tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meinhard

Meinhard (u 1120.–1130. – 14. august või 11/12. oktoober 1196
) oli esimene saksa misjonär Liivimaal ja esimene Üksküla piiskop aastatel 1186-1196. 
Ladinakeelses Henriku Liivimaa kroonikas on tema nimi Meynardus, keskülemsaksa keelses Liivimaa vanemas riimkroonikas Meynart. Tänapäeva saksa keeles kasutatava nimekuju Meinhard von Segeberg on eesti keeles kasutamisel desorienteeriv, kuna "von Segeberg" ei ole tänapäeva mõttes perekonnanimi, vaid viitab Segebergi kloostrile Holsteinis ja selle täpne vaste oleks Meinhard Segebergist. 
Augustiinlaste mungaordu liige Meinhard saabus Liivimaale Väina jõe alamjooksule seal kaubaretketel käivate saksa kaupmeeste kutsel 1184. aastal. Pärast vastava loa saamist Polotski vürstilt, kelle mõjupiirkonda seal elanud liivlased kuulusid, alustas ta nende seas misjonitööd ja asus Ükskülas kirikut ehitama. Esimesteks tema poolt ristitud kohalikeks olevat olnud Ylo ja Viezo-nimelised isikud. 1185. aastal pärast Ükskülasse ulatunud leedulaste rüüsteretke organiseeris Meinhard liivlastele Üksküla ja Holmi kivilinnuste ehitamise vastutasuks lubaduse eest end ristida lasta, mida nad aga pärast ehitiste valmimist ei täitnud. Rajatud linnused olid üldse esimesed kivilinnused Baltikumis.
Meinhard pühitseti, Bremeni peapiiskop Hartwig II poolt 1186. aastal loodud Üksküla piiskopkonna piiskopiks. Liivi- ja Preisimaa piiskopkondade rajamisel regioonis oli algselt tegu misjonipiiskopkondadega, mis olid loodud tuleviku jaoks, ja piiskoppidel puudusid mõnikord nii katedraal, toomkapiitel kui ka püsiv residents. Misjonipiiskoppe nimetati üldjuhul selle rahva järgi, kelle hulgas nad tööd pidid tegema.
Meinhardi tegevus jäi ka edaspidi suhteliselt väheedukaks ja lisaks pidi ta kannatama ka vägivalda ja alandamist tema suhtes vaenulike liivlaste poolt. Kuigi paavstid andsid välja mitmeid määrusi Liivimaal toimiva misjonitöö lihtsutamiseks, näiteks loa erinevatest mungaordudest misjonäre värvata ja kohalikelt paganatelt saadud toitu tarvitada, kaalus ta 1195.–1196. aasta paiku Liivimaalt lahkumist. Meinhardi kavatsus jäi aga ellu viimata, kuna algul pani teda ärasõidust loobuma järjekordne pettuseks osutunud liivlaste lubadus ristiusku astuda, seejärel aga nende vandenõu tema tapmiseks tee peal, millest ta pääses tänu turaidalase Anno hoiatusele. Ise välja pääsemata õnnestus Meinhardil paavst Coelestinus III juurde läkitada temaga koos töötanud misjonär Theoderich, hilisem Eestimaa piiskop. Theoderichi teadete peale andis paavst välja loa värvata ristisõdijaid Liivimaa vastristitute kaitseks ja usust taganejate kristlusse tagasisundimiseks. Meinhard ise peagi alanud ristisõjast osa võtta ei jõudnud, sest ta suri 1196. aastal.
Meinhard maeti Üksküla kirikusse. 14. sajandi lõpus viidi ta põrm Riia toomkirikusse ja maeti ümber esialgu sealse altari põhjaküljele, hiljem asetati see spetsiaalselt valmistatud nišši. 1883. aastal niši avamisel leiti sealt suhteliselt hästi säilinud kolba ja skeleti jäänused.
8. septembril 1993 kuulutas Lätit külastanud paavst Johannes Paulus II Meinhardi pühakuks.
Hermann Balke

Hermann Balke (ka Hermann Balk või von Balk; surnud 5. märtsil 1239) oli Liivi ordu esimene meister (aastatel 1237–1238). 
Aastatel 1219–1230 oli Balke Saksa ordu esimene Saksa orduharu meister, Saksa-Rooma keisririigis asuvate ordumaade Saksamaa maameister (Saksa meister).
Aastal 1230 määrati ta Saksa ordu Preisi maameistriks Preisimaal. 
Aastal 1235 vahendas ta Saksa ordu ja Dobrini ordu ühinemist. 
1237. aasta juunis nimetati ta Marburgi generaalkapiitlil esimeseks Saksa ordu maameistriks Liivimaal. Ta saabus 54–60 orduvennaga samal aastal Liivimaale, kuid lahkus juba septembris Preisimaale. 1238. aasta algul naasis Balke Liivimaale ning 21. aprillil õnnestus tal 200 marga eest vabastada Sigulda ja Võnnu ordulinnused ühe neljandiku kümnise maksmisest Riia piiskopile. 
7. juunil 1238 sõlmis ta Sjællandi saarel Stensbys Taani kuninga Valdemar II-ga lepingu, millega viimasele loovutati Põhja-Eesti, mille Mõõgavendade ordu oli 1227. aastal enda kätte haaranud. 
Hermann Balke lahkus ametist 1238. aasta teisel poolel orduvendade vastuseisu tõttu, mis sai alguse Põhja-Eesti äraandmisega Taanile.
Dietrich von Grüningen

Dietrich von Grüningen (1210 – 3. september 1259) oli Liivi ordumeister 1239–1240 ja 1242–1246. Pärines Tüüringist ministeriaalide suguvõsast. 
1237. aastal nimetas Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza ta Liivi ordu meistriks, aga kuna ta oli noor ja vähekogenud, muudeti see otsus ja meistriks sai Hermann Balke. 
1237. aastal purjetas koos Balkega Liivimaale. 
1238. aastal määrati Liivi ordu asemeistriks ja 1239 ordumeistriks. Kevadel 1240 siirdus Saksamaale ja andis ameti üle asemeister Andreas von Felbenile. 
1242. aastal naasis Liivimaale. 1244. aastal alistas Kuramaa. Andis 1246. aastal Liivi ordu maameistri ameti üle Heinrich von Heimburgile.
1249. aastast oli ta Preisimaal ordumeister. 1254. aastast oli ta Saksa ordu kõrgmeistri asemiku kohustustes.
1254. aasta lõpul tegutses ta vahekohtunikuna Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahelises tülis.
Sartre-Gymnasium

 
Sartre-Gymnasium Berliinis on suur gümnaasium Hellersdorfi linnaosas Marzahn-Hellersdorfis. Seal õpib 7.–13. klassis kokku umbes 1400 õpilast ja töötab 80 õpetajat.
Kool avati 1. augustil 1991 3. Hellersdorfi keskkoolina. 1995. aastal nimetati kool kuulsa prantsuse filosoofi Jean-Paul Sartre'i järgi.
Järjest kasvava õpilaste arvu tõttu lisati koolile järgnevatel aastatel kolm paneelmaja konstruktsiooniga lisaehitist. 1999. aastal hakati ehitama uut koolimaja, kuhu kõik õpilased ja õpetajad mahtuma pidid.
16. juulil 2001 kolis kool sinna uude, modernsesse ehitisse, mis asub aadressil Kyritzer Straße 103. Alguses 477st õpilasest koolis on nüüd ka mitte ainult "Mies-van-der-Rohe-gümnaasiumi" liitumise tõttu Sartre-gümnaasiumiga saanud 1400 õpilast.
Eberhard von Monheim

