Alltöövõtja

Alltöövõtja on allhanke korras tellijale toodet valmistav või teenust osutav isik või ettevõte, mis on sõlminud lepingu peatöövõtjaga kõigi või mõnede kohustuste täitmiseks tellija ja peatöövõtja vahel sõlmitud lepingust.
Alltöövõtja on isik, kes on palgatud liiderfirma või ka teise alltöövõtja poolt sooritama mõnda kindlat osa üldisest projektsist ja kellele osutatud teenuste eest antud projekti jaoks maksab tasu liiderfirma. Alltöövõtjate kasutamine on väga levinud ehitusel, mis on tüüpiline näide töövõtja ja alltöövõtja koostööst. Peatöövõtja vastutab ehituse õigeaegse valmimise ja kvaliteedi eest, samas võib peatöövõtja nõuda alltöövõtjalt töö ümbertegemist või lepingutrahvide tasumist kui alltöövõtja oma ülesannetega õigeaegselt toime ei tule. Peatöövõtja laseb enne hinnapakkumise tegemist alltöövõtjatel hinnata vastava töö maksumust ja teeb oma pakkumise arvestades kõigi alltöövõtjate ja ka enda kulutusi vastava töö jaoks. Alltöövõtjate kasutusvõimalused on väga laiad ja neid on võimalik jagada erinevatesse gruppidesse vastavalt nende tüübile või rollile tootmisahelas. Alltöövõtjate kasutamine on lisaks ehitusele väga levinud ka infotehnoloogias, toiduainetööstuses, rõivatööstuses ja mujalgi.
Alltöövõtjad palgatakse enamasti kulude või riskide vähendamiseks. Näiteks: kui suured kaubandusketid nagu Selver pakuvad omamärgi tooteid näiteks kohukesi, on nad vastava toote tellinud mõnelt teiselt ettevõttelt mitte ei tooda seda ise, kuna nii saab kohukese hinna madalamana hoida kui seda ise tehes, sest ei pea looma tootmiseks vastavaid tingimusi ega palkama vastavat tööjõudu. Kasutades alltöövõtjaid suudab töövõtja tagada parema kvaliteedi ja madalama riskiga töö kui antud tööd ise teostades. Tavaliselt sõlmib firma lepingu sama alltöövõtjaga, mis aitab kaasa töökvaliteedi paranemisele, lubades alltöövõtjal ühele alale spetsialiseeruda.
Eesti Riigihanke seadus.
Eesti Riigihanke seaduses pole alltöövõtja õigusi ja kohustusi otseselt välja toodud ja enamreguleeritud on lepingulised küsimused.Enamik määratlusi reguleerib hanke võtnud firma või isiku ja alltöövõtja vahelisi suhteid, kuid seadus määrab ka selle, et kui hankija pole rahul alltöövõtja tehtud töö või mainega mingil põhjusel, võib hankija nõuda firmalt, kellelt ta töö tellis, alltöövõtja vallandamist. 
Alltöövõtjad maailmamajanduses.
Alltöövõtja ja temalt töö tellija ei pea asuma alati ühesriigis. Alltöövõtu tellimine teisest riigist on tellija jaoks põhjendatud kui vastavas riigis on oluliselt odavam tööjõud või on vajaliku tooraine hindmadalam. Kui tootmiselt säästetav pole piisav, et suurenenud transpordikulusid kompenseerida, siis eelistatakse ikkagi kallimat, kuid lähemal asuvat tootjat. Samuti tellitakse töö välisriigist kui kodumaal puudub vastav tehnoloogia antud töö tegemiseks või suudetakse seda mujal teha kvaliteetsemalt kui seda suudaksid kodumaised tootjad. Teiste riikide tootjate ja tellijate jaoks alltöövõtu tegemine on väga levinud mitmetes Aasia, Aafrika ja Lõuna- Ameerika riikides, mida eelistatakse eelkõige odava tööjõu ja tootmiskulude tõttu. Odavalt tootjalt toote tellimine hoiab hinna madalal ning mõjutab seeläbi ka kohaliku tootjat, kes taolise hinnaga antud toodet toota ei suuda.
Alltöövõtjad töövõtu ahelas.
Kuigi alltöövõtjaid peetakse enamasti mingi konkreetse ülesande sooritajateks võivad nad täita ka teistsuguseid ülesandeid: 
Sõna päritolu.
Sõna "alltöövõtja" on tulnud eesti keelde ilmselt saksakeelsest sõnast "subunternehmen" või ingliskeelsest sõnast "subcontractor". Nii saksa- kui ka ingliskeelne sõna on pärit ladina keelest, kus "sub" tähendab 'all'. Nii sümboliseerivad sõnad hierarhilist jaotust tööahelas. Sõna "sub-contract" pärineb aastast 1817 ja "subcontractor" aastast 1842.