tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sandl

Sandl on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Sandl asub Ülem-Austria kirdeosas Gratzener Berglandi Austria osas. Keskusest läänes asuv Viehberg on 1112 m kõrgune Gratzener Berglandi kõrgeim mägi ja "Mühlvierteli" kõrguselt teine ​​mägi.
Ajalugu.
Sandlit ümbritsev ala läks Baieri hertsogiriigi võimu alla 7. sajandil. Esimesed Sandli asukad tulid 1376. aastal Austria hertsogi Albrecht III ajal, raadates Weitra ja Freistadti vahelt metsa. Vaba metsaraie lõppes 1627. aastal, kui keiser Ferdinand II andis metsad üle Leonhard Helfried Graf Meggaule. Graf Meggau oli Freistadti isandkonna hooldaja. 1603. aastal oli sealkandis mainitud 46 maja, 2 klaasikoda ja Zelingeri perekonna mõis. 1615. aastal on esimene dokument, mis mainib kohta nimega "Sandl", selle kohta, et see sisaldas 3 maja. 1957. aastal leiti aga Sandli nr 38 tala, mis pärineb aastast 1508, terve sajand enne Sandli olemasolu ametlikku mainimist. 1700. aastaks oli Sandlis 22 maja.
1739. aastal asutas Alois Thomas Raimund Reichsgraf von Harrach Sandli koguduse ning 1742. aastal alustati kiriku ja kooli ehitamist. Aastatel 1717–1754 töötas Hengstbergis, seejärel Gugu paikkonnas, klaasitehas. Tehase laiendamise jõupingutused ebaõnnestusid, kuid villimisfirma püsis aastaid, kuni sellest tehti muuseum. Piirkond kannatas Napoleoni sõdade ajal 1805. ja 1809. aastal prantslaste sissetungi all.
1918. aastast alates oli Sandl Ülem-Austria liidumaa osa. Pärast anšlussi Saksamaasse 13. märtsil 1938 oli paikkond "Gau Oberdonau" osa, kuid taastati 1945. aastal Ülem-Austria liidumaasse.
"Notgeld".
Nagu paljud Ülem-Austria omavalitsused, andis Sandl 1920. aastal välja kollektsionääridele mõeldud "Notgeldi". Sandl oli viljakam kui enamik teisi, kõik selle paigad peale ühe andsid välja piiratud trükis eriseeriaid ("Sonderserien"). On olemas mitusada teisendit.
Sząbruk

Sząbruk (saksa keeles "Schönbrück") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas Gietrzwałdi vallas. Sząbruk asub Olsztyni kesklinnast ligikaudu 11 km lääneedelas.
Sząbruki on esmamainitud 1363. aastal. Ürikust selgub, et asula oli olemas juba 1352. aastal.
Vahutav meri

Vahutav meri (ladina keeles "Mare Spumans") on Kuu meri.
See on ovaalse kujuga, põhja-lõuna suunaliselt pikema läbimõõduga. Mere maksimaalne läbimõõt on 143 km. See asub suure Viljakuse mere põhjaosast ida pool, Lainete merest edelas.
Sclerococcales

Sclerococcales on kottseente selts.
Dactylosporaceae

Dactylosporaceae on kottseente sugukond.
Trichopeziza

Trichopeziza on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Tallinna Mäetehnikum

Tallinna Mäetehnikum oli aastatel 1945–1958 Tallinnas tegutsenud keskeriõppeasutus, mis valmistas ette kvalifitseeritud kaadrit söe- ja põlevkivitööstusele.
Tallinna Mäetehnikumi (TMT) moodustamise aluseks oli NSVL Söetööstuse Rahvakomissariaadi käskkiri nr 263, 15. juunist 1945, mis tugines Riikliku Kaitsekomitee otsusele, Tallinna mäetehnikumi organiseerimise kohta. Tallinna Mäetehnikum alustas tegevust Tallinnas endise Tallinna Tehnikumi õppehoones, Pärnu maantee 57. Pärnu mnt 59 asus Mäetehnikumi ühiselamu, Tõnismäe all asus Mäetehnikumi staadion. Mäetehnikumi õppehoone Pärnu maantee 62 valmis 1952. aasta detsembris.
Tallinna Mäetehnikum (TMT) andis Eesti tööstusele 10 lennuga, oma 13 aastase eksisteerimise jooksul üle 1500 lõpetaja. Mäetehnikumi võeti õppima mõlemast soost kodanikke 14 kuni 30 aasta vanuseni, kes omasid 7-klassilist algharidust. 
Tehnikum valmistas ette tehnikuid järgmistele erialadele:
Friedrich Eggers

