tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Puck (linn)

Puck (kašuubi keeles "Pùck" või "Pùckò", saksa keeles "Putzig") on linn Põhja-Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Pucki maakonna ja Pucki valla keskus. Puck asub Kašuubias Płutnica jõe suubumiskohas Pucki lahte Läänemeres. 31. detsembri 2011 seisuga oli Puckis 11 562 elanikku, linna pindala on 4,9 km².
Asula ja sadam olid praeguse linna kohal juba 7. sajandil. Esimesed kirjalikud teated linnast pärinevad 12. sajandist. 1309. aastast kuulus Puck Saksa ordule, linnaõigused sai ta 1348. aastal. Poola võimu alla siirdus Puck Kolmeteistkümneaastase sõja käigus, mis lõppes 1466. aastal Teise Toruńi rahulepinguga. Kuna Puck oli Poola ainus sadam kuni Gdynia sadama rajamiseni 1920. aastatel, oli sel ajalooliselt tähtis roll Poola kuningate katsetes luua Poola merevägi, mis aga päriselt teostus alles Esimese maailmasõja lõpul. Sadamana oli linn ka tähtis sõjaline sihtmärk: 29. juulil 1571 ründas Puckit 18 Taani laeva, mis kaaperdasid Puckis ja naaberlinnas Helis 18 Poola-Leedu laeva (ehk umbes pooled Poola laevadest) ja viisid need Kopenhaagenisse.
Poola esimese jagamise käigus omandas Pucki Preisi kuningriik. Esimese maailmasõja järel jäi Puck nn Poola koridori, mis määrati Versailles' rahulepinguga Poolale. 10. veebruaril korraldas kindral Józef Haller Puckis tseremoonia, mida tuntakse nimega "Poola naitumine merega", tähistamaks Poola merele ligipääsu taastamist. 1. septembril 1939 sai Puckist üks esimesi Natsi-Saksamaa rünnatud linnu, kui kell 5.20 heitis Luftwaffe pommituslennuk linnale pommi. 1941–1944 tegutses Puckis Stutthofi koonduslaagri haru, kus valmistati lennukiosi. Punaarmee jõudis linna 12. märtsil 1945.
Tänapäeval on linn maakonna kesk- ja kutsehariduskeskus, samuti kohalik kultuuri- ja spordikeskus. Puckis ja selle ümbruses asub mitmeid ajaloo-, kultuuri- ja loodusmälestisi: 13. sajandist pärinev Peeter-Pauli kirik, 14. sajandil rajatud kindluse varemed, puust barokkhaigla (ehitatud u 1720, nüüdne Pucki muuseum), kašuubi kirjaniku Antoni Abrahami, kindral Józef Halleri ja Poola merega naitumise mälestusmärgid, Mechowo koopad, rannikumaastiku kaitseala ja merekaldal seisvate rändkivi rühm nimega Dwunastu Apostołów (Kaksteist Apostlit).
Pucki sõpruslinnad on Cieszyn (Poola), Stein (Baier, Saksamaa), Konz (Saksamaa) ja Guéret (Prantsusmaa).
Windowsi domeen

 
Windowsi domeen on Microsofti loodud tsentraalse haldusega võrgulahendus. Domeen koosneb Windowsi operatsioonisüsteemiga personaalarvutitest ja vähemalt ühest serverist.
Töörühm "vs." domeen.
Kui varem kasutati failide ja printerite jagamiseks Windowsi töörühma, siis tänapäeval on selle funktsionaalsuse üle võtnud kodurühm, kuhu kuuluvad arvutid saavad omavahel ressursse jagada.
Erinevalt domeeni kuuluvatest arvutitest ei ole töörühma kui kodurühma arvutid tsentraalselt hallatavad, vaid igaüks toimib omaette. Domeenis hallatakse kõiki kasutajakontosid, ressursse, juurdepääsuõigusi, uuendusi jne kesksest serverist. 
Konfiguratsioon.
Domeen koosneb tavaliselt ühe kohtvõrgu arvutitest, kuid arvutite füüsiline lähedus pole tingimata vajalik – domeeni kuuluv arvuti võib asuda ka teises linnas või riigis ühendudes domeenikontrolleriga üle interneti. Arvuteid saab domeeni lisada vaid domeeniadministraator. Domeeni keskmeks on server Windows Serveri tarkvaraga, mis täidab domeenikontrolleri rolli. Domeenikontrolleri üheks tähtsaks tarkvaraliseks komponendiks on Active Directory. Selles on kirjeldatud kogu domeeni kasutajakontod, kasutajarühmad, juurdepääsuõigused jne. Kui nüüd kasutaja logib sisse oma domeeni kuuluvasse arvutisse, siis tema kasutajakontot ja juurdepääsuõigusi eri ressurssidele ei verifitseeri enam tema arvuti, vaid domeenikontroller. Sellest järelduvalt saab kasutaja oma kontoga sisse logida ükskõik millisesse domeeni kuuluvasse arvutisse. Kui varem oli kasutaja profiiliinfo ja sätted salvestatud siiski lokaalselt, siis tänapäeval saab kasutada profiilirändlust ning kasutaja seaded rakenduvad igas kasutatavas arvutis. Suuremates süsteemides võib olla ka mitu eri domeeni, igaüks oma kontrolleriga. Sel juhul on võimalik luua kas ühesuunalisi või mõlemasuunalisi usaldusi 2 eri domeeni vahel. Sel moel on võimalik, et ühe domeeni kasutaja pääseb usalduse olemasolul juurde ka teise domeeni ressurssidele.
Lisavõimalused.
Domeeni administraator võib kehtestada rühmapoliitika, mis jõustub kõigis domeeni arvutites. Näiteks võib nii keelata kasutajatel oma arvutitesse tarkvara installimise ja süsteemi seadete muutmise. Administraator saab ühest kohast konfigureerida kõigi arvutite turbeuuenduste rakendamise, jälgida viirustõrje tööd jne.
Võõrad operatsioonisüsteemid domeenis.
Paljud operatsioonisüsteemid (Linux, Unix, Mac OS) suudavad mingil määral Windowsi domeeni toetada, kuid siiski piiratult. Näiteks ei tööta ühesuunalised usaldused 2 domeeni vahel ega rühmapoliitika.
Birminghami lennujaam

Birminghami lennujaam (IATA: BHX, ICAO: EGBB), endise nimega "Birminghami rahvusvaheline lennujaam," on rahvusvaheline lennujaam 10,2 kilomeetri kaugusel Birminghami kesklinnast.
2017. aastal läbis lennujaama 12,9 miljonit reisijat, mis muutis lennujaama Suurbritannias suuruselt seitsmendaks.
Lennujaam on Flybe kodulennujaam.
Fieberbrunn

Fieberbrunn on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 780 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 76,29 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4330 inimest. Vald paikneb Kitzbüheli Alpides. Fieberbrunn on kõige rahvarikkam vald Pillerseetalis.
Legendi järgi said purskkaev kiriku juures ja hiljem ka linn nime "Fieberbrunn" ('palavikupurskkaev'), kui Tirooli krahvinna Margarete paranes palavikust pärast sellest joomist. Varem oli linna nimeks "Pramau".
Fieberbrunn on talispordikeskus ja rahvusvaheliste lumelauasõidu sündmuste (nagu "Lords of the Boards") läbiviimiskoht, samuti matka- ja alpinismikeskus suviti.
Läheduses on Roseneggi loss. Suplusjärv Lauchsee on oluline suveturismile.
Johan Folcher

