tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Surnud 14. juunil

"Siin loetletakse 14. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 15. juunil

"Siin loetletakse 15. juunil surnud tuntud inimesi.
Kati Tolmoff

Kati Tolmoff (sündinud 3. detsembril 1983 Tartus) on eesti sulgpallur.
Alustas sulgpallitreeninguid 5-aastaselt. 
Ta lõpetas 2002 Tartu Kivilinna gümnaasiumi, 2009 Taani Rahvusvahelise Sulgpalliakadeemia ja 2017 Paul Pederseni nimelise spordiinstituudi. 
Ta esindas Eestit 2008. aasta suveolümpiamängudel.
2009. aasta septembris teatas ta, et lõpetab rahapuudusel profikarjääri. Ta naasis tippsporti 2014. aastal. 
Pärast 2016. aasta suveolümpiamängudel saadud 14. kohta lõpetas ta sportlaskarjääri. 
Ta on võitnud 2000–2016 Eesti meistrivõistlustel 25 kulda: 13 üksik-, 7 naispaaris- ja 5 segapaarismängus. 
Kuulus 1999–2009 ja 2014–2016 Eesti koondisse. Aastast 2019 on ta Eesti Sulgpalliliidu juhatuse liige.
Alates 2016. aastast elab Taanis, kus töötab lasteaiaõpetajana ja treenerina. Aastal 2020 tuli Tolmoff Taani klubide meistriks.
Isiklikku.
Tema isa on Eesti sporditegelane ja poliitik Mati Tolmoff.
Keelutsoon (füüsika)

Keelutsoon on tsooniteooria kohaselt valentsitsooni ja juhtivustsooni vaheline energiavahemik. Keelutsoonile vastavat energiataset ei saa elektron tahkise kristallistruktuuris omandada. Keelutsoon laiust mõõdetakse elektronvoltides (eV).
Keelutsooni olemasolu ja selle laius on vahetult seotud aine elektrijuhtivuse tüübiga:
mittejuhtidel (dielektrikutel) on keelutsooni laius üle 3 eV ja pooljuhtidel 0,1–3 eV, metallide elektronidel keelatud energiaolek puudub.
Lady Lou

Lady Lou on Accepti esimene singel nende esimeselt stuudioalbumilt. See ilmus Saksamaal 1978. aasta novembris.
Surnud 16. juunil

"Siin loetletakse 16. juunil surnud tuntud inimesi.
Badjarihha

Badjarihha on jõgi Venemaal Sahhas. 
Jõgi algab Moma ahelikust. Laskunud tasandikule, voolab valdavalt loodesse. Suubub paremalt Indigirkasse.
Jõe pikkus on 545 km.
Trieste laht

Trieste laht on laht Vahemeres Aadria mere põhjaosas, osa Venezia lahest. 
Laht tungib 40 km kaugusele maismaasse, laius suudmes on 35 km. Lahe pindala on umbes 550 km² ja sügavus kuni 37 m, keskmine sügavus 16 m.
Bounty saared

Bounty saared on saarestik Vaikses ookeanis. Pindala 135 ha. Saared on kaljused, kõrgus kuni 73 m. Kuuluvad Uus-Meremaale. Saared on asustamata. Neil elab palju pingviine ja albatrosse.
Kokku on saari 13.
Saared avastas laeva Bounty kapten William Bligh 1788. aastal.
Oulu järv

Oulu järv on järv Soomes Kainuus Kajaani, Paltamo ja Vaala vallas. Suuruselt Soome viies järv. Pindala on 928 km². Suurem osa Oulu järvest on madalaveeline. 
Oulu järvest voolab välja Oulu jõgi, mis suubub Läänemerre. 
Järves on saari, millest suurim on Manamansalo.
Tähtsamad kalaliigid on rääbis, koha, meriforell, haug ja siig.
Kännas

Kännas (ladina keeles "corymbus") on õisik, mille õieraod algavad küll erinevalt kõrguselt, ent õied ulatuvad ikkagi enam-vähem samale kõrgusele. Selleks on välimised õieraod pikemad kui sisemised. Õieraod võivad olla nii harunemata (sel juhul algavad nad kõik varrelt) kui harunenud.
Kännas esineb roosõielistel, kanarbikulistel, liilialistel jt.
Köitraag

Köitraag ("cirrus") on nõrgavarreliste ja ronitaimede harunenud või harunemata väänduv niitjas kinnitus- ja ronivahend. Tekib harilikult kogu lehe (kõrvitsal, kurgil), varre haru (viinapuul) või leheosa (hiirehernestel on köitraoks muundunud leheroots, seahernel lehelaba) muundumisel. Seejuures säilivad mõnikord lehtede jäänukid.
Ujuleht

Ujulehed on veepinnal ujuvad lehed vee- ja sootaimedel. Ujulehed esinevad näiteks vesiroosidel ja kilbukatel.
Ujulehtedega veetaimi on mõnedes süsteemides käsitletud ka veetaimede ühe eluvormina, mida hüdrobotaanikas kutsutakse ujulehisteks veetaimedeks ehk nümfeiidideks.
Lamav vars

Lamav vars on kogu pikkuses maapinnal lebav vars, mis sõlmekohtades ei juurdu. Lamava varrega taim on näiteks söötreiarohi.
Leheke

Leheke on liitlehe osaleht. 
Sulgja liitlehe lehekesi nimetatakse sulglehekesteks.
Samal liitlehel võib korraga olla ka erisuguseid lehekesi, näiteks katkestunult sulgjal liitlehel on suuremate lehekeste paaride vahel teistest oluliselt väiksemad lehekesed.
Kahelisulgjal liitlehel on iga esimese järgu sulgleheke on omakorda sulgjas liitleht.
Seemnis

Seemnis on vili, mis meenutab väliselt seemet, kuid on tegelikult üheseemneline kuivvili. On tekkinud kahest viljalehest. Nahkjas viljakest ei ole seemnega kokku kasvanud. 
Seemnised võivad olla varustatud kileja äärisega (kask, lepp) või tiivakujulise lisandiga (jalakas, saar), viimast nimetatakse ka tiibviljaks. Kui kaks tiibvilja on kokku kasvanud, siis nimetatakse vilja kaksiktiibviljaks (vaher). 
Seemnised on päevalilleseemned ja teised korvõieliste viljad.
Lausanne'i Ülikool

Lausanne'i Ülikool (prantsuse "Université de Lausanne") on prantsuskeelne ülikool Šveitsis Lausanne'is. 
Asutati 1537. aastal teoloogiakoolina, 1890. aastast alates töötab ülikoolina. 
Ülikoolis on ligi 17 000 üliõpilast, millega see on üliõpilaste arvult kuues ülikool Šveitsis.
Ülikoolil on 7 teaduskonda.
Ukraina lennufirmade loend