Friedrich Eggers (28. märts 1888, Tallinn – 1946, Hamburg) oli saksa bioloog, zooloog ja õppejõud, professor.
Ta tegeles putukate tajufüsioloogiaga.
Stawiguda

Stawiguda (poola keeles kuni 1939. aastani Stabigoda, saksa keeles "Stabigotten") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Stawiguda valla halduskeskus. Stawiguda asub Olsztyni kesklinnast ligikaudu 14 km lõunaedelas.
Küla on asutatud 1357. aastal. Kuni 1945. aastani oli küla Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.
Spychowo

Spychowo (1945–1960 Pupy, saksa keeles "Puppen") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Szczytno maakonnas Świętajno vallas. Spychowo asub Spychowskie järve ääres, Szczytnost umbes 23 km idas ja Olsztynist ligikaudu 60 km idakagus.
Praeguse Spychowo kohal oli muinaspreislaste asula. Saksa ordu rajas kunagise preisi linnuse kohale linnuse ja vahitorni. Küla ümbritsesid suured ulukiterikkad metsad. Puppenis käisid jahil Preisi kuningad ja hiljem ka keiser Wilhelm II ja Hermann Göring. Raudteeühenduse saamine 1894. aastal soodustas asula arengut. Esimese maailmasõja ajal 23. augustil 1914 tungisid külla Vene väed. Enamik elanikke põgenes metsa. Sõdurid rüüstasid küla ja süütasid mitu maja, kuid lahkusid mõne päeva pärast. 24. jaanuaril 1945 hõivas küla Punaarmee. Punaarmeelased põletasid maha palju maju ja tapsid mitukümmend inimest. Nad maeti ühishauda, ​​mis on kohalikul kalmistul siiani alles. Paljud elanikud surid karmides talvetingimustes läände põgenedes. 1945. aastal läks küla Poola koosseisu.
Livonia Township

Livonia Township on vald ("township") Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis Sherburne'i maakonnas.
2000. aastal elas vallas 3917 inimest, kellest 98,29% olid valgest rassist.
Valla pindala on 84,9 km², millest 2,4 km² moodustab veepindala.
Prostki

Prostki (saksa keeles "Prostken") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Ełki maakonnas, Prostki valla halduskeskus. Prostki asub Podlaasia vojevoodkonna piiri läheduses, Ełkist umbes 15 km lõunas ja Olsztynist ligikaudu 125 km idas.
Küla on esmamainitud 1432. aastal. Kuni 1525. aastani oli Saksa ordu riigi võimu all, seejärel läks Preisimaa hertsogiriigi koosseisu. 1658. aastal toimus Prostki lahing, milles Poola ja Krimmi khaaniriigi väed saavutasid võidu Brandenburg-Preisimaa ja Rootsi vägede üle. 1920. aastal toimunud rahvahääletusel otsustasid küla elanikud jääda Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisu. Poolale läks Prostki 1945. aastal.
Płośnica

Płośnica (saksa keeles "Heinrichsdorf") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Działdowo maakonnas, Płośnica valla halduskeskus. Płośnica asub Działdowost umbes 11,5 km põhjaloodes ja Olsztynist ligikaudu 63 km lõunaedelas.
Küla on esmamainitud 1351. aastal. Płośnica kiriku kohta on esimesed andmed 1404. aastast.
Svetlana Einasto

Svetlana Einasto (aastani 1958 Sabajeva; 1. märts 1934 Thbilisi – 6. detsember 2024) oli Eesti tšellist ja pedagoog. 
Ta lõpetas 1956 Moskvas Gnessinite-nimelise Muusikapedagoogika Instituudi ning töötas 1956–1961 Vanemuise orkestris (1958–1961 rühma kontsertmeistrina) ja 1962–1989 Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris, ühtlasi õpetajana 1956–1961 Tartu Lastemuusikakoolis ning 1964–1965 ja 1974–1980 Tallinna Lastemuusikakoolis. 
Ta on teinud kaasa Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio estraadiorkestris.
Charlbi Dean