Johan Folcher (1664 Kalmar – 24. november 1729 Asarum) oli Rootsi vaimulik, teoloog, Tartu ülikooli rektor. 
Johann Folcheson Folcher õppis Uppsala ülikoolis ja välismaa õppeasutustes ja omandas Giessenis lic. theol. astme. 1696. aastast oli Rootsis Kalmari gümnaasiumis õpetaja, oma tegevuses kaldus pietismi ja spenerianismi.
1701. aastast oli professoriks Pärnus Academia Gustavo-Carolinas, kus oli professor primarius. Aastail 1702 ja 1706 oli ta Pärnus Academia Gustavo-Carolina rektor ja Pärnu konsistooriumi assessor.
1710. aastal põgenes Pärnust Rootsi, kus Stockholmis püüdis edasi arendada Halle pietismi, tagandati vaimulikust ametist ja vallandati professori kohalt. 1718. aastal paigutati vanglasse, kust ta 1720. aastal vabanes ja läks oma tallu Skånes.
Indira Gandhi rahvusvaheline lennujaam

Indira Gandhi rahvusvaheline lennujaam (IATA: DEL, ICAO: VIDP) on peamine lennujaam, mis teenindab Delhit Delhi liiduterritooriumil Indias. 
Lennujaam asub New Delhi kesklinnast 16 kilomeetri kaugusel. Lennujaama pindala on 2066 hektarit. Lennujaam on nimetatud India endise peaministri Indira Gandhi järgi ja tegu on India kõige reisijaterohkeima lennujaamaga 2009. aastast. Lennujaama läbib kõige rohkem Airbus A320 lennukeid maailmas.
Andrei Miljutin

Andrei Miljutin (sündinud 3. oktoobril 1953) on Eesti zooloog, terioloog.
Ta on töötanud pikka aega Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumis.
Aastail 1993−1996 oli ta Eesti terioloogia seltsi esimees. 
Ta kaitses doktoritöö teemal "Kodu- ja rändrott Baltikumis: levik ja liikidevahelised suhted" 1987. aastal Leningradi Riiklikus Ülikoolis. Doktoritöö juhendaja oli professor Silvia Pöögelmann.
Väravajoone tehnoloogia

Väravajoone tehnoloogia on tehnoloogiline vahend, mille abil saab kindlaks teha, kas kogu pall ületas väravajoone või mitte. Väravajoone tehnoloogiat kasutatakse kahel viisil: kaamerapõhise väravajoone tehnoloogia ja magnetväljapõhise väravajoone tehnoloogiana.
Kaamerapõhine väravajoone tehnoloogia.
Et teha kindlaks, kas kogu pall ületas väravajoone või mitte, kasutatakse mitut eritarkvaraga võrgus töötavat digikaamerat.
Magnetväljapõhine väravajoone tehnoloogia.
Et teha kindlaks, kas kogu pall ületas väravajoone või mitte, on pandud maa alla kaablid ning palli sisse retseptorid, mis võimaldab tarkvara abil arvutada palli täpse asukoha.
Ratta peale tõmbamine

Ratta peale tõmbamine oli antiikajast 18. sajandini kasutatud hukkamisviis, mille käigus asetati hukatav selili ratta peale ning purustati tema luud. Protsess oli väga piinarikas ja pärast seda võis hukatav tunde või koguni päevi veel teadvusel olla. Surma põhjustaja oli enamasti šokk või vedelikukaotus.
Kirjeldus.
Hukatav seoti tavaliselt suure puidust vankriratta peale nii, et jäsemed jääksid kodarate vahele. Sel moel andsid luud löökide korral järele ja murdusid. Timukas peksis hukatava luid suure raudkangiga (vahel ka ratta endaga, kuid sel juhul seoti hukkamõistetu maapinnal olevale raamile). Tavaliselt välditi elutähtsaid elundeid, kuid halastussurma võis tuua löök rindkerre, kõhtu või kõrri. Lööke oli tavaliselt üheksa: iga jäseme pihta kaks nii peal- kui ka allpool liigeseid ja üheksas löök selgroole. Lõpuks aeti ratas koos hukkamõistetuga kõrge teiba otsa, kus keha jäeti mädanema ja lindudele nokkida. 
Hukatava elusolekuaeg pärast protsessi võis varieeruda, tavaliselt oli see mõnest tunnist mitme päevani. 1581. aastal elas Saksamaa sarimõrvar Christman Genipperteinga pärast protsessi veel üheksa ööpäeva, kuna teda hoiti elus südant tugevdava kange joogiga.
Pojengilised

Pojengilised ("Paeoniaceae") on õistaimede sugukond kivirikulaadsete seltsist. 
Sugukonda kuulub vaid üks perekond: pojeng ("Paeonia").
Ants Mellik

Ants Mellik (1. juuni 1926 Tartu – 26. september 2005 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Elukäik.
Lõpetas 1944. aastal Tallinna Reaalkooli, jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas 1950. aastal. 1952–1956 oli Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis aspirant ja 1958–1968 teadur. Töötas 1956–1957 Eesti NSV Riiklikus Ehituskomitees ja 1957–1961 Estonprojektis. 1957–1958 oli ta Tallinna linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee arhitektuuriosakonnas ning 1968–1992 EKE Projektis.
Isiklikku.
Tema vanemad olid skulptor Voldemar Mellik ja Linda Mellik. Vend oli arhitekt Tõnu Mellik.
Looming.
Ants Mellik esindas modernistliku arhitektuurikäsitlust, mille järgi arhitektuur kasvab välja ühiskonna vajadustest, konkreetsetest oludest ja demokraatlikest vajadustest.
Ants Mellik koostas Tallinna Hiiu kvartali planeeringu ja projekteeris sinna punktelamud Ilmarise tänavale. Seda elamuprojekti rakendati ka Keilas (nn kolm KEK-i torni) ja muudetuna Mustamäel. Tegi planeeringukavad Kolga-Aabla, Kiiu-Aabla, Viinistu, Põdrangu, Treimani ja teistele asulatele.
1950. hakkasid Teaduste Akadeemia Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudi teadlastekollektiivid (Harald Arman, Alar Kotli, Ants Mellik, Heino Parmas ja Leonid Volkov) looma elamutele eksperimentaalprojekte, kuid sellega kaasnes palju puudusi. Nende kõige õnnestunum eksperimentaalelamu oli 1960. aastate algul püstitatud Gonsiori 18 Televisioonimaja vastas. See sisaldas konstruktiivse uuendusena suurte sildeavaga põikikandeseinu, mis võimaldasid vabamat ruumijaotust ning soosisid läbi maja ulatuvaid kortereid.
Hinnatud on ta ühepereelamud "Ants" ja "Ando", mida alates 1977. aastast ehitati palju. "Antsu" näited on leida näiteks Ääsmäel. "Antsu" projekt on eestlaslik kõrge viilkatuse ja väljaehitatud mansardkorruse ning kahe välisuksega. Sama katuse alla jäävad ka saun, garaaž ja väikesed abiruumid.
Palju on kasutatud 1982. aastast kolmekorruselise sektsioonelamu EKE−10 ja kahekorruselise ridaelamu projekte. 1990. aastast hakkas ta projekteerima taluelamuid ja majapidamishooneid.
Koos Ülle Kupriga projekteerisid nad Armeeniasse Spitaki maavärinas kannatanuile ühepereelamuid ning Karjalasse Jakkimi 18 korteriga silikaltsiitpaneelelamu ja 1991. aastal lastepäevakodu.
Tiina Leesment Bergh

