tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tšaroiit

Tšaroiit on lilla värvusega haruldane silikaatide hulka kuuluv mineraal. Koostiselt on see K(Ca,Na)2Si4O10(OH,F)· H2O.
Mineraal avastati uraani leiupaiku otsides. Kuigi puhas tšaroiit radioelemente ei sisalda, siis võib selles esineda lisandeid, mis vahel on ka radioaktiivsed.
Mineraal on nimetatud Siberis asuva Tšara jõe järgi.
Leidumine.
Tšaroiit avastati 1950. aastatel, kuid kirjeldati 1978. aastal.
Mineraali ainuke leiukoht on Jakutski lähedal Muruni mägedes umbes 10 km2 suurusel alal Aldani mägismaal Sahha Vabariigis Siberis Venemaal. Kivimikiht on peaaegu monomineraalne, koosnedes 90% ulatuses tšaroiidist. Arvatakse, et tšaroiit on tekkinud maakoores lubjakivi ja magma kokkupuutel toimunud keemiliste ja mineraalsete muutuste tulemusel. Mineraali peamised koostisosad on kaaliumi, naatriumi, kaltsiumi, baariumi ja strontsiumi oksiidid, kivi sirelilillat värvust seostatakse mangaani lisandiga.
Omadused.
Kivimi värvus võib olla lavendliõite värvi heledast lillast kuni tumevioletseni, vahetevahel sinakasvioletne, enamasti läbipaistmatu. Kivim on pärlja läikega, kergelt helkiv, kiuline, UV-valguses nõrgalt fluorestseeruv.
Ehtekivina on tšaroiiti kasutatud alates 20. sajandi keskpaigast.
Evald Uustalu

Evald Uustalu (19. jaanuar 1912 Tallinn – 10. märts 1982 Lund, Rootsi) oli ajaloolane, diplomaat ja soomepoiss.
1930. aastal lõpetas ta Jakob Westholmi Gümnaasiumi, aastatel 1930–1931 teenis pioneerpataljonis. 1931. aastal astus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda ajalugu õppima, mille lõpetas 1936. aastal. Akadeemiliselt kuulus Evald Uustalu EÜS Põhjalasse. 
1935. aastal asus praktikandina tööle välisministeeriumis, 1936. aasta detsembris kinnitati ta atašeeks ning järgmise aasta veebruaris saadeti tööle Berliini saatkonda. 1939. aasta maist oli Evald Uustalu välisministeeriumis poliitilise osakonna II sekretäri kohusetäitja. 
Kuna Nõukogude okupatsioonivõim likvideeris septembris 1940 välisministeeriumi ja töötajad vabastati, siis asus Evald Uustalu esialgu tööle Ajaloomuuseumi, seejärel Tartusse Kirjandusmuuseumi sekretärina. 
1941. aasta suvel osales ta vabatahtlikuna Eesti vabastamislahingutes Pärnust Tallinnani. Saksa okupatsiooni ajal töötas Evald Uustalu Omavalitsuse Haridusdirektooriumi muinsuskaitseinspektorina, kuni läks 1943. aasta aprillis salaja Soome, kus astus 1. maist vabatahtlikuna armeesse. Ta saadeti 47. jalaväerügemendi III ehk Vallila pataljoni koosseisus Rajajoel rindele, seejärel osales ta ohvitseride kursusel, mille lõpetas vänrikkina (lipnikuna). Teenis 200. jalaväerügemendis kuni 18. septembrini 1944, seejärel läks Rootsi, kus leidis esialgu tööd riigiarhiivis assistendina. 
Aastatel 1946–1977 oli ta firma Esselte AB maakaartide osakonna arhivaar, kuid vahepeal, aastatel 1952–1954, elas New Yorgis, kus õppis Columbia ülikoolis ühe semestri raamatukogundust. Rootsi tagasi pöördunud, oli ta ajalehe Teataja ja ajakirja Mana toimetuses ning tegutses 1975–1980 Balti Humanistliku Ühingu sekretärina. 1981. aasta 1. juunist kutsuti Evald Uustalu Eesti New Yorgi peakonsulaati konsuliks, kuid pidi peagi tervislikel põhjustel Rootsi tagasi pöörduma.
Evald Uustalu tegutses Eesti Rahvusnõukogus, Eesti Rahvusfondis, Eesti Demokraatlikus Unioonis, Eesti Skauttöö Keskuses ja Eesti Teaduslikus Seltsis Rootsis. 
Ta oli mitu korda EÜS Põhjala Rootsi Koondise esimees ja juhatuse liige ning paguluses elavate seltsi liikmete elulooraamatu „EÜS Põhjala matrikkel 1944–1977” (Stockholm 1978) üks toimetajaid. Evald Uustalu on mitme paguluses ilmunud raamatu autor, koostaja või toimetaja, samuti on ta avaldanud artikleid pagulasajakirjanduses.
Soomepoisid Evald Uustalu ja Rein Moora koostasid põhjaliku ajalooraamatu „Soomepoisid: ülevaade Eesti vabatahtlike liikumisest ning sõjateest Soomes ja kodumaal Teise maailmasõja päevil” (Toronto, 1973).
Merle Prii

Merle Prii (sündinud 17. märtsil 1971) on Eesti õpetaja ja giid.
Ta töötab Saaremaa Gümnaasiumis. Varem töötas ta Kuressaare Hariduse Koolis eesti keele ja kirjanduse õpetajana. 
Kodutütarde 88. aastapäeval jaanuaris 2020 pälvis ta kodutütarde teeneteristi.
Giidina teeb ta Saaremaal tuure nii eesti kui ka soome keeles.
Franklin Clinton

Franklin Clinton on Grand Theft Auto V üks kolmest peategelasest. Teised peategelased on Michael De Santa ja Trevor Philips.
Talle annab hääle Shawn "solo" Fonteno.
Franklini sugulased on Denise (tädi) ja Tavell (vend).
Tal on koer Chop mille tema parim sõber Lamar, andis talle hooldamiseks.
Franklin on Michaelist ja Trevorist rahullikum. Kui Trevor ja Michael karjuvad üks teisele või teevad plaani siis, Franklin jääb rahulikuks.
Franklin teeb ka tööd Tonya-le ja JB-le autode puksiirimisega. 
__SISUKORRATA__
__ALAOSALINGITA__
Kaido Veermäe

Kaido Veermäe (sündinud 1. novembril 1971 Tallinnas) on eesti näitleja ja filmirežissöör.
Ta lõpetas aastal 1992 Jakob Westholmi Keskkooli ning aastal 1996 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (17.lend).
Ta oli aastatel 1996–1997 Vanalinnastuudio näitleja. Aastatel 1996–2000 oli ta agentuuri Kontuur Leo Burnett reklaamikirjutaja ning aastatel 2000–2002 loovjuht. 2002–2017 oli ta Rudolf Konimois Filmi režissöör. 
Ta on mänginud telelavastustes ("Ma armastasin sakslast", 1998), filmides ("Öine navigatsioon", 1998; "Agent Sinikael", 2002 ja "Idioot", 2011). Ta on mänginud ka seriaalides ("Wikmani poisid", 1995; "Ohtlik lend", 2006; "Tuulepealne maa", 2008 ja "Kodu keset linna", 2010–2011).
Mikk Tuisk