Charlbi Dean Kriek (5. veebruar 1990 Kaplinn – 29. august 2022 New York) oli Lõuna-Aafrika Vabariigist pärit modell ja näitleja. Tema kihlatu oli modell-näitleja, kaasmaalane Luke Volker.
Karjäär.
Ta alustas modellitööd kuueaastaselt reklaamides ja kataloogides. 12-aastaselt sõlmis ta lepingu modelliagentuuriga Alfa Model Management. Kaks aastat hiljem jäi ta koduõppele, millele järgnesid õpingud teatrikoolis Waterfront Theatre School.
2008. aasta oktoobris sattus ta emaga autoõnnetusse, mis päädis randmeluumurru, nelja ribimurru ja kokkulangenud kopsuga. Milnertoni kliinikumis vajas ta elupäästvat operatsiooni. Karjääris tegi ta seejärel taastumiseks puhkepausi.
2010. aastal tegi ta Amanda rollis näitlejadebüüdi filmis "Spud", mille järg "" linastus aastal 2013.
2020. aasta veebruaris määrati ta Harris Dickinsoni (Carl) kõrval Yaya rollis peaossa Ruben Östlundi ühiskonnakriitilisse satiirifilmi "Kurbuse kolmnurk". Kuldse Palmioksa võitnud linateos esilinastus 2022. aasta Cannes'i filmifestivalil. Tema näitlejatöö pälvis kriitikutelt kiitust, seda peeti tema läbimurderolliks.
Surm.
29. augustil 2022 võeti Dean pärast halva enesetunde kurtmist haiglasse New Yorgis. Tema esmased sümptomid olid kerged, kuid tervislik seisund halvenes kiiresti ja ta suri mõned tunnid hiljem. Lahkamistulemused näitasid, et näitlejanna suri "Capnocytophaga" põhjustatud bakteriaalsesse sepsisesse. Autoõnnetuse järel eemaldatud põrn suurendas tõsiselt infektsioonide tekkimise riski.
2023. aasta Oscarite tseremoonial nomineeriti teda postuumselt parima filmi auhinnale peaosa eest filmis "Kurbuse kolmnurk". Ta jäeti siiski mainimata järelehüüdestki "In Memoriam".
Narzym

Narzym (saksa keeles "Wildenau") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Działdowo maakonnas Iłowo-Osada vallas. Narzym asub Działdowost ligi 8 km kagus ja Olsztynist umbes 67 km lõunas.
Küla läbib Varssavi–Gdański raudteeliin.
Küla on esmamainitud 1384. aastal.
Sankt Leonhard bei Freistadt

Sankt Leonhard bei Freistadt on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Sankt Oswald bei Freistadt

Sankt Oswald bei Freistadt on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Alexander Steen Olsen

Alexander Steen Olsen (sündinud 18. augustil 2001) on Norra mäesuusataja. Ta on spetsialiseerunud slaalomile ja suurslaalomile. 
Ta on Kjelsåsi spordiklubi liige. 2020. aastal tuli ta Norra meistriks slaalomis.
Ta debüteeris 27. veebruaril 2021 Banskos suurslaalomis maailma karikasarjas.
2022. aastal võitis ta juunioride mäesuusatamise MM-il Invermeres kuldmedali nii slaalomis kui ka suurslaalomis. Ta võitis Euroopa mäesuusatamise karikasarjas 2021/22 slaalomikarika.
Oma esimesed maailma karikasarja punktid võitis ta 19. märtsil 2022, kui tuli Méribeli MK-finaalis suurslaalomis kümnendaks. 2022. aasta Norra meistrivõistlustel Narvikis võitis ta suurslaalomi ja slaalomi.
Ta sõitis Norra meeskonnas, kes võitis Méribeli 2023. aasta MM-il võistkondlikus arvestuses hõbemedali.
Oma esimese võidu ja esimese poodiumikoha MK-etapil sai ta 26. veebruaril 2023, kui võitis USA-s California osariigis Palisades Tahoe slaalomi.
Ta võitis 27. oktoobril 2024 hooaja avavõistlusel Söldenis oma teise MK-etapi võidu ja esimese suurslaalomis.
Välislingid.
[[Kategooria:Norra mäesuusatajad]] 
[[Kategooria:Sündinud 2001]]
Clément Noël

