tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hämeenlinna

Hämeenlinna on linn Soomes Kanta-Häme maakonnas, Lõuna-Soome lääni ja Hämeenlinna linna keskus.
31. augustil 2015 elas linnas 68 048 inimest ja rahvastiku tihedus oli 38,12 in/km².
Linnaõigused sai Per Brahelt 1639. aastal. 2009 liideti linnaga Hauho, Kalvola, Lammi, Renko ja Tuulose vald.
1862. aastal avati Soome esimene raudteelõik Helsingi ja Hämeenlinna vahel.
Tähtsamad vaatamisväärsused on Häme kindlus ja vanglamuuseum. Linnas asub kultuuri- ja konverentsikeskus Verkatehdas.
Hämeenlinnas on sündinud Jean Sibelius.
Hämeenlinna linnapea on Timo Kenakkala.
Sport.
Jäähokiklubi Hämeenlinnan Pallokerho tuli Soome meistriks hooajal 2005–2006. Jalgpalliklubi FC Hämeenlinna mängib Soome esiliigas.
Uusikaupunki linn

Uusikaupunki linn (rootsi keeles "Nystad") on kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Päris-Soome maakonnas. Asub Põhjalahe kaldal.
Praeguse Uusikaupunki linna ajalooliseks tuumikuks oleva linna asutas 1617. aastal Gustav II Adolf.
1721. aastal sõlmiti seal Põhjasõja lõppu tähistav Uusikaupunki rahu.
Uusikaupunkis asub Soome ainuke sõiduautosid valmistav tehas, kus on toodetud Saabi, Talboti, Opeli, Lada ja Porsche autosid. Autotehas Valmet Automotive valmistab alates 2013. aasta suvest ka Mercedes-Benzi A-seeria autosid
Uusikaupunki linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus on kujunenud linna lähedal paiknenud maavaldade liitmise teel. Aastal 1969 liideti linnaga Uusikaupunki vald, 1974 Pyhämaa vald, 1981 Lokalahti vald ja 1993 Kalanti vald.
Uusikaupunki sõpruslinn Eestis oli Antsla.
Linna pindala on 1933 km², millest veepindala on 1429 km².
Ylivieska linn

Ylivieska on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Oulu läänis Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Asub Kalajoki kaldal.
Ylivieska vald sai linnaõigused 1971. aastal.
Ylivieska sõprusvald Eestis on Viimsi vald.
Savonlinna linn

Savonlinna linn on kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.
Savonlinna linn ei ole linnaline asula. See on loodud Savonlinna asula (linna) ja suurema osa ümberkaudse Sääminki valla liitmisel üheks kohaliku omavalitsuse üksuseks (1973). 1. jaanuaril 2009 liideti Savonlinnaga Savonranta vald ja 31,24 km² Enonkoski vallast. 1. jaanuaril 2013 liideti linnaga Kerimäki vald ja Punkaharju vald.
Savonlinna pindala on 2239,50 km², millest 1358,21 km² moodustavad veekogud.
Keskasula.
Savonlinna, Savo Soome ajaloolises maakonnas, sai linnaõigused 1639. aastal, kui oli Viiburi ja Savonlinna lääni keskus.
Põhjasõja ajal oli linn venelaste valduses.
Savonlinna on tuntud Olavinlinna linnuses peetava Savonlinna ooperifestivali järgi.
Külad.
Linna haldusalas on järgmised külad.
Lastekirjandus

Lastekirjanduseks (ka: laste- ja noorsookirjandus) kõige laiemas tähenduses peetakse laste loetavat ja/või lastele mõeldud lugemisvara. Lastekirjandus hõlmab ühtviisi neid raamatuid, mille lapsed ise on omaks võtnud, kui ka neid raamatuid, mis on lastele kirjutatud või lastele sobivaks hinnatud mõne autoriteedi (literaadid, õpetajad, kirjastajad, lapsevanemad jne) poolt.
Üldiseloomustus.
Lastekirjandust on üritatud määratleda kui spetsiaalselt laste jaoks loodud kirjandust, ent tihti on kirjaniku algselt täiskasvanuile kirjutatud teos saanud populaarseks hoopis lasteraamatuna (Mark Twaini "Prints ja kerjus", "Huckleberry Finn"). Samuti võib tuua vastupidiseid näiteid, kus lastele kirjutatud teos leiab suurema lugejaskonna täiskasvanute näol. Palju on teoseid, millest nii lastel kui ka täiskasvanuil on lugeda oma lugu (Antoine de Saint-Exupéry "Väike prints"). Sellised piiripealsed juhtumid teevad lastekirjandusest väga rikka nähtuse, ent ei tee lihtsamaks lastekirjanduse piiritlemist kirjanduses.
Oluliseks eripäraks lastekirjanduses on teksti ja pildi sümbioos, mistõttu on võrdselt tähtsad nii kirjaniku- kui ka kunstnikutöö. Tihti on lasteraamatus pilti rohkem kui kirjandust. Ka esimene teadaolev spetsiaalselt lastele loodud raamat on pigem pildiraamat – 1658. aastal ilmus "Orbis Pictus", tšehhi haritlase Jan Ámos Komenský pildiatlas lastele.
Spetsiaalselt lastele mõeldud lastekirjanduse põhiline eripära on lugeja ea eripära arvestamine (adressaaditunnetus).
Kirjandussotsioloog Hannes Hüttner on öelnud, et lastekirjandus oli kaua aega pedagoogiline provintsikirjandus (Hüttner 1979:97). 
Lastekirjanduse liigitamine.
Nii lastekirjandust kui ka selle lugejaskonda on püütud liigitada ealiste huvide ja retseptsiooni seisukohalt. Eristatud on väikelapse kirjandust, koolieeliku kirjandust, noorema kooliea kirjandust, keskmise kooliea kirjandust ja vanema kooliea kirjandust.
Clas von Ramm

Reinhold Klas Gustav von Ramm (3. november 1864 Aa mõis, Lüganuse kihelkond – 14. detsember 1920 Danzigi vabalinn) oli Eestimaa poliitik, maanõunik ning viimane Padise ja Kurkse mõisnik.
Reinhold Klas Gustav von Ramm abiellus 25. augustil 1891 Hagudis Lucie Helene Martha von Krusenstierniga (suri 1949. aastal) ning neil oli kuus last – Margarethe (1892–1962), Hans-Jürgen von Ramm (1894–1927), Thomas von Ramm (1896–1945), Ursula (1898–1947), Berend von Ramm (1901–1945) ja Renate (1905).
9. jaanuaril 1907 registreeriti Eestimaa kuberneri Pjotr Bašilovi poolt Padisel Kloostri haridusselts, mille nimeks sai Madise-Risti Rahva Hariduse Selts. Seltsi liikmeiks astusid ka Padise mõisnik Clas von Ramm, Helene von Ramm ja Caroline von Ramm. Selts võttis ülesandeks emakeelse, st eestikeelse kooli asutamise talulaste jaoks. Kool töötas 1908–1912 ja seal õppisid lapsed, kes olid lõpetanud külakooli.
1939. aastal lahkus Rammide suguvõsa "Umsiedlung"i käigus Eestist, nad asusid elama Saksamaale.
Genf

Genf on linn ja vald Šveitsis, Genfi kantoni keskus. Asub Genfi järve ja Rhône'i jõe kaldal. See on Zürichi järel Šveitsi suuruselt teine linn.
Genf oli keldi hõimu allobroogide pealinn. 1026. aastast kuulus Saksa-Rooma riiki.
1814. aastal liitus Šveitsiga.
Genfis asuvad paljude rahvusvaheliste organisatsioonide peakorterid. Seal asub ka ÜRO Euroopa peakorter ja Punase Risti peakorter.
Seda on hinnatud Londoni, Frankfurti, Zürichi ja Luxembourgi järel üheks olulisemaks finantskeskuseks Euroopas.
Linnas tegutsevad jäähokiklubi Genève-Servette HC, jalgpalliklubi Servette FC ja korvpalliklubi Lions de Genève.
Woizlawa Feodora

