tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viini deklaratsioon

Viini deklaratsioon on Viinis Austrias 18.–23. juulil 2010 toimunud XVIII rahvusvahelisel AIDSi konverentsil (AIDS 2010) vastu võetud ametlik deklaratsioon. 
See on teaduslikele põhjendustele toetuv seisukohavõtt, mis püüab parandada rahvatervishoidu ja -turvalisust teaduslike tõendite hõlmamisega keelatud uimasteid puudutavatesse poliitilistesse strateegiatesse. Deklaratsiooniga kutsutakse üles teadlasi, tervishoiutöötajaid ja avalikkust toetama dokumendis kirjeldatud seisukohti, juhtimaks valitsuste ja rahvusvaheliste agentuuride tähelepanu uimasti- ja AIDS-i probleemidele ning demonstreerimaks, et uimastipoliitika reformimine on pakiline rahvusvahelise tähtsusega küsimus.
Viini deklaratsiooni põhitees väidab, et keelatud uimastite kriminaliseerimine toidab HIV-epideemiat ning selle tervishoiualased ja ühiskondlikud tagajärjed on ülekaalukalt negatiivsed ja seetõttu tuleb uimastipoliitika täies ulatuses ümber orienteerida.
Jean-Pierre Jeunet

Jeanne-Pierre Jeunet (sündinud 3. septembril 1953) on prantsuse režissöör.
Illusioon

Illusioon ehk eksitaju ehk meelepete on tegeliku objekti moonutatud taju. Võidakse eksida objekti omadustes või ka objekti loomuses. 
Näiteks võidakse vaasi varju seinal tajuda ähvardava loomana. Sinine riie võib kollases valguses tunduda rohelisena. Porgandimahl tundub pärast kompveki söömist kibedana. Öösel tunduvad väikesed krabinad valjudena. 
Näiteks mustkunsti puhul kutsutakse illusioon teadlikult esile. Mõnikord tekitatakse illusioon pettusena. 
Illusioon ei pruugi kaduda, kui me teame, et tegu on illusiooniga. Sellepärast võidakse kogeda illusiooni, olles teadlik sellest, et tegu on illusiooniga.
Johann Christoph Schwabe

Johann Christoph Schwabe (27. juuli 1682 Tallinn Eestimaa Rootsi kuningriik – 24. jaanuar 1742 Ambla Järvamaa Tallinna kubermang Venemaa keisririik) oli Eesti vaimulik.
Johann Christoph Schwabe õppis aastani 1704 Tallinna Gümnaasiumis.
25. augustil 1704 immatrikuleeriti ta Jena Ülikooli, sama aasta lõpus Leipzigi Ülikooli.
Jaanuaris 1711 kutsuti Ambla Maarja koguduse õpetajaks, samal aastal ordineeriti õpetajaks.
13. augustil 1721 valiti Johann Christoph Schwabe Eestimaa konsistooriumi assessoriks (andis vande 8. veebruaril 1722).
28. jaanuaril 1728 valiti ta Järva praostkonna abipraostiks, samal aastal sai ta Järva praostkonna praostiks. Oli pietistide ja hernhuutlaste poolehoidja.
Aastal 1727 avaldas ta tänu Anton Thor Hellele eestikeelse Piibli tõlkimise töö edendamise eest, valdas ise heal tasemel eesti keelt (täitis kirikuraamatuid eesti keeles).
Isiklikku.
Tema emapoolne vanaisa Peter Koch oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, tema poeg Johann Heinrich Schwabe oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, pojapoeg Joachim Gottlieb Schwabe oli Lihula ja Kirbla koguduse ning Kadrina Katariina koguduse õpetaja, vend Peter Schwabe oli Paide ja Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Tema tütrepoeg Johann Christoph Henckel oli Risti ja Harju-Madise koguduse õpetaja, väimees Johann Heinrich Henckel oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Valge maja (Moskva)

Valge maja ("Белый дом") on Venemaa valitsuse hoone Moskvas. Alates 1994. aastast on ehitise ametlik nimetus Venemaa Föderatsiooni valitsuse hoone.
Hoone ehitati aastatel 1965–1979 Vene NFSV Nõukogude Majana. Aastatel 1981–1993 paiknesid hoones Vene NFSV Ülemnõukogu ja selle järglane Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu.
Hoone sai tõsiseid kahjustusi 1993. aastal (vaata 1992.–1993. aasta konstitutsioonikriis Venemaal), mil Boriss Jeltsini käsul avati tankituli hoones paiknenud laialisaadetud Venemaa Ülemnõukogu pooldajate pihta.
Moonwalk (ettevõte)

Moonwalk on 2005. aastal loodud loomemajanduse ettevõte, mis tegeleb peamiselt muusika produktsiooni ja turundamisega, artistide manageerimise ja kontserditurneede korraldamisega. Moonwalki tuntumad artistid on Urban Symphony, Suntribe, Mr. Happyman, Black Velvet, Laura Põldvere, Getter Jaani, Mari-Leen, Ly Lumiste, Moon Taxi &amp; Grete Paia. 
Alates 2008. aastast on Moonwalk korraldanud mitu kontserditurneed, teiste seas "Muusa puudutus", "Kaunimad jõululaulud" ja Star FMi kontserditurnee "12 Suvevärvi".
Moonwalki omanikud on Tambet Mumma ja Sven Lõhmus.
Suur mäng

"Suur mäng" ("The Great Game") oli Briti impeeriumi ja Venemaa Keisririigi strateegiline vastasseis ülemvõimu pärast Kesk-Aasias 19. sajandil ning 20. sajandi esimesel kümnendil.
Väljendi "Suur mäng" tegi üldtuntuks Rudyard Kiplingi romaan "Kim". Fraasi olevat esimesena kasutusele võtnud kapten Arthur Conolly, Briti luuraja.
Mari-Leen Kaselaan

Mari-Leen Kaselaan (sündinud 2. detsembril 1987) on eesti poplaulja. Ta esindas Eestit ansambli Suntribe koosseisus 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Let's Get Loud".
2011. aasta detsembris teatas Mari-Leen, et on laulja karjäärist väsinud, ning tõmbus avalikust elust tagasi. 
2023. aastal ilmus Mari-Leeni singel "Kiirendus". Ta on võtnud taas eesmärgiks hakata laulma, laule kirjutama ja ka kontserte andma.
Käibefraas.
3. jaanuaril 2007 tänas ta Raadio 2 Aastahiti üritusel auhinda vastu võttes iseennast: „Aitäh mulle kõigi poolt!” Ütlus sai kiiresti käibefraasiks ning jõudis ka Eesti Ekspressi koostatud veidraimate väljaütlemiste edetabelisse.
Isiklikku.
Alates 2012. aastast oli abielus ratsasportlase, hobusekasvataja ja hobuste hambaarsti Joosep Tikuga.. Paaril on kaks poega.
Buhhaara

Buhhaara (usbeki keeles Buxoro; pärsia keeles بخارا "Buxoro") on linn Usbekistanis, Buhhaara vilajeti keskus. 
2009. aastal hinnati Buhhaara elanike arvuks 263 400 inimest. Enamik elanikke on tadžikid.
Ajalugu.
Asustus Buhhaaras on vähemalt 5000 aastat vana, linna asutamisajaks peetakse 6. sajandit eKr. Linn oli üks Pärsia tsivilisatsiooni keskusi. 
Buhhaara asub ajaloolisel Siiditeel.
Isabelle Huppert

Isabelle Anne Madeleine Huppert (; sündinud 16. märtsil 1953) on Prantsusmaa näitleja. 
Ta on alates 1971. aastast näidelnud rohkem kui 90 filmis. Ta on võitnud kaks Cannes'i filmifestivali aasta naisnäitleja auhinda. 
Ta on naisnäitlejatest olnud enim kordi nomineeritud naisnäitleja Césari auhinnale – 13 korda. Ta võitis Césari auhinna filmi "La Cérémonie" eest.
Thomas Newcomen

