid, ladinapäraselt Nabonidus) oli Uus-Babüloonia viimane kuningas, kes valitses 556–539 eKr.
Pikka aega tunti Nabû-naʾidi valitsusaega vaid pärsia ja kreeka allikate ning heebrea piibli vahendusel. Seepärast on teda sageli iseloomustatud väga negatiivselt. Viimastel aastakümnetel on aga Babüloonia allikad hakanud teda näitama palju positiivsemas valguses.
Pärsia vallutus.
Babüloni langemise kohta on ajaloolistes allikates mitu versiooni. Kyrose silindri järgi avas rahvas Kyrosele väravad ja tervitas teda kui vabastajat. Jesaja 40–55 ennustas, et pärslased kannavad minema Babüloni naised ja jumalakujud. Herodotose kirjeldust mööda purustas Kyros babüloonlased linnast väljas, misjärel algas piiramine. Kui see venis, lasi Kyros Eufrati jõe kõrvale suunata, nii et tema väed võisid marssida linna läbi tühja jõesängi. Xenophon kirjeldas sama episoodi, kuid mainimata lahingut. Berossos väitis, et Kyros lõi Babüloonia väge, kuid Nabû-naʾid põgenes lähedasse Borsippa linna. Seal varjas ta end, samas kui Kyros vallutas Babüloni ja lammutas selle välismüürid. Kui Kyros hakkas liikuma Borsippa suunas, andis Nabû-naʾid peagi alla.
Need kirjeldused on vasturääkivad, kuna allikad on propagandistlikud (Kyrose silinder ja Jesaja; viimase kohta vaata, see Kyros judeokritlikus traditsioonis), põhinevad suulisel pärimusel (Herodotus ja Xenophon) ja vastukäivatel kroonikatel (Berossus). Rohkem on siinkohal abi Nabû-naʾid kroonikast. See on osa Babüloonia kroonikatest, mis on ajaloosündmuste täpsed, faktipõhised kirjeldused ja mida peetakse seepärast usaldusväärseteks, ehkki mitte eriti informatiivseteks. Babüloni vallutamise kohta ütleb see tekst:
Lisaks on leitud ehitise pealiskiri, kus on mainitud Babüloni Enlili värava taastamist varsti pärast selle vallutamist. Selle info põhjal on pakutud järgmist sündmuste rekonstruktsiooni. Kui Kyros püüdis marssida Lõuna-Mesopotaamiasse, kohtas ta babüloonlasi Opise lähedal. Puhkenud lahingu võitsid pärslased. See pani lähedase Sippari linna alla andma. Samal ajal olid babüloonlased tõmbunud lõunasse, rajades kaitseliini Eufrati lähedal, takistamaks Kyrost liiga kaugele liikumast. Kuid Kyros ei rünnanudki Babüloonia armeed. Selle asemel läkitas ta väikese üksuse Tigrist mööda lõunasse, et vallutada pealinn üllatusrünnakuga. Plaan toimis: Pärsia väed jõudsid märkamatult Babüloni ja vallutasid selle ootamatult, kohates vaid nappi vastupanu ühe linnavärava juures. Nii said nad enda kätte nii Babüloni kui ka kuningas Nabû-naʾidi.
Murodullo Amrillaev

Murodullo Amrillaev (vene Муродулло Амониллоевич Амриллаев; sündinud 5. mail 1972 Dušanbes) on usbeki rahvusest Tadžikistanist pärit Venemaa kabetaja. 
Veel Tadžikistani esindades tuli ta 1993. aastal Vene kabe maailmameistriks. 1995. aastal asus riigis valitsenud poliitilise olukorra tõttu elama Venemaale, algul Tšeljabinskisse, hiljem Sterlitamakki ja siis Ufasse.
Ülakoma

Ülakoma ehk apostroof on kirjavahemärk, mida kasutatakse mittehääldatava tähe märkimiseks sõna lõpus, näiteks Skype'i parool, Monet' maal (Monet hääldatakse [monee]), ning tsitaatsõnade käänamisel käändelõpu eraldamiseks.
Levinuim viga on rõhumärgi (`) ja ülakoma (') segiajamine. Eestikeelse klahvipaigutusega klaviatuuril asub ülakoma ä-tähe ja sisestusklahvi ("Enter") vahel. Pildil punasega tähistatud rõhumärk asub kustutusklahvist vasakul. Suure sisestusklahviga klaviatuuril paikneb ülakoma sisestusklahvi kohal.
Ivar Valdmaa

Ivar Valdmaa (sündinud 10. veebruaril 1964) on ettevõtja, endine korvpalliklubi BC Kalev/Cramo president ja Cramo Estonia AS tegevdirektor.
Eric Saade

Eric Khaled Saade (sündinud 29. oktoobril 1990 Helsingborgis Kattarpis) on rootsi poplaulja ja telesaatejuht.
Pärast kahte aastat ansamblis What’s Up! lahkus ta sealt veebruaris 2009, et alustada soolokarjääri.
Ta esindas Rootsit 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis, mille tagas võit sama aasta Meldodifestivalenil looga "Popular". Eurovisioonil tuli ta kolmandale kohale.
Lapsepõlv ja noorus.
Saade sündis Rootsis Kattarpis Walid Saade ja Marlene Jacobssoni lapsena. Saade isa on pärit Liibanonist ja ema Rootsist. Vanemad lahutasid abielu, kui Saade oli nelja-aastane. Pärast seda elas ta oma emaga. Saadel on kaheksa õde-venda ja poolõde-venda.
Saade hakkas laulmisega tegelema, kui oli näinud telerist Michael Jacksonit. Ta on saanud muusikalisi mõjutusi sellistelt artistidelt ja ansamblitelt nagu Robbie Williams, Bryan Adams, Backstreet Boys ja Justin Timberlake.
Ta laulis esimest korda laval kuueaastaselt oma ema pulmas. 13-aastaselt hakkas Saade laule kirjutama ning võitis Rootsi lauluvõistluse "Joker" (hiljem nimetati see ümber "Popkorniks") ning allkirjastas plaadilepingu 15-aastaselt.
Isiklikku.
Saade elab Stockholmis. Kuni jaanuarini 2012 oli Saade mitu aastat suhtes Molly Sandéniga. 2015. aastast on ta kallim moeblogija Nicole Falciani.
Akme

Аkme (vanakreeka keeles ἀκμή, "akmē" — tipp, haripunkt) on isiksuse somaatiline, füsioloogiline, psühholoogiline ja sotsiaalne seisund, mis väljendub tema arengu küpsuses ja parimate näitajate saavutamises tema tegevuses (näiteks poliitikas või äritegevuses) või loomingus. Arvatakse, et selline periood inimese elus jääb 30. ja 50. eluaasta vahele.
Kasutus.
Teatmekirjanduses on seda terminit kasutatud isiku elulooandmete esitamisel, kui tema sünni- ja surma-aasta pole teada. Ingliskeelses kirjanduses on samal eesmärgil kasutusel ladina päritolu "floruit" ('õitses').
Vanakreeka filosoofide puhul on algallikates seoses eluajaga sageli mainitud ainult akmet. Seda tõlgendatakse tavaliselt 40. eluaastana.
Fu'ād al-Mibaza‘

