tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naaskelnokk (perekond)

Naaskelnokk ("Recurvirostra") on karkjalglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Naaskelnokad on keskmise suurusega kahlajad, kes elavad parasvöötmes ja troopikas. Neil on pikad jalad, väike tagumine varvas ja varvaste vahel lestad. Nokk on pikk ja ülespoole kõver. Udusulis pojad on helepruunid, seljal on tumedad täpid ja triibud.
Perekonda kuulub neli liiki:
Harilik naaskelnokk on Eestis haruldane haudelind, keda võib kohata aprillist augustini.
Ameļciems

Ameļciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Ugāle valla lõunaosas. Ameļciems jääb valla keskusest Ugālest 7,9, piirkonna keskusest Ventspilsist 46 ja Riiast 173,8 kilomeetri kaugusele.
Riikliku kaitse all on sealne Jaunvietase linnamägi. Kohaliku kaitse all on Veckušķi Püha tamm.
Ants Kala

Ants Kala (10. juuni 1924 Kastre-Võnnu vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 10. veebruar 2011 Tallinn) oli eesti spordikohtunik, -tegelane ja -ajaloolane.
Lõpetas 1942. aastal Tartu Poeglaste Gümnaasiumi ja 1943. aastal Tartu Õpetajate Seminari. On olnud Saksa sõjaväes.
Õppis aastatel 1944–1945 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonnas.
Arreteeriti 8. juunil 1945, teda süüdistati §58 järgi. Süüdistus tühistati 27. oktoobril 1945 ning ta saadeti filtratsioonilaagrisse, kust vabanes 1947. aastal. Arreteeriti uuesti 7. detsembril 1948 ning uuesti esitati süüdistus §58 järgi. Süüdistus tühistati ja ta vabastati vahi alt 28. veebruar 1949.
Õppis aastatel 1949–1952 TPI-s tööstusökonoomikat. Lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigus-majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal. Majandusteaduste kandidaat 1974.
Töötas 1947–1955 osakonnajuhataja asetäitjana Tallinna Leivakombinaadis, 1955–1957 hulgibaasi juhatajana Toiduainetööstuse Ministeeriumi materiaaltehnilise varustuse peavalitsuses, 1957–1965 osakonnajuhatajana ENSV Rahvamajanduse Nõukogu materiaaltehnilise varustuse peavalitsuses.
Aastatel 1966–1994 oli ta rühmajuht, vanemteadur, sektorijuhataja ja juhtivteadur TA Majandusinstituudis (1988 dotsent).
Sportlasena.
Sportima hakkas algkooliaastail. Harrastas lauatennist, keegli- ja kurnimängu, laskmist ning VTK mitmevõistlust.
Spordikohtuniku ja -tegelasena.
Tegutses lauatennisekohtunikuna, sai 1958. aastal Eesti NSVs esimesena üleliidulise kategooria.
Juhtis aastatel 1948–1975 Tallinna Leivakombinaadi, ENSV Rahvamajanduse Nõukogu ja TA Majandusinstituudi kehakultuuriasutusi.
Olnud Eesti NSV Spordiorganisatsioonide Liidu revisjonikomisjoni sekretär. Oli aastatel 1956–1972 Eesti NSV Lauatenniseföderatsiooni presiidiumi sekretär ja aseesimees
Looming.
Avaldas sporditeemalisi kirjutisi Kehakultuuris ning spordi- ja päevalehtedes, tegi kaastööd Eesti Raadiole ja entsüklopeediatele.
Copper Mountain

Copper Mountain on suusakuurort Ameerika Ühendriikides, mis asub Colorado osariigis Summiti maakonnas, umbes 120 km Denverist läänes Interstate 70 ääres. Kuurordis on 10,0 km² suurune maastik, mis on renditud USA metsateenistuselt, White Riveri rahvusmetsalt Dilloni metsapiirkonnas. Seda haldab POWDR (Ameerika erakapitalil põhinev ettevõte, mis omab ja haldab suusakuurorte Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.).
Seal on toimunud arvukalt mäesuusatamise võistlusi (näiteks maailmakarikavõistlused). Suviste tegevuste osana on valminud ka golfiväljak.
Rasmus Vendel

Rasmus Vendel (sündinud 28. augustil 2001 Kuressaares) on eesti näitleja. 
Ta on õppinud Aste Põhikoolis ja Kuressaare Gümnaasiumis, mille lõpetas 2020. aastal. 
Vendel on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (31. lend, kursuse juhendajad Külli Teetamm ja Jaak Prints) 2024. aastal näitleja erialal. 
Alates 2024. aasta sügisest on ta teatri Vanemuine draamanäitleja.
Godfrey Newbold Hounsfield

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;timestamp&gt;2025-11-17T12:50:45Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;Velirand&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;comment&gt;Ümbersuunamine lehele Godfrey Hounsfield&lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;7019259&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Vladimir Grabar

Vladimir Emmanuilovitš Grabar (Hrabrov) (22. jaanuar 1865 Viin – 26. november 1956 Moskva) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu jurist. Ta oli kunstnik Igor Grabari vend ja filoloogi ning tõlkija Maria Grabar-Passeki abikaasa.
Ta sündis aastal 1865 Viinis aadressil Währinger Hauptstrasse 214.
Tema emapoolne vanaisa Adolf Dobrjanski oli silmapaistev tegelane Karpaatide-Russiini liikumises, mis püüdis integreeruda ühtseks Vene tsivilisatsiooniks. Dobrjanski andis kõigile oma lastele ja lastelastele vene nimed: Olga, Vladimir ja Igor. Nad pühendusid võitlusele ja Austria-Ungari võimud kiusasid neid taga.
Tema isa Emmanuel Grabar (suri 1910) oli vabatahtlik Lajos Kossuthi vägedes. Seejärel õppis ta Pesti Ülikoolis õigusteadust ja sai juristiks. 1869. aastal valiti ta Marmarose maakonna valimisringkonnas Ungari parlamenti. Mõnda aega andis Emmanuel Grabar välja satiirilist ajakirja "Sova" (enne kui võimud selle sulgesid, ilmus kuus numbrit). Pärast 1871. aastat oli ta sunnitud emigreeruma.
Tema ema Olga Grabar (neiuna Dobrjanskaja) oli Adolf Dobrjanski vanim tütar, ta abiellus Emmanuel Grabariga aastal 1863.
Tema vend Igor Grabar oli kunstnik.
Ta lõpetas Moskva Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli aastatel 1901–1918 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna professor.
Trēbējciems

Trēbējciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Puze valla läänekosas. Trēbējciems asub Pavārvalksi oja ääres ja jääb valla keskusest Blāzmast 3,9, piirkonna keskusest Ventspilsist 36 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusele.
Viited.
Ants Männiste

