tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Murulauk

Murulauk ("Allium schoenoprasum") on mitmeaastane sibultaim liilialiste sugukonnast laugu perekonnast.
Liigi ladinakeelne nimi on tulnud kreekakeelsetest sõnadest "schoinos" ('kõrkjas') ja "parson" ('sibul').
Ajalugu.
Murulauku hakati kultuurtaimena kasvatama keskajal, kuigi märgid selle kasutamisest ulatuvad 5000 aasta taha. Vana-Hiinas tunti murulauku juba 3000 aastat tagasi. Ta oli harilikust sibulast mahedama maitse tõttu hinnatud maitsetaim. Ravimtaimena kasutati seda mürgistuste leevendamiseks ja verejooksu raviks. Läänemaailma kulinaariasse jõudis murulauk tänu Marco Polole. 
Morfoloogia.
Murulaugul on püstine vars ja 1–2 õõnsat ruljat 15–30 cm pikkust lehte. Lühiraolised lillad õied moodustavad tiheda tipmise keraja õisiku. 
Taim õitseb levila lõunaosas aprillis-mais ja põhjapoolses osas juunis. Õisik koosneb 10–30 õiest ja on enne avanemist ümbritsetud paberitaolise kandelehega. Seemned valmivad suvel ja viljaks on kupar.
Sibulad on sihvaka koonuse kujulised, 2–3 cm pikad ja 1 cm laiad ning kasvavad juurest välja suure puhmana.
Levila.
Murulauk kasvab looduslikult kogu Euroopas, Väike-Aasias, Kaukaasias, Kesk-Aasias, Lääne- ja Ida-Siberis, Indias, Põhja-Ameerikas, Kaug-Idas ja Kamtšatkal. Oma levila põhjaosas on murulauk ainus maitseroheline. 
Eestis kasvab murulauk looduslikult kohati Lääne- ja Põhja-Eestis loopealsetel, kadastikes ja rannaniitudel. Ta eelistab lubjarikast pinnast.
Kasvatamine.
Murulauk kasvab nii päikese käes kui ka poolvarjus. Ta õitseb suve alguses ja on hea meetaim. Taime paljundatakse seemnest või puhmiku jagamise teel. Lauk kasvab kõige paremini hästi kuivendatud toitainerikkas pinnases, mille pH on 6–7. Külmas kliimas taime maapealne osa talvel hukkub ning taastub kevadel, kohe pärast lume sulamist. Suhteliselt külmakindel murulauk on ilus hilissügiseni.
Murulaugu seemned idanevad temperatuuril 15–20 °C. Saagi kogumist saab alustada juba umbes kuus nädalat pärast külvi. Levinud on isekülv.
Murulaugu kasutamiseks lõigatakse vaid osa varsi maapinna lähedalt maha, taim võsub järk-järgult uuesti terve vegetatsiooniperioodi jooksul. Vanemate varte lõikamine 2–5 cm pikkuseks aitab kaasa noorte ja mahlaste varte kasvule. Talveks võib taime koos mullapalliga peenrast välja kaevata ning aknalaual potis edasi kasvatada.
Kasutamine.
Murulauku kasutatakse maitsetaimena. Tema sibulamaitseliste peenestatud lehtede ja võrsetega saab maitsestada kala, kartuleid, suppe, võileibu ja munaroogasid. Murulauk sisaldab palju C-vitamiini ja seepärast on teda õigem tarbida värskelt. Külmutamise või kuivatamisega hävib suur osa vitamiinidest.
Murulaugu väävlisisalduse tõttu saab taimest valmistatud leotist kasutada aiakahjurite, hallituse ja jahukaste tõrjes. 
Murulaugu lillad õisikud tõmbavad aias ligi mesilasi.
Murulaugu ravitoime sarnaneb üsnagi küüslaugu omaga, kuid on nõrgem. Tänu eeterlike õlide suurele sisaldusele mõjub murulauk seedimist soodustavalt ja vererõhku alandavalt. Murulaugus leidub ka A- ja C-vitamiini, ohtralt kaltsiumi ja rauda ning vähesel määral väävlit. Kuna murulauku tarbitakse reeglina väikestes kogustes, ei kujuta taimes sisalduv väävel endast inimesele ohtu.
Brøndby IF

Brøndby IF (ametlikult Brøndbyernes Idrætsforening, lühend BIF) on 1964. aastal asutatud Taani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kopenhaageni eeslinn Brøndby. Klubi kodustaadion on Brøndby staadion (taani "Brøndby Stadion").
Esindusmeeskond mängib Taani kõrgliigas Superligaen ning on tulnud kümnel korral riigi meistriks ja võitnud kuus karikat.
Klubi värvid on sinine ja kollane.
Võitja (10): 1985, 1987, 1988, 1990, 1991, 1995/96, 1996/97, 1997/98, 2001/02, 2004/05
Võitja (6): 1988/89, 1993/94, 1997/98, 2002/03, 2004/05, 2007/08
Veerandfinalist: 1986/87
Poolfinalist: 1991
Krakówi Wisła

Krakówi Wisła (ametlikult Wisła Kraków Spółka Akcyjna) on 1906. aastal asutatud Poola jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kraków ja -väljak Wisła staadion (poola "Stadion TS Wisła Kraków").
Esindusmeeskond mängib Poola kõrgliigas Ekstraklasa. Tulnud 12 korda Poola meistriks ja võitnud neli Poola karikat.
Võitja (13): 1927, 1928, 1949, 1950, 1978, 1999, 2001, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009, 2011
Võitja (4): 1926, 1967, 2002, 2003
Veerandfinalist: 1979
Kaheksandikfinalist (3): 1968, 1985, 2003
Praegune meeskond.
"Seisuga 2. august 2015."
Dinaburg FC

Dinaburg FC (läti "Futbola klubs "Dinaburg"") on 1996. aastal asutatud Läti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Daugavpils ja -väljak Celtnieka stadions.
Esindusmeeskond mängib Läti tugevuselt teises liigas (1. līga).
Lihtõisik

Lihtõisik on õisik, kus õied kinnituvad peateljele (õisikuraole) vahetult või õierao abil.
Lihtõisikud on näiteks kobar, urb, tõlvik, (liht)sarikas, nutt, korvõisik.
Tähk

Tähk ehk pea ("spica") on õisik, kus õied kinnituvad peateljele õieraagudeta. 
Praktikas nimetatakse kõrrelistel peaks ka liitpead ehk liittähka, s.o õisikut, mille peateljele kinnituvad raotud pähikud.
Tähaga analoogne õisikutüüp on urb, mille painduvale või rippuvale peateljele kinnituvad samuti raotud õied.
Tähk esineb käpalistel, teelehelistel, lõikheinalistel.
Øksfjordjøkelen

Øksfjordjøkelen (põhjasaami keeles "Ákšovuonjiehkki") on liustik Norras Finnmargi maakonna Loppa valla ja Tromsi maakonna Kvænangeni valla piiril (koordinaatidega: 70°10′N 22°3′E). Ta on saanud nime Øksfjordeni järgi, mille läänekaldal ta asub. Liustikust läänes on Langfjorden, lõunas Jøkelfjorden ning Isfjorden.
Liustiku pindala on 41 km². Ta on suuruselt Norra mandriosas 9. kohal. 
Liustik on kõrgeimas osas 1204 meetrit merepinnast kõrgemal. Seal asub ka Finnmargi kõrgeim punkt. Madalaimas osas ulatub ta vaid 330 meetrit üle merepinna.
Øksfjordjøkelen on Euroopa mandri viimane mereni ulatuv jääliustik. 
Lähim asula on Saltnes Jøkelfjordeni kaldal.
Nutt (botaanika)

Nutt ("capitulum") on õisik, mille laienenud õiepõhjale kinnituvad õieraotud või väga väikese õieraoga õied. 
Nuti alusel asuvaid kõrglehti nimetatakse üldkatiseks.
Nutt esineb liblikõielistel, uniohakalistel, sarikalistel jt.
Juurekael

