tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vigo

Vigo on linn Hispaanias Galicias Pontevedra provintsis. Linn asub Atlandi ookeani ääres.
Vigo on Galicia piirkonna suurim linn ja oluline sadamalinn. Linnas elas 2021. aastal 294 650 inimest, suurlinna-ala rahvastik on kokku 481 268 inimest.
Linna elanike peamiste tegevusalade hulgas on kalapüük ja laevaehitus. Vigos asub Galicia suurim tööandja Peugeot Citroëni autotööstus. Asetsedes Portugali-Hispaania piiri lähedal, on Vigo ka osa Galicia-Põhja-Portugali euroregioonist.
Vigo sadam on Euroopa suurim kalasadam, kus asub ka maailma suurim kalapüügiettevõte Pescanova. Vigos asub ka Euroopa Kalanduskontrolli Ameti (EFCA) peakorter.
Linnas asub Vigo Ülikool. Vigo jalgpallimeeskond Celta de Vigo mängib Hispaania kõrgliigas.
Vaatamisväärsused.
Vigos asuvad Santa María katedraal ja mitmed muuseumid, millest enamik avati 1990. aastate lõpust 2000. aastate alguseni. Nende hulgas on Kaasaegse Kunsti Muuseum (MARCO) ja Meremuuseum. Vanim muuseum on Quiñones de Leóni linnamuuseum.
Populaarkultuuris.
Vigo laht on üks Jules Verne'i 1870. aasta romaani "Kakskümmend tuhat ljööd vee all" tegevuspaikadest. Raamatu peategelane, kapten Nemo, ammutab suure osa oma rikkusest ja allveelaeva Nautilus ehitamise rahastusest 1702. aastal Vigo lahe lahingus brittide poolt uputatud Hispaania laevastiku vrakkidest.
Wolfgang Peterseni sõjafilmis "Das Boot" (põhineb Lothar-Günther Buchheimi samanimelisel romaanil), mille tegevus toimub II maailmasõja ajal, peatub Saksa allveelaev U-96 pimeduse varjus Vigos, külastades (salaja, kuna Hispaania on sõjas ametlikult neutraalne) seal interneeritud Saksa kaubalaeva, et meeskond saaks pisut puhata ja varusid täiendada.
Metallivõre

Metallivõre on metallides esinev kristallivõre tüüp, kus võre sõlmpunktides asuvad metalli aatomid.
Piirdenärvisüsteem

Piirdenärvisüsteem ehk perifeerne närvisüsteem (lühendatult PNS, ladina keeles "pars peripherica", "pars peripherica systematis nervosi", "systema nervosum periphericum") on närvisüsteemi osa, mille moodustavad pea- ja seljaajust väljuvad närvid ja närvisõlmed ning autonoomse närvisüsteemi perifeersed osad. 
Perifeerne närvisüsteem ja selle osad ühendavad elundeid kesknärvisüsteemiga.
Piirdenärvisüsteemi areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Piirdenärvisüsteem jaotub funktsionaalsuse alusel somaatiliseks närvisüsteemiks ja autonoomseks närvisüsteemiks.
Imetajatel.
Inimestel.
Kraniaalnärvid.
Peaajunärvid on peaajust väljuvad närvid (erinevalt spinaalnärvidest, mis väljuvad seljaajust), millele viitamisel kasutatakse tihti numbreid. I kraniaalnärv väljub otsajust, ülejäänud ajutüvest.
Seljaajunärvid.
Inimestel on 31 seljaajusegmenti, millel on oma seljaajunärvide paar. Kokku on inimesel 31 paari seljaajunärve: 8 paari kaela-, 12 paari rindkere-, 5 paari nimme-, 5 paari ristluu- ja 1 paar õndranärve.
Terminoloogia.
Piirdenärvisüsteem on kantud kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse "Terminologia Anatomica". 
Ajaloolist.
Paljud piirdenärvisüsteemi joonised pärinevad Andreas Vesaliuselt.
Tigu (anatoomia)

Tigu (ladina keeles "cochlea") on paljudel selgroogsetel peas paiknev paariline sisekõrva luulabürindi osa.
Imetajatel.
Inimestel.
Inimestel on tigu oimuluu kaljuosas sisekõrva sees paiknev teokujuline spiraalne luukanal.
Teo osad on:
Selles on vedelikuga täidetud kanalid, mis on üksteisest membraanidega eraldatud.
Teojuhas asuval basilaarmembraanil paikneb Corti elund, mis koosneb neljast reast karvarakkudest (kuulmisretseptorrakud) ja ka tugirakkudest.
Menstruatsioon

Menstruatsioon ehk menses ehk menorröa ehk menorraagia (varem ka "kuupuhastus"), argikeeles ka päevad, on naisel (ka emasahvi), vastavalt menstruaaltsüklile, tekkiv emakalimaskesta irdumine, mis avaldub menstruaalverejooksuna.
Paar nädalat enne munaraku küpsemist hakkab emakat vooderdav emakalimaskest vohama ja paksenema. Siin on oluline osa munasarjast verre erituvatel hormoonidel. Nii toimub igakordne ettevalmistus viljastatud munaraku vastuvõtuks. Enamikul juhtudel aga munaraku viljastamist ei toimu ning emaka pehme ja vooderdav limaskest osutub tarbetuks. See eraldub ja heidetakse kehast välja.
Molekulaarne aine

Molekulaarne aine on molekulidest koosnev keemiline aine.
Molekulaarsed ained on paljud mittemetallid: näiteks divesinik, dihapnik, dibroom, dijood, valge fosfor jt. Molekulidest koosnevad ka paljud mittemetalliliste elementide ühendid, näiteks vesinikkloriid, divesiniksulfiid, süsinikdioksiid, tetrafosfordekaoksiid, sealhulgas ka väga paljud orgaanilised ained, näiteks metaan, benseen, etanool, glükoos.
Molekulaarsed ained võivad olla tavatingimustes gaasid, vedelikud või tahked ained.
Molekulide sees on aatomid omavahel seotud kovalentsete sidemete abil. Kui molekulaarne aine on gaasilises olekus, siis tema molekulide vahel vastastiktoime praktiliselt puudub. Gaasi molekulid liiguvad kiiresti ja korrapäratult ringi, täites kogu ruumi, milles nad asuvad.
Teisesed sootunnused

Teisesed sootunnused ehk teisesed sugutunnused ehk sekundaarsed sootunnused ehk sekundaarsed sugutunnused on suguküpsete loomade (kaasa arvatud inimese) välised morfoloogilised soospetsiifilised tunnused, mis pole vahetult seotud suguelundkonnaga (erinevalt esmastest sootunnustest, milleks on näiteks munasari, emakas, munand, suguti). Teisesed sootunnused võivad olla olulised seksuaalkäitumise kujundamises või mõjutamises. 
Nende sootunnuste arengut ja talitlust juhivad suguhormoonid (emastel peaasjalikult östrogeen ja isastel testosteroon).
Teisesteks sootunnusteks on näiteks emasloomade rinnanäärmed. Inimese puhul ka naiste suhteliselt laiemad puusad ja nahaalune paksem rasvkude.
Meestel loetakse teisesteks sootunnusteks näiteks habet, vuntse, suhteliselt arenenumat lihaskonda, pikemat kasvu jne.
Sääse raamatukogu