"Siin on loetletud Ukraina lennufirmad."
Läti lennufirmade loend

See on Läti lennufirmade loend.
M113

M113 on USA-s valmistatud roomikveermikuga soomustransportöör. See on üks enim toodetud soomustransportööre maailmas (umbes 80 000).
Kirjeldus.
M113 meeskonnas on kaks liiget, juht ja komandör, ning ta võib kanda 11 reisijat. Relvastuse moodustas 12,7 mm kuulipildja, mida sai kasutada masina ülem. Soomukist on valmistatud arvukalt modifikatsioone. Enamik tänapäeval kasutatavaid soomukeid on ümber ehitatud või modifitseeritud. Siiski on jaosoomuki mahutavus endiselt 2 meeskonnaliiget ja 11 jalaväelast.
Põhiline kasutuses olev baasmasin on alates 1987 M113A3. 
Ajalugu.
M113 eelkäijaks oli põhimõttelt sarnane soomustransportöör M75. M113 väljatöötamisel oli eesmärk luua soomustransportöör, mida oleks võimalik teisaldada õhutranspordiga ja langevarjuga heita C-130- ja C-141-tüüpi transpordilennukitelt. Esialgu oli mõttes ainult sõjaväelaste kohaletoimetamine lahinguväljale soomuskatte varjus ning nende jalastumise järel pidi transportöör tagalasse naasma.
USA Armees võeti M113 kasutusele 1960. Esimesed 32 M113 saabusid Vietnamisse 30. märtsil 1962. Esimest korda kasutati neid lahinguolukorras 11. juunil 1962. Esialgu suutsid soomusest läbi tungida isegi käsitulirelvadest lastud kuulid ja ainuüksi Ap Baci lahingus jaanuaris 1963 sai surma 14 transportööris olnud sõjaväelast. See näitas, et soomuskaitset on vaja tõhustada. Soomukile lisati pöördtorn ja põhja kahe eesmise kolmandiku alla needitud teraskaitse. Kaks sõdurit sai tulistada tahapoole. Nii muutus M113 lahingusõidukiks, kannatades endiselt õhukese soomuse tõttu.
Kasutajad.
Tänapäeval on maailmas kasutusel üle 50 000 M113.
Eugen Dachsenberg

Eugen Dachsenberg (vales vormis ka Eugen Daksenberg; 15. detsember 1885 Võru – 1. august 1955 Võru) oli eesti viiuldaja ja koorijuht. 
Ta töötas raamatupidajana, kuid oli selle kõrvalt EELK Võru Katariina Koguduse organist. Viiulit mängis ta muu hulgas Kandle teatris ja Võru Sümfooniaorkestris. 
Ta on maetud Võru linnakalmistule.
Isiklikku.
E. Dachsenbergi hüüdnimi sõprade-tuttavate seas oli Kährimägi.
Ta isa oli tuntud Võru peenkingsepp ja "jalanõudeäri omanik Konnu majast" Peeter Dachsenberg, kellest ja kelle abikaasast on kirjutanud Artur Adson oma mälestustes.
Pääsusilm

Pääsusilm ("Primula farinosa") on nurmenukuliste sugukonda nurmenuku ehk priimula perekonda kuuluv taimeliik. 
Kõik lehed on juurmise lehekodarikuna, süstjad, kuni 6 cm pikad, lehe alumine pind valge jahuja kirmega. Lehekodariku keskelt tõuseb õievars, tipus väikeste õitega sarikõisik. Õied roosakaslillad, näärmekarvadega kaetud õievarrel. Krooni läbimõõt kuni 1 cm, kroonlehed tipus terava sisselõikega.
Kasvab lubjarikastel muldadel, peamiselt niisketel niitudel ja soodes.
Seoses märgade niitude pindala tugeva vähenemisega maaparanduse tagajärjel 20. sajandi teisel poolel on varem Eestis väga tavalisest pääsusilmast saanud vaid paiguti esinev liik.
Rahvapärased nimetused.
Rahvasuus on taimel arvukalt nimetusi, näiteks ellerhein, neitsitina, õlangas, jaanilill, jaanikann.
Raik-Hiio Mikelsaar

Raik-Hiio Mikelsaar (13. oktoober 1939 Tartu – 28. mai 2022 Kullaga küla, Tartu maakond) oli eesti arstiteadlane ja molekulaarbioloog.
Ta lõpetas keskkooli kuldmedaliga. 1963. aastal lõpetas "cum laude" Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1989. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Моделирование структуры биомолекул" ("Biomolekulide struktuuri modelleerimine").
Aastatel 1999–2005 oli ta Tartu Ülikooli patoloogilise anatoomia professor.
Ta on saanud tuntuks molekulide näitlike füüsiliste mudelite väljatöötajana.
Isiklikku.
Tema isa oli zooloog ja hüdrobioloog Neeme-Õnneleid Mikelsaar.
Raik-Hiio Mikelsaare abikaasa on mikrobioloog Marika Mikelsaar. Neil on kolm last: filosoof Margit Sutrop, Hannes Mikelsaar ning ajaloolane ja filosoof Eva Piirimäe.
Tupp-villpea

Tupp-villpea ("Eriophorum vaginatum") on lõikheinaliste sugukonda villpea perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Levik ja kasvukoht.
Levinud Põhja-, Kesk- ja Ida-Euroopas kuni rabade leviku lõunapiirini, ka Siberis, Kaug-Idas ja Kaukaasias, Jaapanis ja Põhja-Ameerikas. 
Eestis on tupp-villpea sobivatel kasvukohtadel väga sage, kohati massiline, vähem tavaline läänesaartel.
Kasvab peamiselt turbapinnasel: rabades, madal- ja siirdesoos, rabastuvates lodumetsades ja männikutes.
Kirjeldus.
Taime kõrgus 30–80 cm. Kasvab mätastena. Taimel on arvukalt niitjaid juurmisi lehti. Need on kolmekandilised, kantidel veidi karedad, kuni 1 mm laiused. Varre alusel on labata või väga lühikese labaga lehetuped, mis muutuvad sügisel lillakaspunasteks. 
Varsi on ühel taimel väga palju. Püstised, siledad, pikivaolised, alusel ruljad ja ülal nürilt kolmekandilised.
Pähik munajas või piklik, kuni 2 cm pikkune ja kuni 1,2 cm läbimõõduga. Tupp-villpea on neljast Eestis kasvavast villpea perekonna liigist ainus, kellel varre tipus on vaid üks pähik. Õiekate on lihtne, hallikas, kilejas, peente valgete karvakestega. Karvakesed säilivad ka viljade valmimisel. Õitseb aprillis ja mais. 
Viljaks on väike äraspidimunajas pähklike. Viljad valmivad juulis.
Ta on üks olulisemaid turvast moodustavaid taimeliike Eestis.
Vreni Schneider

Verena Schneider (sündinud 26. novembril 1964 Elmis) on Šveitsi endine mäesuusataja, kolmekordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Schneider on üks kõigi aegade edukamaid mäesuusatajaid. Tema oli esimene naismäesuusataja, kes võitis olümpiamängudelt kolm kuldmedalit ja viis medalit. Schneider jõudis selle saavutuseni, kui ta võitis Lillehammeris 1994. aasta OM-il kuldmedali suurslaalomis. 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys oli ta juba tulnud olümpiavõitjaks slaalomis ja suurslaalomis.
Maailmameistrivõistlustelt on Schneideril kuus medalit: kolm kuld-, kaks hõbe- ja üks pronksmedal. Maailma karikasarja üldkarika võitis Schneider kolm korda. Hooajal 1988–1989 võitis ta rekordiliselt 14 maailma karikasarja etappi. Kokku võitis ta 55 MK-etappi. 
11 eduka hooaja järel lõpetas Schneider 1995. aasta aprillis sportlaskarjääri. 
Vreni Schneider tunnistati viis korda (1988, 1989, 1991, 1994, 1995) Šveitsi parimaks sportlaseks ja 2000. aastal valiti ta Šveitsi 20. sajandi parimaks sportlaseks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Vreni Schneider osales kokku 172 MK-etapil ja jõudis poodiumile 100 korral, millest 55 korda kõige kõrgemale astmele.
Bohuslav Martinů

Bohuslav Martinů (8. detsember 1890 Polička – 28. august 1959 Liestal Baseli lähedal) oli tšehhi helilooja. Ta on kirjutanud kuus sümfooniat, 15 ooperit ja 14 balletti ning hulgaliselt orkestri- ja kammermuusikat.
Bohuslav Martinů isa oli kingsepp, kes töötas ka kellamehena. Bohuslav sündis Polička kellatornis. 
Alates 1906. aastast õppis ta viiulit ja orelit Praha konservatooriumis. Ta töötas muusikaõpetajana ja 1918–1923 viiuldajana Tšehhi filharmooniaorkestris. 1923. aastal siirdus ta Pariisi, kus õppis kompositsiooni Albert Rousseli juures. 
1940. aastal põgenes USAsse, kus töötas õppejõuna Massachusettsis ja Princetoni ülikoolis. 1953. aastal naasis ta Euroopasse, elades Nice'is ja Roomas, ning alates 1955. aastast veetis viimased eluaastad Šveitsis.
Oma loomingus läbis ta tee impressionismist läbi uusklassitsismi džässisugemetega isikupärase stiilini.
Ilya Prigogine