Ants Männiste (14. märts 1935 Avinurme kihelkond, Tartumaa – 17. november 2011 Tallinn) oli eesti spordikohtunik, -tegelane ja -ajaloolane.
Lõpetas 1956. aastal Leningradis Tööjõureservide kehakultuuritehnikumi ja 1965. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) kehakultuuriteaduskonna. Sporditeaduse magister 1992. 
Töötas aastatel 1956–1959 Põltsamaal kutsekoolis kehalise kasvatuse õpetajana.
Oli aastatel 1965–1994 TPedI/ Tallinna Pedagoogikaülikooli (TPÜ) kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õppejõud, sh 1984–1994 kateedri juhataja (1989 dotsent) ning 1995–1997 TPÜ Spordikeskuse juhataja.
Sportlasena.
Hakkas sportima 1949. aastal Muuga koolis õpetaja Lembit Kuuse innustusel. 1951. aastal alustas Tallinnas Harald Risti juhendamisel suusatreeninguid ning Raimond Turja ja Martin Linnamäe suunamisel poksitreeninguid.
Oli poksis kahekorde Eesti NSV Tööjõureservide meister.
Oli teatesuusatamises Tööjõureservide meister ning aastatel 1962 ja 1963 Lokomotiivi meistrivõistlustel teatesuusatamises medalivõitjaid.
Looming.
Tegi kaastööd spordiaastaraamatute ja "Eesti spordi biograafilise leksikoni" (2001) koostamisel.
Hysterangiaceae

Hysterangiaceae on kandseente sugukond.
Chloroscypha

Chloroscypha on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Ombrophila

Ombrophila on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Xerombrophila

Xerombrophila on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Herbert Lääne

Herbert Lääne (kuni 21. september 1938 perenimi ka Läne; 11. oktoober 1921 Karilatsi vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 13. august 2000 Manahawkin, Stafford, Oceani maakond, New Jersey) oli eesti ja hilisem välis-eesti sporditegelane ja -ajaloolane. 
Õppis Võru Gümnaasiumis.
Hakkas sportima Karilatsis, oli 1940. aastal ÜENÜ kohaliku osakonna esimees.
Saksa sõjaväkke mobiliseerituna võttis osa II maailmasõjast. Läks koos taganevate vägedega Saksamaale.
1947. aastal võitis Saksamaal Välis-Eesti mängudel Kreeka-Rooma maadluses kergekaalus esikoha.
Siirdus 1949 USA-sse, algul Nebraska osariiki, siis 1952. aastal New Jersey'sse – algul Cumberlandi maakonda Seabrook Farmsi, alates 1954. aastast Oceani maakonda Lakewoodi. Pensionil olles kolis Barnegati samas maakonnas.
Töötas aastatel 1958–1980 müürsepana kaaseestlase Harry Musta ettevõttes.
Oli 1954. aastal Lakewoodis sealse eestlaste spordiliidu asutajaid, juhtis hiljem raskejõustikuosakonna tegevust ja oli alates 1972. aastast liidu arhivaar.
1976. aastal valiti ta ühingu Eesti Sport Paguluses teabekeskuse juhatajaks.
1980–2000 koostas, toimetas ja andis välja väliseestlaste spordiajakirja Sport Bülletään.
Veripunane

Veripunane on punaste värvitoonide hulka kuuluv tumedam punane värvus, mis sarnaneb üldjoontes inimvere värviga (vere komponendid on eri värvustega, kuna veri koosneb hapnikuga rikastatud punastest erütrotsüütidest, valgetest leukotsüütidest ja õlgkollasest vereplasmast ning punase värvuse annab verele erütrotsüütide hemoglobiinis sisalduv raud). Vere tegelik värvus varieerub erkpunasest tumepruunini, olenevalt vere hapnikusisaldusest, ja värvinimetus katab mõlema toonivahemiku.
Variatsioonid.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" annab eraldi toonidena nii arteriaalse kui ka venoosse vere värvuse. Arteriaalse vere värvi punast nimetab ta punase värvuse karaktertooniks ja selle näiteks toob ta ohakalinnu pea punase sulestiku ja kukemaguna ("Papaver rhoeas") õielehtede erkpunase värvuse . Venoosse vere värvi soovitab ta segada karmiinpunasest ja pruunikasmustast, värvuse näideteks on veeniveri, hurmelise tähtpea ("Scabiosa atropurpurea") õie tumepurpurne värvus ja mineraalidest püroop. See värvitoon on lillaka varjundiga tumepunane .
Pantone "Blood red" on soojatooniline tumedam punane .
RAL Design värvikaardi toon 030 30 45 "Blutrot" on tumedam, pruunikas punane .
Veebivärv "Blood red" on tumepunane mitmes variandis .
Roland Jairus

Roland Jairus (sündinud 18. juulil 1987) on eesti kitarrist ja muusikapedagoog.
2012. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli basskitarri eriala. Hiljem on ta lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzmuusika eriala bakalaureuse- ja magistriõppe.
Ta on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzmuusika lektor ning Gustav Adolfi Muusikakooli õppejuht ning basskitarri, solfedžo ja bändiõpetaja.
Ta mängib basskitarri ansamblites Karavan, Horoskoop ja Siim Aimla Funk Band.
Ta on Eesti Rütmimuusika Hariduse Liidu juhatuse liige.
Oskar Strok

Oskar Strok (läti keeles Oskars Stroks; 6. jaanuar 1893 Daugavpils – 22. juuni 1975 Riia) oli juudi rahvusest läti helilooja ja pianist.
Ta sündis aastal 1893 Daugavpilsis muusikalises juudi perekonnas. Tema isa David Strok oli muusik armees, hiljem Dinaburgi/Dvinski teatris ja kapelli juht ning mängis mitmeid instrumente. Pianistina on ta esinenud mitmete kuulsustega, sealhulgas laulja Nadežda Plevitskajaga.
Ta õppis klaverit Peterburi konservatooriumis ja juba õpingute ajal töötas kontsertidel ja filmides kontsertmeistrina. Pianistina on kontsertmeister esinenud koos mitmete kuulsustega, sealhulgas laulja Nadežda Plevitskajaga.
Pärast Esimest maailmasõda elas ta Lätis, esines Riia restoranis ja tantsuklubis "Alhambra" ning restoranis "Otto Švarcs". 1928. aastal armus ta väidetavalt oma sekretäri, komponeeris tango "Mustad silmad" (Чёрные глаза) ja läks temaga pikale kontsertreisile Pariisi ja Berliini. Ta osales ka mitmes ebaõnnestunud äriettevõtmises, sealhulgas Barberina tantsukohviku asutamises Sniķera majas Brīvības tänaval 1931. aastal. Ta andis välja ajalehte "Jauns druva" (Uus teravili) ja asutas kirjastuse Kazanova. Ta salvestas džässalbumi pseudonüümi Fred King all, samuti mitu tango- ja mustlasromansside albumit, mida esitas Rumeenia bariton Petra Leštšenko (1898–1954), kes oli saabunud Riiga koos oma lätlannast naise Ženija (Zinaida) Zaķītega. Pärast Hitleri võimuletulekut 1933. aastal elas ta alaliselt Lätis, kus salvestas mitu albumit Helmārs Rudzīši Bellacord Electroga koos "Oskar Strok Jazz Orchestraga". Pärast Läti okupeerimist Teise maailmasõja alguses läks ta põgenikuna NSV Liitu, elas Alma-Atas ja hiljem Moskvas. Ta komponeeris mitu populaarset isamaalist kompositsiooni sõjateemadel. Ta osales M. Gorki nimelise filmistuudio filmis "Kotovsky" (1942) lauluga "Mama".
Pärast sõda naasis ta Riiga ja 1948. aastal heideti ta Läti NSV Heliloojate Liidust välja avaldusega "Strokase tegevus ei vasta Läti NSV Heliloojate Liidu eesmärkidele ja sihtidele". Enamik tema populaarsetest kompositsioonidest kanti "musta nimekirja", mis sisuliselt keelas Stroki muusika levitamise. Siiski jätkas ta instrumentaalmuusika loomist ja aktiivset kontsertide andmist.
Ta suri aastal 1975 Riias, ta on maetud Riia uuele juudi kalmistule.
Enn Endjärv