Sääse raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu (endine Mustamäe III raamatukogu). Raamatukogu asub Tallinna Mustamäe linnaosa Sääse asumis, aadressil Sõpruse pst 186. Pindala 449 m2 ja kogus on ligi 30 000 teavikut. Raamatukogus on võimalik kasutada Wi-Fi-t.
Raamatukogu asub hoones, mille ehitas EKE Projekt. 9-korruselise elumaja projekteerimise eeltingimus oli ka uute linnaraamatukogu ruumide ehitus. Raamatukogu avati 1984. aastal. Algusaastal hakkas raamatukoguhoidjate eestvedamisel koos käima täiskasvanud lugejatele mõeldud kirjanduslik klubi "Tarapita". 1985. aastal koliti Keskraamatukogu muusikaosakond Lasnamäelt Mustamäe III (praegune Sääse) raamatukogusse. 1990. aastatel viidi see üle Keskraamatukogu ruumidesse. Lastefondi hakati looma 1990. aastate lõpul. Raamatukogu ruume on kasutanud ka seltsid ja muud asutused: Eesti Esteetilise Kasvatuse Keskus, Eesti Muinasteadlaste Selts, Eesti Leedu Selts, Vabariiklik Koerakasvatajate Klubi jt. Selles on peetud ka keeleõppekursusi. 
2005. aastal tehtud remondi järel on raamatukogu üle läinud arvutiteenindusele.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Platsenta

Platsenta (lad "placenta" 'kook'; eesti keeles kasutatakse ka sõna emakook) on emaste selgroogsete imetajate, aga ka mõnede roomajate elund, mis areneb tiinuse või raseduse puhul ja on ühine ema ja loote organismile.
Platsenta anatoomiline ja histoloogiline ehitus erineb liigiti.
Imetajatel.
Inimesel.
Platsenta moodustub emakalimaskestast (emaka sisepind ehk endomeetrium) ja loote trofoblastidest. Loodet ühendavad emakoogiga loote vereringe vasak ja parem nabaarter ja nabaveen, mis moodustavad nabaväädi, mille kaudu ema ja üsas arenev organism on omavahel seotud.
Platsenta on emakalimaskesta ja lootekesti ühendav elund, mille abil lootel arenevad üsaväliseks eluks vajalikud füsioloogilised funktsioonid ja vastavad elundid, nagu seede-, hingamis-, sisenõristus- ja erituselundid.
Teatud mitmikraseduste korral võib igal lootel olla oma emakook.
Raseduse lõpul on platsenta mõned morfoloogilised näitajad järgmised:
Platsenta võib olla tavalisest väiksem loote üsasisese kasvupeetuse, hüpertensiivsete häirete ja preeklampsia korral, ka suitsetajatel.
Ainevahetus.
Pikka aega usuti, et platsenta ja hematoplatsentaarne barjäär ei lase läbi suurt osa ema vereringesse sattunud aineid, sealhulgas ravimeid. Nüüdseks on leitud, et peaaegu kõik emale manustatud ravimid jõuavad passiivse difusiooni teel loote vereringesse.
Platsenta osaleb ka ravimite metabolismis.
Nabaväät

Nabaväät ehk nabanöör (ladina keeles "funiculus umbilicalis") on nöörjas koeväät, mis koosneb suurte veresoonte kogumist (nabaarterid ja nabaveen) ja ühendab loodet ja platsentat ehk emakooki vereringe kaudu.
Nabanööri kaudu metaboliseeruvad üsasse loote arenguks vajalikud põhibioelemendid, vitamiinid, toitained, hapnik jpm. Nabaväädi kaudu omandatud ained võimaldavad loote üsaväliseks eluks vajalike füsioloogilis-anatoomiliste funktsioonide ning toitumis-, hingamis-, sisenõristus- ja erituselundite jpt arengu.
Aine omadused

Aine omadused on sellele iseloomulikud keemilised ja füüsikalised omadused. 
Stabiilset ainet iseloomustavad kindel keemiline koostis, molekulmass ja struktuur ning molekulidevahelised toimed – need määravad ka aine omadused. Erinevused ainete keemilistes ja füüsikalistes omadustes võimaldavad aine identifitseerimist ja ainete segu komponentide üksteisest lahutamist. 
Keemilised omadused.
Molekul on aine kõige väiksem osake, milles säilivad tema keemilised omadused (inertgaasidel on aine kõige väiksem osake siiski üldjuhul aine aatom). Aine keemilised omadused ilmnevad "molekulide" keemilistes reaktsioonides, milles muutub aine keemiline olemus. Keemilised omadused on aluseks ainete klassifitseerimisel, näiteks metallid, halogeenid, happed, inertgaasid, alkoholid, alkeenid, areenid jne. Mingit aineklassi iseloomustavad vastavale ainegrupile ühised keemilised omadused. 
Aine keemilised omadused on tema keemiline stabiilsus, reaktsioonivõime, oksüdeeruvus, happesus, aluselisus, toksilisus, bioaktiivsus jne. Aine keemilisi omadusi saab kindlaks teha mõjutades seda keemiliselt. Keemilisi omadusi määratakse tihti klassikalise keemilise analüüsi meetoditega nagu maht- ja kaalanalüüs.
Füüsikalised omadused.
Füüsikalised omadused on "molekulide kogumile" omased mõõdetavad suurused (täpsustuseks: ka siin võib eraldi vaadelda inertgaase, mille füüsikalised omadused, näiteks valguse neeldumine avalduvad aatomite, mitte molekulide omadustena. Samuti on igale keemilise elemendi aatomile ainuomane karakteerne röntgenikiirgus, mis on konkreetse keemilise elemendi aatomi, mitte molekuli või molekulide kogumi omadus). Need ei ole seotud aine keemilise muundumisega. Füüsikaliste omaduste erinevused võimaldavad segude koostisosi lahutada neid keemiliselt muundamata (nt destillatsioon, ekstraktsioon jt). Ainete segu iseloomustamisel on oluline komponentide suhteline sisaldus (kontsentratsioon).
Aine füüsikalised omadused on sulamistäpp, keemistäpp, tihedus, murdumisnäitaja, elektrijuhtivus, soojusjuhtivus, soojusmahtuvus, sulamissoojus, lahustuvus, absorptsioon, spektraalkarakteristikud jt. Mitmed aine füüsikalised omadused sõltuvad mõõtmistingimustest nagu temperatuur, rõhk, faasiolek jm. Puhaste ainete kohta on käsiraamatutest leitavad ainele iseloomulikud kindlatel tingimustel määratud füüsikalised karakteristikud nagu d420, nD20, sulamistäpp ja keemistemperatuur teatud rõhul jt.
1. Näiteks mulla füüsikalis-keemilised omadused on mulla füüsikalised ja keemilised omadused. 
2. Füüsikalis-keemiliste karakteristikute mõistet kasutatakse kindlas kontekstis ehkki tegu on keemiliste või füüsikaliste omadustega või nendega kaasuvate omadustega. Tihti on seejuures tegemist keemiliste omadustega, mille määramisel kasutatakse füüsika seaduspärasusi ja mõõtmismeetodeid. Näiteks protsesse (keemilist muundumist) iseloomustavate füüsikalise keemia valdkonda kuuluvate karakteristikutega:
Nanoosakestel ilmneb tihti ootamatuid omadusi.
Bioloogiline surm

Bioloogiline surm on surma faas, mis järgneb kliinilisele surmale. 
Kuna kõige tundlikumad hapnikupuuduse suhtes on ajurakud, surevad need esimesena. Meditsiin samastabki bioloogilise surma ajusurmaga. 
Bioloogilise surma nähtavateks tunnusteks on keha jahtumine, vere ümberpaiknemine keha madalamatesse piirkondadesse (koolnulaigud) ja lihaskangestus.
Mittemolekulaarne aine