Eberhard von Monheim (umbes 1275 – pärast 1346) oli Liivimaa ordumeister 1328–1340.
Enne ordumeistriks pühitsemist oli ta 1313–1314 Ventspilsi (Vindavi, Windau) komtuur ja 1314–1328 Kuldīga (Goldingeni) komtuurkonna komtuur. 25. mail 1328 valiti ta ordumeistriks.
Varsti pärast Monheimi saamist ordumeistriks hakkas Riia linn mässama ordumeistri vastu ning 23. juunil 1328 põletasid riialased Daugavgrīva (Dünamünde) aleviku. Riialased pöördusid abi saamiseks leedulaste poole, kes 1329. aasta septembris korraldasid sõjakäigu, mis ulatus Paistuni. Pärast leedukate tagasipöördumist asus Monheim septembris piirama Riia linna. Pärast pikka piiramist alistus Riia linn 17. märtsil 1330 ordumeistrile. Alistumise märgiks pidi linn ühest kohast müüri maha kiskuma. Seejärel lasi ordumeister Riia kõrvale ehitada Riia ordulinnuse.
1331. aastal rüüstas Eberhard von Monheim Aukštaitiat ning suurt osa Žemaitiast. Ta kordas rüüsteretke 1335. aastal. Samal aastal rüüstas ta Polotski vürstiriiki.
Aastal 1339 kindlustas ta Tērvete ordulinnust ning rüüstas uuesti Žemaitiat.
1340. aastal ebaõnnestus pakase tõttu tema järjekordne Leedu-sõjakäik ning 24. juunil 1340 loobus ta ordumeistri ametist. Seejärel lahkus ta Liivimaalt ja läks Kölni Püha Katariina komtuuriks.
Ungari kuningas

Ungari kuningas oli kuningriigi valitseja tiitel aastatel 1001–1918 (ametlikult kuni 1948. aastani).
Esialgu, alates 9. sajandist, valitsesid ungarlasi Ungari vürstid. Kuningatiitli esimene kandja oli István Püha, kes sai selle Püha Rooma keisrilt Otto III-lt (nagu ka esimene Poola kuningas Bolesław Vapper). Kuningast kujunes Kagu-Euroopa võimsaim valitseja: peagi sai temast ka Horvaatia ning Balkani poolsaare põhjaosa isand. Paavst andis talle (kui selle ala võimsaimale katoliiklikule valitsejale) apostelliku kuninga tiitli.
Kuni 14. sajandi alguseni valitses Ungaris kohalik Árpádi dünastia. Selle väljasuremise järel algasid dünastilised võitlused, mis kestsid üle kahe sajandi. Et Ungari troon (nagu ka Poola ja Böömimaa omad) oli valitav, oli ühel dünastial end seal suhteliselt raske kehtestada. Esialgu läks troon Anjou dünastiale, seejärel Luxemburgidele, ent nemadki ei suutnud trooni kuigi kaua hoida. 15. sajandil said võimule Jagelloonid ja pärast nende sealse haru (mis valitses ka Böömimaad) väljasuremist läks troon Habsburgidele, kes olid Ungari valitsejad kuni 1918. aastani (alates 1780. aastast Habsburgide-Lotringide dünastiana).
1918. aastal loobus viimane valitseja Károly IV (Austria keisrina Karl I) riigivalitsemises osalemast, ent ametlikult jäi Ungari monarhistlikuks riigiks. Kaks restauratsioonikatset 1920. aastail nurjusid rahvusvahelise surve tõttu. Kuningata kuningriiki valitses aastatel 1919–1944 riigihoidja Miklós Horthy. Vabariik sai Ungarist alles 1948. aastal, mil seal toimus vabariiklik ja kommunistlik riigipööre.
Ungari valitsejate loend

Ungari valitsejate loend loetleb Ungari monarhe (Ungari vürste ja kuningaid) 9. sajandist 1918. aastani.
Portsmouth

Portsmouth on sadamalinn Inglismaal Hampshire'i krahvkonnas. Asub La Manche'i ääres Portsea saarel.
Linn on tähtis laevastikutugipunkt. 
Seal asuvad laevaehitusmuuseum ja Normandia dessandi muuseum.
Linna jalgpalliklubi Portsmouth FC mängib FA Premier League'is.
Ehitis

Ehitiseks nimetatakse tavaliselt teadliku ekspluateerimise eesmärgiga ehitustegevuse tulemust. 
Ehitiste hulka kuuluvad hooned ning inseneri-tehnilised rajatised nagu näiteks sillad, tunnelid ja tammid. Ehitisi, mis ei ole hooned, nimetatakse rajatisteks.
Eestis kehtiv ehitusseadustik (§3 lg 1 ja 2) määratleb ehitise nii: "Ehitis on inimtegevuse tulemusel loodud ja aluspinnasega ühendatud või sellele toetuv asi, mille kasutamise otstarve, eesmärk, kasutamise viis või kestvus võimaldab seda eristada teistest asjadest. Ehitis on hoone või rajatis. Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis. Rajatis on ehitis, mis ei ole hoone."
Topograafiline kaart

Topograafiline kaart ehk topokaart on maapinna füüsilisi omadusi peegeldav suuremõõtkavaline kaart.
Topokaardi iseloomulikuks omaduseks on reljeefi kujutamine tasapinnal. Tavaliselt tehakse seda samakõrgusjoonte abil. Siiski ei tee reljeefi kujutamine kaardist veel kindlasti topokaarti. Topokaart on suuremõõtkavaline, nii et sellel saaks kujutada ka asulaid, vetevõrku, teid, taimkatet jms.
Topograafiliseks kaardiks on näiteks Eesti põhikaart, mille mõõtkava on paberkaardil 1:20 000.
Pidu

Pidu on sotsiaalne kogunemine, mis oli algselt mõeldud tähistamiseks ja meelelahutuseks. Kuigi peol on mõned ühised jooned usuliste ja hooajaliste festivalidega, väljendab termin "pidu" tavaliselt väiksemat sorti kogunemist isiklikel, rohkem kui kultuurilistel, põhjustel, isegi kui põhjus on lihtsalt lustimissoov.
Peod annavad võimalusi mitut liiki sotsiaalseks suhtluseks, sõltudes osavõtjatest ja nende arusaamadest vastuvõetavast käitumisest vastavale sündmusele. Tulemusena kalduvad need tugevdama kultuurilisi ja/või kontra-kultuurilisi nõudeid, kuigi mõnikord juhtub see, andes pool-vastuvõetavat sotsiaalset konteksti, et rikkuda mõnda neist nõuetest.
Kuupäevaraja