Enn Endjärv (17. juuni 1945 Ambla vald, Järvamaa – 27. mai 2019 Tallinn) oli eesti bridžimängija ja spordiajaloolane.
Lõpetas 1962. aastal Kehra Keskkooli.
Töötas arvutitehnika hooldaja ja müüjana.
Oli aastatel 2003–2013 Eesti Kergejõustikuliidu tehniline sekretär ja 2014–2019 statistik.
Sportlasena.
Koolipõlves tegeles malega, hiljem bridžiga. Sai 1979. aastal bridžis Eesti NSV võistkondlikel meistrivõistlustel hõbeda.
Spordiajaloolase ja -statistikuna.
Hakkas 1970. aastate algul tegelema kümnevõistluse statistikaga ja oli sellel alal rahvusvaheliselt tunnustatud.
Toimetas aastatel 2002–2019 veebilehe www.decathlon2000.com statistikaosa.
Raamatud.
Osales mitme maineka aastaraamatu ja teatmeteose koostamisel.
Räbusti (metallurgia)

Metallurgias on räbusti keemiline redutseerija või puhastusaine. See kaitseb metalli gaaside eest ja eemaldab soovimatuid lisandeid.
Anatoli Org

Anatoli Org (6. september 1921 Tallinn – 21. august 1985 Tallinn) oli eesti ujuja, spordiajakirjanik, sporditegelane ja spordiajaloolane.
Ta õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas 1941. aastal Tallinna 7. Keskkooli (Jakob Westholmi Gümnaasiumi baasil).
Töötas 1940–1941 tekstiili- ja kommunaaltööliste spordiühingu vee- ja talispordiinstruktorina.
Osales Punaarmeesse mobiliseerituna II maailmasõjas, sai haavata.
Oli 1948–1952 Vabariikliku Spordiklubi veespordiosakonna juhataja, 1952–1957 Kolhoosniku/Jõu kesknõukogu orgtöö- ja massilise sporditöö instruktor ja 1957–1958 Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) Spordiklubi juhataja
1964–1969 töötas ENSV Spordiorganisatsioonide Nõukogus, 1969–1971 Dünamos ja 1971–1973 Vetelpääste Vabariiklikus Komitees vaneminstruktorina.
Sportlasena.
Sportima hakkas koolipäevil.
Oli 1939. aastal Tallinna NMKÜ meeskonnas Eesti noortemeister 4 × 50 m teateujumises ja sai 100 m vabaltujumises 3. koha.
Looming.
Oli aastatel 1949–1970 Kehakultuurlase Aastaraamatute kaastöölisi ja koostajaid ja 1958–1964 ajakirja Kehakultuur kirjanduslik kaastööline.
Amedeo Natoli

Amedeo Natoli (Palermo, 23. september 1888 – Pariis, 25. juuni 1953) oli Itaalia-Prantsuse pankur. Ta asutas kindlustus- ja taas-kindlustusettevõtte Alleanza Securitas Esperia.&gt;
Ta elas enne Pariisi kolimist mõnda aega New Yorgis. Pariisis asus ta elama Rue de La Paix’ile. Tal oli üks poeg, "commendatore "Aldo Natoli, kes oli alates 1954. aastast üks Milano suurimaid maksumaksjaid, ning tütar Giuliana Natoli.
Natoli oli koos Rothschildide perekonnaga partner ettevõttes Alliance Assurance (1824), mis kuulub tänapäeval RSA Insurance’i gruppi.
Orav (väitlus)

Orav on väitluses, eriti Briti parlamentaarses formaadis teema tõlgendus, mis vähendab ühe poole tõestuskoormat (seda, mida pool peab väitluse võitmiseks tõestama) ebaõiglaselt palju või kitsendab väitlust ebaõiglaselt palju.
Väitluses peab esimene kõne enamasti defineerima mõisted, mis ei ole ilmsed. On lubatud väga äärmuslikud juhud väitlustest välja raamistada, näiteks teemas "Ilukirurgia tuleks keelata" võiks ilukirurgia teenuseid siiski lubada näiteks põlenguohvritele. Samas peetakse oravaks näiteks ilukirurgia keelamist ainult näitlejatele või modellidele.
Samuti näiteks teemas "Suitsetamine tuleks keelata", oleks orav defineerida suitsetamist kui korstendest tulevat suitsu. Teine võimalik orav suitsetamise teemal oleks ebamõistlike erandite lisamine, näiteks "keelame suitsetamise vaid alaealiste jaoks", sest see teeb väitluse ühele poolele liiga lihtsaks ega ole kooskõlas teema tegeliku mõttega.
Võistlusväitluses oravaid ei soosita. Samas ei ole oravad alati üheselt mõistetavad. Kui mõni tiim teeb orava, on teiste tiimide kohus see välja tuua ja seletada, miks on tegemist oravaga.
Viited.
"WUDC Manual". "www.worlddebating.org". Vaadatud 18. novembril 2025.
Nikolai Fedjukin

Nikolai Fedjukin (15. märts 1922 – 15. jaanuar 2005) oli Aseri Keraamikatehase direktor 1953. aasta 10. veebruarist. Teda meenutatakse Aseri aleviku kujunemise ühe keskse kujuna.
Elulugu.
Nikolai Fedjukin sündis 15. märtsil 1922 Ukraina NSV-s Odessa oblastis Novokrasnoje külas. Ta suri 15. jaanuaril 2005, kaks kuud enne oma 83. sünnipäeva.
Panus Aseri aleviku arengusse.
10. veebruaril 1953 määrati ta Aseri tellise- ja keraamikatehase (hilisema Aseri keraamikatehase) direktoriks ning seda ametit pidas ta järgnevad aastakümned.
Fedjukini juhtimisel kujunes Aserist üks eeskujulikumaid tööstusasulaid Eestis: moderniseeriti tootmisprotsesse, suurendati tehase võimekust ja laiendati toodanguvalikut. 
Tehase areng mõjutas otseselt ka Aseri aleviku kujunemist: rajati uusi elamuid, infrastruktuuri ja avalikke hooneid, mis parandasid kohalike elanike elukvaliteeti. Tema tööajal kujunes Aserist tööstuslik keskus, kus oli olemas vajalik taristu nii töötamiseks kui elamiseks.
1966. aastal pälvis Aseri tiitli „Eesti kõige paremini korrastatud asula“.
Lisaks juhtimistööle osales Fedjukin aktiivselt kohaliku kogukonna elus. 1980. aastatel avaldas ta artikliseeria „Tee inimesteni. Direktori meenutusi“ ajalehes „Põhjarannik“, kus ta käsitles juhtimise eetikat, töökultuuri ja inimestevahelisi suhteid töökeskkonnas.
Viirelaid (perekonnanimi)

Viirelaid on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamise puhul määrati Viirelaid uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Saul, Viirov, Vimberk ja Virbel. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Viirelaid Eestis 9 mees- ja 7 naissoost isikul.
Desciems