Thomas Newcomen (sündinud enne 24. veebruari 1664 – 5. august 1729) oli Briti tööriistameister ja leiutaja, kes ehitas 18. sajandi algul Thomas Savery algelise aurumasina eeskujul esimese tööstuslikult kasuliku aurumasina. Newcomen võttis auru kondenseerimiseks Savery masina välise vesijahutuse asemel kasutusele vee sissepritsimise ja ühendas jõumasina kolbpumbaga. Sellised masinad leidsid rakendust vee välja pumpamisel kaevandustest.
Ilmar Reiman

Ilmar Reiman (26. juuli 1930 – 10. august 1991) oli Eesti pedagoog ja haridustegelane.
Sangaste kirik

Sangaste Andrease kirik on kirik Valga maakonnas Sangastes. Seda kasutab Sangaste Püha Andrease kogudus.
Ajalugu.
Esimest korda on kirikut mainitud 1379. aastal. Hiljem sai see sõdades kannatada, kui see purustati nii 1582. kui ka 1630. aastal. Puutumata ei jäänud kirik ka Põhjasõja käigus, kui see 18. juulil 1702 maha põletati. Selle asemele püstitati ajutine puidust kirik kuni 1742. aastal valmis tänapäevani säilinud kivikirik, mis on pühitsetud pühale Andreasele.
1861. aastast pärinevad pikihoone ja altariruumi kujundus. Siis sai ka peauks klassitsistlikule stiilile omase segmentfrontooni ja Toscana pilastrid. Puidust uusbarokne viilutorn ehitati 1873. aastal. Kristust ristil kujutav altarimaal "Kolgata" on valminud Münchenis 1883. aastal.
Kiriku praeguse oreli ehitasid vennad Kriisad 1924. aastal ning sellel on 2 manuaali ja 24 registrit.
Geraldine Ferraro

Geraldine Anne Ferraro (26. august 1935 – 26. märts 2011) oli Ameerika advokaat ja Demokraatliku partei poliitik.
Ta oli muu hulgas Ameerika Ühendriikide Kongressi Esindajatekoja liige.
Ta oli 1984. aasta presidendivalimistel Walter Mondale'i asepresidendikandidaat, esimene suurparteide naissoost asepresidendikandidaat USA ajaloos.
Jääkarussell

Jääkarussell on jääl teljeks olevale postile kinnitatud ridva abil ringikujuliselt liigutatav kelk. See on üks tuntumaid rahvapäraseid talviseid meelelahutusvahendeid.
Udo Kolk

Udo Kolk (4. mai 1927 Tartu – 25. juuli 1998 Tartu) oli eesti folklorist.
Töökäik ja teadustegevus.
Töötas aastatel 1955–1992 Tartu Riikliku Ülikooli eesti rahvaluule ja kirjanduse õppejõuna.
Tema peamised uurimisvaldkonnad olid eesti regivärss ja rahvamuusika. Eriti hinnatavad on tema teaduslikud avastused vana rahvalaulu korduvatest elementidest.
Ta kogus rahvaluulet, korraldas kogumisekspeditsioone ja rahvaloomingu filmimist ning on kirja pannud üle 1000 rahvaviisi.
Kolk osales "Vana kandle" väljaandmises ning on koos Richard Ritsingu ja Aino Valmetiga koostanud kogumiku "Leegajused. Soome-ugri rahvaste laule" (LR 1970, nr 29/30, 200 lk) ja kirjutanud sellele eessõna. 
Ta oli 1955. aastast Heliloojate Liidu liige ja 1971. aastast Soome Kirjanduse Seltsi kirjavahetajaliige. 
Isiklikku.
Udo Kolgi ja muusikateadlase Helju Taugi (1930–2005) poeg on pianist ja muusikaprodutsent Madis Kolk (sündinud 1953).
Udo Kolk oli kirglik maletaja ja osales Tartu-Tallinna kirjanike malematšides.
Ta on maetud Raadi kalmistule Tartus.
Riho Päts

Riho Päts (1934. aastani Richard Päts; 26. juuni 1899 Tartu – 15. jaanuar 1977 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht, muusikaajakirjanik ja muusikaõpetaja. Pätsi elutööks oli muusikapedagoogika edendamine Eestis.
Riho Päts alustas muusikaõpinguid Tartus 1915. aastal Mart Saare juures. 1916. aastast õppis Tartus Rudolf Grivingi muusikakoolis ja 1920. aastast Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Aastatel 1923–1927 õppis Päts Tallinna Konservatooriumis Artur Lemba klaveriklassis, kõrgkooli lõpetas kompositsiooni erialal (Artur Kappi klass) 1926. aastal. 
Päts töötas koolides muusikaõpetajana. Alates 9. augustist 1940 sai ta omal soovil Tallinna Konservatooriumi direktori ametikohalt lahkunud Juhan Aaviku kohusetäitjaks. Aastatel 1940–1941 ja 1944–1950 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppejõud. Aastal 1950 represseeriti, oli aastani 1955 vangilaagreis. Aastatel 1956–1971 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud, aastail 1959–1960 laulu- ja muusikakateedri juhataja, aastast 1962 professor. 
Isiklikku.
Abikaasa Made Päts-Jakobson oli tuntud laulja ja laulupedagoog.
Tema tütar Leelo Kõlar oli samuti muusikaõpetaja.
Nina Dobrev

 
Nina Dobrev (täisnimi Nikolina Konstantinova Dobreva, bulgaaria keeles Николина Константинова Добрева; sündinud 9. jaanuaril 1989) on Kanada näitleja. Ta mängis Mia Jonesi (kuuendast hooajast üksiku teismelise ema) rolli telesarjas "Degrassi kool ja tema noored" ("Degrassi: The Next Generation") ning peaosa Elena Gilbertit teleseriaalis "Vampiiripäevikud" ("The Vampire Diaries").
Lapsepõlv.
Dobrev sündis Sofias Bulgaarias ja kolis kaheaastasena Kanadasse, kasvades üles Torontos. Tema ema on kunstnik ja isa arvutispetsialist. Dobrevil on vanem vend Aleksander, kes õpib inseneriks. Dobrev käis algkoolis J. B. Tyrrell Sr. Public School ja keskkoolis Wexford Collegiate School for the Arts (Scarboroughis Ontarios). Juba noorelt ilmnes huvitas Dobrevit tantsimine, võimlemine, teater, muusika, kujutav kunst ja näitlemine. Dobrevi anne avastati Dean Armstrongi näitlemiskoolis Torontos.
Karjäär.
Modellitöö viis reklaamideni ja seejärel filmide prooviesinemisteni. Dobrev näitles mängufilmides "Fugitive Pieces", "Away from Her", "Never Cry Werewolf" ja telesarjas "Degrassi kool ja tema noored". Lisaks osales ta MTV filmis "The American Mall" ning mängis peaosa CW Televisiooni draamasarjas "The Vampire Diaries", mängides kaksikrollis Elena Gilbertit ja Katherine Pierce'i. Pierce on vampiir, keda armastasid Ameerika kodusõja ajal kaks venda, olles tol ajal veel inimesed.
Lisaks mängis Dobrev erootilises põnevikus "Chloe", mille tõi 26. märtsil 2010 linale Sony Pictures Classics. Film haaras teatraalselt $3 000 000 USAs ja oli üks kõrgema laiendusteguritega erialafilme USAs 2010. aastal.
Eraelu.
Dobrev käis Toronto koolis Wexford Collegiate School for the Arts. Mõnda aega õppis ta Torontos ka Ryersoni Ülikoolis sotsioloogiat, kuid langes 2008. aastal välja, et jätkata näitlemiskarjääri.
Tallinna Noorte Klubi Kodulinn