Fu'ād al-Mibaza‘ (araabia keeles فؤاد المبزع; 16. juuni 1933 Tunis – 23. aprill 2025) oli Tuneesia poliitik ja diplomaat.
Ta oli 15. jaanuarist kuni 23. novembrini 2011 Tuneesia presidendi kohusetäitja.
Enne Tuneesia iseseisvumist kuulus ta iseseisvusmeelsesse parteisse Néo-Destour.
Fu'ād al-Mibaza‘ õppis Pariisis õigusteadust ja sai juristipaberid aastal 1960. 
Aastatel 1969–1973 oli ta Tunise linnapea, seejärel kuni 1978. aastani noorsoo- ja spordiminister, pärast seda aasta tervishoiuminister ja 1979–1981 kultuuriminister.
Aastatel 1981–1986 oli Fu'ād al-Mibaza‘ Tuneesia suursaadik ÜRO juures Genfis ja seejärel kuni 1987. aastani suursaadik Marokos. Aastatel 1987–1988 oli ta uuesti noorsoo- ja spordiminister.
Aastatel 1975–1980 oli ta Al-Marsá ja 1995–1998 Kartaago linnapea.
Aastal 1964 valiti ta esimest korda parlamenti. Ta on olnud parlamendi liige ka aastatel 1974–1981 ja alates 1995. aastast. Alates oktoobrist 1997 on ta parlamendi esimees. Pärast seda, kui president Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī meeleavaldajate sunnil võimust loobus, sai temast presidendi kohusetäitja. Ta lahkus seejärel peagi ka senisest võimuparteist Demokraatlik Põhiseaduslik Ühendus.
Järvselja õppe- ja katsemetskond

Järvselja õppe- ja katsemetskond asub Kastre vallas Tartu maakonnas.
Ajalugu.
15. augustil 1920 asutati Tartu Ülikooli juurde metsaosakond. Koos sellega tekkis ka õppepraktikate läbiviimise vajadus. 13. aprillil 1921 kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega määramata ajaks Kastre-Peravalla metsad Tartu Ülikooli metsaosakonna õppebaasiks ja seda kohta hakati nimetama Tartu Ülikooli õppemetskonnaks. Õppemetskonna juhatajaks määrati Andres Mathiesen. Õppemetskonna asutamisel oli A. Mathieseni sõnul kaks põhieesmärki: korraldada üliõpilastele vastavaid õppepraktikume ja võimaldada õppejõududel korraldada katseid mitmesuguste metsanduslike probleemide uurimiseks. 1921. aastal oli metskonna pindala 6968 ha, millest metsa oli 4090 ha.
Pärast ülikooliseaduse vastuvõtmist 18. juunil 1925 muutus õppemetskond Tartu Ülikooli omanduseks ja sai nimeks Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskond.
1951. aastal läks Järvselja koos endise Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonnaga üle äsja loodud Eesti Põllumajanduse Akadeemia koosseisu. 1953. aastal nimetati metskond ümber õppe- ja katsemetsamajandiks. 1962. aastal liideti metsamajandiga kolhoosi Nõmme maad, millega suurenes tunduvalt metsamajandi pindala. 
1993. aasta metsakorralduse järgi oli metsamajandi pindala 11 325 ha, millest metsamaad 6595 ha. Soodena oli arvel 3530 ha.
Üle 80-aastase ajalooga Järvselja Õppe- ja katsemetskond on praegu sihtasutus, mille asutas 25. septembril 1997 Eesti Põllumajandusülikool. Metskond koosneb 18 katastriüksusest, mille pindala kokku on 10 539 ha ja millest 5966 ha on metsamaa.
Õppepraktika.
1921. aasta mais saabusid esimesed 29 üliõpilast koos õppejõud A. Mathieseniga. Esimeseks praktikumiks oli 7 nädalat geodeesiat. Üliõpilased kaardistasid kokku 4600 ha. Järgmisel aastal viibis praktikal juba 66 üliõpilast. Siis toimusid lisaks geodeesiale ka metsakasvatuse ja metsatakseerimise praktikumid. Üliõpilased ööbisid 1912. aastal valminud jahilossis.
Praegu võimaldab Järvselja majutada korraga sadakond üliõpilast. Praktikumid algavad mai keskel ning viimastel Maaülikooli üliõpilastel on praktikum juuli lõpus. Hiljem kasutavad Järvseljat oma praktikumideks Tartu Ülikooli üliõpilased.
Frikadellid

Frikadell on hakklihapallike. Tavaliselt frikadelle keedetakse või praetakse. Kasutatakse frikadellisupis või kartulitega, külmi frikadelle ka salatites.
Sõna frikadell tuleneb ladinakeelsest sõnast "frigere", mis tähendab "küpsetama". Algupärases tähenduses on frikadell praetud lihapäts, nagu kotlet. Eestis nimetatakse mõnede teiste maade mõjul nagu Rootsi ja Venemaa, frikadellideks ka väikseid lihapalle, mis on enamasti keedetud, kuid võivad olla ka praetud.
Albert King