Mikk Tuisk (sündinud 30. augustil 1984) on Eesti omavalitsustegelane, Saaremaa vallavanem.
Pärast Kuressaare Gümnaasiumi lõpetamist 2003 läks ta Tallinna Tehnikaülikooli teedeehitust õppima. Ülikooli lõpuaastal asus Tuisk tööle Maanteeameti Lääne regiooni Saaremaa teede hoolde järelevalve peaspetsialisti ametikohale.
Ta lõpetas Tallinna Tehnikaülikooli 2009, ta lõputöö teema oli "Jääteede rajamise põhimõtted ja nõuded".
Kui 2016. aastal vabanes Kuressaare Linnamajanduse juhataja ametikoht, kandideeris ta sinna ja osutus ka valituks. 2018–2020 oli ta Saaremaa valla majandus- ja haldusosakonna juhataja.
Saaremaa vallavolikogu valis ta 28. mail 2020 Saaremaa vallavanemaks. 26. novembril 2021 kinnitati ta ametisse Saaremaa abivallavanemana (vastutusvaldkonnad ehitus, haldus, keskkond, majandus, planeering). 26. augustil 2022 valis Saaremaa vallavolikogu ta taas Saaremaa vallavanemaks.
Helga y Flora

Helga y Flora on Tšiili telesari, mille on tootnud Suricato Films ja eetris kanal Canal 13 aastal 2020.
Palmik (peaehe)

Palmik on juustesse põimitav kalevist peaehe Hiiu naistel ja neidudel. 
Palmik koosneb kahest 30–40 cm laiusest ja 50–60 cm pikkusest riideribast ehk "hännast", mis on kaunistatud litrite ja kardpaelaga. Neid ühendab samast riidest peenesse rulli keeratud ja takkudega täidetud "vahelik". Juukseid palmitsedes võetakse mõlemasse patsi kaks haara oma juustest ning kolmandaks "vahelik". Patsid tuuakse ümber pea otsmikule, palmikuotsad ("hännad") viiakse üle pealae kuklasse, jäetakse seljale rippu ning kinnitatakse nõelte või paelakesega.
Tavaliselt tehti varem palmikud punasest, leina- ja paastuajal kandmiseks aga sinisest või mustast kalevist. Abielunaised kandsid palmiku peal tanu, neiud aga ka pärgasid ehk penikuid.
Aasa tänav (Narva)

Aasa tänav on tänav Narvas Pähklimäe linnaosas. Tänava kogupikkus on umbes 500 m. Aasa tänav algab 5. Roheliselt tänavalt kahe lõiguga, mis kulgevad kakku Tallinna maantee ja Rakvere tänava vahel neile paralleelselt. Aasa tänava kolmas lõik kulgeb nende kahega risti ida pool lõunapoolsema lõigu jätkuna, ristub põhjapoolsema lõiguga ning lõpeb Rakvere tänavaga ristudes. Aasa tänaval on majad nr 1–40.
1929. aasta linnaplaanil oli selles piirkonnas eramaa, mingit tänavat ei olnud.
Enne 1990. aastaid kandis tänav nime vene keeles "улица Ааса".
Betooni tänav (Narva)

Betooni tänav on tänav Narvas Paemurru linnaosas. 
Tänava pikkus on umbes 170 m. Tänav kulgeb Savi ja Kulgu tänava vahel nendega paralleelselt ning lõpeb Staadioni tänavaga ristudes.
Betooni tänaval on ainult paaritute numbritega (5–13) majad, tänava teisel küljel on Narva Vee hoone aadressil Kulgu tänav 4.
Anthony Annan

Anthony Gildas Kofi Annan (sündinud 21. juulil 1986 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Soome kõrgliiga Veikkausliiga klubis Turu Inter.
Ta alustas klubikarjääri Ghanas. 2007. aastal liitus Norra kõrgliiga klubiga IK Start. Norra meistriks tuli ta 2008. aastal Stabækiga ning 2009. ja 2010. aastal Rosenborgiga. 2010. aasta hooajal valiti ta Norra kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
2011. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Schalke 04. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse ja hooajal 2012–13 Hispaania kõrgliiga klubis Osasuna.
2014. aastal mängis ta HJK-i ridades esmakordselt Soome kõrgliigas, tulles samal hooajal klubiga Soome meistriks. 2015. aastal mängis ta Saksamaa esiliiga klubis TSV 1860 München ja hooaja teises pooles taas Stabækis. Aastatel 2016–2018 mängis ta jällegi HJK-s ning tuli 2017. ja 2018. aastal klubiga Soome meistriks. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Iisraeli kõrgliiga klubis Jeruusalemma Beitar, misjärel naasis Soome kõrgliigasse, liitudes Turu Interiga.
Ghana jalgpallikoondises debüteeris Annan 2007. aasta märtsis. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2009 MM-i valikmängus Mali vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Kenno

Kenno on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Kenno 155 mehel. Kenno on Eestis levikult 510. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Kenno vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,38, ning Valga maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,84. Kenno oli keskmiselt 26 aasta vanune (mediaanvanus oli 25).
Nime Kenno nimepäev on 17. juuni.
Virgo (eesnimi)

Virgo on eesti eesnimi, mis on kasutusel enamasti mehenimena.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Virgo 294 mehel ja 7 naisel. Virgo on Eestis levikult 364. mehenimi ja 3716. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Virgo vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,54 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 8,46. Virgo oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40).
Mrągowo

Mrągowo (aastatel 1945–1947 Ządźbork, saksa "Sensburg") on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Mrągowo maakonna halduskeskus. Mrągowo asub Olsztynist umbes 55 km idas.
Asula on rajatud 1348. aastal, linnaõigused sai ajavahemikul 1404–1407. 1920. aastal jäi linn rahvahääletuse tulemusel Saksamaa võimu alla. Teises maailmasõjas hävis umbes 45% linnast. Alates 1945. aastast on linn Poola koosseisus.
Narva täppisteaduste kool

Narva täppisteaduste kool on huvikool Narvas, mis pakub 2013. aastast reaalteaduste (matemaatika, keemia, füüsika) õpet vene keeles. Kool loodi MTÜ Puškini instituut juhtimisel.
Aastatel 2013–2016 tegutses kool endise Narva Joala Kooli hoones aadressil 26. Juuli tänav 9. 2017. aastast tegutseb kool Narva Laste Loomemaja hoones ringina.
Kooli juhataja on Narva aukodanik, matemaatikaõpetaja Aleksandr Sutõrin.
Õpilaste arv on umbes 200.
Świdwin