Juurekael on taime juure üleminekukoht võsuks. Tavaliselt asub mulla piiril. 
Seemikjuurestikuga taimedel on muutmatu asukohaga juurekael: taime sügavamale istutamisel juurekaela asukoht ei muutu.
Lisajuurestikuga taimedel esineb ebajuurekael, mille asukoht sõltub istutussügavusest. 
Kuivendatud turvasmuldadel võib juurekaela asukoht asuda maapinnast tunduvalt kõrgemal, tuiskliivadel aga olla mattunud liiva alla.
Peremees

Peremees on millegi valdaja või omaja. Sõna on kasutusel ka terminina:
Børselv

Børselv (kveeni "Pyssyjoki") on asula Norras Finnmargi maakonnas Porsangeri vallas, umbes 42 km kaugusel Lakselvist. Elanikke on umbes 250. Asulat läbib Børselva jõgi. Läheduses tegutseb kveeni keele ja kultuuri keskus – Kainun institutti.
Villem Sikk

Villem Sikk (18. märts 1865 Pakaste mõis – 6. aprill 1921) oli esimene Jõgeva alevivanem aastail 1919–1920.
Tema isa oli Pakaste mõisas viinameister. Isa suri varakult ning ema kolis koos lastega Härjanurme valda Jõunesse. Villem Sikk õppis Jõune külakoolis ja lõpetas Kursi kihelkonnakooli. Pärast kihelkonnakooli lõpetamist hakkas ta Jõunes koolmeistriks.
Sikk oli tegev Kursi Karskuse Seltsis: tema eestvedamisel pandi alus pasuna- ja laulukoorile ning lavastati näitemänge.
1913. aastal valiti Sikk vastasutatud Jõgeva Rahvahariduse Seltsi aseesimeheks. Ta oli ka Jõgevale tuletõrjeseltsi asutamise ja seltsimaja ehitamise eestvedaja. Jõgeva Vabatahtlike Tuletõrjujate Seltsi esimesel, 1908. aastal toimunud üldkoosolekul valiti Sikk seltsi esimeheks ja ta jäi sellesse ametisse kuni 1920. aastani.
1914. aastal korraldas Jõgeva Rahvahariduse Selts Jõgeval oma esimese laulupäeva, millest võtsid osa ümbruskonna laulukoorid. Villem Sikk oli kooride peajuht.
1915. aastal läks Villem Sikk kooliõpetaja ametist pensionile ja asus elama Jõgevale, kus pidas seltsimaja einelauda kuni oma surmani 1921. aasta aprillis. Ta maeti Kursi kalmistule.
Kainun institutti

Kainun institutti (norra keeles: Kvensk institutt) on jaanuaris 2007 avatud kainu ehk kveeni keele ja kultuuri keskus Norras Børselvis. (2005. aastani tegutses "Norsk senter for kvensk språk og kultur".
Asutuses on Norra Kuningriigi palgal kuus töötajat. Juhataja on Hilde Skanke.
Tööülesannete hulka kuuluvad 
Instituudi juhatuses on ühe häälega esindatud nii Norske Kveners Forbund / Ruijan kveeniliitto, Porsangeri omavalitsus, Pyssyjokilaiset ja Ruijan Kväänit, Tromsø ülikool kui ka Finnmargi Ülikooli Kolledž.
Samas tegutseb ka 2007. aastal asutatud Kveeni keele nõukogu. .
Paul Jürmann

Paul Rudolf Jürmann (11. august 1876 Põltsamaa – 18. aprill 1946 Põltsamaa) oli Jõgeva ärimees, alevivolikogu ja linnavolikogu esimees aastail 1928–1939 ja 1937–1941 Jõgeva tuletõrjedivisjoni pealik.
Ta kaotas kogu oma varanduse 1941. aastal tulekahjus ja suri 1946 Põltsamaal.
Peoleo

Peoleo ("Oriolus oriolus") on linnuliik peoleolaste sugukonnast peoleo perekonnast.
Levila.
Peoleo on pesitsusajal laialt levinud Euraasias – mandri läänerannikust kuni Lääne- ja Kesk-Aasiani.
Peoleo on rändlind Euroopas ja Lääne-Aasias, talvitab troopilises Aafrikas. Eestisse saabub ta maikuu keskpaiku, lahkub augusti keskel või kuu teisel poolel. 
Peoleo rändab üksi või paarikaupa.
Eestis on peoleo üsna üldlevinud harilik haudelind, kelle arvukust hinnatakse 30 000 – 50 000 paarile.
Välimus.
Peoleo on rästa suurune, kuid saledam. Keha pikkus 23–30 cm, mass 62–83 g. Lend on kiire ja lainjas. Maapinnal kulgeb ta kohmakalt hüpeldes. 
Peoleo teise kalendriaasta isaslind sarnaneb emaslinnuga, kuid ta on kollakama alapoole ja kontrastsema saba mustriga. Enamik emaslinde on rohekad, kollase päranipuala, tumedate tiibade ja heledama alapoolega. Eredama sulestikuga emaslinnud sarnanevad vanade isaslindudega, kuid neil pole noka ümbruses musta värvust.
Elupaik ja pesitsemine.
Peoleo elab vanades lehtmetsades, kasesaludes, puisniitudel, parkides ja kuivades männikutes. Suurtes metsades eelistab ta pesitseda servaosas või raiesmikel. 
Peoleo ehitab kõrgele puu otsa, tavaliselt kahe oksaharu vahele rippuva pesa. Täiskurna kolme kuni viie munaga leidub juuni keskel. Pojad saavutavad lennuvõime juuli teisel poolel ja seejärel hulguvad pesakonnad lalalt ringi.
Toitumine.
Peoleo on peamiselt putuktoiduline, kuid sööb ka marju ja puuvilju. Ta oskab putukaid õhust püüda nagu kärbsenäpp.
Lateks

Lateks on üldnimetus polümeersetest peenosakestest vesikeskkonnas moodustunud stabiilsele pihussüsteemile (emulsioonile). Päritolult võivad lateksid olla nii looduslikud kui sünteetilised.
Mõistet "lateks" võidakse mõelda kitsamalt:
Pistik

Pistik on paljundamise eesmärgil emataime küljest eraldatud lehe-, varre- või juureosa, mis sisaldab kõiki taimekudesid ja on seetõttu võimeline soodsas kasvukeskkonnas regenereerima puuduolevad organid. Puuduvad elundid taastuvad pistikule arenevatest lisajuurtest või lisapungadest. Pistikutega paljundamine on vegetatiivse paljundamise meetod.
Pistik on esialgu, kuni moodustuvad juured, väga haavatav.
Pistikutega paljundatakse paljusid aia- ja metsataimi.
Pistikutega paljundamise hulka loetakse ka paljundamine pistvaiade, haljaspistikute ja juurepistikutega.
Pistikute liigitus.
Pistikud liigitatakse taimeosa järgi: 
Pistikutega paljundamine.
Pistikute võtmine oleneb taime liigist, elutsüklist, kasvupiirkonnast ja pistikute liigist.
Paljundamise meetodi rakendamise eelselt tuleks eraldada paljundataval taimel generatiivsed võrsed ja vegetatiivsed võrsed (kasvuoksad). Olles tuvastanud kasvuoksa võib kaaluda pistiku võtmist. Selleks sobivaim paik oleks osadel taimedel näiteks lõikus sõlmekohtade alt, siis on pistikul juurdumiseks paremad eelised, kuna sõlmekohad sisaldavad taime kasvuks vajalike hormoone. 
Pistikud tuleks peale taimelt eemaldamist vastavalt taimeliigile paigutada kas vette, mulda, liiva sisse või kasvusubstraati. Kui seda pole kohe võimalik teha siis tuleks püüda paljundusmaterjal paigutada kas niisutatud paberisse või näiteks kilekotti panna.
Pistikute juurdumine oleneb taime liigist ja ka taime arengutsüklist jpt teguritest, nii näiteks saab piparmünti (jt mündi perekonna taimi) paljundada pistoksaga mis on pistetud veega täidetud anumasse ja juured moodustuvad üsna ruttu. Elupuu pistikud aga vajavad kunstlikes tingimustes mitme kuu pikkust juurdumisaega.
Polaarsus