Kuupäevaraja on kokkuleppelise asukohaga kujuteldav joon, mille ületamisel muutub kuupäev.
Kuupäevaraja paikneb keset Vaikset ookeani enam-vähem piki 180° meridiaani. Väikesed muudatused kuupäevaraja asukohas on tehtud selleks, et kuupäevaraja ei jagaks riike erineva kuupäevaga piirkondadeks. Kuupäevaraja asukohaks on valitud 180° meridiaan, sest esiteks paikneb ta nullmeridiaani suhtes täpselt teisel pool maakera ning teiseks on Vaikse ookeani keskosa hõredalt asustatud, mistõttu põhjustab kuupäevaraja sealasumine kõige vähem segadust.
Ületades kuupäevaraja idast läände, tuleb liita 24 tundi. Vastupidisel juhul, ületades kuupäevaraja läänest itta, tuleb lahutada 24 tundi.
Vajadust kuupäevaraja järgi illustreerib järgmine näide: oletame, et sõidate lennukiga ümber maakera idast läände. Kui teie reis kestaks 24 tundi, siis reisiksite te n-ö koos Päikesega. Reisi lõppedes tundub, et päev ei ole veel läbi, sest Päike pole veel loojunud, kuid inimestele, kes reisist osa ei võtnud, see nii ei tundu. Seega olete justkui ühe päeva kaotanud. Kui aga liigute läänest itta ehk Päikesele vastu, siis ilmneb vastupidine. Elate kaks päeva sellel ajal kui teised ühe. See efekt ilmneb ka siis, kui ümber maakera tunduvalt aeglasemalt liikuda.
Vastav probleem tekkis esimest korda pärast Magalhãesi ümbermaailmareisi 16. sajandi algul. Reisilt saabunud olid veendunud, et nad olid logiraamatut korralikult pidanud, kuid sellele vaatamata olid nad ühe päeva kusagil kaotanud.
Isostaasia

Isostaasia on litosfääri ja astenosfääri vaheline gravitatsiooniline tasakaal.
Litosfääri all paiknev astenosfäär on mõne protsendi ulatuses ülessulanud ning seetõttu võimeline aeglaselt voolama. Tema kohal olev litosfäär on aga valdavalt tahke ning väiksema tiheduse tõttu ujub astenosfääril. Sõltuvalt litosfääri paksusest või tihedusest on ta astenosfääri poolt erinevale kõrgusele surutud. Näiteks mäestikud on paksenenud litosfäär, mis ulatub sügavamale astenosfääri kui külgnevad tasase pinnamoega madalikud. Olukord on analoogiline näiteks jäämägedega – mida kõrgem jäämägi, seda sügavamale vee alla peab ta ulatuma.
Isostaasia nähtus tekitab isostaatilisi liikumisi, mis on litosfääri vertikaalsed liikumised, mis tulenevad isostaatilise tasakaaluseisundi poole püüdlemisest. Tasakaaluseisundit võivad rikkuda mitmesugused tegurid. Näiteks settimise või mandrijäätumise tõttu hakkab litosfäär lisandunud massi tõttu sügavamale vajuma. Erosioon aga vastupidi vähendab litosfäärisamba massi ning tema all olev astenosfäär taastab aeglaselt oma kuju vähenenud massiga litosfääri kõrgemale surudes. Seetõttu võivad maapinnal paljanduda näiteks moondekivimid, mis tekkisid 20 kilomeetri sügavusel maakoores.
Isostaasia mõistmiseks on võetud kasutusele isostaatilise kompensatsioonisügavuse mõiste. See on tasapind vahevöös, mille kohal oleva kivimsamba mass on igal pool ühesugune. Kui selle kohal oleva litosfääri massi vähendada, näiteks läbi mäestiku erosioonilise madaldumise, siis peab vahevöö vähenenud massiga mäestiku all kõrgemale tõusma, et kompensatsioonitaseme kohal olevate kivimite mass jääks konstantseks. Mäestik ei jää selle tõttu siiski samale absoluutsele kõrgusele, sest litosfäär on vahevööst väiksema tihedusega, mistõttu asendab ühte ruumalaühikut litosfääri ruumalaliselt väiksem kogus astenosfääri. See võimaldabki mäestike kulutamist tasandikeks.
Isostaatiline korrektsioon on isostaatilise tasakaaluseisundi taastamine ning see võib võtta palju aega. Näiteks liustik taandus Eesti alalt üle 10 000 aasta tagasi, kuid maapind tõuseb isostaatilise korrektsiooni tõttu siiani.
Kahe erinevate omadustega (tihedus, paksus) maakooretüübi (ookeaniline, mandriline) tõttu on ka Maa reljeef valdavalt kahel hüpsomeetrilisel tasemel – ookeaniline maakoor umbes 5 kilomeetrit allpool merepinda ning mandriline keskmiselt ligi kilomeeter pealpool.
Emil Jönsson

Karl Emil Jönsson Haag (sündinud 15. augustil 1985 Årsundas) on endine rootsi murdmaasuusataja.
Ta teatas sportlaskarjääri lõpetamisest 2018. aasta märtsis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Emil Jönsson osales MK-võistlustel kokku 150 etapil ja jõudis poodiumile 26 korda, millest 16 korda kõige kõrgemale astmele.
Adoum Younousmi

Adoum Younousmi (sündinud 1962) on Tšaadi poliitik, kes oli 23.–26. veebruarini 2007 Tšaadi peaministri kohusetäitja.
Younousmi oli töö- ja transpordiminister, augustis 2005 sai ta infrastruktuuride ministriks. Kui peaminister Pascal Yoadimnadji lendas 21. veebruaril 2007 pärast südameatakki Prantsusmaale ravile, hakkas Adoum Younousmi teda asendama.
Pärast Pascal Yoadimnadji surma 23. veebruaril 2007 sai Younousmi peaministri kohusetäitjaks. 26. veebruaril 2007 andis ta võimu üle uueks peaministriks nimetatud Delwa Kassiré Koumakoyele.
Nicolae Văcăroiu

Nicolae Văcăroiu (sündinud 5. detsembril 1943 Cetatea Albăs (praegu Bilgorod-Dnistrovski) Ukrainas) on Rumeenia poliitik, 4. novembrist 1992 kuni 12. detsembrini 1996 peaminister ja 20. aprillist 23. maini 2007 presidendi kohusetäitja.
Nicolae Văcăroiu on Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Aastast 2000 on ta Rumeenia Senati (parlamendi ülemkoja) esimees. Sellele ametikohale valiti ta teiseks ametiajaks tagasi 20. detsembril 2004.
19. aprillil 2007 peatas parlament president Traian Băsescu volitused ja nimetas Văcăroiu presidendi kohusetäitjaks. Tema volitused jõustusid järgmisel päeval, kui konstitutsioonikohus oli tunnistanud parlamendi tegevuse presidendi volituste peatamisel seaduslikuks. 
Văcăroiu andis ameti uuesti Băsescule üle pärast 19. mail toimunud rahvahääletust, mis taastas endise presidendi volitused.
Kurd