Świdwin (saksa "Schivelbein") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Świdwini maakonna halduskeskus. Świdwin asub Rega jõe ääres, Szczecinist umbes 90 km idakirdes.
Asula sai linnaõigused 1296. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Merilin Kirbits

Merilin Kirbits (sündinud 13. augustil 1986 Võrus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2005. aastal Otepää Gümnaasiumi ja 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (7. lend). Peale selle on ta lõpetanud 2015. aastal Räpina Aianduskoolis aianduse eriala ja 2017. aastal floristika eriala.
Ta on töötanud aastatel 2009–2013 Eesti Improteatris. Alates 2014. aastast tegutseb Improteatris Impeerium (asjutajaliige ja näitleja, alates 2020. aastast projektijuht). 
Ta on mänginud teleseriaalides ("Kelgukoerad", 2013; "Pilvede all" 2018–2022) ja dubleerinud animafilme.
Aastatel 2010–2013 oli ta Türi Kultuurikeskuse teatristuudio juhendaja, aastatel 2014–2015 Tartu Polygoni Teatrikooli õpetaja, aastatel 2015–2017 Otepää Gümnaasiumi draamaõppe õpetaja, aastatel 2019–2020 Rõngu Keskkooli draamaõppe õpetaja, 2019. aastal Otepää kultuurimaja teatristuudio juhendaja. Alates 2022. aastast on ta olnud Viimsi Huvikeskuse improringi, Von Glehni Teatri improtrupi “Ehatäht” ja IMPEERIUMi teatristuudio “Näitlejameisterlikkuse kursus täiskasvanutele” juhendaja.
Wodzisław Śląski

Wodzisław Śląski (saksa "Loslau") on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Wodzisław Śląski maakonna halduskeskus. Wodzisław Śląski asub Tšehhi piirist umbes 8 km kaugusel.
Wodzisław Śląski sai linnaõigused 1257. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. 1975. aastal ühendati Wodzisław Śląskiga Radlin, Pszów ja Rydułtowy. Rydułtowy sai iseseisva linna staatuse tagasi 1992. aastal, Pszów 1995. aastal ja Radlin 1997. aastal.
Kirbits

Kirbits on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kirbits (Kirbitz) on Eestis pandud ainult Viitina mõisavallas Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kalmus, Kasesalu, Kivioja, Mändmäe ja Rannu. 
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on perekonnanimi Kirbits 17 mehel ja 19 naisel.
Rauno Kaibiainen

Rauno Kaibiainen (sündinud 17. märtsil 1986 Rakveres) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on lõpetanud 1998. aastal Rakvere Linna Algkooli, 2005. aastal Rakvere Reaalgümnaasiumi ja Ta on lõpetanud 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (7. lend).
Ta on vabakutseline näitleja, kes on rollilepingutega teinud kaasa mitme Eesti teatri lavastustes. Eesti Näitlejate Liidu liige.
Aastatel 2010–2014 kuulus Eesti Improteatri koosseisu. 2014. aastast kuulub Improteater Impeeriumi koosseisu (on ka teatri üks asutajaliikmetest).
Läbinud improteatri koolitusi mitme rahvusvaheliselt tunnustatud õpetaja käe all ning omandanud teadmisi "commedia dell'arte" ja maskiteatri valdkonnas. Lisaks traditsioonilisele ja improvisatsioonilisele teatrile tegeleb Rauno Kaibiainen ka visuaal-, varju-, devise- ja nukuteatriga. Ta on õpetanud improteatrit laagrites ja koolitustel igas vanuses inimestele, lisaks on ta andnud improteatri tunde näitleja eriala üliõpilastele Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias.
Rauno Kaibiainen on teinud kaasa teleseriaalides, filmides, reklaamides ja muusikavideotes ning dubleerinud animafilme.
EM Strasbourg Business School

EM Strasbourg Business School on Strasbourgis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool, mis asutati 1919. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus EM Strasbourg 2019. aastal 95 Euroopa äriülikooli seas 85. kohale. 
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EPAS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, nt Jean-Marc Zulesi (Prantsuse poliitik).
Hasan Salihamidžić

Hasan Salihamidžić ("alias" Brazzo; sündinud 1. jaanuaril 1977) on Bosnia ja Hertsegoviina endine jalgpallur, praegune Bundesliga klubi Müncheni Bayerni spordidirektor. Ta alustas enda mängijakarjääri Hamburger SV-s, hiljem mängis üheksa hooaega Bayernis. Üheksa hooaja jooksul võitis ta kuus korda Bundesliga, neli korda DFB-Pokali, 2000.–2001. aasta UEFA Meistrite Liiga ja 2001. aasta Intercontinental Cupi. Aastal 2001 kaotas ta enda ainsa mängu UEFA Superkarikas. Ta mängis neli hooaega ka Torino Juventuses.
Salihamidžić oli väljakul tavaliselt kas parempoolkaitsja või äärekaitsja. Ta oli väle ning energiline mängija, kes tegi palju tööd. Ta lõi enda meeskonnakaaslastele palju võimalusi, kuna oli andekas tsenderdaja ja söötja.
Ta käis Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondise eest väljakul 42 korda ning lõi kuus väravat. Teda peetakse riigi lähiajaloo üheks edukamaks mängijaks.
Salihamidžić lõpetas mängijakarjääri 2012. aastal, kui lõppes tema üheaastane leping VfL Wolfsburgiga. Ta jätkas 2017. aastani tööd telekanalites Sky Deutschland, RTL ja ZDF, seejärel sai ta Müncheni Bayerni spordidirektoriks.
Rõbnoje

Rõbnoje on linn Venemaal Rjazani oblastis, Rõbnoje rajooni keskus. Asub 21 km Rjazanist loodes.
Küla on esmamainitud 1597. aastal. See hakkas kiiresti kasvama pärast Moskva-Rjazani raudtee valimist 1864. aastal. 1947 sai aleviks ja 1961 linnaks.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 677.
Żory

Żory (saksa "Sohrau") on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Żory asub Tšehhi piirist umbes 17 km kaugusel, Katowicest ligikaudu 33 km edelas.
Asulat on esmamainitud 1258. aastal. Żory sai linnaõigused 1272. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% linnast.
1. mail 2014 kehtestati Żorys tasuta ühistransport.
Spioonide sild

"Spioonide sild" on 2015. aastal esilinastunud film, mille lavastas Steven Spielberg ning peaosades olid Tom Hanks, Mark Rylance, Amy Ryan ja Alan Alda.
Filmi tegevustik toimub külma sõja ajal ning jutustab Ameerika Ühendriikide advokaadi James Donovani loo, kes kaitses Ameerika Ühendriikides tabatud Nõukogude spiooni Rudolf Abelit kohtus ning kellele hiljem anti ülesandeks pidada salajasi läbirääkimisi, mille eesmärgiks oli vahetada Nõukogude Liidus alla tulistatud luurelendur Gary Powers vangis istuva Abeli vastu.
Filmi pealkiri viitab Glienicke sillale, kus külma sõja ajal vahetati korduvalt spioone.
Aleksandr Kokko