MTÜ Tallinna Noorte Klubi Kodulinn on 24. oktoobril 1985 Eesti Televisiooni noortesaadete algatusel loodud klubi, mis 16. augustil 1986 ametlikult moodustati nimega Tallinna Noorte Klubi Kodulinn.
Klubi peakorter Kodulinna Maja paikneb Kuldjala torni külje all kunagises Püha Mihkli kloostri abihoones, kus hiljem asus Tallinna Limonaadivabriku osakond.
Felix Schlag

Felix Oscar Schlag (4. detsember 1891 Frankfurt – 9. märts 1974) oli saksa päritolu kunstnik, kes kujundas 1938–2003 vermitud USA 5-sendise mündi ("Jefferson Nickel"). 
Ta osales Saksa sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas. 1929. aastal siirdus ta USA-sse.
Briti Ida-India Kompanii

Briti Ida-India Kompanii (inglise keeles East India Company (EIC); ka Honourable East India Company (HEIC), the British East India Company ja mitteametlikult John Company) oli 31. detsembril 1600 kuningliku tegevusloa ("Royal Charter") saanud aktsiakompanii, mis asutati kauplemiseks Lõuna-Aasiaga. Briti Ida-India Kompanii peamisteks tegevuspiirkondadeks kujunesid India ja Hiina.
Ida-India Kompaniisid asutati ka muudes Euroopa riikides.
18. sajandi algupoolel oli Briti Ida-India Kompanii kaubavahetusbilanss Hiinaga negatiivne. Hiina ei vajanud Kompanii kaupu. Olukorda uurides avastas Kompanii, et Portugal ja Holland müüvad Hiinasse oopiumi, saades suurt kasumit, ning Kompanii lülitus 1765 samuti sellesse ärisse. Kompanii müüs Hiinasse 1799. aastal 900 tonni ja 1838. aastal 1400 tonni oopiumi. Hiina valitsus oli vastu oma rahva hävitamisele välismaise oopiumi abil ning see põhjustas 19. sajandil Esimese ja Teise oopiumisõja, mis mõlemad lõppesid Hiina kaotusega.
Briti valitsus andis Ida-India Kompaniile suuri kaubanduseeliseid võrreldes näiteks Põhja-Ameerikas olevate teeimportijatega. Kompanii ei pidanud teed Põhja-Ameerikaase müües maksma mingeid kohalikke makse. See viis Bostoni teejoominguni 16. detsembril 1773 ja järgnenud Briti valitsuse poolsed repressioonid põhjustasid USA iseseisvussõja ülejärgmisel aastal.
Briti Ida-India Kompanii omandas 18. sajandi teisel poolel võimu suure osa India üle. Kompanii rakendas Indias sõjalist jõudu ja täitis administratiivseid funktsioone. 1858. aastal, pärast Sipoide mässu, võttis Briti kroon India oma vahetu võimu alla, kuninganna Victoria kuulutati India keisrinnaks.
Ida-India Kompanii tegevus lõpetati 1. jaanuaril 1874.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülemate loend

NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülemate loend on loetelu Nõukogude Venemaa, Vene NFSV ja NSV Liidu kõrgema sõjalise juhtorgani – Punaarmee Staabi ja Kindralstaabi, Nõukogude armee Kindralstaabi ning NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi juhtidest:
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Kindralstaabi ülemad.
NSV Liidu RKN määrusega 22. septembrist ja NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi käskkirjaga 26. septembrist 1935. aastal nimetati Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staap ümber Punaarmee Kindralstaabiks.
Relvajõudude Kindralstaabi ülemad.
NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruse alusel 3. juunist 1946 nimetati Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Kindralstaap ümber Relvajõudude Kindralstaabiks
29. juuni 1950 Relvajõudude Kindralstaap nimetati ümber Nõukogude armee Kindralstaabiks
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülemad.
20. september 1955 nimetati Nõukogude armee Kindralstaap ümber NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabiks
Amme Rock

Amme Rock on iga-aastane rokkmuusikaürituste sari Eestis, mis leiab aset Vasulas Tartumaal ja on traditsiooniliselt alati tasuta. Üritus sai esimest korda teoks 1997. aastal, mil toimus sünnipäevapidustuste raames avalik jämmimine. Nimi "Amme Rock" on tulnud Amme jõe järgi, mille kaldal üritus toimub.
Amme Rock 2010.
Üritus toimus 16.–17. juulil 2010.
Amme Rock 2011.
Üritus toimus 15.–16. juulil 2011.
Amme Rock 2014.
Amme Rock toimus 18.–19. juulil 2014.
Amme Rock 2015.
Amme Rock toimus 10.–12. juulil 2015.
Amme Rock 2016.
Amme Rock toimus 8.–9. juulil 2016.
Amme Rock 2017.
Amme Rock toimus 7.–8. juulil 2017. Ürituse raames avati Amme jõekäärus mälestuskivi eesti rokkmuusikule Gunnar Graps (1951–2004), kes veetis oma lapsepõlvi Vasulas.
Foneem

Foneem on häälikusüsteemi väikseim üksus, mille abil eristatakse ühe sõna tähendust teisest. Kui asendada sõnas üks foneem teisega, võib tulemuseks saada uue tähendusega sõna. Asendades näiteks sõnas lina" esimese foneemi /l/ foneemiga /n/, saame tulemuseks teisetähendusliku sõna nina".
Häälduses võib iga foneem realiseeruda erinevate variantidena, mida nimetatakse allofoonideks.
Keava kahar mänd

Keava kahar mänd on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd) Raplamaal Kehtna vallas Linnaaluste külas. 
Männi ümbermõõt on umbes 2,2 m ja kõrgus 8,0 m.
Larry Kramer

Larry Kramer (kodanikunimi Laurence David Kramer; 25. juuni 1935 Bridgeport, Connecticuti osariik – 27. mai 2020 New York) oli juudi päritolu USA ingliskeelne kirjanik, stsenarist ning tervise- ja seksuaalvähemuste õiguste aktivist. 
Tema romaan "Faggots" (1978) kujutab USA geide elu. Näidend "The Normal Heart" kujutab kriisi, mille AIDS-i epideemia tõi geide ellu. 
Aastal 1987 asutas ta AIDS-ivastase võitluse aktivistide grupi ACT UP.
Ta oli HIV-iga nakatunud.
Lee Krasner

Lee Krasner (sünninimi Lena Krassner; 27. oktoober 1908 – 19. juuni 1984) oli juudi päritolu USA maalikunstnik. Väljaspool kodu tuntud ka kui Lenore Krasner. 
Ta oli abstraktse ekspressionismi New Yorgi koolkonna üks rajajaid.
25. oktoobril 1945 abiellus ta Jackson Pollockiga.
Rajameeter

Rajameeter on ro-ro-, ro-pax- ja parvlaevade lastimahutavuse näitaja. Rajameeter on 1 meetri pikkune lõik normikohast laeva autotekil märgistatud sõidurada.
Sõltuvalt konkreetse autoteki otstarbest (sõidu- või veoautode jaoks) ja kõrgusest võib sõidurada olla eri laiusega, tavaliselt vahemikus 2...3 meetrit, ja eri kõrgusega. Sõiduraja laius peab olema piisav, et juht saaks autost väljuda ja sõiduki saaks nõuetekohaselt kinnitada.
Ekslikult on mõnes ametlikus dokumendis kasutatud autoteki mõõtühikuna sõna "liinimeeter", mis on neis dokumentides defineeritud kui 1 m pikkune ja 2 m laiune maa-ala, näiteks.
Hans Adolf Krebs

Sir Hans Adolf Krebs (25. august 1900 Hildesheim – 22. november 1981 Oxford) oli Saksamaa juudi päritolu Suurbritannia arst ja biokeemik.
Ta avastas uurea tsükli ja tsitraaditsükli ehk Krebsi tsükli (1936). Viimase avastuse eest pälvis ta 1953. aastal kahasse Fritz Lipmanniga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Hans Krebs