Albert King (25. aprill 1923 – 21. detsember 1992) oli Ameerika bluusikitarrist ja laulja.
Karjäär.
Albert King oli koos B.B. Kingi ja Freddie Kingiga üks nn kolmest bluusikuningast. Albert oli suurt kasvu mees, 195 cm (mõningail andmeil isegi üle kahe meetri) pikk ja kaalus 118 kg, mistõttu oli ta hüüdnimi Velvetbuldooser.
Ta sündis Albert Nelsonina ühes Mississippi puuvillaistanduses. Lapsepõlves laulis ta kirikus gosplit, ta kasvas üles puuvilla korjates. Muusikaliselt mõjutasid teda bluusimehed Blind Lemon Jefferson ja Lonnie Johnson ning Hawaii muusika. Tema lemmikpill oli elektrikitarr Gibson Flying V, mida ta kutsus Lucyks.
Esimese plaadi salvestas ta 1953. aastal Chicagos, kuid see ei saanud mingit vastukaja. Esimene väike hitt oli 1959. aasta laul "I'm a Lonely Man", mille autor oli Little Milton. Suurem edu saabus alles 1961. aastal looga "Don't Throw Your Love on Me So Strong", mis tõusis USA Billboardi R&amp;B edetabelis 14. kohale.
1966. aastal sõlmis ta plaadistamislepingu Staxiga. 1967. aastal anti välja plaat "Born Under a Bad Sign", mille nimiloost sai Kingi üks läbi aegade tuntuim lugu.
Järgnes veel üks tähelepanuväärne plaat, kontsertsalvestis "Live Wire/Blues Power", mis mõjutas Jimi Hendrixit, Eric Claptonit, Robbie Robertsoni ning hiljem Gary Moore'i ja Stevie Ray Vaughanit. David Bowie plaadil "Let's Dance" kitarri mänginud Stevie Ray Vaughan kopeeris üks ühele Kingi kitarrisoolo ja kasutas seda Bowie loos "Criminal World".
Albert King avaldas mõju ka oma kaasaegsetele, Albert Collinsile ja Otis Rushile. Eric Clapton on öelnud, et ansambli Cream plaadi "Disraeli Gears" lugu "Strange Brew" ja plaat ise on inspireeritud Albert Kingist.
1980. aastate teisel poolel plaanis King terviseprobleemide tõttu aktiivsest muusikuelust tagasi tõmbuda. Sellegipoolest jõudis ta enne surma veel järjekordse ookeanitaguse turnee korraldamisele mõelda.
Albert King suri 21. detsembril 1992 südameinfarkti tagajärjel.
Pillid ja tehnika.
Kingi esimene pill oli "diddley bow", seejärel ehitas ta endale sigarikarbikitarri. Hiljem ostis ta Guildi akustilise kitarri. Pill, millega Kingi aga kõige rohkem seostatakse, on 1958. aasta Gibson Flying V, mida ta kutsus hellitavalt Lucyks. 1974. aastal saatis ta Lucy n-ö pensionile ja hakkas kasutama uut Flying V-d, millele lisandus 1980. aastal üks sama tüüpi pill.
King oli vasakukäeline, kuid mängis paremakäeliste pille, mis olid lihtsalt tagurpidi keeratud. Oma kitarri häälestas ta väidetavalt C#-G#-B-E-G#-C# (mängimisel ta kuuendat keelt ei kasutanud).
Võimenduseks kasutas ta Acousticu võimendit ja 2 × 15" valjuhääldiga kõlarikasti. Karjääri hilisemal perioodil kasutas ta ka efektipedaali MXR Phase 90.
Willard Boyle

Willard Sterling Boyle (19. august 1924 Amherst – 7. mai 2011 Truro) oli Kanada füüsik.
Aastal 2009 sai ta koos George E. Smithiga laengsidestusseadise leiutamise eest Nobeli füüsikaauhinna.
Aare Evisalu

Aare Evisalu (26. aprill 1952 Võru – 7. mai 2011 Odessa) oli Eesti piirivalveametnik.
Ta lõpetas Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli, Golitsõno kõrgema piirivalvekooli ja kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli kriminaalõiguse erialal.
Ta juhtis pärast Eesti iseseisvuse taastamist Eesti piirivalve ülesehitamist. 1991. aastast töötas piirivalveametis, kus ta algul oli juhtimiskeskuse ülem ja 1993. aastast on staabiülem.
Lidia Gueiler Tejada

Lidia Gueiler Tejada (28. august 1921 Cochabamba – 9. mai 2011 La Paz) oli Boliivia poliitik ja diplomaat.
16. novembrist 1979 kuni 17. juulini 1980 oli ta Boliivia presidendi kohusetäitja, esimene ja seni ainus Boliivia naisriigipea.
Lidia Gueiler Tejada õppis raamatupidamist. 1940. aastatel astus ta Revolutsioonilise Rahvusliku Liikumise liikmeks ning kuulus aastatel 1956–1964 parlamenti.
Pärast 1964. aasta riigipööret viibis ta kuni 1978. aastani eksiilis. Seejärel valiti ta parlamendi alamkoja esimeheks ning pärast läbikukkunud valimisi ja riigipöörde teinud Alberto Natuschi võimult eemaldamist määrati Lidia Gueiler Tejada ajutiseks presidendiks.
Hiljem oli Lidia Gueiler Tejada Boliivia suursaadik Colombias, Lääne-Saksamaal ja Venezuelas.
Lidia Gueiler Tejada osales feministlike organisatsioonide tegevuses ning vastustas USA toetust võitlusele narkootikumide vastu Ladina-Ameerikas.
Sovetiš Heimland

Sovetiš Heimland (jidiši keeles סאָװעטיש הײמלאַנד ,"Nõukogude Kodumaa") oli Moskvas aastatel 1961–1991 ilmunud jidišikeelne kirjanduslik, kultuurilooline ja ühiskondlik-poliitiline ajakiri, NSV Liidu Kirjanike Liidu häälekandja. Kuni 1965. aastani ilmus ajakiri kord kahe kuu jooksul, alates 1965. aasta jaanuarist kord kuus.
Ajakirja peatoimetaja oli Aron Vergelis.
Seoses jidiši keeles lugeva auditooriumi vähenemisega vähendati ka ajakirja trükiarvu. Kui 1960. aastate algul oli see veel 25 000, siis 1991. aastal ainult 2000.
Pärast 1967. aasta Iisraeli-Araabia sõda ning diplomaatiliste suhete katkestamist Iisraeli ja Nõukogude Liidu vahel hakkas Sovetiš Heimland avaldama antisionistlikke ja Iisraeli-vastaseid artikleid, mis kahandas usaldust ajakirja vastu ning paljud autorid lõpetasid selle tõttu koostöö tegemise.
Sovetiš Heimlandi ilmumine lõppes 1991. aasta detsembris. Aastatel 1993–1999 andis toimetus välja ajakirja Di Jidiše Gas ('Juudi Tänav'), mille väljaandmine lõppes seoses peatoimetaja surmaga 1999. aasta juulis.
Füüsikaline pendel

Füüsikaliseks pendliks nimetatakse jäika keha, mis saab võnkuda liikumatu punkti ümber, ning see punkt ei ühti tema inertsikeskmega.
Tartu SK 10

Tartu SK 10 on endine Tartu jalgpalliklubi. 
2011. aasta hooajal teist aastat järjest II liiga lääne/lõuna tsooni võitnud, kuid eelmine kord Esiliiga kohast loobunud Tartu FC HaServ liitus hooaja eel Tartu SK 10 Premium meeskonnaga, et täita jalgpalliliidu Esiliigas mängimise tingimus, mis nõuab noortesüsteemi olemasolu.
Klubi meeskonda enam ei eksisteeri, kuid Tartu SK 10 Premium naiskond mängib Naiste Meistriliigas ning klubil on ka noorte võistkonnad.
Viimsi JK

Viimsi JK on 2000. aastal loodud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Viimsis. Kuni 2015. aastani kandis klubi nime HÜJK Emmaste, 2016. aasta hooaja eel liituti Viimsi MRJK-ga.
2. koht (1): 2023
Võitjad (1): 2021
3. koht (1): 2014
Võitjad (1): 2012
2. koht (2): 2010, 2018
3. koht (1): 2003
Statistika ja loendid.
Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused.
1HÜJK Emmaste langes 1/16-finaali, Viimsi MRJK jõudis veerandfinaali (sealt edasi Viimsi JK).
Kaksikmonarhia