Aleksandr Kokko (sündinud 4. juunil 1987 Leningradis) on Venemaal sündinud Soome jalgpallur, kes mängib ründajana Soome kõrgliiga Veikkausliiga klubis RoPS.
Ta on ingerisoome päritolu ning ta kolis perekonnaga Soome Porisse kümneaastaselt.
Klubikarjääri alustas ta FC Jazzis, millega liitus 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2004. aastal. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel FC Honka (2007–2010), VPS-i (2011) ja RoPSi meeskonnas (kõrgliigas aastatel 2013–2016, 2018–).
Ta on olnud kahel hooajal Soome kõrgliiga suurim väravakütt: 2008. aastal Honkas mängides (13 väravat, koos Tampere Unitedi mängija Henri Mynttiga) ja 2015. aasta hooajal RoPS-is mängides (17 väravat).
Väljaspool Soomet on ta mänginud aastatel 2016–2017 Austraalia kõrgliiga klubis Newcastle Jets ja aastatel 2017–2018 Hongkongi kõrgliiga klubis Eastern.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Kokko 2016. aasta veebruaris mängus Rootsi vastu.
Mysłowice

Mysłowice (saksa "Myslowitz") on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Mysłowice kuulub Ülem-Sileesia linnastusse ja asub Katowicest vahetult kagus.
Asulat on esmamainitud 1241. aastal. Linnaõigused sai 1360. aastal, kaotas need 1744. aastal ja sai tagasi 1861. aastal. Raudteeühendus loodi 1846. aastal. Esimene kivisöekaevandus alustas tööd 1877. aastal. Poola koosseisu läks Mysłowice linn 1921. aastal.
Kaanetüdruk

Kaanetüdruk on naine, keda kujutav foto on ajakirja numbri kaanepildiks. Ta võib olla modell või mõni (muu) tuntud inimene.
Inglise keeles kasutati seda terminit ("cover girl") esmakordselt 1899. aasta paiku.
Nauru lennuväli

Nauru rahvusvaheline lennujaam on Nauru ainuke lennujaam. Lennujaama kasutab Nauru rahvuslik lennufirma Nauru Airlines, mis on selle kodulennujaam.
Lilla ooker

Lilla ooker on üks punase ookri vorme, keemiliselt sama koostisega mis hematiit (α-Fe2O3) mõningas räni-, kipsi- või kaltsiidisisaldusega, kuid jämedama jahvatusega. Osakese suurus, mis on keskmiselt suurem kui punasel ookril, põhjustab valguse difraktsiooni tõttu külma punakas- või pruunikasvioletse värvitooni.
Erik Ruus

Erik Ruus (1986. aastani Erik Molodov; 23. aprill 1962 Elva – 22. aprill 2025) oli eesti näitleja. Ta on kasutanud pseudonüümi Erik Moldov.
Ta lõpetas 1982. aastal Viljandi Kultuurikooli.
Ta töötas aastatel 1982–1984 sovhoosis kunstnikuna. Aastatel 1985–1995 ja 1996–2009 oli ta Rakvere Teatri ning 1995–1996 Endla teatri näitleja. Hiljem töötas vabakutselisena ning tegi ka lavastusi. Viimastel eluaastatel tegi ta Piibe Teatri viies lavastuses nii lavastaja- kui ka näitlejatööd.
Erik Ruus oli Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige (1994–2015).
Isiklikku.
Erik Ruus oli aastatel 1995–2008 abielus teatrikunstnik Jule Käeniga. Neil on tütar. Seejärel oli Ruusil lähedane suhe Anne Veesaarega. 
2012. aastal abiellus ta Haapsalust pärit kunstnikuga, kes pärast abielu sõlmimist kandis nime Meeli Ruus. Kuid see abielu lahutati põhjusel, et Erik Ruus oli kasutanud raviarsti määratud antidepressante ning oli abiellumisotsust tehes nende tõttu otsustusvõimetu.
Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused

Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused (ametlikult ka Tipneri karikavõistlused 2020) oli Eesti jalgpalli karikavõistluste 30. hooaeg, mis algas juunis 2019 ja lõppes juulis 2020.
Karikavõistluse finaalis võitis Tallinna FC Flora Narva JK Transi skooriga 2:1.
1/64-finaalid.
Loosimine toimus 25. mai 2019.&lt;ref name="1/64"&gt;Selgusid Tipneri karikavõistluste avaringi paarid jalgpall.ee, 25. mai 2019&lt;/ref&gt; Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Vabapääsmed.
Otse 1/32 finaali pääsesid võistkonnad:
1/32-finaalid.
Loosimine toimus 15. juuli 2019.&lt;ref name="1/32"&gt;Tipneri karikavõistlustel loositi 1/32-finaalpaarid jalgpall.ee, 15. juuli 2019&lt;/ref&gt; Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/16-finaalid.
Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/8-finaalid.
Loosimine toimus 11. septembril 2019.&lt;ref name="1/8"&gt;Karikavõistlustel võib näha esineliku meeskondade omavahelisi heitluseid jalgpall.ee, 11. september 2019&lt;/ref&gt; Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Veerandfinaalid.
Loosimine toimus 28. veebruar 2020.&lt;ref name="1/4"&gt;Karikavõistluste veerandfinaalis kordub mullune finaal jalgpall.ee, 29. veebruar 2020&lt;/ref&gt;
Konrad I (Brandenburg)

Konrad I (u.1240–1304) oli Askania dünastia liige ja Brandenburgi kaasvalitseja.
Elu.
Konrad I oli Brandenburgi markkrahvi Johann I ja tema naise Sophie kuuest lapsest neljas. Ta oli 26 aastane, kui 1266. aastal suri tema isa ning tema ja ta vanemad vennad Johann II ja Otto IV said Brandenburgi kaasvalitsejateks. 
Konrad asus valitsema Brandenburg äsjaomandatud Neumarki osa Odra jõest idas, ehkki ta ilmus harva poliitilisele areenile. Ühel korral abistas ta oma venda Otto IV-t, kui nad 1269. aasta Arnswalde lepingu kohaselt asusid liitu Pomereelia hertsogi Mestwin II-ga, okupeerides Pomereelia linna Gdański ja omandades Pommeri territooriumi Rügenwalde ümbruses.
Ta suri 1304. aastal ja maeti oma naise kõrvale Chorini kloostrisse.
Abielu ja järglased.
Konrad oli abialus Piastist hertsogi Przemysł I tütre Konstancja Przemysłównaga (suri 1281). Nad said neli last:
Piekary Śląskie