Mittemolekulaarne aine on keemiline aine, mis koosneb väga suurest hulgast aatomitest või ioonidest, mis on omavahel seotud keemiliste sidemetega. Molekule nendes ainetes ei esine.
Tüüpilised mittemolekulaarsed ained on ioonsed ained ja metallid. 
Ioonsed ained ja metallid.
Ioonsed ained (peamiselt soolad, leelised ja ioonsed oksiidid) koosnevad omavahel ioonilise sidemega ühendatud ioonidest, metallid aga koosnevad paljudest omavahel metallilise sidemega ühendatud aatomitest. Mõlemat tüüpi ained on tahkes olekus kristalsed – ioonsetes ainetes on ioonvõre, metallides metallivõre.
Kovalentsete sidemetega mittemolekulaarsed ained.
Mittemolekulaarsed ained, milles esinevad kovalentsed sidemed, võivad olla korrapärase ruumilise struktuuriga (tuntumad nendest on teemant ja kvarts) või kihilise ehitusega (grafiit, punane fosfor), kuid on ka kiulise ehitusega või keerulisema struktuuriga aineid.
Induktor (mähis)

Induktor on elektrimasina mähis, mis tekitab magnetvälja.
Induktoriks võib olla nii rootor kui ka staator.
Alor

Alor on suurim saar Alori saarestikus, mis asub Väikestes Sunda saartes Kagu-Indoneesias.
Alorist põhja jääb Banda meri ja edelasse Sawu meri. Lähisaartest jääb kagusse Timor. Teisel pool Ombai väina asuvad idas Ida-Timorile kuuluv Atauro ja kirdes Wetar. Läänes on Pantar ja teised Alori saarestiku saared ning sealt edasi ülejäänud Sunda saared. Lähisaared, kaasa arvatud väikesed, on üldjuhul asustatud. Kõik nimetatud Indoneesia saared kuuluvad Ida-Nusa-Tenggara provintsi, välja arvatud Wetar, mis kuulub Maluku provintsi.
Alori pindala on umbes 2800 km². Saarel elab umbes 168 000 inimest, neist umbes 60 000 suurimas asulas Kalabahis, mis asub Alori looderannikul. Suuruselt teine asula Mantaing asub idarannikul.
Formaalselt on kolmveerand saareelanikest protestandid, veerand moslemid ja mõnes külas leidub ka katoliiklasi. Suur osa Alori elanikest järgib animistlikke traditsioone.
Alori saarel räägitakse rohkem kui 15 põliselanike keelt. Enamik neist kuulub paapua ja teiste mitteaustroneesia keelte hulka. Alor on kõige läänepoolsem saar maailmas, millel räägitakse põhiliselt paapua keeli. Austroneesia keeltest räägitakse Aloril kõige rohkem alori keelt. Rahvastevahelise suhtluse keelena kasutatakse alori malai keelt, mis on malai keele murre. Koolides õpetatakse ja ajakirjanduses kasutatakse laialt indoneesia keelt.
Paljud Aloril räägitavad paapua keeled on ohustatud. Mõnda neist räägib vähem kui tuhat inimest ja mõnda ei õpetata enam lastele. Leideni ülikool on käivitanud Alori keelte dokumenteerimise projekti.
Alori infrastruktuur ei ole arenenud. Saarlased elatuvad peamiselt põllumajandusest. Kasvatatakse vanilli, tamarindipuud ja harilikku mandlipuud. Metsast raiutakse sandalipuud, mis läheb ekspordiks. Kalapüük on ammendanud saare kalavarud ja see on kahjustanud saare korallrahusid. Geoloogid on saarel avastanud kipsi, kaoliniidi, nafta, maagaasi, tina, kulla ja teemantide maardlaid. Aloril on suur potentsiaal turismi, eriti allveeujumise vallas, aga vahelduvate ja sageli tugevate hoovuste tõttu on parem snorgeldada või ujuda koos kellegagi, kes seda kanti hästi tunneb.
Kuival aastaajal pääseb Kalabahisse lennukiga. Provintsi keskusest, Lääne-Timoril asuvast Kupangist väljub viis lendu nädalas. Kaks reisilaeva sõidavad Alori vahet, kumbki kord nädalas. Vihmaperioodil on transport raskendatud tugeva tuule ja suurte lainete tõttu.
Cartagena protokoll

Cartagena bioloogilise ohutuse protokoll ehk Cartagena protokoll on rahvusvaheline lepe, mille üldiseks eesmärgiks on piirata geenmuundatud organismide levikut ning nende kasutamise korral sätestada ohtu vähendavad reeglid, seda eriti nende piiriülesel liikumisel. 
Protokolli peamine eesmärk on tagada, et kõigile oleks kättesaadav teave erandina turule lubatud ja kasutatavate GMO-de kohta ning et ilma vastava loata ei võiks GMO-sid riiki sisse vedada.
Cartagena protokoll on 1992. aastal Rio de Janeiros vastu võetud bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni lisa.
Protokoll jõustus 11. septembril 2003. Eesti ratifitseeris Cartagena protokolli 21. jaanuaril 2004, ning Eestis jõustus see 22. juunil 2004.
Protokoll sai nime leppe sõlmimise paiga, Cartagena linna järgi Colombias.
Juudi kalmistu

Eestis on juudi kalmistuid mitmes paigas:
Eesti Roheline Partei

Eesti Roheline Partei (ERP) oli rohelise ideoloogia alusel tegutsenud erakond, mille moodustas osa Eesti Rohelise Liikumise (ERL) aktiviste 1989. aastal. 
Partei asutati 10. augustil 1989, selle esimene esimees oli Mario Kivistik. Partei tegutses kuni 9. detsembrini 1991, mil liituti Eesti Rohelise Erakonnaga ja moodustati erakond Eesti Rohelised.
Ajaloost.
Rohelise maailmavaatega inimeste organiseeritum tegevus sai Eestis alguse juba 1980. aastate lõpus, kui nn fosforiidisõja ajal 23. mail 1988 loodi poliitilise rahvaliikumisena Eesti Roheline Liikumine. ERL-i esimesse juhatusse kuulusid lisaks parteitutele (nt Juhan Aare, Lennart Meri, Endel Lippmaa, Mario Kivistik) ka mitmed kommunistliku partei liikmed (nt Vello Pohla ja Tiit Made).
10. augustil 1989 toimus Raplas asutamiskoosolek, millel moodustati Eesti Roheline Partei (ERP). Partei asutati nende "rahulolematute" ERL-i aktivistide initsiatiivil, kelle hinnangul ei olnud tollane ERL-i juhtkond piisavalt aktiivne ega soovinud võidelda kõigi võimalike poliitiliste vahenditega Nõukogude okupatsioonivõimu vastu. Partei tuntumad asutajaliikmed olid Mario Kivistik ja Jüri Liim (liikumise Genf-49 juht, kes võitles okupeeritud Eestist meeste Nõukogude Liidu sõjaväkke sundvärbamise vastu).
20. septembril 1989 registreeriti Eesti Roheline Liikumine tollase Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe Arnold Rüüteli poolt kui "poliitilise süsteemi osa" ning nii sai ERL-ist Eestis esimene ametlikult registreeritud, parteile sarnanev poliitiline organisatsioon tolleaegse kommunistliku võimupartei (NLKP) kõrval. Ehkki nii Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei (ERSP) kui ka Eesti Roheline Partei asutati varem, ei soovinud Eesti NSV toonased võimuorganid neid parteisid registreerida.
Vaatamata mitmetele omavahelistele lahkhelidele olid ennast rohelise nime all üles seadnud kandidaadid 1990. aastal mõlema demokraatlikult valitud esinduskogu, Eesti Kongressi ja Eesti Vabariigi Ülemnõukogu, valimistel väga edukad. Näiteks Ülemnõukogusse sai koha 8 ERL-i saadikut (sh ERP juhatuse liige Jüri Liim kui ka sel hetkel parteitu Arnold Rüütel, kes valiti ka ülemnõukogu esimeheks). Eesti Kongressi valiti 2 ERP esindajat ja üle kümne rohelises liikumises tuntust kogunud poliitiku, kes kandideerisid teistes valimisnimekirjades. 
9. detsembril 1991 kaks ERL-ist välja kujunenud rohelist parteid, Eesti Roheline Partei (ERP, juht Mario Kivistik) ja Eesti Roheline Erakond (ERE, juht Vello Pohla) ühinesid. Uue ühinenud erakonna nimeks valiti Eesti Rohelised ja esimeheks Jüri Liim. 
Tekkinud uus erakond Eesti Rohelised registreeriti märtsis 1992. Eesti Roheline Liikumine on pärast seda jätkanud tegevust parteidest eraldiseisva valitsusvälise mittetulundusühinguna.
Priit-Kalev Parts