Kaksikmonarhia tekib, kui kaht eraldi kuningriiki valitseb sama monarh, järgitakse sama välispoliitikat, eksisteerib kahepoolne tolliliit ja omatakse kombineeritud sõjaväge, kuid muul viisil ollakse iseseisev. Mõistet kasutatakse tavaliselt Austria-Ungari puhul, kus kaksikmonarhia eksisteeris aastatel 1867–1918.
1870. aastatel, kasutades Austria-Ungari kaksikmonarhiat mudelina, kavandasid Walesi prints (hilisem kuningas Edward VII) ja William Ewart Gladstone, et Iirimaa ja Suurbritannia moodustavad kaksikmonarhia. Nende jõupingutused olid edutud, kuid ideed kasutas 1904. aastal Arthur Griffith oma teoses "The Resurrection of Hungary". Griffith märkis, kuidas 1867. aastal muutus Ungari Austria keisririigi osast eraldi samaväärseks kuningriigiks Austria-Ungaris. Kuigi ta ise ei olnud monarhist, propageeris Griffith sellist lähenemist Briti-Iiri suhetele. Idee ei olnud vastuvõetav teistele Iirimaa poliitilistele juhtidele ning Iirimaa lahkus lõpuks Suurbritannia ja Iirimaa ühendusest, moodustades 1922. aastal omaette riigi nimega Iiri Vaba Riik.
Hiljem on ajaloolased kasutanud seda mõistet ka teistel näidetel, kus üks kuningas valitseb kahte riiki, nagu Henry V ja Henry VI, kes olid 15. sajandil edukad kuningad nii Inglismaal kui ka Prantsusmaal pärast nukuriigi moodustamist suurel osal Prantsusmaast Saja-aastase sõja ajal (vt Inglise ja Prantsuse kaksikmonarhia), ning Taani-Norra oli kaksikmonarhia, mis eksisteeris aastatel 1536–1814.
Kaksikmonarhia ei ole tingimata personaalunioon. Personaalunioonis valitseb kahte või enamat kuningriiki sama isik, kuid valitsusstruktuurides ei ole midagi ühist. Personaalunioonis riikidel on igaühel eraldi sõjavägi, eraldi välispoliitika ja eraldi maksud. Selles mõttes ei olnud Austria-Ungari personaalunioon, kuna mõlemad riigid jagasid valitsust, mis valitses välispoliitikat, sõjajõude ja rahandust.
Austria Eurovisiooni lauluvõistlusel

Austria osales esimest korda Eurovisiooni lauluvõistlusel 1957. aastal Bob Martini esituses kõlanud looga "Wohin, kleines Pony?", mis jäi viimasele kohale.
Lisaks 1957. aastale on Austria jäänud viimaseks veel kuuel korral: 1961, 1962, 1979, 1984, 1988 ja 1991. aastal. 1966. aastal esindas Austriat Udo Jürgens lauluga "Merci, Chérie", mis oli Austria esimene võit. Sellega sai ORF õiguse ka korraldada 1967. aasta lauluvõistlust. 
Austria on korduvalt võistlustest eemaldunud. 1969. aastal boikoteeris Austria Hispaanias toimunud lauluvõistlust, sest Hispaaniat juhtis diktaator Francisco Franco. Ka 1970. aastal Austria ei osalenud, sest eelneval aastal läks esikoht jagamisele nelja riigi vahel. Sellel põhjusel lahkusid võistlusest ka mitmed teised riigid. 
Austria ei osalenud ka aastatel 1973–1975. 1998.–2001. aastani Austria ei osalenud lauluvõistlusel, sest ei olnud eelneval viiel aastal saavutanud piisavalt kõrgeid kohti, mis oli osalemiseks ette nähtud sellel perioodil. 2006. aastal ning aastatel 2008–2010 ei osalenud Austria, sest leidis, et võistlusel ei ole enam oluline muusikaline talent ega laul ning sellises situatsioonis Austrial head tulemust võimalik saavutada ei ole. 
Austria naasis võistlusesse 2011. aastal, sest võistlus korraldati naaberriigis Saksamaal. Austriat esindas Nadine Beiler, kes lauluga "The Secret Is Love" pääses finaali ning saavutas seal 18. koha.
2014. aastal esindas riiki Conchita Wurst kes tõi lauluga "Rise Like a Phoenix" Austriale teise võidu.
JJ, kes esindas Austriat 2025. aasta Eurovisioonil lauluga "Wasted Love", kindlustas riigile kolmanda võidu sellel konkursil.
Hääletamise ajalugu (1957–2024 finaalid).
Austria on "andnud" kokku kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Austria on "saanud" kokku kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Gert Dorbek

Gert Dorbek (sündinud 10. juunil 1985) on eesti endine elukutseline korvpallur, viiekordne Eesti meister ja nelja Eesti karika võitja. 
Klubikarjäär.
Dorbek on kohalikus meistriliigas mänginud BC Kalev/Cramo, Tallinna Kalevi, Triobet/Dalkia, TTÜ/A Le Coqi, Nybiti, TÜ/Rocki ja Rapla meeskonnas ning tulnud 2006., 2011., 2012. ja 2013. aastal BC Kalev/Cramo ja 2015. aastal TÜ/Rocki meeskonnas Eesti meistriks.
Hooajal 2008/09 mängis ta ka Ukrainas. 
Koondisekarjäär.
Aastatel 2003–2015 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Dorbek tõi 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel keskmiselt 4,5 minutiga 2 lauapalli mängus. Eesti saavutas 20. koha.
Keele teke

Keele teke oli kõneldava keele kasutamise algus inimese eellasel. 
Keele tekke kohta on palju hüpoteese, kuid ühelgi pole kindlat kinnitust. Sellest sündmusest ja keele varajasest arengust ei ole ajaloolisi jälgi ning ka tänapäeval ei leia aset analoogseid sündmusi.
Keele teke peab mahtuma ajavahemikku inimese perekonna ("Homo") fülogeneetilisest eraldumisest 2,3–2,4 miljonit tagasi kuni modernse inimkäitumise ("behavioral modernity") lõpliku väljakujunemiseni umbes 50 000 aastat tagasi. 
Kõneldav keel nõuab kõnetrakti ning kõnelemiseks tunnetusvõimete olemasolu. Pole selge, millal ja mis järjekorras need kujunesid. 
Enamik uurijaid leiab, et rühma "Australopithecina" inimese-eelsetel esindajatel olid enam-vähem samasugused kommunikatsioonisüsteemid nagu ahvidel. Selles osas aga, mis toimus pärast inimese perekonna eraldumist, on suuri lahkarvamusi. Mõne uurija arvates oli juba "Homo habilis"'el algeline keelelaadne süsteem (eelkeel ehk protokeel), teiste arvates tekkis see alles "Homo erectus"'el (1,8 miljonit aastat tagasi) või Heidelbergi inimesel (0,6 miljonit aastat tagasi) ning päris keel tekkis "Homo sapiens"'il vähem kui 100 000 aastat tagasi. 
Mõttelugu.
Religioonis ja mütoloogias.
Mütoloogiates on keele tekkest palju räägitud. Enamasti peetakse inimeste keelele eelnevaks jumalate keelt. 
Juttu on ka vaimude või loomadega suhtlemiseks kasutatavatest keeltest, sealhulgas lindude keelest. 
Katsed algse keele leidmiseks.
Ajaloos on jutustusi katsetest inimesele algselt omase keele kindlakstegemiseks. 
Neist esimene pärineb Herodotoselt, kes jutustab, et vaarao Psammetich (tõenäoliselt Psammetich I) laskis kaks last üles kasvatada kurttummadel, et näha, mis keelt nad hakkavad rääkima. Kui lapsed tema ette toodi, ütles üks neist midagi, mis kõlas nagu "bekos" (früügia keeles 'leib'). Psammetich tegi sellest järelduse, et esimene keel oli früügia keel. 
Samasuguse katse olevat teinud Šotimaa kuningas James V. Tema lapsed olevat kõnelnud heebrea keelt. 
Samasuguseid katseid olevat teinud Saksa-Rooma keiser Friedrich II ja Akbar, kuid nende lapsed ei hakanudki kõnelema.
Derrick Rose