Desciems on küla ("ciems") Kuramaal Lätis Ventspilsi piirkonna Pope vallas. 
Küla asub valla idaosas. Desciems jääb valla keskusest Popest 6,5, piirkonna keskusest Ventspilsist 27,1 ja Riiast 175,7 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Rēdnieki bussipeatus.
Asula jääb Rinda jõe kaldale; teisel pool jõge asub Jaunmuiža küla.
Vēde

Vēde on küla ("ciems") Kuramaal Lätis Ventspilsi piirkonna Pope vallas. Küla asub valla põhjaosas. Vēde jääb valla keskusest Popest 12,4, piirkonna keskusest Ventspilsist 25,9 ja Riiast 182,4 kilomeetri kaugusele.
Asula on tekkinud endise Vēde karjamõisa ("Wedden") keskuse juurde. Sinna jääb Vēde bussipeatus.
Tartu Ülikooli väitlusklubi

Tartu Ülikooli väitlusklubi on Tartu Ülikooli juures tegelev väitlusklubi. Klubis väideldakse Briti parlamentaarset formaati. Väitlused toimuvad sügis- ja kevadsemestri korra nädalas eesti, inglise ja vene keeles. 
Välislingid.
Tartu Ülikooli väitlusklubi "Ole Rohkem" leht 
Tartu Ülikooli väitlusklubi Facebooki leht
Eesti Väitlusseltsi kodulehekülg
Argentina president

"Vaata ka: Argentina riigipeade loend."
Argentina rahva president (hispaania keeles "Presidente de la Nación Argentina") on Argentina Vabariigi riigipea ja valitsusjuht. Lisaks on ta Argentina põhiseaduse järgi sõjaväe ülemjuhataja. Presidendi roll ja võimupiirid on ajas muutunud.
Alates 2023. aastast on Argentina president Javier Milei.
Coryne

Coryne on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Austropaxillus

Austropaxillus on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Kreisikomissar

Kreisikomissar ehk marsikomissar (saksa k. "kreiskommissar", vene k. "уездный комиссар") oli kreisi ehk maakonnaametnik 17. - 19. sajandil Eesti- ja Liivimaa kreisides, kes valvasid maakonna piires kroonumõisate ja riigimetsade üle, lahendasid kriisiolukordi (taudis, näljahäda, üleujutused), täitsid politselisi ülesandeid, organiseerisid sõjaväe varustamist ja majutamist ning väeosade liikumist, vastutasid kõrgete valitsusametnike läbisõidu korraldamise eest.
Kreisikomissarid nimetati ametisse Rootsi valitsusajal, rootsiaegse 1668. a maapolitseikorraldusega adra- ja sillakohtunike abilistena eelkõige sõjaväe läbimarsi (sh viljamagasinide ja ööbimiskohtade) organiseerimiseks. Eestimaal olid maakonnatasandi politseiasutuseks adrakohtud või adrakohtunikud ja Liivimaal sillakohtud või sillakohtunikud.
Kreisikomissari ametiaeg oli kolm aastat ja trahvi ähvardusel ei tohtinud sellesse valitu või määratu ametist keelduda. Analoogiline kord kehtis ka 18. sajandil Venemaa keisririigi ajal. Liivimaal oli kroonumaade valitsemiseks kindralkubermangu valitsuse juures eriasutus — majanduspeavalitsus ("General-Oekonomie"), millele allusid Liivimaa eesti osas Tartu ja Kuressaare majanduskantseleid ("Oekonomie-Canzlei"). Igas maakonnas tegutsesid kohapealsete ametnikena kreisikomissarid. Eestimaal kubermangu valitsuse juures erilist majanduspeavalitsust ei olnud, kroonumõisade asju ajas kindralkubernerile alluv eriline kameraalametnik ("Kammerier"). 19. sajandil määras kreisikomissari, kes allus kubermanguvalitsusele, ametisse kroonupalat ja enamasti nimetati sellesse ametisse mõni kohalik mõisnik. 
1917. aastal nimetati Eestis ametisse Eestimaa kubermangukomissar Jaan Poska ja kubermangukomissarile allunud maakonnakomissarid ja 1919. aastal Eesti Ajutise Valitsuse komissarid.
2025. aasta Tšiili üldvalimised

2025. aasta Tšiili üldvalimised olid üldvalimised Tšiilis 16. novembril 2025. Valiti president, kõik 155 Esindajatekoja liiget ning 27 50-st Senati liikmest. Esimeses ringis ei saanud ükski presidendikandidaat enam kui pooli häältest ning seega peetakse valimiste teine voor 14. detsembril kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel: Kommunistliku Partei kandidaat Jeannette Jara ja Vabariikliku Partei kandidaat José Antonio Kast.
Jara sai esimeses voorus rohkem hääli, tema programmi on peetud vasaktsentristlikuks. Paremäärmuslane Kast sai küll vähem hääli, kuid kokku said parempoolsed kandidaadid esimeses voorus ligi 70% häältest.
Need olid esimesed valimised pärast kohustusliku hääletussüsteemi taastamist aastal 2022.
Sappkollane

Sappkollane ehk sapikarva on kollaste värvitoonide hulka kuuluv, roheka varjundiga kollakas värvus, mis vastab sapi toonile. Värvinimetust on kasutatud näiteks jume värvuse kirjeldamiseks
Värvus on rohekaskollane või kollakasroheline .
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab sapikivikollast värvust ("gallstone yellow"), mis on mesikollasest oranžikam pruunikas kollane .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color:Universal Language and Dictionary of Names" järgi on värvus "gallstone" murtud kollane ("strong yellow") .
Pekingi metroo

Pekingi metroo ("北京地铁") on Hiina pealinna Pekingi metroo, mis koosneb 27 liinist ning kokku 420 jaamast. Raudteevõrgu pikkus on 879 km, hõlmates 12 Pekingi piirkonda ning ühte Langfangi linnaosa naaberalas Hebei provintsis. 2023. aasta detsembris sai Pekingi metroost raudteevõrgu pikkuselt maailma suurim metroosüsteem, ületades Shanghai metroo. Enne COVID-19 pandeemia puhkemist oli Peking metroo maailma kõige tihedamini kasutatav metroosüsteem.
Pekingi metroo avati 1971. aastal ning see on Hiina ja Ida-Aasia mandriosa vanim metroosüsteem. Enne süsteemi kiiret laienemist 2002. aastal oli metrool vaid kaks liini. Pekingi metroo ulatuslikud laienemisplaanid hõlmavad 998,5 km liine ning plaanide kohaselt hakkab metroo teenindama 18,5 miljonit sõitjat päevas.
Santiago metroo

Santiago metroo (hispaania keeles: "Metro de Santiago") on metroo, mis teenindab Tšiili pealinna Santiagot. 2025. aasta seisuga koosnes see seitsmest liinist ja 136 jaamast. Metroovõrgu kogupikkus oli 149 kilomeetrit.
Metroo avati 1975. aastal ning see on riigi esimene metroosüsteem. 2005. aastast tegutseb riigis ka Valparaíso metroo.
Santiago metroo veab iga päev umbes 2,5 miljonit reisijat. See on Ladina-Ameerika suuruselt teine metroosüsteem México metroo järel ning Ameerikate suuruselt kuues metroo.
Seni uusima liini ehitus kuulutati välja 2017. aastal ning see peaks valmima 2027. aastal.
Bangladeshi peaminister