Clément Noël (sündinud 3. mail 1997 Remiremontis Vosgesi departemangus) on Prantsusmaa mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile. 2022. aasta Pekingi mängudel tuli ta 1968. aastal Jean-Claude Killy ja 2002. aastal Jean-Pierre Vidali järel kolmandaks Prantsusmaa olümpiavõitjaks slaalomis.
Ta äratas tähelepanu 20-aastaselt, alates oma esimesest osalemisest olümpiamängudel, saades Pyeongchangis 2018. aastal slaalomis 4. koha. Oma esimesele MK-etapi poodiumile jõudis ta 13. jaanuaril 2019. aastal, saavutades Adelbodeni slaalomis 2. koha. Ta sai kuuepäevase vahega, 20. ja 26. jaanuaril samal aastal, oma kaks esimest võitu nii Wengenis kui Kitzbühelis. Hooaja 2018-2019 lõpetas ta 17. märtsil Soldeus oma ala uue võiduga, mis võimaldas tal tõusta slaalomi maailmakarika edetabelis Marcel Hirscheri järel 2. kohale. FIS nimetas ta hooaja parimaks noorsportlaseks. Clément Noël saavutas hooajal 2019-2020 kolm uut etapivõitu ja saavutas slaalomi edetabelis taas teise koha Henrik Kristoffersenist tagapool, samas kui hooaja viimased slaalomid jäid Covid-19 pandeemia tõttu ära. Ta saavutas taas 2. koha slaalomi edetabelis, mille Marco Schwarz võitis hooaja 2020–2021 lõpus ja mis koosnes tõusust ja mõõnast, kuid saavutas kaks uut võitu, et viia oma kogusumma kaheksani, ja tõusis viis korda oma slaalomis poodiumile.
Hooajal 2021–2022 võitis ta Val d'Isère'is oma üheksanda võidu, kuid ülejäänud talv oli keeruline, võistlusväliste sündmuste ja keskmiste tulemustega, eriti jaanuaris. Kuid 16. veebruaril 2022 leidis ta Pekingi mängude olümpiaslaalomi teises ringis kõik omadused, mis tegid temast oma ala ühe parima spetsialisti maailmas. Esimesel laskumisel kuuendana lõpetanud ja teises laskumises ülekaalukalt parima ajaga võitis ta kuldmedali. Hooajal 2022-2023 saavutas ta Schladmingis vaid ühe võidu, kuid Prantsusmaa mäesuusakoondise jaoks oli see selle talve ainsaks eduks. Kuigi ta ei võitnud 2023-2024 MK-etappidel ühtegi slaalomit, alustas ta 2024-2025 sarja kahe järjestikuse võiduga Levis ja Gurglis.
Välislingid.
[[Kategooria:Prantsusmaa mäesuusatajad]] 
[[Kategooria:Sündinud 1997]]
Małdyty

Małdyty (saksa keeles "Maldeuten") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Ostróda maakonnas, Małdyty valla halduskeskus. Małdyty asub Ostródast umbes 28 km põhjaloodes ja Olsztynist ligikaudu 50 km lääneloodes.
Küla läbib Elbląg–Olsztyni raudteeliin.
Küla on esmamainitud 1350. aastal ("Maudithen").
Superpositsioon