Hans Krebs on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Fritz Kreisler

Fritz Kreisler (õieti Friedrich Kreisler; 2. veebruar 1875 Viin – 29. jaanuar 1962 New York) oli Austria päritolu USA viiuldaja ning helilooja. Tema isa oli tõenäoliselt juut ja ema tõenäoliselt mitte.
12-aastaselt ristiti ta katoliku kirikus. 1943. aastast oli ta USA kodanik.
Ta oli virtuoosi tüüpi viiuldaja. 
Ta on kirjutanud karakterpalu viiulile ja klaverile, opereti "Õunapuuõied" (Apfelblüten; 1919, koos Viktor Jacobiga) jm.
Kremloloogia

Kremloloogia on uurimisvaldkond, milles püütakse mõista Nõukogude Liidu või Venemaa Föderatsiooni juhtkonna siseringis toimuvat väliste märkide järgi.
Kreplach

Kreplach (jidiši keeles קרעפּלעך "kreplech" (mitmus sõnast קרעפּל "krepl")) on väikesed tainataskud, mis on täidetud näiteks loomaliha, maksapasteedi või kartulipudruga ning mida tavaliselt keedetakse ja serveeritakse kanasupis. 
See on aškenazi juutide roog.
Kroitser

Kroitser (saksa keeles "Kreuzer", "Kreutzer", varem ka "Creutzer"; lühend sageli Kr või Xr) oli väike hõbemünt või vaskmünt Lõuna-Saksamaal, Austrias ja Šveitsis. 
Kroitserile vastas rahaühik, mille väärtus oli Lõuna-Saksamaal enamasti 4 penni.
Krewe

Krewe on New Orleansi vastlapäeva ja sellele eelnevaid karnevaliparaade korraldav selts.
Stabat Mater

"Stabat Mater" on keskaegne ladinakeelne luuletekst, milles kirjeldatakse Jumalaema Neitsi Maarja kannatusi oma poja Jeesus Kristuse ristilöömise ajal. Teksti autor ei ole täpselt teada, kuid autorsust on muuhulgas omistatud paavst Innocentius III-le (1216), Johannes Bonaventurale (1274) ning frantsiskaani mungale Jacopone da Todile (1306).
Stabat Materi teksti kasutatakse Maarja kannatuste mälestuspäeval 15. septembril ning suurel reedel nii loetud kui ka lauldud sekventsina. 
Stabat Materi tekst liideti aastal 1521 Missale Romanumiga, ning seoti Trento kirikukogu otsuse alusel jumalateenistuse tekstidega. Aastal 1727 võeti see Brevieris katoliku liturgiasse ning kuulub sinna tänini.
Kuulsaim saksakeelne tõlge pärineb Heinrich Bonelt aastast 1847. Eesti keelde on Stabat Materi tõlkinud näiteks Toomas Siitan.
Originaaltekst, liturgiline tekst ja sõnasõnaline tõlge eesti keelde.
Stabat Materi tekstil on mitu versiooni. Siinsed on toodud uurijate Guido Maria Drevesi ja Clemens Blume põhjal. Vähem oluline ei ole ka katoliku kirikus tänapäeval kasutusel olev versioon, mis leidub Graduale Romanumi 1973/1979. aasta väljaandes. Võrreldes paljude varasemate liturgiliste versioonidega erineb see originaaltekstist suhteliselt vähe. Erinevused on toodud paksus kirjas. Kolmandas veerus leidub sõnasõnaline tõlge eesti keelde.
Teksti analüüs.
Stabat Mater koosneb kümnest stroofist, millest igaüks on omakorda jaotatud kaheks kolmevärsiliseks osastroofiks. Seetõttu on Stabat Materit võimalik laulda kahe koori poolt, kusjuures teine koor kordab esimese koori meloodiat. Kõigi stroofide aluseks on riimiskeem AABCCB ("Schweifreim").
Stabat Materi tekstile loodud heliteosed.
Stabat Materi teksti on kasutanud paljud heliloojad. Tihti ei ole käigus kogu tekst, vaid vastavalt heliteose rõhuasetustele on aktsendid erinevatel teemadel: troost, kannatus, kaebus. Vanim Stabat Materi tekstile loodud gregooriuse laulu meloodia pärineb Josquin Desprez'lt. 16. sajandil hakati kirjutama polüfoonilisi Stabat Matereid, kuulsaim neist Giovanni Pierluigi da Palestrina Stabat Mater kahele koorile. 
Kuulsamaid Stabat Matereid läbi aegade (kronoloogiliselt):
Hugo Siim

Hugo Siim (19. veebruar 1904 Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 12. jaanuar 1944 Tšerkassõ (tänapäeval Ukrainas)) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1939). 
Tal õnnestus 1940.-1941. aasta Nõukogude okupatsiooni ajal Eesti ohvitserkonna vastu suunatud repressioonidest pääseda seeläbi, et ta asus järelümberasumise korras 1941. aasta veebruaris koos perega Eestist ümber Saksamaale.
Teenis seejärel Idarindel mitmes Saksa juhatusele alluvas eesti väeosas. Olles muuhulgas 1941. aasta juunis Saksamaa ja NSV Liidu vahelise sõja puhkemise järel Saksamaal viibivatest eesti ja läti vabatahtlikest formeeritud politseipataljoni Ostland 3. kompanii ülem ning seejärel SS-diviisi "Wiking" kuuluva legendaarse pataljoni Narva 2. kompanii ülem, kellena langes 1944. aasta jaanuaris Ukrainas rindel.
Teenistuskäik.
Eesti Vabariigis.
Lõpetas 1927. aastal Tallinnas (Tondi sõjaväelinnakus asunud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste) sõjakooli oma lennus paremuselt kolmanda tulemusega ja ülendati nooremleitnandiks.
Aastatel 1927–1936 teenis 2. Üksikus Jalaväepataljonis Tartus. Oli 1927–1935 pataljoni 2. kompanii 2. rühma ülem ja 1935–1936 pataljoni siderühma ülem.
Ülendati 1932. aastal leitnandiks ja 1939. aastal kapteniks.
Lõpetas teenistuse kõrvalt 1936. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1936–1940 töötas ta Sõjavägede Staabi VI (väljaõppe) osakonna juures, olles riigikaitse õpetajana määratud Haridusministeeriumi käsutusse. Oli eri aegadel erinevate Tartu ja Tallinna koolide riigikaitse õpetaja. Muuhulgas ka Tartu Ülikooli ja Tartu Hugo Treffneri eragümnaasiumi riigikaitse õpetaja.
Teises maailmasõjas.
Asus järelümberasumise korras 1941. aasta veebruaris koos perega Eestist ümber Saksamaale. Astus pärast Saksamaa ja NSV Liidu vahelise sõja puhkemist 1941. aasta juunis vabatahtlikult Saksa sõjaväkke.
Oli Teises maailmasõjas algul politseipataljoni Ostland 3. kompanii ülem, kellena saadeti 1941. aasta sügisel Kiievisse Saksa väegrupi Süd tagala kaitsesse.
Seejärel alates 1942. aastast Eesti Leegionis. 1943. aastal õppis Bad Tölzi SS-ohvitseride koolis, 1943-1944 oli SS-diviisi Wiking kuuluvas pataljonis Narva.
Langes pataljon Narva 2. kompanii ülemana Ukrainas rindel 12. jaanuaril 1944 – neljapäevase Irdõni metsalahingu viimasel päeval.
Raamatus "Terasest tugevamad" (1997), pataljoni Narva ajaloo II osas, on temast 1944. aasta jaanuaris Ukrainas toimunud neljapäevase Irdõni metsalahinguga seoses kirjutatud järgmist:
Maetud Teklino kangelaskalmistule, ümber maetud Kiievisse 2008. aastal.
Jaak Kukk