Derrick Martell Rose (sündinud 4. oktoobril 1988 Chicagos) on USA korvpallur, kes mängib 2023. aastast NBA klubis Memphis Grizzlies.
NBA karjäär.
Derrick Rose'i valis 2008. aasta NBA "draft"'ist esimesena Chicago Bulls. Hooajal 2010/11 keskmiselt 25 punkti, 4,1 lauapalli ja 7,7 resultatiivset söötu kogunud Rose võitis 22-aastaselt ajaloo noorima mängijana NBA kõige väärtuslikuma mängija auhinna.
Kogu karjääri tõsiste vigastustega maadelnud Rose mängis aastatel 2008–2016 Bullsis, misjärel esindas lühikest aega New York Knicksi, Cleveland Cavaliersi ja Minnesota Timberwolvesi. 2019. aasta juulist Detroit Pistonsi rivistusse kuulunud Rose vahetati 2021. aasta veebruaris endisesse koduklubisse New York Knicksi. 2023/24 aasta hooajast mängib Rose Memphis Grizzlies ridades. Rose lõpetas oma karjääri 2024. aasta 26. septembril.
Rahvuskoondis.
Rose võitis USA rahvuskoondise koosseisus 2010. ja 2014. aasta korvpalli maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
Vaata ka.
NBA drafti esimeste valikute loend
Lumehani

Lumehani ("Chen caerulescens"; "Anser caerulescens") on partlaste sugukonda hane perekonda kuuluv linnuliik.
Ta pesitseb peamiselt Põhja-Ameerika arktilises tundras.
Lind on peamiselt valge, tiivaotsad on mustad. Olemas on ka sinakashall vorm, kel valged on vaid pea, kael ja sabaots.
Eestis on ta eksikülaline.
Mikael Granlund

Mikael Antero Granlund (sündinud 26. veebruaril 1992 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis San Jose Sharks.
Klubikarjäär.
Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2008–09 Kärpäte meeskonnas. Aastatel 2009–2011 mängis ta HIFK-is. Hooajal 2009–10 oli Soome kõrgliigas resultatiivseim uustulnukas (13+27) ning valiti hooaja parimaks uustulnukaks. 2009. aastal valiti ta Soome aasta noorsportlaseks. 2011. aastal tuli ta HIFK-iga Soome meistriks.
2010. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i "draft"is üheksanda valikuna. Wildi meeskonnas asus ta NHL-is mängima hooajal 2012–13.
2019. aasta veebruaris kaubeldi ta Wildist Kevin Fiala vastu Nashville Predatorsi.
2023. aasta märtsis kaubeldi Granlund Predatorsist Pittsburgh Penguinsi. Ta mängis seal vaid hooaja lõpuni. 2023. aasta augustis kaubeldi Granlund suurema tehingu raames Penguinsist San Jose Sharksi.
Koondisekarjäär.
Ta on esindanud Soomet U18- ja U20-koondises. 2010. aastast kuulub ta ka Soome esindusmeeskonda.
2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste poolfinaalis lõi ta Venemaa vastu värava, tõstes värava tagant tulles litri hokikepi laba peale ja selle värava ülemisse nurka visates.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome koondisega pronksmedali ja Granlund valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta hõbemedali ja valiti taas turniiri sümboolsesse koosseisu.
2022. aastal tuli ta Soome koondisega teist korda maailmameistriks. Finaalis lõi ta Kanada vastu kaks väravat.
Isiklikku.
Tema noorem vend Markus Granlund on samuti jäähokimängija.
Jarkko Immonen

Jarkko Petteri Immonen (sündinud 19. aprillil 1982 Rantasalmis) on Soome jäähokimängija, kes keskründajana Soome kõrgliigaklubis Jukurit.
Soome kõrgliigas on lisaks Jukuritele mänginud veel Ässätes ja JYP Jyväskyläs. JYP-is on ta mänginud kolmel perioodil: 2002–2005, 2007–2009 ja 2017–2021. 2009. aastal tuli ta JYP-iga Soome meistriks ja võitis 2018. aastal Jäähoki Meistrite Liiga.
2005–2007 mängis ta NHLi klubis New York Rangers.
2010. aastal tuli ta Kaasani Ak Barsiga KHL-i meistriks, võites klubiga Gagarini karika. Ak Barsis mängis ta aastatel 2009–2013 kokku neli hooaega. 2013–2015 mängis ta KHL-is Nižni Novgorodi Torpedo ridades.
Aastatel 2015–2017 mängis ta kaks hooaega Šveitsi kõrgliigaklubis EV Zug
2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel tuli ta Soome koondisega maailmameistriks ja oli ka resultatiivseim mängija (9+3). 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril võitis ta Soome koondisega pronksmedali.
Mikko Koivu

Mikko-Sakari Koivu (sündinud 12. märtsil 1983 Turus) on Soome endine jäähokimängija (keskründaja).
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HC TPS, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2000–01
2001. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i "draft"is kuuenda valikuna. Wildi meeskonda kuulus ta alates hooajast 2005–06. Kokku mängis ta Wildis viisteist hooaega. Wildi kapteniks sai ta esimest korda 2008. aastal. Püsivalt oli ta Wildi kapten aastatel 2009–2020. Koivu on Wildi läbi aegade resultatiivseim (709 punkti) ja enim väravasööte andnud mängija (504). Tema edukaim hooaeg Wildis oli 2009–10 (22+49).
2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga, kuid 2021. aasta veebruaris otsustas ta sportlaskarjääri lõpetada.
2000 tuli ta juuniorite maailmameistriks ja 2011 maailmameistriks Soome koondise kaptenina. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võitis ta Soome koondisega hõbemedali ja 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris pronksi.
Isiklikku.
Tema vanem vend on Saku Koivu.
Mikko on olnud abielus Helena Koivuga. Nad lahutasid 2020 kuni 2024. Nad on elanud Ameerika Ühendriikides Minnesotas. Nad elavad praegu Turu linnas Kakskertas samal kinnistul, Mikko peamajas ja Helena külalistemajas. Neil on kolm last. Mikko praegune abikaasa on Natalie Koivu.
Pletron

