tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eesti Mõisate Ühendus

Eesti Mõisate Ühendus on eramõisate omanikke ühendav vabatahtlik mittetulunduslik organisatsioon. Tema tegevust juhib üldreeglina kolmeks aastaks valitud 5-liikmeline juhtus, kes valib ka Eesti Mõisate Ühenduse esimehe. Praegune Eesti Mõisate Ühenduse esimees on Jaanus Kiili.
Eesti Mõisate Ühendus on 2006. aasta septembrist UEHHA, üle-euroopalise ajalooliste hoonete eraomanike katusorganisatsiooni, liige. 
Ajalugu.
1990. taasavanes eraisikutel võimalus osta avaliku kasutuseta jäänud mõisaid. Osa mõisaid tagastati ka endistele omanikele või nende pärijatele kas tasuta või sümboolse tasu eest. Nii on Eestis taas mõisaomanikuks Wrangellid, Stenbockid, Rosenid, Rammid ja Taubed. Vanale kodumaale on tagasipöördunud ka Stryckid, Bockid (a.d.H Lachmes) jt ajaloolised perekonnad. Mõisaomanike hulk on suurenenud ning jõudnud tänaseks rohkem kui 100 isikuni-perekonnani. Uute eraomanike seas on eestlasi, soomlasi, sakslasi, norralasi, inglasi – traditsiooniliselt on tegu rahvusvahelise seltskonnaga. 
Eramõisate omanike esindajatena kogunes 13. mail 2003 Tallinnas Eesti Kunstiakadeemia Restaureerimiskooli ruumes 12 mõisaomanikku ja mõisahuvilist. Otsustati (taas)luua Eesti Mõisate Ühendus.
Eesti Mõisate Ühenduse asutajaliikmed on:
Ühendus.
Ühenduse tegevuse eesmärgiks on:
Ühenduse liikmed annavad võimalust mööda oma panuse euroopaliku ühiskonna heasse käekäikku, nad respekteerivad teisi religioosseid või filosoofilisi traditsioone ning tunnustavad end sellise vaimse traditsiooni järgijaks, mis tunnistab isiksuse väärikust ning välistab mistahes intolerantsuse ja selekteerimise. 
Ühenduse liikmed peavad loomulikuks inimõiguste edendamist sõltumata päritolust, sotsiaalsest seisundist ja rassist, mõistavad abielu austusväärsust ja mõttekust, väärtustavad ühiskonna asjades suurema isikliku vastutuse võtmist, kõikide oma kohustuste hoolikat ja omakasupüüdmatut täitmist ning antud sõna pidamist. 
Ühenduse liikmed väärtustavad haridust, pidevat enesetäiendamist ja vaimset ning hingelist valmisolekut täita kodanikukohust oma maa ja rahva ees. 
Ühenduse liikmed hindavad traditsioonilist, kodumaa ja rahva keskset eluviisi, tervislikke eluviise ning elutervet rahvuslikku uhkust.
Raimbeaucourt

Raimbeaucourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Roost-Warendin

Roost-Warendin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Saméon

Saméon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Doktor Harrow

"Doktor Harrow" on Austraalia telesari, mille esimene, 10 jaost koosnev hooaeg esilinastus 9. märtsil 2018 ning sarja teine, samuti 10 jaost koosnev hooaeg esilinastus 12. mail 2019.
Sarja keskne tegelane on igas jaos erinevaid juhtumeid uuriv patoloog dr Daniel Harrow (Ioan Gruffudd). Mõlema hooaja keskmes on ühe inimese vägivaldne surm ja selle asjaolude uurimine, mõlema hooaja lõpus selgub, et konkreetse inimese elu lõpetas dr Harrow, mis jätab vaatajatele küsimuse: kas mõrtsuka tapmine oma lähedaste elu kaitsel, olukorras kus politsei neile kaitset ei paku, on õigustatud?
Generalissimus

Generalissimus on kõrgeim sõjaväeline auaste, aunimetus või ametinimetus mõnes riigis.
Venemaa.
Ametlikult kehtestati generalissimuse aunimetus Vene tsaaririigis 1716. aastal. Selle said:
Peale Teist maailmasõda kehtestati 26. juunil 1945 Nõukogude Liidu kõrgeima sõjaväelise auastmena Nõukogude Liidu generalissimus. Ning 27. juunil 1945 anti see auaste Jossif Stalinile.
Ka Põhja-Korea kolm juhti on saanud generalissimuse auaste.
Viljo Heino

Viljo Akseli Heino (1. märts 1914 Iitti – 15. september 1998 Tampere) oli soome pikamaajooksja.
Ta sai 1946. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Oslos 10 000 meetri jooksus kuldmedali ajaga 29.52,0.
Ta on osa võtnud Talvesõjast ja Jätkusõjast.
Leers

Leers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Roubaix' 2. kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Helge Perälä

Helge Anton Perälä (3. juuni 1915 Vehkalahti – 13. veebruar 2010 Tampere) oli soome pikamaajooksja.
Ta sai 1946. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Oslos 10 000 meetri jooksus hõbemedali ajaga 30.31,4. 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis oli ta üheteistkümnes.
Toyama

Toyama (jaapani 富山) on linn Jaapanis, Toyama prefektuuri keskus.
2020. aasta alguses oli Toyamas 415 430 elanikku.
Linnas asub 1543. aastal ehitatud Toyama kindlus.
Ogrodzieniec

Ogrodzieniec on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Zawiercie maakonnas, Ogrodzienieci valla halduskeskus. Ogrodzieniec asub Zawierciest umbes 8 ja pool kilomeetrit kagus.
Ogrodzieniec sai linnaõigused 1409. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks Ogrodzieniec 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli linn Varssavi hertsogiriigi piires. Neljas Poola jagamise tulemusel läks Ogrodzieniec 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Ogrodzieniec kaotas linnaõigused 1870. aastal, kuid sai need 1973. aastal tagasi.
Sara Paretsky

Sara Paretsky (sündinud 8. juunil 1947 Iowa osariigis) on Ameerika kriminaalromaanikirjanik.
Paretsky pere kolis 1951. aastal Kansase osariiki, kus Sara mikrobioloogist isa Kansase Ülikoolis tööle asus. Paretsky lõpetas hiljem sama ülikooli politoloogia erialal. Tal on magistrikraad ärijuhtimise erialal Chicago Ülikoolist. Ta kaitses samas doktoriväitekirja "The Breakdown of Moral Philosophy in New England Before the Civil War". Tema abikaasa Courtenay Wright oli Chicago Ülikooli füüsikaprofessor, nad olid koos 1970. aastast kuni mehe surmani 2018.
Kõigi Paretsky romaanide (välja arvatud "Ghost Country" ja "Bleeding Kansas") peategelane on eradetektiiv V. I. Warshawski.
Eesti keeles on välja antud kaks Paretsky romaani: "Ainult hüvitis" (Varrak, 1997, originaal: "Indemnity Only",1982) ja "Kibe pill" (Varrak, 1997 ja Eesti Päevaleht, 2014, originaal "Bitter Medicine", 1987).
Wattrelos