Priit-Kalev Parts (sündinud 25. detsember 1972) on rahvusliku ehituse õppejõud Viljandi Kultuuriakadeemias.
Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskona eesti ja soome-ugri filoloogia erialal.
Aastal 2015 kaitses ta doktorikraadi teemal "Kestlik kogukonnakorraldus: kultuuripärandiga seostuvate arendustegevuste peegeldusi Kihnu saarelt, Viljandi maakonnast ja Eesti kaitsealadelt" Eesti Maaülikoolis.
Tõlketöö.
Ta on tõlkinud eesti keelde mitmeid Pentti Linkola kirjutisi.
Koreli oja

Koreli oja (ka "Korõli oja") on läbi Võru linna voolav oja.
Enne Vanajõkke suubumist liitub Koreli ojaga ka Poti oja.
Mart Keersalu

Mart Keersalu (12. märts 1941 Kohtla-Järve – 7. august 2012 Pärnu) oli eesti poksija ja poksitreener. 
Keersalu poksis aastatel 1953–1974. Tema treener Kohtla-Järve "Kalevis" oli Hans Kaiva. Hiljem treenis ta iseseisvalt ning esindas muuhulgas ka Pärnu "Kalevit". 
Keersalu oli kärbeskaalu (kuni 51 kg) kolmekordne (1962–1964) ja kukk-kaalu (kuni 54 kg) kuuekordne Eesti NSV meister (1965–1966, 1969–1971 ja 1974). Ta osales viis korda (1962–1969) Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel, võitis oma kohtumise aastatel 1962 ja 1965 ning kaotas oma kohtumise aastatel 1963, 1966 ja 1969. aasta täiendaval sõpruskohtumisel.
Keersalu oli I Roman Kuura mälestusvõistluste (need olid esimesed mälestusvõistlused poksis Nõukogude Liidus) võitja kärbeskaalus ning sai parima võistluse eriauhinna (1962). Ta sai spordiühing Dinamo üleliidulistelt meistrivõistlustelt kärbeskaalus III koha (1963 ja 1964). Ta kuulus Spordiühing Dinamo üleliidulisse koondvõistkonda ja oli Nõukogude Liidu poksikoondise kandidaat (1963). 
Keersalu oli Nõukogude Liidu meistersportlane (1963). Ta töötas hiljem poksitreenerina Pärnu Kalevis.
Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühing

Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee ehk Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühing (VEKSA) oli Eesti NSV-s moodustatud väliseestlaste ideoloogilise mõjutamise organisatsioon, mida kasutas variorganisatsioonina oma luuretöös Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee teabe kogumisel välismaal. 
VEKSA moodustati 15. aprillil 1960. aastal Tallinnas. VEKSA eesmärk oli lõhestada eesti pagulust, sealt agente värvata ning sidekanaleid välismaaga oma kontrolli all hoida. Ideoloogilise võitluse liinis allus VEKSA EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonnale.
VEKSA kontor asus Tallinnas Olevimäel. VEKSA asutajate juhtgruppi kuulusid Nigol Andresen, Leida Loone, helilooja ja dirigent Gustav Ernesaks ja ajakirjanikud Elmar Mustmets ning Raik Aarma.
Moskva keskasutuselt saabunud eeskirjade alusel 2. ja 15. aprillil 1960 toimunud koosolekul fikseerisid oma kokkuvõtlikus protokollis ka uue organisatsiooni juhtkonna. VEKSA esimeheks sai Endel Jaanimägi. Esimehe asetäitjaid oli kaks. Üks neist oli alati KGB ohvitser.
VEKSA tegevuses osalesid: Raoul Viies (1961–1971);
VEKSA tegevus.
VEKSA abiga käisid näiteks Rootsis akadeemik Paul Ariste, kirjanikud Enn Vetemaa, Lennart Meri, Jaan Kross, Ellen Niit, kunstiteadlased Jaak Kangilaski, Mai Levin, Villem Raam, kunstnik Ilmar Torn, heliloojad Jaan Rääts ja Veljo Tormis. Pagulaseestlaste ees Kanadas ja Ameerikas esinesid kujur Jaak Soans, kunstnikud Vive Tolli ja Peeter Ulas, kirjanikud Lennart Meri ja Enn Vetemaa, ajakirjanik Ene Hion ja kirjandusteadlane Elem Treier. VEKSA vahendusel käisid Anu Kaal, Heli Lääts, Urve Tauts ja Voldemar Kuslap Kanadas ja USA-s, sõites pika ringreisi läbi mõlema riigi, Jaak Jõerüüt ja Viivi Luik Pariisis jne. Samas oli VEKSA tol ajal, külma sõja ahistavates tingimustes kultuuritegelastele väheseid võimalusi lävida maailmaga.
VEKSA kutsel ja finantseerimisel mitu korda koos perekonnaga Nõukogude Eestis käinud ja koguni suvitanud väliseestlasel Hellar Grabbi kirjeldas VEKSA tegevust avameelselt:
Tallinna Taksopark

Tallinna Taksopark oli Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Reisijateveo Valitsuse sõidutaksovedude ettevõte, mis tegutses aastatel 1950–1991. Kontor asus Tallinnas Tulika tänav 33. 1991 Taksopark erastati ja sellest kujunes 1993 Tallinna suurim taksofirma AS Tulika Takso. Täna tegutseb kontsern AS Tulika Grupp. 
Ajalugu.
1961 valmisid Endla ja Tulika tänava nurgal uued tootmishooned ja garaažid. Taksopark teenindas linnadevahelisi liine (16 liini, sh 5 kaugliini), kus sõitsid väikebussid ja Tallinna 10 siseliini, kus sõitsid liinitaksod (marsruuttaksod). Kõik liinid algasid Viru väljakult (tänase Viru Keskuse maa-alalt). 1969 alustas tööd taksojaam. 1973. aastast juhtis liiniautode väljasaatmist automaatsüsteem. Dispetšerpunkte oli 3 (esimene alustas tööd 1956). 1990 oli Tallinna Taksopargis tööl 3000 töötajat. Autosid ja väikebusse oli 1200.
Theodosius Harnack