Pletron ehk plethron (vanakreeka keeles "πλέθρον") oli Vana-Kreeka pikkus- ja pindalaühik. 
Pikkusühikuna võrdus see 100 kreeka või 104 rooma jalaga (u 30), mis oli sportmängudel tavalise jooksuraja pikkus. Kuna maadlusvõistlusi peeti algselt jooksurajal, oli pletron pindalaühikuna maadlusala suurus ehk 100*100 jalga (u 900 m²).
Pletronit kasutati pigem maamõõtmisel kui arhitektuuris. Pool pletronit oli "ημίπλεθρον", kümme pletronit "δεκάπλεθρον". Homerose tekstides tähendab "απέλεθρον" mõõtmatut.
Pletron esineb Homerosel nime all "πέλεθρον", selle etümoloogia on teadmata.
Pikkusühikuna.
1 pletron = 100 jalga. 1 pletron = 1/6 staadioni.
Kuna jala suurus on läbi aja ja piirkonniti Vanas-Kreekas olnud erinev (kõikudes 296 ja 333 millimeetri vahel), siis vastavalt on ka pletroni suurus kõikunud 29,6–33,3 meetri vahemikus.
Pindalaühikuna.
1 pletron = 10 000 ruutjalga. 1 pletroni kui pindalaühiku ligikaudne väärtus (kui 1 jalg võrdub 29,6 sentimeetriga) on 876 m² või 0,0876 hektarit.
Pindalaühikuna kasutati pletronit näiteks põldude ja viinapuuaedade mõõtmiseks.
Bütsantsis.
Bütsantsi keisririigis oli pletron määratletud kui 100 jalga või 40 sammu ("bema/βῆμα"); üks ruutpletron oli "stremma" (1261,9 m²). Seda kasutati ka rooma juugeri vastena, ehkki oli tegelikult pigem üks "actus" ehk pool juugerit.
Ivan Maslennikov

Ivan Maslennikov (vene "Иван Иванович Масленников"; (3/16. september 1900 Tšalõka raudteejaam Ozjorski maakond Saratovi kubermang – 16. aprill 1954 Moskva NSV Liit) oli NSV Liidu sõjaväelane (kindralmajor) ja NSV Liidu SARKi rahvakomissari asetäitja, aastatel 1939–1943.
Taskudetektiiv

"Taskudetektiiv" on kirjastuse Faatum aastatel 1992–1997 avaldatud kriminaalromaanide sari.
Ungari Kommunistlik Partei

Ungari Kommunistlik Partei (), enne 1945. aastat Kommunistlik Ungari Partei ("Kommunisták Magyarországi Pártja"), asutati 24. novembril 1918. See oli Ungaris võimul 1919. aasta märtsist augustini Béla Kuni juhtimisel Ungari Nõukogude Vabariigis. 
Kui Rumeenia armee kukutas kommunistliku valitsuse, tegutses partei edasi illegaalselt. Suur osa partei juhtfiguuridest põgenes Nõukogude Venemaale.
Ungari Kommunistlik Partei tuli taas võimule pärast Teist maailmasõda 1945. aastal Mátyás Rákosi juhtimisel, pärast riigi okupeerimist Nõukogude vägede poolt Teise maailmasõja käigus. 1948. aastal liitus partei sotsiaaldemokraatidega, moodustades Ungari Töörahva Partei. 
Ungari Kommunistlik Partei kuulus Kommunistlikku Internatsionaali.
Andreas Laas

Andreas Laas (8. november/20. november 1863 Pärnu – 16. aprill 1919 Torma) oli eesti kirikuõpetaja.
Andreas Laas sündis Pärnus möldri pojana Aastatel 1873–1875 õppis Pärnus algkoolis ja 1876–1882 Pärnus gümnaasiumis. 1883. aastal töötas Alojas pastor Theophil Friedrich Wilhelm Meyeri juures koduõpetajana. Õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1884 ja 1887–1889 usuteadust (candd.) ja 1885–1887 ajalugu. Oli korporatsiooni Neobaltia liige.
Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses Jakob Hurda juures. Ordineeriti 14. mail 1890 Peterburis õpetajaks.
Oli aastatel 1890–1892 (introdutseeriti 14. mail 1890) Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja, oli ühtlasi Wiedemanni eragümnaasiumis õpetaja. Aastatel 1892–1903 oli ta (introdutseeriti 3. mail 1892) Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja ja 1903–1919 Torma Maarja koguduse õpetaja; Vene-Jaapani sõja ajal oli ta välivaimulik.
Meisterdetektiivid

"Meisterdetektiivid" on kirjastuse Kuldsulg aastatel 1994–1996 avaldatud kriminaalromaanide sari.
Eesti autoritelt ilmusid seal 1995. aastal Elmar Valmre "Ööl vastu 18. oktoobrit" ja Vassili Randmetsa "Mõrv Metsamõisas".
Starboy Nathan

Nathan Abraham Fagan-Gayle (ka Nathan; sündinud 2. novembril 1986 Lõuna-Londonis) on Suurbritannia R&amp;B-laulja.
Tema tuntumad singlid on "Come into My Room" (2005) ja "Diamonds" (2011).
Samuel ja Nathaniel Buck

Samuel ja Nathaniel Buck olid vennad, kes elasid Inglismaal 18. sajandil ja olid vasegraveerijad, kes said Londonis koos töötades tuntuks kui Vennad Buckid. 
Elukäik.
Samuel sündis 1696. aastal, Nathanieli sünniaja kohta andmed puuduvad.
Nathaniel suri vendadest esimesena, ajavahemikus 1759–1774. Samueli viimased eluaastad möödusid vaesuses ja ta suri 17. augustil 1779 Londonis.
Looming.
Alates 1724. aastast reisisid vennad Buckid mööda Inglismaad ja Walesi ning joonistasid üles vanade linnuste ja kloostrite varemeid. Aastatel 1739–1742 andsid nad välja gravüüride sarja "Buck's Antiquities" ("Buckide antiik"). Nende huvi ei piirdunud ainult üksikehitistega. Hiljem ilmus gravüüride kogumik "Cities, Sea-ports and Capital Towns" ("Linnad, meresadamad, pealinnad").
Aleksander Kuusik

Aleksander Kuusik (10. jaanuar 1893 – 1. aprill 1946) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Tartu Aleksandri gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1912–1916. Ordineeriti 7/20. jaanuaril 1918 Tartu Pauluse kirikus õpetajaks.
Ta oli aastal 1918 Tartus eesti koguduste abivaimulik. Aastal 1919 arreteeri ta bolševike poolt. Aastatel 1920–1946 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, lisaks 1927–1936 Tudulinna Rahu koguduse asetäitja õpetaja. Aastatel 1920–1937 oli ta Lohusuu koguduse õpetaja, lisaks 1931–1936 Tartu praostkonna abipraost ja aastast 1936 Tartu praostkonna praost. Aastatel 1944–1946 oli ta veel Mustvee koguduse asetäitja õpetaja.
Peary kraater