Jaak Kukk (kuni 1937. aastani Johannes Kukk; 8. november 1904 Võisiku vald, Viljandimaa – 5. oktoober 2001 Sarasota, Florida, USA) oli Eesti sõjaväelane (aastast 1938 kapten) ja loomaarst.
Ta teenis Ratsarügemendis ja 3. Suurtükiväegrupis.
Boris Rink

Boris-Voldemar Rink (9. juuni 1893 Tartu – 8. mai 1936) oli Eesti kaitseväeametnik.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli (õigusteaduskonnas) 1926. aastal.
Ta teenis Loodearmees ja astus 1. juulil 1920 Eesti sõjaväkke, nimetati Sõjaringkonnakohtu juurde kohtuameti kandidaadiks, viis kuud hiljem sõjakohtu-uurijaks, kellena töötas surmani.
Viktor Väin

Viktor-Leonhard Väin (sündinud Viktor-Leonhard Veidenbaum; 27. aprill 1904 Nõmmküla vald, Järvamaa – 2. mai 1936 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (aastast 1929 vanemallohvitser) ja piirivalvur.
Ta teenis Eesti sõjaväes vabatahtlikuna 12. jaanuarist kuni 12. maini soomusrongil nr. 4 ja kuni 23. juunini 1920 soomusrongil Kapten Irv.
5. aprillil 1925 võeti ta sundaega teenima ja määrati 5. jalaväerügementi. 25. septembril 1925 lõpetas Viktor Väin Kaitsevägede Ühendatud Õppeasutiste Allohvitseride kooli ja ülendati kapraliks. Sundajateenistusest vabastati ta 26. aprillil 1926.
1. detsembril 1926 astus Viktor Väin teenistusse üleajateenijana. Teenis Harjumaa rahvaväe ülema asutuses, 10. jalaväerügemendis, Scouts üksikus jalaväepataljonis, Mereväe ekipaažis ja Auto-tanki rügemendis. Lõpetas 1929 kehalise kasvatuse kursuse ja 1933 üleajateenijate täienduskursuse. Kõrgendati 1928 nooremallohvitseriks ja 1929 vanemallohvitseriks.
1. augustil 1934 astus Viktor Väin üleajateenijana piirivalve teenistusse, kus ta oli Tallinna jaoskonna Jägala-Jõesuu rajooni kordoniülema kohustetäitja, Petseri jaoskonna Õpperajooni kordoniülem ja alates 1. aprillist 1936 Tallinna jaoskonna kordoniülem.
Viktor Väin suri Tartu Ülikooli kliinikus pimesoolepõletiku tagajärjel. Teda jäi leinama abikaasa kahe alaealise lapsega.
Karl Kerjan

Karl Voldemar Kerjan (28. oktoober 1900 Valga – 15. juuni 1936 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Võttis osa Vabadussõjast.
Ta hukkus Suur-Männiku laskemoonalao piirkonnas toimunud plahvatustes. Ta oli pürotehnik, laskemoonaladude ülema abi.
Ta maeti Viljandisse.
Aleksander Jõgi

Aleksander Jõgi VR II/3 (20. veebruar 1890 Lihula vald, Läänemaa – 8. juuni 1936) oli Eesti sõjaväelane (nooremallohvitser).
Ta teenis Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja 1. ratsapolgu koosseisus Vabadussõjas, sai haavata. Alates 1. augustist 1930 teenis ta üleajateenijana varustusvalitsuse relvastusosakonna laskemoonalaos.
Talle anti Vabariigi Valitsuse otsusega 11. juunist 1920 Vabadusristi II liigi 3. järk.
Mart Nuudi

Mart Nuudi (17. august 1889 Raiküla vald, Harjumaa – 13. august 1936 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja piirivalvur.
Ta lõpetas 1915. aastal Peterhofi lipnike kooli ja 1931. aastal alalisväe ohvitseride kursused.
Aastail 1910–1913 teenis ta Vene sõjaväes sundaega, 1914–1918 osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas, sai kolm korda haavata.
10. jaanuaril 1918 astus ta alamkapteni auastmes Eesti rahvusväeossa, määrati 4. Eesti jalaväepolgu tööroodu ülemaks ja vabastati teenistusest Saksa okupatsioonivõimude poolt.
Eesti sõjaväkke astus Mart Nuudi 25. novembril 1918, määrati Varustusvalitsuse käskudetäitjaks ohvitseriks, 3. märtsil 1919 Tapa kogumispunkti etapi komandandiks, 8. jaanuaril 1920 viidi üle 1. Ratsarügementi, kus teenis kuni 1. augustini 1920, mil vabastati sõjaväeteenistusest.
1. veebruaril 1923 astus kapten Nuudi piirivalve teenistusse ja määrati Tallinna jaoskonna Kunda rajooni ülemaks, 1931 Peipsi jaoskonna Alatskivi rajooni ülemaks. Alates 1933. aastast oli ta Lääne jaoskonna Hiiumaa rajooni ülem. 
Leinama jäid abikaasa, tütar ja poeg.
Nikko nulg

Nikko nulg ehk lühiokkaline nulg ("Abies homolepis") on igihaljas okaspuu nulu perekonnast. Ta on lähedane sugulane momi ja jaapani nuluga ning hübridiseerub nendega looduslikult.
Kirjeldus.
Puu kasvab tavaliselt kuni 30, harva kuni 40 m kõrguseks, tüve läbimõõt on kuni 1,0 (1,5) m. Võra on laikoonusja kujuga. Tüve koor on noortel puudel sile, hall, vanematel puudel hallikaspruun, kestendav. Pungad on pruunid, 3–5 mm pikkused, keskmiselt või tugevalt vaigused. Võrsed on läikivad, karvadeta, hallid või pruunikad, sügavate vagudega. Okkad on 1–3 cm pikkused, pealt läikivad ja tumerohelised, allküljel kaks heledat 11–13 realist õhulõheriba, tipuosas väikse sisselõikega, kahe vaigukäiguga, noortel puudel terava, vanematel poolterava või tömpja tipuga.
Õitseb mais-juunis, käbid valmivad oktoobris. Isasõisikud on 10–20 mm pikkused, kollakaspruunid. Käbid on püstised, noorena tumepurpurjad, valminult purpurjaspruunid, pikkus 7–12 cm, läbimõõt 1,5–2 cm. Seemnete kestad on 6–9 mm, tiivakesed umbes 10–12 mm pikkused.
Levila ja ökoloogia.
Nikko nulg on levinud Jaapani kesk- ja lõunaosas (Honshūl, Shikokul ja Kyūshūl), kus ta kasvab mägedes 700–2200 m kõrgusel üle merepinna. Kasvuvöönd asub kõrguslikult momi nulu ja jaapani nulu metsavööndite vahel. Kasvab üldjuhul segametsades, harva puhaspuistus. Ta talub hästi varju, kuid kasvukiirus on sel juhul väga väike.
Temaga kasvavad koos järgmised puuliigid: eriokkaline tsuuga ("Tsuga diversifolia"), hondo kuusk ("Picea jezoensis" var. "hondoensis"), korea seedermänd ("Pinus koraiensis"), jaapani mänd ("Pinus parviflora"), jaapani elupuu ("Thuja standishii"), kivikask ("Betula ermanii"), täkiline pöök ("Fagus crenata") jt.
Teisendid.
Nikko nulul eristatakse kahte teisendit:
Kasvatamine Eestis.
1861. aastal Euroopasse toodud nikko nulg pole meil kuigi külmakindel, kuna ta talub talvel külmakraade kuni –23...–29 °C. Katsetada võiks eelkõige saartel ja Lääne-Eesti rannikupiirkonnas. Meie sisemaa karmimad talved põhjustavad talle tugevaid külmakahjustusi, puu võib külmuda kuni lumepiirini. Heitgaaside ja tahmaga saastunud õhku talub ta sarnaselt mandžuuria nuluga üsna rahuldavalt. Suuremaid puid (kuni 8 m) kasvab meil Tallinna Botaanikaaias.
Sohlu mänd