Polaarsus on mingi süsteemi, keha vm omadus, mis võimaldab neil eristada vastaspooli või -suundi.
Termin on kasutusel mitmes valdkonnas:
Phil Hellmuth

Phillip Jerome Hellmuth, Jr (sündinud 16. juulil 1964 Madisonis Wisconsini osariigis) on USA elukutseline pokkerimängija. 
Tal on 2018. aasta juuli seisuga rekordarv (15) World Series of Pokeri (WSOP) käevõrusid. Ta on 1989. aasta WSOP peaturniiri võitja ehk pokkeri maailmameister. Tema käevõrudest 13 on võidetud Texas Hold'emis, kaks seitsme kaardiga razzis. 2016. aastaks on ta "live"-turniiridelt võitnud üle 19,3 miljoni USA dollari ning ta on sellega kõige aegade tabelis seitsmendal kohal.
Poor

Poor (ka urve) on mingil kehal või selle sees olev väike ava või õõs. Nähtust, kus mingil kehal esineb palju poore, nimetatakse poorsuseks ehk urbsuseks.
Teadusharuti kasutatakse mõistet erinevalt:
Lisapung

Lisapungad ehk adventiivpungad on pungad, mis tekivad mõnede taimede juurtel või puude vanematel okstel ja juurekaelal.
Juurtel tekkinud lisapungadest arenevad juurevõsud, mille abil taim vegetatiivselt paljuneb. Selliseid pungi moodustavad näiteks vaarikas, astelpaju ja osad ploomi- ja kirsipuu sordid.
Puude vanematel okstel arenevad lisapungadest vesivõsud ja juurekaelalt kännuvõsud.
Evolutsiooniline progress

Evolutsiooniline progress (ka aromorfoos, arogenees, anagenees) on organismirühma(de) evolutsiooniline kvalitatiivne edasiminek, mis avaldub peaasjalikult organisatsioonitüübi täiustumises ja seeläbi keskkonda paremini sättudes.
Aromorfoosiks võib nimetada näiteks hulkraksuse teket.
Progress

Progress on millegi edu, areng, muutuva süsteemi kindlasuunaline kvalitatiivne teisenemine (arenemine).
Sageli eristatakse tehnilist progressi, majanduslikku progressi ja ühiskondlikku progressi.
Progressiidee on uusaja maailmavaadet iseloomustav mõiste.
New Haven

New Haven on linn Ameerika Ühendriikide Connecticuti osariigis, mis on ühtlasi New Haveni maakonna halduskeskus. Linn asub Long Islandi väina kaldal Milli ja Quinnipiaci jõe suudmes.
Linnas asub Yale'i Ülikool.
New Havenis on sündinud Ameerika Ühendriikide 43. president George W. Bush.
Nõmm

Nõmm (ka kanarbikunõmm) on lage või väheste kadakate ja mändidega ala, millele on iseloomulik toitainetevaestel kuivadel liivastel leetmuldadel kasvav taimekooslus, milles harilikult domineerivad puhmarinde moodustavad kanarbikud. Nõmmed on sageli tekkinud hävinud nõmmemetsa asemele.
Nägemispuue

Nägemispuue on inimese nägemisvõime osaline või täielik kadu. Sisaldab mitmeid eriliike (nõrk nägemine, perifeerse nägemise puudumine, värvipimedus jpm), kuid üldiselt saab analoogiliselt kuulmispuudega rääkida kahest põhirühmast: vaegnägijad ehk nörbikud ja pimedad inimesed.
Põhjused.
Nägemispuue võib olla kaasasündinud või haiguse või trauma tagajärjel tekkinud.
Hannah Montana film

"Hannah Montana film" ("Hannah Montana: The Movie") on Ameerika Ühendriikide muusikafilm. 
Filmi produtsendid on David Blocker, Billy Ray Cyrus, Alfred Gough, Miles Millar, Steven Peterman ja Michael Poryes. Filmis osalevad Miley Cyrus, Emily Osment, Mitchel Musso, Jason Earles, Moises Arias, Lucas Till, Vanessa L. Williams, Billy Ray Cyrus jt. 
Filmimine kestis 2008. aasta aprillist juulini. Suurem osa filmimisest toimus Columbias ja Los Angeleses. Film esilinastus Ameerika Ühendriikides ja Kanadas 10. aprillil 2009.
Sündmustik.
Kui superstaar Hannah Montanana edukat karjääri teinud Miley Stewartile kuulsus pähe lööb, otsustab ta isa, et tüdrukul on aeg keskkonda vahetada. Hollywoodi sära asemel peab Miley leppima maaeluga Tennessee farmis. Ta naaseb oma kodukanti ning seisab elu tähtsaima valiku ees. Kas ta suudab olla korraga nii Miley Stewart kui ka Hannah Montana? Sõprade abiga peab neiu valima – kumb roll on talle elus tähtsam. 
Film on täis seiklusi, nalja, romantikat ja muusikat.
Børselva

Børselva (kveeni keeles "Pyssyjoki", põhjasaami keeles "Bissojohka") on tuntud lõhejõgi Norra Finnmargi maakonnas Porsangeri vallas.
Jõgi voolab umbes 7 km kaugusel Børselvi asulast läbi Silfari kanjoni (koordinaatidega: 70° 21' 59.17" N 25° 44' 28.72" E), mis on üks sügavamaid Põhja-Euroopas .
Claes Tott

Krahv Claes Åkesson Tott (Claudius Tott, soome Klas Åkenpoika Tott; 14. august 1630 Ekolsund, Uppland – 15. juuli 1674 Pariis) oli Rootsi poliitik ja diplomaat.
Ta sai 20. märtsil 1652 Rootsi krahvtiitli (nr 16) ja Karleborgi (soome Kaarlepori ehk Uusikaarlepyy) krahvkonna Pohjanmaal, oli ülemkammerhärra (10. juuli 1653), riiginõunik (3. oktoober 1653), kaardiväe kaptenmajor ("grand capitaine") (12. oktoober 1653), saadik Pariisis 1661–1662, Stockholmi ülemkomandant 1664, feldmarssal (26. juuli 1665), 27. oktoobrist 1665 Liivimaa kindralkuberner ja 1672. aastast erakorraline saadik Prantsusmaal Pariisis.
1671. aastal andis krahv Tott välja politseikorralduse, millega siinsed aadlikud said Rootsi riigivõimu heakskiidu sunnismaisusele.
Ta oli Carlborgi krahv, Siundby vabahärra, Mälareni järve äärse Ekolsundi, Läänemaal Lihula linnuselääni, ning Soomes Liuxala ja Gerknäsi härra.
Talle kuulusid muu hulgas Läänemaal isalt päritud Lihula kihelkonna Lihula ("Leal") ja Karuse kihelkonna Matsalu ("Matzal") mõis, ning Kirbla kihelkonna Keskküla mõis.
Krahv Tott suri lastetuna Pariisis ja on maetud Jädersi kirikusse Södermanlandis. Tema Läänemaal asunud mõisad päris tema onu, vabahärra Sten Bielke (surnud 1684).
Perekond.
Tema vanemad olid kammerjunkur ja hilisem feldmarssal Åke Henriksson Tott (1598–1640) ning tema esimene naine vabapreili Sigrid Bielke (1607–1634).
Claes Tott abiellus Stockholmis 6. juulil 1665 Tallinna linnuses sündinud krahvitari Anna Margareta Oxenstiernaga (1650–1672), kes oli riiginõuniku ja riigikantsleri Södermore krahvi Erik Oxenstierna (1624–1656) ja Elsa Elisabeth Brahe (1632–1689) tütar. Abielust nad lapsi ei saanud.
Mimees (bioloogia)