Peary kraater on kraater Kuu põhjapooluse lähedal.
Kraatri asukoha koordinaadid on 88,6° N, 33° E. 
Kraatri läbimõõt on 73 km.
Kuigi selle ümbruses paistab päike kogu 28-päevase lunaartsükli, ei valgusta see Peary sisemust.
Kraater sai nime polaaruurija Robert Edwin Peary järgi.
Küülik

Küülik ("Oryctolagus cuniculus") on jäneslaste sugukonda kuuluv imetaja. Tema looduslik levila hõlmab Hispaania, Portugali ja Lääne-Prantsusmaa ning Põhja-Aafrika ranniku lääneosa. Introdutseeritud on metsikut küülikut Briti saartele, Kesk- ja Lõuna-Euroopasse, sealhulgas Vahemere saartele, Lääne-Venemaale ning Uus-Meremaale ja Austraaliasse, kus ta on naturaliseerunud ja kohati ka sage linnaloom.
See on ainus liik küüliku perekonnas. Küülikuid on kasvatatud koduloomadena nii liha ja naha pärast kui ka lemmikloomana, mistõttu on aretatud suur hulk laialdaselt varieeruva välimusega küülikutõuge.
Aleksis Kuusik

Aleksis Kuusik (22. mai 1886 – 24. september 1956 Tallinn) oli õpetaja ja koolijuht.
Aleksis Kuusik lõpetas aastal 1907 Tallinna Aleksandri gümnaasiumi. Asus aastal 1908 edasi õppima Moskva Ülikooli. Lõpetas aastal 1912 Moskva Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonna I järgu diplomiga ja asus tööle õpetajana Valmiera reaalkoolis ja Valmiera tütarlastegümnaasiumis. Aastal 1918 kinnitati Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi füüsika, matemaatika ja kosmograafia õpetajaks. Kui 18. novembril seoses Vene punaväe pealetungiga algas Eesti Vabadussõda, läks ta koos teiste noorte meesõpetajatega Vabadussõtta ja oli kooliõpetajate rooduülema asetäitja ja I rühma jaoülema kohusetäitja. 
10. juulil 1919 valiti ta Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi direktoriks, oli selles ametis 19. augustini 1940. Seejärel jätkas ta (ümbernimetatud Tallinna I Keskkoolis) tööd õpetajana. Novembris 1944 kinnitati ta taas kooli direktoriks ja oli selles ametis kaks aastat. Aastatel 1946–1948 jätkas ta tööd füüsikaõpetajana Tallinna I Keskkoolis. Aastatel 1948–1954 töötas ta Haridusministeeriumi õppevahendite baaskaupluse direktorina; aastal 1954 jäi pensionile. Suri aastal 1956 operatsioonijärgse tüsistuse tõttu haiglas; maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Isiklikku.
Tema isa oli kooli- ja kirjamees Timotheus Kuusik, vend Vladimir Kuusik oli Viljandi, Tartu ja Tallinna ringkonnakohtu esimees, õetütar Vive Tolli on graafik. Ta abiellus aastal 1909 Kadri (Jekaterina) Jansoniga (1882–1965), kellega tal oli kaks poega: Aleksei (1910–1988) ja Maksimilian (1911–1970 Austraalias). 1939. aastal sündis kooselust Ella Lipandiga poeg Andrus, kes oli neuroloog, meditsiinitegelane, õppejõud ja riigiametnik.
Pulli raudteepeatus

Pulli raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Tori vallas Tori ja Pärnu kaubajaama vahel. Peatus loodi 2011. aasta jaanuaris Tammiste raudteepeatuse asemel (7 km kaugusel). 
Peatuses asub üks täispikk 550 mm kõrgune perroon, lisaks asub peatuse kõrval bussipeatus (kohalikele liinidele) ja autoparkla.
Pullil peatub päevas 4 reisirongi: 2 Pärnusse ja 2 Tallinna. Piletihinnalt kuulub peatus Pärnu piirkonda, olles üleminekupeatuseks peatusepõhiste piletihindadega alale.
Lelle–Pärnu raudteetrassi seisukord on muutunud järjest halvemaks. Eesti Valitsus otsustas 2017. aastal, et ei investeeri Pärnu–Lelle 70 km raudteetrassile 17 000 000 eurot raudtee remondiks. Liinirongide liiklus Pärnu ja Lelle vahel lõpetati 8. detsembril 2018.
Kollane kääbus

Kollane kääbus on spektriklassiga G ja heleduselt V heledusklassi kuuluv peajada täht. Sellise tähe mass on 0,8–1,2 Päikese massi ja pinnatemperatuur 5300–6000 kelvinit. Nagu ka teised peajada tähed, sünteesivad kollased kääbused termotuumareaktsioonides vesinikust heeliumi. Hea näide kollasest kääbustähest on Päike, mille spektriklass on G2V.
Termin kollane kääbus ei ole G-spektriklassi kirjeldamisel päris täpne, kuna tähtede värvus selles varieerub valgest kuni ainult heleda kollaseni.
G spektriklassi tähtede normaalne eluiga peajadal on 10 miljardit aastat, kütuse lõppedes paisub täht punaseks hiiuks ning lõpuks hajuvad selle välimised kihid laiali, tekitades planetaarudu. Tuuma jahtudes jääb tähest alles tihe ja mõõtmetelt väike valge kääbus.
Šimsk

Šimsk on alev Venemaal Novgorodi oblastis, Šimski rajooni keskus. Asub Veliki Novgorodist 48 km edelas Šeloni jõe kaldal, 10 km kaugusel Ilmeni järvest. Alevit läbib Veliki Novgorodi ja Pihkva vaheline maantee.
Šimsk asutati 1878. aastal raudteejaama juurde. 1981 sai Šimsk aleviks.
Alevis tegutseb tarbekaupade tehas "Võmpel".
August Kärner

August Kärner (14/26. oktoober 1894 Tartu – 8. jaanuar 1966 USA) oli eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1934–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta aastatel 1940–1941 Tallinna Piiskoplikus Toomkoguduses. Ordineeriti õpetajaks 14. detsembril 1941.
Töötas 1941. aastal Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse vikaarõpetajana. Aastatel 1942–1944 oli ta Audru Püha Risti koguduse õpetaja.
1944. aastal põgenes Saksamaale. Ta jutlustas mitmel pool Lääne-Saksamaal põgenikelaagrites. 1951. aastal siirdus Ameerika Ühendriikidesse. Ta oli tööl vabrikus, aitas New Yorgi Pauluse koguduses ja oli USA Esimene praostkonna vikaarõpetaja.
Pinotex Base