Bangladeshi Rahvavabariigi peaminister (bengali keeles গণপ্রজাতন্ত্রী বাংলাদেশের প্রধানমন্ত্রী, "Gôṇôprôjātôntrī Bāṅlādēśēr Prôdhānmôntrī") on Bangladeshi Rahvavabariigi valitsusjuht. Peaminister ja tema valitsus on vastutavad parlamendi, erakonna ja kokkuvõttes valijaskonna ees. Peaministri nimetab tseremoniaalselt ametisse president.
Sõjaseisukorra ajal aastatel 1975–1978, 1982–1986 ja 1990–1991 oli peaministri ametikoht sõjaväe käes. Aastatel 1996–2008 oli pärast valimisi võimu üleminekuperioodidel 90 päeva ajutise valitsuse juhina "de facto" valitsusjuht peanõunik. Peanõunik juhtis nendel perioodidel 10-liikmelist nõunikekoda. Peanõunikul olid peaaegu samad ülesanded ja võimupiirid mis peaministril. Süsteem kaotati aastal 2011, aastal 2024 otsustas Bangladeshi ülemkohus, et selle süsteemi kaotamine oli põhiseadusvastane.
Viimati oli Bangladeshi peaminister aastatel 2009–2024 ametis olnud Hāsinā Oyājed.
Saudi Araabia kroonprints

Saudi Araabia kroonprints (araabia keeles ولي عهد المملكة العربية السعودية, "walī ‘ahd al-Mamlakah al-‘Arabīyah as-Sa‘ūdīyah") on pärast kuningat Saudi Araabia tähtsuselt teine võimukandja ning troonipärija. Praeguse süsteemi järgi esitab kroonitud kuningas oma valitsusaja alguses kroonprintsikandidaadi, kelle Truudusnõukogu peab kinnitama. Selle süsteemi kehtestas kuningas Abdullah aastal 2007. Kuninga eemaloleku ajaks antakse käskkiri, mille järgi saab kroonprints kuni kuninga naasmiseni tema kohuseid täita.
Aastast 2017 on Saudi Araabia kroonprints olnud kuningas Salmani seitsmes poeg Mohammad bin Salman.
Toivo Tukk

Toivo Tukk (3. oktoober 1943 Tallinn – 17. märts 2007 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik ja spordiajaloolane.
Lõpetas 1968. aastal Tallinna 15. töölisnoorte keskkooli. 
Tegi 1960. aastatest alates ajakirjandusele spordialast kaastööd. Töötas ka elukutselise spordiajakirjanikuna, sh:
Sportlasena.
Sportima hakkas Tallinna 22. Keskkoolis. Mängis Tallinna Kalinini rajooni spordikoolis Jaroslav Dudkini juhendamisel korvpalli.
Spordiajaloolasena.
Raamatud.
Osales mitme aastaraamatu ja teatmeteose koostamisel.
1981. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 4. kirikabe (rahvusvahelise kabe) meistrivõistlused toimusid aastatel 1980–1981, vältasid kokku poolteist aastat ja lõppesid 15. novembril 1981.
Võistlusel osales 9 kabetajat. Mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega. 
Eesti meistriks tuli Raivo Rist, kellele see oli esmakordne meistritiitel kirikabe mänguvormis. Varem oli ta rahvusvahelises kabes tulnud korduvalt Eesti meistriks tavalises turniiriformaadis. Hõbemedali võitis tiitlikaitsja Kalev Parksepp ja pronksi Ardu Treinbuk.
Phaeotremella frondosa

Phaeotremella frondosa on kandseente hulka kuuluv seeneliik. See parasiteerub lehtpuudel kasvavatel nahkistel, nt karvasel nahkisel.
Seent on leitud ka Eestist.
Karkjalglased

Karkjalglased ("Recurvirostridae") on kurvitsaliste seltsi kuuluv lindude sugukond.
Karkjalglased on keskmise suurusega kahlajad. Nokk on pikk ja peenike ning võib olla sirge või ülespoole kõver. Jalad on pikad ja tagumine varvas puudub või on väga väike. Elavad lagedatel märgaladel. Kõige rohkem liike elab Australaasias.
Taksonoomia.
Sugukonda kuulub kolm perekonda:
Morfoloogia.
Karkjalglastel on pikk nokk, kael ja jalad, tänu millele saavad nad püüda saakloomi nii veepinnalt kui mudast.
Naaskelnokkade nokk on ülespoole kõver ja lapik ning nokas on plaadid, millega filtreerida veest saakloomi. Keel on lai. Emaslinnu nokk on lühem ja kõveram kui isaslinnul. Jalad on sinakashallid, tagumine varvas on väike ja varvaste vahel on lestad.
Karkjalgade nokk on sirge või natuke ülespoole kõver. Tugevate lõualihastega saavad nad noka kiiresti sulgeda ja saakloomast kõvasti kinni hoida. Jalad on roosad, tagumist varvast ei ole.
Punarind-karkjala nokk on sirge või natuke ülespoole kõver, kuid nokas on samasugused filtreerimisplaadid nagu naaskelnokkadel ja keel on suur. Jalad on oranžikasroosad ja tagumist varvast ei ole.
Sulestik on tavaliselt mustvalge, mõnel liigil esineb ka punakaspruune laike.
Udusulis pojad on hallid või beežid tumedate täppide või triipudega. Erandiks on punarind-karkjalg, kelle pojad on üleni valged.
Elupaik.
Karkjalglased eeilistavad lagedaid märgalasid, kus elab palju väikseid selgrootuid. Tavaliselt väldivad nad metsi.
Naaskelnokad ja punarind-karkjalg elavad soolajärvede ääres ja rannikul. Nad rändavad tihti kaugele, et toituda seal, kus on saakloomi kõige rohkem. Tavaliselt elavad nad madalikel. Erandiks on andi naaskelnokk, kes võib pesitseda üle 5000 m kõrgusel merepinnast.
Karkjalad elavad nii soolase kui mageda veega veekogude ääres.
Eluviis.
Kõik karkjalglased peale must-karkjala toituvad tavaliselt parvedes, kus võib olla tuhandeid linde.
Karkjalglased on päevase eluviisiga, kuid mõned liigid võivad toituda ka öösel.
Toitumine.
Karkjalglased toituvad peamiselt vees elavatest selgrootutest ja väikestest selgroogsetest, harvem taimedest ja maismaaloomadest. Naaskelnokad ja punarind-karkjalg toituvad põhiliselt koorikloomadest, karkjalad eelistavad putukaid. Lisaks söövad karkjalglased limuseid, hulkharjas- ja vihmausse, väikseid kalu ning veetaimi.
Saaklooma leidmiseks võivad nad kasutada nii nägemist kui kompimist. Tavaliselt toituvad madalas vees või niiskel maapinnal, kuid võivad ka sügavas vees ujuda.
Pesitsemine.
Karkjalgalsed pesitsevad kolooniates. Erandiks on must-karkjalad, kes on varem kolooniates pesitsenud, kuid tänapäeval pesitsevad üksikult, sest nende arvukus on väga madal. Koloonias on pesad üksteisest 5–30 m kaugusel. Kõige tihedamalt pesitsevad punarind-karkjalad, kes võivad ühele ruutmeetrile ehitada kuni 18 pesa. Karkjalglased pesitsevad tihti koos tüllide, jooksurlaste, kurvitslaste, kajakate, tiirude, haneliste ja püttidega.
2003. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 10. meistrivõistlused rahvusvahelise kabe kirikabes lõppesid 20. septembril 2003.
Mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega. Eesti meistriks tuli Ivo Vana, hõbemedali võitis Kalev Parksepp ja pronksi Villem Lüüs.
Dissoderma