Theodosius Andreas Harnack (22. detsember 1816 / 3. jaanuar 1817 Peterburi Venemaa keisririik – 11. november / 23. november 1889 Tartu Liivimaa kubermang Venemaa keisririik) oli baltisaksa päritolu Eesti teoloog ja vaimulik. 
Lõpetas Peterburis St. Petri-Schule, õppis 1834–1837 Tartu Ülikoolis, seejärel Bonni, Erlangeni ja Berliini ülikoolis; teoloogiamagister (1843, TÜ); teoloogiadoktor (1846, TÜ). 
Ta oli 1843–1845 Tartu Ülikooli eradotsent, 1845–1847 erakorraline, 1847–1853 korraline professor, algul praktilise, aastast 1852 süstemaatilise usuteaduse alal, 1853–1865 Erlangeni ülikooli professor, seejärel kuni 1875 aastani taas Tartu ülikoolis. 
Alates 1847 Tartu Ülikooli koguduse õpetaja. Loobus 1875 halvenenud tervise tõttu professuurist, kuid jätkas emerituuris üliviljakat teadustööd.
Isiklikku.
Theodosius Harnackil oli neli poega, nende seas kaksikud teoloog Adolf von Harnack (1851–1930) ja matemaatik Axel von Harnack (1851–1888), farmakoloog Saksamaal Erich Harnack (1852–1915) ja kirjandusteadlane Saksamaal Otto Harnack (1857–1914). Tema äi Gustav von Ewers oli 1818–1830 Tartu Ülikooli rektor.
General Motors

General Motors Company (lühend GM) oli 2008. aasta seisuga Ameerika Ühendriikide suurim autotootja. 
Seoses finantskriisiga sattus ettevõte 2008. aastal tõsisesse pankrotiohtu. 2009. aasta 1. juunil esitas General Motors pankrotikaitse avalduse ettevõtte ümberkujundamiseks ("Chapter 11 protection"). Kohus kiitis ümberkujundamise plaani heaks ja võimaldas uuel ettevõttel NGMCO Inc. General Motorsi varad ja kaubamärgid üle võtta. NGMCO Inc. võttis oma nimeks vana ettevõtte nime: General Motors Company. Vana General Motors, koos selle suhtes esitatud nõuetega, sai nimeks Motors Liquidation Company. 
Uue General Motorsi enamusosalus (61%) kuulub esialgu Ameerika Ühendriikide Rahandusministeeriumile. 9,8% aktsiatest kuulub Motors Liquidation Company aktsionäridele. Aktsionäride seas on ka Kanada ja Ontario provintsi valitsused (7,9% ja 3,8%) ning ametiühingu tervishoiufond (17,5%).
2010. aastal viidi läbi aktsiate esmane avalik pakkumine. General Motorsi kasumlikkus taastus 2011. aastal.
General Motorsi peakorter asub Detroitis Renaissance Centeris. Juhatuse esimees oli Edward Whitacre, tegevjuht Daniel Akerson. 2010. aasta lõpus sai Akerson ka juhatuse esimeheks.
General Motorsi käive oli 2007. aastal 407 miljardit dollarit, 2010. aasta kasum oli 4,7 miljardit dollarit. 
General Motors toodab autosid kaubamärkide Buick, Cadillac, Chevrolet ja GMC all, lisaks kuuluvad talle kaubamärgid Holden, Wuling, Baojun ja Jiefang.
Hummeri kaubamärgi müüs General Motors oktoobris 2009 Hiina ettevõttele Sichuan Tengzhong Heavy Industrial Machinery Company.
Saab Automobile müüdi 2010. aastal Spyker Cars NV-le. Loobuti ka kaubamärkidest Pontiac ja Saturn. Buick otsustati alles jätta margi suure populaarsuse tõttu Hiina turul.
Opel ja Vauxhall müüdi 2017. aastal Groupe PSA-le. Ka Holden lõpetas autode tootmise, nüüd vaid impordib Opeli ja Chevrolet' autosid ning müüb neid oma kaubamärgi all.
Rudolf Henzi

Samuel Gottlieb Rudolf (Rudolph) Henzi (7. september 1794 Bern – 13. veebruar 1829 Tartu) oli Šveitsi usuteadlane ja orientalist. 
Ta õppis aastatel 1810–1818 Berni, Tübingeni ja Göttingeni ülikoolis filosoofiat, teoloogiat ja ajalugu ning Pariisis araabia, pärsia ja sanskriti keelt. Tegi seejärel Bernis uurimistööd ja esitas 1820 Tübingeni ülikoolile doktoriväitekirja Beidawi koraani kommentaaride kohta. 
Oli aastatel 1820–1829 Tartu Ülikooli õppejõud, eksegeetika ja idakeelte professor, valiti korduvalt usuteaduskonna dekaaniks. 1821. aastast oli ta Venemaa Piibliseltsi Tartu osakonna direktor ja 1822. aastast Tartu Ülikooli koolikomisjoni liige.
Ján Kvačala

Ján Radomil Kvačala (ka "Johann Kvacsala", vene "Иван Иванович Квачала"; 5. veebruar 1862 Bački Petrovac (tänapäeval Vojvodina, Serbia) – 9. juuni 1934 Bratislava) oli slovaki teoloog ja pedagoogikateadlane, usuõpetaja poeg.
Õppis 1872–80 Szarvasi gümnaasiumis, 1880–83 Bratislava Evangeelse Usuteaduse Akadeemias ja Õigusteaduse Akadeemias filoloogiat ja filosoofiat. Täiendas end Leipzigi Ülikoolis. 1886–93 töötas Bratislava Evangeelses Lütseumis, aastast 1888 professorina. Oli 1893–1918 Tartu Ülikooli ajaloolise usuteaduse professor, 1917–18 usuteaduskonna dekaan. Läks Tartu Ülikooli evakueerimisel kaasa Voroneži, kus lühikest aega töötas vaimuliku ja raamatukoguhoidjana, pärast Eesti iseseisvumist pöördus tagasi kodumaale. 1921–32 töötas Bratislava Evangeelse Usuteaduse Akadeemias professorina. 
Uuris peamiselt Jan Amos Komenský ja Tommaso Campanella elu ja loomingut. Tema tähtsamad uurimused valmisid Tartus. Avaldas välismaa ajakirjades kirjutisi ka Baltimaade olukorra ning eestlaste ja lätlaste kultuuriliste püüdluste kohta.
Rein Konts

Rein Konts (31. juuli 1888 Tartu – 23. aprill 1938 Tallinn) oli Eesti kohtunik.
Õppis 1908–1913 Tartu ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Teenis Vene riigipanga Jaroslavli osakonnas ja Moskva opteerimiskomisjonis, siirdus 1921 Eestisse. Lisarahukohtunik ja rahukohtunik Tallinnas, alates 4. jaanuarist 1926 Tallinna Ringkonnakohtu tsiviilosakonna liige.
Max Hurt

Max Hurt (10. juuli 1871 Tartu – 26. aprill 1938 Tallinn) oli eesti majandustegelane, Kaubandus-Tööstuskoja esimene direktor. 
Õppis Tartu ja Peterburi ülikoolis, lõpetas viimase filosoofiateaduskonna 1896. Eesti Üliõpilaste Seltsi ja endine korp! Fraternitas Estica vilistlane. 
1897–1920 oli Vene-Ameerika kummitööstuse aktsiaseltsi "Treugolnik" Petrogradi osakonna juhataja ja prokurist. 
Hurt osales Esimeses maailmasõjas rooduülemana. 1920–1926 oli ta Kaubandus-tööstusministri abi ning alates 1925 Kaubandus-Tööstuskoja direktor, 1931–1933 Tallinna Aktsia Panga nõukogu esimees, 1933–1936 president. 
Ta oli Jakob Hurda poeg.
Per Hermansson Fleming