Woizlawa Feodora, Mecklenburgi hertsoginna (17. detsember 1918 Rostockis – 3. juuni 2019) oli 1918. aastal Baltimaade hertsogiks valitud Mecklenburgi hertsogi Adolf Friedrichi ja Reußi printsessi Viktoria ainus tütar ja pärija.
Tema ema Viktoria suri 18. detsembril 1918, järgmisel päeval pärast tütre sündi. Alates oma isa surmast 5. augustil 1969 oli Woizlawa Feodora mõeldav kandidaat Balti hertsogiriigi (Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa) troonile.
17. detsembril 2018 sai ta 100-aastaseks.
15. septembril 1939 abiellus Woizlawa Feodora Reußi printsi Heinrich I-ga, kes suri 10. märtsil 1982. Neil on viis poega ja tütar:
Armavir

Armavir on kahe linna nimi:
Armavir on ka Vadim Abdrašitovi film.
Gyanendra

Gyanendra Bir Bikram Shah Dev (nepali ज्ञानेन्द्र वीर बिक्रम शाह; Jñānendra Vīra Bikrama Śāh; sündinud 7. juulil 1947) oli Nepali kuningas aastatel 2001–2008. Tema isa oli kuningas Mahendra ja tema vanem vend kuningas Birendra.
Gyanendra abikaasa on kuninganna Komal Rājya Lakṣmī Devī (sündinud 18. veebruaril 1951). 
Neil on kaks last:
Nepali kuningas

Nepali kuningas ("rāja" [r'ádža]) oli Nepali monarh aastatel 1768–2008. 2008. aastal monarhia kaotati ja Nepalist sai vabariik.
Mahendra

Mahendra Bir Bikram Shah Dev (11. juuni 1920 – 31. jaanuar 1972) oli Nepali kuningas. Tema isa oli kuningas Tribhuvan.
Mahendra Bir Bikram Shah Devil oli kolm abikaasat ja tal sündis 7 last:
Tribhuvan

Tribhuvan Bir Bikram Shah Dev (30. juuni 1906 – 13. märts 1955) oli Nepali kuningas, kuningas Prithvi poeg.
Tribhuvanil oli kaks abikaasat ja tal sündis 7 last:
Afroameeriklased

Afroameeriklased ehk mustanahalised ameeriklased on Ameerika Ühendriikides (laiemas tähenduses Põhja-Ameerikas) elav rassirühm, kelle esivanemad või üks esivanematest on pärit Aafrika mandrilt.
2020. aasta rahvaloenduse järgi moodustavad afroameeriklased 12 protsenti USA elanikkonnast.
Ajalugu.
Afroameeriklasi veeti Aafrikast Ameerikasse orjadeks alates 16. sajandist.
Ameerikas keelati orjapidamine 1865. aastal Ameerika kodusõja tulemusel, kui vastu võeti põhiseaduse 13. parandus.
9. juulil 1869 võeti Ameerika Ühendriikide põhiseadusesse vastu afroameeriklastele valimisõiguse andmiseks 14. parandus, mis tunnistas nad riigi kodanikeks ja kuulutas nad seaduse ees võrdseks. See-eest olid nad paljudes osariikides kohustatud olema valgenahalistest eraldatud läbi niinimetatud Jim Crow seaduste.
USA-s tähistatakse afroameerika ajaloo kuud alates 1926. aastast. Samas suhtuti sel ajal mustanahalistesse kui alamasse rassi ja kriminaalidesse.
1960.–1970. aastatel hoogustus Ameerikas afroameeriklaste inimõiguste-alane liikumine, millega nõuti endale valgenahalistega võrdseid õigusi. Liikumine nõudis ka sõna "negro" ("neeger") kõrvale heitmist, mis paarkümmend aastat varem oli asendanud sõna "colored" ("värviline").
Mustanahaliste rassile inimõiguste nõudmine laienes ka Lääne-Euroopasse. Algselt oli soovitatav kutsuda mustanahalisi sõnaga "black" ("must"). Hiljem leiti, et Ameerika mustanahaliste kohta on sobivam sõna siiski "afroameeriklane". See sõna rõhutab peale rassi ka identiteedi aluseks olevat kultuuripärandit.
Nimetamine.
Postsotsialistlikes riikides kasutatakse Aafrika päritolu inimeste kohta enamasti sõnaga "neeger" sarnast sõna. Seda ei peeta halvatähenduslikuks. Lääne mõjul on siiski hakatud poliitilise korrektsuse huvides kasutama avalikult rohkem terminit "afroameeriklane".
Sõnal "värviline" ("coloured") on paljudes keeltes üldjuhul halvatähenduslik maik.
Koherentism

Koherentismiks nimetatakse epistemoloogias seisukohta, mille kohaselt saavad uskumused oma õigustuse tänu nende seostele teiste uskumustega. Uskumus on õigustatud siis, kui see kuulub mingisse koherentsesse uskumuste süsteemi.
Koherentism teadusfilosoofias.
Teadusfilosoofias püütakse nii induktsionismi kui ka falsifikatsionismi puhul loodusteaduslikke väiteid õigustada tuginedes teistele konkreetsetele loodusteaduslikele väidetele. Mõlemad peavad jagu saama kriteeriumiprobleemist: iga õigustus peab omakorda olema õigustatud, nii et tekib lõputu regress. Regressiargumendi abil on õigustatud fundatsionalismi kui üht väljapääsu lõputust regressist. Fundatsionalism väidab, et on olemas mõned baasväited, mis õigustamist ei vaja. Nii induktsiooni kui ka falsifikatsiooni puhul on tegemist fundatsionalismiga, kuivõrd nad toetuvad baasväidetele, mis tulenevad otseselt vaatlustest.
Asja teeb keeruliseks küsimus, kuidas baasväited vaatlusest tuletatakse. Vaatlus tugineb uskumuste komplektile. Tundub, et vaatluse puhul ei saa rääkida baasväitest, sest näiteks Veenuse ülemineku vaatlus nõuab väga palju mitmesuguseid baasuskumusi, näiteks teleskoopide optiliste omaduste, teleskoobi aluse mehaanika ja taevamehaanika kohta.
Alternatiiviks on koherentism, mis väidab, et väiteid saab õigustada sellega, et nad kuuluvad koherentsesse süsteemi. Teaduse puhul võetakse selleks süsteemiks tavaliselt indiviidi või teadlaste kogukonna uskumuste täielik kogum. Koherentistlikku lähenemist teadusele pooldas Willard Van Orman Quine. Veenuse ülemineku vaatlust õigustab see, et ta on koherentne meie uskumustega optikast, teleskoobialustest ja taevamehaanikast. Kui see vaatlus on mõnega nendest abiuskumustest vastuolus, siis tuleb vasturääkivuse kõrvaldamiseks süsteemi kohandada.
Viterbo

Viterbo on linn Itaalias Lazio maakonnas, Viterbo provintsi halduskeskus. Asub umbes 100 km Roomast põhjas Via Cassia ääres. 
Ajalugu.
Viterbo oli oluline etruskide keskus, mille roomlased vallutasid 4. sajandil eKr. 
Aastatel 1257–1281 asus Viterbos sinna ajutiselt üle viidud paavstitool.
Kuveidi šeikide ja emiiride loend