Dissoderma on kandseente hulka kuuluv perekond seeni.
Candelabrochaete

Candelabrochaete on seltsi torikulaadsed kuuluv seeneperekond.
Basidioradulum

Basidioradulum on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Kuu (perekonnanimi)

Kuu on eesti perekonnanimi.
Seda perekonnanime on pandud Maardu mõisavallas Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal, Lihula mõisavallas Lihula kihelkonnas Läänemaal ning Vana-Prangli mõisavallas Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Kuu 1936. aastal uueks perekonnanimeks kokku kahele isikule, kelle senine perekonnanimi oli Kuuverk (Adavere vallas Viljandimaal) ja Lilleberg (Lillepärk, Pranglisaarte vallas). 
2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kuu Eestis 5 mees- ja 5 naissoost isikul.
Luther (suguvõsa)

Luther oli Saksamaalt Tüüringist pärit suguvõsa, mille baltisaksa liin tegutses ka Eestimaal.
Baltisaksa Lutherite suguvõsaliini esiisa Tallinnas oli kaupmees Georg Christian Luther (1717–1800) kes asutas Tallinnas 1742. aastal perefirma. Eestimaal tegutses ka Lutherite suguvõsa Luederite suguvõsaliin. Saksamaa Lutherite suguvõsast oli ka dr. Martin Luther, saksa kristlik teoloog, kelle seisukohtadest sai alguse katoliku kiriku reformatsioon
Eestimaa suguvõsaliin.
Eestimaa Lutherite sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Sloppy joe

Sloppy joe on toit, mis koosneb valmisküpsetatud kuklist, ja selle vahele pandud praetud veisehakklihast, millele on lisatud tomatikastet (või ketšupit), sinepit ja pruuni suhkrut, lisaks sageli tšillipipart, sibulat, paprikat, küüslauku jms. "Sloppy joe" algupära kohta on palju versioone, üks on et see pärineb Jose Abeal Otero baarist Kuubas 1917. aastal, mida külastas Ernest Hemingway.
Lihtsa "Sloppy joe" valmistamiseks on tarvis pruunistada 0,5 kg veisehakkliha (või muud hakkliha), lisades 120 ml ketšupit, 80 ml mahedat sinepit ja 4 supilusikatäit pruuni suhkrut.
1980. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 3. kirikabe (rahvusvahelise kabe) meistrivõistlused toimusid aastatel 1978–1980, väldates kokku poolteist aastat.
Võistlusel osales 10 kabetajat, mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.
Eesti meistriks tuli Kalev Parksepp. Hõbemedali võitis Raivo Rist ja pronksi Ardu Treinbuk.
1978. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 2. kirikabe (rahvusvahelise kabe) meistrivõistlused toimusid aastatel 1977–1978, väldates kokku poolteist aastat.
Võistlusel osales 8 kabetajat, mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.
Eesti meistriks tuli Vello Luht. Hõbemedali võitis Kalev Parksepp ja pronksi Heino Kartau.
1983. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 5. kirikabe (rahvusvahelise kabe) meistrivõistlused toimusid aastatel 1981–1983, väldates kokku poolteist aastat.
Võistlusel osales 11 kabetajat. Mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.
Eesti meistriks tuli Kalev Parksepp. Hõbemedali võitis Jaak Tibar ja pronksi Raivo Rist.
2001. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (rahvusvaheline kabe)

Eesti meeste 9. meistrivõistlused rahvusvahelise kabe kirikabes lõppesid 15. oktoobril 2001.
Võistlusel osales 8 kabetajat. Mängiti ringsüsteemis iga vastasega kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega. Eesti meistriks tuli Ivo Vana, hõbemedali võitis Raivo Rist ja pronksi Kalev Parksepp.
Birzgale lennuväli

Birzgale lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Ogre piirkonnas Birzgale vallas. 
Lennuväli asub Birzgalest kaks kilomeetrit loode pool. 
Lennuväli rajati Nõukogude võimu ajal põllumajandusliku lennuväljana. Lennuraja põhjaküljele rajati ka väike platvorm. Lennuvälja asfaltkate on kohati aukus, nii et seda soovitatakse kasutada üksnes hädaolukordades. Lennuvälja hoonetesse on rajatud puidutöötlemisettevõte.
Ramuel Tafenau

Ramuel Tafenau (sündinud 24. septemberil 1991) on eesti trummar.
2014. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli keskkonnakorralduse bakalaureuseõppe helidisaini kõrvalerialaga.
2017. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli rütmimuusika pillide (löökpillid) eriala. 
Isiklikku.
Tema isa on Raivo Tafenau.
Ferdinand Mühlau

Heinrich Ferdinand Mühlau (20. juuni 1839 Dresden – 18. september 1914 Wernigerode) oli saksa usuteadlane.
Ametniku poeg. Õppis Leipzigi Ülikoolis, kus ka töötas, tudeeris veel Erlangeni Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis eksegeetika professorina 1871–1895, seejärel oli professor Kieli Ülikoolis kuni 1911. aastani. Tartu Geograafia Seltsi asutajaliige.
1974. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 7. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1974 kevadel.
Võistlusel osales 29 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Peeter Luik. Hõbemedali võitis Endel Niineväli ja pronksi Peeter Rääk.
Meelis Punder

Meelis Punder (sündinud 2. märtsil 1956) on eesti muusik (laulja ja basskitarrist) ja muusikapedagoog.
Ta on õppinud Viljandi Lastemuusikakoolis. 
2008. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koolimuusika eriala.
Ta on olnud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli rütmimuusika pillide eriala ansamblimängu õpetaja ja mõnda aega ka rütmimuusika osakonna juhataja. 2022. aastast on ta Tallinna Muusika- ja Balletikooli rütmimuusika suuna ansambli õpetaja. 
Ta on mänginud ansamblites Elektra, Karavan (aastatel 1983–1994) ning teinud koostööd mitmete Eesti artistidega, sh Antti Kammiste, Bianca Rantala, Martin Trudnikov, Priit Pihlap jt.
Isiklikku.
Tema vend on Neeme Punder.
Axios (veebileht)

Axios on Ameerika Ühendriikide uudistesait. See tegutseb Arlingtonis Virginias. Lehe avalikustasid aastal 2017 endised Politico ajakirjanikud Jim VandeHei, Mike Allen ja Roy Schwartz. Selle nimi pärineb vanakreekakeelsest sõnast "ἄξιος" ("áxios") ehk "väärtuslik".
Axiose artiklid on üldiselt lühikesed ning kiiresti loetavad: alla 300 sõna ning alapunktidena. Peale artiklite ilmuvad Axios erinevate valdkondade igapäevased või -nädalased uudiskirjad.
Aastal 2022 omandas Axiose Ameerika Ühendriikide ettevõte Cox Enterprises.
Georgina Rodríguez