Kurd on lainjas geoloogiline struktuur, mille suurus võib ulatuda mikroskoopilisest regionaalseni.
Enamasti on kurrud tekkinud algselt tasapinnalise kihi deformeerumisel survepingete väljas. Tavaliselt tekivad kurrud orogeneesi ehk mäetekkeprotsessi käigus. Kurrud on plastsed deformatsioonid ning saavad seetõttu tekkida sügaval maakoores, kus kivimid on kõrge temperatuuri ja rõhu tõttu plastilisemad. Maakoore hapramas ülaosas tekivad kurdude asemel peamiselt murrangud.
Kurrud võivad tekkida ka mittetektooniliselt. Näiteks kompaktsioon ehk setete tihenemine võib viia kurru tekkeni, sest erinevad setted tihenevad erineval määral, mistõttu võib nende kohal olev algselt enam-vähem tasapinnaline kiht saada kurrutatud välimuse.
Kurru elemendid
Kurru külgi nimetatakse tiibadeks (ingl "limbs") ja neid ühendab šarniir (ingl "hinge")
Kurru suurim kõverus asub šarniiri kohal. Kurru hari (ingl "crest") on kõige kõrgem koht ja nõgu (ingl "trough") kõige madalam koht.
Pöördepunkti (ingl "inflection point") kohal kurru tiival muudab kaardumine suunda. Sümmeetrilistel kurdudel on pöördepunkt tiiva keskpunkt.
Ülepaindepunktid piki kurrutatud pinda moodustavad šarniirijoone.
Šarniirijoone suund ja lasundikalle (ingl "plunge") annavad informatsiooni kurru orientatsioonist.
Telgpind (ingl "axial plane") ühendab kurru kihipindade šarniirijooned.
Telgpinda kasutatakse kurru orientatsiooni kirjeldamiseks (rõhtsiht ja kalle, ingl "strike" ja "dip").
Kurru telg (ing "fold axis") on kujutletav sirge joon, mis järgib kurru kuju.
Alusteadused

Alusteadused ehk fundamentaalteadused ehk baasteadused (inglise keeles "basic research", "fundamental research", "pure research") on teadusliku uurimistöö suunad, mille peamiseks eesmärgiks on saada uusi teadmisi nähtuste ja vaadeldavate faktide põhialuste kohta ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita (erinevalt rakendusteadustest). Kuna ühe teadusharu raames tehtav uurimistöö võib olla orienteeritud nii alusteadmiste avardamisele kui teadmiste rakendamisele, kasutatakse tänapäeval pigem mõisteid alusuuringud ja rakendusuuringud. 
Alusteaduste mõistet kasutatakse ka nende teadusharude tähistamiseks, mis on aluseks teistele teadusharudele. Näiteks matemaatika on arvutiteaduse alusteadus.
Theodor Stolojan

Theodor Dumitru Stolojan (sündinud 24. oktoobril 1943) on Rumeenia majandusteadlane ja poliitik. 
Theodor Stolojan oli peaminister 1. oktoobrist 1991 kuni 4. novembrini 1992.
2007. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti.
10. detsembril 2008 tegi Rumeenia president Traian Băsescu Theodor Stolojanile ettepaneku moodustada valitsus.
Petre Roman

Petre Roman (sündinud 22. juulil 1946 Bukarestis) on Rumeenia insener ja poliitik. 
Ta oli Rumeenia peaminister 26. detsembrist 1989 kuni 1. oktoobrini 1991.
Petre Roman oli 27. novembrist 1996 kuni 1. veebruarini 2000 Rumeenia Senati president ja 22. detsembrist 1999 kuni 28. detsembrini 2000 Rumeenia välisminister.
Constantin Dăscălescu

Constantin Dăscălescu (2. juuli 1923 Ploiești – 16. mai 2003 Bukarest) oli Rumeenia poliitik, Rumeenia Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt peaminister) 21. maist 1982 kuni 22. detsembrini 1989.
1991 mõisteti talle eluaegne vanglakaristus, kuid ta vabastati 5 aasta pärast tervislikel põhjustel.
Ilie Verdeț

Ilie Verdeț (10. mai 1925 Comănești – 20. märts 2001 Bukarest) oli Rumeenia poliitik, Rumeenia Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt peaminister) 29. märtsist 1979 kuni 21. maini 1982.
Manea Mănescu

Manea Mănescu (16. august 1916 Brăila – 27. veebruar 2009 Bukarest) oli Rumeenia poliitik, Rumeenia Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt peaminister) 29. märtsist 1974 kuni 29. märtsini 1979.
Ion Gheorghe Maurer

Ion Gheorghe Maurer (23. september 1902 Bukarest – 8. veebruar 2000 Bukarest) oli Rumeenia poliitik, Rumeenia Sotsialistliku Vabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt peaminister) 21. märtsist 1961 kuni 29. märtsini 1974.
14. juulist 1957 kuni 11. jaanuarini 1958 oli ta Rumeenia SV välisminister ja 1958–1961 Rumeenia Suure Rahvuskogu (vormiliselt parlamendi) esimees.
Muru

Muru on tihe ja madal heintaimedest koosnev ja sageli niidetav ühtlane taimkate. Muru on üks aedade ja parkide levinumaid haljastuselemente. Muru kasutatakse ka mitmesuguste spordiväljakute kattena.
Muru võib olla kas külvatud või poollooduslik. Viimane kujuneb looduslikult levinud rohustu regulaarsel (kord kuus või sagedamini) niitmisel.
Eestis levinumad külvatud murudel kasutatavad liigid on valge kastehein, erinevad nurmikad ja aruheinad, karjamaa-raihein (varasema nimetusega inglise raihein) ning valge ristik.
Subtroopilistel ja troopilistel aladel kasutatakse murutaimena tihti näiteks longus pühvliheina.
Apandiku

Apandiku on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Apandiku külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 25 inimest. Neist 23 (92,0%) olid eestlased.
Arvila

Arvila on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Atsalama

Atsalama on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 79 inimest. Neist 75 (94,9%) olid eestlased.
Ereda

Ereda on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Jõetaguse (Alutaguse)

Jõetaguse on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda. 
Küla kuulus Jõhvi kihelkonda ja külas oli mõis.
Kalina

Kalina on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas asuvad Kalina karstiala ja Kalina ohvritamm.
Liivakünka

Liivakünka on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas asub Mäetaguse kalmistu.
Metsküla (Alutaguse)

Metsküla on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Mäetaguse küla

Mäetaguse on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda. 
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 41 inimest. Neist 25 (61,0%) olid eestlased.
Külas asub Mäetaguse mõisa kalmistu.
1908 leiti külast Mäetaguse aardeleid.
Mäetaguse (täpsustus)

Mäetaguse on mitme koha nimi:
Pagari

Pagari on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Küla kuulus Jõhvi kihelkonda ja külas oli mõis.
Külast on pärit Krista Aru.
Jõhvi alamlademe laiendatud stratotüübiks on Pagari puurauk. Puurauk on ka Pagari kihistiku stratotüüp. Küla järgi on nime saanud Haljala lademe Pagari kihistik.
Ratva

Ratva on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas asub nn kahe nõia kaev.
Tarakuse

Tarakuse on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Küla on asutatud 1907 aasta suvel, kui kümmekond Avinurmest pärit meest ostsid ära Tarakuse poolmõisa ja jagasid selle taludeks. Uue eluaseme otsimise tingis Avinurme mõisa taludeks jagamine.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Uhe

Uhe on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Uhe külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 32 inimest. Neist 26 (81,3%) olid eestlased.
Võhma (Alutaguse)

Võhma on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 2 inimest.
Võide

Võide on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 4 inimest. Kõik olid eestlased.
Võrnu

Võrnu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Külas asub Ojamaa kaevanduse tootmiskeskus.
1999. aastal loodi külas Võrnu Külaselts Waerkun .
Väike-Pungerja

Väike-Pungerja on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mäetaguse valda.
Väike-Pungerjal asub Estonia kaevandus ja Väike-Pungerja postijaam.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 37 inimest. Neist 33 olid eestlased.
Mustmätta