Wattrelos (hollandi keeles varem "Waterlos") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Roubaix' 2. kantonis.
See asub Belgia piiril Lille'ist kirdes. See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Bousignies

Bousignies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Brillon

Brillon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Bruille-Saint-Amand

Bruille-Saint-Amand on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Rooma kapitaal

Rooma kapitaal ehk capitalis monumentalis on seriifidega majuskelkiri, mis arenes välja etruskide kaudu roomlasteni jõudnud kreeka kirja selgetest geomeetrilistest vormidest umbes 1. sajandiks ja mida kasutati enamasti raidkirjades Vana-Rooma ehitistel ning monumentidel. Kirja kasutati ka muudel materjalidel, näiteks pronksis. Keskajal ja renessansis leidis kirjastiil kasutust ka käsikirjades.
Rooma kapitaalkirja proportsioonid on inspireeritud antiikarhitektuurist ja seda iseloomustab selgus ning kerge loetavus. Kirjastiil on olnud minevikus ja on tänapäevalgi antiikvakirjade ülesehituse kunstiliseks eeskujuks. Carol Twombly loodud font Adobe Trajan on inspireeritud Traianuse samba kirjadest.
Panteleimon Ponomarenko

Panteleimon Ponomarenko (vene keeles Пантелеймон Кондратьевич Пономаренко; 9. august (vkj 27. juuli) 1902 Šelkovski, Kubanimaa – 18. jaanuar 1984 Moskva) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane. 
Panteleimon Ponomarenko oli pärit talupoja perekonnast. Rahvuselt oli ta ukrainlane. 1918. aastal astus ta Punaarmeesse ja võttis osa Venemaa kodusõjast. 1919. aastal asus ta Põhja-Kaukaasias tööle naftatöölisena, hiljem töötas raudteel. Alates 1922. aastast töötas ta Komsomolis. 1925. aastal astus ta Venemaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. 1927. aastal lõpetas ta Krasnodaris töölisfakulteedi ja asus õppima Moskva Transpordiinseneride Instituudis, mille lõpetas 1932. aastal. 1932–1936 teenis pataljonikomandörina Punaarmees.
1936. aastal asus Ponomarenko tööle Üleliidulisse Elektrotehnika Instituuti. 1937. aastal võeti ta tööle ÜK(b)P Keskkomitee aparaati.
Panteleimon Ponomarenko oli alates 19. juunist 1938 kuni 7. märtsini 1947 Valgevene NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. 1944–1948 oli ta ka Valgevene NSV Rahvakomissaride Nõukogu (alates 1946. aastast Ministrite Nõukogu) esimees.
Teise maailmasõja ajal juhtis Ponomarenko partisaniliikumist okupeeritud Valgevene NSV-s. Alates 1942. aasta maist oli Ülemjuhatuse Peakorteri juures asuva Partisaniliikumise Keskstaabi juht. 1943. aasta märtsis anti talle kindralleitnandi aukraad.
Ta oli NLKP Keskkomitee liige aastatel 1939–1961. Ponomarenko oli 16. oktoobrist 1952 kuni 6. märtsini 1953 NLKP KK Presiidium liige ja 6. märtsist 1953 kuni 14. veebruarini 1956 liikmekandidaat. Alates 5. maist 1948 kuni 5. märtsini 1953 oli ta ÜK(b)P KK (alates 1952. aastast NLKP KK) sekretär. Ta tegeles riigiehituse, rahanduse, kaubanduse ja transpordi probleemidega. Lisaks oli ta aastatel 1950–1953 Nõukogude Liidu varumisminister. 1953. aasta märtsist kuni 1954. aasta märtsini oli Ponomarenko Nõukogude Liidu kultuuriminister. 1954–1955 oli ta Kasahhi NSV Kommunistliku Partei esimene sekretär. Seejärel suunati ta diplomaatilisele tööle. 1955–1957 oli ta Nõukogude Liidu erakorraline ja täievoliline suursaadik Poola Rahvavabariigis, 1957–1959 Indias ja Nepalis ning 1959–1961 Hollandis. 1962–1964 oli ta Nõukogude Liidu esindaja Rahvusvahelises Aatomienergia Agentuuris. 1964–1974 oli ta õppejõud NLKP Keskkomitee juures asuvas Ühiskonnateaduste Instituudis.
Gertrud Üppis

Gertrud Üppis (1945–1946 Kalme, 1947–1959 Laidoner; 7. august 1926 Narva – 11. detsember 2019) oli eesti laulja (sopran).
Lõpetas 1945. aastal Tallinna 10. Keskkooli, 1950. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1954. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Jenny Siimoni klassi. 
Oli 1946–1975 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia ja 1960–1967 ühtlasi ka Estonia teatri solist. Juhendas aastatel 1950–1981 taidlusringe, oli 1971–1976 Tallinna Õpetajate Maja kunstiline juht ja 1976–1981 Tallinna Pedagoogilise Kooli õpetaja. On esinenud ka kammer- ja estraadilauljana.
Bieruń

Bieruń (saksa "Berun") on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Bieruń-Lędziny maakonna halduskeskus. Bieruń asub Katowice kesklinnast umbes 20 km lõunas.
Bieruń sai linnaõigused 1387. aastal, kuid kaotas need 1742. aastal. 1865. aastal sai Bieruń linnaõigused tagasi. 1922. aastal läks linn Saksamaa koosseisust Poola võimu alla. 1975. aastal liideti Bieruń Tychyga, kuid sai 1991. aastal iseseisva linna staatuse tagasi.
Orzesze

Orzesze (saksa "Orzesche") on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Mikołówi maakonnas. Orzesze asub Mikołówist umbes 10 km läänedelas ja Katowice kesklinnast ligikaudu 23 km edelas.
Küla on esmamainitud 13. sajandil. 1922. aastal läks rahvahääletuse tulemusel Saksamaa koosseisust Poola võimu alla. Linnaõigused sai Orzesze 1962. aastal.
53. ekspeditsioon

53. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 53. alaline meeskond.
Ekspeditsioon algas 3. septembril 2017 Sojuz MS-04 lahkumisega ning lõppes 14. detsembril kui jaamast lahkus Sojuz MS-05. 
53. ekspeditsiooni ajal väljusid meeskonnaliikmed kolmel korral avakosmosesse, parandades ära Canadarm 2 robotkäe ning asendades Dextrel läbipõlenud kaitsme.
Mielno

Mielno (saksa "Großmöllen" või "Groß Möllen") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Koszalini maakonnas, Mielno valla halduskeskus. Mielno asub Läänemere rannikul, Koszalinist 10 km loodes.
Mielno sai linnaõigused 1. jaanuaril 2017.
Château-l'Abbaye

Château-l'Abbaye on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Łagów

Łagów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas, Łagówi valla halduskeskus. Łagów asub Kielcest umbes 34 km idakagus.
Łagów sai linnaõigused 1375. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. 1. jaanuaril 2018 sai Łagów linnaõigused tagasi.
Flines-lès-Mortagne

Flines-lez-Mortagne on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Hasnon

Hasnon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Hélesmes

Hélesmes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Riia Põhjamaade Gümnaasium