Mimees ehk mimetism on loomade kaitsekohastumuse tüüp, mis väljendub nende käitumise ja välimuse sarnanemisega mingi elutu (näiteks kiviga) või elus objektiga (teise loomaga). Looma, kellel see kaitsekohastumus avaldub, nimetatakse mimeediks, vastava eeskuju andnud objekti aga modelliks.
Mimeesi erivorm on mimikri.
Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit

Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit oli Vabadussõja veteranidest koosnev Eesti poliitiline organisatsioon aastail 1921–1925.
Liit asutati 1921. aasta jaanuaris Tartus. 1922. aastal oli liidul 148 osakonda 44 000 liikmega. 1923. aastal valiti liidu esindajana II Riigikogu liikmeks Heinrich Laretei. Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit likvideerus pärast Kaitseliidu tegevuse taastamist 1925. aastal.
Demobiliseeritud sõjaväelaste ühingud kuulusid kaitsepolitsei poolt jälgitavate organisatsioonide hulka.
Mimikri

Mimikri on kohastumuse tüüp, mis väljendub organismi (looma, taime) tunnuste sarnanemises teise liigi tunnustega, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega. Näiteks võib ohutu loomaliik sarnaneda välimuselt hoiatusvärvust kandva mürgise loomaga. Mimikriga on paralleelselt kasutusel mimeesi mõiste, millega tähistatakse tavaliselt sarnasust keskkonnaelemendiga.
Mimikri tüüpidena eristatakse Bates'i mimikrit, Mülleri mimikrit, agressiivset mimikrit, reproduktiivset mimikrit ja teisi. Batesi mimikri puhul sarnaneb ohutu või kaitsetu organism teise liigiga, kes on mürgine või söödamatu. Mülleri mimikri ehk Mülleri konvergentsi korral sarnanevad üksteisega kaks mürgist, söödamatut või muu kaitsekohastumusega liiki (näiteks on eri liiki liblikatel sarnane tiivamuster). Agressiivse mimikri puhul on teise liigiga, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega sarnanev organism kiskja (see tüüp on levinud näiteks ämblikel). Reproduktiivse mimikri puhul osaleb kohastumus organismi paljunemisel või levimisel. 
Mõned autorid peavad mimikri all silmas kõiki loomade kuju ja värvusega seotud kaitsekohastumusi, sel juhul hõlmab see ka mimeesi ja varjevärvusi.
Eestis tegeleb mimikri uurimisega Timo Maran.
Simuna (Laukaa)

Simuna on küla Soomes Kesk-Soome maakonnas Laukaa valla idaserval muust asustusest eemal Tarvaala ja Lankamaa vahel. 
Küla on tuntuks saanud Soome presidendi Urho Kekkose ja tema Laukaalt pärit ihuarsti Rikhard Sotamaa kalastusretkedest Simuna kosele. Lievestuorelt läheb Simunale Saarilampi kaudu nõelsirge tee, mis riigistati eraomanikult 1960. aastatel.
Moone (bioloogia)

Moone ehk metamorfoos ehk metaboolia on organismide arengu käigus toimuv põhjalik kuju ja eluviisi muutus. Moonet reguleerivad hormoonide vahendusel organismisisesed keerukad füsioloogilised protsessid. 
Moondega organismid on paljud selgrootud ja osa selgroogseid (kalad, kahepaiksed).
Putukail eristatakse vaegmoonet ehk hemimetabooliat ja täismoonet ehk holometabooliat.
Metamorfoos

Metamorfoos on millegi muundumine, kujumuutus, moone.
Mõiste on kasutusel mitmes valdkonnas:
Üheksavöölane

Üheksavöölane ("Dasypus novemcinctus") on loom vöölaste sugukonda rüüvöölase perekonda kuuluv imetaja.
Üheksavöölane on vöölaste hulgas kõige arvukam liik. Ta elas looduslikult Kesk-Argentinast põhja pool kuni Mehhikoni. Inimtegevuse tulemusena pole tema levila vähenenud, vaid hoopis laienenud, sest talunikud näevad teda kahjurputukate hävitajana. Nii elab üheksavöölane tänapäeval Ameerika Ühendriikides kuni Kansase, Tennessee ja Lõuna-Carolina osariigini. Oletatakse, et ta suudab oma levilat laiendada kuni Indiana, Ohio, Pennsylvania ja New Jersey osariigini.
Üheksavöölane elab metsades ja põõsastikes. Ta kaevab urge vooluveekogude kaldaisse, alati puude-põõsaste lähedusse. Urg koosneb ühest sirgest käigust. Sellesse viib mõnikord 2–8 sissepääsutunnelit, mis on kuni 7 m pikad ja 15–20 cm laiad. Uru lõpus on pesakamber, mida vooderdavad kuivad lehed ja rohi. Loom vahetab vooderdist sageli, eriti pärast vihma. Niimoodi kogunevad uruava juurde kõdunevad lehed.
Kui ilm on palav, siis läheb üheksavöölane toidujahile õhtuti, aga kui jahe, siis päeval. Sealjuures liigub ta siksakiliselt kiirusega umbes 1 km/h, sest peatub alatasa mõne ussi või putuka väljakaevamiseks. Viimaseid tajub ta kuni 20 cm sügavuselt maa alt.
Kui üheksavöölast jälitada, läheb ta sibavalt kõnnilt üle galopile ja püüab põgeneda urgu. Urust on teda väga raske kätte saada, sest ta kiilub end rüü ja käppade abil sinna kinni. Saba on tal libe ja kooniline ning sellest on teda samuti tülikas haarata.
Jõgesid suudab üheksavöölane ületada kahel viisil. Kõigepealt suudab ta kuni 6 minutit hinge kinni hoida: see kohastumus on tal tekkinud käikude kaevamiseks. Nõnda võib ta veekogu põhja laskuda ja mööda põhja teisele kaldale joosta. Teiseks suudab üheksavöölane nii palju õhku alla neelata, et ta muutub veest kergemaks, ja siis kohmakalt ujuda.
Tavaliselt paarituvad üheksavöölased juulis. Pärast viljastumist peatub munaraku areng umbes 14 nädalaks. Looted jätkavad arengut alles oktoobris-novembris ja emasloom poegib 4 kuud hiljem, veebruaris-märtsis. Juba Alfred Brehm kirjeldas brasiillaste uskumust, et üheksavöölasel sünnib alati 4 ühest soost poega. Hiljem selgus, et see on tõsi: üheksavöölasel sünnivad ühemunanelikud, kes just selle pärast ongi alati samast soost. Vastsündinud vöölased on hästi arenenud, nägijad ja pehme rüüga. Ema toidab neid paar nädalat. Kuue kuu pärast on nad juba täiskasvanu suurused.
Üheksavöölase vaenlased on lisaks inimesele hunt, koiott, puuma, koer ja auto: väga palju üheksavöölasi hukkub öösel autorataste all.
Üheksavöölane toob loodusele kasu sellega, et tühjadesse üheksavöölaseurgudesse saavad elama asuda teised loomad, näiteks skungid, rotthamstrid, kivikakud ja lõgismaod.
Üheksavöölast kütitakse hõrgu valge liha pärast. Luurüüd kasutatakse karbi või korvina, kusjuures looma saba seotakse peakilbise külge ja nii moodustub mugav sang. Selliseid korve vooderdatakse seest siidiga ja müüakse turistidele suveniirina. Vöölaste rüüdest valmistatakse ka muusikariistu, näiteks "charango"'sid.
Üheksavöölane on USA Texase osariigi tunnusloom. Sealjuures laiendas ta oma levilat Texaseni alles 1800. aasta paiku.
Enn Nõu