Mustmätta on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Külast on leitud Mustmätta peitleid.
Mustmätta oli vabatküla, mis sai arvatavasti nime Püssi mõisa samanimelise heinamaa järgi. 1977 liideti Mustmätta külaga Kalmeistri küla.
Matka

Matka on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Lohkuse

Lohkuse on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Liimala

Liimala on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Kopli (Lüganuse)

Kopli on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Tanel Tein

Tanel Tein (sündinud 10. jaanuaril 1978 Tartus) on Eesti poliitik, XV Riigikogu liige ja endine elukutseline korvpallur, kes on 2019. aastast Rocki korvpalliklubi juhatuse liige.
Tein on Eesti üks tuntumaid korvpallureid, kes on mänginud mitu hooaega Euroliigas ja Eesti parimates klubides. Ta on olnud aastatel 1997–2009 Eesti korvpallikoondise liige ja tulnud viiekordseks Eesti korvpallimeistriks. 2008. aastal valiti Tein Eesti aasta parimaks korvpalluriks.
Haridustee.
Ta lõpetas 1996. aastal Tartu Karlova Gümnaasiumi ja 2003. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis kehakultuuriteaduskonnas. 
Korvpallikarjäär.
Klubiga.
Tanel Tein alustas korvpallitreeninguid treener Tõnu Lusti käe all. Juba 16-aastaselt jõudis ta Tartu esindusmeeskonna koosseisu ning hakkas mängima Eesti meistriliigas, kus tõusis kiiresti meeskonna liidriks.
2000. aastal Tartu Ülikool/Delta meeskonna liidrina mängis ta olulist rolli Eesti meistritiitli Tartusse tagasitoomisel üle 22 aasta. Eesti meistriks on ta tulnud Tartu klubiga ka aastatel 2001, 2007, 2008 ja 2010. 
Lisaks Tartu esindusmeeskonnale on Tanel Tein mänginud mitmes välisklubis Ameerika Ühendriikides, Poolas ja Saksamaal, sealhulgas on ta Poola ja Saksamaa klubidega osalenud Euroliigas. 
Koondisega.
Tanel Tein on aastatel 1997–2009 mänginud ka Eesti korvpallikoondises, kellega saavutas 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel 14. koha.
Ühe edukaima mängu Eesti koondises tegi Tein 2003. aasta jaanuaris Läti koondise vastu, kus viskas 29 punkti, sealhulgas viis tema vise seitse sekundit enne kohtumise lõppu koondise võidule. Pärast seda mängu on Eesti üks parimaid korvpallureid Martin Müürsepp nimetanud Teini Eesti kõige mitmekülgsemaks korvpalluriks.
Tein lõpetas korvpallurikarjääri 2010. aasta mais.
Hilisem tegevus.
Pärast karjääri lõpetamist on Tein olnud korvpalliga seotud korvpallikommentaatorina.
Tein tegutseb 2010. aastast reklaamiagentuuri Imid OÜ juhina.
Tein on 2019. aastast Rocki korvpalliklubi juhatuse liige ning Tartusse kavandatava spordi- ja konverentsikeskuse Arena Tartu projekti üks eestvedajatest. 
Ta kuulus aastatel 2003–2019 Reformierakonda.
Tein on olnud aastatel 2002–2003 ja aastast 2017 Tartu Linnavolikogu liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 1368 häält ning ei osutunud valituks, kuid pääses Riigikokku Kristina Kallase asendusliikmena.
Isiklikku.
Tein abiellus 23. juunil 2006. Abikaasa Triin Tein töötab notarina. Ta on kahe lapse isa.
Teini isa on spordiarst ja endine korvpallur Toomas Tein ning ema Reet Tein.
Vadi

Vadi on kuivanud jõesäng Põhja-Aafrikas, Ees-Aasias või Hispaanias.
Sarnase tekkega jõesänge esineb ka teistes piirkondades, kuid kõige levinumad on nad Põhja-Aafrikas.
Vadides voolab vesi ainult pärast vihma. Vadid tekivad peamiselt ariidse kliimaga aladel, kus võivad teatud aastaajal esineda väga tugevad vihmasajud. Vadid võivad olla ka reliktsed pinnavormid, Pleistotseenis niiske kliima ajal voolanud jõgede jäänukorud, mis on praeguseks pidevalt kuivad. Selliseid vadisid esineb näiteks Saharas.
Pikimad vadid esinevadki Sahara kõrbes. Nende pikkus ulatub kuni 1400 kilomeetrini.
Keskmiselt voolab vesi vadides vaid seitsmel päeval aastas.
Mõned Hispaania kohanimed tulevad Andaluusia araabia keelest, kus sõna "wādī" kasutati alalise jõe tähistamiseks, näiteks Guadalcanal. Guadalajara tuleb sõnadest "wādī al-hidjārah" ('kivijõgi') ja Guadalquivir sõnadest "al-wādī al-kabīr" ('suur jõgi').
Vadides ootamatult esinevate tulvade tõttu võib nende ületamine olla ohtlik.
Vadides on sageli põhjavesi lähemal kui mujal. Sellepärast on mõned vadid tihedalt asustatud.
Vadi setteid iseloomustab voolukiiruse järsk vähenemine. Sageli ei jõuagi vadis voolav vesi teise veekogusse, vaid kaob sellessamas vadis maapinda ja kõik vees voolavad osakesed settivad varem või hiljem. Vadi setted koosnevad vähesorditud kruusast ja liivast. Sageli kujundab neid setteid tuul (tuulesete).
Piiblis on vadisid kirjeldatud Hiiobi raamatus 6:15 ja 6:17: "Mu vennad on petlikud nagu jõgi, otsekui kuivaks valguvad jõesängid, ... veevaeseks jäädes need vaikivad, kuumuses kaovad oma asemelt."
Hele Kõrve

Hele Kõrve (2009. aastani Hele Kõre; sündinud 7. jaanuaril 1980 Jõgeval) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1998. aastal Jõgeva Gümnaasiumi ja 2002. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lennus). 
Samast aastast töötab näitlejana Tallinna Linnateatris.
Isiklikku.
7. juunil 2009 abiellus taTallinna Linnateatri näitleja ja lavastaja Alo Kõrvega. Neil on tütred Roosi (2009) ja Kirsi (2012).
Välislingid.
Kelly Clarkson

Kelly Brianne Clarkson (sündinud 24. aprillil 1982) on Grammy auhinna võitnud USA laulja-helilooja, keda on edu saatnud nii pop- kui ka rokkžanrites.
Kelly Clarksoni laiemale tuntusele pani aluse telesarja "American Idol" esimese hooaja võitmine 2002. aastal. Tema debüütalbumiks sai plaadifirma RCA Records kaudu välja antud popmuusikaalbum "Thankful" (2003). Oma teise, mitmekordse plaatinastaatusega albumiga "Breakaway" (2004) liikus Clarkson rokilikuma stiili suunas ning võitis kaks Grammy auhinda.
Muu.
Saates "Eesti otsib superstaari" esitas Luisa Värk Clarksoni loo "A Moment Like This".
Stalker (film)