"See on hispaaniapärane nimi. Esimene ehk isapoolne perekonnanimi on Rodríguez ning teine ehk emapoolne perekonnanimi on Hernández."
Georgina Rodríguez Hernández (sündinud 27. jaanuaril 1994 Buenos Aireses) on Hispaania-Argentina sotsiaalmeediapersoon, modell ja ettevõtja. Ta sai kuulsaks oma suhte tõttu Portugali jalgpalluri Cristiano Ronaldoga, mis tagas talle suure tähelepanu ja laia jälgijaskonna Instagramis ning mujal sotsiaalmeedias. Georgina Rodríguez on tegelenud modellinduse ja moega, tal on oma rõivabränd. Aastal 2022 valmis temast Netflixi dokumentaalsari "I Am Georgina" (inglise keelest "Ma olen Georgina"), mille produtsent ta oli.
Jakub Montewka

Jakub Jerzy Montewka (sündinud 29. mail 1978) on poola tehnikateadlane (merendusinsener), Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia kaasatud professor.
Haridus.
Ta lõpetas magistrikraadiga laevajuhtimises 2001, täiendas end Lublinis Euroopa Liidu õiguse alal 2003-2004 ning kaitses doktorikraadi geodeesias ja kartograafias 2008. Kraadi "Doctor habilitatus" sai ta aastal 2015.
Teenistuskäik.
Jakub Montewka oli laevaohvitser laevaühingus 2001-2006, assistent Szczecini Mereakadeemias 2001-2008, külalisteadur ja -professor Aalto Ülikoolis 2009-2021, vanemteadur 2015-2018 ja kaasprofessor 2015-2021.
Ta on Gdańskis asuva Veetranspordi Innovatsiooni Sihtasutuse ("Waterborne Transport Innovation Foundation") teadur aastast 2011 ja tegevjuht alates 2022, Gdański Tehnikaülikooli professor aastast 2015 ning Wuhani Tehnikaülikooli külalisprofessor aastast 2022.
Aastast 2024 on Jakub Montewka Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia kaasatud professor ja rohelise meretehnoloogia uurimisrühma juht.
Narva stsenaarium

Narva stsenaarium on hüpoteetiline sõjaline operatsioon, millega Venemaa võib uurida NATO käitumist oma ekspansioonilise poliitika arendamisel. 
Pärast Krimmi anekteerimist Venemaa poolt 2014. aastal on mitmed poliitilised kommentaatorid arutlenud sellise hüpoteesi teemal.
Saksa politoloog Carlo Masala on Narva stsenaariumi käsitlenud raamatus “Kui Venemaa võidab. Üks stsenaarium”. Raamatu on andnud välja eesti keeles kirjastus ARGO.
Emotion Code

The Emotion Code (eesti keeles „Emotsioonikood“) on alternatiivmeditsiini ja energiatervenduse valdkonda kuuluv meetod, mille töötas välja Ameerika Ühendriikide kiropraktik Bradley Nelson. Meetodi keskne idee on, et inimese kehas võivad esineda „lõksu jäänud“ negatiivsed emotsioonid, mis väidetavalt mõjutavad füüsilist ja emotsionaalset heaolu.
Ajalugu ja päritolu
Emotion Code loodi 2000. aastatel Bradley Nelsoni kliinilise töö põhjal. Nelson tutvustas meetodit oma väljaannetes ja koolitustes ning rajas rahvusvahelise sertifitseerimisprogrammi. Meetod levis eelkõige Ameerika Ühendriikidesse, kuid on kasutusel ka mitmel pool mujal maailmas.
Teooria
Emotion Code’i teooria tugineb mitmele alternatiivmeditsiini kontseptsioonile, sealhulgas energiameditsiinile, holistilisele tervisekäsitlusele, traditsioonilise hiina meditsiini meridiaanimudelile ning lihastestimisele. Meetodi kohaselt võivad tugevate või lahendamata emotsionaalsete kogemustega seotud energiad jääda kehasse „kinni“ ning häirida organismi loomulikku energiavoolu.
Meetodi pooldajate väitel võivad sellised emotsionaalsed „energiablokeeringud“ olla seotud erinevate füüsiliste või psühholoogiliste sümptomitega. Teooria ei põhine tavameditsiinil ega ole seotud haiguste diagnoosimisega.
Meetodi kirjeldus
Emotion Code’i praktiseerimisel kasutatakse tavaliselt järgmist lähenemist:
Kasutusvaldkonnad
Emotion Code’i kasutatakse praktiseerijate hinnangul mitmesuguste füüsiliste ja emotsionaalsete probleemide leevendamiseks, sealhulgas valu, stressi, ärevuse ja teiste heaoluga seotud seisundite korral. Meetodit rakendatakse sageli täiend- või komplementaarravina. Selle efektiivsust ei ole meditsiiniliselt tõendatud ning kasutusalad põhinevad peamiselt kasutajate ja praktiseerijate kogemuslikel kirjeldustel.
Emotion Code rahvusvahelisel tasandil
Emotion Code’il on rahvusvaheliselt tuhandeid sertifitseeritud praktikud, keda koolitab Discover Healingu organisatsioon. Erinevates riikides on meetodi kasutamine varieeruv ning see on levinum alternatiiv- ja energiatervenduse kogukondades. Eestis ei ole meetod laialdaselt kasutusel ning sertifitseeritud praktikuid on seni vaid üks https://heart-flow.eu (24.11.2025)
Ametlikku seda meetod praktiseerivate inimeste kaarti saab vaadata Discover Healingu lehelt: https://discoverhealing.com/practitioner-map/ 
Kriitika ja teaduslik hinnang
Tavameditsiini ja teadusliku meditsiiniuuringute seisukohast ei ole Emotion Code’i efektiivsust tõendatud.
Vaata ka
Märt Kruus

Märt Kruus (18. oktoober 1942 – 17. november 2025) oli eesti entomoloog.
Ta on töötanud Eesti Loodusmuuseumi zooloogiaosakonnas ja Maaülikooli zooloogiliste kogude
spetsialistina.
Välislingid.
Ex libris Märt Kruus (autor kunstnik Silvi Väljal)
Angerciems

Angerciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Ance valla lääneosas.
Küla asub Rinda jõe kaldal. Angerciemsi teenindab Krāni bussipeatus.
Külas on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all Mazistabi keskaegne kalmistu ja hieepaik Mazistabi Stieguļi mägi. Küla jääb osaliselt Rinda ja Stende orgude hoiualale. Looduskaitse all on külas kasvav mänd ümbermõõduga 2.72 m.
Külast läände jääb muinsusmälestisena riikliku kaitse all olev Rinda piiskopilinnus.
Upatciems

Upatciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Ance valla keskosas.
Ostupciems

Ostupciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Ance valla lääneosas.
Küla asub Ostupe jõe kaldal.
Kaubamärgi registreerimise eeldused

Intellektuaalomand on inimese poolt loodud loomevara nagu kaubamärgid, leiutised, tööstusdisainid ja autoriõigused. Kaubamärgi all mõeldakse brändi nime või logo ja mudeli nime. Kaubamärk aitab tarbijal eristada ühte kaupa või teenust teisest samaliigiliseslt kaubast või teenusest.
Papipalu karjamõis