Superpositsioon on kvantmehhanika põhiline idee, mis väidab, et Schrödingeri võrrandi lahendite lineaarkombinatsioonid on samuti Schrödingeri võrrandi lahendid. See tuleneb asjaolust, et Schrödingeri võrrand on ajas ja ruumis lineaarne diferentsiaalvõrrand. Täpsemalt öeldes määratakse süsteemi olek kõigi seda süsteemi kirjeldava Schrödingeri võrrandi omafunktsioonide lineaarkombinatsioonina.
Kvantbiti olek on üks superpositsioon baasolekutest formula_1 ja formula_2 formula_3, kus formula_4 tähistab kvantbiti kvantolekut ning formula_1 ja formula_6 on Diraci notatsioonis esitatud Schrödingeri võrrandi konkreetsed lahendid, mida kaaluvad tõenäosusamplituudid formula_7 ja formula_8. Need amplituudid on kompleksarvud. Siin vastab formula_1 klassikalisele 0-bitile ja formula_6 klassikalisele 1-bitile. 
Süsteemi mõõtmisel olekus formula_1 või formula_6 on tõenäosused vastavalt formula_13 ja formula_14 (vt Borni reegel). Enne mõõtmist on kvantbitt superpositsioonis. 
Youngi katses (teatud ka kui kahe pilu katse) nähtavad interferentsimustrid on veel üks näide superpositsiooni printsiibist.
Lainepostulaat.
Kvantmehaanika teooria postuleerib, et lainevõrrand määrab täielikult kvantsüsteemi oleku igal ajahetkel. Lisaks on see diferentsiaalvõrrand piiratud lineaarseks ja homogeenseks. Need tingimused tähendavad, et kui lainevõrrandil on kaks lahendit, formula_15 ja formula_16​, siis nende lahendite lineaarkombinatsioon on samuti lainevõrrandi lahend: formula_17, kus formula_8 ja formula_19 on suvalised kompleksarvulised kordajad. Kui lainevõrrandil on rohkem kui kaks lahendit, siis kõigi nende lahendite kombinatsioonid on samuti kehtivad lahendid.
Kasutus kvantarvutites.
Kvantarvutites on kvantbitt klassikalise infoühiku, biti, analoog ning kvantbitid võivad olla superpositsioonis. Erinevalt klassikalistest bittidest esindab kvantbittide superpositsioon teavet kahest olekust paralleelselt. Kvantbittide superpositsiooni kontrollimine on kvantarvutuste keskne väljakutse. Näiteks tuuma spinnidest koosnevad kvantbittide süsteemid, mille sidusus on nõrk, on küll vastupidavad välismõjudele, kuid see nõrk sidusus muudab tulemuste lugemise keeruliseks.
Viljandi linna teenetemärk

Viljandi linna teenetemärk on Viljandi linna autasu, mida antakse austusavaldusena füüsilistele isikutele Viljandi linnale osutatud eriliste teenete eest, Viljandi linna aukodanikele, Viljandi linna aastaisikutele ja elutöö preemia saajaile.
Teenetemärk on valmistatud hõbedast ja kujutab Viljandi linna valget vapiroosi.
Viljandi linna teenetemärgi statuut on kinnitatud Viljandi Linnavolikogu 27. detsembri 1999. a määrusega nr 8. Isikuid, kellele varem oli antud samasugune märk seoses nende kuulutamisega Viljandi linna aukodanikuks või aastaisikuks, loeti pärast teenetemärgi statuudi kinnitamist autasustatuiks Viljandi linna teenetemärgiga.
Barciany

Barciany (saksa keeles "Barten", "Barthen", leedu keeles "Bartėniai") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Kętrzyni maakonnas, Barciany valla halduskeskus. Barciany asub Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist 12 km kaugusel, Kętrzynist umbes 16 km põhjas ja Olsztynist ligikaudu 75 km kirdes.
Saksa ordu vallutas piirkonna 1240. aastal. Asulat on esmamainitud 1289. aastal. Linnust on ürikutes esimest korda mainitud 1325. aastal. Kivist lossi ehitamine algas 1380. aasta paiku. Linnaõigused sai Barciany 1628. aastal.
1945. aastal läks Barciany Poola koosseisu ja kaotas linnaõigused.
1993. aasta Aserbaidžaani riigipööre

1993. aasta Aserbaidžaani riigipööre (ka Gəncə ülestõus) oli sõjaväeline riigipööre, mille viis läbi Aserbaidžaani relvajõudude juht Surət Hüseynov. Hüseynovi väed alustasid 4. juunil 1993 Gəncə linnast marssi Bakuule, et kukutada aasta varem demokraatlikult valitud president Əbülfəz Elçibəy.
President kukutati ning uueks presidendiks sai Heydər Əliyev. Riigipööret toetas Venemaa.
1993. aasta Aserbaidžaani umbusaldusreferendum

1993. aasta Aserbaidžaani umbusaldusreferendum peeti president Əbülfəz Elçibəy vastu 29. augustil 1993 pärast sama aasta juunis toimunud riigipööret. Valijatele esitati küsimus "Kas usaldate Aserbaidžaani Vabariigi presidenti?". Vaid 2% hääletanutest vastas jaatavalt, väidetavalt oli valimisaktiivsus 92%. Elçibəy tagandati ametlikult 1. septembril.
1993. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised

1993. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised toimusid 3. oktoobril 1993. Valimised võitis ametisolnud president Heydər Əliyev (Uue Aserbaidžaani Partei), kes kogus peaaegu 99% häältest. Vaatlejate sõnul ei olnud valimised ei vabad ega õiglased.
Väidetav valimisaktiivsus oli 98%.
1995. aasta Aserbaidžaani riigipöördekatse