Riia Põhjamaade Gümnaasium (läti keeles "Ziemeļvalstu Ģimnāzija") on Riias tegutsev gümnaasium. Kool asutati 1991. aastal.
Riia Põhjamaade Gümnaasium on ainus kool Lätis, mis pakub alates 2012/2013. õppeaastast gümnaasiumiõpilastele eesti keele kursust. Alates 5. klassist saab õppida teist võõrkeelt (vene või saksa keel) ja alates 10. klassist kolmanda võõrkeelena ühte põhjamaade keelt (taani, norra, soome, eesti või rootsi).
Lecelles

Lecelles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Maulde

Maulde on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Millonfosse

Millonfosse on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Friikartulid

Friikartulid on toorest kartulist lõigatud risttahukad või rööptahukad, mis on seejärel fritüüris küpsetatud. Eestis on laialt levinud ka piklikud sakilised äärega friikartulid. 
Friikartuleid serveeritakse soojalt ja üldjuhul krõbedalt, ent mõnel puhul võivad friikartulid olla ka pehmed. Friikartulid serveeritakse kas osana einest või eraldiseisva snäkina. Tihti on nad soolatud ja serveeritud koos kastmega, näiteks majoneesi või ketšupiga. Friikartulitel põhinevad ka paljud tänavatoidud, näiteks "kimchi" friikartulid või friikartulid sulanud juustu ja krõbedaks praetud peekoniga. 
Neid võidakse valmistada ka bataadist.
Mortagne-du-Nord

Mortagne-du-Nord on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Nivelle

Nivelle on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Raismes

Raismes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Hedwigi peeker

Hedwigi peeker on nimetus, mida kasutatakse väikese rühma sarnase teostusega ja viimistlusega keskaegsete klaasist peekrite kohta. Nimi märgib klaaside seostamist püha Hedwigi ime legendiga.
Kirjeldus.
Hedwigi peekrid on sirgeseinalised kergelt suu suunas laieneva kujuga, õrnalt suitsupruunist või rohekast läbipaistvast klaasist, kaunistatud intaljo- ja kõrglõikes klaasi lõigatud motiividega, milleks on stiliseeritud lõvide, kotkaste, greifide või elupuumotiivide, samuti palmettide, poolkuude, karikate ja muude idamaiste või bütsantsipäraste motiividega või abstraktse geomeetrilise ornamendiga. Klaaside ülaosa on kaunistatud iseloomuliku madala küljereljeefi järgiva fasseteeringuga. Kõrgus jääb 8,3–14,6 sentimeetri vahemikku.
Pärimus.
Üks selline klaas on erinevate pärimuste kohaselt seostatud Sileesia hertsogi Henryk I Brodaty abikaasa Sileesia Hedwigiga (1174–1243), kes kanoniseeriti 1267. aastal. Selle järgi on antud nimetus "Hedwigsglas" või "Hedwigsbecher" tervele klaaside rühmale.
Püha Hedwigi legend on kirja pandud Liegnitzi hertsogi Ludwig I õukonna jaoks kirjutatud käsikirjas 1353. aastal. Pärimuse järgi pahandasid hertsogit ta jumalakartliku abikaasa askeetlikud kombed ja eriti see, et Hedwigil oli kombeks juua veini asemel vett. Otsustades naise meelt muuta haaras Henryk kord äkitselt naise käest söögilauas peekri, et kontrollida, mis selles on. Kui ta peekrist jõi, oli vesi selles imepäraselt veiniks muutunud.
Ime toimumine on omistatud erinevates traditsioonides kahele erinevale peekrile. Üks neist asub Krakowi katedraalis ja teine asus kunagi Rahvusmuuseumis Wrocławis, kuid kadus sealt 1944. aastal.
Eksemplarid.
Tervikuna säilinud Hedwigi peekreid on teada 12 ja need asuvad või on kunagi asunud kirikute varakambrites. Osi umbes 11 peekrist on leitud Euroopa arheoloogilises materjalis.
Terved peekrid.
Alates hetkest, mil Hedwigi peekrid pälvisid teadlaste tähelepanu, on nende valmistamisaeg ja -koht olnud peaaegu lakkamatute vaidluste objektiks. Valmistamiskohtadena on erinevad teooriad pakkunud islamimaid, Bütsantsi, Kesk-Euroopat, Navahrudaki Valgevenes, Sitsiiliat, Lõuna-Itaaliat ja Vahemerest ida poole jäävaid ristisõdijate riike.
Rosult

Rosult on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Rumegies

Rumegies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Margaret Yorke

Margaret Yorke (30. jaanuar 1924 – 17. november 2012), kodanikunimega Margaret Beda Nicholson (neiuna Larminie), oli inglise kriminaalromaanikirjanik.
Margaret Larminie sündis Inglismaal Surreys. Lapsepõlve veetis ta Iirimaal Dublinis, pere kolis Inglismaale tagasi 1937. 
Teise maailmasõja ajal töötas ta haigla raamatukoguhoidjana, 18-aastaselt asus autojuhina tööle Naiste Kuninglikus Mereväeteenistuses (Women's Royal Naval Service). 
Loominguline tegevus.
Tema esimene romaan, "Summer Flight", ilmus 1957. aastal. 
Viie tema kriminaalromaani peategelaseks on Oxfordi õppejõust detektiiv Patrick Grant, kes armastab Shakespeare'i loomingut. 
Aastatel 1979–1980 oli ta Briti Kriminaalromaanikirjanike Assotsiatsiooni esimees. 1999. aastal võitis ta assotsiatsiooni väljaantava Teemantpistoda auhinna elutöö eest. Yorke elas kuni surmani Buckinghamshire'i krahvkonnas Long Crendonis.
Saint-Amand-les-Eaux

Saint-Amand-les-Eaux ([sɛ̃.ta.mɑ̃.lɛ.z‿o]; flaami: "Sint-Amands-aan-de-Skarpe") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis Scarpe'i jõe ääres.
Seal sündis helilooja Robert Lannoy (1915–1979).
Saint-Amandi klooster (varem Elnon või Elnone), mille asutas sinna 630. aastatel Amandus, kaotati aastal 1789.
Sars-et-Rosières

Sars-et-Rosières on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis. Selle märkimisväärne loss "Château du Loir" ehitati 15. sajandil.
Thun-Saint-Amand

Thun-Saint-Amand on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
Wallers

Wallers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Saint-Amand-les-Eaux' kantonis.
See on tuntud munakivisillutisega teelõigu Trouée d'Arenberg poolest, mis on osa Pariisi–Roubaix' jalgrattavõistlusest, mida korraldatakse iga aasta aprillis.
Denise Mina