Ilya Prigogine (vene keeles Илья Романович Пригожин "Ilja Romanovitš Prigožin"; 25. jaanuar 1917 Moskva – 28. mai 2003 Brüssel) oli vene päritolu Belgia füsikokeemik ja teadusfilosoof, Nobeli auhinna laureaat.
Ta tegeles avatud süsteemide termodünaamika, dissipatiivsete struktuuride ja keemiliste protsesside pööratavuse uurimisega.
Moroni

 
Moroni on Komooride pealinn ja suurim linn.
Moroni asub Komooride suurima saare Ngazidja läänerannikul. Linna geograafilised koordinaadid on .
Aastal 2002 elas Moronis hinnanguliselt umbes 40 000 inimest ja 2009 aastal umbes 48 000 inimest.
Moronis asub Prince Said Ibrahimi rahvusvaheline lennujaam. Moroni sadamast sõidavad laevad Aafrika mandrile, Madagaskarile, teistele Komooride ja India ookeani saartele.
Kommarid ahju

"Kommarid ahju" on antikommunistlike kirjadega T-särk, mille valmistasid 2005. aastal ajalehe KesKus tegijad.
Särki kasutati 23. septembril 2005 Kadrioru staadionil peetud Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio jalgpallimatšil. Seda kandes põhjustas Indrek Tarand särgiskandaali, mille tagajärjel Eesti kaitseminister Jaak Jõerüüt tagasi astus.
Massiliselt kandsid Kadrioru staadionil "Kommarid ahju!" särke mitukümmend Kohtla-Järve Järve gümnaasiumi õpilast, kes olid tulnud eribussiga Tallinna, et Propelleri kontserdil protesteerida oma kooli sandistamise vastu. Eelnevalt oli Kohtla-Järve keskerakondlik linnavalitsus takistanud linna ainsa eesti kooli direktorina jätkamast Isamaaliitu kuulunud Sirje Jõemaad ja kooli direktori kohusetäitjaks määrati eesti keelt aktsendiga kõnelev Irina Tokman, kes oli okupatsiooniajal kommunistliku partei ideoloogiatöötaja. 
Punase T-särgi esiküljel on küsimärk ja kiri "Kaua võib?".
Tagaküljel on loosung "Kommarid ahju!" ja loetelu: Ansip, Savisaar, Reiljan, Rüütel, Klandorf, Kallas, Palmaru, Jõerüüt, Allik, Seppik, Eesmaa, Lenk, Velman, Tootsen, Ivanov, Linde, Mägi, Opmann, Treial, Aidma, Jõgi, Saar, Klaassen, Leivo, Taimla, Alatalu, Tafenau, Soosaar, Kimber, Randver, Efendiev, Õunapu, 2. Reiljan, 3. Reiljan, Mänd jpt.
Loetelus on endistest kommunistliku partei liikmetest Riigikogu liikmete ja teiste tegevpoliitikute nimed. Loosung "Kommarid ahju!" viitab 2003.–2005. aastal toimunud skandaalile, mis sai alguse, kui netikommentaator Olev Hannula kirjutas uudisteportaalis Delfi artiklit kommenteerides lause "Juudid ahju". Kommentaatori vastu algatati kriminaalasi vaenuõhutamise tõttu.
Juku-Kalle Raidi välja mõeldud, kujundatud ja trükitud T-särki uurisid ka Tartu Ülikooli semiootikud, kuna Raid kaevati politseisse vaenu õhutamise pärast. Ligi kolmveerand aastat kestnud uurimine vaenu õhutamist ei tuvastanud.
Surnud 17. juunil

"Siin loetletakse 17. juunil surnud tuntud inimesi.
KesKus

KesKus on Eestis kord kuus ilmuv eestikeelne ajaleht.
Kultuurist huvituvale linnainimesele suunatud ajaleht ilmus nimega Kultuuri KesKus alates 1995. aasta veebruarist. Ajalehe esimene peatoimetaja oli Tiina Väljaste. 1997. aastast on KesKusi peatoimetaja Juku-Kalle Raid. 
Ajaleht KesKus on ainus erakapitalil põhinev kultuuriväljaanne Eestis. Aastaid levitati ajalehte tasuta ja selle tiraaž kõikus 40 000 ja 60 000 vahel. 2003. aasta alguses muutus ajaleht osaliselt tasuliseks ning muutis oluliselt ka oma väljanägemist ja profiili. KesKusi tiraaž on 15 000 eksemplari, millest 70% jagatakse endiselt tasuta Eesti kultuuriasutustes. Ülejäänu on müügil lehepunktides.
Kuni 2000. aasta oktoobrini oli ajalehe KesKus omanik AS Dotcom, mis müüs lehe tegevuse ja kaubamärgi internetiportaali Aktivist.ee hallanud AS Linnaportaalile. Viimase omanikud olid Soome IT-firma Suomen Infopiste OY (51%) ja AS XXL.EE (49%). 2003. aasta kevadel ostis Keskusi kaubamärgi OÜ Väljaanded, mille osanikud olid seotud lehe toimetusega. Aastatel 2003–2005 tegi KesKus ETV-s telemagasini "Tegelikkuse KesKus", mille autor ja saatejuht oli peatoimetaja Raid. Lehel on olnud oma saateid ka Kuku raadios. 2005. aastal omandas kolmandiku ajalehest KesKus reklaamifirma Zavod omanik ja tegevjuht Marek Reinaas. Ajalehte Kultuuri KesKus annab välja OÜ Originaalne Keskus. 2015. aasta veebruaris tähistati KesKus 20. aastapäeva.
Bensüülrühm

Terminit "bensüülrühm" kasutatakse orgaanilises keemias, tähistamaks rühma C6H5CH2– kas asendusrühma või molekuli osa tähenduses. Terminit "bensüül" kasutatakse ka vastavate ebastabiilsete osakeste (intermediaatide) nagu bensüülkatiooni (C6H5CH2+), bensüülaniooni (C6H5CH2–) või bensüülradikaali (C6H5CH2•) kohta.
Bensüülrühma võib vaadelda koosnevana fenüülrühmast C6H5– ja metüleenrühmast –CH2–.
Bensüülrühma lühendina kasutatakse Bn, näiteks bensüülalkohol on BnOH. Seda lühendit ei tohi segi ajada lühendiga Bz, mis tähistab bensoüülrühma C6H5C(O)–. 
Vahel kasutatakse terminit "bensüülsed ühendid" ehk "bensüülset tüüpi ühendid", kui fenüülrühma asemel on muu aromaatne rühm, näiteks ArCH2Cl, ArCH2OH jt, kus Ar tähistab aromaatset rühma.
CH2-rühmaga seotud aromaatne süsteem annab funktsionaalrühmale märgatavalt suurema reaktsioonivõime, võrreldes vastava alküülderivaadiga. Bensüülrühma suurem keemiline aktiivsus tuleb sellest, et tolueeni ArCH3 molekulis on CH3-rühmas vesiniku ja süsiniku vahelise aatomi side 10–15% nõrgem kui fenüülrühmas olevad süsiniku ja vesiniku aatomi vahelised sidemed ning laguneb kergemini. Teisest küljest stabiliseerib aromaatse tsükli lähedus ka bensüülrühma.
Surnud 18. juunil

"Siin loetletakse 18. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 20. juunil

"Siin loetletakse 20. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 21. juunil

"Siin loetletakse 21. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 22. juunil