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;timestamp&gt;2025-11-20T13:24:42Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;NOSSER&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;comment&gt;Uus lehekülg: 'Papipalu karjamõis (saksa k. "Pappenpahl, Pappipallo M." ) oli Paasiku mõisa karjamõis Harju-Jaani kihelkonnas. Papipalu karjamõis asus Looküla ja Vikipalu piiril, oli 1564–1565 kroonutalu, 18. sajandi teisel poolel oli Papipalu kroonumõis. 1765 ja 1782 Anija mõisa kõrts, 1798 karjamõis, 1880 l...'&lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;7021211&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Papipalu karjamõis (saksa k. "Pappenpahl, Pappipallo M." ) oli Paasiku mõisa karjamõis Harju-Jaani kihelkonnas.
Papipalu karjamõis asus Looküla ja Vikipalu piiril, oli 1564–1565 kroonutalu, 18. sajandi teisel poolel oli Papipalu kroonumõis. 1765 ja 1782 Anija mõisa kõrts, 1798 karjamõis, 1880 liideti Papipalu karjamõis Paasiku mõisaga.
Grigaļciems

Grigaļciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Vārve valla lääneosas.
Veltiņi

Veltiņi on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Vārve valla lääneosas. Küla lähistel asub looduskaitsealune Beķeri hiidrahn.
Leči

Leči on küla ("ciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Vārve vallas. Küla asub valla keskosas Venta jõe vasakul kaldal ja jääb valla keskusest Ventavast 6,5, piirkonna keskusest Ventspilsist 14,6 ning Riiast 202,8 kilomeetri kaugusele. Külas asub Leči bussipeatus.
Küla on tekkinud Leči mõisa ("Gut Atlitzen") juurde. Looduskaitse all on Leči park, Leči tamm ja pärn ümbermõõduga 3.58 m.
Roces ciems

Roces ciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Vārve valla lõunaosas.
Sotsiaalne kohalolu

Kreijns, Xu ja Weidlich (2021) määratlevad sotsiaalse kohalolu kui ulatuse, mil määral õppijad tunnevad end üksteisega seotuna ning kogevad rühmas tegutsedes kuuluvustunnet. Autorite järgi kujuneb sotsiaalne kohalolu välja grupiliikmete vastastikuse suhtluse käigus ning väljendub tunnetuses, et teised osalejad on suhtluses psühholoogiliselt kohal.
Gefen ja Straub (2003) leidsid, et sotsiaalne kohalolu mõjutab oluliselt kasutajate usaldust e-teenuse pakkuja vastu, mis omakorda suurendab ostu- ja kasutussoovi. Empiiriline analüüs näitas, et sotsiaalne kohalolu tugevdab usaldust ning usaldus mõjutas ostukavatsust tugevamalt kui tehnoloogilise kasulikkuse hinnangud.
Cyr "et al", 2007, uurimuse tulemused näitasid, et sotsiaalne kohalolu – kasutaja kogemus, et teine osapool on suhtluses „kohal“ – tõstab oluliselt nii usaldust kui rahulolu, mis omakorda suurendavad lojaalsust e-teenustele. Autorid rõhutavad, et sotsiaalne kohalolu pole pelgalt kommunikatiivne omadus, vaid toimib „psühholoogilise sillana“ kasutaja ja teenusepakkuja vahel, tugevdades emotsionaalset sidet ja valmidust teenust uuesti kasutada. Järeldustes rõhutatakse, et organisatsioonid peaksid disainima e-teenused nii, et need toetaksid inimlikku kontakti – näiteks sõbraliku keele, visuaalsete vihjete ja interaktiivsete elementide kaudu. Kokkuvõttes näitab uurimus, et sotsiaalse kohalolu suurendamine on otseselt seotud kliendi lojaalsusega, ning võib olla isegi tugevam lojaalsuse mõjutaja kui teenuse tehniline kvaliteet.
Humaniseerimine teenusedisainis

Humaniseerimine teenusedisainis tähendab teenuste kujundamist nii, et need lähtuksid inimeste emotsionaalsetest, sotsiaalsetest ja kogemuslikest vajadustest. Humaniseeritud teenus toetub inimkeskse disaini põhimõtetele: empaatia loomine kasutajaga, kontaktpunktide kogemuslik terviklikkus ning inimliku kohalolu või soojuse lisamine ka digitaalsesse teenusesuhtesse. Stickdorn "et al". (2018) rõhutavad, et teenusedisain peab arvestama kasutajate emotsioone ja kogemusi kogu teenuse teekonnal, samal ajal kui Cyr "et al". (2007) näitavad, et digikeskkondades aitab inimlik kontakt või „sotsiaalne kohalolu“ suurendada usaldust ja rahulolu. Macdermidi "Humanising IT: Human-centred Design for IT Service Management" lähenemine täiendab seda, tuues esile vajaduse taastada inimlikkus tehnoloogiapõhistes teenustes — keskendudes suhtlusele, empaatiavõimele ja inimliku kogemuse toetamisele IT-teenuste kontekstis.
Emotsionaalne tugi digitaalses teeninduses

Emotsionaalne tugi digitaalses teeninduses viitab digitaalse assistendi või teenusepakkuja võimele pakkuda kasutajale empaatilisi, julgustavaid või toetavaid väljendeid. Gelbrich, Hagel ja Orsingher (2021) näitasid neljas eksperimendis, et selline emotsionaalne tugi suurendab oluliselt kasutaja rahulolu ja püsivust teenuse kasutamisel. Rahulolu kasv tulenes peamiselt kasutaja tajutud soojusest ("warmth"), mis kujunes digitaalassistendi empaatiliste väljendite mõjul. Uuringust selgus, et emotsionaalne tugi võib kompenseerida inimliku kontakti puudumist tehnoloogiavahendatud teenustes ja aidata ületada digitaalse suhtluse impersonaalsust. Emotsionaalselt toetav tagasiside, näiteks julgustavad või lohutavad väljendid, tugevdas kasutaja usaldust teenuste vastu ja motiveeris jätkama teenuse kasutamist ka siis, kui ülesanne oli keeruline või kasutaja ei olnud tulemusega rahul. Autorid leidsid, et digitaalne assistent võib pakkuda sarnast kasu nagu inimteenindaja, sest kasutajad tõlgendavad emotsionaalset tuge kui teenusepakkuja positiivset hoiakut nende suhtes. See suurendas kasutaja tajutud head tahet ("benevolence") ja lõi tugevama psühholoogilise sideme teenusega. Kokkuvõttes järeldati, et emotsionaalne tugi on tõhus viis parandada digiteenuste kvaliteeti ja kasutajakogemust, eriti valdkondades, kus inimlik kontakt on piiratud või puudub täielikult.
Tehisagentide disain

Tehisagentide disain kujundab otsustavalt seda, kuidas inimesed nendega sotsiaalselt suhtlevad. Kui arendajad pööravad teadlikult tähelepanu agentide kehastusele, välimusele, käitumise läbipaistvusele ja kohanemisvõimele, on võimalik luua süsteeme, mis toetavad usaldust, sotsiaalset sidet ja emotsionaalset kaasatust. Tehisintellekti arenedes seisneb edu inim-AI suhtluses selles, et agendid sobituksid inimeste sotsiaalsete ja emotsionaalsete protsessidega, jäädes samal ajal selgelt eristatavaks ja tehislikuks. See areng nõuab ühtaegu tehnoloogilise innovatsiooni mõistmist ning sügavat arusaama inimkäitumist mõjutavatest põhiprintsiipidest.