Denise Mina (sündinud 21. augustil 1966 East Kilbride'is) on Šotimaa kriminaalromaani- ja näitekirjanik. 
Tema tuntumad teosed on "Tartan noir"'i žanri kuuluvad Garnethilli triloogia ja Glasgow' ajakirjaniku Patricia Meehani (Paddy) sari. Ta on kirjutanud ka koomiksi "Hellblazer" 13 osa.
Kahe esimese Paddy Meehani romaani alusel on valminud samanimelised BBC telefilmid ("The Field of Blood", 2011 ja "The Dead Hour", 2013), kus mängivad Jayd Johnson, Peter Capaldi ja David Morrissey.
Denise Mina isa inseneritöö tõttu kolis pere tema lapse- ja teismeeas 18 aasta jooksul 21 korda: ta on elanud muuhulgas Pariisis, Haagis, Londonis ja Bergenis. Mina lahkus koolist 16-aastaselt ning töötas baaridaami, köögiabilise, koka, lihakombinaadi töölise ja hooldushaigla töötajana. 
20. eluaastates naasis ta kooli ja lõpetas hiljem Glasgow' Ülikooli õigusteaduse alal. Otsus kirjutada kriminaalromaan ("Garnethill", 1998) sündis 1990. aastatel, mil ta kirjutas doktoritööd vaimse tervise probleemidega naisõigusrikkujatest ning õpetas Strathclyde'i Ülikoolis kriminoloogiat ja kriminaalõigust. Denise Mina elab Glasgow's.
Bruille-lez-Marchiennes

Bruille-lez-Marchiennes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Destiny Chukunyere

Destiny Chukunyere (sündinud 29. augustil 2002) on Malta laulja.
Ta esindas 2015. aasta laste Eurovisiooni lauluvõistlusel Maltat lauluga "Not My Soul" ning võitis. 
2017. aastal osales ta populaarses Briti talendisaates "Britain's Got Talent". 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Michela Pace taustalaulja. 
Ta võitis saatesarja "X Factor Malta" 2. hooaja ning pidi esindama Maltat 2020. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Rotterdamis. Kuna 2020. aasta Eurovisioon jäi koroonapandeemia tõttu ära, valiti Destiny Maltat esindama 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Ta saavutas lauluga "Je me casse" 7. koha.
Ta on sündinud Maltal Birkirkaras. Ta isa on ibo päritolu nigeerlane ja ema maltalane.
Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste segapaarismängu võitjate nimekiri

Põhiartikkel: Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises
See on nimekiri kõigist Australian Openi tenniseturniiri segapaarismängu võistluste meistritest
Vaata ka.
Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste muud võistlused
Suure slämmi turniiride segapaarismängu võitjate nimekirjad
Erre

Erre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Fenain

Fenain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
The Right Honourable

The Right Honourable (The Rt Hon. või Rt Hon.) on auväärne nimestiil, mida tavaliselt rakendatakse Suurbritannias ja Rahvaste Ühenduse teatud isikutele ja kollektiivsetele organitele. Seda mõistet kasutatakse tänapäeval valdavalt stiilina, mis on seotud teatavate kõrgemate riigiametite pidamisega Suurbritannias, Kanadas ja Uus-Meremaal.
"Right" on selles kontekstis määrsõna, mis tähendab "põhjalikult" või "väga".
Randolph Bresnik

Randolph James Bresnik (sündinud 11. septembril 1967) on Ameerika Ühendriikide astronaut ja endine merejalaväelane.
Bresnik sai 1989. aastal Ameerika Ühendriikide merejalaväes nooremleitnandiks ning 1992. aastal sai ta mereväelenduriks. Jaanuaris 1999 asus ta õppima Ameerika Ühendriikide Õhuväe Katselendurite Kooli ning lõpetas selle sama aasta detsembris.
2004. aastal valiti Bresnik NASA astronaudiks. 2009. aastal osales Bresnik missiooni spetsialistina missioonil STS-129. 2011. aastal osales ta ESA CAVESi missioonil ning 2014. aastal juhtis ta NASA NEEMO programmi 19. missiooni. 2017. aastal oli Bresnik Rahvusvahelise kosmosejaama 52. ekspeditsiooni liige ja 53. ekspeditsiooni komandör.
Enrico Paoli

Enrico Paoli (13. jaanuar 1908 Trieste – 15. detsember 2005 Itaalia) oli itaalia maletaja, problemist, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline meister (1951), rahvusvaheline arbiiter (1964).
Paoli on kolmekordne Itaalia malemeister (1951, 1957, 1968). Itaalia võistkonna koosseisus mängis ta neljal maleolümpial (1954, 1970, 1972, 1976). 1951. aastal esindas Itaaliat MM-i tsooniturniiril Bad Pyrmontis, kus jäi viimaseks (võitis Svetozar Gligorić).
Tema eestvedamisel hakati alates 1958. aastast korraldama Reggio Emilia rahvusvahelisi turniire. FIDE-lt sai Paoli 1996. aastal varasemate malesaavutuste eest ausuurmeistri nimetuse.
2004. aastal mängis Paoli 96-aastaselt oma viimasel maleturniiril – Saint-Vincent Openil. Järgmisel aasta detsembris ta suri.
IÉSEG School of Management

IÉSEG School of Management on Prantsusmaa äriülikool, mille linnakud asuvad Lille'is ja la Défense'is. 
Financial Timesi edetabelis oli IESEG 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 33. kohal.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB.
Andrus Kõre

Andrus Kõre (sündinud 26. oktoobril 1966) on eesti tippjuht ja endine riigiteenistuja. 
Ta õppis 1982–1985 Nõo Keskkooli matemaatika-füüsika klassis. Kõre on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetikuna ja täiendanud end Eichstadti Ülikoolis Saksamaal. Alates 2018. aastast õpib ta Eesti Maaülikooli tehnikainstituudis tehnika ja tehnoloogia erialal. Tehnikateaduste bakalaureusekraad 2023. Jätkab õpinguid Eesti Maaülikooli Metsanduse ja inseneeria instituudi Energiakasutuse eriala magistriõppes.
Ta töötas Tartu Vangla direktorina aastatel 2001–2006, enne sellele ametikohale asumist Valga Külmvagunite Depoos. Ta on töötanud ka Tartu Külmhoone tegevdirektorina ja Tartu Külmhoone Kaubanduse tegevdirektorina, AS-is Regio.
2006–2016 töötas ta Riigi Kinnisvara AS-is. 2014–2018 töötas ta Andmevaras. Alates 2018. aastast kuni augustini 2024 töötas Silikaat Grupis, Silikaat Kinnisvara AS tegevjuhina kuni detsember 2021, edasi augustini 2024 Silikaat Grupp AS projektidirektorina.
Aprillis 2025 valiti SA Elva Haigla juhatajaks. 
2013–2014 oli ta Rahvusvahelise Lionsklubide Organisatsiooni Eesti piirkonna kuberner.
Ta on "Tallinna Vangla 2025–2026. Vastasseis" (ISBN 9789949016143) kaasautor. Seoses sellega astus ta üles Kanal2 saates "Õhtu!" 3. veebruaril 2020.
Hornaing

Hornaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Lallaing

Lallaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Marchiennes

Marchiennes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Seda on kirjeldatud ilukirjanduslikult Émile Zola romaanis "Söekaevurid".
Pecquencourt

Pecquencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Rieulay

Rieulay on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Sin-le-Noble

Sin-le-Noble (pikardi: "Sin-le-Nope") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Mark Fišel