"Siin loetletakse 22. juunil surnud tuntud inimesi.
Hanafuda

Hanafuda kaardid (jaapani keeles 花札 'lillekaardid') on Jaapani päritolu mängukaardid, mida kasutatakse mitme kaardimängu mängimisel. 
Kaardid jagunevad kalendrikuude järgi kaheteistkümnesse masti, igas mastis on neli kaarti (kaks tavakaarti ja kaks erikaarti). Iga mast esindab üht lille või õitsvat puud.
Andres Noormets

Andres Noormets (sündinud 1. oktoobril 1963) on eesti lavastaja, näitleja, dramaturg, pedagoog ja improvisaator. 
Andres Noormets on lõpetanud Paide 3. Keskkooli ja õppinud aastatel 1982–1983 Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. 1983–1985 teenis Nõukogude armees. Võeti 1985. aastal täiendava vastuvõtu korras vastu Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse, mille lõpetas 1988. aastal (13. lend).
On töötanud näitleja ja lavastajana aastatel 1988–2005 Ugalas (1999–2000 kunstilise juhina), aastatel 2005–2014 Endlas, aastatel 2014–2017 Vanemuises ja külalislavastajana enamikus Eesti teatrites.
Õppinud ja õpetanud tegevusliku improvisatsiooni meetodit ("action theater") alates aastast 1997.
Aastatel 1990–2001 oli ta Viljandi Kultuurikolledžis lavakõne ja näitlejameisterlikkuse õppejõud, 1994–1999 ka teatrikateedri juhataja. 
Alates 2017. aastast töötab jälle Ugalas ja 2016. aastast ERR Raadioteatri loovjuhina.
Surnud 23. juunil

"Siin loetletakse 23. juunil surnud tuntud inimesi.
Henri Troyat

Henri Troyat (pseudonüüm; 1. november 1911 Moskva – 2. märts 2007 Pariis) oli armeenia päritolu prantsuse kirjanik, Prantsuse Akadeemia liige (1959), paljude ajalooliste romaanide ja biograafiate autor.
Sündides rikka armeenia (tšerkessogai) kaupmehe perekonnas, oli tema nimi Levon Aslan Torosjan, venepäraselt Lev Tarassov. Aastal 1918 põgenes ta koos vanematega Venemaalt. Rännati mitu aastat mööda Euroopat ja asuti lõpuks elama Pariisi eeslinna.
Henri (kasutatud on ka nimekuju Henry) õppis Pariisi ülikoolis õigusteadust. Pärast armeeteenistust asus ta aastal 1935 tööle politseiametnikuna, toimetas Seine’i prefektuuri ajalehte ja kirjutas öötundidel raamatuid. Esimene romaan "Petlik valgus" ("Faux Jour") avaldati samal 1935. aastal ja juba 1938 sai ta 27-aastaselt romaani "Ämblik" ("L'Araigne") eest Goncourti auhinna. Seejärel pühendus ta täielikult kirjanduslikule tegevusele. 
Viljaka ja sealjuures menuka kirjanikuna on Troyat avaldanud üle saja raamatu, sealhulgas ajaloolisi ja psühholoogilisi romaane (ka mitmeköitelisi romaanisarju), novelle, mitmete prantsuse kirjanike elulood (Flaubert, Maupassant, Zola, Verlaine, Baudelaire, Balzac), eriti rohkesti aga vene kirjanike biograafiaid (Puškin, Lermontov, Dostojevski, Lev Tolstoi, Gogol, Tšehhov, Turgenev, Gorki, Tsvetajeva, Pasternak). Eesti keelde on seni tõlgitud põhiliselt vene tsaaride ja tsarinnade elulugusid.
Johann Adam Reincken

Johann Adam Reincken (ka Jan Adams või Jean Adam Reincken või Reinken; 1643 Deventer – 24. november 1722 Hamburg) oli saksa organist ja helilooja.
Elu.
Johann Adam Reincken ristiti 10. detsembril 1643 Deventeris Hollandis. Muusikalise alghariduse omandas ta samas linnas 1650–1654 kohaliku Lebuinuse kiriku organisti Lucas van Lennincki juures. 
1654. aastal läks Johann Adam Reincken õppima Hamburgi Sankt Katharina kiriku organisti Heinrich Scheidemanni juurde ja sai tema assistendiks. Alates 1663, pärast Heinrich Scheidemanni surma, sai Johann Adam Sankt Katharina kiriku organistiks ja töötas sellel kohal kuni oma surmani.
Johann Adam Reincken on üks tuntumaid 17. sajandi organiste ja heliloojaid. Tema tegevus mõjutas Vincent Lübeckit ja Johann Sebastian Bachi. Tänapäevani on tema töid säilinud väga vähe.
Johann Adam Reincken oli Dietrich Buxtehude sõber.
Kuuldused Reinckeni erakordselt pikast elueast pärinevad Johann Matthesonilt, kes järelehüüdes Reinckenile nimetas tema sünnipäevaks 27. aprilli 1623. Reincken ise teatas oma teose "Hortus musicus" tiitellehel, et pärineb Deventerist, kuid sealsetest arhiividest pole vastavaid sünnidokumente leitud. Keegi Jan Reinse ristiti Deventeris 10. detsembril 1643 ja ehkki pole lõplikult kindel, et tegu on Reinckeniga, tunnistab enamik uurijaid aasta 1643 Reinckeni sünniaastaks.
Hermann Wartbergest

Hermann Wartbergest (ka Wartberge Hermann, "Hermann Wartberge", saksa Hermann von Wartberge, ladina Hermannus de Wartberge) oli 14. sajandil elanud Liivimaa (Liivi ordu) kroonik.
Hermann oli Vestfaalist Warburgist (kasutati ka nimekuju Wartberge või Warberich) pärinev Saksa ordu Liivimaa haru maameistri Goswin von Herikese kapellaan ja seega ka ordu preestervend. Ta saabus Liivimaale arvatavasti 1358. aastal, sest sellest ajast on tema ladinakeelses kroonikas üksikasjalikumaid ülestähendusi. Hermann teenis ka Liivi ordu maameistreid Arnold von Vietinghoffi ja Wilhelm von Friemersheimi diplomaadina, sõlmides 1366. aastal Danzigis rahuleppe Riia peapiiskopi ja teiste Vana-Liivimaa piiskoppidega.
Wartberge Hermanni kroonika, mis on rõhutatult ordumeelne, käsitleb aega Liivimaa ristiusustamisest kuni 1370. aastateni, keskendudes kahele viimasele aastakümnele. Kroonikas on pikemalt juttu ka Jüriöö ülestõusust. Eesti keeles on ilmunud kroonika katkeid 1920. aastatel.
1200 Micrograms (album)

1200 Micrograms on 1200 Microgramsi debüütalbum.
Glam metal

Glam metal (ka hair metal või pop metal) on termin, mida kasutatakse "heavy metal"'i ansamblite puhul, kelle eesmärk on oma kuulajatele pakkuda peale muusika ka suurejoonelist visuaalset stiili (meik, kirev riietus, tupeeritud juuksed jne). 
"Glam metal" tekkis 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate alguses Ameerika Ühendriikides, eriti aga Los Angelese muusika ringkondades. Populaarsuse kõrgperiood oli 1980ndad. Stiil hääbus 1990. aastate alguses. "Glam metal"'it on muusikaliselt mõjutanud "hard rock" ja glämmrokk.
Iseloomustus.
Meloodia on üles ehitatud "kolme-duuri" (põhikolmkõlade) kitarrikäikudele. Laulu tekstid on lihtsad, refrään meeldejääv. Paljud "glam metal"'i bändid on tuntud oma suurepäraste ballaadide poolest, näiteks Skid Row "I Remember You", Warrant "Heaven", White Lion "When The Children Cry" jt.
South Ayrshire