Sohlu mänd on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd) Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Sohlu külas. 
Männi tüve ümbermõõt on umbes 4,2 m ja kõrgus umbes 19 m.
ConocoPhillips

ConocoPhillips on Ühendriikide energiaettevõte, üks kuuest suuremast mitteriiklikust energiakompaniist (ingliskeelses finantsajakirjanduses nimetatakse neid terminiga "supermajor"). Ettevõtte tegutseb enam kui 30 riigis, peakorter asub Houstonis. ConocoPhillipsi aktsiatega kaubeldakse New Yorgi börsil.
ConocoPhillipsi tanklad kasutavad brändinimesid Conoco, Phillips 66 ja Union 76.
Ettevõte loodi 2002. aastal Conoco ja Phillips Petroleum Company ühendamise teel.
Juhatuse esimees ja tegevjuht on James Mulva.
Sammuli rahn

Sammuli rahn on kaitsealune graniidist rändrahn Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Vardja külas.
Rahn on lapik ümarmügarja pealispinna ja loode suunas madalduva laega. Rahnul peal lõhe ja lohkjas nõgu, mida rahvasuus tuntakse Vanapagana magamisasemena. Rahnu ümbermõõt on 19,6 m, pikkus 7,1 m, laius 4,7 m ja kõrgus 2,4 m.
Rahn kuulub kaitse alla Viljandi maastikukaitseala koosseisus.
Lääne-Niiluse viirus

Lääne-Niiluse viirus (Lääne-Niiluse viirusepalavik, RHK-10 A92.3) on flaviviiruste hulka kuuluv viirus, mis levib eelkõige Vahemere maades, Indias ja Aafrikas.
Viirus levib ennekõike lindude seas, võib sääsehammustuse vahendusel jõuda imetajateni, levida muuhulgas sääse "Culex quinquefasciatus" hammustusega, vereülekandel ja rinnapiimaga. Viirus ohustab ka inimest. Nakatuvad peamiselt metslinnud, harvem ka kodulinnud. Tunnused on üldine nõrkus, isutus närvinähud, koordinatsioonihäired ja krambid.
80 protsendil viirusega nakatunud inimestest haiguse sümptomeid ei teki. Sümptomiteks on palavik, pea- ja lihasevalu, isukaotus, kõhulahtisus, iiveldus ja oksendamine. Vähem kui ühel protsendil nakatunutest põhjustab haigus entsefaliiti, meningiiti või halvatust. Ei levi inimeselt inimesele, ka surnud lindude käitlemine ei nakata teadaolevalt inimest.
Lääne-Niiluse viiruse vastane vaktsiin inimese jaoks puudub. Põdemise järel tekib immuunsus.
Välja on töötatud vaktsiin hobuste jaoks.
Viirus Eestis.
2025. aasta veebruaris teatati viiruse leiust kanakullilt Eestis. Leid oli juhuslik, linnugripi seire käigus tuvastatud. See oli tol hetkel põhjapoolseim Lääne-Niiluse viiruse leid Euroopas.
Samarkand

Samarkand (usbeki keeles "Samarqand"; tadžiki keeles Самарқанд; pärsia keeles سمرقند‎) on linn Usbekistanis, Samarkandi vilajeti keskus. Samarkand on Usbekistani suuruselt teine linn.
Samarkand asub muistsel Siiditeel. 14. sajandil oli linn Timuri impeeriumi pealinn.
1868. aastal vallutasid linna Vene väed ja see liideti Venemaa keisririigi koosseisu.
2005. aasta andmeil elas linnas 412 300 inimest, 2008. aasta andmetel 596 300 inimest. Elanikkonnast enamuse moodustavad tadžikid.
2001. aastal lisas UNESCO linna maailmapärandi nimistusse.
Franz Bopp

Franz Bopp (14. september 1791 Mainz – 23. oktoober 1867) oli saksa keeleteadlane, kes tegeles peamiselt indoeuroopa keelte võrdleva uurimisega.
Aastal 1816 avaldas ta töö "Über das Konjugationssystem der Sanskritsprache in Vergleichung mit jenem der griechischen, lateinischen, persischen und germanischen Sprache", mis sai indoeuropeistikat rajavaks uurimuseks.
Indoeuropeistika

Indoeuropeistika on indoeuroopa keelte uurimisega tegelev keeleteaduse haru.
Indoeuropeistikat rajavaiks olid Franz Boppi ja William Jonesi tööd 19. sajandi alguses.
Veitchi kuusk

Veitchi kuusk ("Picea neoveitchii") on igihaljas okaspuuliik kuuse perekonnast.
Kirjeldus.
Puu kasvab 15 m kõrguseks, tüve läbimõõt on kuni 50 cm. Võra on koonilise kujuga. Tüve koor on hall, plaatjas, kestendav. Pungad on ümarad, veidi vaigused, purpurjaspruunide soomustega. Võrsed on karvadeta, jämedad, esimesel aastal pruunikaskollased, kahe-kolme aasta jooksul muutuvad kollakashalliks kuni halliks, hiljem tumehalliks.
Okkad on 1,5–2,5 cm pikkused, teravad, neljatahulised, õhulõheread kõikidel külgedel. Käbid on 8–14 cm pikkused, 5–6,5 cm läbimõõduga, noorelt rohelised, valminult pruunid või harva ka kollakasrohelised. Seemnete kestad on 5–6 mm pikkused, kuni 10 mm pikkuse tiivakesega.
Levila ja ökoloogia.
Veitchi kuuse levila asub Hiinas Qinlingi mäestiku lõunaosas 1240–2020 m kõrgusel üle merepinna, kus ta kasvab mäenõlvadel, kivistel rusukalletel ja jõemadalikel. Viimastel andmetel elab looduslikus levilas veel vaid 11 täiskasvanud ja 2 noort puud. Veitchi kuusk on praegu väljasuremisohus levila metsade intensiivsete lageraiete tõttu, mis toimusid 1950–1990. aastatel. Allesjäänud ja kaitset vajavad puud kasvavad neljas hajutatud metsasalus, mille kogupindala on alla 4 ha.
Veitchi kuuse kasvukoha metsatukkades esineb veel järgmisi puuliike: Davidi vaher ("Acer davidii"), hiina araalia ("Aralia chinensis"), nokjalehine saar ehk mägisaar ("Fraxinus chinensis" var. "rhynchophylla"), kare kuusk ("Picea asperata"), "Populus cathayana", "Quercus aliena var. acuteserrata", raagremmelga teisend ("Salix caprea" var. "sinica"), sitšhuani pärn ("Tilia tuan"), sitšhuani tsuuga ("Tsuga chinensis"), südajas valgepöök ("Carpinus cordata"), Wilsoni kuusk ("Picea wilsonii") jt.
Herberts Cukurs

Herberts Cukurs (17. mai 1900 Liepāja, Kuramaa kubermang, Venemaa Keisririik – 23. veebruar 1965 Montevideo, Uruguay) oli Läti lendur ja väidetav sõjakurjategija.
Cukurs võttis osa Läti Vabadussõjast. Hiljem sai temast rahvusvaheliselt tuntud ja tunnustatud lennunduse pioneer. Ta konstrueeris ja ehitas ise lennukeid ning sooritas pikki lende, sealhulgas ka Gambiasse, Jaapanisse, Palestiinasse ja Etioopiasse. Teda kutsuti hüüdnimedega Balti Lindbergh ja Läänemere kotkas.
Teise maailmasõja ajal oli Cukurs Läti paramilitaarse abipolitsei üksuse Arāja Komando (ka: Sonderkommando Arajs) liige.
Pärast sõda süüdistati teda Läti juutide mõrvamises holokausti ajal, kuid tema süüd ei suudetud kunagi tõestada.
Cukurs asus pärast sõda elama Brasiiliasse, kus talle kuulus lennundusega tegelev firma. Saksamaa Liitvabariik ja Iisrael nõudsid tema väljaandmist, kuid Brasiilia keeldus sellest. 
1965. aastal tapsid Cukursi Iisraeli salaluure Mossad agendid.
Kvisling