Tiina Leesment Bergh (1. juuli 1945 Stockholm – 17. märts 2018 Malmö) oli Rootsi võimlemisorganisatsiooni Malmöflickorna juht.
1954. aastal kolis perekond Leesment Stockholmist Malmösse, kus Tiina ema Leida Leesment asutas võimlemisrühma Malmöflickorna, mis põhines peamiselt rütmilistele liigutustele ja tantsule pallidega. Algusest peale osalesid selles Tiina vanemad õed ja peatselt ka Tiina ise. Pärast kooli lõpetamist jätkas Tiina õpinguid GCI Võimlemisinstituudis ja sai võimlemisõpetaja kutse. Töötas mõne aasta Malmö Latinskolas ning jätkas seejärel täiskohaga tööd Malmöflickorna juhina. 
Isiklikku.
Tiina isa oli Hans Leesment, ema Leida Leesment oli Malmöflickorna asutaja. Tal on õed Reet Sepp ja Kaja Leesment. Tema abikaasa on Ulf Bergh, tal on tütar Jessica ja poeg Mattias.
Predrag Radosević

Predrag Radosević (serbia kirillitsas "Предраг Радосевић"; sündinud 28. septembril 1984 Titogradis) on Serbia ja Montenegro ning Montenegro poksija.
Harrastajana.
Ta võistles aastatel 2003–2004 Serbia ja Montenegro eest.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004), kus kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elukutselisena.
Ta on alates augustist 2004 poksinud elukutselisena. Ta poksis aastatel 2004–2006 Serbia ja Montenegro lipu all ning alates 2006. aastast on ta poksinud Montenegro lipu all.
Ta on seni (seisuga 2. detsember 2017) pidanud 34 kohtumist ning on neist võitnud 32 (neist 13 nokaudiga) ja kaotanud 2 kohtumist (need mõlemad nokaudiga).
Veepõhine värv

Veepõhine värv või veealuseline värv on värv, milles sideainena on kasutatud vett.
Eelised.
Veepõhised värvid on lõhnatud, seetõttu on sellega ka mugavam värvida ning värvimine on lapsesõbralikum. Tavaliselt kuivavad veepõhised värvid kiiremini kui lahustipõhised värvid.
Võrreldes lahustipõhiste värvidega on veepõhise värvi pintsleid lihtsam puhastada: piisab veest, eraldi puhastusvahendeid pole vaja.
Keskkonnasäästlikkus.
Lahustipõhise värvi kuivades eraldub õhku lahusti, kuid veepõhise värvi kuivades aurustub õhku ainult vesi. Värvipinna kvaliteet on sama, kuid veepõhised värvid on keskkonna- ja tervisesõbralikumad. Veepõhised värvid sisaldavad minimaalselt lenduvaid ühendeid, seetõttu sobivad veepõhised värvid laste- ja magamistubade värvimiseks. Samuti ei tekita veepõhised värvid ülitundlikel inimestel ärritusnähte.
Ajalugu.
Pool sajandit tagasi oli enamik värve lahustipõhised ning need olid vastupidavamad kui veepõhised värvid. Selle tulemusena olid nad populaarsemad kui veepõhised värvid. Mida aeg edasi, seda rohkem hakati keskkonnahoiu nimel välja töötama veepõhiseid värve.
Tänapäeval on värvilaborid keskendunud veepõhiste värvide väljatöötamisele ja täiustamisele eesmärgiga, et need oleksid võimalikult tervise- ja keskkonnasõbralikud.
Tõnu Mellik

Tõnu Mellik (12. mai 1934 Tartu – 3. juuni 1993 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Elukäik.
Lõpetas 1952. aastal Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga ja jätkas õpinguid Moskvas Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis režii erialal. Aastast 1953 õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas aastal 1959. Töötas 1959–1962 Tallinnas ning 1964–1968 Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudi vaneminseneri ja nooremteadurina. 1968–1975 töötas ta Eesti Maaehitusprojektis arhitektina. 1975–1987 oli ta ERKI vanemõpetaja ning 1981. aastast osaühingu Esmar peaarhitekt.
Aastast 1960 oli ta Arhitektide Liidu liige.
Isiklikku.
Tõnu Melliku vanemad olid skulptor Voldemar Mellik ja Linda Mellik. Vend oli arhitekt Ants Mellik.
Looming.
Tõnu Mellik projekteeris tööstus- ja avalikke hooneid ning elamuid. Koostas külade ja alevike planeerimis- ning hoonestuskavu: Kiili, Kohila, Kuusalu, Loksa, Taebla ja Viru-Jaagupi. Tervikliku ansambliga paistavad silma koos Rein Veberiga Haabneeme ja koos Peep Jänesega Padise.
Ta osales 1968. Tallinna generaalplaani ja kesklinna rekonstrueerimise projekti koostamisel. Kõige tuntum on tema ja Peep Jänese projekteeritud Otepää spordibaas (1974–1978), mille arhitektid projekteerisid kuppelmaastiku looduskaitsealale sõõrja ehitisena, mille muruga kaetud kaldu olev välissein lasknuks majal mõjuda veel ühe kuplina. Ehitajad ei suutnud aga kaldseina vett pidama saada ning ehitis näeb vastupidi oma märkamatult loodusesse sulandumise taotlusele välja nagu betoonist punker.
Nõukogudejärgsest ühiskonnast olid arhitektid ühes Tõnu Mellikuga lihtsalt praktikud ning teoreetilisemate probleemidega enam üldse ei tegeldud. Nõukogudeaegsed tellimused ei lasknud arhitektidel vabalt oma loomingut teha.
Euroopa Nõukogu muuseumiauhind

Euroopa Nõukogu muuseumiauhind (inglise "Council of Europe Museum Prize") on aastast 1977 Euroopa Nõukogu välja antav auhind.
Camargue'i Muuseum

Camargue'i Muuseum (prantsuse "Musée de la Camargue") on Prantsusmaal Mas du Pont-de-Rousty asulas (Arles' lähedal) asuv vabaõhumuuseum. Muuseumis näidatakse Rhône'i jõe delta piirkonna majanduslikku ja kultuurilist arengut.
1973 ostis asutus La Fondation du Parc naturel régional de Camargue piirkonna ja ehitised ning kohandas need loodava vabaõhumuuseumi otstarbeks.
1979 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
2003. aastal külastas muuseumi 20 311 inimest.
Saint-Denis' kunsti- ja ajaloomuuseum

Saint-Denis' kunsti- ja ajaloomuuseum (prantsuse "Musée d'art et d'histoire de Saint-Denis") on kunsti- ja ajaloomuuseum Prantsusmaal Saint-Denis' asulas. Muuseum asutati 1901. Muuseum asub endises karmeliitide ordu hoones.
1982 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Euroopa Toiduohutusamet

Euroopa Toiduohutusamet (inglise keeles "European Food Safety Authority" (EFSA)) on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002 määrusega (EÜ) nr 178/2002 loodud Euroopa Liidu organ peakorteriga Itaalias Parmas.
Määruse artikli 1 lõige 1 sätestab: „Käesoleva määrusega kindlustatakse inimeste tervise ja tarbijate huvide kaitse kõrge tase toiduvaldkonnas, võttes eelkõige arvesse toiduga, kaasa arvatud traditsiooniliste toodetega varustamise mitmekesisust, ning tagatakse siseturu tõhus toimimine...“
Viljaelevaator

Viljaelevaator (ka elevaator) on põllumajandusehitis, millesse kogutakse ja kus hoitakse vilja.
Elevaatoris toimuv on kas mehhaniseeritud või automatiseeritud.
Suurimates elevaatorites on üle 300 000 tonni vilja.
Dekanter tsentrifuug