South Ayrshire ('Lõuna-Ayrshire') on omavalitsus Šotimaa edelaosas. See hõlmab ajaloolise Ayrshire'i krahvkonna lõunaosa. Piirneb East Ayrshire'i, North Ayrshire'i ja Dumfries and Gallowayga. Asub Firth of Clyde'i ääres.
Suuremad asulad on Ayr, Troon ja Prestwick.
North Ayrshire

North Ayrshire ('Põhja-Ayrshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas. See hõlmab ajaloolise Ayrshire'i krahvkonna põhjaosa. Piirneb Inverclyde'i East Ayrshire'i, South Ayrshire'i ja Renfrewshire'iga. Asub Firth of Clyde'i ääres.
Hõlmab ka Arrani saare.
East Ayrshire

East Ayrshire (tõlkes 'Ida-Ayrshire') on regioon Šotimaa keskosas, mis hõlmab ajaloolise Ayrshire'i krahvkonna idaosa. 
Suuremad asulad on Kilmarnock, New Cumnock ja Cumnock.
2017. aastal elas seal umbes 121 900 inimest.
Mäesuusatamine 1988. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1988. aasta taliolümpiamängudel toimus 15.–27. veebruarini Calgarys Kanadas. OM-il jagati välja 10 komplekti medaleid (viis ala (slaalom, suurslaalom, ülisuurslaalom, kiirlaskumine ja Alpi kahevõistlus) nii meestele kui ka naistele). Ülisuurslaalom oli üldse esimest korda olümpiamängudel kavas ja Alpi kahevõistlus teist korda pärast 1948. aasta olümpiat.
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 27. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 109
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: Phillip Mahre, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 25. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 117
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: Max Julen, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 94
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 51
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: William Johnson, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 16.-17. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 26. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 57
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: Paoletta Magoni, Itaalia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 24. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: Debbie Armstrong, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 35
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1984: Michela Figini, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 20..21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
East Dunbartonshire

East Dunbartonshire (tõlkes 'Ida-Dunbartonshire') on regioon Šotimaa keskosas.
Regioon moodustati 1996. aastal.
2017. aastal elas seal umbes 108 100 inimest.
West Dunbartonshire

West Dunbartonshire ('Lääne-Dunbartonshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas.
Omavalitsus moodustati 1996. aastal.
West Dunbartonshire'i halduskeskus on Dumbarton ja suurim linn Clydebank.
Kiievi Borõspili lennujaam

Kiievi Borõspili rahvusvaheline lennujaam (ukraina: Міжнародний аеропорт "Бориспіль"; IATA: KBP, ICAO: UKBB) on rahvusvaheline lennujaam Borõspilis, 29 km Kiievist ida pool. See on Ukraina suurim lennujaam, mis teenindab suuremat osa Ukraina rahvusvahelistest lendudest. 
Aastatel 1991–2015 teenindas liini Estonian Air, selle lennutegevuse peatamisest saati Nordica. 
Struktuur.
Lennujaamas on neli terminali:
T-särk

T-särk on ilma krae, taskute ja nööpideta, lühikeste käistega, harilikult trikooriidest, üle pea selga pandav särk.
Algselt alussärk, kujunes see koos tekstiilile piltide trükkimise tehnoloogia arenguga alates 1960. aastaist väga populaarseks pealissärgiks. Levinuimaks trükitehnoloogiaks T-särkidele on traditsiooniliselt olnud siiditrükk, tänapäeval on lisandunud ka digitaalne trükk, kuumpresstrükk ja sublimatsioontrükk.
Edward Norton

Edward Harrison Norton (sündinud 18. augustil 1969 Bostonis) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Ta on näidelnud näiteks filmides "Kaklusklubi" ja "Punane draakon", aga näiteks psühhotrilleris "Ürghirm".
Põgari palvemaja

Põgari palvemaja on baptistide palvemaja Lääne maakonnas Haapsalu linnas Põgari-Sassi külas Tuuru–Puise tee 1. kilomeetripunkti juures. Seda palvemaja kasutab Mäevalla Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide kogudus.
Palvemaja oli ja on küla esinduslikumaid hooneid. Koos väikese abihoonega on need ainsad hooned, mis Põgari-Sassi küla mandriosas jäävad Tuuru–Puise teest mere poole (veel on säilinud Amermaa talu hooned Tauksi saarel).
22. septembril 1944 pidas hoone einekambris viimase nõupidamise Otto Tiefi valitsus.
22. septembril 1999 avasid peaminister Mart Laar ja Ridala vallavanem Rein Hallik maja seinal Otto Tiefi valitsuse auks mälestustahvli.
23. septembril 2004 pidas Juhan Partsi valitsus hoones väljasõiduistungi. 2004. aasta lõpus eraldas valitsus palvemaja remondiks 221 000 krooni ja maja remonditi 2005. aastal.
18. septembril 2014 pidas Taavi Rõivase valitsus hoones väljasõiduistungi.
26. septembril 2019. pidas Jüri Ratase valitsus Põgari palvemajas väljasõiduistungi.
Palvemaja seinale on paigaldatud infotahvel.
Grundarfjörður

Grundarfjörður on asula ja vald Islandil Vesturlandis. Asub Snæfellsnesi poolsaarel. Poolsaare tipus on Kirkjufelli mägi.
Peamine majandusharu on kreveti- ja kalapüük, millele panid aluse prantslased umbes 1800. aastal. Kaubandusega hakati tegelema 1786. aastal Salteyraróse laeva tulekuga linna.
Linnas on kirik, haigla ja sadam.
Grundarfjörður on mainitud Eyrbyggja saagas.
Smáratorg 3

Smáratorg 3 on kõrghoone Islandil Kópavoguris. See on Islandi kõrgeim hoone ja kõrguselt kolmas ehitis Gufuskálari ja Eiðari raadiomasti järel. Hoonel on 20 korrust ja see on 77,6 m kõrge. Smáratorg 3 avati 11. veebruaril 2008.
Hoones asuvad konsultatsioonifirma Deloitte ruumid.
Hoone projekteeeris arhitektuuribüroo Arkís.
Enne Smáratorg 3 valmimist oli Islandi kõrgeim hoone Hallgrímuri kirik.
Jaan Leppik

Jaan Leppik (ka Jaan Lepik või Jaan Leppik-Punabu, pseudonüüm Jaan Lehtlane; 21. märts 1861 Holstre vald – 5. juuli 1943 Holstre vald) oli eesti luuletaja, proosakirjanik ja tõlkija.
Ta oli metsavahi poeg. Õppis Holstre Pulleritsu vallakoolis 1871–1873, Paistu kihelkonnakoolis 1873–1876, Viljandi kreiskoolis 1876–1879.
Temalt on ilmunud luulekogud "Salmikud" (1884), "Laululind" I–IV (1886, 1891, 1895, 1899), "Kastetilgad" (1889), "Wagad healed" (1896). Tema luuletusi ilmus ka ajalehtedes Postimees ja ajakirjas Linda. Villem Grünthal-Ridala on tema luule laadi kirjeldanud kui pehmet ja idüllilist.
Ta kirjutas naljanäidendi "Õue Anne õnn" ning tõlkis eesti keelde saksa luulet, mis on avaldatud kogumikes "Eestistatud laulud" I-III (1887, 1889, 1897). Samuti tõlkis ta saksa keelest eesti keelde Theodor Körneri näidendi "Tooni", Friedrich Schilleri näidendi "Venna poeg onuna" ja muid kirjutisi.
Ta on maetud Paistu kalmistule.
Tarmo Oja