1995. aasta Aserbaidžaani riigipöördekatse (ka Türgi riigipööre Bakuus) oli riigipöördekatse, mida proovisid Eriotstarbelise Politseiüksuse (OPON) juhi kolonel Rövşən Cavadovi eestvedamisel läbi viia Aserbaidžaani relvajõudude väeosad. Mässuliste eesmärk oli kukutada president Heydər Əliyev ning taastada ekspresident Əbülfəz Elçibəy võim. Võimupööre läks luhta, kui Türgi president Süleyman Demirel kavatsustest teada sai ning Əliyevit hoiatas. Aserbaidžaani sõjavägi piiras 17. märtsil 1995 mässuliste laagri sisse ning ründas seda, kolonel Cavadov hukkus. Aasta hiljem Türgis puhkenud Susurluki skandaal heitis valgust asjaolule, et mitmed Türgi institutsioonid oleksid riigipööret toetanud.
2018. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Võistlused toimusid veebruaris Valgas.
Eesti meistriks tulid:
Manfluencer

Manfluencer (ingliskeelne tuletis sõnadest "man" ja "influencer") on manosfääri sisulooja, kes on endale suure jälgijaskonna kasvatanud. Eestikeelse vastena võib kutsuda neid manosisuloojateks (kombinatsioon sõnadest „manosfäär” ja „sisulooja”), inglise keeles manfluencerid.
Tuntumad manfluencerid.
Manosisuloojatest üks tuntum on Andrew Tate. Andrew Tate on vaatamata organiseeritud kuritegevuse, inimkaubanduse ja vägistamise süüdistustele kasvatanud endale suure jälgijaskonna. Ta toodab sisu, milles rõhutab oma misogüünseid vaateid, naistevastast vägivalda ning meeste ülemvõimu. Tate näeb mehi domineeriva sugupoolena, kellele peab romantilistes suhetes jääma rahaline kontroll ning kes on loodud loomulikeks sõdalasteks. Samuti on ta veendunud, et naised peaksid alluma oma meessoost partneritele, ning kasutab soostereotüüpe, et karistada naisi, kes patriarhaalsetele normidele vastanduvad.
Lisaks näeb Tate mehi ohvritena tänapäeva ühiskonnas, kus nad on naistele „nähtamatud“, kui neil puudub jõukus.
Manosisuloojate teemad ja strateegiad.
Manosisuloojad keskenduvad sageli teemadele nagu ettevõtlus, suhtenõuanded ning vaimne ja füüsiline tervis. Tüüpiliselt antakse nõu elustiili osas, sealhulgas:
Paljud nende ideoloogiad pärinevad evolutsioonipsühholoogiast ja tuginevad seksistlikele väidetele, nagu naiste irratsionaalsus või ihalus rikaste ja domineerivate meeste järele. Samuti propageeritakse karistusmeetmeid naistele, kes vastanduvad meeste autoriteedile.
Ontoloogiline manipulatsioon.
Manosisuloojate edu aluseks on sageli ontoloogiline manipulatsioon, mida kirjeldatakse järgmiselt:
Manfluencerite ja manosfääri temaatika on kompleksne ja vastuoluline, tuues esile nii kaasaegse ühiskonna probleemid kui ka selle varjuküljed.
Uuringud Eestis.
Eesti manfluencerite ehk manosisuloojaid pole seni eriti uuritud. 2024. aasta detsembris avaldas Mõttekoda Praxis uuringuraporti "Alfamehed ja lillekesed: misogüünia ja seksismi normaliseerumine Eesti meediapildis", kus teemat Eesti kontekstis avatakse.
Välislingid.
Alfamehed ja lillekesed: misogüünia ja seksismi normaliseerumine Eesti meediapildis 2024
Eriotstarbeline Politseiüksus

Eriotstarbeline Politseiüksus (aserbaidžaani keeles "Xüsusi Təyinatlı Polis Dəstəsi" (XTPD), vene keeles Отряд милиции особого назначения (OMON)) oli politsei eriüksus Aserbaidžaani siseministeeriumi koosseisus 1990. aastate esimeses pooles. Üksus moodustati esimese Mägi-Karabahhi sõja ajal ning sellesse kuulus umbes 3000 politseinikku.
Algne nimi OMON vahetati välja pärast Aserbaidžaani iseseisvumist, uueks nimeks sai OPON. Üksus saadeti laiali, kui see üritas 1995. aasta märtsis kolonel Rövşən Cavadovi juhtimisel riigipööret läbi viia. Sõjavägi tungis Bakuu äärelinnas asunud OPON-i peakorterisse, tulevahetuses hukkus ole 50 politseiniku, teiste seas kolonel Cavadov.
Helgi Johanson