Tsentrifuug on seade, mille rootor töötab kõrgetel pööretel eraldades tsentrifugaaljõu mõjul erineva tihedusega komponente segust. Seadmel on palju erinevaid kasutusvaldkondi: toiduainetööstuse, keemiatööstuse ja veepuhastuse protsessides jpm. Dekanter tsentrifuug eraldab tahkeid osakesi ja vedelikku segust ning on seetõttu asendamatu seade veekäitlus protsessides, kus seda kasutatakse setete eraldamiseks reoveest. Levinud kasutusala on jääkmuda eraldamine biomassiks ja fugaadiks. Protsessi käigus saadakse vastavalt ca 25-30% kuivainesisaldusega biomass ja kuni 0,1% fugaat. Biomassi on vajalik veetustada, et hiljem oleks seda hõlpsam transportida ja võtaks vähem ladustamisel ruumi ning ühtlasi vähendada sette käitlemise kulusid.
Tööpõhimõte.
Dekanter tsentrifuugi tööpõhimõte seisneb üleslükkejõu vähendamises ja raskusjõu suurendamises. Pideva pöörlemisega tekitatakse 1000–4000 G suurune jõud, mis kiirendab settimise protsessi. See võimaldab tavapärase tunde kestva settimise protsessi läbi viia sekunditega, mis omakorda võimaldab läbi töötada suuremaid ärastusmuda koguseid. Eelnevalt flokulandiga rikastatud segu pumbatakse läbi rootori võlli sees oleva sisestustoru trumlisse. Flokuleerunud heljumi osakesed eralduvad segust ja surutakse vastu trumli sisekülge, samal ajal kui selitatud vedelik täidab trumli kuni ülevoolu avadeni ja hakkab sealt välja voolama. Trumli seina vastu surutud tahedam mass surutakse kruvi abil esmalt rootori tihendavasse koonilisse ossa ja seejärel paisatakse samuti rootorist välja tigutransportöörile.
Ehitus.
Ehituslikult koosnebki dekanter tsentrifuug peamiselt trumlist ja selle sisse paigutatud tigutransportöörist, mis töötamisel pöörlevad veidi erineva kiirusega. Rootor on osalt silindrilise ja osalt koonilise kujuga ning mõlemal, nii trumlil kui kruvil on oma veoajam. Trumli sees oleva kruvi- ehk tigutransportööri ülesanne on settinud biomassi väljakandmine ja seetõttu tuleb selle pöörlemise kiirust muuta vastavalt töörõhule. Töörõhk võimaldab jälgida protsessi tõhusust muda koogi kuivuse suhtes. Trumli veoajamiks on enamasti rihmülekandega elektrimootor, kuid kruvi käitab hüdromootor, mille jõuallikaks on elektrimootoriga hüdroajam. Hüdromootori kasutuselevõtt on toonud suurema läbimurde seadme efektiivsuses ja kasutusmugavuses, sest võimaldab tänu automaatikale väga täpselt kontrollida kruvi kiiruskonstanti. Rootor peab toetuma ka tugevatele surveõlitusega liuglaagritele, mis taluksid tavalisest suuremat koormust, mida põhjustavad vibratsioon ja G-jõud.
Niitmine

Niitmine on vikatiga lüües või niidukiga töötades taimede maha lõikamine, enamasti nende juure lähedalt; ühtlasi rohumaade hooldus- ja saagikoristusvõte.
Kui eesmärk on varuda rohusööta, siis on niitmine esimene töö.
Vladimir Orlov

Vladimir Orlov (vene keeles Владимир Викторович Орлов; 31. august 1936 Moskva – 5. august 2014 Moskva) oli vene kirjanik, kes kirjutas ka stsenaariume.
Ta lõpetas 1959. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna.
Ta oli Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi kirjandusliku meisterlikkuse kateedri juhataja, professor. Ta oli 1965. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige.
Vladimir Orlov suri 5. augustil 2014 Moskvas ja maeti Trojekurovo kalmistule.
Isiklikku.
Ta oli abielus, tema abikaasa Liidia on kirjanik, ajakirjanik ja moeajaloolane. Nende poeg Leonid Orlov on teleprodutsent.
Eesti keeles on 2018. aastal Erle Nõmme tõlkes ilmunud sarjas "Punane raamat" romaan "Aldimängija Danilov" (originaalis "Альтист Данилов", ilmunud 1980).
Ministro Pistarini rahvusvaheline lennujaam

Ministro Pistarini rahvusvaheline lennujaam (hispaania keeles: "Aeropuerto Internacional Ministro Pistarini") (IATA: EZE, ICAO: SAEZ) on rahvusvaheline lennujaam Argentina pealinnas, Buenos Aireses. Lennujaam on riigi kõige suurem lennujaam- lennujaama läbib 85% riigi rahvusvahelisest lennuliiklusest. Lennujaam on Aerolineas Argentinase ja LATAM Argentina kodulennujaam. Lennujaama pindala on 3475 hektarit.
Carl Espen

Carl Espen Thorbjørnsen (sündinud 15. juulil 1982 Bergenis) on Norra laulja.
2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Silent Storm".
Farmatseutiline binaarne kood

Farmatseutilise binaarse koodi ehk farmakoodi lõi 1974. aastal asutatud Saksa firma Laetus GMBH. 
Farmakood ei ole tehniliselt võttes vöötkood. Kuigi see kodeerib numbrilisi andmeid nagu tavaline tootekood, puudub sellel vöötkoodi tüübil alusta-lõpeta muster ning sellepärast peab farmakoodi lugema alati ühtepidi. Skannides seda paremalt vasakule, on tulemuseks erinev numbrite jada, kui skannides koodi vasakult paremale. 
Farmatseutiline binaarne kood võib salvestada ainult numbrilisi andmeid 3-st (2 vööti) kuni 131070-ni (16 vööti). See on üks omadustest, mis eristab farmakoodi teistest ühedimensioonilistest vöötkoodidest.
Farmakoodis kasutatakse ainult ühte tüüpi tühikuid ja kahte tüüpi ribasid (lai ja kitsas). Võrreldes tavaliste vöötkoodidega, saab farmakoodi printida väga paljude värvidega, see on võimalik tänu sellele, et koodi loetakse spetsiaalsete Laetuse valge valguse skanneritega. Lisaks sellele ei salvestata infot kümnendsüsteemis, vaid kahendsüsteemis, nagu nähtub ka nimest. Skannerid loevad seda paremalt vasakule ja põhimõtted, mida nad vöötkoodi dešifreerimiseks kasutavad, on väga lihtsad: joonis on summa, kus kitsad ribad on 2^n ja laiad ribad on 2*2^n.
Farmakood on vöötkoodi standard, mida kasutatakse farmaatsiatööstuses üle maailma, pakkimise kontrollsüsteemina/meetodina. Farmakoodi sihtotstarve on tagada, et pakendis olev farmaatsiatoode on õige toode koos õigete lähtematerjalidega ja tõendavate dokumentidega. See on pakkimiskontrollisüsteem, mis on loodud pakendivigade vältimiseks. 
Tänapäeval kasutatakse ühe- ja kahedimensioonilisi farmakoode, mida saab genereerida, kasutades selleks vastavaid organisatsioone (näiteks GS1). Samuti saab neid luua veebis.
Philippine Airlines

Philippine Airlines (PAL) on Filipiinide rahvuslik lennufirma, mille kodulennujaam on Ninoy Aquino rahvusvaheline lennujaam. Lennufirma asutati 1941. aastal. 
Tegu on esimese ja vanima Aasia kommertslennufirmaga, mis tegutseb esialgse nime all. Lennufirmal on 94 lennukit ja lennufirma opereerib 56 sihtkohta.
Kuningas Abdulazizi rahvusvaheline lennujaam

Kuningas Abdulazizi rahvusvaheline lennujaam (KAIA; araabia keeles: مطار الملك عبدالعزيز الدولي; IATA: JED, ICAO: OEJN) on rahvusvaheline lennujaam Jiddah's Saudi Araabias asukohaga umbes 19 kilomeetrit Jiddah' kesklinnast põhjas. See on riigi suurim lennujaam. 
Lennujaam on tuntud oma hadži terminali poolest, mis on mõeldud ainult moslemitele ja rajatud Mekat külastavate palverändurite tarbeks. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 30 miljonit reisijat. Lennujaam on ka rahvusliku lennufirma Saudia kodulennujaam.
Going am Wilden Kaiser