Tarmo Oja (21. detsembril 1934 Tallinn – 18. november 2024 Uppsala) oli eesti päritolu Rootsi astronoom.
Elulugu.
Keskhariduse omandas Oja Uppsalas, lõpetas 1956 Uppsala Ülikooli astronoomia alal, töötas seejärel samas teadurina, Ph.D. (astronoomia, 1966, Uppsala Ülikool), väitekiri "A study of galactic structure in Cassiopeia". 
Oli 1967–70 Uppsala Ülikooli dotsent, 1970–79 abiprofessor, aastast 1979 professor ja aastast 1970 Uppsala Ülikooli observatooriumi direktor Kvistabergis kuni pensionile jäämiseni 1999, jätkates samas tööd kuni 2006. Ta elas Rootsis Uppsalas.
Teadustöö.
Uurimusi Galaktika ehituse, tähefotomeetria, muutlike tähtede, asteroidide ja komeetide kohta. Pidanud astronoomiaalaseid loenguid Eesti organisatsioonides Rootsis. Rahvusvahelise Astronoomialiidu (IAU) liige, Eesti Rahvaülikooli juhatuse esimees, ETS Rootsis ja Balti Instituudi juhatuse liige, aastast 1970 Eesti Vabadusliidu Rootsi Eestlaste Esinduskogu liige. Üle 120 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Ta oli 1965. aastast abielus kirjanik Silvi Ojaga (1935–2013, neiuna Grünberg), neil on kolm last.
Pargi tänav (Tartu)

Pargi tänav on tänav Tartus kesklinna ja Karlova linnaosa piiril.
Tänava pikkus on 350 meetrit. See algab Kalevi tänavalt ja lõpeb Tähe tänaval. Tähe ristmikust edasi jätkub see Lootuse tänavana. Kalevi tänavalt Tähe suunas Pargi tänav tõuseb, käändudes poolel teel vasemale.
Tänav on saanud nime Karlova mõisa pargi järgi, mis paikneb osalt nõlval tänava alguses. Pargi jalamil on tänava veeres õunaaed. Pargi ja Kalevi nurgalt viib kunagisse mõisaparki ka trepp.
Peamiselt paiknevad Pargi tänaval kahe- ja kolmekorruselised kortermajad ja eramud. Nõukogude ajal asus tänaval ka saun, mis lõpetas tegevuse 15. märtsil 1988 ja mida tänava nime järgi kutsuti Pargi saunaks. Hiljem on saunahoone kõrval endises varjendis paiknenud Tartu rollimängukeskus Urg.
Kalevi tänav

Kalevi tänav (varem Karlova tänav) on tänav Tartus.
Selle pikkus on 1,88 km. Tänav algab Riia tänavalt ja lõpeb Tehase tänaval. Teisel pool Riia tänavat jätkub tee Ülikooli tänavana. Algul kulgeb tänav kagusse, aga teeb Lina ja Marta tänava kandis aeglase käänaku ning kulgeb edasi lõunasse.
Tänava alguses Kalevi 1, ristumiskohas Riia tänavaga paikneb Tartu Halduskohus.
Tänava algusest lõpu poole minnes on Kalevi tänaval ühine ristmik Soola tänavaga (vasakult), Lille tänavaga (paremalt), Lao tänavaga (vasakult), Aida tänavaga (vasakult), Pargi tänavaga (paremalt), Lina tänavaga (vasakult), Malmi tänavaga (vasakult), Marta tänavaga (paremalt), Jõe tänavaga (vasakult), Tolstoi tänavaga (paremalt), Õnne tänavaga (paremalt), Sõpruse puiesteega (vasakult), Rebase tänavaga (vasakult), Kuu tänavaga (risti), Vaba tänavaga (risti), Sõbra tänavaga (risti), Saekoja tänavaga (risti) ja Purde tänavaga (risti).
Ajalugu.
Tänav on nimetatud Tartu linnavolikogu otsusega 14. maist 1936. Varem on seda nimetatud, eri kirjaviisides: "Karlova tänav"; "Kaarli tänav"; "Pirogovi tänav"; "Piiskopimõisa tänav"; "Aleviküla tänav"; "Pirogowstraße"; "Pirogoffstraße"; "Karlowastraße"; "Carlowa Straße"; "Carlowastraße"; "Karlowa’sche Straße"; "Die Carlowasche Str."; "Bischoffhoffsche Strasse"; "Allewekullsche Strasse"; "Allawaküll Strasse".
Kalevi 1 hoones tegutses Tartu Tütarlaste Gümnaasium.
Kalevi tänav 44/48 tegutses enne teist maailmasõda nahavabrik Kalev.
Väike-Tähe tänav

Väike-Tähe tänav on tänav Tartus.
Ta on ligi 400 meetrit pikk, ühendab Tähe tänavat Riia tänavaga ja ületab sealjuures Võru tänava. Kõigi nende suhtes on ta kõrvaltänav. Riia tänavast edasi jätkub ta Pepleri tänavana.
Tähe tänava ja Võru tänava vahelises osas on Väike-Tähe tänav piiriks kesklinna ja Karlova linnaosa vahel.
Tähe tänav

Tähe tänav on 4,1 km pikkune tänav Tartus. See algab Riia ja Võru tänava ristist, kulgeb läbi Karlova ja Ropka linnaosa ning ulatub Ropka tööstusrajoonis linnapiirini.
Tähe tänavaga ristuvad Väike-Tähe tänav (paremalt), Päeva tänav (vasakult), Koidu tänav (paremalt, Päeva tänava vastas oleva majadevahelise sissesõidu kaudu), Pargi tänav (vasakult), Lootuse tänav (paremalt), Eha tänav, L. Tolstoi tänav (vasakult), Õnne tänav, Kuu tänav, Vaba tänav, Sõbra tänav, Saekoja tänav, Nigula tänav (paremalt), Purde tänav (vasakult), Alevi tänav (paremalt), Tehase tänav (vasakult), Kuru tänav (paremalt), uuesti Tehase tänav, Teguri tänav, sadama raudtee, Ropka tänav (paremalt), Ropka tee (vasakult), Aardla tänav (Tähe tänav jõuab Aardla tänava algusse Ropka tee ristil ja jätkub Aardla tänava algusest sadakond meetrit edasi), Sirbi tänav (paremalt), Ropkamõisa tänav (vasakult), Sepa tänav, Ringtee.
Ajalugu.
Tänava nimi oli saksa keeles "Sternstrasse".
Korporatsiooni Estonia hoonele Tähe tänaval pandi nurgakivi 13. aprillil 1885 ning 20. augustil 1886 pühitseti juba maja sisse. Maja projekteeris Tartu ülikooli arhitekt Reinhold Guleke, kelle projekteeritud on ka korporatsiooni Livonia konvent, Magasini tänava võimla, Uus Anatoomikum ja Tartu Õlletehase hoone. Maja asus tollal linnaservas, selle ümber istutati park ja rajati iluaed koos muruväljaku ja majaesise ringsõiduteega. 
Varem oli Tähe tänava Riia tänava poolne ots veidi Emajõe pool, Tähe tänav ristus siis Lille tänava ja Riia tänavaga ning ulatus (hiljem Wilhelm Struve tänavaks nimetatud osa kaudu) Tiigi tänava alguseni. Tähe tänava pikendusel asus siis Tartu tähetorn.
Tähe tänava piirkonna hoonestus sai suuri sõjakahjustusi 1941. aasta suvel.
Lille tänav (Tartu)

Lille tänav (saksa keeles "Blumenstraße") on tänav Tartus. See algab Kalevi tänavalt ja on nüüdisajal ummiktänav.
Tänava pikkus on pisut üle 200 meetri. Varem ristus tänav Tähe tänavaga ning ulatus Riia tänava ja Võru tänava ristini.
Lille tänaval on pikka aega asunud Tartu Loodusmaja (varasema nimega Tartu Noorte Loodusmaja). Selle kõrval asub Tartu adventkirik ning vastas Lille Maja noortekeskus. Lille tänava ja Riia tänava vahel asub Lillemägi.
Tänava varasemad nimed on "Žukovski tänav" ("Shukowskystraße") ja "Kleine Mistberg Strasse" (18. sajandi lõpus).
Aadressil Lille 3 asus varem korporatsiooni Fraternitas Rigensise konvendikorter.
Akadeemia tänav