Helgi Johanson (neiupõlvenimi Helgi Pihlak; 15. august 1929 Viljandi – 8. november 2024) oli eesti arst.
Elukäik.
1947 lõpetas Viljandi 1. keskkooli ja astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda. 
1953 lõpetas ülikooli ja määrati Viljandi sanitaar-epidemioloogiajaama peaarstiks. Selles ametis töötas ta 1968. aastani ja omandas tervishoiuorganisaatori esimese kategooria.
1969 viidi Viljandi Rajooni Keskhaigla peaarsti esimese asetäitja kohale rajooni elanikkonna meditsiinilise teenindamise alal. Selles ametis töötas ta pensionile jäämiseni 1989. aastal. Pärast seda töötas Viljandi haiglas arsti-statistikuna. 
Ta kuulus Viljandi Arstide Teaduslikku Seltsi ja oli ka selle juhatuse liige. 1988. aastast oli ta Eesti Arstide Liidu liige.
Hydnellum lepidum

Hydnellum lepidum on pilvikulaadsete seltsi sugukonda mütsnarmikulised kuuluv seente liik. Seene varasemad nimed olid "Sarcodon lepidus", "Sarcodon regalis".
Seen kasvab koos lehtpuudega ja on kibeda maitsega. Selle leidis aastal 2024 Eestis esmakordselt Sven Pruul.
Kieźliny

Kieźliny (saksa keeles "Köslinen", "Kieslinen") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas Dywity vallas. Kieźliny asub Olsztyni kesklinnast ligikaudu 5 km põhjakirdes.
Küla on esmamainitud 1348. aastal.
Kieźlinys asub 1906. aastal ehitatud neogooti stiilis kirik.
Loïc Meillard

Loïc Meillard (sündinud 29. oktoobril 1996 Neuchâtelis) on Šveitsi mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomi ja suurslaalomi võistlustele.
Meillard tegi oma maailmakarikavõistluste debüüdi 2015. aasta jaanuaris Adelbodenis suurslaalomis. Tema noorem õde Mélanie on samuti mäesuusataja.
2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Norras Hafjellis võitis ta super-G-s pronksmedali, suurslaalomis hõbeda ja Alpi kahevõistluses kulla.
2016. aasta veebruaris saavutas Meillard oma esimesed MK-etapi punktid Hinterstoderi suurslaalomis, saades 27. koha ning tema esimene esikümne (kaheksas) koht tuli järgmisel nädalal Kranjska Goras. Tema esimene poodiumikoht oli teine koht suurslaalomis 2018. aasta detsembris Austrias Saalbach-Hinterglemmis. Järgmisel päeval samal mäel saavutas Meillard slaalomis teise koha, Marcel Hirscheri järel.
Oma kolmandal MM-il 2021. aastal võitis Meillard kaks pronksmedalit, paralleelslaalomis ja Alpi kahevõistluses ning oli suurslaalomis viies.
Välislingid.
[[Kategooria:Šveitsi mäesuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 1996]]
Tragwein

Tragwein on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Unterweißenbach

Unterweißenbach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Unterweitersdorf

Unterweitersdorf on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Jaanuar 2025

Jaanuar 2025, kroonika.
2025. aasta jaanuar algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem reedel.
Laitse alaealiste parandusasutus

Laitse alaealiste parandusasutus oli aastatel 1938–1945 Laitse mõisa maa-alal asunud alaealiste kurjategijate parandusasutus.
1938. aastatel viidi Harku alaealiste parandusasutus üle Laitse mõisa rajatud parandusasutusse. Asustuse direktor oli J. Koni.
Asutus viidi Laitsest 1945. aastal üle Koluverre ning sisuliselt ühendati sealse parandusasutusega.
Harku alaealiste parandusasutus