Mark Fišel (sündinud 11. veebruaril 1983 Tallinnas) on eesti informaatikateadlane. Ta on Tartu Ülikooli noorim professor ja keeletehnoloogia õppetooli juhataja. Ta sai doktorikraadi Tartu Ülikoolist ja tegi järeldoktorantuuri Zürichi Ülikoolis teaduri ja õppejõuna.
Akadeemiline suund.
Mark Fišeli peamine uurimissuund on olnud masintõlge tehisintellekti abil, eriti statistiline tõlkemeetod keeltes, kus kakskeelsete lähtekorpuste arv on piiratud või olematu. Ta on algatanud TartuNLP töögrupi ning tema juhendamisel on välja töötatud Tartu Ülikooli masintõlkemootor Neurotõlge.
Somain

Somain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis. Linn oli tuntud ulatusliku kaevandustööstuse poolest.
Tilloy-lez-Marchiennes

Tilloy-lez-Marchiennes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Vred

Vred on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Kaisa Kuslapuu

Kaisa Kuslapuu (sündinud 11. jaanuaril 1995) on eesti-võro muusik ja luuletaja. 
Haridus.
Kuslapuu omandas põhihariduse Võru Kesklinna Gümnaasiumis ja kutsekeskhariduse Heino Elleri nimelises Muusikakoolis oreli erialal.
Luuletajana.
Tema luuletusi on avaldatud Värskes Rõhus ning ta on Eesti Luuleprõmmu meister 2019. Aastatel 2019–2020 korraldas ta Võrus luuleõhtute sarja "Stedingu stroofid". 2020. aastal osales Kuslapuu nüüdismuusikat ja -luulet ühendavates lavastustes "no. 1" ja "no. 1.1". 
Muusikaline karjäär.
Ta on Tartu Jaani kiriku organist ning ansambli Lonitseera solist, pianist, laulukirjutaja ja eestvedaja. Ta on töötanud ka Helivõlu Muusikakoolis ansambli-, karmoška- ja klaveriõpetajana ning olnud pikka aega õpetaja Võrumaa Rahvapillilaagris. Ta oli aastatel 2017–2021 ka Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeister.
Kuslapuu osaleb ansamblites Lonitseera; Kaisa Kuslapuu ja Karl Laanekask; Wana Wõromaa Wunkorkester; Pillilaagri Punt; Mahtra Süda; 6hunesseq.
Tema karmoškapalu on ilmunud Matis Leima koostatud "Karmoškaaabitsas". 2021. aastal ilmus Kaisa Kuslapuu soolokarmoškaalbum "Nupud".
Puidukorgik

Puidukorgik, ka puidu-kiudpoorik ("Fibroporia vaillantii"), vanasti näätskõbjas, majanääts ("Coriolus vaporarius"), on torikulaadsete seltsi kuuluv liik kandseeni.
Tema viljakeha on valge, poorne, karikakujuliste pooridega. 
Puidukorgik on puitu lagundav seen. Teda esineb Eestis, muuhulgas puitkonstruktsioonidel.
Kindt

Kindt on perekonnanimi. See on saksa päritolu nimi ja tähendab last.
See võib viidata:
Suur-toonesepp

Suur-toonesepp ("Hadrobregmus pertinax", varem "Anobium pertinax") on tooneseplaste alamsugukonda kuuluv mardikaline sugukonnast teesklased.
Vastsed elavad kuivas puidus.
Jón Árnason

Jón Loftur Árnason (sündinud 13. novembril 1960 Reykjavíkis) on islandi maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1986).
Árnason tuli 1977. aastal Cagnes-sur-Meris edestades tulevast maailmameistrit Garri Kasparovit kuni 17-aastaste kadettide maailmameistriks. 1979. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1986. aastal. 
Árnason on kolmekordne Islandi malemeister (1977, 1982, 1988) ja kahekordne Reykjavík Openi võitja (1988, 1990).
Árnason on mänginud Islandi võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1978–1994). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks ja 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks tulnud Islandi võistkonda.
Árnason sai 2014. aastal FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse.
Pärast 1994. aastat mängis Árnason maleturniiridel harvemini, tegutsedes rohkem ettevõtluses ja rahanduses.
Helgi Ólafsson

Helgi Ólafsson (sündinud 15. augustil 1956 Heimaeyl) on islandi maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1985), FIDE vanemtreener (2009).
Ólafsson sai 1978. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 29-aastaselt 1985. aastal. Ólafsson on kuuekordne Islandi malemeister (1978, 1981, 1991–1993, 1996) ja kahekordne Reykjavík Openi kaasvõitja (1984, 1990).
Ólafsson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 16 maleolümpial (1976–1996, 2000–2006, 2014). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks, 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks ja 1993. aastal Luzernis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel viiendaks tulnud Islandi võistkonda.
Hallgerður Helga Þorsteinsdóttir

Hallgerður Helga Þorsteinsdóttir (sündinud 1992) on islandi maletaja, naiste FIDE meister.
Ta on 2008. aasta Islandi naiste malemeister. Islandi naiskonna koosseisus on ta mänginud viiel naiste maleolümpial (2008–2016).
Guðmundur Kjartansson

Guðmundur Kjartansson (sündinud 1988) on islandi maletaja, rahvusvaheline meister (2009).
Kjartansson on kahekordne Islandi malemeister (2014, 2017). Islandi võistkonna koosseisus on ta mänginud kolmel maleolümpial (2014–2018).
Margeir Pétursson

Margeir Pétursson (sündinud 15. veebruaril 1960 Reykjavíkis) on islandi maletaja, maletreener ja pankur, rahvusvaheline suurmeister (1986), FIDE vanemtreener (2018).
Pétursson sai 1978. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1986. aastal. Juulis 1985 pääses mängima Bielis peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus jäi 14. kohale. Aastavahetusel 1985/1986 võitis Hastingsi jõuluturniiri. 
Pétursson on kahekordne Islandi malemeister (1986, 1987). 1987. aastal tuli ta Tórshavnis Põhjamaade meistriks. 1990. aastal mängis Manilas tsoonidevahelisel turniiril (64 osavõtjat, Šveitsi süsteem), kus jäi jagama 40.–47. kohta. Detsembris 1997 võttis osa Groningenis asetleidnud FIDE maailmameistrivõistluste turniirist (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus kaotas avaringis Lembit Ollile.
Pétursson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1976–1996). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks, 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks ja 1993. aastal Luzernis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel viiendaks tulnud Islandi võistkonda.
Pétursson on 1990. aastate lõpust tegev väärtpaberi- ja pangaäris. 2003. aastal asutas investeerimispanga. 2006. aastal ostis panga Lvivis. 2011. aastast elab alaliselt Lvivis. Õppis selgeks ukraina keele. 2015. aasta seisuga oli Pétursson Islandi rikkamaid inimesi.
Jahiluba