Piekary Śląskie (saksa "Deutsch Piekar", 1939–1945 "Scharley-Deutsch Piekar") on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Piekary Śląskie asub Bytomist vahetult põhjas.
Piekary Śląskie moodustati 1934. aastal, kui ühendati Szarlej ja Piekary Wielkie asulad. Linnaõigused sai Piekary Śląskie 1939. aastal (faktiliselt 1947. aastal).
Heinrich I (Brandenburg)

Heinrich I (hüüdnimega "Heinrich Maata"; 21. märts 1256 – 14 veebruar 1318) oli Askania dünastia liige ning Brandenburg-Stendali ja Landsbergi markkrahv.
Elu.
Heinrich oli Brandenburgi markkrahvi Johann I ja tema kolmanda naise Jutta poeg. Hüüdnime "Maata" päritolu pole teada. Heinrich oli oma vendadest Johann II, Otto IV "Noolega" ja Konrad I rohkem kui 15 aastat noorem ja oli seetõttu täenäoliselt valitsemisest ilma jäetud, kui tema vennad markkrahvkonna pärisid.
Alles 1294. aastal alustas ta riigi valitsemises osalemist. Kui ta seda tegi, võttis ta — Böömimaa krooniku Přibík Pulkava tsitaadi järgi — Delitzschi oma asupaigaks. Delitzsch asus Landsbergi markkrahvkonnas, mille Meißeni markkrahv Albrecht II oli Brandenburgi markkrahvidele müünud. Sellest ajast peale kasutas Heinrich peaaegu kõigis dokumentides lisaks "Brandenburgi markkrahvile" tiitlit "Landsbergi markkrahv". Landsbergi markkrahvina võitles ta naabervürstidega mitu vaenust. Ta heideti Magdeburgi peapiiskopi Burchard II poolt kirikust välja.
1311. aastal kaotas Heinrich vaenuse Saksimaa hertsog Rudolf I-le ja pidi Rudolf I-le üle andma Saksimaa pfaltskrahvkonna koos Grillenbergi lossiga Sangerhausenis ja Raspenburgi lossiga Rastenbergis. Samuti kaotas ta vaenuse Lausitzi markkrahv Dietrich IV-le.
Keiser Heinrich VII järel tegi Heinrichi vennapoeg markkrahv Waldemar ettepaneku valida Heinrich I Roomlaste kuningaks. Näib, et Heinrich I keeldus ettepanekust ja lubas hääletada hertsog Friedrich Ilusa või oma venna Leopold I poolt. Kuid lõpuks hääletas Heinrich hertsog Ludwig Baierist poolt.
Heinrich suri 14. veebruaril 1318.
Abielu ja järglased.
Heinrich abiellus Baieri Agnesega. Nad said järgmised lapsed:
Ajutine Põhja-Balti Komitee

Ajutine Põhja-Balti Komitee oli 1915. aastal moodustatud sõjapõgenike abistamise organisatsioon.
Jaan Tõnissoni initsiatiivil moodustatud Ajutise Põhja-Balti Komitee põhikiri kinnitati 23.08.1915. Komitee abistas evakueerumisel, majutuskohtade, samuti töö ja olme organiseerimisel Esimese maailmasõja põgenikele. 
Ajutisele Põhja-Balti Keskkomiteele allusid kihelkonna- ja maakonnakomiteed, mis koosnesid esimeestest, laekahoidjast ja kirjatoimetajatest ühe või kahe abiga. Kihelkonnakomiteesse kuulus 10–20 kohalike poolt valitud isikut. 
Maakonnakomitee juhatajaks oli kohaliku põllumeeste seltsi või kohaliku krediidiühisuse juhatuse esimees. Koosolekuil osalesid kaks saadikut igast vallast vallavolikogu määramisel, kaks saadikut põllumeeste-ja haridusseltsist; esindajad laenu-, hoiu-, majanduse- ja tarbijate ühistutest ning krediidiühistutest maakonna piires nende eestseisuse määramisel. Keskkomitee juhtis maakonnakomiteede tegevust kooskõlas tsiviil- ja Venemaa keisririigi sõjaväevõimude korraldustega. Abistas evakueerimisel, aitas läbi viia näiteks vara ja koduloomade hindamist, otsis vahendeid kannatanutele abi andmiseks jne.
Stefan Ristovski

Stefan Ristovski (makedoonia keeles Стефан Ристовски; sündinud 12. veebruaril 1992 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Makedoonia klubis FK Vardar.
2010. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia klubiga Parma. Ta mängis klubi põhimeeskonnas Itaalia kõrgliigas ainult hooaja 2014–15 esimeses pooles. Ülejäänud ajal mängis ta Parmast laenul Itaalia madalamates klubides Crotone, Frosinone, Bari ja Latina.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis HNK Rijeka. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Horvaatia meistriks.
2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Sporting. 2021. aasta veebruaris liitus ta Zagrebi Dinamoga.
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises debüteeris Ristovski 10. augustil 2011 sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juuni 2017 MM-i valikmängus Hispaania vastu.
Złotoryja

Złotoryja (saksa "Goldberg") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Złotoryja maakonna halduskeskus. Złotoryja asub Wrocławist umbes 80 km läänes.
Goldberg tekkis kullakaevandajate asulana 12. sajandi lõpul, linnaõigused sai 1211. aastal. Kullakaevandamine lõppes 14. sajandil. Linna majanduselus etendasid seejärel olulist osa käsitöö ja õllepruulimine. 16. sajandil alustati ka vasemaagi kaevandamist. Kolmekümneaastases sõjas sai linn rängalt kannatada. 18. sajandil kujunes linn oluliseks tekstiilitööstuse keskuseks. Raudteeühenduse sai linn 1884. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Złotoryjas on sündinud ajakirjanik ja kirjanik Mariusz Szczygieł.
Leon Goretzka

Leon Christoph Goretzka (sündinud 6. veebruaril 1995 Bochumis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjäär kodulinna klubis VfL Bochum, millega liitus 2001. aastal. 2012. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas.
2013. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Schalke 04. 2018. aasta juulis liitus ta Müncheni Bayerniga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta Müncheni Bayerniga tulnud Saksamaa meistriks.
Saksamaa jalgpallikoondises tegi Goretzka debüüdi 13. mail 2014 sõprusmängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri alagrupimängus Austraalia vastu. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
2016. aasta suveolümpiamängudel võitis Goretzka Saksamaa meeskonnaga hõbemedali.
Lidzbark Warmiński

Lidzbark Warmiński (saksa "Heilsberg") on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Lidzbark Warmiński maakonna halduskeskus. Lidzbark Warmiński asub Łyna jõe ääres, Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist 27 km kaugusel, Olsztynist umbes 40 km põhjas.
Asula rajati 1241. aastal preislaste linnuse kohale ja oli 1251. aastast kuni 18. sajandini Ermlandi (poola keeles "Warmia") piiskoppide residents. Lidzbark Warmiński sai linnaõigused 1308. aastal. Läks 1466. aastal Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1898. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Tagasi Poola koosseisus on Lidzbark Warmiński alates 1945. aastast.
Lucas Hernández