Akadeemia tänav on tänav Tartus.
See algab Riia tänava ja Võru tänava ristist ning lõpeb Tiigi tänaval. Selle Tiigi tänava poolsesse otsa jääb Tartu Ülikooli raamatukogu tagakülg.
Akadeemia tänav ristub Vanemuise tänavaga.
Tänava pikkus on 340 m.
Vladimir Dolgorukov (1708−1761)

Vürst Vladimir Petrovitš Dolgorukov, ka Dolgoruki (vene keeles "Владимир Петрович Долгоруков") (3. juuli (vkj) 1708 või 1696 – 31. mai (vkj) 1761 Riia) oli Venemaa sõjaväelane (aastast 1755 kindralporutšik) ja riigitegelane. 
Elulugu.
Vladimir sündis Aasovi sõjakäikudes osalenud ja Põhjasõja 1708. aasta Holowczyni lahingus hukkunud Peeter I stolnik ("Комнатный стольник") Pjotr Dolgorukovi (1663–1708) ja Anna Ivanovna Buturlina pojana. Tema vend oli tõeline salanõunik ja diplomaat Sergei Dolgorukov (1696–1761).
9. mail 1739 määrati Peterburi tragunipolgus alampolkovnikuna teeninud Vladimir Riia tragunipolgu ülemaks Liivimaa kubermangus. 17. septembril 1742 ülendati ta kindralmajoriks ja määrati ka Riia viitsekuberneriks, aastail 1751–1753 oli ta Liivimaa kindralkuberneri krahv Peter von Lacy (1678–1751) asetäitja, 1753–1758 Eestimaa kuberner ja 1758–1761 taas Liivimaa kindralkuberneri asetäitja.
Ta oli kantud Liivimaa rüütelkonna matriklisse nr. 179 all ja 5. märtsil 1756 kanti ka Eestimaa rüütelkonna matriklisse suguvõsana nr.183.
Mõisavaldused.
1757. aastal kuulus talle Lubja mõis Viimsi juures.
Perekond.
Ta oli abielus vürstinna Jelena Vassiljevna Hilkovaga (suri 1763). Abielust sündis:
Sacré-Cœuri kirik

Sacré-Cœuri kirik on basiilika Pariisis.
Asukoht.
Kirik asub linna kõrgeimas paigas Montmartre'il ja paistab juba kaugelt üle Pariisi.
Kiriku juurde saab sõita metrooga. Kirikust pisut loodes asub peatus Montmartre'i muuseum ("Muse de Montmartre") ja läänes peatus Salvador Dali väljak ("Espace Salvador Dali"). Kirikut ümbritseb põhjast Chevalier de la Barre'i tänav, idast Lamarcki tänav ja läänest Mont Cenis' tänav.
Ajalugu.
Kiriku ehitamiseks kuulutati välja konkurss, kus osales 78 arhitekti. Konkursi võitjaks kuulutati Paul Abadie, kes juhtis kiriku ehitust kuni oma surmani 1884. aastal. Pärast teda juhtisid kiriku ehitust Honoré Daumet (kuni 1886), Jean-Charles Laisné (kuni 1891), Henri-Pierre-Marie Rauline (kuni 1904), Lucien Magne (kuni 1916) ja Jean-Louis Hulot (kuni 1924).
Ehitamiseks eraldatud 7 miljonit franki lõppesid veel enne maapealsete struktuuride valmimist. Ülejäänud ehituseks koguti raha annetuste abil. Selleks võimaldati kiriku detaile nii-öelda osta: alates sammastest ja lõpetades üksikute tellistega.
Kiriku nurgakivi pandi 16. juunil 1875. Kirik valmis 1914. aastal ja on pühitsetud Jeesuse südamele ("Sacré-Cœur" otsetõlkes prantsuse keelest 'püha süda'). Vastu tulles Prantsusmaa piiskoppide taotlustele, kuulutas paavst Pius IX juba 1856. aastal välja Jeesuse südame mälestuspidustused. Basiilika pühitseti sisse 16. oktoobril 1919.
Alates 1885. aastast ehk juba tükk aega enne valmimist on kirikus lakkamatult olnud välja pandud armulaud altari kohal. Sellepärast palutakse turistidel ja kõigil teistel külastajatel kirikus sündsalt riietuda ja võimalikult vaikselt olla, et mitte häirida palvetajaid.
Arhitektuur.
Kirikus on mosaiigid ja reljeefid. Kiriku kellatorn on 83 meetrit kõrge. 1895. aastast on selles üks maailma raskemaid töötavaid kirikukelli, mis kaalub 18,5 tonni.
Frets on Fire

"Frets on Fire" on vabakasutuses avatud lähtekoodiga videomäng, mis jäljendab kommertsmängu "Guitar Hero". Mängu lõid Unreal Voodoo nime all tegutsevad soomlased 2006. aasta "demo party" Assembly mänguarendusvõistlusel.
Ulrich Friedrich Woldemar von Löwendahl

Krahv Ulrich Friedrich Woldemar von Löwendahl (taani keeles Ulrik Frederik Valdemar Løvendal, vene keeles Ульрих Фридрих Вальдемар (Владимир) Левендаль; 6. aprill 1700 Hamburg – 27. mail 1755 Pariis) oli Taani päritolu Taani, Saksi, Poola, Venemaa ja Prantsusmaa teenistuses olnud sõjaväelane (kindral) ja riigitegelane. 
Elulugu.
Ta sündis Saksi kuurvürsti ja Poola kuninga Friedrich August I ülemõuemarssali ja kabinetiministri vabahärra Valdemar Løvendali (1660–1740) ja tema esimese abikaasa Dorothea von Brockdorffi (1672–1706) pojana. Tema isa oli Laurvigi krahvi Ulrik Frederik Gyldenløve (1638–1704) poeg ning Taani kuninga Frederik III pojapoeg. Tema isale kuulus Meißeni lähedal asunud Mückenbergi mõis.
Aastast 1737 oli ta Venemaa Keisririigi teenistuses, osales kindralleitnandi auastmes feldmarssal Münnichi Türgi-vastases sõjakäigus, mille eest anti talle 24. detsembril 1738 Püha Aleksander Nevski orden. Seejärel oli ta aastail 1740–1743 Eestimaa kuberner.
17. juunil 1740 kanti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse suguvõsana nr 237. 28. veebruaril 1741 andis Saksi kuurvürst Friedrich August II riigivikaarina talle Dresdenis krahvi tiitli.
1743. aastast oli ta Prantsusmaa teenistuses ja temast sai 1747. aastal Prantsusmaa marssal. 
Pariisis asub tema järgi nimetatud 800 meetri pikkune tänav "Avenue de Lowendal".
Perekond.
1722. aastal abiellus ta vabapreili Theodora Eugenia von Schmettauga (Schmettow; 1705–1768), kes oli Heckendorfist pärit kindralleitnant Gottlieb von Schmettau (1665–1722) ja Anna Christiane von Schmettau af Zschanitzi (1684–1716) tütar. Abielust sündisid:
1736. aastal abiellus ta Peterburis krahvinna Barbara Magdalene Elisabeth von Szembeckiga (1709–1762), kes oli Franciszek Szembeki ja Magdalena Tarlówna tütar. Abielust sündisid:
Sedovi saared

Sedovi saared (vene архипелаг Седова) on saarestik Severnaja Zemlja saarestiku loodeosas Punaarmee väinas Kara meres, Pioneeri saarest lõunas. Saared kuuluvad Venemaale. 
Sedovi saared avastas 1930. aastal Otto Schmidti (1891–1956) ekspeditsioon jäälõhkujal "Georgi Sedov". Need said Vene sõjaväelase Sergei Kamenevi auks nime Sergei Kamenevi saared. Aastal 1937 nimetati nad laeva järgi ümber Sedovi saarteks.
Golomjannõi saarel on polaarjaam Golomjannõi.
Starokadomski saar