Per Hermansson Fleming (surnud u 1674, teistel andmetel u 1693) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Per Hermansson Fleming sündis Savonlinna lääni (Rootsi: "Nyslotts län") maahärra ning Askaineni vallas asunud Hannula ja Louhisaari (Rootsi: "Villnäs") mõisniku Herman Klasson Flemingi (1579–1652) ja tema teise abikaasa Anna Jakobsdotter Stubbe pojana. Tema vanavanaisa oli Tallinna, Häme ja Viiburi linnuse komandant ning kogu Soome asehaldur, admiral Herman Persson Fleming (u 1520–1583). 
Õppis Turu Ülikoolis, mille järel aastatel 1649–1654 teenis kaptenina Kronobergi rügemendis (Rootsi: "Kronobergs regemente"), oli 1650. aastal kuninglik kammerhärra, 1655 Visby linnuse komandant ning aastatel 1661–1670 Saaremaa asehaldur ja Kuressaare linnuse komandant. 
Talle kuulusid Saaremaal Jämaja kihelkonnas Sääre ("Zerel") ja "Mehempäh", Rootsis Stora Roo ("Ro") ja Gäddeholm ning Soomes Hannula mõis.
Perekond.
Per Hermansson Fleming abiellus 1661. aastal Stockholmis juristi, maanõunik ja Ro mõisnik Christer Axelsson Posse (1601–1643) ja Kristina Sparre af Rossviki (1605–1656) tütre Märta Possega, kes oli lesestunud abielust vabahärra Gustaf Sperlingiga (1630–1660). Abielust sündisid:
Tuulteroos

Tuulteroos on diagramm meteoroloogias, mis iseloomustab tuule suuna ja kiiruse jaotust konkreetses kohas mingi pikema ajavahemiku (kuude, aastate) jooksul.
Tuulteroos on üks oluline alusinfo lennuradade suuna planeerimisel, kuna lennukid tõusevad ja maanduvad vastutuult ning külgtuul raskendab juhtimist.
Kiriwina saared

Trobriandi saared (tänapäeval ametlikult Kiriwina saared) on 440 km² suurune korallatollidest saarestik Uus-Guinea idarannikul. Saared kuuluvad Milne Bay provintsi Paapua Uus-Guineas. Suurem osa saarte 12 000 elanikust elab peasaarel Kiriwinal. Teised suuremad saared on Kaileuna, Vakuta ja Kitava, mis on kõik olulised troopilise vihmametsa piirkonnad, mis vajaks konserveerimist. 
Saarte elanikud elavad traditsioonilisest põllumajandusest ja seal valitsetakse emaliini pidi toimivates klannides.
Georg von Landesen

Georg Wilhelm Rudolf von Landesen (27. detsember 1866 / 8. jaanuar 1867 Aleksejevka, Saratovi kubermang – 13. detsember 1935 Tartu) oli baltisaksa päritolu Eesti keemik, riiginõunik (1909).
Georg Landesen õppis Tartu Ülikoolis keemiat, oli professor Gustav Tammanni õpilane. Ta lõpetas ülikooli 1892. aastal. Magistrikraadi sai ta Peterburi Ülikoolis 1906. aastal. 
Ta töötas aastatel 1891–1932 Tartu ülikooli keemiaosakonnas ja valiti Tartu Ülikooli korraliseks keemiaprofessoriks 1917. aastal. 
Aastail 1918–1923 oli ta Eesti Looduseuurijate Seltsi president.
Üheks ta uurimistöö teemaks oli vee ja vesilahuste soojuspaisumine.
Ta on maetud Tartusse Vana-Jaani kalmistule.
Isiklikku.
Tema vend oli Haapsalu teedeinsener Erich von Landesen.
Ë

Ë (ë) on ladina kirja täht, mis on omane albaania ja kašuubi keelele. Tähe E teisendina on see täht kasutusel afrikaani, hollandi, letseburgi ja prantsuse keeles.
Tähte kasutatakse ka ladinakeelsete sõnade puhul, märkimaks diftongides (nt oe versus oë), et e hääldub välja.
Ateena Panathinaikόs

Ateena Panathinaikόs (kreeka Παναθηναϊκός Αθλητικός Όμιλος; lühend ΠAO, PAO) on 1908 asutatud Kreeka spordiklubi.
Klubil on palju osakondi:
Eesti NSV haldusjaotus

"Siin on loetletud Eesti NSV tegevusaja jooksul aastail 1940–1991 toimunud haldus- ja administratiivpiirkondade muudatused ning antud nende muudatuste põhjuste lühikirjeldus
1940–1941.
Aastatel 1940–1941, territoriaalseid muudatusi Eesti NSV halduspiirkondade jaotuses ei toimunud, säilisid Eesti Vabariigis kehtinud jaotus maakondadeks.
1944–1950.
Maakonnad (1949):
Muudatused:
Uue jaotuse kohaselt jaotus Eesti NSV territoorium 13 maakonnaks ja 233 vallaks. Maakonnad likvideeriti 1950. aastal seoses rajoonide moodustamisega.
1950.
25. augustil 1950. aastal võttis ÜK(b)P KK vastu otsuse rajoonide loomise kohta Eesti NSV-s. 26. september 1950 võttis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium vastu seadluse, millega muudeti 1. oktoobrist 1950 endine halduskorraldus ning likvideeriti maakonnad ja vallad. 
Eesti NSV territoorium jagati 39 maarajooniks. Külanõukogud muudeti rajooninõukogudele alluvateks esimese astme haldusüksusteks. Haldusjaotus kujunes järgmiseks: 5 vabariikliku alluvusega linna ning 39 maarajooni, mis koosnesid 27 rajoonilise alluvusega linnast, 22 alevist ja 641 külanõukogust.
5 linna:
39 rajooni:
Oblastiperiood (1952).
3. mail 1952 võttis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium seadluse, mille kohaselt 10. maist 1952 muudeti endine halduskorraldus ja uue jaotuse kohaselt moodustati Eesti senise 39 rajooni asemel 3 oblastit. 
1952. aastal nimetati ka Kuressaare rajoon ümber Kingissepa rajooniks.
1953.
Oblastid Eesti NSV-s likvideeriti 27. aprillil 1953 ning uueks haldusjaotuseks kujunes:
5 vabariikliku alluvusega linna: 
30 rajooni:
1957.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega likvideeriti 12. oktoobril 1957 Loksa rajoon ja Pärnu rajoon, ning moodustati linnapiirkonnad:
1959.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlusega likvideeriti 1. veebruarist 1959
1962.
1962. aasta NLKP Keskkomitee ja NSVL Ministrite Nõukogu otsuse „Põllumajanduse juhtimise ümberkorraldamise kohta“ ja s.a. 28. märtsil EKP Keskkomitee ja ENSV Ministrite Nõukogu määrusega territoriaalsete kolhoosi- ja sovhoositootmise valitsuste loomisega sätesti Eesti ala jagamise 15 haldusüksuseks.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega likvideeriti:
Moodustati Pärnu rajoon.
1964.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega moodustati 15.12.1964 Kohtla-Järve rajoon.
Eesti taasiseseisvumise protsessis, 1991. aasta 11. juulil võeti vastu Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus kohaliku omavalitsuste terminite ja nimetuste korrastamise kohta, mille kohaselt kehtestati ametlikuks kasutamiseks, Eesti Vabariigi maakondade nimetused
Dmitri Markov