Kvisling ("Quisling") on nimetus, millega kutsutakse rahvareetureid ja kollaborante. Seda nimetust on kasutatud peamiselt fašistlike poliitiliste erakondade ning sõjaliste ja poolsõjaliste organisatsioonide liikmete kohta, kes Teise maailmasõja ajal tegid okupeeritud riikides koostööd teljeriikidega. 
Nimetust "kvisling" kasutati esimest korda inglise ajalehe The Times 15. aprilli 1940 artiklis "Quislings everywhere" ('kvislingeid on igal pool') pärast seda, kui Norra päritolu Vidkun Quisling tegi koostööd Natsi-Saksamaaga selleks, et aidata Norras võimule kollaborantlik valitsus eesotsas iseendaga. Ajalehes öeldi: "To writers, the word Quisling is a gift from the gods. If they had been ordered to invent a new word for traitor...they could hardly have hit upon a more brilliant combination of letters. Actually it contrives to suggest something at once slippery and tortuous." (Kirjanikele on sõna "kvisling" jumala kingitus. Kui tuleks leiutada uus väljend sõnale "reetur", ... oleks raske leida paremat tähtede kombinatsiooni. Sõnas sisaldub korraga midagi libedat ja ülekohtust.)
Nimetust "kvisling" hakati laiemalt kasutama siis, kui Inglise peaminister Winston Churchill 26. detsembril 1941 kommenteeris võite teljeriikide vastu ja USA ühinemist sõjaga, öeldes: "Paljude meeste ja naiste südames on löönud lõkkele lootus ja sellega põletame vihaleegid brutaalse korrumpeerunud okupandi vastu. Kui veel raevukamalt leegitsevad tuled vihatud ja põlatud räpaste Quislingite vastu, kelle nad on hankinud ..." Pärast seda kõnet levis nimetus "kvisling" kõnekeelde ja poliitilistesse karikatuuridesse.
Sõna "kvisling" on kasutusel ka tänapäeval; seda võib sagedamini kohata New York Timesi 2008. ja 2009. aasta artiklites ning ajalehtedes Die Zeit ja The Times. 
Max Brooks kasutas nimetust "kvisling" oma zombiteemalises romaanis "World War Z", et kirjeldada ellujäänuid zombisõjas, kus nad kaotasid mõistuse ja käitusid sarnaselt elavate surnutega.
Cadillac Coupe de Ville

Coupe de Ville oli üks pikemaealisi ja karismaatilisemaid mudeleid Cadillaci sõidukite reas, mille tootmine langes kokku Cadillaci õitseajaga. 1950. aastal välja toodud seeria 62 sai suure ja võimsa V8-mootoriga hartop-kupee eeskujuks. 
Sõidukil oli esiletikkuv kapott ning pikad sihvakad tagatiivad. 1995. aastal paigaldatud silmatorkav torpeedot meenutav esikaitseraud andis de Ville mudelile agressiivse ja unustamatu välimuse. Ent tegelikult peetakse Cadillac Coupe de Ville klassikaliseks stiiliks hoopis 1959. aastal välja lastud 6200 seeriat. Luksusliku tiibadega masina pani liikuma võimas 6384 cm3 V8-mootor. Kroomitud pinnad olid ülimalt viimistletud, auto sisemus toretsev ning värvikirev koos niinimetatud jukeboxi stiilis armatuurlauaga. 1960. aastal de Ville tiibu veid kärbiti ning aastaks 1962 sai sellest allseeria mudel tähisega 6300. Ilmusid nelja uksega,ilma piilariteta sedaaniversioonid,mida kutsuti Sedan de Ville´deks ning peagi oli pakkumisel ka lahtikäiva katusega mudel. 1965. aastaks olid sõidukile kuulsust kogunud tiivad kadunud,ent de Ville oli siiski aukartustäratav auto. 1969. aastaks ümberprojekteerimiste käigus muutusid Cadillacid moodsalt nelinurksemateks. 1969. aastal said kõik Cadillacid üliedukast Eldorado mudelist kantud välimuse, mis tähendas ühtlasi, et de Ville kaotas oma individuaalsuse.
1967. aasta augustitorm

1967. aasta augustitorm oli orkaani mõõtu torm Eestis, mis tekitas 6.–7. augustil 1967 olulisi kahjustusi Haapsalu rajoonis (praegune Lääne maakond), Harju rajoonis (Harju maakond) ja Rapla rajoonis (Rapla maakond). Osaliselt sai kannatada Pärnu rajooni (Pärnu maakond) põhjaosa ning Paide rajooni (Järva maakond) lääneosa.
Sajandi tormiks nimetatud orkaani tuulekiirus oli püsivalt kahe päeva jooksul 30–35 m/s. 
Maru murdis Harjumaal ja Läänemaal leht- ja okasmetsa tervete lankidena. Augustitormi tagajärgede likvideerimisel ei suutnud siinsed inimesed metsa maha langenud puudest puhastada ning appi tulid ka Ukraina ja Valgevene metsamehed. Ainuüksi Haapsalu rajooni metsadest viidi välja miljon tihumeetrit tormimurdu ja saeveskitel jagus tööd kuni 1970. aastani.
Kesk-Eestis läks läbi metsa tromb, mis langetas omakorda metsa. Tormiga kaasnesid ka tugevad vihmasajud ja äike, välk lõi mitmel pool majadesse.
Aegnal murdis tuul 5% puistutest (1500 tihumeetrit), tuulemurru likvideerimiseks kulus ligi viis aastat.
Mitmed linna- ja mõisapargid, näiteks Haapsalu Lossipark ja Padise mõisa park, laastati täielikult orkaani poolt. Põlli mõisa peahoone hävis tormi ajal niivõrd, et see otsustati hiljem lammutada.
Suurele marule ei pidanud vastu Türi suusahüppetorni konstruktsioonid, mida hiljem enam ei taastatud.
1967. aasta augustitormist ilmus ajakirja Eesti Loodus erinumber.
Ugala (täpsustus)

Ugala on Ugandi muinasmaakonna rööpnimi.
Ugala võib tähendada:
Päikesepaiste

Päikesepaiste on mitme filmi nimi:
Meteoroloogise termini kohta vaata artiklit "Päikesepaiste kestus".
Harrods

Harrods on kaubamaja Londonis Suurbritannias, mille omanik on Katari riigiettevõte. 
Hoone hõlmab 20 000 m² ning sellel on üle 90 000 m² müügipinda rohkem kui 330 osakonnas.
Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus

Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus ("Amt VI des Reichssicherheitshauptamtes (SD-Auslandsnachrichtendienst)") oli natsionaalsotsialistliku Saksamaa Riigi Julgeoleku Peaameti poliitiline välisluureteenistus aastatel 1939–1945. 
Algselt Saksamaa natsionaalsotsialistliku partei luureteenistusest kujunes pärast 1939. aastal Saksa riiklike ja parteiorganisatsioonide liitumist ühine riiklik poliitiline välisluureorganisatsioon.
Reinhard Heydrich, 1931 – NSDAP, sõjalise tiiva SSi parteisisese opositsioonivastase "Julgeolekuteenistuse" ja "Julgeolekupolitsei" ühendorganisatsiooni Sicherheitsdienst(SD) ülem;
Reinhard Heydrich, 1938–1942, RSHA koosseisus olevate "Julgeolekuteenistuse" ja "Julgeolekupolitsei" ülem;
Walter Schellenberg, 1942. aasta juuni – 1945. aasta mai, RSHA "Julgeolekuteenistuse" ülem;
Zeppelin.
Julgeoleku Peaameti VI Ametile allus ka 1942. aasta märtsis moodustatud "Unternehmen Zeppelin" (), mis tegeles Idarindel luure-, diversiooni ja propagandaga ning Venemaa rahvaste Nõukogude Liidu vastase võitluse koordineerimise ja organiseerimisega, mille koosseisu värvati vangilangenud Punaarmee sõjaväelasi ning okupeeritud alade elanikke.
Juhid ja organisatsioon, 1941–1942.
Nõukogudevastase NSV Liidu rahvaste poliitiliste keskustena moodustati Zeppelini juures aastatel 1941–1942 "Rahvuskomiteed": 
Eelpool nimetatud komiteedest moodustati 1944. aasta novembris "Venemaa Rahvaste Vabastamise Komitee" ("«Комитет освобождения народов России» (КОНР)"), mille juhiks oli Andrei Vlassov.
1942. aastal liideti seni iseseisev Organisatsioon Zeppelin Julgeolekuteenistuse Referaat IV allosakondade IV C 1, IV CII ja IV CIII alluvusse.
Juhid ja organisatsioon, 1942–1945.
Osakonnas oli kokku 16 töötajat.
Osakonnas oli kokku 17 töötajat.
Ants Nopri

Ants Nopri (9. aprill 1939 Võrumaa – teadmata kadunud 8. septembril 1966, kuulutati ametlikult surnuks 10. augustil 1970) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lend) ja asus näitlejana tööle Pärnu teatrisse Endla, kus mängis 1961–1963.
2010. aasta augusti äikesetorm

2010. aasta augusti äikesetorm oli orkaani mõõtu torm, mis tabas Eestit 2010. aasta 8. augusti õhtul. Radariandmete järgi sisenes torm üle Eesti lõunapiiri Võru-, Valga- ja Viljandimaa piirilõigul umbes kell 18.30. Suure Munamäe vaatetornis oli tormi saabumine lõuna-edela suunast võimsa pilvemassiivina jälgitav umbes kella 18.15 paiku. Sellele järgnesid paduvihm, rahe, tormituul ja äike.
Kõige tugevam tormituul registreeriti Väike-Maarjas kella 19:00 ja 20:00 vahel ja see oli 36,5 m/s.
Arvatavasti oli tegemist küllaltki harva esineva nn "derecho" tüüpi äikesetormiga.
Tuule tugevus.
Tuule kiirus (m/s)
Väike-Maarja 36,5
Tooma 31,9
Tõravere (Tartu) 26,0
Kunda 25,6
Jõgeva 23,5
Võru 23,4
Purustused.
Eesti Energia klientidest jäi elektrita umbes 40 000 – 60 000 klienti..
RMK metsades põhjustas tormituul ränki kahjustusi umbes 670 hektaril, erakorralist raiet vajas ligi 200 000 m³ mahus metsa. Kõige tugevamalt said kannatada Lääne-Virumaa metsad, kus lageraiet vajas umbes 430 ha metsa. Võrdluseks võib öelda, et Võrumaal oli 58 ha, Jõgevamaal 57 ha ja Tartumaal 46 ha lageraiele läinud metsa.
17. augustiks 2010 oli siseministeeriumi andmetel teatatud tormikahjudest umbes 30 miljoni krooni suuruses. Sellest umbes 15 miljonit krooni moodustas Lääne-Viru maakonna ja 8 miljonit Väike-Maarja osa.
Oracle Open Office

Oracle Open Office (endise nimega Sun StarOffice) on Oracle Corporation poolt kuni 2011 aastani arendatud kontoritarkvarapakett.
Algselt arendas seda Sun Microsystems nime Sun StarOffice all. Kui Oracle Corporations ostis Sun Microsystemsi, nimetati StarOffice ümber Oracle Open Office'iks
Oracle Open Office põhineb OpenOffice.org-i projektil, kuid erinevalt OpenOffice.org-ist pole Oracle Open Office vabavara. Oracle Open Office erineb OpenOffice.org-ist peamiselt kasutatavate sõnastike, operatsioonisüsteemide toe ning täiendavalt lisatud mallide ja lõikepiltide poolest. Lisaks pakub Oracle Corporation Oracle Open Office'i tarkvara omanikele ka tugiteenuseid ja tootetuge.
Oracle Open Office'i on vaikevorminguna kasutusel standardne ISO/IEC 26300 ODF-failivorming ning failide salvestamisel on toetatud PDF- ja PDF/A- (ISO/DIS 32000, ISO 19005) failivorminguid.
Oracle müüs Oracle Open Office'it kahes versioonis: Standard Edition ja Enterprise Edition. Oracle Open Office töötab Microsoft Windowsi, Mac OS X, Linuxi jaSolarise operatsioonisüsteemidega.
Nevelskoi väin

Nevelskoi väin (vene keeles Пролив Невельского) on väin Aasia idaosas Sahhalini saare ja Euraasia vahel. Ühendab Tatari väina Amuuri limaaniga. Väina pikkus on umbes 56 km, laius kitsaimas kohas 7,3 km, sügavus kuni 7,2 m.
Nevelskoi väin sai nime Gennadi Nevelskoi auks, kes väina 1849. aastal avastas ja tõestas, et Sahhalin ei ole poolsaar, nagu seni arvati.
Pärast Teist maailmasõda oli plaanis ehitada väina alla tunnel.
Booraks (mineraal)

Booraks on mineraal, mis keemiliselt kujutab endast kristalset booraksit (naatriumtetraboraat-10-vesi; Na2[B4O5(OH)4] · 8 H2O).
See on värvitu kuni valge monokliinse süngooniaga mineraal. 
Kõvadus on 2–2½. Tihedus on 1,8 g/cm³.
Booraksit leidub suures koguses Californias kõrbes soolajärvedes (Searles Lake, Kerni maakond), Tiibetis, Kashmiris jm.
Amuuri limaan

Amuuri limaan (vene keeles Амурский лиман) on Tatari väina põhjaosa Aasia mandriosa ja Sahhalini saare vahel. Ühendab Ohhoota mere Sahhalini lahte Tatari väina põhiosaga Nevelskoi väina kaudu. Pikkus on umbes 185 km, suurim laius umbes 40 km, keskmised sügavused 3—4,5 m. Novembrist maini on kaetud jääga.
Amuuri limaani suubub Amuuri jõgi.
George Osborne

George Gideon Oliver Osborne (sündinud 23. mail 1971 Londonis) on Suurbritannia poliitik, Konservatiivse Partei liige. Osborne oli aastatel 2010–2016 Suurbritannia varakantsler (rahandusminister) David Cameroni valitsuses.
Osborne on olnud alates 2001. aastast Tattoni esindaja parlamendis.
Osborne pärineb anglo-iiri aristokraatiast ja on Osborne'i parunitiitli otsene pärija.
Sahhalini laht

Sahhalini laht (vene keeles Сахалинский залив) on Ohhoota mere laht Venemaa mandriosa ja Sahhalini saare põhjaosa vahel Amuuri suudmest põhja pool.
Sahhalini lahe põhjaosa on lai (laius kuni 160 km), lõuna poole muutub laht kitsamaks. Laht on Nevelskoi väina kaudu ühendatud Tatari väina ja Jaapani merega.
Novembrist juunini on laht kaetud jääga.
Loodete kõrgus on kuni 2–3 m.
Sahhalini lahest püütakse kala (lõhelased, vaikse ookeani tursk).
Lahe rannikul asub Moskalvo alevik ja sadam.
Varakantsler

Varakantsler (inglise keeles "Chancellor of the Exchequer") on Suurbritannia rahandusminister. 
Traditsiooniliselt loetakse varakantslerit üheks neljast olulisemast Suurbritannia riigiametist. Tänapäeva Suurbritannia poliitikas on varakantsleri ametist mõjuvõimult olulisem ainult peaminister. 
Alates juulist 2024 on varakantsler leiborist Rachel Reeves.