Siin on loetletud Kuveidi monarhid sõltumata nende tiitlist alates esimese aş-Şabāḩi dünastia esindaja võimuletulekust 1756. aastal.
Kuni 1961. aastani kandsid valitsejad šeigi tiitlit. Aastatel 1871–1899 valitsesid šeigid Osmanite riigi vasallidena; 1899–1961 oli Kuveit Suurbritannia protektoraat ja šeigid valitsesid Briti poliitiliste agentide eestkoste all.
Kuveit kuulutati iseseisvaks 19. juunil 1961 ja alates sellest ajast on riigipea tiitliks emiir.
2. augustist 1990 kuni 26. veebruarini 1991 okupeerisid riiki Iraagi väed. Sel ajal viibis emiir eksiilis Saudi Araabias, kohapeal teostasid võimu esmalt Iraagi valitsuse määratud riigipea ja seejärel juba Iraagi kubernerid, kelle loend on esitatud artiklis Iraagi okupatsioon Kuveidis.
Avatud ühiskond ja selle vaenlased

"Avatud ühiskond ja selle vaenlased" on filosoof Karl Raimund Popperi tuntuim teos.
Teosel on kaks köidet, esimene kannab alapealkirja "Platoni lummus" ("The Spell of Plato"), teine aga "Prohvetluse kõrgaeg: Hegel, Marx ja järellainetused" ("The High Tide of Prophecy: Hegel, Marx and the Aftermath").
Teose eesmärk on diskrediteerida mõttemalle, mis viivad suletud ühiskonna poole ega toeta avatud ühiskonna ideaali.
"Platoni lummus" käsitleb peamiselt Platoni ühiskonnafilosoofiat ning näitab, et liberaalse demokraatia vaatevinklist on Platoni hoiakud õigluse, riigi jms suhtes kõlvatud ning totalitarismi soodustavad. Popper avaldab teose raames korduvalt imestust, kuidas on saadud pidada Platonit humanistiks, kui ta on oma veendumustelt inimvaenulik ning lisaks veel totalitaarse režiimi pooldaja.
Teoses otsib Popper teda ennastki sügavalt ja negatiivselt puudutanud totalitaarsete mõttemallide juuri ning püüab leida seletust, miks täiesti tavalised ja sugugi mitte pahatahtlikud inimesed selliste kurjusest pakatavate mõttemallide küüsi langevad.
"Prohvetluse kõrgaeg" on sama intentsiooniga, kuid uurimisalaks pole antiik ja totalitaarsuse juured, vaid selle esinemise vormid tema enda ajas. Peamiseks kriitika objektiks on selles köites historitsism ning sellega kaasnev mõttelaad, mille esindajaiks nimetab Popper Hegelit ja Marxi.
Peamine etteheide historitsismi vastu seisneb selles, et inimesed eeldavad ja usuvad, et on olemas mingisugune maailma ajalugu, millel on algus, käik ja siht. Popper kinnitab, et selline arusaam on ekslik ning hariduse pealiskaudsusest tulenevalt sunnitud. Ajalool pole mingit kindlat suunda või ettemääratust, on vaid ajaloo tõlgendused ja hüpoteesid toimunu kohta mingite käesolevate eesmärkide saavutamise vahenditena. Ajaloost ei saa otsida märke tuleviku kohta, saab vaid ajaloo lühikesi etappe mõtestada.
Hegeli arusaam dialektilisest arenguloogikast, mille võttis üle Marx, on sügavalt ekslik ja loob illusiooni maailmaajaloo ülimast eesmärgist. Popperi hinnangul nimetatakse sõnaga "maailmaajalugu" poliitilist ajalugu, mis on aga tema silmis eelkõige rahvusvahelise kuritegevuse ning massimõrvade ajalugu. Sestap oleks õige rääkida paljudest eri ajalugudest, aga mitte absolutiseerida ühte neist.
Teos on eesti keeles ilmunud 2010 (I köide: "Platoni lummus"; tõlkinud Ene-Reet Soovik) ja 2011 (II köide: "Prohvetluse kõrgaeg: Hegel, Marx ja järellainetused"; tõlkinud Triinu Pakk).
Şabāḩ IV al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ

Sabah IV Al-Ahmad Al-Jaber Al-Sabah (araabia keeles: صباح الأحمد الجابر الصباح "Sabāh al-Ahmad al-Jābir as-Sabāh"; 16. juuni 1929 – 29. september 2020) oli Kuveidi emiir.
Sa‘d al-‘Abdullāh as-Sālim aş-Şabāḩ

Sa‘d al-‘Abdullāh as-Sālim aş-Şabāḩ ( سعد العبد الله السالم الصباح ; sündis umbes 1930 – 13. mai 2008) oli Kuveidi emiir 15. jaanuarist 24. jaanuarini 2006. Ta oli Kuveidi peaminister 1978–2003.
2006. aasta Bahreini grand prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Bahreini Grand Prix toimus 12. märtsil Bahreinis Sakhiri ringrajal.
Tulemus.
Sõidu katkestasid:
Rae valla lipp

Rae valla lipp on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rae valla lipp.
Lipp on kinnitatud 5. mail 1992. Lipu autor on Priit Herodes.
Lipu kirjeldus.
Valla lipuks on täisnurkne valge kangas, mida läbivad kolm horisontaalset sinist triipu, kanga keskel on aga Rae valla vapp. Sinised rõhtjooned osutavad valla nimest tulenevalt Tallinna lipule.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm. 
Lipu kasutamise kord.
Rae vallalipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.
Lipu ajalugu.
Teadaolevalt on Rae valla vapp ja lipp esimesed vallasümbolid taasiseseisvunud Eestis, mis kanti riiklikku registrisse 5. mail 1992.
Äsja taastatud Rae valla juhid pöördusid abi saamiseks Priit Herodese poole, kuna Rae vallal ja Muinsuskaitse Seltsil oli seoseid enne kummagi juriidilist sündi. Heraldiliste lippude valdav kujunduspõhimõte on see, et lipukangas jaotatakse samamoodi kui vapikilp – seega oleks Rae valla lipuks võinud olla puna-must kangas, millel valge rist. Oli siiski põhjust arvata, et sellise jõulise värvilahendusega lipp oleks eriti toona võinud mõjuda väga võõrana, seepärast asetati Rae valla vapp valgele lipukangale, mille keskel on kolm sinist rõhtjoont – mis osutavad valla nimest tulenevalt Tallinna lipule.
Sangaste valla lipp

Sangaste valla lipp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sangaste valla lipp.
Lipp kinnitati 1. märtsil 1994.
Lipu kirjeldus.
Sangaste valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Sinise kanga alaservast tõuseb valge kolmikmägi, mille kohal kaks kollast ristatud viljapead. Nende kohal kollane üheksaharuline kroon valgete pärlitega harude otstel.
Lipu normaalsuurus on 105×105 cm. Vallavalitsuse kandelipu varras on sinine ning vardaehiseks kuldne viljapea.
Põhjendus.
Valgamaa vapivärvides kangal paiknevad tunnused jäädvustavad Sangastele tuntust ja tunnustust toonud sordi- ja tõuaretaja Tartu Ülikooli audoktori krahv Friedrich von Bergi isiku ning elutöö.
Lipu kasutamise kord.
Valla lippu kasutatakse Sangaste valla pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel ning lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
Gravimeeter

Gravimeeter on seade, millega saab mõõta kohaliku gravitatsioonivälja tugevust.
Klassikaline gravitatsioonivälja mõõtmise vahend on pendelgravimeeter, mis põhineb pendli võnkumise sageduse sõltuvusel raskuskiirendusest.
Aatomkell