Lucas François Bernard Hernández (sündinud 14. veebruaril 1996 Marseilles) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasak- või keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Madridi Atlético, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 21. detsembril 2014 mängus Athletic Bilbao vastu. Alates järgmisest hooajast mängis ta regulaarselt Madridi Atlético põhimeeskonnas. 
1. juulil 2019 liitus ta Müncheni Bayerniga, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 80 miljoni euro suurune ost oli klubi ajaloo suurim. Hooajal 2019–20 tuli ta Müncheni Bayerniga Saksamaa meistriks ja võitis UEFA Meistrite Liiga.
Suvel 2023 liitus Hernandez ligi 45 miljoni euro eest Paris Saint-Germainiga.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Hernandez 23. märtsil 2018 sõprusmängus Colombia vastu. 2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks.
Tema isa Jean-François Hernandez oli samuti jalgpallur. Lucase noorem vend Theo Hernandez on samuti elukutseline jalgpallur, kes sarnaselt Lucasega alustas karjääri Madridi Atlético noorteakadeemias.
2021. aasta oktoobris määras Madridi kohus Hernándezele 6 kuu pikkuse vanglakaristuse lähenemiskeelu rikkumise eest.
Usman

Usman on linn Venemaal Lipetski oblastis, Usmani rajooni keskus. Asub Usmani jõe ääres, 75 km Lipetskist lõunas.
Linna asutamise aastaks loetakse 1645. aastat, mil praeguse linna asukohta rajati kindulus.
Linna elanike arv 2001. aastal oli 20 600 ja 2020. aastal 19 625.
Heinrich II (Brandenburg)

Heinrich II, hüüdnimega Heinrich Noorem või Heinrich Laps ("Heinrich das Kind") (u 1308 – juuli 1320) oli viimane Askania dünastiast Brandenburgi markkrahv.
Elu.
Heinrichi vanemad olid Brandenburg-Stendali markkrahv Heinrich I ja Baieri Agnes, Wittelsbachi dünastiast Baieri hertsogi Ludwig II tütar. Heinrich II-l oli kolm vanemat õde.
1319. aastal sai Heinrich II 11-aastaselt oma nõo markkrahv Waldemari järglaseks, kes oli surnud lastetuna. Pommeri hertsog Wartislaw IV kasutas juhust, et end regendiks seada, ja kasutas seda positsiooni oma huvide edendamiseks pikaajalises Brandenburgi-Pommeri konfliktis. Omakorda sekkus Heinrichi Askania sugulane Saksi-Wittenbergi hertsog Rudolf I ja püüdis regentvalitsust üle võtta. Kuningas Ludwig IV, Heinrichi ema Agnese poolvend, kuulutas lõpuks ta täiskasvanuks, kuigi ta ei läänistanud talle Brandenburgi.
Heinrichi varajane surm 1320. aastal takistas tal iseseisvalt tegutseda, pealegi tähendas see ka Askania dünastia Brandenburgi liini lõppu. Läänina läks markkrahvkond tagasi Wittelsbachist kuningale Ludwig IV-le, kes läänistas Brandenburgi 1323. aastal oma vanemale pojale Ludwig V-le (hüüdnimega Brandenburglane).
Kuju.
Skulptor August Krausi (1868–1934) Heinrich II kuju avaldati 22. märtsil 1900 Berliini endisel Siegesalleel. Kraus kasutas kuju modellina noort Prantsuse tšellisti Paul Bazelaire'i, kes juhtus Berliini külastama. Koos Heinrichi eestkostja, Pommeri hertsogi Wartislaw IV ja rüütel Wedigo von Plotho büstidega moodustas see kujurühma 9.
Teises maailmasõjas tõsiselt kahjustatud kuju on praegu vaatamiseks Spandau kindluses.
Johann III (Brandenburg)

Johann III, hüüdnimega "Johann Prahast" (1244–1268) oli markkrahv Otto III ja tema naise Božena Česká vanem poeg.
Pärast oma isa surma 1267. aastal valitses ta Brandenburgi marki üheskoos oma venna Otto V ning oma nõbude Otto IV ja Heinrich I.
Johann suri 1268. aastal turniiril. Ta oli vallaline ja lastetu.
Jonjo Shelvey

Jonjo Shelvey (sündinud 27. veebruaril 1992 Romfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Çaykur Rizespor.
Ta alustas klubikarjääri Charlton Athleticus. 26. aprillil 2008 tegi ta klubi meeskonnas debüüdi Inglismaa esiliiga mängus Barnsley vastu. Ta sai 16 aasta ja 59 päeva vanuselt klubi ajaloo noorimaks debütandiks.
2010. aasta mais liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. 2011. aasta septembris suundus ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Blackpool. Ta lõi seal kümne mänguga kuus väravat, sh kübaratrikk 3. novembril 2011 mängus Leeds Unitedi vastu. 2011. aasta novembri lõpus naasis ta Liverpooli meeskonda. Esimese värava lõi ta Liverpoolis 6. jaanuaril 2012 karikamängus Aston Villa vastu ja esimese värava Inglismaa kõrgliigas sama aasta 8. mail Chelsea vastu.
Aastatel 2013–2016 mängis Shelvey Inglismaa kõrgliigas kaks ja pool hooaega Swansea City ridades. 2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Newcastle United. Arvatav üleminekusumma oli 12 miljonit naelsterlingit. Juba 2016. aasta veebruaris määrati ta klubi kapteniks.
2023. aasta talvel sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Nottingham Forest. 2023. aasta septembris läks ta sealt üheks hooajaks laenule Türgi kõrgliigaklubisse Çaykur Rizespor..
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Shelvey 12. oktoobril 2012 MM-i valikmängus San Marino vastu. Aastatel 2012–2015 sai ta Inglismaa koondises kirja kuus mängu.
Otto (V) (Brandenburg)

Otto V (u 1246–1298), hüüdnimega "Otto Pikk", oli markkrahv Otto III poeg ja Brandenburgi margi kaasvalitseja koos oma nõo markkrahv Otto IV-ga.
Otto V veetis palju aastaid Prahas emapoolse onu, Böömimaa kuninga Otakar II õukonnas. Kui Otakar 1278. aastal lahingus hukkus, sai Otto V-st Otakari poja ja pärija Václav II, kes oli vaid seitse aastat vana, kui tema isa suri, regent. Regendina pidi Otto V tegelema Otakari lese Kunhuta Haličská mahhinatsioonidega ja võimsate aadlike fraktsioonidega. Böömimaa kroonikud kirjeldavad Otto püsivat rangust ja seda, et Václav II oli sunnitud loobuma oma nõuetest Ülem-Lausitzile enne, kui ta sai hakata ise valitsema. Kui Václav II oli võimule saanud, olid tema ja Otto V suhted ikka head, ning Václav II võttis tarvitusele abinõud ema ümbritseva rühma tugeva mõju vastu.
Samuti kaitses Otto V järjekindlalt oma nõudeid Pommerile Poola vastu.
Abielu ja järglased.
Otto abiellus Judithiga, Hennebergi krahvi Hermann I tütrega. Nad said järgmised lapsed:
Tšaplõgin