Enn Nõu (sündinud 2. oktoobril 1933 Tallinnas) on eesti kirjanik ja arstiteadlane. Tema isa oli Joosep Nõu. 
Enn Nõu õppis Tallinna 28. algkoolis. 1944. aastal põgenes ta koos perega Rootsi. Aastatel 1953–1961 õppis ta Uppsala Ülikooli arstiteaduskonnas; 1978. aastal sai meditsiinidoktori kraadi. Ta on töötanud arstina mitmes Uppsala Ülikooli kliinikus ja dotsendina Uppsala Ülikoolis.
Ta on oma teostes käsitlenud muu hulgas ka Eesti eksiilvalitsuse tegevust.
Enn Nõu valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.
Isiklikku.
Enn Nõu abikaasa on kirjanik Helga Nõu.
Mantel (täpsustus)

"Mantel" on mitmetähenduslik sõna:
Mätas

Mätas on väikesel maa-alal (mikroreljeefil) taimedest vm. moodustunud väike kõrgend. 
Sõltuvalt sellest, millest mätas on moodustunud, saab rääkida eri mättatüüpidest. Neist harilikuimad on samblakamarast (samblamätas) ja puhmikkõrrelistest (rohumätas) moodustunud mätas.
Põlvkond

Põlvkond (ka generatsioon, sugupõlv) on ligikaudu ühevanuste inimeste kogum.
Kuni 2039. aastani lahterdavad ühiskonnateadlased iga 15 aasta tagant põlvkondi sündinud laste alusel eri põlvkondadeks.
Lõu tuletorn

Lõu tuletorn (ka "Lõu tulepaak") on tuletorn Saaremaal Saaremaa vallas Sõrve poolsaare läänerannikul Lõu lahe kirderannikul.
Moodustab Anseküla tuletorniga sihi 103,1°, kus Lõu tuletorn on sihi alumine.
Tuletorn on laternaruumi ja rõduga valge betoontorn. Kõrgus on jalamist 9 meetrit ja merepinnast 11 meetrit.
Valge tule sektor on 102°–106°, nähtavuskaugus on 7 meremiili.
Punase tule sektor on 106°–192.3°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.
Rohelise tule sektor on 13.9°–102°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.
Asukoht.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on .
Asub sihi ülemisest ehk Anseküla tuletornist 3 kilomeetri ja 128 meetri kaugusel.
Peajuur

Peajuur on juur, mis areneb seemne idujuurest. Taimel saab olla ainult üks peajuur ja sedagi ainult siis, kui ta areneb seemnest. Peajuurest lähtuvaid külgmisi juuri nimetatakse külgjuurteks.
Põlvkonnavaheldus

Põlvkonnavaheldus on erisuguste paljunemis- (sigimis-) viisidega arengujärkude vaheldumine arengutsükli jooksul.
Taimede põlvkondade vaheldumine avaldub sporofaasi ehk sporofüüdi ja gametofaasi ehk gametofüüdi vaheldumisega. Need etapid vältavad erinevatel taimerühmadel neile iseloomuliku kestusega. Nii domineerib sammaltaimedel gametofaas, samal ajal kui kõrgemate taimede elutsüklis on esikohal sporofaas.
Loomade põlvkondade vaheldumine võib väljenduda suguta ja sugulise põlvkonna vaheldumisega, seda kutsutakse metageneesiks, esineb näiteks ainuõõssetel (polüüp ja meduus). 
Mõnedel loomarühmadel on täheldatud ka heterogooniat, mis tähendab erisuguste suguliste sigimisviiside vaheldumist, seda esineb näiteks keriloomadel.
Oga

Oga on kattekoe ja selle all asuvate kudede rakkudest tekkinud tugev torkav väljakasve (emergents) taimedel.
Taime vartel on ogad kujunenud koorel olevatest karvadest. Neid saab oksalt eemaldada ilma puitu vigastamata. Erinevalt asteldest pole ogadel kunagi pungi.
Ogad esinevad näiteks vaarika ja karusmarja vartel. Samuti hobukastani ja ogaõuna viljakestal.
Ülo Valk (poksija)

Ülo Valk (12. aprill 1935 Vaivara kihelkond, Virumaa – 1. august 2018 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. 
Ta poksis aastatel 1948–1960 Jõhvi ja Tallinna Kalevis. Ta pidas 151 kohtumist ja võitis neist 111. Ta oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1957–1959). 
Ta oli Jõhvis ja hiljem Tallinnas poksitreener, tema õpilastest on kuulsaim Priidik Kippar. Ta tegutses ka poksikohtunikuna.
Juuru kihelkond

Juuru kihelkond (lühend Juu, saksa keeles "Kirchspiel Jörden", rootsi keeles "Jördens socken") oli kihelkond ajaloolisel Harjumaal ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis.
Juuru kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas asus 21 mõisat: üks kirikumõis, kümme rüütlimõisast peamõisat koos viie kõrvalmõisaga, üks poolmõis kõrvalmõisa staatuses, kaks rüütelkonnamõisat koos kahe kõrvalmõisaga ja kaks karjamõisat.
Juuru kihelkonnapäevad.
Alates 1999. aastast tähistatakse üle aasta (sh. erandid) Juuru Mihkli koguduse ja selle õpetaja eestvedamisel Juuru kihelkonnapäevi.
Seni toimunud kihelkonnapäevad:
Rootsi feldmarssalite loend

Rootsi sõjaväes said 77 sõjaväelast feldmarssali auastme. Tänapäeval ei ole auaste enam kasutuses.
Pirunkirkko

"Pirunkirkko"'ks (eesti keeles 'kuradikirik') on Soomes nimetatud eri päritolu kivi- ja aluspõhjamoodustisi.
"Pirunkirkko" võib olla näiteks Z-kujuline kaljulõhe. Need on tuntud kohalikus pärimuses muuhulgas Isoviha aegsete pelgupaikadena. Üks tuntumaid - Koli "pirunkirkko" on sündinud maavärinate ja jääaja koostoimel.
Akne

Akne (ladina keeles "acne vulgaris") ehk vinnpõletik ehk vinnlööve ehk vinnid ehk vistrikud on nahahaigus, mida põhjustab rasunäärmete ummistumine ja põletik. 
Puberteedieas rasu tootmine näol, seljal ja rinnapiirkonnas suureneb. Suurenenud rasutootmine toob kaasa rasunäärmete ummistumise. Tulemuseks on avatud komedoonid, milles võib tekkida põletik ning mis võivad seejärel muutuda vistrikeks ja suletud komedoonideks.
Akne on üks sagedasemaid nahahaiguseid, esinedes kuni 85 % noortel vanuses 12-24, kuid on levinud probleem ka 30.-40. eluaastates täiskasvanutel. Esimesed akne märgid ilmuvad enamasti puberteedieas ja kaovad tavaliselt umbes 25. eluaastaks.
Isoviha