"Stalker" (vene keeles "Сталкер") on Andrei Tarkovski (NSV Liit) film aastast 1979. Filmi süžee põhineb vendade Arkadi ja Boriss Strugatski jutustuse "Väljasõit rohelisse" ainetel. 
"Stalkerit" filmiti Eestis ka Tallinnas Rotermanni kvartalis, vanas elektrijaamas ja Kalarannas, pisut ka Jägala joa hüdroelektrijaamas. Põhiosa filmiti Moskvas ja Leningradis.
1980. aastal sai film Cannes’i rahvusvahelisel filmifestivalil žürii eripreemia.
Andrei Tarkovski filmist "Stalker".
"Selles filmis on mulle oluline just see eriliselt inimlik lahustamatu tervik, mis kristalliseerub igaühe hinges ja moodustab tema väärtuse..."
Olev Remsu "Filmidraamatehnikas" leidub "Stalkeri" analüüs.
Solaris (film, 1972)

"Solaris" (vene keeles "Сoлярис") on Andrei Tarkovski (NSV Liit) film aastast 1972. Filmi süžee põhineb Stanisław Lemi ulmeromaanil "Solaris". Film on kaheosaline.
Osades.
jt.
"Filmi peamist mõtet näen ma selle kõlblusprobleemistikus. Looduse saladustesse tungimine peaks olema lahutamatus seoses kõlbluse arenguga. Tehes sammu tunnetuse uuele astmele, peame teise jalaga astuma uuele kõlblusastmele ... Oma linateosega tahaksin tõestada, et moraalse kindlameelsuse, moraalse puhtuse probleem läbib kogu meie olemasolu, ilmnedes isegi sellistes valdkondades, mis esmapilgul pole kuidagi seotud moraaliga, näiteks tungimine kosmosesse, objektiivse maailma uurimine jne."
Sapporo Dome

Sapporo Dome (jaapani 札幌ドーム ("Sapporo Dōmu")) on Jaapanis Sapporos asuv staadion. Seal peetakse pesapalli- ja jalgpallivõistlusi. See on pesapalliklubi Hokkaido Nippon Ham Fighters ja jalgpalliklubi Consadole Sapporo koduväljak.
Staadion valmis 2001. aasta märtsis ja selle tribüünidele mahub 42 300 pealtvaatajat. Staadioni projekteeris jaapani arhitekt Hiroshi Hara. Staadionil peeti 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupi mängud. Dome'il peeti ka 2007. aasta suusatamise MM-i avatseremoonia ning toimusid murdmaasuusatamise ja kahevõistluse sprindivõistlused.
Viru Valge

Viru Valge on Eesti viin, mille tootmist Liviko alustas 1962. aastal. Viru Valge etiketil on läbi aegade olnud mulgi kuues pasunamees, kelle pilk on sümboolselt suunatud läände, taustal on pankrannik. Viru Valge etiketi kujundasid Bernhard Jurno ja Paul Luhtein.
Viina maitset ja aroomi mahendatakse söefiltreerimise abil. Viru Valget valmistatakse eestimaisest teraviljast destilleeritud piiritusest, viin valmib Liviko retsepti järgi aktiivsöega filtreerimisel.
Viru Valge pudelid toodetakse Järvakandi klaasitehases.
Tooted.
Viru Valge brändi alla kuuluvad või on kuulunud järgmise tooted: Viru Valge Black, Viru Valge Jubilee, Viru Valge Special Anniversary, Viru Valge Vägev ja Viru Valge maitseviinad ("Barbaris, Blackcurrant, Cherry, Greenapple, Lemon, Vanilla, Watermelon"). Liviko on tootnud kõrge alkoholisisaldusega viina Viru Valge Vägev (80% vol).
Hastingsi lahing

Hastingsi lahing toimus 14. oktoobril 1066 normannide ja anglosakside vahel, normannide juhiks oli Normandia hertsog William Vallutaja, anglosakside juhiks kuningas Harold Godwinson. Lahinguga algas Normanni vallutus Inglismaal. See toimus umbes 11 km Hastingsist loodes, normannid saavutasid kindla võidu. 
Lahingule eelnes lastetu kuningas Edward Usutunnistaja surm 1066. aasta jaanuaris, mille tagajärjel asusid mitmed troonitaotlejad tema trooni pärast võitlema. Harold krooniti peagi peale Edwardi surma kuningaks, kuid teda ähvardasid Williami, oma venna Tostigi ning Norra kuninga Harold III sissetungid. Harold lõi 25. septembril 1066 Stamford Bridge'i lahingus Tostigi ja Harold III väed. Ajal, mil Haroldi väed lahingust taastusid, maabus William enda vägedega 28. septembril 1066 Lõuna-Inglismaal Pevensey külas. Harold oli sunnitud kiiresti lõunasse marssima, käigult jõudusid kogudes.
Täpsed lahingus osalejate arvud on teadmata, tänapäevased hinnangud erinevad suurel määral. Vägede koosseis, on selgem. Inglismaa armee oli peaaegu täielikult jalavägi mõnede vibulaskjatega, kui vallutavate vägede koosseisus oli jalaväge umbes pool, ülejäänud võrdselt vibulaskjad ja ratsavägi. Harold proovis oma rünnakuga Williamit üllatada, kuid luurajad avastasid tema lähenemise ja William marssis Haroldile lahinguväljale vastu. Lahing kestis hommikul üheksast päikeseloojanguni. Vallutajate katsed kaitsva väe lahingurivistust murda ei toonud vilja, seega kasutasid nad taktikat, kus teesklesid taganemist ja ründasid seejärel neid jälitama asunud vägesid. Haroldi surm viis tema vägede taganemise ja lüüasaamiseni. William krooniti 1066. aasta jõuludel kuningaks.
Taustalugu.
Kuningas Edwardiil ei olnud peale tema surma 5. jaanuaril 1066. aastal kindlat troonipärijat ja mitu troonitaotlejat esitasid nõude Inglise troonile. Kuningaks krooniti Harold Godwinson, kõige rikkam ja mõjuvõimsam Inglise aristokraat. Haroldi valitsemise vaidlustasid kohe kaks tugevat naabrit. William väitis, et kuningas Edward oli tooni temale lubanud ning Harold oli sellega nõustunud. Norra kuningas Harald III nõudis samuti Inglise trooni. Tema nõue tugines kokkuleppele tema eelkäia Magnus Hea ja Inglise kuninga Hardeknudi vahel, millega olid nad otsustanud, et kui kumbki sureb ilma pärijata, saab teine Inglismaa ja Norra kuningaks. William ja Harald III asusid kohe oma vägesid koondama ja valmistusid vallutusretkeks.
Harold suutis sissetungivad Norra väed 25. septembril Stamford Bridge'i lahingus tagasi lüüa, kuid lahingu tagajärjel oli Haroldi allesjäänud armee nõrk ja kaugel lõunast.
Lahing.
Taust ja asukoht.
Lahingust on palju üksteisele vasturääkivaid kirjeldusi. Kindlalt on teada, et lahing algas laupäeva, 14. oktoobri hommikul kell 9 ja kestis videvikuni. Lahing toimus 11 km Hastingsist loodes, tänapäeva Battle linna asukohas. Lahing toimus kahe künka, Caldbeci künka põhjas ja Telhami künka lõunas, vahel. Lahinguvälja lähedal oli ka soo.
Vägede paigutus ja taktika.
Harold paigutas oma väed tiheda formatsiooniga järsu nõlva tippu, rivistuse tiibasid kaitses mets ja nende ees oli soine maastik.
Ōkurayama