Going am Wilden Kaiser on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas Sölllandli piirkonnas, 773 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 20,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1870 inimest. Vald paikneb 8,5 km Kitzbühelist loodes ja 5 km Sankt Johann in Tirolist läänes. Küla koosneb viiest osast ja seda on esmamainitud 1160. aastal kui "Gouwingen". Selle peamine sissetulekuallikas on turism. See on ühendatud suurema Ski Welti suusapiirkonnaga Asitzbahni köisteega, mis viib suusatajad kiiresti Goingist orus üles ulatuslikule suusamaastikule mäeküljel.
Asend.
Going asub Sankt Johann in Tirolist läänes Kitzbüheli Alpide (lõunas) ja Wilder Kaiseri (põhjas, Sölllandlis) vahel. Teised valla asundused on: Schwendt, Aschau, Prama, Sonnseite ja Schattseite.
Naabervallad: Ellmau, Oberndorf in Tirol, Reith bei Kitzbühel, Sankt Johann in Tirol, Kirchdorf in Tirol
Ajalugu.
Küla on esmamainitud 1160. aastal Baumbachi kloostri dokumendis kui "Gouwingen". Nimi tuleb bajuvaari aadlimehe nimest "Guowo" või "Gauwo". See näitab, et see asutati bajuvaaride poolt. Külakirik on üks kõige muljetavaldavamaid rokokoo kirikuid Tiroolis. See on pühitsetud Pühale Ristile ja märter Laurentiusele. Selle arhitekt oli Andrä Hueber ja freskod maalis Matthias Kirchner, mõlemad Kitzbühelist. Altarid ja pühakujud nikerdas Goingi skulptor Thomas Blieml. Vasakpoolse altari nišis on huvitav jumalaema kuju, nikerdatud 1480. aasta paiku.
Vaske ja hõbedat kaevandati Goingi ja Oberndorfi vahel Rehrobichlis 16. sajandi esimesel veerandil. Kaevurid ("Bergknappen") elasid Prama asunduses. Prama tuleb keldi keelest ja tähendab "kohta, kus kasvavad põldmurakad ("Brombeeren")". See on vihje, et see oli keldi asula. Keldid kaevandasid selles piirkonnas vaske ja hõbedat 800. aasta paiku eKr. Kaevandus suleti 1773. aasta paiku. Oma õitseajal saadi igal aastal umbes 12 000 kg vaske ja 7000 kg hõbedat. Sulatusahi oli Bärenstätten von Sankt Johanni asunduses. Kõige sügavam vertikaalne kaevandusešaht oli umbes 880 m sügav.
Majandus.
Täna domineerib Goingis lisaks paljudele käsitöö-, tööstus- ja kaubandusettevõtetele põllumajandus ning tali- ja suveturismitööstus.
Liginullenergia hoone

Hoone energiatõhususe tase „Liginullenergiahoone“ ehk energiamärgise A klass tähendab, et hoone on energiatõhusus- ja taastuvenergiatehnoloogiate lahendusi kasutades tehniliselt mõistlikult ehitatud hoone, mille energiatõhususarv on suurem kui 0 kWh/(m²·a).
Energia tootmine.
Liginullenergiahoone nõuete tagamiseks on vaja toota energiat krundil või lähiümbruses. Liginullenergiahoone tähendab ka hoonet, mis tarbib krundivälist energiat ja/või on ühendatud energiavõrkudega (näiteks elektrivõrk, gaasivõrk).
Taastuvenergia.
Taastuvenergia all mõistetakse päikesest, tuulest või veest toodetud soojust või elektrit. Soojuspumbad, mis samuti kasutavad lokaalset taastuvenergiat, arvutatakse hoone energiakasutuse koosseisu vastavalt soojus- või jahutustegurile. Taastuvkütuseid käsitletakse tarnitud taastuvenergiana.
Euroopa liidu uute hoonete nõue.
Liikmesriigid tagavad, et
Day Mesquita

Dayenne Proença Mesquita (sündinud 18. septembril 1985 Telêmaco Borbas) on Brasiilia näitleja.
Alutaguse rahvuspark

Alutaguse rahvuspark on rahvuspark Ida-Viru maakonnas. See on loodud 2018. aastal eesmärgiga kaitsta Ida-Eesti tüüpilisi ja haruldasi soo-, metsa- ja rannikumaastikke ning pärandkultuuri. 
Rahvuspargi pindala on 44 331 hektarit, millega see on üle kolme korra suurem kui Karula rahvuspark. Kaitseala asub Alutaguse, Lüganuse ja Jõhvi valla aladel ning see moodustub mitmest lahustükist. 
Rahvuspark loodi 24. novembril 2018 11 senise kaitseala põhjal. Rahvuspargi alale jäid Puhatu, Agusalu, Muraka ja Selisoo looduskaitseala, Iisaku, Kurtna, Smolnitsa, Jõuga, Struuga ja Mäetaguse maastikukaitseala ning Narva jõe ülemjooksu hoiuala. Seniste kaitsealade kaitse-eeskirjad kehtisid rahvuspargi kaitse-eeskirja jõustumiseni 1. jaanuaril 2021.
2024. aastal algatati rahvuspargi laiendamine, mis peaks lõpule jõudmisel kasvatama kaitseala pindala ligi 70 000 hektarini.
Alutaguse rahvusparki üritas luua Eesti botaanik ja looduskaitsja Gustav Vilbaste juba 1920. aastail. 
Rahvuspargis elutsevad lendoravad, kaljukotkad, rabapüüd ja muud liigid.
Dirt 3

"Dirt 3" on võidusõidu rallimäng, mis on välja töötatud ja avaldatud mängu ettevõtte Codemasters poolt. See on kaheksas mäng sarjast "Colin McRae Rally".
2011. aasta septembris lekitas veebileht AMD promo 3 miljon "Dirt 3: Complete Edition" mänguvõtit Steami platvormile.
Mäng.
Peamine mode näeb ette, et mängijad teeniks oma profiilile maine punkte, maine punkte on võimalik teenida mängu sees olevate tegevustega, nende punkitdega saab sponsoreid ja sponsorite kaudu saab mängus uusi ralliautosi. Uus gymkhana režiimi mängus paneb mängijad takistus rajadele, mis paneb mängijad tegema erinevaid raskeid trikke. Mängus on olemas erinevaid tiimi režiime, mis hõlmab sündmusi, näiteks puidust seinte lõhkumist ("Invasion"), zombiehaiguse levitamine ("Outbreak"), ja lipu kättesaamise taoline mäng ("Transporter").
Muude uute funktsioonide hulka kuulub Hardcore mode, mis piirab mängijad ainult näha rooli tagant (tuntud kui "head cam"), sõitja abistavad elemendid puuduvad, kas vihm või lumi sajab. Mängust saadud klippe on võimalik üles laadida otse YouTube'i.
Vastuvõtt.
IGN andis mängule hinde 8,5 ja Editor's Choice auhinna, kiites mängu ja selle internetifunktsioone, samal ajal kritiseerides mõningaid mängu tegijate valikuid. GameTrailers andis mängule hinde 9,2, kiites mängu ja mängu esitamist, kuigi nad kritiseerisid mängus olevat YouTube'i funktsionaalsust. GamesRadar andis mängule hinde 9/10 ja kiitis mängu laitmatut olekut, kuid märkis, et mängu esitus oli natuke madalam eelmiste mängudega võrreldes. Official Xbox Magazine andis mängule hinde 8,5/10, kiites mängu autode disaini ja juhitavust, samal ajal kritiseerides dünaamilisuse puudumist pinnavormides ja nõrku sotsiaalseid funktsioone.
11. novembril 2016 esitati Humble Bundle promo, kus oli võimalik saada "DiRT 3: Complete Editioni" mänguvõti tasuta Steami platvormile.
Sargansi loss