Isovihaks nimetavad Soome ajaloolased Põhjasõja aegset vene okupatsiooni aastatel 1713–1721, mis lõppes Uusikaupunki rahulepinguga. Kaasaegsete kirjutistes nimetatakse seda "vene ülemvõimu ajaks" .
Suvel 1713 vallutas Peeter I Lõuna-Soome. 
Merel olid rootslased oma suurte laevadega, mis võisid kanda palju suurtükke, olles Vene Balti laevastikust kaugelt üle. Peeter I ainuke šanss oli lahing kalda lähedal. Kõiki vahendeid mängu pannes kahekordistas ta oma Läänemere sõjalaevastikku ning pani seda juhtima kogenud veneetslased ja kreeklased. 5.–7. augustil (vkj 25.–27. juulil) 1714 olid mõlemad laevastikud vastamisi "Hankoniemi" ehk Hanko merelahingus. Kestva tuulevaikuse ajal tungisid väiksemad, kuid hea manööverdamisvõimega Vene väikelaevad Rootsi suurtükitule alt läbi ning abordeerisid liikumatud Rootsi laevad üksteise järel. Rootsi eskaader purustati. Nii saavutas Vene laevastik ülemvõimu Läänemere põhjaosas.
Karl XII naasis 1715. aastal Rootsi ning otsustas 1716. aastal rünnata Taanile kuuluvat Norrat. Rootslased pidid aga taganema, sest Peter Wessel (Tordenskjold) hävitas Dynekileni lahingus nende varustuslaevastiku.
1718. aastal pidasid Rootsi ja Venemaa Ahvenamaal läbirääkimisi separaatrahu sõlmimiseks. 
Karl ründas 1718. aastal uuesti Norrat ning suri 30. novembril 1718 Norras Fredrikshaldi kindluse piiramisel. Pärast Karl XII surma taandusid Rootsi väed Norrast. 1719. aastal sai Rootsi valitsejaks Karl XII õde Ulrika Eleonora. Rootsi eesmärgiks oli saavutada rahu kõikide vaenlastega peale Venemaa. 
Vene väed rüüstasid 1719. aastal Rootsi rannikut. Peter Wessel (Tordenskjold) vallutas 1719. aastal Marstrandi. 29. veebruaril 1720 sai uueks Rootsi kuningaks Ulrika Eleonora abikaasa Fredrik I. 3. juunil 1720 sõlmis Rootsi Taaniga Frederiksborgi lossis Frederiksborgi rahu. Inglismaa ja Prantsusmaa kandsid hoolt selle eest, et Taani võiks endale jätta Schleswigi Gottorpi-osa. See liideti ametlikult Taaniga 1721. aastal. Muidu jäi kõik nii, nagu oli olnud enne sõja algust. 
7. augustil 1720 võitis Vene laevastik Grönhamni lahingus Rootsi eskaadrit. 
Põhjasõja lõpetas 10. septembril (vkj 30. augustil) 1721 sõlmitud Uusikaupunki rahu. Rootsi loovutas sellega Ingerimaa, Liivimaa kubermangu, Eestimaa kubermangu, Saaremaa, Hiiumaa, Lõuna-Karjala, Karjala kannase ja Viiburi. See-eest sai ta tagasi Soome, mille Peeter I 1714. aastal oli vallutanud.
Kolin Pirunkirkko

Kolin Pirunkirkko on üks paljudest Koli koobastest. Pirunkirkko on 34 meetrit pikk ja 1–7 meetrit kõrge maavärina tagajärjel tekkinud ja osaliselt kivivaringuga kaetud kaljulõhe. Rahvajutu järgi on ta ainult päris "Kuradikiriku" eeskoda. Koopa tagaseina praost on vilksamisi nähtud kuradi pisikest kirikusaali ja istepinke. Kolil on elutsenud võimsad vaimud ”Kolin korkeat isännät, Mustarinnan murhat miehet”. Paljudest koopas nõu ja väge nõudmas käinud nõidadest on tuntuim Ukko Kinolainen, kelle lähenedes allikad olevad hakanud pulbitsema. Koopast on saanud innustust ka kunstnikud ja luuletajad. Eero Järnefelti kirjutatud punases kirjas salm on juba tuhmunud.
Aivar Otsalt

Aivar Otsalt (sündinud 11. aprillil 1964 Tartus) on endine politseiprefekt.
Lõpetanud Tartu Kommertsgümnaasiumi, Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna (1988) ja Sisekaitseakadeemia uurimise erialal.
Töötanud Keskuurimisbüroo eriti tähtsate asjade uurijana ning Valga ja Tartu politseiprefektina, oli ka Lõuna Politseiprefektuuri prefekt. 
Otsalt avalikustas 2005. aastal justiitsminister Ken-Marti Vaheri plaani püüda korrumpeerunud ametnikke piirarvude kaupa. Sellest tekkinud skandaali järel vabanes ametist nii Ken-Marti Vaher kui astus tagasi ka peaminister Juhan Parts. Pärast Partsi valitsuse kukkumist sai uueks peaministriks Andrus Ansip. 
2009. aastal mõistis Tartu maakohus Otsalti süüdi korruptsioonis, omastamises, tulirelva ja helisummuti ebaseaduslikus käitlemises ning lõhkeseadeldise olulise osa ja tsiviilkäibes keelatud tulirelva olulise osa ebaseaduslikus käitlemises. ning talle määrati kaks aastat ja kümme kuud tingimisi vangistust katseajaga kolm aastat. 
Isiklikku.
Otsalt on lahutatud, tal on abielust kaks tütart. Vabal ajal harrastab kergejõustikku, kalapüüki ja jahilkäimist. 
Tema isiklik rekord 400 meetri jooksus on 47.26.
Puula

Puula ehk Puulavesi on Mäntyharju väila suurim järv Kymi jõe vesikonnas Hirvensalme, Kangasniemi ja Mikkeli vallas Soomes. 
Puula veetase on 94,7 meetrit üle merepinna, pindala on 330,76 km2 ja sügavus (Pauninselkä juures) on 60 meetrit. Iseloomulik loodesuunaline saarteahel jagab järve kaheks: Simpiä ja Karttuu.
Varem läbi Sysmä väila Päijänne järve suubunud Puula ühendati 1854. aastal 1,1 kilomeetri pikkuse Kissakoski kanali kaudu Mäntyharju väilaga, mispeale Puula veetase langes ligi 2,5 meetrit. Puula voolab Suonsalmi kaudu Liekune järve ja Kissakoski kanalit mööda Vahvajärve.
Puula "kiviseened".
Puula järve vaatamisväärsuste hulka kuuluvad seenekujulised kiviharuldused (soome keeles "raukit"), mis ilmusid nähtavale, kui 1854. aastal avatud Kissakoski kanali tõttu alanes järve pind ligi 2,5 m võrra. Soomes on selliseid pinnavorme ainult Puula ja selle lähijärve Suonne ääres, Kotka lähedal ja Ahvenamaal. Sarnaseid moodustisi esineb siiski mujalgi, näiteks Gotlandil.
Järvevesi on tuhandete aastate jooksul lihvinud need omapärased sambad porfüürsest granodioriidist, mis on graniidisarnane, kuid teralisem kivim.
Puula järves on siin-seal kokku sadakond sellist moodustist. Mõni on nähtav otse järvelt, teiste leidmiseks tuleb kaldale minna. Kõige lihtsamini on nad ligipääsetavad Puula järve idapoolses saarestikus ja Väisälänsaari lääneküljel. 
Tuntud on Puula kaitseala Alttarisaari seenekujuline Alttarikivi, mis on järvelt hästi näha, kui Soisalonselkä poole vaadata. Alttarikivi asukoha leiab Puula matkakaardilt.
Tallinna JK Puuma

FC Puuma on 1981. aastal asutatud Tallinna jalgpalliklubi.
Ajalugu.
Tallinna JK Puuma asutati 1981. aasta oktoobris, klubi ellukutsujateks olid Usbeki jalgpalli kasvandik Aleksandr Pak ning Kesklinna EEV vanempedagoog Helle Mäesepp. Detsembris 1992 sai FC Puuma iseseisva juriidilise staatuse ning muutus muudest organisatsioonidest sõltumatuks jalgpalliklubiks.
Kuni klubi ametliku registreerimiseni 2000. aastal elatus FC Puuma üksnes lastevanemate entusiasmist, liikmemaksudest ja väikestest sponsortuludest, ehkki ka varasematel aastatel nappis klubi meeskondadel korralikku varustust. Olukord muutus 2001. aastal kui Tallinna linn hakkas noortega tegelevaid spordiklubisid toetama. FC Puumale ulatasid abikäe Haabersti, Põhja-Tallinna ja Lasnamäe linnaosa valitsused, samuti Tallinna Noorsoo- ja Spordiamet. Alates 2002. aastast toetab klubi ka Eesti Jalgpalli Liit. 1981. aasta oktoobrist siiani on klubis noori treeninud Aleksandr Pak, Valeri Kuraksin, Igor Dmitrijev, Sergei Fedulov, Andrei Šapovalov, Sergei Dmitrijev, Sergei Źakin, Vladimir Starovoitov, Oleg Kalinin, Aleksei Katśnov, Dmiti Antonov, Paul Kirsipuu.
Tuntud mängijad.
Paljud FC Puuma kasvandikud said tuntuks meistriliiga klubides ja noortekoondistes. Tuntud vutimehed on
Julma Ölkky