Ōkurayama (大倉山) on suusahüppemägi Jaapanis Sapporos, 
Sellel mäel on toimunud suusahüpete maailma karikasarja ja Continental Cupi etapid. 
Mäerekord on 145 meetrit. Selle püstitas 25. märtsil 2005 jaapanlane Yusuke Kaneko.
Mägi ehitati 1972. aasta taliolümpiamängudeks. Olümpiavõitjaks tuli siis poolakas Wojciech Fortuna, kes üllatuslikult võitis napilt šveitslast Walter Steinerit.
2007. aasta suusatamise MM-i võistluste suure mäe maailmameister selgitati sellel mäel. Normaalmäe võistlused toimusid Miyanomori mäel.
Miyanomori

Miyanomori (jaapani 宮の森) on suusahüppemägi Jaapanis Sapporos.
Mägi ehitati 1972. aasta taliolümpiamängudeks. Olümpiavõitjaks tuli jaapanlane Yukio Kasaya.
Mäerekord on 102,5 meetrit. Selle püstitas 13. märtsil 2006 norralane Anders Bardal.
2007. aasta suusatamise MM-i võistluste normaalmäe maailmameister selgus sellel mäel. Suure mäe hüpped toimusid Ōkurayama mäel.
Suurimate järvede loend

Selles loetelus on järjestatud järved pindalaga üle 3500 km².
"Märkus: Mõne järve pindala võib palju varieeruda."
Tônlé Sab

Tônlé Sab ehk Tonle Sap on järv Kambodžas. 
Tônlé Sab on Kagu-Aasia suurim looduslik järv ja üks maailma tähtsamaid siseveekogusid kalanduse seisukohalt. 
Üldisemas mõttes ei ole Tônlé Sab lihtsalt järv, vaid keeruline süsteem kesksest järvest, seda toitvatest jõgest, luhtadest ja üleujutatavatest metsadest. Järve pindala muutub aasta lõikes - kuival aastaajal on see 2600 km2, vihmaperioodil aga kuni 13 000 km2. 
Tônlé Sabi lähedal asus khmeeri impeeriumi pealinn Angkor, mille jaoks vajalik toit tuli suuresti järvelt ja selle ümbruse luhtadelt. 
Hooajaline veetaseme muutumine.
Tônlé Sab kui veereservuaar reguleerib piirkonna suurima jõe Mekongi veerežiimi ja üleujutusi. 
Mussoonvihmade tõttu suureneb Mekongi jõe vooluhulk Phnom Penhi kohal 40 000 kuupmeetrini sekundis. See põhjustab seitse kuud kestva üleujutuse. Mekongi jõe veetaseme tõustes hakkab aga Tônlé Sabi järve Mekongiga ühendav 120 km pikkune Tônlé Sabi jõgi tagurpidi voolama. Jõgi, mis muidu järvest vett välja viib, tõstab tagurpidi voolates järve pindala neli kuni viis korda. Veetaseme erinevus madal- ja kõrgvee vahel on umbes 10 meetrit. 
Pärast mussoonvihmade lõppemist taastub Tônlé Sabi jõe voolusuund.
Selline järve hooajaline veetaseme muutumine mõjutab kogu Mekongi jõe deltat, kus kuival aastaajal (kui Tônlé Sab toidab Mekongi alamjooksu) väheneb soolase vee sissetung Mekongi jõe deltasse.
Ujuvkülad järvel.
Järvel on püsiv asustus, kus elatakse ujuvates majades ja külades. Ujuvkülade elanike koguarvu hinnatakse 100 000 .. 200 000 inimese vahele. Enamik neist on vietnamlased, kuid on ka khmeeri külasid. Põhiline sissetulekuallikas on kalapüük. Külad moodustavad iseseisva majandus-süsteemi, kus on elatud põlvkondade kaupa ja mille elanike eluviis on täiesti kohandunud eluks järvel. Ujuvates rajatistes või platvormidel on koolid, templid, töökojad, kõrtsid, köögivilja-aiad, loomalaudad jne. Kogu majade- ja külade vaheline liiklus käib veeteed pidi, kas sõude- või mootorpaatidega.
Mika

Mika (stiliseeritult MIKA) [ˈmiika] (sünninimi Michael Holbrook Penniman; sündinud 18. augustil 1983 Beirutis) on peamiselt Suurbritannias tegutsev muusik, kellel on leping plaadifirmadega Casablanca Records ja Universal Music. 
Tema tuntuimad lood on "Relax (Take It Easy)", "Grace Kelly" ja "Love Today".
Lapsepõlv.
Mika sündis Liibanonis Beirutis. Tema isa on ameeriklane ja ema liibanonlanna. Ta on pere viiest lapsest keskmine. Kui ta oli laps, oli tema perekond sunnitud sõja tõttu Liibanonist Pariisi kolima, ning kui Mika oli üheksa-aastane, kolis pere Prantsusmaalt Londonisse. Eksootilise välimuse tõttu hakati noort Mikat koolis narrima, mis omakorda põhjustas 11-aastasele poisile närvivapustuse. Kuna poisil oli kehv tervis, võttis ema ta koolist ära ja palkas lapse tühje päevi sisustama karmi vene ooperilauljast lauluõpetaja, kes ka Mika imelise hääle avastas. Seitsme kuu pärast leiti talle uus kool. Londonis käis ta järgmistes koolides: Lycée Français Charles de Gaulle, Westminster School ja Royal College of Music, millest ta oma esimese albumi salvestamise ajal välja kukkus.
Muusikakarjäär.
Tema esinemised on varieerunud klassikalistest kontsertidest Royal Opera House'is, British Airwaysile lennumuusika ja Orbiti nätsureklaamile meloodia kirjutamiseni. Ta esines BBC raadio 1-s 2006. aasta septembris ja The Friday Night Projectis 19. jaanuaril 2007. Mika hääleulatus on 3,5 oktaavi.
Mika esialgne nimi oli Mica, kuid nähes, kui paljud seda c-tähe tõttu valesti hääldasid, muutis ta oma artistinime Mikaks. 
2007. aasta jaanuaris tuli ta BBC News's Sound of 2007 küsitluses esikohale.
Philipp Schall von Bell

Philipp Schall von Bell (surnud detsembris 1560 Moskvas) oli Liivi ordu viimane maamarssal.
Philippi päritolu pole suudetud täpselt kindlaks teha, tõenäoliselt pärines ta Vestfaalist. Oluline ordukäsknik (Kuldīga komtuur) oli ka ta vend Werner Schall von Bell.
Schall von Bell astus ordusse tõenäoliselt enne 1540. aastat. 1541 sai ta Võnnus ordu majandusülema ("Schäffer"i) kumpaniks (abiliseks), neli aastat hiljem aga Riia linnusekomtuuriks, mis oli juba küllaltki oluline orduamet. 1551. aastal sai Schall von Bellist aga Aluliina komtuur, millega ta tõusis olulisemate ordukäsknike sekka, kuuludes ordut juhtinud siseringi. Koadjuutorivaenuse ajal (1556–1557) vastutas ta vangistatud Riia peapiiskopi Wilhelm von Hohenzollerni kinnipidamise ja eluolu eest. Wilhelm oli paigutatud Aluliinale alluvasse Koivaliina ("Adsel", "Gaujiena") linnusesse. 1558. aastal, pärast Liivi sõja algust, sai Schall von Bellist uus maamarssal. Ta paistis selles ametis silma pühendunud katoliiklasena, mis toonases Liivi ordu juhtkonnas oli küllaltki haruldane.
Schall von Bell juhtis Härgmäe lahingus umbes 500-mehelist orduväge. Valeinformatsiooni tõttu ründas ta üle 10 000-mehelist Vene väeüksust ning langes koos mitme teise ordukäskniku ja üle 100 saksa aadlikuga venelaste kätte vangi. Tema vangistajad allusid Aleksei Adaševile, kes koos oma lähikonnaga kohtles vangilangenud sakslasi esialgu üsna hästi. Andrei Kurbski andmetel soovitas Adaševi lähikond tsaar Ivan IV-l Philipp Schall von Bellist koguni Liivimaa asevalitseja teha, lootes nõnda Vene võimu Liivimaal oluliselt kergemini kehtestada. Vangistatud ülikud viidigi tsaari juurde Moskvasse, kuid Ivanile nende, eriti Schall von Belli käitumine, ei meeldinud ning ta lasi tema ja ta venna, Werner Schall von Belli samal aastal hukata.
Haamer