Aatomkell ehk kvantkell on ülitäpne kell, mille talitlus põhineb ergastatud kvantsüsteemides toimuvatel väga püsiva sagedusegaelektromagnetvõnkumistel. Neid võnkumisi kiirgavad aatomid siirdumisel ühest energiaseisundist teise. Kvantsüsteemina kasutatakse peamiselt tseesiumiaatomeid. Tseesiumaatomkellade täpsuseks on saavutatud 10‒15, millele vastab viga 1 sekund 30 miljoni aasta kohta. Tseesiumiaatomi võnkeolekute alusel on defineeritud ka SI-süsteemi ajaühik sekund.
Väljatöötamisel on veelgi suuremat täpsust võimaldavad kvantsüsteemid, milles tseesiumi asemel kasutatakse rubiidiumi- või vesinikuaatomeid, ka mõnede ainete molekule.
Niisuguse kvantsüsteemi indutseeritud (esile kutsutud) kiirguse omadusi kasutatakse kvantgeneraatoris, mis tekitab püsiva sagedusega (ja seega ühepikkuste perioodidega) elektromagnetvõnkumist. See võnkumine sünkroonib aatomkellas kvartsresonaatori takti (kvartsresonaatori enda võnkesagedus pole teatavasti kuigi stabiilne ‒ viga umbes üks sekund kuu kohta).
Rahvusvahelise aatomiaja kellad.
Rahvusvaheline aatomiaeg saadakse keskmisena ajanäitudest, mis saabuvad maailma eri paigus asuvatelt aatomkelladelt. Ülitäpsed aatomiaja määramise kellad on suured paiksed seadmed, mis asuvad eritingimustele vastavas keskkonnas.
Aatomkella moodulid.
Täpne ajamõõtmine on eriti tähtis satelliitnavigatsioonis, sest sellest sõltub otseselt asukoha määramise täpsus. Selleks otstarbeks on loodud kompaktsed ja energiasäästlikud aatomkellad. Näiteks 2003. aastal võeti kasutusele väike (mõnesentimeetrise küljepikkusega) ja paarivatise võimsustarbega rubiidiumaatomkell; selle viga ei ületa üht sekundit 10 000 aasta kohta, seega on see tavalisest kvartsresonaatoriga kellast üle 100 000 korra täpsem.
Väljatöötamisel on juba ka aatomkella moodulid, mida saaks kasutada kantavates nutiseadmetes. USA firma Symmetricom lasi 2011. aastal müügile tavalise mikrokiibi suuruse tseesiumkella mooduli Chip Scale Atomic Clock (CSAC), mille võimsustarve on 0,1 W. 
Ajaloost.
Aatomkella tööpõhimõtte töötas välja USA füüsik Isidor Isaac Rabi, kes sai selle eest 1944. aastal Nobeli füüsikaauhinna. Esimene tseesiumaatomkell sai valmis 1952. aastal. Aatomkellade mõõtetehnika täiustamist võimaldavad uuringud tõid 1989. aastal Nobeli füüsikaauhinna USA füüsikule Norman Ramseyle.
A priori

A priori on ladinakeelne väljend, mille sõnasõnaline tähendus on 'eelnevast'. Seda väljendit saab kasutada täiendina (sünonüüm: "aprioorne") ja määrusena (sünonüüm: "aprioorselt").
Filosoofiline tähendus.
Aristotelese filosoofiast lähtuvalt on eristatud tunnetust, mis lähtub põhjustest ja eeldustest ning liigub edasi tagajärgede (toimete) ja järelduste juurde, (tunnetust "a priori") ja tunnetust, mis lähtub tagajärjest ja liigub tagasi põhjuse juurde (tunnetust "a posteriori"). Esimene neist liigub selle juurest, mis on iseenesest ("looduse korras") eelnev (ladina "prior"), selle juurde, mis on iseenesest järgnev (ladina "posterior"), teine vastupidises suunas.
Gottfried Wilhelm Leibnizi järgi on tunnetus "a priori" täielik üksnes siis, kui ta jõuab viimsete ja ülimate põhjusteni, mida ta nimetas igavesteks tõdedeks. Nõnda samastas ta tunnetust "a priori" spekulatiivse tunnetusega ning tunnetust "a posteriori" kogemusliku tunnetusega. Christian Wolffi kaudu juurdus selline arusaam saksa koolifilosoofiasse.
Sellest traditsioonist pärinevad ka mõisted "a priori" ja "a posteriori" Immanuel Kanti filosoofias, mille mõjul nad on omandanud tänapäevase tähenduse. Kanti järgi on "a priori" tunnetuses see, mis ei sõltu kogemusest ning on üldine ja paratamatu, "a posteriori" aga see, mis põhineb kogemusel. Kant uurib, millised piirid on tunnetusel "a priori".
Üldkeelne tähendus.
Väljend "a priori" võib üldkeeles tähendada:
Anarhofeminism

Anarhofeminism kombineerib omavahel anarhismi ja feminismi. Poliitiline liikumine ja terminoloogia sai alguse 1960. aastatel teise laine feminismist.
Anarhofeministid näevad patriarhaalsust kui hierarhia manifestatsiooni ja ühte ühiskonna fundamentaalset probleemi. Nad näevad patriarhaarsuse vastases võitluses anarhistliku võitlust riigi vastu. 
Anarhofeministid said inspiratsiooni 20. sajandi alguse feministidest nagu Emma Goldman ja Voltairine de Cleyre. Esimese laine feminist Mary Wollstonecraft omas samuti anarhistlikku maailmavaadet ja William Godwini peetakse oluliseks teenäitajaks anarhofeminismile. Hispaania kodusõja ajal olid anarhistidel ja feministidel ühine liikumine "Mujeres Libres" ("Vabad naised"), milles olid esindatud nii feministlikud kui anarhistlikud ideed. Traditsionaalsed anarhistid-teoreetikud nagu Pierre-Joseph Proudhon ja Mihhail Bakunin kritiseerisid anarhofeministe. Nad ei pidanud patriarhaalsust ühiskonnas mingiks probleemiks ning seotuks kapitalismiga, mis kaob samuti koos kapitalismiga. Proudhon hoopis toetas patriarhaalsust. Ta leidis, et perekond on ühiskonna- ja moraalsuse alustala ning naisel on perekonnas kohustus täita oma traditsionaalset rolli. 
Anarhofeministide üks olulisemaid aspekte oli opositsioon traditsioonilisele perekonnale, haridusele ja sugude rollidele. Neile ei meeldinud ka mitte hierarhiline perekond ja haridus.
Eriti laialt rünnati abielu institutsiooni ja rajasid 1911. aastal New Yorgis Francesc Ferrer i Guàrdia ideedel põhineva Moodsa kooli.
Romain Gary

Romain Gary (sünninimi Roman Kacew; 8. mai 1914 Vilnius – 2. detsember 1980 Pariis) oli prantsuse kirjanik, filmilavastaja ja diplomaat.
Romain Gary kasutas kirjandusteoste autorina mitut pseudonüümi, näiteks Fosco Sinibaldi ja Shatan Bogat. Tema tuntuim pseudonüüm oli aga Émile Ajar, selle nime all avaldas ta romaani "Elu alles ees".
Romain Gary oli rahvuselt juut. Tema isa oli vene ja ema prantsuse päritolu. Perekond elas Poolas, kuid emigreerus Prantsusmaale, kui poeg oli neljateistkümnene.
Keskkooli lõpetas Romain Gary Nice'is, seejärel õppis Pariisi Ülikoolis õigusteadust. Teenis piloodina Briti ja vabatahtlikuna Prantsuse vägedes Teises maailmasõjas, töötas Prantsusmaa välisministeeriumis (1945–1956).
Lõpetas elu enesetapuga.
Pärast Romain Gary surma ilmus memuaariraamat "Vie et Mort d'Émile Ajar" ("Émile Ajari elu ja surm"). Alles sellest teosest sai üldsus teada, kes on Émile Ajari pseudonüümi kasutav kirjanik. Selle teose eest pälvis Gary Prantsusmaa prestiižikaima kirjanduspreemia, Goncourti auhinna.
George Lucas