Tšaplõgin on linn Venemaal Lipetski oblastis, Tšaplõgini rajooni keskus. Asub Jagodnaja Rjassa jõe ääres, 83 km Lipetskist põhja pool.
17. sajandi lõpus tekkinud Slobodskoje külasse rajati 1695. aastal Peeter I jaoks loss, mis sai nimeks Oranienburg. 18. sajandi alguses kinkis Peeter I lossi ja Sloboskoje küla Aleksandr Menšikovile. Lossi nimi kandus üle külale, mis lihtsustus kujule Raninburg ja seejärel kujule Ranenburg. 1778. aastal sai Ranenburg linnaõigused. 1948. aastal sai linn praeguse nime seal sündinud lennundusinsneri Sergei Tšaplõgini järgi.
Linna elanike arv 2002. aastal oli 13 656 ja 2020. aastal 11 773.
Albrecht III (Brandenburg)

Albrecht III (u.1250 – 19. novembri ja 4. detsembri vahel 1300) oli Brandenburgi markkrahv. Ta oli Askania dünastia Brandenburgi liini liige. Ta oli Otto III ja tema naise Božena Česká poeg.
Otto pojana kasutas ta tiitlit markkrahv ja allkirjastas mõne ametliku dokumendi, olemata kunagi midagi enamat kui kaasvalitseja. Tegelikku võimu teostas tema nõbu Otto IV "Noolega". Albrecht III haldas Stargardi isandkonda, mille Brandenburg oli 1236. aastal Pommerilt omandanud. Albrecht III oli 1284. aastast Stargardi ja Lycheni ainuvalitseja. Pärast oma poegade Otto ja Johanni surma (u. 1299) müüs Albrecht III Stargardi oma väimehele Mecklenburgi Heinrich II-le. 1304. aasta Vietmannsdorfi leping kinnitas, et Heinrich II oli Stargardi isand ja Brandenburgi vasall.
1299. aastal, aasta enne oma surma, asutas ta Lychenis tsistertslaste ordu kloostri "Coeli Porta" ("Taevavärav").
Albrecht III suri 3. detsembril 1300 ja maeti esialgu Lehnini kloostrisse. 1309. aastal viidi tema keha "Coeli Porta" kloostrisse. Seejärel läks see kaduma.
Abielu ja järglased.
Albrecht III abiellus 1268. aastal Taani kuninga Christoffer I tütre Matildaga (suri 1300). Nad said järgmised lapsed:
Otto VI (Brandenburg)

Otto VI, hüüdnimega "Otto Lühike" (u.1255–1303) oli Askania dünastia liige ja Brandenburgi kaasvalitseja. Ta oli markkrahv Otto III ja selle naise Božena Česká poeg.
1267. aastal suri tema isa ja Ottost sai markkrahv, üheskoos oma vendade ja nõbudega.
1279. aastal abiellus Otto Saksa kuninga Rudolf I tütre Hedwigiga. Abielu jäi lastetuks.
1286. aastal ta loobus ja sai templirüütliks. Hiljem sai temast tsistertslaste ordu munk.
Kordieriit

Kordieriit ehk ioliit on magneesiumirikas mineraal, mis kuulub alumosilikaatide hulka, koostiselt Mg2Al4Si5O18. Kasutatakse ehtekivina.
Omadused.
Looduses esineb kordieriit kuusnurksete lühiprismaliste sinakasroheliste või hallikaspruunide kuni violetsete kristallidena. Sagedamini kohtab seda ebakorrapäraste teradena. Mineraalile on iseloomulik tugev pleokroism, st erinevatest suundadest tulev valgus neeldub kordieriidikristallis erinevalt.
Zadonsk

Zadonsk on linn Venemaal Lipetski oblastis, Zadonski rajooni keskus. Asub Doni jõe vasakul kaldal, Teševka jõe suudmes, umbes 90 km Lipetskist edela pool.
1779. aastani asus Zadonski kohal Teševka slobodaa, mida on esmamainitud 1615. aastal. See tekkis umbes 1610. aastal rajatud kloostri juurde. 1779. aastal sai asula linnaõigused ja praeguse nime.
Linnas oli 2002. aastal 10 473 ja 2020. aastal 9527 elanikku.
Lidzbark

Lidzbark (saksa "Lautenburg") on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Działdowo maakonnas, Lidzbarki valla halduskeskus. Lidzbark asub Działdowost umbes 24 km läänes.
Lidzbarki rajasid ristirüütlid 14. sajandi algus, linnaõigused sai 1325. aasta paiku. 1466. aastal läks linn Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisimaa kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1887. aastal. Alates 1920. aastast on Lidzbark taas Poola piires. Teise maailmasõja ajal hävis umbes 70% linnast.
Ché Adams

Ché Zach Everton Fred Adams (sündinud 13. juulil 1996 Leicesteris) on Inglismaal sündinud Šotimaa jalgpallur, kes mängib ründaja või poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Torino ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa madalamates liigades mängides. Aastatel 2012–2013 mängis ta Oadby Townis, mis kuulus Inglismaa tugevuselt kümnendasse liigasse. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2014 Inglismaa tugevuselt seitsmenda liiga klubis Ilkeston.
2014. aasta novembris siirdus ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas mänginud Sheffield Unitedi. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 11 väravat ning suundus 2016. aasta augustis Inglismaa esiliigaklubisse Birmingham City, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta Inglismaa esiliigas 22 väravat. 2019. aastal valiti ta Birmingham City aasta parimaks mängijaks.
2019. aasta juulis liitus ta umbes 15 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa Premier League'i klubiga Southampton, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 5. juulil 2020 mängus Manchester City vastu, tuues Southamptonile 1:0 võidu. Southamptoniga mängis ta Inglismaa kõrgliigas neli hooaega ning lõi seal kokku 25 väravat. Hooajal 2023/24 mängis ta klubiga Inglismaa esiliigas, kus Adams lõi 16 väravat.
2024. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Torinoga.
2015. aastal mängis Adams kaks mängu Inglismaa kuni 20-aastaste koondises. Kuna tema emapoolsed vanavanemad on šoti päritolu, sai Adams võimaluse mängida Šotimaa jalgpallikoondises. Koondisedebüüdi tegi ta 25. märtsil 2021 MM-i valikmängus Austria vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Michaël Cuisance