Jahiluba on ulukiküttimise õigust tõendav dokument, mis peab jahil kaasas olema. Jahiluba antakse isikule, kellel on jahitunnistus.
Jahilubade müügi ja väljastamisega tegeleb Eestis Riigimetsa Majandamise Keskus. 2011. aastal müüdi enampakkumisel 635 suuruluki jahiluba, millega teeniti 201 500 eurot.
Jahiloale kantakse
Jahiloale tohib kanda kuni kolm loa kasutajat ja selle kehtivusaega ei pikendata. Jahiload jagunevad suurulukite ja väikeulukite jahilubadeks, suuruluki luba antakse eraldi iga isendi küttimiseks. Jahiloa annab ja selle hinna kehtestab ning jahilubade andmise ja tagastamise arvestust peab jahipiirkonna kasutaja (nt jahiselts) või tema volitatud esindaja. Jahiluba annab jahipidamise õiguse ainult loale kantud isikule, välja arvatud ühisjahi puhul.
Ebaseaduslik jahipidamine või ulukile otstarbetute vigastuste tekitamise eest võib saada rahalise trahvi või vanglakaristuse.
Daina Opolskaitė

Daina Opolskaitė-Kovalčikienė (sündinud 18. juulil 1979 Vilkaviškises) on Leedu kirjanik.
Ta on lõpetanud Vilniuse Pedagoogilise Ülikooli leedu filoloogia erialal. Ta töötab Vilkaviškises keskkooliõpetajana.
Tema kirjanduslik debüüt oli 2000. aastal ilmunud novellikogu "Drožlės". Lisaks sellele on tal ilmunud mitu noorteromaani. 
2018. aastal võitis ta oma lühijuttude eest Antanas Vaičiulaitise ja Jurgis Kunčinase kirjandusauhinna. 
Tema 2019. aastal ilmunud novellikogu "Dienų piramidės" võitis samal aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna.
Andri Jermak

Andri Jermak (ukraina keeles "Андрій Борисович Єрмак"; sündinud 21. novembril 1971 Kiievis) on Ukraina riigiametnik ja jurist. Ukraina Presidendi Kantselei ülem 11. veebruarist 2020 kuni 28. novembrini 2025. 
Biograafia.
1989. aastal lõpetas Kiievi 259. keskkooli, seejärel töötas haridusministeeriumi alluvuses olevas õpetajate täiendkoolituse keskinstituudis tehniliste õppevahendite osakonnas laborandina. 1995. aastal lõpetas Kiievi Taras Ševtšenko nimelise ülikooli rahvusvaheliste suhete instituudi, omandades rahvusvahelise eraõiguse magistrikraadi ja inglise keele tõlkija diplomi. 
1991–1995 oli Proxeni advokaadibüroo jurist-assistent ja kaastöötaja. Ta nõustas paljusid suuri rahvusvahelisi ettevõtteid, kes sel ajal peale Nõukogude Liidu lagunemist Ukrainaga koostööd alustasid. 1992–1995 nõustas avalik-õiguslikku organisatsiooni "Itaalia-Ukraina Assotsiatsioon", mis tegeles kahe riigi kultuuri- ja haridussidemete arendamisega. 
Koos partneritega asutas ta õigusbüroo B.E.R.S. ja Partnerid, mis alustas tööd Ukraina jaoks uutes õigusvaldkondades (kaubandusõigus, dumpinguvastased uurimised, finantsõigus ja intellektuaalomand). 1997. aastal asutas ta koos kahe oma kursusekaaslase, Vasyl Vaštšenko ja Mihhail Prihhodkoga „Rahvusvahelise Õigusbüroo", mis spetsialiseerus intellektuaalomandi õigusele ning meediagruppide õigusabile. Ta oli üks esimesi, kes pakkus süstemaatilist õigusabi meedia-, filmi- ja televisiooniettevõtetele 
21. mail 2019 nimetas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi ta Ukraina presidendi abiks. Sellel ametikohal vastutas ta välispoliitika ja rahvusvaheliste suhete eest, sealhulgas läbirääkimiste eest Venemaa, Ameerika Ühendriikide ja oluliste Euroopa riikidega ning vastutas Ukraina poolel Normandia formaadi kohtumise korraldamise protsesside eest. 
Ta oli Ukraina Presidendi Kantselei ülem alates 11. veebruarist 2020. 
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi allkirjastas 28. novembril 2025 dekreedi, millega vabastas presidendi kantselei juhi Andri Jermaki ametist. Varem teatas Zelenskõi videosõnumis, et Jermak on esitanud tagasiastumisavalduse. 
Samal hommikul otsisid Ukraina Rahvusliku Korruptsioonivastase Büroo (NABU) ja Korruptsioonivastase Eriprokuratuuri (SAPO) uurijad seoses käimasoleva suure korruptsiooniuurimisega (mis puudutab Ukraina tuumaenergia ettevõtet Enerhoatom) läbi Jermaki kodu ja ametiruumid.
Wandignies-Hamage

Wandignies-Hamage on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Warlaing

Warlaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Waziers

Waziers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
Avelin

Avelin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Küla nimi on germaani päritolu.
4. SS-Politseidiviis

4. SS-Politseidiviis, ka 4. SS-Politsei motoriseeritud grenaderidiviis (alates 1943. aastast) oli Saksa Relva-SS diviis Teise maailmasõja ajal. 
SS-Politseidiviis moodustati üheaegselt esimeste relva SS-diviisidega 1939. aasta oktoobris. Diviis formeeriti politseiteenistuses olevatest reservistidest ja oli mõeldud okupeeritud alade kontrollimiseks. 
Üksus võitles 1940. aasta talvel Läänerindel ning 1941. aastast idarindel jalaväediviisina. 1941. aasta suvel sõdis SS-Politseidiviis Idarinde põhjasektoris Leningradi oblastis. 1941/42. aastate talvekampaania käigus paistis diviis silma kaitselahingutes Volhovi all Volhovi rinde vägede vastu, misjärel diviis viidi üle 24. veebruaril Relva-SS-i – Saksa välipolitseivorm vahetati relva SS-i oma vastu ning diviis motoriseeriti. 1942. aasta lõpuni asus diviis Leningradi rindel.
Kuni suveni 1943 viibis SS-Politseidiviis okupatsiooniväeosana Tšehhis ja Poolas. 1943. aastast tegutses diviis motoriseeritud grenaderidiviisina. Suvest 1943 kuni kevadeni 1944 sõdis diviis III Germaani Soomuskorpusega Jugoslaavias Tito partisanidega. Alates kevadest 1944 sõdis diviis Kreekas partisanidega, seejärel uuesti Jugoslaavias Tito partisanidega ning sügisel 1944 Slovakkias ülestõusnutega.
Talvel 1944/45 oli 4. SS-Politsei motoriseeritud grenaderidiviis Idarindel ning kaitses Stettinit ja Danzigit. Sõja lõpus võitles diviis põhja pool Berliini, kust diviisi põhiosa murdis läbi demarkatsioonijoonele ja kapituleerus Briti vägedele Parchimi juures.
Diviisi koosseisu kuulusid:
Veel kuulusid diviisi järgmised üksikpataljonid: tanki-, soomusluure, õhutõrje-, tankitõrje-, pioneeri- ja sidepataljon ning diviisi tagalateenistused. 
Diviisialluvusega üksused kandsid järjekorranumbrit 4.
Bukaresti rahu