George Walton Lucas (sündinud 14. mail 1944 California osariigis Modestos) on Ameerika Ühendriikide filmilavastaja-stsenarist ja ettevõtja. 
Tema tuntumad teosed on filmisarjad "Star Wars" ja "Indiana Jones" ning poolautobiograafiline "Ameerika grafiti". Ühed tema ettevõtted on Lucasfilm (1971) ja LucasArts (1982).
Genfi kanton

Genfi kanton (ametlikult Genfi vabariik ja kanton) on kanton Lääne-Šveitsis. Asub Genfi järve läänetipu ümbruses.
Nimi.
Nagu mõni teinegi Šveitsi kanton, nimetab Genfi kanton end vabariigiks.
Ajalugu.
Genf oli iseseisev vabariik aastani 1798. 1584. aastast oli Genf Šveitsi Konföderatsiooni "igavene liitlane". Napoleoni sõdade ajal okupeeris Genfi Prantsusmaa; vabaneti 1813. Viini kongressil 1815 laiendati Genfi piire, moodustati Genfi kanton ja liideti see Šveitsi konföderatsiooniga.
Haldusjaotus.
Kanton jaguneb 45 kohalikuks omavalitsusüksuseks.
Kantonis on 10 linna, mille rahvaarv on üle 10 000 (2007). Need on Genf (188 174), Vernier (32 038), Lancy (27 548), Meyrin (20 793), Carouge (19 114), Onex (17 328), Thônex (13 251), Versoix (12 468), Grand-Saconnex (10 607) ja Chêne-Bougeries (10 148).
Muurola

Muurola on küla Soomes Rovaniemi linna territooriumil. 
Muurolas elab umbes 1000 inimest. 
1. jaanuarini 2006, mil Rovaniemi vald liideti Rovaniemi linnaga, kuulus Muurola Rovaniemi valda.
Muurola paikneb Rovaniemi kesklinnast 25 km edelas Kemijoki kaldal.
Sonda valla lipp

Sonda valla lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sonda valla lipp.
Lipp kinnitati 4. oktoobril 1996.
Lipu kirjeldus.
Sonda valla lipp on ristkülikukujuline roheline kangas, mis on poolitatud kolme valge diagonaalse triibuga (lehvipoolsest ülanurgast vardapoolsesse alanurka). Iga triibu laius ja nende omavaheline kaugus on 1/2 ühikut. Lipul on vardapoolsest nurgast langevas reas kolm püstist kollast tammelehte. 
Lipu normaalmõõtmed on 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3.
Surju valla lipp

Surju valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Surju valla lipp.
Lipp kinnitati riigisekretäri poolt 7. veebruaril 1996.
Lipu autor on Priit Herodes.
Lipu kirjeldus.
Surju valla lipp on ruudukujuline vapilipp, mis koosneb kahest rohelisest ja ühest kollasest vaheldumisi asetsevast võrdsest vertikaalsest laiust. Rohelise laiu ülaosas asub kollane ja kollase laiu ülaosas roheline kuusk.
Lipu normaalmõõdud on 105×105 cm.
Põhjendus.
Lipu roheline värvus ning jaotus viitavad metsadele, mis hõlmavad 2/3 valla territooriumist. Kuld on Pärnumaa vapivärvus. Keskmine kollane laid sümboliseerib Reiu jõge ning kuused märgivad seda, et Surju vald koosneb kolme endise valla aladest.
Lipu kasutamise kord.
Valla lipp heisatakse:
Kui valla lipp heisatakse koos:
Valla lipp ei tohi ületada riigilipu mõõtmeid ning kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.
Samoa riigipea

Kui Samoa 1. jaanuaril 1962 iseseisvus, said 1960. aastast pärineva Samoa põhiseaduse järgi Samoa riigipeaks (samoa keeles "O le Ao o le Malo") samaaegselt kaks Samoa ülempealikku "Tama Aiga" ja kolmas sai peaministriks. Samoa riigipead nimetatakse Tema Kõrgus.
Samoa riigipead olid algul Malietoa Tanumafili II ja Tupua Tamasese Mea'ole. Viimane suri 1963. Sellest ajast kuni surmani mais 2007 oli Malietoa Tanumafili II ainus ja eluaegne riigipea. Pärast tema surma valib Rahvuslik Seadusandlik Kogu ("Fono Aoao Faitulafono") uue riigipea viieks aastaks. Kuigi põhiseaduse väljatöötamise ajal eeldati, et riigipea valitakse ülempealike seast, ei ole see seal kirjas. Seetõttu ei peeta Samoa riigipead monarhiks.
Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah

Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah (araabia keeles حمد بن عيسى آل خليفة; sündinud 28. jaanuaril 1950 Ar-Rifā‘s Bahreinis) on Bahreini kuningas (varem emiir), emiir ‘Īsá ibn Salmān Āl Khalīfah' poeg.
Elulugu.
Isa määras Ḩamadi 27. juunil 1964 troonipärijaks. 1968 määrati ta Niisutusnõukogu esimeheks ja Manama munitsipaalnõukogu esimeheks. 16. veebruaril 1968 määrati ta Bahreini rahvuskaarti ja samal aastal hiljem rahvuskaardi ülemaks. Rahvuskaardi ülem oli ta seni, kuni ta 1969 määrati Bahreini sõjaväe ülemjuhatajaks. 1970 sai ta Bahreini kaitseministriks ja jäi selleks 1988. aastani. Lisaks oli ta 1970–1971 Bahreini haldusnõukogu aseesimees.
1977. aasta oktoobris hakkas ta õppima helikopterijuhtimist. 1978. aasta jaanuaris saigi ta juhiloa. Seejärel töötas ta Bahreini õhujõudude moodustamise nimel. Kuigi õhusõidukeid oli Bahreini sõjaväel juba alates 1977. aastal, moodustati õhuvägi eraldi väeliigina 1987. aastal.
Isa surma järel sai ta 6. märtsil 1999 Bahreini emiiriks. Kohe valitsusaja alguses korraldas ta hulga poliitilisi reforme. Ta vabastas kõik poliitvangid, saatis laiali riigi julgeolekunõukogu ja tühistas 1974. aastast kehtinud seaduse julgeolekumeetmete kohta riigis. Paljudel Bahreini kodanikel lubati kodumaale tagasi pöörduda pärast aastaid kestnud eksiili.
2002 kuulutas ta ennast Bahreini kuningaks ja krooniti selleks 14. veebruaril 2002.
Ta oli ainus riigipea, kes osales Charles Mountbatten-Windsori ja Camilla Parker-Bowlesi pulmas 9. aprillil 2005. Seevastu William Mountbatten-Windsori ja Catherine Middletoni pulma ta ei läinud. Inimõiguste aktivistid lubasid tema visiidi Inglismaale kibedaks teha, sest ta oli 2011. aasta alguses oma riigis lasknud kodanike demonstratsiooni laiali ajada.
Perekond.
Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah'l on neli abikaasat. Neist üks on pärit Bahreinist, üks Kuveidist ja kaks Katarist. Kuningal on 7 poega ja 5 tütart.
Sabika bint Ibrāhīm Āl Khalīfah'ga abiellus ta 9. oktoobril 1968 ning neil on kolm poega ja tütart:
Sheia bint Hassan Al-Khrayyesh Al-Ajmiga, kes on pärit Kuveidist, on tal kaks poega:
Kolmanda abikaasaga, kes on pärit Katarist, on tal kaks poega ja neli tütart:
Neljanda abikaasaga, kes on pärit Katarist, tal lapsi ei ole.
‘Īsá ibn Salmān Āl Khalīfah