Haamer on tööriist mida kasutatakse löögijõu edastamiseks, mis tekib kokkupõrkel esemega. Enamus haamreid on käsitööriistad ja neid kasutatakse naelte sisselöömiseks, osade paigutamiseks, metalli muljumiseks ja asjade purustamiseks. Olenevalt funktsioonist on haamrid eri kuju, suuruse ja struktuuriga.
Tänapäeval on haamripea enamasti valmistatud kõvaks kuumutatud terasest, käepide on tehtud puidust või plastist. Mõiste ,haamer’’ kehtib ka mingi mehhanismi osale, mis tekitab lööke, näiteks klaverihaamrid.
Maailmas on rohkem kui 40 tüüpi haamreid, millel on palju erinevaid kasutusviise.
Ajalugu.
Esimesed lihtsad haamrid tulid kasutusele umbes 3,3 miljonit aastat tagasi 2012. aastal Sonya Harmandi ja Jason Lewise Stony Brooki ülikoolist tehtud leiuga. Nad avastasid Keenias Turkana järve juures väljakaevamisel suure hulga erikujulisi kive, mis olid seotud pulkade külge ning neid kasutati löökriistadena. Käepidemed pärinesid 30000 eKr kiviajast. Haamri arheoloogiline uuring näitab, et see võib olla vanim tööriist, mille kohta on ka tõendeid varasest eksisteerimisest.
Vasar

Vasar ehk haamer on tööriist materjali või objekti löögiga töötlemiseks.
Glasuuripealne maal

Glasuuripealne maal on glasuuripealsete värvide või ka emailidega tehtud maaling glasuuritud ja glasuurpõletatud keraamilistel, tavaliselt portselanist tehtud esemetel. Sageli nimetatakse seda tehnikat ka portselanmaaliks. Glasuuripealne maal on üks kolmest keraamika maalimise tehnikast koos glasuurialuse ja glasuurisisese maaliga.
Glasuuripealsete värvide kinnitumiseks põletatakse esemeid pärast maalimist küllaltki madalal temperatuuril (700–850 °C). See võimaldab saavutada laia ja elava värvide paleti, sest teatud värvides sisalduvad metalliühendid ei põle sellisel kuumusel välja. Ühtlasi lubab see tehnika teha nii palju põletusi, kui lõpptulemuse saavutamiseks on vaja. Väga huvitavaid efekte annab ka lüstri kasutamine.
Ajalugu.
Glasuuripealse maali tehnika võeti kasutusele Hiinas Cizhous, 12. sajandi lõpust 13. sajandi esimeste aastateni (Jini dünastia). Maaliti peamiselt rahvalikke angobeeritud kivinõuesemeid, harva ka portselani. Kasutati rauapunast, kollast ja rohelist tooni.
Samal ajal hakati seda tehnikat iseseisvalt kasutama ka Pärsias. Erinevalt Hiinast maaliti seal frittkeraamikast luksusesemeid ja värvivalik oli suurem.
Portselanmaali hakati tegema hiljem, 14.–15. sajandil Lõuna-Hiinas.
Teostus.
Tänapäeval on palju tootjaid, kes teevad glasuuripealse maali jaoks vedelaid värve.
Professionaalsed portselanimaalijad segavad ise värve vedelaks pastaks, kasutades tärpentini, suhkruvett või selleks toodetud vedelikke. Isesegatud värvid on palju nüansirikkamad kui poest ostetud (näiteks Botz), kuid värvide kasutamine ja segamine vajavad hea tulemuse saamiseks kogemust.
Glasuurialune maal

Glasuurialune maal on glasuurialuste värvidega glasuurimata keraamilistele toodetele tehtud maaling.
Pärast glasuurialuse maali teostamist ese glasuuritakse läbipaistva glasuuriga ja tehakse glasuurpõletus.
Kuna see põletus toimub kõrgel temperatuuril (olenevalt savimassist kuni 1300 °C), põlevad paljud värvivad metalliühendid või neist valmistatud pigmendid välja. See selgitab, miks selline maal, eriti kõrgkuumuskeraamikas, on vähevärviline.
Kuivmaalitehnika

Kuivmaalitehnika ehk sgrafiito on seinamaali tehnika, mille puhul kantakse seinale mitu eri värvi krohvikihti ning seejärel kraabitakse soovitud kujutis kuni vastavat värvi kihini.
Suurejoonelisemaid kuivmaalitehnika näiteid Eestis on Tartus algselt endises ETKVL-i restoranis Tarvas, nüüd Eesti Rahva Muuseumis asuv Elmar Kitse 1965. aastal valminud pannoo.
Carola

Carola on naisenimi.
Seda nime on kandnud või kannavad järgmised isikud.
Vello Puujalg

Vello Puujalg (6. märts 1962 Kuressaare – 7. aprill 1995 Rakvere) oli eesti harrastuskunstnik.
Elukäik.
Vello Puujalg õppis kunsti kujutava kunsti kaugõppe kursusel Tartu kunstimuuseumi juures, Lembit Saartsi, Silvia Jõgeveri ja Indrek Hirve juures. Rakveres sai temast rühmituse R-Kunst üks loojaid ja organiseerijaid organiseerijaid. R-Kunsti käivitamisega julgustas ta kõiki teisigi kohalikke kunstnikke enam loomingule pühenduma. Koos Anne Kokkoviga korraldasid nad Kaurikoolis kunstiklassi tööd, mille kaugemaks eesmärgiks oli Rakvere laste kunstikooli loomine. Osales kõikidel rühmituse R-Kunsti näitustel – 1994 jõulunäitus, 1995 naistepäevanäitus ja kevadnäitus Rakvere teatris.
Vello Puujalg suri 1995. aastal ning on maetud Kudjape kalmistule.
Looming.
Tema meelisteemaks oli linnakeskkond. Ta töötas eri materjalide ja tehnikatega, elu lõpuperioodil oli valdav õlimaal. Tema töid on eksponeeritud Lätis, Venemaal ja Saksamaal. Isikunäitused olid Kuressaares 1984. ja 1986. ning Rakveres 1995. aastal. Kahel aastal – 1985 ja 1989 – sai ta oma tööde eest Kuressaare linna preemia. Osales Saaremaa Loominguliste Noorte Organisatsiooni ja Saaremaa Kunstiklubi (alates 1981) töös.
Mälestuse jäädvustamine.
Et toetada Rakvere noori kunstnikke ja põlistada Vello Puujala nimi, loodi Vello Puujala nimeline stipendiumifond.