Sargansi loss on loss Šveitsis Sankt Galleni kantonis Sargansi asulas.
Lossi ehitamist alustati arvatavasti 13. sajandi algul. 
Aastast 1966 tegutseb lossis muuseum (Museum Sarganserland). 1983 kolis muuseum lossi torni. 1983 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Alta muuseum

Alta muuseum on muuseum Põhja-Norras Alta vallas Alta asulas. Muuseum asutati 1978. aastal.
See on Põhja-Norra üks populaarsemaid muuseume. Muuseum eksponeerib ka Alta kaljujooniseid.
1993. aastal tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Rahvusmuuseum

Rahvusmuuseum on muuseum, mida peab üleval riik, enamasti keskasutus (näiteks ministeerium). Enamikus riikides antakse rahvusmuuseumi nimetus vaid pealinnas asuvale muuseumile. 
Eesti tuntuim rahvusmuuseum on Eesti Rahva Muuseum, mis algupärast nimekirjutust järgides ei kanna nime Eesti Rahvusmuuseum (vrd Eesti Rahvusarhiiv, Eesti Rahvusraamatukogu).
Taani rahvusmuuseum

Taani rahvusmuuseum (taani keeles "Nationalmuseet") on rahvusmuuseum Taanis Kopenhaagenis. Muuseumis eksponeeritakse nii taani kui ka välismaa kultuuriajalooga seotut.
Muuseum asutati 1849.
Muuseum asub 1744 valminud hoones (Printsessi palee, taani keeles "Prinsens Palæ").
Näiteks 2015 külastas muuseumi 1 377 000 inimest.
1994 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Blondie

Blondie on Ameerika Ühendriikides populaarsust kogunud rokkansambel. 1974. aastal asutasid New Yorgis selle laulja Debbie Harry ja kitarrist Chris Stein.
Hiilgeaegadel kuulusid ansamblisse veel Frank Infante, Clem Burke, Jimmy Destri ja Nigel Harrison. Nende diskosugemetega punkmuusika oli teerajajaks "new wave"'i stiili võidukäigus.
Ansambel lagunes juba 1982. aastal, kuid tuli uuesti kokku 1997. aastal. Nende kuulsamad laulud on "Heart of Glass", "Atomic", "Union City Blue", "Denis", "The Tide Is High", "Call me", "In the Flesh", "Picture This", "Hanging on the Telephone", "One Way or Another", "Sunday Girl", "Dreaming".
Blondie on olnud eeskujuks sellistele esitajatele nagu Garbage, No Doubt ja Texas.
Katriin Saar

Katriin Saar (sündinud 11. märtsil 2002) on Eesti tennisist.
2017. aasta Euroopa noorte olümpiafestivalil võitis ta paarismängus koos Carol Plakkiga pronksmedali.
2017. aastal võitis kuni 16-aastaste Orange Bowli noorteturniiri.
2018. aastal tegi debüüdi Eesti Fed Cupi koondises.
2018. aastal tuli naisüksikmängus Eesti meistriks.
Isiklikku.
Tema õde on ujuja Meribel Saar.
Kaia Gerber

Kaia Jordan Gerber (sündinud 3. septembril 2001) on Ameerika modell, kellel on leping aɡentuuriɡa IMG Models. 
Lapsepõlv.
Kaia Gerberi isa Rande Gerber on ettevõtja ja ema Cindy Crawford on maailmakuulus supermodell. Kaia isa on juudi päritolu ning ema on saksa, inglise ja prantsuse juurtega. 
Juba kümneaastaselt tegi Kaia Gerber koostööd brändiga Versace. Näitlejadebüüdi tegi ta 15-aastaselt filmis "Sister Cities" (2016).
Modellikarjäär.
Ta on teinud koostööd ajakirjadeɡa Vogue, Teen Vogue ja Pop Magazine. Kaia Gerber tegi "runway"-debüüdi 2017. aastal Raf Simons ja Calvin Kleini moemaja, 2018. aasta Spring Fashion Weekil ajal esindas ta moemaju Marc Jacobs, Burberry, Alexander Wang, Coach, Prada, Chanel, Fendi, Moschino ja Versace. 
Kaia Gerber oli esimest korda Vogue'i kaanel 2018 Vogue Parisi väljaandel. Gerber oli tegev ka sellistes 2018. aasta kevadkampaaniates nagu Versace, Calvin Klein, Marc Jacobs ja Omega.
Saara Orav

Saara Orav (sündinud 30. detsembril 2001) on Eesti tennisist.
2018. aastal tegi debüüdi Eesti Fed Cupi koondises.
Võitis esimese ITF-i turniiri mais 2018.
Rumeenia talurahvamuuseum

Rumeenia talurahvamuuseum (rumeenia keeles "Muzeul Țăranului Român" on talurahvakultuuri tutvustav muuseum Rumeenias Bukarestis.
Muuseum asutati 1930. aastatel.
Muuseumis on üle 100 000 eseme.
1996 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
The Teens

The Teens on esimene saksa poistebänd, mis tegutses aastatel 1978–1981. Selle populaarsusele aitas kaasa saksakeelne noorteajakiri Bravo. Ansambli käekäigule aitas kaasa ka noor produtsent Dieter Bohlen. Ingliskeelseid Bay City Rollersi stiilis lugusid esitanud bänd saavutas suure populaarsuse eelkõige Lääne-Saksamaal, kuid oli tuntud ka Ida-Saksamaal ja tollases Eestis.
Anatoolia tsivilisatsioonide muuseum

Anatoolia tsivilisatsioonide muuseum (türgi keeles "Anadolu Medeniyetleri Müzesi") on arheoloogiamuuseum Türgis Ankaras.
Muuseum asutati 1921.
Aastas külastab muuseumi umbes 450 000 inimest.
1997 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Dieter Bohlen

Dieter Günter Bohlen (sündinud 7. veebruaril 1954) on saksa muusik, laulukirjutaja ja produtsent, kes on tuntud eelkõige ansamblite Modern Talking ja Blue System liikmena. 
Tema teised projektid on C. C. Catch, TOUCHE ja Mark Medlock.
Ta on produtseerinud ja töötanud koos ka selliste artistidega nagu Nino de Angelo, Engelbert Humperdinck, Roy Black, Ricky King, Al Martino, Millane Fernandez, Les McKeown, The Teens, Chris Norman, Bonnie Tyler, Alexander Klaws, Daniel Küblböck, Yvonne Catterfeld, Isabel (Soares), Luca Hänni, Mehrzad Marashi, Beatrice Egli, Ricardo Marinello, Andrea Berg, FANTASY 
1986. aastal kirjutas Bohlen telesarja "Tatort" jao "Der Tausch" nimilaulu "Midnight Lady", mille esitas endine Smokie laulja Chris Norman ja mis oli Kesk-Euroopas suur hitt, olles mitmetes edetabelites esikohal. Lugu ilmus Normani teisel sooloalbumil "Some Hearts Are Diamonds", mille produtseeris Bohlen. 1988. aastal kirjutas ta "Tatorti" jao "Moltke [ de ]" nimilaulu "Silent Water", mille ta esitas ise Blue Systemina. 1989. aastal pääses Eurovisiooni lauluvõistlusele kaks tema kirjutatud ja produtseeritud laulu: Nino de Angelo esindas Saksamaad lauluga "Flieger" ja saavutas 14. koha, Thomas Forstner aga Austriat lauluga "Nur ein Lied" ja saavutas 5. koha. Ka 1989. aastal kirjutas Bohlen muusika ZDF-i sarjale "Rivalen der Rennbahn", mis sai samal aastal Saksamaal plaatina sertifikaadi ja jõudis Saksamaal, Austrias ja Šveitsis viie parima hulka. 
Bohlen elab Hamburgi lähedal Tötenseni külas. Ta on vasakukäeline, kuid oli sunnitud õppima gümnaasiumis parema käega kirjutamist. Tennist, mida ta hakkas harrastama pärast kooli lõpetamist, mängib ta vasakukäelisena. Ajakirja Manager Magazine 2018. aasta artikli kohaselt on Bohleni vara netoväärtus 250 miljonit eurot, millega kuulub ta tuhande rikkaima sakslase hulka.
Waleed Al-Husseini