‘Īsá ibn Salmān Āl Khalīfah (3. juuni 1933 Jasra – 6. märts 1999 Manama) oli Bahreini valitseja alates 1961. aastast kuni surmani.
Ta oli oma isa, Bahreini ḩākimi Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah' kolmest pojast vanim. Pärast isa surma sai ta tema asemel ḩākimiks.
Aastatel 1961–1971 kandis ta Bahreini ḩākimi tiitlit. Pärast Bahreini iseseisvumist Suurbritannia võimu alt võttis ta 16. augustil 1971 endale emiiri tiitli. Samal aastal sai tema noorem vend Khalīfah ibn Salmān Āl Khalīfah Bahreini peaministriks ja on seda tänapäevani.
Esialgu pidi Bahrein hakkama kuuluma Araabia Ühendemiraatidesse, kuid Īsá loobus sellest, sest polnud rahul AÜE põhiseaduse projektiga. Teine riik, mis keeldus Araabia Ühendemiraatidesse astumast, oli Katar.
Īsá püüdis juurutada mõõdukat parlamentaarset demokraatiat ja andis 1973. aasta parlamendivalimisteks kõigile oma riigi meestele valimisõiguse. Kuid 1975. aastal saatis ta parlamendi laiali, sest see keeldus vastu võtmast valitsuse esitatud riigi julgeoleku seadust. Selle seadusega sätestati valitsuse õigus inimesi vahistada ja ilma loata kuni 3 aastat kinni pidada kuritegude eest, mis puudutavad riiklikku julgeolekut. Samuti sätestas see seadus tingimused, millel kinnipeetut piinata tohib. See seadus kehtis kuni Īsá surmani (tühistati ülejärgmisel aastal pärast seda) ja samuti ei taastatud kuni tema surmani parlamenti ja ta koondas võimu kuningliku perekonna kätte.
Īsá pühendas ennast riigi majandusolukorra parandamisele ja selles saavutaski ta suurt edu. Tema 38 valitsusaasta jooksul muutus Bahrein vaesest saareriigist Pärsia lahe rahanduskeskuseks. Ise uskus ta, et tema suurim saavutus on silla ehitamine, mis ühendas Bahreini Saudi Araabiaga.
Īsále oli surmanuhtluse kasutamine vastumeelne ja sageli keeldus ta alla kirjutamast surmaotsuseid. Üks erand esines 1996. aastal, kui ta andis järele julgeolekujõudude survele ja laskis hukata mehe, kes oli tapnud sõduri.
Īsá suri ootamatult 1999. aastal. Ameerika Ühendriikide president Bill Clinton väljendas tema surma puhul "sügavat kurbust" ja nimetas teda "rahu heaks sõbraks". ÜRO peasekretär Kofi Annan väljendas samuti "suurt kurbust" ja nimetas teda "stabiilsuse jõuks" piirkonnas.
Īsále järgnes troonil tema vanim poeg Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah.
Katari emiir

Katari emiir on Katari riigipea ja absoluutne monarh.
Katari emiirid.
Katari valitsejate loend alates Katari Riigi loomisest 1868. aastal.
Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī

Šeik Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī (araabia keeles الشيخ حمد بن خليفة آل ثاني; sündinud 1. jaanuaril 1952 Dohas) on endine Katari emiir. 
Tema valitsusaeg algas 27. juunil 1995. 
25. juunil 2013 loobus ta troonist oma poja Tamīm ibn Ḩamad Āl Thānī kasuks.
Perekond.
Ta on abielus Mūzah bint Nāşir al-Misnidiga ja neil on seitse last:
Khalīfah ibn Ḩamad Āl Thānī

Khalīfah ibn Ḩamad Āl Thānī (araabia keeles خليفة بن حمد آل ثاني; 17. september 1932 – 23. oktoober 2016 Doha) oli Katari emiir 22. veebruarist 1972 kuni 27. juunini 1995.
Juunis 1995, kui emiir viibis Šveitsis, haaras tema poeg Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī riigis võimu. Seejärel jäi Khalīfah ibn Ḩamad Āl Thānī elama Prantsusmaale ning naasis Katari alles 2004. aastal.
Sass Henno

Sass Henno (sündinud 13. septembril 1982 Tartus) on eesti kirjanik. 
Ta õppis 1989–2001 Tartu Miina Härma Gümnaasiumis, 2001–2003 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis arvutigraafikat ja reklaami ning 2003–2005 praeguses Tallinna Ülikoolis filmi, videot ja meediarežiid.
Henno võitis märtsis 2005 lõppenud romaanivõistluse teosega "Mina olin siin" ja sai auhinnaks 50 000 krooni.
Henno on töötanud Eesti Televisioonis assistendi ja režissöörina. Tal on humanitaarteaduste bakalaureusekraad filmi- ja videorežii erialal. 2007. aastal alustas ta magistriõpinguid stsenaristikas Balti Filmi- ja Meediakoolis. 
Ta oli 14. septembrist 2005 kuni 22. detsembrini 2020 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Ta on MTÜ Julge Rääkida looja.
Isiklikku.
Tal on kaks poega.
Äänekoski linn

Äänekoski on linnaks ("kaupunki") nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas. Asub Keitele järve kaldal. Äänekoski naabervallad on Kannunkoski, Konnevesi, Laukaa, Saarijärvi linn, Uurainen, Vesanto ja Viitasaari linn.
Äänekoski vald loodi 1911. aastal. 1932. aastal jagati see Äänekoski aleviks ja vallaks ning Suolahti aleviks. 1969. aastal liideti Äänekoski vald aleviga. 1973. aastal sai Äänekoski linnaõigused. 1993. aastal liideti linnaga Konginkangase vald. 2007. aastal liitusid Äänekoski ja Suolahti linn ning Sumiaineni vald, moodustades Äänekoski linna. Linna vapiks sai endine Suolahti vapp.
Paimio lahing

Paimio lahing oli üks otsustavamaid Soome territooriumil Rootsi 16. sajandi lõpu sisesõja raames toimunutest. See peeti 28. augustil 1599 Paimio küla juures kuningas Sigismundi toetajate ja hertsog Karli vägede vahel. 
Eelnevalt oli hertsog maabunud Turu all ning selle sisse piiranud. Toonane Soome ja Eestimaa asehaldur Arvid Eriksson Stålarm ja tema väejuht Axel Kurck taandusid oma vägedega ja püüdsid liikuda Hämeenlinna suunas. Kuid Karl jõudis nende põhivägedele järgi ning toimunud lahingus saavutas ta täieliku võidu, kuningameelsete väed purustati ning Stålarm ja Kurck põgenesid. Nad püüdsid organiseerida vastupanu Hämemaal, lootes Eesti alalt saabuvatele abivägedele. Kuid Karl oskas saadud võidu ideaalselt ära kasutada ning ei andnud neile aega vägesid uuesti koondada, vallutades järgneva kuu jooksul kogu Soome. Samuti langesid tema kätte vangi nii Kurck kui ka Stålarm. 
Võib öelda, et Paimio lahing otsustas suures osas Rootsi impeeriumi saatuse, sest kuninga pooldajate võidu korral oleksid nii Soome kui ka Eesti võinud jääda Sigismundi kätte ja too võinuks need liita Poolaga.
Kiel