Pinotex Base (biotsiidi kaubanduslik nimetus) on värvusetu puidukaitsevahend (lakk), mille toimeaine on 1) 3-jodo-2-propünüülkarbamaat ja 2) propikonasool ning sideaine on alküüdvaik.
Kasutusala.
Toodet kasutatakse eelkõige välistöödel näiteks puitfasaadi, välispiirde, akende jms kruntimisvahendina, kuid ka veidi kahjustada saanud või riknenud detailide, nt sarikate või müüritalade töötlemiseks. See sisaldab toimeaineid, et kaitsta võimalikult palju puitu hallituse, sinavuse ja mädanemise vastu. Seda võib kanda nii saetud kui ka hööveldatud puitpindade peale soovitatavalt pintsli abil. Seda ei ole soovitatud kanda puidule, mis on seenhaigustest nakatunud või kahjurite poolt kahjustatud, kuna puit võib muutuda nõrgemaks ja aja pikku laguneda ja sealjuures ka oma kaubandusliku välimuse kaotada.
Kaitsevahendiga töödeldav pind peab olema kuiv (niiskus alla 20%) ning tolmust ja saepurust puhastatud. Vahendit on soovituslik segada enne kasutamist ja ka töö ajal. Toode tuleks kanda puidu pinnale piki puidukiudu, ning suurt tähelepanu tuleks pöörata ka kohtadele, mis on pidevas kokkupuutes kas vee või päikesega, et kaitsta puitfassaadi võimalikult tugevalt ilmastikuolude eest. Maksimaalse kaitse annab kogus 200 g/m2 (saetud pinnal umbes 3–4 m2/l). Enne kui hakata peale kandma kattevärvi, tuleks veenduda, et krunditud pind oleks siiski piisavalt kuiv (töödeldud pind on puutekuiv umbes kahe tunni pärast ja kuiv edasiseks käsitlemiseks ööpäeva pärast), vastasel juhul võivad kemikaalid seguneda,ning see võib puitu rikkuda. Samuti tuleks ka soovituslikult kattevärv valida kas samast tootevalikust või katta 1–2 kihis puiduvärviga.
Suletud tehasetaaras säilib Pinotex base kuni 5 aastat ning toodet saab vedeldada lakibensiiniga.Töövahendite puhastamiseks sobilik kemikaal on lakibensiin (hiljem seebivesi), kui töövahendid kuivavad tootega ära, siis hiljem saab toodet eemaldada töövahendite pealt ainult mehaaniliselt.
Ohtlikkus.
Allaneelamisel võib põhjustada kopsukahjustusi. Korduv toime põhjustab naha kuivust või lõhenemist. Kahjulik ka veeorganismidele.
Sergio Bertoni

Sergio Bertoni (23. september 1915 Pisa – 15. veebruar 1995 La Spezia) oli Itaalia jalgpallur (ründaja. Ta tuli Itaalia koondisega olümpiavõitjaks 1936 ja maailmameistriks 1938. 
Klubikarjääri jooksul mängis ta Pisas (1935–1938), Genoas (1938–1946), Brescias (1946–1947), Modenas (1947–1949) ja Spezias (1949–1950).
Aastatel 1950–1951, 1955–1957 ja 1960–1961 oli ta Spezia peatreener.
Anne Noortekeskus

Anne Noortekeskus on Tartus Annelinnas aadressil Uus 56 tegutsev noorsootööasutus.
Hoones on kokku kaks noortekeskust: 1. korrusel noortekeskus sihtrühmale vanuses 12–19 ning 2. korrusel sihtrühmale vanuses 7–11 eluaastat. Anne Noortekeskused on osa Tartu Noorsootöö Keskusest. Noortekeskus lähtub enda tegevuses avatud noorsootöö põhimõtetest, on noorele vabatahtlikud ja tasuta. Tänu Tartu Aleksander Puškini kooli lähedusele pööratakse Anne mõlemas noortekeskuses erilist tähelepanu muu emakeelega noorte kaasamisele tegevustesse (lõimumine). Noorsootöötajad viivad läbi nii noortekeskuste ruumides kui välialadel tasuta hariduslikke töötube klassidele ja muudele noortegruppidele. Lisaks on Anne Noortekeskuse hoone põhistaap ka Tartu Noorte Töömalevale, mis on samuti üks Tartu Noorsootöö Keskuse tegevusaladest. 
Anne Noortekeskus 7–11-aastastele.
Anne Noortekeskus vanuserühmale 7-11 eluaastat tegutseb hoone 2. korrusel ning on avatud esmaspäevast reedeni kella 12-18.
Noortekeskuses toimuvad erinevad huvitegevused, igapäeva tegevustes tähelepanu noorte motoorsete oskuste arendamisele (meisterdamine, kokaklubi jne). 
Anne Noortekeskus 12–19-aastastele.
Vanemale vanuserühma, st 12–19-aastastele suunatud noortekeskus asub hoone 1. korrusel ning on avatud õppeaasta keskel iga päev: esmaspäevast neljapäevani kella 12-19, reedel kella 13-21 ning laupäeval ja pühapäeval kella 13-17.
Anne vanema sihtrühma noortekeskuse fookussuund on noorte tööhõive ning vastavalt sellele toimuvad tegevused nagu Tartu noorte töömalev, ettevõtlikkuse arendamine läbi projektide kirjutamise koos noortega, vabatahtliku tegevuse populaarsuse tõstmine, koolivaheaja tegevuste ja sündmuste planeerimine. Lisaks pööratakse igapäeva tegevustes tähelepanu noorte motoorsete oskuste arendamisele (meisterdamine ning kokaklubi) ning avardatakse noorte silmaringi ettevõtlikkuse klubis. Sotsiaalseid oskuseid arendatakse läbi noorelt-noorele tegevuste, vestlusringides ja lauamänguõhtutel. 
Noortekeskuses saavad noored mängida lauamänge, suhelda eakaaslastega, kuulata muusikat, mängida lauatennist, lauahokit või xboxi. Kõik noortekeskuses toimuvad tegevused on noortele tasuta ja avatud osavõtuga.
Tartu Noorsootöö Keskus.
Tartu Noorsootöö Keskus on Tartu linnavalitsuse kultuuriosakonna allasutus, mis korraldab noorsootööd Tartu linnas. Keskusel on kokku viis noortekeskust- kaks Anne Noortekeskust (vanusele 7-11 ning 12-19 eluaastat) aadressil Uus 56, Tartu; kaks Lille Noortekeskust (vanusele 7-11 ning 12-19 eluaastat) aadressil Lille 9, Tartu ning Ilmatsalus üks noortekeskus (vanusele 7-19 eluaastat), aadressil Järve tee 8, Ilmatsalu.
Säde tänav

Säde tänav on väike tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav algab Nikolai Lunini tänavalt, kulgeb Riia tänavaga paralleelselt, teeb siis aasa ja pöörab vasakule ning lõpeb Riia tänaval.
Tänav on umbes 260 meetri pikkune.
Riia ja Säde tänava nurgal asus vanasti Valge Hobuse kõrts.