Waleed Al-Husseini (araabia keeles وليد الحسيني ; sündinud 25. juunil 1989) on Palestiina esseist, kirjanik ja blogija. 
2010. aasta oktoobris vahistas Palestiina omavalitsus ta väidetava jumalateotuse pärast Facebookis ja blogipostitustes; tema vahistamine pälvis rahvusvahelist tähelepanu. Hiljem põgenes ta Prantsusmaale, kus taotles edukalt varjupaika. 
Ta asutas 2013. aastal Endiste Muslimite Nõukogu Prantsusmaal ja kirjutas 2015. aastal oma kogemustest raamatu "Blasphémateur! : les prisons d'Allah".
Koit Alekand

Koit Alekand (29. august 1929 Tartu – 19. oktoober 2018) oli eesti maaparandusteadlane, maastikuplaneerija ja Eesti Maaülikooli professor.
Sündis 29. augustil 1929 Tartus, oli Eesti maaparandusteadlane ja õppejõud.
1996. aastast oli Eesti Maaülikooli emeriitprofessor. Alekand on uurinud kuivendussüsteemide töökindlust ja maaparandusobjektide maastikuökoloogilist kujundamist.
Ta oli Eesti taasiseseisvumisjärgsel perioodil Eesti maastikuarhitektuuriõppele aluse panija. Alekandi teeneks on maastikuarhitektuuri eriala avamine toonases Eesti Põllumajandusülikoolis, kui üliõpilaste vastuvõtmine maastikuarhitektuuri erialale algas 1994. aastal.
Ta oli Tartu Ökoinsenerikeskuse asutajaid ja esimees aastatel 1992–1998.
Ta suri 19. oktoobril 2018 ja maeti 1. novembril 2018 Tartu Uspenski kalmistule Raadil.
Haridus ja töökäik.
Alekand lõpetas 1949. aastal Tartu 6. Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna hüdrotehnikainseneri kutsega.
Ta kaitses 1966. aastal Valgevene Maaparanduse ja Veemajanduse Teaduslikus Uurimisinstituudis tehnikakandidaadi kraadi. Väitekiri käsitles savitorudrenaaži ummistumist mineraalpinnases.
1954. aastal asus Alekand tööle Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse. Aastatel 1971–1978 ja 1981–1985 töötas ta maaparanduse kateedri juhatajana. 1989. aastal anti talle professori kutse. 1994. aastal sai ta veemajanduse instituudi maaparanduse õppetooli professoriks. Alekand läks emerituuri 1996. aasta septembris.
Quim Torra

Joaquim Torra i Pla (sündinud 28. detsembril 1962 Blanesis) on Kataloonia poliitik. Ta oli 14. maist 2018 kuni 29. septembrini 2020 131. "Generalitat de Catalunya" president.
Ta sündis aastal 1962 Blanesis Girona provintsis Kataloonias. Ta on lõpetanud "Universitat Autònoma de Barcelona" juristina.
Isiklikku.
Ta on abielus, tema abikaasa Carola Miró on kooliõpetaja; neil on kolm lastː kaks tütart ja poeg.
Nehatu Algkool (Karuse)

Nehatu Algkool oli algkool Nehatu külas endises Karuse vallas.
Nehatu algkoolis õpetas väliseestlase, Hanila valla aukodaniku Lily Kocinsi tädi Hilda Koldof-Simm.
Koolis on õppinud bioloog Mart Viikmaa.
Natalja Beltšenko

Natalja Beltšenko (vene keeles Наталья Юльевна Бельченко; sündinud 7. jaanuaril 1973) on ukraina luuletaja, kirjanduskriitik ja tõlkija. Kirjutab vene keeles.
Ta sündis 1973. aastal Kiievis inseneride peres. Lõpetas 1997. aastal Kiievi ülikool filoloogia erialal. Töötas Kiievis Ukraina Teaduste Akadeemia Keeleteaduse instituudis, kirjandusuurijana on tegelnud vene luuletaja Nikolai Kljujevi loominguga. Beltšenko kuulub 1997. aastast alates Ukraina Kirjanike Liitu ning on avaldanud kokku seitse luulekogu. Alates 2005. ajakirja ШО kirjandustoimetaja. Elab Kiievis.
Beltšenko luuletusi on tõlgitud saksa, prantsuse, inglise, poola, bulgaaria ja korea keelde. Tema loomingut on ilmunud antoloogiates "An Anthology of Contemporary Russian Women Poets" (2005) ja "Освобожденный Улисс" (2004), ajakirjades Новый Мир, НЛО, Октябрь, Дружба народов, Волга.
Natalja Beltšenko esines 2016. aastal Tartus kirjandusfestivalil Prima Vista.
Beltšenko on saanud 2000. aastal Hubert Burda fondi kirjandusauhinna ("Stiftung Hubert Burda", "Hubert Burda Preis für junge europäische Lyrik", loodud tunnustamaks Ida-Euroopa noori luuletajaid) ja 2006. aastal Nikolai Ušakovi nimelise preemia (Ukraina kirjanike liidu preemia vene keeles kirjutavatele autoritele).
Hemant Divate

Hemant Divate (sündinud 1967. aastal) on Mumbais elav ja töötav marathi luuletaja, tõlkija, toimetaja ja kirjastaja.
Looming.
Hemant Divate esimest kaht marathikeelset luulekogu "Chautishiparyantchya Kavita" ("Luuletused kolmekümne neljani", 2001) ja "Thambtach Yet Nahi" ("Võimatu on lakata", 2006) võib pidada marathi kirjanduses teedrajavateks. Ta luulet on tõlgitud inglise, prantsuse, hispaania, saksa, urdu, araabia, gudžarati, bengali, hindi, oria, tamili, telugu, kannada ja malajalami keelde. 2012. aastal andis kirjastus Poetrywala välja ta kolmanda marathikeelse luulekogu "Ya Roommadhye Aale Ki ife Suru Hote" ('elu algab hetkel, kui sa sesse ruumi sisened').
Luuletaja ja tõlkija Dilip Chitre on tõlkinud inglise keelde "Chautishiparyantchya Kavita", pealkirjaga "Virus Alert". Selle raamatu on oma keeles välja andnud ka hispaanlased ja iirlased. 2012. aastal ilmus tema teine inglise keelest tõlgitud luulekogu, "A Depressingly Monotonous Landscape".
Hemant Divate on Indias mitme kirjandusajakirja nõustaja. Ta on marathikeelse väikese kirjandusajakirja Abhidhanantar asutaja ja toimetaja. See ajakiri, neli numbrit aastas, on järjepidevalt ilmunud 15 aastat. Ajakiri Abhidhanantar ja kirjastus Poetrywala kokku on publiku ette toonud üle 45 marathi- ja ingliskeelse luulekogu.
Ta on oma loomingut tutvustanud mitmel omamaisel ja rahvusvahelisel luule- ja kirjandusfestivalil nii Aasias, Euroopas kui ka Ladina-Ameerikas, sealhulgas Tartus kirjandusfestivalil Prima Vista 2015. ja 2016. aastal.
Tunnustus.
Hemant Divate on pälvinud mainekaid auhindu, sealhulgas Kolkata kirjandusorganisatsiooni Bharatiya Bhasha Parishadi auhinna (Kolkata, India) ja Maharashtra Fondi preemia (Maharashtra Foundation, USA).
Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskond

Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskond oli Tallinna Polütehnilise Instituudi akadeemiline struktuuriüksus (teaduskond) aastatel 1947–1989.
Teaduskonna eelkäija oli Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond, mis 1947. aastal reorganiseeriti kaheks iseseisvateks teaduskonnaks – ehitusteaduskonnaks ja mehaanikateaduskonnaks. 
Pärast TPI ümbernimetamist Tallinna Tehnikaülikooliks (TTÜ) 1989. aastal jätkas ehitusteaduskond Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonnana.
Dekaanid.
TPI ehitusteaduskonna viimane dekaan (astus ametisse 1988. aastal) Kaido Hääl jätkas teaduskonna juhina ka pärast õppeasutuse nimetuse muutmist (1989. aastast Tallinna Tehnikaülikool). Kokku on TPI ehitusdeaduskonna dekaani ametit pidanud viis inimest, neist Lembit Joorits 17 aastat.:
Kateedrid.
Pärast iseseisva ehitusteaduskonna loomist 1947. aastal suurenes kateedrite arv kahelt kuueni:
Kuuenda kateedrina kuulus teaduskonna koosseisu mõnda aega matemaatika ja teoreetilise mehaanika kateeder.
1960. aastate alguseks oli ehitusteaduskonna kateedrite struktuur järgmine:
1975. aastal loodi ehitusteaduskonnas ehitusmaterjalide kateeder. Aastatel 1964–1981 kuulus teaduskonna koosseisu joonestamise ja kujutava geomeetria kateeder.: 
Erialad.
Kuni 1947. aastani valmistati TPI-s ehitusspetsialiste ette kolmel erialal: tööstus- ja tsiviilehitus, teedeehitus ja arhitektuur. 1947. aastal lisandus hüdrotehniliste ehitiste eriala. Sellel erialal oli kaks haru: sadamad ja paisud.
1950. aastal lõpetati arhitektuuriüliõpilaste vastuvõtt seoses Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi asutamisega. Hüdrotehnikainseneride ettevalmistamine omakorda lõppes 1955. aastal seoses hüdroelektrijaamade osatähtsuse vähenemisega vabariigis.
Aspirantuur.
Aspirantuur loodi ehitusteaduskonnas 1947. aastal. Esimeseks juhendajaks oli professor Ottomar Maddison. 1950.–1960. aastatel tegutsesid aspirantide juhendamisega professorid Heinrich Laul ja Leo Jürgenson ning dotsendid Richard Ambros, Verner Kikas, Lev Narets ja Leo Tepaks. 1980. aastatel juhendas aspirante kümmekond teaduskonna juhtivat õppejõudu. 
Esimesed aspirandid TPI-s olid Leonid Allikas ja Enno Soonurm, hilisemad ehitusteaduskonna õppejõud.
Õppejõud.
Õppejõude oli ehitusteaduskonnas 1960. aastal 36 ja 1985. aastal 61 inimest, sealhulgas kandidaadikraadi või dotsendikutsega õppejõude vastavalt 28 ja 55 inimest. 
Doktorikraadi saanuid oli 1960. aastal kaks (Heinrich Laul ja Leo Jürgenson) ja 1985. aastal 11 õppejõudu-teadurit. Neli õppejõudu valiti akadeemikuteks:
Lõpetajad.
Aastatel 1946–1985 said teaduskonnas diplomi kokku 4121 ehituserialade inseneri ja arhitekti.
Ehitusteaduskonna lõpetanutest on enam kui 20 kaitsnud doktorikraadi. Kolm vilistlast 
on valitud Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks: 
Õppekirjanduse loomine.
Aastatel 1949–1985 ilmus teaduskonna õppejõududelt 20 originaalõpikut. Sari õpikuid anti välja ehituskonstruktsioonide alalt, mille eest nende autoreile (Heinrich Laul, Johannes Aare, Leonid Allikas, Valdek Kulbach ja Valter Raidna) anti 1970. aastal Nõukogude Eesti preemia.
Jeon Jungkook

Jeon Jungkook (sündinud 1. septembril 1997 Busanis) on Lõuna-Korea laulukirjutaja, laulja ja tantsija. Tuntuks on ta saanud lauljana seitsmeliikmelises bändis BTS.
Jungkook omab musta "taekwondo" vööd.
Ta lõpetas gümnaasiumi 2017. aasta veebruaris. 
Ta on bändi kõige noorem liige. 
Jeon Jungkooki artistinimi on Jungkook.. Ta on esitanud BTS-i diskograafia osana kolm soololaulu – "Begin" 2016. aastal, "Euphoria" 2018. aastal ja "My Time" 2020. aastal - mis kõik on Lõuna-Korea Gaoni digitaalses edetabelis. Ta salvestas ka BTS-il põhineva veebifilmi 7Fates: Chakho heliriba loo "Stay Alive".
2022. aastal esines Jungkook Ameerika laulja Charlie Puthi singlil "Left and Right", mis saavutas USA Billboard Hot 100 edetabelis 22. koha. Hiljem samal aastal sai temast esimene Lõuna-Korea artist, kes avaldas FIFA maailmameistrivõistluste jaoks ametliku loo. heliriba looga "Unistajad", mida ta esitas hiljem 2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste avatseremoonial. 2023. aastal andis Jungkook välja oma debüütsingli "Seven", kus osales Latto, mis purustas arvukalt edetabeli- ja voogedastusrekordeid. See debüteeris Billboard Hot 100, Global 200 ja Global Excl esikohal. USA edetabelites, tehes temast esimese Korea sooloartisti, kes seda teinud, ja lõpuks sai temast ajaloo kiireim laul, mis ületas Spotifys 1 miljard voogu. Tema järelsingel "3D", kus osaleb Jack Harlow, debüteeris nii Hot 100 kui ka Ühendkuningriigi singlite edetabelis viiendal kohal, tehes Jungkookist esimese Lõuna-Korea sooloartisti, kes saavutas viimasel kaks järjestikust esiviisikust.
Valerie Fritsch

Valerie Fritsch (sündinud 1989) on Austria kirjanik ja fotokunstnik.
Elu.
Sündinud Grazis, asus ta pärast küpsuseksamite sooritamist 2007. aastal õppima fotograafiat ja töötab fotokunstnikuna. Ta on Grazi autorite ühenduse "die plattform" liige ning avaldab tekste kirjandusajakirjades ja antoloogiates. Autori loomingut on tugevasti mõjutanud tema reisid – kuus kuud aastast veedab ta välismaal.
Looming.
Valerie Fritschi debüütromaan "Kehastumised" ("VerkörperungEN") ilmus 2011. aastal, aasta hiljem järgnes fotodega reisiraamat "Maailm on minu sisikond" ("Die Welt ist meine Innerei", 2012). 
2015. aastal ilmunud romaan "Winteri aed" ("Winters Garten") osutus tõeliseks läbimurdeteoseks. See valiti Saksa Raamatuauhinna ("Deutscher Buchpreis") nominendiks, st aasta 20 parima saksakeelse romaani hulka. "Winteri aed" ilmus Terje Looguse tõlkes eesti keeles kirjastuses Eesti Raamat 2016. aasta kevadel. Raamatuesitlusel Tartu kirjandusfestivalil Prima Vista oli külaliseks ka Valerie Fritsch ise.
Tunnustus.
Valerie Fritsch on võitnud Ingeborg Bachmanni auhinna konkursil ("Ingeborg-Bachmann-Preis") 2015. aastal publikupreemia.