Bukarestis on sõlmitud mitu rahulepingut:
Mare Väljataga

 
Mare Väljataga (sündinud 16. augustil 1956 Tallinnas) on eesti laulja, laulupedagoog ja koorijuht. 
Ta õppis aastatel 1963–1970 Tallinna Lastemuusikakoolis klaverit ning aastatel 1971–1975 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios laulmist (õpetaja Heli Lääts). 1979. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal (Heino Kaljuste klassis). 
Avalikke esinemisi alustas ta 1971. aastal, on laulnud Viru Varietees. 
Väljataga on Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazzlaulu ja vokaalansambli õppejõud alates aastast 1982. 
Ta on olnud ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud. 
Samuti on ta Ida-Tallinna Keskhaigla segakoori dirigent.
Isiklikku.
Tema tütar Marii Väljataga (snd 1985) on samuti laulja.
Rehealune

Rehealune (ka rehala, Hiiumaal "rehekoda", Võru murdes "põhtja") oli rehielamu ühes otsas paiknev kõige suurem ja laiem ruumiosa.
Kasutamine.
Rehealuses peksti reht ja kuivatati vilja. Varasemal ajal oli tava hoida talviti rehealuses suuremaid kariloomi, eelkõige hobuseid, aga ka veiseid, sigu ja lambaid. Lääne-Eestis, Saaremaal ja Muhus peeti veised rehealuses veel 19. sajandi teisel poolel ning hiljemgi. Kevadel puhastati ruum sõnnikust. Kui talus puudus riistakuur, siis pandi rehealusesse vankrid, hobuseriistad, põllutööriistad jms. Suvel kasutati seda ajutiselt magamis- ja söögiruumiks, samuti oli see tantsuruum pidude ja pulmade puhul.
Ehitus.
Rehealune oli umbes 10 meetri pikkune kõvaks tambitud savipõrandaga ruum, mille pindala oli 70–80 m², väikemajapidamistes aga ainult umbes 30 m². Põhja-Eestis ja saartel olid rehealustel sageli kiviseinad, laed, mille peal hoiti õlgi (nimetatud ka laudi), ehitati peentest palkidest või lattidest, ka tarjadest. Esi- ja tagaseinas asusid vastamisi laiad kahe poolega väravad, mis tuulamise ajal tuuletõmbuseks avati. Esiväravate kõrval oli mõnikord väike uks. Paiguti oli rehealuse tagumisse külge ehitatud väljaulatuv osa kahe vastastikuse ukseavaga, mida kutsuti "tuulirehealune". Rehetoa ja rehealuse vahelise ukse juures oli laes auk (nn "laudiauk"), mille kaudu anti õlekubusid üles ja alla. Kagu-Eestis hoiti õlgi eraldi hoones ("kõlgus") ja lagi kattis ainult poolt rehealust (otsaseina juures). Redelit, mille abil pääses lakka, nimetati Saaremaal "kartsas".
Mari-Liis Lille

Mari-Liis Lille (sündinud 15. septembril 1980) on eesti mänguasja disainer, kaubamärgi "lilleliis" looja ja käsitööraamatute autor.
Haridus.
Õppinud klaveri erialal Tallinna Muusikakeskkoolis (õpetaja Maigi Pakri) ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (Valdur Rootsi ja Ivari Ilja juhendamisel).
Tegevus.
Alates 2008 tegutseb vabakutselise mänguasjadisaineri ja "amigurumi" edendajana Eestis.
Koostöös kirjastusega Varrak on ilmunud kolm eestikeelset mänguasjade heegeldamise raamatut: "Võluväega mänguasjad" (2014), "Kaisuloomakirg" (2016) ja "Imeline nukumaailm" (2019).
Koostöös väliskirjastustega on raamatud ilmunud ka inglise, hollandi, hispaania ja korea keeles.
Oma veebilehel www.lilleliis.com avaldab regulaarselt nii tasuta kui tasulisi amigurumi mustreid ja heegeldamisvõtete õpetusi.
Mikita Majoraŭ

Mikita Majoraŭ (valgevene keeles Мікіта Маёраў; vene keeles Никита Майоров "Nikita Majorov"; sündinud 19. aprillil 1985 Viciebskis) on Valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 
Majoraŭ sai suurmeistriks 22-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta on mänginud Viljandis Ilmar Raua mälestusturniiril: 2014. aasta turniiril jagas 2.–6. kohta ja 2016. aasta turniiril jäi jagama 10.–17. kohta.
Manujel Petrosjan

Manujel Petrosjan (armeenia keeles Մանուել Պետրոսյան; sündinud 6. mail 1998 Stephanakertis Mägi-Karabahhis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017). 
Petrosjan tuli 2016. aastal U18-vanuseklassis Prahas Euroopa noortemeistriks ja kaks kuud hiljem Hantõ-Mansiiskis noorte maailmameistriks. 2017. aastal jagas ta Tarvisios juunioride maailmameistrivõistlustel esikohta. Järelmatšiga võitis hõbemedali. 2018. aastal tuli ta Armeenia meistriks kiirmales. 
2014. aastal andis FIDE Petrosjanile rahvusvahelise meistri nimetuse. Esimese suurmeistrinormi täitis ta 2016. aastal Euroopa meistrivõistlustel (sai 47. koha), teist korda 2016. aastal noorte MM-il (esikoht) ja kolmandat korda täitis Petrosjan suurmeistrinormi 19-aastaselt juulis 2017 turniiril Lake Sevan 2017. 
Petrosjan tuli teiseks 2018. aastal Riia Tehnikaülikooli turniiri A-turniiril.
Olaf Barda

Olaf Barda (sünninimi Olaf Martinius Olsen; 17. august 1909 Oslo – 2. mai 1971 Oslo) oli norra maletaja, rahvusvaheline meister (1952), kirimale suurmeister (1953). 
Barda tuli kuuel korral Norra (1930, 1947, 1948, 1952, 1953, 1957) malemeistriks. 1947. aastal osales ta Helsingis Põhjamaade meistrivõistlustel, mis olid ühtlasi MM-i tsooniturniiriks. Barda jagas seal 5.–6. kohta ja tsoonidevahelisele turniirile ei kvalifitseerunud. 1951. aastal Mariánské Lázněs peetud tsooniturniiril jagas ta 9.–10. kohta.
1958. aastal mängis Barda kümne osavõtjaga rahvusvahelisel turniiril Jönköpingis, kus jagas esikohta Aleksandr Kotoviga ja edestas punktiga kolmandaks tulnud Vjatšeslav Ragozinit.
Barda mängis 1930. aastal Hamburgis Norra võistkonna koosseisus maleolümpial (esimesel laual). 
Kirimales pääses Barda mängima esimeste maailmameistrivõistluste finaalturniirile (1950–1953), kus tuli neljandale kohale. Sai ICCF-ilt 1953. aastal kirimale suurmeistri nimetuse.
Simen Agdestein