Kiel on linn Saksamaal, Schleswig-Holsteini pealinn. See asub Läänemere kaldal. See on Schleswig-Holsteini suurim linn.
Ajalugu.
Kiel asutati 1233. ja 1242. aasta vahel. 1242. aastal sai linnaõigused. 1283 liitus Hansa Liiduga. 1665. aastal asutati Kieli ülikool (Christian-Albrechti ülikool), mis oli Saksa-Rooma riigi põhjapoolseim ülikool. 1972. aasta suveolümpiamängude purjeregatt korraldati Kielis ja Kieli lahel.
Rahvastik.
31. märtsi 2010 seisuga elab Kielis 238 049 inimest.
Majandus.
2005. aastal oli Kieli SKP elaniku kohta 35 618 €, mis oli Saksamaa keskmisest kõrgem ja moodustas 159% Euroopa Liidu keskmisest SKP-st.
Teenindavas sektoris töötab 78,5% inimestest, töötlevas 21,4% ja primaarses sektoris 0,2%.
Juankoski linn

Juankoski linn oli kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Savo maakonnas. 2017. aasta alguses liideti see Kuopio linnaga.
Juankoski vald loodi 1925. aastal. 28. veebruaril 1998 nimetati see Juankoski linnaks.
Tööpuudus oli linnas 2005. aasta lõpus 12,3%. 
Juankoskis on sündinud Juice Leskinen. 1995. aastal tema auks avatud mälestusmärgi autor on Villu Jaanisoo.
Vikatimees

Vikatimees on allegooriline väljend ja kujund, mis tähistab surma.
See on abstraktse mõiste personifikatsioon. Vikatimehe kujund on kasutusel nii eesti kui ka paljudes muudes keeltes (inglise keeles näiteks "Grim Reaper" või "Reaper Man").
Vikatimehe kujund pärineb tõenäoliselt kahest allikast: Vana Testamendi Surmaingel ja vanakreeka mütoloogia tegelaskuju Kronos.
Surmaingel figureerib paljudes erinevates religioonides. Islamis kutsutakse teda Azraeliks, kes kirjutab igavesti nimesid suurde raamatusse, seejärel neid kustutades. Inimene kirjutatakse raamatusse sündides ja kustutatakse surres. Judaismis on Surmaingli nimeks Malakh ha-Mavet. Babülonlased kutsusid surma Motiks.
Surmaingel (Vikatimees) ei ole aga sugugi negatiivne kangelane vaid hea, püha ja oodatud isik, käskjalg, kellele Jumal on andnud volitused koguda hinged paradiisi. Teisest küljest võib Surmaingli ülesandeks, nagu kirjeldab Vana Testament, olla ka egiptlaste karistamine, kuid samas juutide säästmine. Aeg-ajalt aetakse Surmainglit segi Saatana, langenud inglite ja pimeduse jõududega.
Sylvia Saint

Sylvia Saint (kodanikunimega "Silvie Tomčalová", sündinud 12. veebruaril 1976 Kyjovis Tšehhoslovakkias) on tšehhi päritolu pornofilminäitleja ja pornomodell.
Kliiniline surm

Kliiniliseks surmaks kvalifitseerub inimese surm siis, kui inimese pulss, südamelöögid ja hingamine katkevad, kuid taastuvad loetud minutite jooksul. 
Rohkem kui 4–6 minutit surmaseisundis viibimine põhjustab inimesele suure tõenäosusega ajukahjustusi. See on tingitud hapnikuvaegusest, hüpoksiast. Hapnik on hädavajalik aju närvirakkude elus püsimiseks.
Seetõttu on esimesed 5 minutit kriitilise tähtsusega elustamise seisukohast. 
Kliinilisele surmale eelneb agoonia ja järgneb bioloogiline surm.
Kymenlaakso maakond

Kymenlaakso maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes.
2009. aastani kuulus Kymenlaakso Lõuna-Soome läänis.
Maakonnal oli alates juunist 2007 novembrini 2010 alaline esindus Eestis.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kuus kohaliku omavalitsuse üksust ("kunta"), sealhulgas kolm linna.
Päijät-Häme maakond

Päijät-Häme maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes. Asub Päijänne järve ümber, millelt on saanud ka nime.
Päijät-Hämes asub Lõuna-Soome kõrgeim mägi Tiirismaa, mille kõrgus on 222,6 m.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kümme kohalikku omavalitsust, sealhulgas kolm linna.
Endiseid valdu: Hämeenkoski vald, Nastola vald.
Kanta-Häme maakond

Kanta-Häme maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes. Piirneb Uusimaa, Päijät-Häme, Pirkanmaa ja Päris-Soome maakonnaga.
Läänide kaotamiseni 2009. aastal kuulus maakond Lõuna-Soome lääni.
Haldusjaotus.
Maakonnas on 11 kohalikku omavalitsust, sealhulgas 3 linna.
Lõuna-Karjala maakond

Lõuna-Karjala maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes.
Kuni läänide kaotamiseni (31. detsembrini 2009) kuulus ta Lõuna-Soome lääni.
Haldusjaotus.
Maakonnas on üheksa kohaliku omavalitsuse üksust, sealhulgas kaks linna.
Ida-Uusimaa maakond

Ida-Uusimaa maakond "(soome keeles Itä-Uusimaa, rootsi keeles Östra Nyland)" oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes Soome lahe ääres. 2011. aastal liideti Uusimaa maakonnaga.
Piirnes Uusimaa, Päijät-Häme ja Kymenlaakso maakonnaga.
Haldusjaotus.
Maakonnas oli seitse kohalikku omavalitsusüksust, sealhulgas kaks linna.
Uusimaa maakond

Uusimaa maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes Lõuna-Soome läänis Soome lahe kaldal.
Haldusjaotus.
Maakonnas on 26 kohalikku omavalitsusüksust, sealhulgas 13 linna.
2011. aastal liideti Uusimaaga Ida-Uusimaa maakond.
Beagle'i väin

Beagle'i väin (hispaania keeles "Canal del Beagle") on väin Tulemaa saarestikus. Ta lahutab Tulemaa saart mitmest lõuna poole jäävast väiksemast saarest (sealhulgas Hoste, Navarino, Picton, Lennox ja Nueva). Väin ulatub ida–lääne suunas Atlandi ookeanist Darwini väinani, mille kaudu pääseb Vaiksesse ookeani.
Väina pikkus on umbes 180 (teistel andmetel 240) km, vähim laius umbes 5 km.
Väin algab idas joonest, mis ühendab Navarro neeme Navarino saare kirdeotsaga, ning lõpeb läänes Rafagalese lahena.
Teke.
Väin on tekkinud kvaternaari jäätumiste viimastes järkudes. Darwini mägedelt laskunud liustik liikus edasi mööda piklikku orgu. Kui jää hiljem taganes, tungis sinna meri. Neile sündmustele viitavad U-kujuline pikilõige, külgmoreenid ja kaljused saared, mida jää on lihvinud.
Laevasõit.
Suured laevad saavad Beagle'i väinast küll läbi sõita, kuid ohutum on sõita lõuna poolt Drake'i väina kaudu või põhja poolt Magalhãesi väina kaudu.
Tšiili ja Argentina piir.
Alates 1881. aastast kulgeb Argentina ja Tšiili piir mööda Beagle'i väina idaosa. Väina lääneosa kuulub Tšiilile. Väiksed saared väina idaotsas Picton, Lennox ja Nueva on tekitanud kaua aega piiritüli. Beagle'i väina järgi on saanud nime Argentina ja Tšiili vaheline Beagle'i konflikt aastal 1978. Aastal 1985 saavutati kokkulepe, mis jättis saared Tšiilile.
Nimi.
Väin on nime saanud uurimislaeva Beagle järgi, mis tegi Tulemaal hüdrograafiauuringuid.
Väinaäärsed asulad.
Väina põhjakaldal Ushuaia lahe ääres on Ushuaia linn, mis on ühtlasi Argentina Tulemaa provintsi keskus. Ushuaiat peetakse maailma lõunapoolseimaks linnaks. Väina lõunakaldal on Tšiili sõjaväebaas Puerto Williams.
János I Zápolya