Michaël Bruno Dominique Cuisance (sündinud 16. augustil 1999 Strasbourgis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Hertha BSC.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal. Aastatel 2014–2017 kuulus ta AS Nancy noortevõistkonda.
2017. aasta mais liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Mönchengladbachi Borussia. Saksamaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 19. septembril 2017 mängus VfB Stuttgarti vastu.
2019. aasta augustis siirdus ta ligi 10 miljoni euro eest Müncheni Bayerni. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 27. juunil 2020 mängus VfL Wolfsburgi vastu. Samal hooajal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks ja võitis UEFA Meistrite Liiga, kuid pääses hooaja jooksul Bayerni põhimeeskonnas väljakule kokku vaid kümnes mängus. Hooajal 2020–2021 oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Marseille Olympique.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Venezia. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Sampdoria ja hooajal 2023/24 Saksamaa esiliigaklubis VfL Osnabrück.
2024. aasta juunis sõlmis ta kuni 2027. aastani kehtiva lepingu Herthaga.
Cuisance on kuulunud Prantsusmaa noortekoondistesse.
Lars Bender

Lars Bender (sündinud 27. aprillil 1989 Rosenheimis) on endine Saksamaa jalgpallur (paremkaitsja või keskpoolkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. 2006. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Saksamaa esiliigas.
Aastatel 2009–2021 mängis Bender Leverkuseni Bayeris. Alates hooajast oli 2015–16 Leverkuseni Bayeri kapten.
Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris Bender 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases alagrupimängus Taani vastu. Kokku sai ta Saksamaa koondises aastatel 2011–2014 kirja 19 mängu ja neli väravat. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali.
Tema kaksikvend Sven Bender mängis samuti mitmeid aastaid Saksamaa kõrgliigas.
August Weizenbergi tänav (Narva)

August Weizenbergi tänav (vene keeles "улица им. Августа Вейценберга") on tänav Narvas Siivertsi linnaosas. Tänava pikkus on umbes 620 m.
See kulgeb edelast kirdesse, ristub Vaikse põigu, Mihhail Gorbatši tänava, Kase ja Lepa tänavaga ning lõpeb Jõesuu tänavaga ristudes.
Inertsiaalsüsteem

Inertsiaalsüsteem on taustsüsteem, milles kehtib inertsiseadus. Niisugune süsteem liigub mistahes teise inertsiaalsüsteemi suhtes ühtlaselt ning sirgjooneliselt. Inertsiaalsüsteemis ei mõju kehale väliseid inertsijõude. Inertsiaalsüsteemiks võib suure täpsusega pidada heliotsentrilist maailmasüsteemi.
Vastavalt relatiivsusprintsiibile on kõik füüsikaseadused inertsiaalsüsteemides kujult ühesugused.
Gołdap

Gołdap (saksa "Goldap") on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Gołdapi maakonna ja Gołdapi valla halduskeskus. Gołdapi kesklinn asub Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist natuke rohkem kui kolme ja poole kilomeetri kaugusel.
Gołdap asutati 1566. aastal, linnaõigused sai 1570. aastal. Esimeses maailmasõjas hävis umbes 86% linnast, Teises maailmasõjas ligikaudu 90%. Kuni 1945. aastani oli Gołdap Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.
Novomitšurinsk

Novomitšurinsk on linn Venemaal Rjazani oblastis Pronski rajoonis. Asub Pronja jõe paremal kaldal, 85 km Rjazanist lõunas.
Asula on rajatud 1968. aastal Rjazani soojuselektrijaama ehitajatele ja sai linnaks 1981. aastal. Asula on saanud nime sordiaretaja Ivan Mitšurini järgi, kes on linna lähedal sündinud.
2019. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 16 503.
Natalia Popenko

Natalia Popenko (sündinud 23. veebruaril 1981 Viljandis) on Eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 2006 Moskva Kunstiteatri stuudiokooli.
Ta oli aastatel 2006–2007 Vene Teatri näitleja.
Sekundaarvärvus

Sekundaarvärvused on teise astme värvused, mis saadakse kahe põhivärvuse segamisel teatud värviruumis. Sekundaarvärvusteks loetakse subtraktiivses värvisünteesis oranži, rohelist ja violetti, aditiivses värvisünteesis kollast, magentapunast/fuksiaroosat ja tsüaansinist.
Värviõpetuses.
Üldist.
Värviring, mida kasutatakse kaasaegses värviõpetuses, seob nii aditiivse kui ka subtraktiivse värvisünteesi põhivärvid samasse mudelisse, kuid terminid lähtuvad sagedamini subtraktiivsest meetodist, mis on lähedasem inimese värvide segamise kogemusele. Kujundusprogrammides toimub värvuste segunemine subtraktiivsel meetodil ka digitaalses, see tähendab aditiivse värvisünteesi režiimis töötades.
Võrreldes pigmendibaasiliste primaarvärvustega on sekundaarvärvused alati kromaatilisuselt nõrgemad. Ükskõik millise toonide segamisega ei õnnestu saavutada puhta ultramariinsinise või kaadmiumpunase värviküllasust.
Sekundaarvärvused aditiivses värvisünteesis (RGB).
Aditiivse värvisünteesi magentapunane ja tsüaansinine erinevad toonilt tugevasti samanimelistest neljavärvitrüki protsessvärvidest ja nende nimetamine ühe ja sama värvinimetusega on tinglik.
Lea Mändmets

Lea Mändmets (kodanikunimi Leatar-Lea Kelder, sündinud 10. veebruaril 1963 Viljandis) on eesti kirjanik. 
Ta on õppinud aastatel 1970–1981 Karksi-Nuia Keskkoolis, 1981–1986 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat, 2010–2012 Tartu Ülikoolis usundiõpetust. 
Aastail 1986–2017 töötas ta Varstu Keskkoolis, aastatel 1997–1998 lisaks ka Mõniste Põhikoolis) eesti keele ja kirjanduse, teatriõpetuse, kunstiajaloo ning usundiõpetuse õpetajana. 
Oli 1994–2013 Varstu–Mõniste Noorteteatri Kõgõkogo juhendaja. 2006–2010 Varstu Lõunafestivali koordinaator (Varstu Lõunafestival oli ülevabariigiline eri põlvkondi ühendav kooliteatrite festival).
Violettsinine

Violettsinine on violetse poole kalduv tumesinine värvitoon, mis tekib neljavärvitrüki protsessvärvide tsüaansinise ja magenta võrdsel segamisel.
Venjov

Venjov on linn Venemaal Tula oblastis, Venjovi rajooni halduskeskus. Asub Tulast 52 km idas Venjovka jõe kaldal. 
Linna on kroonikas esmamainitud 1390. aastatel. Algselt asus linn Osjotri jõe ääres, 7 km kaugusel tänapäeva linnast.
Venjov kuulus 15. sajandi lõpust Moskva vürstiriiki ja asus selle lõunapiiril. 
1777. aastal sai Venjov maakonnalinnaks. 1897. aastal loendati linnas 5167 elanikku. 2020. aasta alguses oli linnas 13 883 elanikku.