Simen Agdestein (sündinud 15. mail 1967 Askeris) on norra maletaja ja endine jalgpallur, rahvusvaheline suurmeister (1985).
Agdestein tuli 15-aastaselt 1982. aastal Norra malemeistriks. 1983. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Aastavahetusel 1983/1984 Groningenis võitis ta hõbemedali Euroopa juunioride meistrivõistlustel. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 1985. aastal. 1987. aastal Gausdalis juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Agdestein hõbemedali.
Agdestein on seitsmekordne Norra (1982, 1986, 1988, 1989, 2000, 2002, 2005) ja kolmekordne Põhjamaade (1985, 1989, 1992) meister. 1996. aastal jagas ta esikohta Reykjavík Openil.
Parima tulemuse MM-i valikvõistlustel sai ta 1985. aastal Taxcos peetud 16 osavõtjaga tsoonidevaheliselt turniiril, kus ta jäi jagama 6.–7. kohta (pretendentide turniirile kvalifitseerus neli paremat). 1990. aastal tsoonidevahelisel turniiril Manilas (64 osavõtjat) jäi jagama 29.–39. kohta, juulis 1993 Bielis FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi jagama 42.–54. kohta ja detsembris 1993 Groningenis PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat) jäi 52. kohale.
Agdestein on mänginud Norra võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1982, 1984, 1988, 1990, 1996, 2004–2008, 2014). 
Jalgpallurina mängis ta Norra koondise koosseisus kaheksa matši. 
Agdestein on tegutsenud ka maletreenerina. Ta on olnud Magnus Carlseni treener.
Välislingid.
IV liiga 2020

IV liiga 20120 on Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2020. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
IV liigas mängib 2020. aasta hooajal kokku 25 võistkonda.
Ly Lasner

Ly Lasner (sünninimi Elise Lasner; 1925. aastast Ly Moor; 10. november 1901 Tallinn – 14. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ly Lasner lõpetas Tallinna 1. tütarlastegümnaasiumi ja 1924. aastal Draamastuudio teatrikooli (I lend). Ta oli Draamastuudio silmapaistvamaid näitlejaid. 
Töötas pärast kooli lõpetamist Draamastuudio teatris ja hiljem kuni 1948. aastani Draamateatris. 
Ta oli Eesti esimesi raadioteatri näitlejaid.
Isiklikku.
Ly Lasneri abiellus 1925. aastal näitleja Felix Mooriga. Nende tütar Sirje Moor töötas Tallinna Linnateatris vanempiletöörina.
Madis Leivits

Madis Leivits (sündinud 16. augustil 1985) on Eesti Maaülikooli loomaarst. 
Ta tegeleb vigastatud metsloomade abistamisega ning metsloomade tervist ohustavate haiguste ja keskkonnamürkide uurimise ja problemaatika tõstatamisega ühiskonnas.
Ta on lõpetanud 2004. aastal Kilingi-Nõmme Gümnaasiumi ja 2012. aastal Eesti Maaülikooli veterinaarina.
Ta on Eesti Loomaarstide Ühingu liige ja 2021. aastast ka selle president. Lisaks on ta Wildlife Disease Association ja Eesti Toksikoloogia Seltsi liige.
Savva Vladislavitš-Raguzinski

Savva Vladislavitš-Raguzinski (serbia Сава Владиславић Рагузински; 16. jaanuar 1669 Ragusa vabariik — 17. juuni 1738 Matoksa mõis, Peterburi kubermang) oli Ragusa kaupmees ja Venemaa diplomaat, tõeline riiginõunik (1728).
Virve Sõber

Virve Sõber (sündinud 16. septembril 1976 Tartus) on eesti ökoloog.
Ta töötab ökoloogina Tartu Ülikooli Ökoloogia ja Maateaduste Instituudis ning uurib putukate ja taimede vahelisi suhteid, pöörates põhitähelepanu tolmeldajate kaitsevajadustele ja -võimalustele.
2017. aastal pälvis Virve Sõber Eestimaa Looduse Fondi (ELF) noore looduskaitsja auhinna vabatahtliku panusega süstemaatilise käsitluse toomise eest EstFori kavandatud puidurafineerimistehase keskkonna- ja sotsiaalmajanduslike mõjude avalikku arutellu.
Nikolai Tolstoy

 
Nikolai Tolstoy (Nikolai Dmitrievich Tolstoy-Miloslavsky; vene keeles: Николай Толстой / Николай Дмитриевич Толстой-Милославский; sündinud 23. juunil 1935) on vene päritolu briti ajaloolane, kirjanik ja poliitik. Kuulub Tolstoide suguvõsasse. Krahv.
Ta sündis Inglismaal, tal on nii Ühendkuningriigi kui ka Venemaa kodakondsus. Kirjutanud raamatuid keldi mütoloogiast, Teisest maailmasõjast ja selle järelloost. 1977. aastal avaldas teose "Jalta ohvrid" ("Victims of Yalta"), milles kritiseeris Briti valitsuse poolset Nõukogude kodanike väljaandmist Stalinile otseselt Genfi konventsioone.
Nikolai Tolstoy on osalenud ka poliitikas: aastatel 1991–1996 kuulus ta Konservatiivsesse Parteisse, alates 1996. aastast on euroskeptilise parempoolse Ühendkuningriigi Iseseisvuspartei (UKIP) liige. UKIP ridades kandideerinud korduvalt parlamendi alamkoja valimistel, kuid ei ole osutunud valituks. Veendunud monarhist, Rahvusvahelise Monarhistliku Liiga ("International Monarchist League") kantsler.
Nejolovo

Nejolovo ehk Nejolovo-1 (vene Неёлово või Неёлово-1) on küla Pihkva rajoonis Pihkva oblastis Venemaal.
Küla asub 5 km Pihkvast lääne pool. 
Aastal 2021 elas külas 1009 inimest.
Bachy

Bachy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Baisieux

Baisieux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Bersée

Bersée on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Bourghelles

Bourghelles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Nimi.
Asulat on esmamainitud 1197. aastal kui "Borghela" (väike kindlus); lõppkokkuvõttes protogermaani "*burgs" (künkalinnus, kindlus) ja deminutiivne sufiks.
Bouvines

Bouvines (hollandi: "Bovingen") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
27. juulil 1214 toimus seal Bouvinesi lahing. Prantsuse kuninga Philippe II vägedega võitles temavastane koalitsioon, mille peamised liikmed olid keiser ja Inglismaa kuningas John Maata.
Tuntud inimesi.
Seal sündis kindral Achille Pierre Deffontaines.
Kui kunagi veel näeme

"Kui kunagi veel näeme" on Kati Kovácsi 1977. aastal ilmunud laulu "Ha legközelebb látlak" (autorid: Tibor Koncz, Iván Szenes) eestikeelne kaver.
Eestikeelse teksti on kirjutanud Heldur Karmo. Laulu salvestas esimesena ansambel Medium, solist oli Silvia Vask. Hiljem on seda esitanud Liisa Pulk ja ansambel Regatt.
Õigus olla

"Õigus olla" on eestikeelne versioon Neil Sedaka 1976. aasta albumi "Steppin' Out" laulust "Here We Are Falling In Love Again". Autorid: Neil Sedaka, Phil Cody. Selle on salvestanud 1979. aastal Silvia Vask ja ansambel Medium. Eestikeelse teksti on kirjutanud Kalju Kass. Laul on avaldatud CD-l "Eesti NSV pop" (2011).