János I Zápolya ehk János I Szapolyai (1487 – 22. juuli 1540) oli Ungari rivaalkuningas 1526–1540 ning samal ajal ka Osmanite riigi vasallriigi Ida-Ungari kuningriigi esimene valitseja. 
1526. aastal said Ungari väed Osmanitelt Mohácsi lahingus lüüa ja Ungari ja Böömimaa kuningas (1516–1526) Lajos II uppus taandumisel. Austria Ferdinand, Saksa-Rooma keiser Karl V noorem vend, nõudis Ungari ja Böömimaa kuninga krooni selle õigusega, et oli abielus Lajosi õe Annaga ja Lajos oli olnud abielus Maria von Habsburgiga. 
Kuid enamus Ungari aadlist oli Habsburgist Austria ertshertsogi (1521–1564) Ferdinandi vastu. Nad toetasid János Zápolyat, endist Transilvaania vojevoodi, rikkaimat maaomanikku riigis. Ungari Riigipäev kuulutas ta kuningas János I-ks. János pidi leppima sellega, et ta valitses ainult türklaste vallutatud Ida-Ungaris (hõlmas umbes 2/3 riigist).
Lääne-Ungaris valitses aga ametliku Ungari kuninga tiitliga kuningas Ferdinand von Habsburg. Vastukaaluks Habsburgide mõjule moodustas János I aastal 1528 liidu Osmanite sultani Suleiman I-ga ja vandus 1529. aastal sultanile isegi truudust.
János I hoidis kontrolli all Transilvaaniat ja Ungari tasandiku idaosa; Saksa-Rooma keiser Ferdinand valitses Horvaatiat, tasandiku lääneosa ja Slovakkiat. Aastal 1538 sõlmisid pooled Váradi rahu, mis tegi selle jaotuse ametlikuks, ja tegi ka Ferdinandi lastetu János I pärijaks.
Kui János suri, jagasid türklased tema valdused kaheks: enamik Ungarist liideti otseselt Osmanite impeeriumi koosseisu, alad millest 1570 aastal moodustus Transilvaania vürstkond aga anti tema 1540. aastal sündinud pojale János II Zápolyale.
Uue-Kirepi mõis

Uue-Kirepi mõis (saksa keeles "Neu-Kirrumpäh"; ka Väike-Kirepi mõis (saksa keeles "Klein-Kirrumpäh")) oli Vana-Kirepi mõisa kõrvalmõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Elva valla territooriumile Tartu maakonnas.
Utsjoki vald

Utsjoki vald (põhjasaami keeles "Ohcejoga gielda") on 3. järgu haldusüksus (vald) Soome Lapi maakonnas.
Utsjoki on Soome põhjapoolseim vald. See on ka vald, mille elanike hulgas on Soomes enim saami keelte emakeelena kõnelejaid. 2011. aastal oli valla elanikest saamikeelseid 47 protsenti.
Utsjoki vald piirneb Inari vallaga ja põhjas Norraga.
Loodus.
Vallast on leitud maailma vanim harilik kadakas, mis elas vähemalt 1647 aastat vanaks.
Konglomeraat (geoloogia)

Konglomeraat on ümardunud kividest ning neid liitvast tsemendist koosnev settekivim.
Kivid, millest konglomeraat valdavalt koosneb, kuuluvad suuruselt peamiselt kruusa ja veeriste hulka. Suuremate kivide vahelised tühemikud on täitunud peenema materjaliga nagu liiv, aleuriit ja savi, mille liidab üheks kivimiks kaltsiidist, raudoksiididest, ränidioksiidist vms koosnev tsement. 
Konglomeraat on jämedateraliste setete kivistumise saadus. Sellised setted võisid moodustuda näiteks mererannas või kiirevooluliste jõgede sängides.
Konglomeraat erineb bretšast selle poolest, et viimane koosneb nurgelistest kividest ja neid liitvast tsemendist. Konglomeraadisarnane kivim on ka aglomeraat, mis koosneb püroklastilistest osakestest.
Konglomeraat

"Konglomeraat" on mitmetähenduslik sõna.
Sõmerpalu valla lipp

Sõmerpalu valla lipp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sõmerpalu valla lipp.
Lipp kinnitati 20. mail 1997.
Lipu kirjeldus.
Sõmerpalu valla lipp on ristkülikukujuline valge kangas, mida läbivad keskelt kolm horisontaalset ühelaiust laidu (kollane, sinine, kollane).
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Valla lipu üht originaali ja valla vapi etaloni hoitakse ning säilitatakse vallamajas. 
Lipu kasutamise kord.
Vallavalitsuse hallatava asutuse lipp ei tohi olla äravahetamiseni sarnane valla lipuga. Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. 
Valla lipp heisatakse:
Urvaste valla lipp

Urvaste valla lipp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Urvaste valla lipp.
Lipu kirjeldus.
Urvaste valla lipp on ristkülikukujuline helesinine kangas, mille keskel on Urvaste valla vapp. 
Lipu normaalmõõtmed on 108×158 cm ning normaalmõõtmetega lipul oleva vapikilbi kõrgus on 48 cm.
Akseli Gallen-Kallela

Akseli Gallen-Kallela (sündinud "Axel Waldemar Gallén"; 26. aprill 1865 Pori – 7. märts 1931 Stockholm) oli Soome kunstnik.
Maalid.
Gallen-Kallela maalid olid algul realistlikud, hiljem maalis ta rahvusromantilises stiilis peamiselt Soome loodust ja "Kalevala"-ainelisi kompositsioone. 20. sajandi alguses muutus tema looming sümbolistlikuks.
Gallen-Kallela maalid on rahvusvaheliselt ühed kõige tuntumad soome kunstiteosed.
Illustratsioonid.
Gallen-Kallela on illustreerinud soome raamatuid. 
Tema illustratsioone on leidub ka mõningates Eestis ilmunud raamatutes.
Eraelu.
Ta oli abielus Mary Helena Slööriga ja neil oli kolm last, kellest Jorma Gallen-Kallela oli samuti kunstnik.
Gallen-Kallela on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Hugo Simberg

Hugo Gerhard Simberg (24. juuni 1873 Hamina – 12. juuli 1917 Ähtäri) oli soome kunstnik.
Simberg oli Akseli Gallen-Kallela õpilane.
Tema sümbolistlikest maalidest on tuntumad "Haavatud ingel" ja "Surma aed".
Ta on maalinud Tampere toomkiriku freskod.
Simberg on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Müüdilisus

Müüdilisus ja müütilisus on paralleelsed mõisted, mis spetsiifiliste tähenduste rõhutamiseks eristatud.
Müütilisus ('müütoslikkus') on muinasloolisus, legendaarsus. Müütiline on see, mis sisaldub müütides, mida me teame (ainult) müütide kaudu, mis on uskumise objekt. Näiteks võib rääkida "müütilisest Kalevipojast", "müütilisest Hellenist", "müütilisest Eedeni aiast" vms.
Müüdilisus ('müüdipärasus, müüdipidisus') on müütidega põimunud olelussfäär kui selline. Müüdiline on see, mis toimib läbi müüdi kui olelusviisi, pärib müüdist, saab asu müüdi kaudu. Näiteks võib rääkida "müüdilisest maailmavaatest", "müüdilisest rahvast", "müüdilisest Teebast".
"Müüdiline maailmavaade" oleks selline maailmavaade, mis kaasneb müütidesse uskumisega, kuid pole ise "müütiline", ei ole meile teada müütide kaudu, vaid on üks reaalselt ettekujutatav maailmanägemise viis.