Julma Ölkky (ka "Julma-Ölkky", "Julmaölkky") on 42 meetrit sügav kanjonijärv Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas Kuusamo ja Suomussalme valla piiri lähedal, umbes 47 kilomeetrit Kuusamost lõunas. Järve geograafilised koordinaadid on . 
Kitsukese kanjoni enda sügavus koos veepealse osaga on 100 meetrit. Järve veetase on 243,8 meetrit üle merepinna ja pikkus üle kolme kilomeetri. Peaaegu püstloodis kaljukaldad kerkivad üle 50 meetri veepinna kohale.
Järv suubub lõunas Ala-Ölkky järve, mille veetase on 234,5 meetrit üle merepinna.
Järve äärde pääseb autoga, Hossast matkarada pidi või paadiga. Suviti korraldatakse seal paadimatku.
Antonio Valencia

Luis Antonio Valencia Mosquera (sündinud 4. augustil 1985 Lago Agrios) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib Manchester Unitedis. Ta mängib ka Ecuadori jalgpallikoondises.
Hooajal 2011–12 valiti ta fännide poolt Manchester Unitedi hooaja parimaks mängijaks.
Pakasaivo

Pakasaivo on umbes kilomeetri pikkune Soome kanjonijärv Muonio vallas. 
See asub kitsas mannerjää sulamisvete uhutud aluspõhja murrangulõhesse tekkinud kanjonis, mille väga järsud kaldakaljud kerkivad veepinna kohal kuni 50 meetri kõrgusele. Järve põhjaosa moodustab Soome suurim hiiukirn Lapi Põrgu (soome keeles "Lapin Helvetti"). Ülaservast mõõtes võib sügavust olla koguni 130 meetrit. Lõunakaldad on madalad ja lauged. Jõgesid järve ei suubu. Tema vesi pärineb järvepõhja allikaist.
Lapin vesi- ja ympäristöpiiri uuringute põhjal on Pakasaivo Soomes väga haruldane meromiktiline järv. See tähendab, et temas puudub täielikult nii sügisene kui kevadine ringvool, mis sunniks eri veekihte segunema. 12,5 meetri sügavuseni on ta täidetud tavalise järveveega. Sügavamal muutub see väga järsult hapnikuvaeseks ja väävelvesiniku sisaldus suureneb märgatavalt. See pärsib orgaanilise aine lagunemist, mistõttu aastatuhandete jooksul järve uppunud paadid, puud ja muu selline risu katab järve põhja umbes 50 meetri sügavusel paksu kihina. 1977. aastal üritati asjatult järve sügavust mõõta, kuid kindla põhjani ei jõutudki. Hinnangud vahelduvad 60-st 90 meetrini.
Nimi pärineb saamidelt soome keelde laenatud põhjaallikat tähistavast sõnast "saivo". Laplased olevad käinud järve ääres ohverdamas ja lähedasel künkal seida sammast austamas.
Pakasaivost umbes 1 km lääne pool asuva Pakajärve kaldal on kena järsuseinaline mäehari (kohalikus pruugis "tieva"), mis on tipus ainult 1,5 m laiune.
Pakasaivo ääres on Soome Metsähallituse hooldatav puhkepaik ja parkla, kuhu pääseb sõites Muoniost 21. maanteed mööda 40 km lõunasse ja Äkäslompolost veel umbes 25 km Hannukaise poole. Viida juurest viib järvele 14 km pikkune tee. Tee äärses on puhkemaja Valkeajoen leimauskämppä, kunagine metsatööliste tare.
Jüri Pärni

Jüri Pärni (7. jaanuar 1939 Rakvere – 22. juuni 2009) oli eesti tõlkija ja orkestrijuht.
Õppis Rakvere Lastemuusikakoolis viiuli eriala ja lõpetas kooli 1956. aastal. 
Aastatel 1957–1968 töötas Jüri Pärni orkestrijuhina. 
1968–1974 õppis ta Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandus­insti­tuudis.
1972. aastast oli ta vabakutseline. Ta tõlkis vene keelest paarkümmend ilukirjandusteost ja filmisubtiitreid.
Ta suri ajukasvaja tagajärjel.
Spica

Spica on ladinakeelne sõna, mis tähendab
Laura Kõrgemäe

Laura Kõrgemäe (sündinud 5. jaanuaril 1986) on eesti modell, Eesti Miss (2005) ja ettevõtja.
Tegevus modellina.
Laura Kõrgemäe on modellina olnud ajakirjade FHM ja Playboy kaanel. Ajakirja FHM kaudu jõudsid tema fotod enam kui 20 riiki. Ajakirja FHM lugejate valikul on ta kahel aastal olnud maailma seksikaimate naiste edetabelis teisel kohal.
Tegevus ettevõtjana.
2014. aasta lõpus teatas Laura Kõrgemäe modelliagentuuri Invidia (mille kaasomanik oli tollal ka Kerstin Koort) avamisest.
2017. aasta oktoobris lahvatas Invidia agentuuri tegevusele varju heitev kupeldamisskandaal, mille kupeldamise ja/või inimkaubandusega seotud väidetavate asjaolude väljaselgitamiseks alustas politsei kriminaalmenetlust.
Isiklikku.
Laura Kõrgemäe esimene elukaaslane oli korvpallur Gregor Arbet. 2010. aastal tutvus ja kihlus ta investeerimispankuri Veikko Maripuuga, paaril on 2011. aastal sündinud poeg.
2013. aastal elas ta koos ja kihlus kasiinoärimehe Armin Karu poja Erik Karuga.
5. oktoobrist 2020 kuni 27. augustini 2021 oli ta abielus Karel Parikuga (ja kandis perekonnanime Parik). 2021. aastal abiellus ta Tallinna Vanglas seal karistust kandva Ranner Kausiga, abielu lahutati 2023. aasta septembris. 2024. aasta seisuga on tema elukaaslane endine korvpallur Reinar Hallik, paaril on 2024. aastal sündinud laps.
Karl von Below

Karl Friedrich von Below (vene Карл Андреевич Беллау; 3. juuni 1794 Määri mõis – 15. juuli 1867 Ehmja mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 
Ta oli major, tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. märtsist 1842 kuni 11. juulini 1852 ja Ehmja mõisnik Martna kihelkonnas Läänemaal.
Perekond.
Karl von Below sündis Liivimaa maamarssali ja Pärsti mõisnik Andreas von Belowi (1762–1820) ja Määri mõisa pärijanna Dorothea Helene von Helffreichi (1776–1821) pojana.
Ta abiellus 1822 Riisipere mõisast pärit vabapreili Eva Wilhelmine von Stackelbergiga (1800–1882), kes oli vabahärra Peter Gustav von Stackelbergi (1762–1826) ja vabaproua Magdalene Christine Auguste von Ungern-Sternbergi (1777–1840) tütar, Ungru krahv Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergi tütretütar. Abielust sündisid:
Merike Viilup