Starokadomski saar (vene остров Старокадомского) on asustamata saar Laptevite meres Severnaja Zemlja saarestiku kaguosas. Kuulub Venemaale ning paikneb Krasnojarski krai territooriumil.
Bolševiku saarest eraldab seda Jevgenovi väin. Taimõri poolsaarest eraldab seda ja Väike-Taimõri Vilkitski väin. Kaugus Väike-Taimõrist on ainult 6 km, Bolševiku saarest 28 km.
Saare suurim pikkus on 18 km, suurim laius 7 km, pindala umbes 110 km². Starokadomski saar koosneb kahest osast, mida ühendab kitsas maakitsus. Saare põhjaosa on tasane, lõunaosa on künklik, kõrgusega 35–40 m. Rannajoon on tugevasti liigestatud. Talvel on kogu saar ümbritsetud paakjääga.
Pinnas on kaetud rohttaimede, sammalde ja samblikega. Suviti on saarel linde ja jääkarusid.
Saar kuulub Suure Arktilise looduskaitseala koosseisu.
Saare avastas 1913 Boriss Vilkitski ekspeditsioon oma jäälõhkujatel Taimõr ja Vaigatš. Saarele pandi nimi arst Leonid Starokadomski auks (1875–1962).
Saart külastas ka Roald Amundsen 1919. Lõplikult kaardistasid saare Georgi Ušakov ja Nikolai Urvantsev oma 1930–1932 korraldatud ekspeditsioonil Severnaja Zemlja kaardistamiseks.
Samoilovitši saar

Samoilovitši saar (vene остров Самойловича) on saar Kara meres Severnaja Zemlja saarestiku lääneosas.
Saare avastas 1930. aastal Otto Schmidti (1891–1956) ekspeditsioon jäälõhkujal Georgi Sedov. Saar on saanud nime vene Arktika-uurija Rudolf Samoilovitši auks. Pärast seda, kui Rudolf Samoilovitš alusetult arreteeriti, nimetati saar 1938. aastal ümber "Dlinnõi saareks". 1965. aastal taastati esialgne nimi.
Nikolai Urvantsev

Nikolai Nikolajevitš Urvantsev (vene Николай Николаевич Урванцев) (29. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1893 Lukojansk – 20. veebruar 1985 Norilsk) oli vene teadlane, Arktika uurija, geoloogia-mineraloogiadoktor (1935). 
Urvantsev uuris Taimõri poolsaare, Severnaja Zemlja ja Siberi platvormi põhjaosa geoloogiat.
Alberto Tomba

Alberto Tomba (sündinud 19. detsembril 1966 Bolognas) on Itaalia endine mäesuusataja, kolmekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister.
1988. aasta olümpiamängudel Calgarys tuli Tomba kahekordseks olümpiavõitjaks, olles parim slaalomis ja suurslaalomis. 1992. aasta OM-il kordas ta oma suurslaalomi võitu ja sai hõbemedali slaalomis. Tombale usaldati ka Albertville'i olümpiamängude avatseremoonial Itaalia lipu kandmine. Veel ühe olümpiamedali võitis ta 1994. aastal Lillehammeris, kus sai slaalomis hõbemedali. 
Maailmameistrivõistlustelt on Tomba saanud neli medalit: kaks kuld- ja kaks pronksmedalit. Maailmameistriks tuli ta 1996. aasta MM-il Sierra Nevadas slaalomis ja suurslaalomis. Pronksmedali võitis ta suurslaalomis 1987. aastal ja kümme aastat hiljem 1997. aastal slaalomis.
Maailma karikasarja üldkarika võitis Tomba 1995. aastal. 1998. aastal lahkus ta tippspordist, olles võitnud 50 MK-etappi (35 slaalomis ja 15 suurslaalomis). Maailma karikasarjas on temast enam etapivõite Ingemar Stenmargil (86) ja Hermann Maieril (54). 
2000. aasta märtsil autasustas Rahvusvaheline Olümpiakomitee Tombat Olümpiaordeniga.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Alberto Tomba osales maailma karikasarja etappidel 156 korral. Poodiumile jõudis ta 88 korral, millest 50 korda kõige kõrgemale astmele.
Tarbatu

Tarbatu on Tartu varasem nimi, mille järgi on nime saanud ka:
Umbtänav

Umbtänav ehk tupiktänav ehk tupik on tänav, mis on ühenduses teise tänavaga vaid ühest otsast.
Umbtänavad on näiteks Mustasõstra tänav ja Moora umbtänav Tallinnas, Lille tänav, Kiire tänav, Peedu tänav, Tammekuru põik, Surnuaia tänav Tartus.
Umbtänavale osutatakse liiklusmärgiga "Umbtee".
Umbtee (liiklusmärk)

"Umbtee" on osutav liiklusmärk, mis tähistab läbisõiduvõimaluseta teed.
See võib osutada näiteks umbtänavale.
Liiklusmärk

Liiklusmärk (vananenud termin "teemärk") on liikluse korraldamiseks teedele paigaldatav piltmärk.
Liiklusmärke on kahte liiki: alalised ja ajutised. Ajutisi märke kasutatakse näiteks teetööde läbiviimise korral. Need märgid on alalistest madalamad, need paigutatakse teisaldatavatele alustele ja need on tavaliselt kollase taustaga. Kui ajutise liiklusmärgi tähendus on vastuolus alalise märgi omaga, tuleb juhinduda ajutisest märgist.
Urdu kirjandus

Urdu kirjandus on urdu keeles kirjutatud ilukirjandus.
Robert D. Siegel

Robert D. Siegel (sündinud 12. novembril 1971) on Ameerika stsenarist ja filmilavastaja. 
Kirjutas stsenaariumid filmidele "The Onion Movie" ja "Maadleja" ("The Wrestler"). Film "Maadleja" pälvis Kansase filmikriitikute auhinna (Kansas City Film Critics Circle Awards) parima stsenaariumi auhinna. Siegel on endine satiiriajakirja The Onion toimetaja.
The Wrestler (filmimuusika album)

"The Wrestler" on samanimelise filmi muusika album, mis anti välja 2009. aastal.
Album koosneb peamiselt 1980. aastate "glam metal"'i bändide lugudest.
Karli ülikool

Karli ülikool Prahas (ka lihtsalt Karli ülikool; tšehhi keeles "Univerzita Karlova v Praze"; inglise keeles "Charles University in Prague" või lihtsalt "Charles University"; ladina keeles "Universitas Carolina, Universitatis Carolo-Ferdinandea Pragensis"; saksa keeles "Karls-Universität Prag") on Tšehhi vanim ja suurim ülikool.
Ülikool asutati 1347. aastal. Ülikooli nimi on seotud Saksa-Rooma keisri Karl IV-ga, kes võis olla selle asutamise algataja.
1409. aastal, hussiitide liikumise ajal, andis kuningas Vaclav IV ülikoolis böömlastele kolm häält ja teistele rahvustele (saksid, baierlased ja poolakad) igaühele ühe, mispeale paljud saksa õppejõud ja õpilased lahkusid ülikoolist ja rajasid uue Leipzigi ülikooli. Jan Husist sai Karli ülikooli rektor.
Tharandt

Tharandt on väikelinn Saksamaal Dresdeni külje all.
Seal asub Saksamaa vanim (asutatud 1811) metsandusakadeemia umbes 650 õppuriga.
Tharandt on Dresdeni elanike populaarne suvituskoht.
Hain Tankler

Hain Tankler (25. juuli 1945 – 19. september 2008) oli eesti teadusajaloolane.
Ta töötas alates 1991. aastast vanemteadurina Tartu Ülikooli Raamatukogus.