Dmitri Markov (sündinud 14. märtsil 1975 Viciebskis Valgevene NSV-s) on endine Valgevene-Austraalia kergejõustiklane (teivashüppaja). 
Valgevenet esindades võitis ta 1996. aastal Euroopa sisemeistrivõistlused ning Atlanta olümpiamängudel oli kuues. 
Emigreerus Austraaliasse ja sai ka kodakondsuse. Uue kodumaa esindajana võisteldes pälvis ta 1999. aastal Sevilla maailmameistrivõistlustel hõbemedali ning 2001. aastal Edmontonis tuli maailmameistriks. Olümpiamängudel 2000. aastal Sydneys sai viienda koha. 
Loobus tippspordist 2007. aastal kroonilise jalavigastuse tõttu.
Argo Golberg

Argo Golberg (sündinud 16. detsembril 1982 Vastse-Kuustes) on endine eesti sprinter.
Argo Golbergile kuulus 100 meetri jooksu Eesti rekord 10,28, mille ta püstitas oma hõbemedalijooksus kuni 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Bydgoszczis 19. juulil 2003. Selle rekordi lõi üle Marek Niit 2011. aasta märtsis. Tema nimel oli ka Eesti siserekord 60 m jooksus ajaga 6,71. Selle ületas Karl Erik Nazarov veebruaris 2020.
Argo Golbergi on treeninud Erki Nool.
Giuseppe Gibilisco

Giuseppe Gibilisco (sündinud 5. jaanuaril 1979 Siracusas Sitsiilial) on Itaalia kergejõustiklane (teivashüppaja), maailmameister (2003). 
Ta võitis 2003. aastal Pariisi maailmameistrivõistlused. 2004. aasta Ateena olümpiamängudel oli ta kolmas. 
2007. aastal määras Itaalia kergejõustikuliit talle sidemete eest Carlos Santuccionega kaheaastase võistluskeelu, hoolimata sellest, et ta ei ole kunagi dopingutarvitamisega vahele jäänud.
Rens Blom

Rens Blom (sündinud 1. märtsil 1977 Munstergeleenis Limburgi provintsis) on Hollandi kergejõustiklane (teivashüppaja). 
Ta võitis 2005. aasta Helsingi maailmameistrivõistlustel üllatuskulla. Enne seda oli ta olnud nii Euroopa (2000) kui ka maailmasisemeistrivõistlustel (2003) kolmas. Ta on Hollandi rekordi omanik tulemusega 5.81.
Renārs Kaupers

Renārs Kaupers (sündinud 1. septembril 1974 Jelgavas) on Läti popartist ja laululooja. Ta on kasutanud ka esinejanime Reynard Cowper. 
Renārs Kaupers lõi koos koolikaaslastega Jelgavas 1989. aastal rokkansambli Prāta Vētra (hiljem kasutatud ka nime Brainstorm).
Ta on lõpetanud Läti Ülikooli ajakirjanikuna 1996. aastal ning töötanud raadios ja televisioonis.
Renārs Kaupersi esivanemate hulgas on Kuramaalt pärit mõisnik parun Friedrich von Stuart ja tema abikaasa, Immanuel Kanti vennatütar Henrietta Kant .
R.E.M.-i laulja Michael Stipe'i arvates on ta andekas laulukirjutaja .
Isiklikku.
Kaupers on abielus Agnesega ning neil on kaksikud pojad Edgars ja Emils.
Prajāga

Prajāga on linn Indias Uttar Pradeshi osariigis. Asub Yamuna jõe suudmes Gangese ääres.
Linnale on viidatud juba veedades. Linna algne (sanskritikeelne) nimi oli Prajāga, millest pärinevad nimekujud (näiteks hindi ja pandžabi keeles kujul Prayāg) on kõnekeeles tänapäevani kasutuses. Praegune nimi pärineb 1583. aastast mogulite valitsejalt Akbarilt.
Pärimuse järgi ohverdas Brahma seal esimest korda pärast maailma loomist. Iga 12 aasta tagant toimub linna hindude palverännak Kumbh Mela.
Prajāgis on sündinud Indira Gandhi ja Jawaharlal Nehru.
Leedu Eurovisiooni lauluvõistlusel

Leedu tegi debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 1994. aastal Dublinis, kus Ovidijus Vyšniauskas lõpetas võistluse viimasel 25. kohal null punktiga. Pärast seda ei osalenud Leedu lauluvõistlusel kuni 1999. aastani. 
2005. aastal jäi Leedu Kiievis toimunud lauluvõistluse poolfinaalis viimaseks. Leedut esindas Laura and the Lovers lauluga "Little by Little". Sel korral õnnestus Leedul koguda 17 punkti. 
2006. aastal Ateenas esindas Leedut LT United, kes esitas laulu "We are the Winners". Esimest korda kvalifitseerus Leedu finaali, kus saavutati 162 punktiga 6. koht. See on 2022. aasta seisuga üldse Leedu parim koht. 
2009. aastal Moskvas esindas Leedut Sasha Son, kelle esituses kõlas laul "Love". Üks osa laulust esitati eurolaval vene keeles. Laul pääses napilt poolfinaalist finaali ja saavutas II poolfinaalis 9. koha. Finaalis aga nii edukalt läinud ning Leedu pidi leppima 23. kohaga. 
2016. aastal Stockholmis esindas Leedut Donny Montell lauluga "I've Been Waiting For This Night". Laul pääses edasi poolfinaalist neljandana ning finaalis saavutati üheksas koht 200 punktiga. 
2020. aastal valiti Leedut esindama The Roop, kuid lauluvõistlus jäi koroonapandeemia tõttu ära. Sama ansambel esindas Leedut ka 2021. aasta võistlusel, kus saadi 8. koht.
Hääletamise ajalugu (1994-2024 finaalid).
Leedu "andnud" kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Leedu "saanud" kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Randar Hiir

Randar Hiir (16. detsember 1928 – 10. juuli 1984) oli KGB vanemohvitser ja VEKSA Ühingu sekretär. Tema viimane teadaolev auaste KGB-s oli kapten. 
Lõpetas aastal 1947 Tartu 1. Keskkooli ja 1952. a TÜ õigusteaduskonna. Töötas Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Tartu linnaosakonnas 4. jaoskonna (siseriiklik agentuur- ja operatiivtegevus, sealhulgas metsavendade vastane võitlus likvideeritud osakonna 2-N funktsioonides) ülema asetäitjana.
Osales Enn Tarto ja teiste Eesti Noorte Maleva liikmete arreteerimisel 1956. aastal Tartus.
Isiklikku.
Randar Hiir oli kirjanik Erni Hiire ja bibliograaf Aimi Hiire poeg. Tema õde Lili-Ann oli Riivo Sinijärve abikaasa. 
Ta oli Karl Martin Sinijärve onu.
Hiir oli abielus Moidela Tõnissoniga.
Randar Hiir suri 10. juulil 1984 ja ta maeti 13. juulil 1984 Tallinna Pärnamäe Kalmistule.
1N4007

1N4007 on ränidiood, mille pärivool on kuni 1 A ja maksimaalne vastupinge on 1000 V. 
Allikas.
1A dioodide 1N4001 kuni 1N4007 tehnilised andmed
Rodion Gataullin