 
Merike Viilup (sündinud 19. juulil 1954 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediakonsultant, treener.
Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal ja 1984.–1986. aastal õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. Viilup on läbinud toimetaja- ja produtsendikoolitused Bornholmi Baltic Media Centeris.
Aastatel 1986–2001 töötas Merike Viilup Eesti Televisiooni vastutava sekretäri ja meelelahutussaadete peatoimetajana. Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu tegevdirektor. Ta valiti aastateks 2005–2008 ning taas 2017. ja 2020. aastal Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmeks. 2006. aastal valiti Viilup Ajakirjanike Liidu sektsiooni Naistoimetajate Ühendus esimeheks. Merike Viilup on 2009. aastal asutatud MTÜ Eesti Naistoimetajad asutajaliige ja eesistuja. 
2010. aastast on ta ratsaspordi treener Tondi Maneežis, 2020. aastast Kodumaa Kapitali HLÜ nõukogu liige.
Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Noorte Hääl, Eesti Päevaleht, Hiiu Leht ja Meie Maa, ajakirjadele Kodutohter, Elukiri ja Oma Hobu ning Eesti Raadiole.
Isobuteen

Isobuteen ehk isobutüleen ehk 2-metüülpropeen (CH3)2C=CH2 on küllastamata süsivesinik (isoolefiin), mis omab suurt tähtsust keemiatööstuses. Standardtingimustel on isobuteen värvitu kergesti põlev gaas: tema keemistemperatuur on −6,9 ºC, vees ei lahustu. Tavaliselt säilitatakse seda balloonides. Suure lenduvuse tõttu võib kergesti põlema plahvatada.
Tööstuslikult toodetakse isobuteeni isobutaanist selle katalüütilisel dehüdrogeenimisel 500–600 ºC juures. Naftatöötlemise gaasilistest produktidest saab isobuteeni eraldada reaktsioonil väävelhappega. Seda võib saada ka isobutanooli dehüdraatimisel.
Happeliste katalüsaatorite juuresolekul astub isobuteen kergesti elektrofiilse liitumise reaktsioonidesse, millest tööstuslikult on olulisemad polümerisatsioon (ka kopolümerisatsioon) ja alküülimine (aromaatsete ühenditega, alkaanidega, alkeenidega, alkoholidega ja teiste ühenditega). 
Kasutamine.
Keemiatööstuses kasutatakse isobuteeni mitmesuguste produktide saamiseks. Näiteks reaktsioonil metanooli või etanooliga saadakse bensiini lisanditena kasutatavad metüültertsiaalbutüüleeter (MTBE) või etüültertsiaalbutüüleeter (ETBE) vastavalt. Bensiini lisandina kasutatakse ka isooktaani, mis saadakse isobuteeni alküülimisel isobutaaniga või isobuteeni dimerisatsioonil. Isobuteeni polümerisatsioonil saadakse polüisobutüleen, mis on tuntud butüülkummina.
Tsüklohekseen

Tsüklohekseen (ka tetrahüdrobensool; keemiline valem C6H10) on tsükloalkeenide klassi kuuluv orgaaniline ühend.
Tsüklohekseen on normaaltingimustes värvitu terava lõhnaga vedelik. Selle tihedus on 0,8110 g/cm³, sulamistemperatuur −103,8 °C, keemistemperatuur 82,98 ºC, vees lahustub 250 g/l. Küllastunud auru rõhk on temperatuuril +20 °C 8,93 kPa ja temperatuuril +25 °C 11,9 kPa. Leektemperatuur on −12 °C ja isesüttimistemperatuur +244 °C. Molaarmass on 82,143 g/mol. Ta ei ole kuigi stabiilne, pikaajalisel hoidmisel valguse ja õhu käes moodustab ta peroksiide. Kriitiline temperatuur on +287,2 °C (560,4 K).
Keemilises mõttes reageerib ta kaksiksideme osavõtul nagu alkeenid. 
Tsüklohekseeni kasutatakse keemiatööstuses mitmete protsesside lähteainena.
Tsüklohekseeni võib saada tsükloheksanooli happelisel dehüdraatimisel. Tekkiv tsüklohekseen eraldatakse destilleerimise abil. Reaktsiooni katalüsaatoriks on hape, näiteks fosforhape. See on tüüpiline üliõpilaspraktikumi töö:
ZUGA ühendatud tantsijad

ZUGA ühendatud tantsijad (lühemalt ZUGA) on 1999. aastal asutatud Eesti tantsutrupp.
Tiina Mölder

Tiina Mölder (sündinud 9. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti kaasaegse tantsu koreograaf, etendaja, tantsija ja lavalise liikumise õpetaja. 
Tiina Mölder on ZUGA ühendatud tantsijate asutajaliige.
Spiika

Spiika ("α Vir, α Virginis, Alpha Virginis") on Neitsi tähtkuju heledaim täht ja tähistaeva heleduselt 16. täht.
Asub 260 valgusaasta kaugusel Maast. Spiika on muutliku heledusega sinine hiid (spektriklass B1 V). Näiv tähesuurus kõigub +0.92 ja +1.04 vahel perioodiga 4,0142 päeva.
Eestis on Spiika hästi näha kevadel.
Jiepmaluokta

Jiepmaluokta (põhjasaami keeles) ehk Hjemmeluft (norra keeles) on laht Norra Finnmargi maakonna Alta vallas. See sai tuntuks nüüdseks UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Alta kaljujooniste esimese ja tähtsaima leiupaigana. 1972. aasta sügisel avastati esimesed joonised umbes 4 kilomeetri kaugusel Alta keskusest. Hiljem on neid leitud Alta lähikonnast mujaltki, kokku umbes 5000. Neist üle 3000 on ikkagi Jiepmaluoktas, mis on jäänud ainsaks külastajaile avatud leiukohaks. 1991. aastal kolis sinna ka Alta muuseum.
"Hjemmeluft" on ilmekas näide põliste saami nimede asendamisest mõttetute norrakeelsete vastetega. Saamikeelne "Jiepmaluokta" tähendab "hülgelahte", samas kui norrakeelne kõlaline vaste "Hjemmeluft" tähendab "koduõhku":
Museum of Hoaxes

Museum of Hoaxes on Ameerika Ühendriikide veebisait, kus analüüsitakse ja paljastatakse pettusi ja linnalegende.
Saidi lõi Alex Boese 1997. aastal San Diegos Californias. Boese on pettuste ja linnalegendide teemal avaldanud ka kaks raamatut.
Robert von Rosen

Parun Robert Gottlieb von Rosen (vene Роман Романович фон Розен; 24. detsember 1790 Sõtke – 22. veebruar 1867) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. 
Ta oli leitnant, riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. juulist 1852 kuni 12. detsembrini 1858 ja tõeline riiginõunik.
Perekond.
Robert Gottlieb von Rosen sündis Rosenite Soonurme liinist meeskohtuniku, Kadrina kihelkonna Hulja ja Hõbeda, ning Märjamaa Sõtke mõisniku Robert Gottlieb von Roseni (1767–1829) ja Kandle mõisast pärit Helene Katharine von Hastferi (1770–1816) pojana.
Ta abiellus 1844 Elisabeth (Jelizaveta) Suchanowaga (1815–1891), kes oli kaardiväeleitnant Zacharias Suchanowi (Захар Суханов) ja Marie von Ruckteschelli tütar. Abielust sündisid:
Ballstadi kalmeväli

Ballstadi kalmeväli ehk Kongsviki kalmed asuvad Norras Hinnøya saarel Tjeldsundi vallas Kongsviki lähedal Ballstadi külas ja selle ümbruses (koordinaatidega: 68.566N, 16.299E). 
Kalmistu on üsna hästi säilinud . Selle moodustavad:
Kaks suuremat kivikangrut on liitunud T tähe kujuliselt. Hoonete asemed pole rohus kuigi nähtavad. Kalmeväli on osaliselt metsa kasvanud - osalt heinamaa. Sealt avaneb kaunis vaade ümbritsevatele metsadele, mägedele ja Tjeldsundi lahele. Muistised on kõige kergemini leitavad kevadel, kui rohi on alles madal. 
Kivikalmest väljakaevamistel leitud kuldaare viidi Tromsø muuseumi. Aardeleiu ja Kongsviki kohanime põhjal on oletatud, et kalmistule on maetud kohalikke ülikuid. Kongsvik tähendab nimelt /Kuningalahte/.