Rubiku kuubik

Rubiku kuubik ehk 3×3 kuubik on mänguasi, mille leiutas 1974. aastal ungari arhitektuuriõppejõud, skulptor ja leiutaja Ernő Rubik.
Kuubik on väiksematest omavahel seotud tükkidest koosnev kuup, mille välistahkude tükid näivad välisel vaatlusel kuupidena ja algasendis on kuubiku iga tahk märgitud eri värviga. Kuubi külgi saab keerata, mille tulemusena saavutab kuubik segatud seisu. Kuubiku lahendamine seisneb algseisu taastamises, kus igal tahul on vaid ühte värvi tükid.
Kuubiku kiiruse peale lahendamises ("speedcubing") korraldatakse võistlusi ja registreeritakse rekordeid. Kiireima üksiklahenduse maailmarekordi tegija on hiinlane Xuanyi Geng ajaga 3,05 sekundit (2025) ja Eesti rekord on Kaur Tuule nimel ajaga 5,01 sekundit (2024).
Ajalugu.
1980. aastal hakkas ettevõte Ideal Toy Company kuubikut litsentsi alusel tootma ja juba samal aastal valiti see Saksamaal aasta mänguks. 2009. aasta alguse seisuga oli maailmas müüdud 350 miljonit kuubikut, mis teeb sellest kogu maailma müüduima mõttemängu. Usutakse, et see on üleüldse maailma müüduim mänguasi.
1970. aasta märtsis leiutas Larry Nichols 2×2×2 kuubiku ja patenteeris selle nimetuse "Rühmades pööratavate tükkidega mõistatus" all 11. aprillil 1972, 2 aastat varem kui Rubik oma kuubiku leiutas. Nicholsi kuubikut hoidsid koos magnetid, mistõttu seda oli lihtne koost lahti võtta. Nichols müüs patendi oma tööandjale Moleculon Research Corp, mis kaebas Ideal Toysi kohtusse. 1984. aastal kaotas Ideal Toys kohtuvaidluse, kuid kaebas otsuse edasi. 1986. aastal otsustas apellatsioonikohus, et 2×2×2 kuubiku leiutaja on Nichols, kuid tal pole õigust 3×3×3 kuubikule.
Esimesed meistrivõistlused kuubiku kokkupanekus korraldas Guinnessi rekordite raamat Münchenis 13. märtsil 1981. Võitja aeg oli 38 sekundit. Maailmameistrivõistlused peeti 5. juunil 1982. aastal Budapestis ja seal oli võitja aeg 22,95 sekundit.
1980. aastate algul oli Rubiku kuubik suur müügihitt ja see pälvis laialdast tähelepanu. Näiteks toodeti USAs 1983. aastal selle kohta isegi animafilmiseeria "Rubik, the Amazing Cube". Kuubikumaania hakkas tasapisi tagasi tõmbuma pärast 1983. aastat ning kahekümne aasta vältel alates Budapesti võistlusest ei toimunud enam ühtegi suuremat Rubiku kuubiku lahendamise võistlust.
Seoses Interneti levikuga lihtsustus Rubiku kuubiku lahendamise valemite laialdasem levimine ja hakkasid tekkima asjast huvitatute erialafoorumid, nagu 2000. aastal loodud lehekülg speedcubing.com. 1990. aastate lõpul hakkas levima ka Fridrichi meetod ehk CFOP.
Kuubikud muutusid järjest paremaks. Uuemate kiirlahendamiseks mõeldud kuubikute puhul võis rääkida ainult välise kuju säilimisest, sest sisemised mehhanismid olid täielikult ringi tehtud. Samuti levisid uued kokkupanemisõpetused. See kõik tõi kaasa uue kuubikulahendajate põlvkonna pealekasvu.
2002. aastal toimunud Dutch Open, oli esimene paljudest võistlustest ning 2001. aastal jõuti maailmameistrivõistluste taaskorraldamiseni, mis peeti Torontos. See viis peatselt ka Maailma Kuubikuassotsiatsiooni asutamiseni. Järgnevalt on maailmameistrivõistlusi peetud veel Floridas (2005), Budapestis (2007), Düsseldorfis (2009), Bangkokis (2011), Las Vegases (2013), São Paulos (2015), Pariisis (2017) ja Melbourne'is (2019). 2021. aasta MM Hollandis tühistati koroonapandeemia tõttu ning järgmised maailmameistrivõistlused toimusid Soulis 2023. aastal.
Esimene ametlik võistlus Eestis toimus 2009. aastal. Eestlaste abil jõudsid võistlused ka Lätti (2012) ja Leetu (2013).
Notatsioonid.
Nii lahendamise algoritmide kui ka segamise valemite ülesmärkimiseks, kasutatakse ametlikku liigutuste ülesmärkimise korda. Kasutusel on välise ploki pöörde meetrika (inglise keeles Outer Block Turn Metric), mis määratleb selle, mida loetakse üheks liigutuseks.
Põhiliigutused (milline kiht liigub):
Rotatsioonid (seejuures ei loeta terve kuubiku pööramist liigutuste alla):
Ülakoma ( ′ ) kasutamine tähe järel märgib, et kihti liigutatakse vastupäeva. Muidu tehakse liigutus päripäeva.
Keskmise kihi liigutamisel koos äärmisega märgitakse juurde w-täht (tuleneb sõnast "wide"). Näiteks Uw tähendab, et liigutakse kahte ülemist kihti. Suuremate kuubikute puhul võidakse sinna ette märkida ka number (ehk mitut kihti liigutatakse) – selle puudumisel eeldatakse, et korraga liigutatakse kahte kihti.
Kui tähe järel on number 2 või 2, siis märgib see 180-kraadist pööret 90-kraadise asemel.
Rekordid.
Seoses Maailma Kuubikuassotsiatsiooni (WCA) loomisega, mis peab arvestust ka rekordite üle, on paika pandud ala täpsed reeglid ning seetõttu võib Rubiku kuubiku lahendamist nimetada reguleeritud võistlusspordiks.
Alates 2020. aasta algusest on WCA tunnustatud ametlikud võistlusalad 3×3 kuubiku lahendamine, 3×3 kuubiku lahendamine ühe käega, 3×3 kuubiku lahendamine kinnisilmi, mitme kuubiku kinnisilmi lahendamine ja 3×3 kuubiku lahendamine vähimate käikudega.
Kehtiva maailmarekordi 3,90 püstitas hiinlane Yiheng Wang aastal 2025. Hiinlase Xuanyi Gengi käes on kiireima üksiku katse rekord (3,05 sekundit) 2025. aastast. Varasemaid rekordiomanikke Max Parki ja Feliks Zemdegsit on pikka aega peetud laialdaselt maailma parimateks kuubikulahendajateks ning nende nimel on arvukalt seonduvaid rekordeid ja teisi tipptulemusi.
Keskmise aja Eesti rekordit, mis on 6,22 sekundit, hoiab alates võistlusest Estonian Championship 2024 Kaur Tuule. Tema käes on ka kiireima üksiku katse rekord (5,01 sekundit). Enne seda olid aastail 2017–2019 rekordiomanikeks vaheldumisi Alfred Saidlo ja Erik Kippus. Varem hoidis Eesti rekordit aga Anti Ingel, kes oli ühtlasi viiel korral Eesti esindajaks maailmameistrivõistlustel.
Alates 2003. aastast korraldatakse võistlustel 5 katset, millest arvestatakse maha parim ja viletsaim ning järelejäänud kolmest saadud ajast võetakse keskmine. Maailmarekordeid registreeritakse ka kõige kiirema üksiku tulemuse arvestuses.