Rodion Gataullin (sündinud 23. novembril 1965 Taškendis Usbeki NSV-s) on endine teivashüppaja, kes esindas NSV Liitu ja hiljem Venemaad. Ta on Sergei Bubka järel teine mees, kes on saanud jagu kuuest meetrist, ning esimene, kes on ületanud selle kõrguse sisevõistlustel. Tema isiklikud tippmargid on 6.00 (väljas) ja 6.02 (sees).
Sisetingimustes tuli ta kahekordseks maailma- (1989 ja 1993) ning kahekordseks Euroopa (1990 ja 1994) meistriks. Välitingimustes oli ta samuti kahekordne Euroopa meister (1990 Splitis ja 1994 Helsingis). 1987. aastal Rooma maailmameistrivõistlustel oli ta kolmas ning 1988. aastal Sŏuli olümpiamängudel teine. 
Tema noorem vend Ruslan Garaullin esindab Venemaad kaugushüppes.
Neuroloogia

Neuroloogia on teadus närvisüsteemihaigustest (piirdenärvisüsteem ja kesknärvisüsteem). Neuroloogid osutavad ambulatoorset ja statsionaarset teenust närvisüsteemi haiguste, vereringeelundite haiguste (insult), luu-lihaskonna ja sidekoe haiguste (diskogeensed ja spondülogeensed neuroloogilised sündroomid), kõrva- ja nibujätke haiguste (vestibulopaatia) ja teiste haiguste korral.
Neuroloogia alaerialad on kliiniline elektroneurofüsioloogia ja lasteneuroloogia.
Johannes V (paavst)

Johannes V (ladinapäraselt Ioannes V) oli paavst 685–686. Ta oli 82. paavst.
Johannes oli süürlane ja pärines Antiookiast. Ta oli Cyriacuse poeg.
Ta võis Süüriast siirduda Rooma islami levimise tõttu Lähis-Idas.
Johannes ordineeriti Agatho ajal 680. aasta paiku diakoniks, hiljem ülemdiakoniks (kardinaldiakon).
Ta määrati aastal 680 paavsti legaadiks Konstantinoopoli III kirikukogul ja tõi juulis 682 kirikukogu otsused Rooma.
Võimalik, et just tema mõjutusel vähendas Bütsantsi keiser Konstantinos IV maksukohustust kirikule kuulunud aladel Sitsiilias.
Paavstiks saamine.
Johannes V pühitseti paavstiks 23. juulil 685, kui Bütsantsi eksarh oli teda tunnustanud.
Suhted Sardiinia piiskoppidega.
Johannes V taunis Cagliari piiskopi Citonatuse tegevust.
Citonatus oli aastal 685 ordineerinud Sassari (Turris-Libisonis) piiskopi Novelluse ilma Roomaga konsulteerimata.
Johannes V pidas Roomas sinodi, kus ta kinnitas paavsti autoriteeti Sardiinia piiskopkondade üle.
Liturgilised otsused.
Johannes V kinnitas 8. mail 686 avaldatud bullas "Audite sententiam" Arras' Saint-Marie kiriku privileegid.
Ordinatsioonid.
Johannes V ordineeris 13 piiskoppi.
Tervis.
"Liber Pontificalise" järgi oli Johannes V tervis sedavõrd vilets, et tal oli raskusi ordineerimisega.
Surm.
Johannes V suri 2. augustil 686 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Surres pärandas ta vaimulikele, kloostritele ja ilmiksakristaanidele 1900 solidust.
Solor

Solor on vulkaaniline saar Väikeste Sunda saarte hulka kuuluvas Solori saarestikus Florese saarest idas. Saar kuulub Indoneesiale.
Saarel on vähemalt viis vulkaani. 
Saare elanikud kõnelevad adonara ja lamaholoti keelt. Nad on aastasadu tegelnud vaalapüügiga.
Saarel on järgmised asulad: Aplame, Balawelin, Kelike, Kukuwerang, Lamakera, Lamawolo, Lewograran, Liko.
Lawrence Johnson

Lawrence Johnson (sündinud 7. mail 1974 Norfolkis Virginia osariigis) on USA endine teivashüppaja. 
Sydney olümpiamängudel 2000. aastal pälvis ta hõbemedali, 2001. aastal tuli sisemaailmameistriks. 
Tema isiklik rekord oli 5.98, mille ta hüppas 1996. aastal.
Tim Lobinger

Tim Lobinger (3. september 1972 Rheinbach, Nordrhein-Westfaleni liidumaa – 16. veebruar 2023 München) oli Saksamaa teivashüppaja. 
Ta oli 2003. aasta sisemaailmameister. Tema isiklik rekord teivashüppes on 6 meetrit.
Santa Ana

Santa Ana on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Orange'i maakonna halduskeskus.
Linna asutas 1869 Kentucky osariigist tulnud William H. Spurgeon.
Gunnar Bärlund

Gunnar Richard Bernhard Bärlund (hüüdnimi GeeBee; 9. jaanuar 1911 Helsingi – 2. august 1982 Palm Beachi maakond, Florida osariik) oli Soome ja Ameerika Ühendriikide poksija. Poksiga tegelemist alustas ta 1925. aastal, juba 16-aastaselt tegi spordiühingu TUL koondises kaasa oma esimese välisvõistluse (1927). Ta osales Soomet esindades seitsmetel maavõistlustel, neist 1932. aastal Helsingis ja 1933. aastal Tallinnas Eesti koondise vastu.
Bärlund osales raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kus tema sekundant oli tuntud eesti poksija Valter Palm. Ta kaotas 1. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Alberto Lovellile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Bärlund võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Elukutselisena.
Bärlund hakkas pärast Euroopa meistriks saamist elukutseliseks (USA-s 1936. aastast). Ta poksis septembrist 1934 kuni aprillini 1948 elukutselisena ning pidas kokku 87 kohtumist. Ta võitis neist 56 (neist 28 nokaudiga) ja kaotas 30 (neist 10 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta kohtus 29. detsembril 1937 ringis uuesti Lovelliga (kes oli samuti vahepeal elukutseliseks hakanud) ning võitis teda nüüd punktidega. Bärlund tõusis 1938. aastal teiseks tiitlipretendendiks, kuid MM-i tiitlimatš jäi tal pidamata. 
Isiklikku.
Bärlund jäi elama USA-sse ja võttis ka USA kodakondsuse. Ta põdes elu lõpuaastail Alzheimeri tõbe. Tema mälestuseks peetakse alates 1982. aastast Helsingis iga-aastast poksiturniiri "GeeBee Turnaus". Talle püstitati 1991. aastal Helsingis Vallila linnaosas mälestusmärk (kujur Niilo Rikola).
Nikolai Kuznetsov

Nikolai Kuznetsov on mitme inimese nimi:
Korporatsioon Sakala lipp

Korp! Sakala lipp on sini-violett-valge trikoloor ilma lisaembleemide ja narmasteta. Lipu juurde kuuluvad korp! Sakala värvides punutud lipunöörid, mis ripuvad alla lipuvarda tipust ja lõpevad tuttidega. Lipuvarda tipp on kuldne, metallist ja odaotsakujuline.
Korp! Sakala lippu kasutatakse pidulikel sündmustel nagu aktused, juubelijumalateenistused jne. Neil üritustel seisab lipuga lipuvalve.
Korp! Sakala lippu, nagu muidki lippe, tervitatakse sissetoomisel püstitõusmise ja tekeldamisega. Lipp langetatakse leinaseisaku ajal, Eesti hümni ja teiste hümnide laulmise ajal ning vaimulikel talitustel, meieisapalve ja koguduse õnnistamise ajal.