Harku alaealiste parandusasutus oli aastatel 1919–1938 Harku mõisa maa-alal asunud alaealiste kurjategijate parandusasutus (alates 1935. aastast noortevangla).
Kasarmulinnak ja sõjavangilaager.
Aastatel 1913–1917 rajati Harku mõisa maa-alale Peeter Suure merekindluse Harku sõjaväelinnak. 1918. aasta kevadel, kui sõjaväelinnak läks Saksa okupatsioonivägede kätte, rajati sinna vangilaager. Saksa vägede lahkudes võttis linnaku üle Eesti Vabariik ning kasutas seda samuti kinnipidamiskohana.
Asukoht.
Kasarmulinnak rajati Harku mõisa loomapidamishoonetest läände, Harku mõisa peahoonest umbes 1 km lääneloodesse. Kui 1926. aastal rajati Harku mõisa peahoonest umbes 700 m kirdesse Harku vangla, oli parandusasutuse ja vangla vaheline kaugus umbes 1,6 km. Kuna parandusasutus oli seotud vanglaga, on tihti ekslikult arvatud, et need paiknesid ühel maa-alal.
Ajalugu.
22. aprillil 1919 otsustas ajutine valitsus anda Harku mõisa ja Harku vallamaja vahel olnud endised Peeter Suure merekindluse Harku sõjaväelinnaku ehitised ühes kõigi päraldustega Kohtuministeeriumi Vangimajade Peavalitsuse tarvitada kurikalduvustega laste parandusasutuse jaoks ning kinnitas Kohtuministeeriumi määrusega Alaealiste kasvatus-parandusmajade seaduse alusel Harku alaealiste kurjategijate kolonii (alaealiste kurikalduvustega laste parandusmaja) ajutise põhikirja. Asutuse eluolu juhtivad organid olid põhikirja järgi Kohtuministeeriumi Vangimajade Peavalitsus, valvekomisjon, asutuse pedagoogikanõukogu ja asutuse direktor koos abiga.
Asutuse juures oli kuueklassiline algkool, mille direktor oli Andres Kurol ning õppetöökojad. Asutus oli mõeldud ennekõike kohtuotsusega sinna suunatud ja varem kuritegusid sooritanud poistele. 1928. aastal seisuga oli asutuse 122 kasvandikust 98% seal varguste tõttu. Asutuses oli 1929. aasta lõpul 141 ning 1930. aastate keskpaigaks 152 kasvandikku. 1931. aasta Vangistusseadus sätestas distsiplinaarkaristusena pedagoogikanõukogu kooskõlastusel asutuse direktori poolt määratavana ka kehalise karistuse. Kehaline karistus määrati „raskete kõlblusevastaste ning teiste korravastaste tegude eest, mis saadetud korda teadlikult ja tingitud alaealise hingeelu kahjulikkudest mõjudest“. Karistus seisnes „kergete vitsadega löömises kasvandiku paljastatud istmikule. 1935. aasta 1. veebruarist kehtima hakanud Vangistusseadustikuga reorganiseeriti asutus noortevanglaks.
1938. aastatel viidi Harku alaealiste parandusasutus üle Laitse mõisa rajatud Laitse alaealiste parandusasutusse. Harku asutuse maa-alale rajati Harku tööpõlgurite töölaager.
Atle Lie McGrath

Atle Lie McGrath (sündinud 21. aprillil 2000 Ameerika Ühendriikides Vermontis) on Norra mäesuusataja. 
Ta saavutas oma esimesed MK-etappide poodiumikohad 2020. aasta detsembris Itaalias Alta Badias suurslaalomis ja 2022. aasta märtsis Austrias Flachaus slaalomis.
Lie McGrath osales juunioride maailmameistrivõistlustel 2018. ja 2019. aastal; ta võitis mõlemal aastal osa kõigil võistlusaladel. 2018. aastal oli ta kolmel alal parim U18 suusataja. 2019. aastal võitis ta Alpi kahevõistluses hõbemedali. Lie McGrath oli kiirlaskumises neljas, poodiumikohast jäi teda lahutama vaid 0,01 sekundit.
Kui Lie McGrath oli kaheaastane, kolis tema pere Oslosse. Tema isa, ameeriklane Felix McGrath, võistles aastatel 1984–1990 USA suusakoondise liikmena maailma karikasarjas. Tema ema Selma Lie oli murdmaasuusataja Norras ja Vermonti ülikooli NCAA võistkonnas. Tal on ka noorem vend nimega Leo.
Lie McGrath treenis kuni 12. eluaastani murdmaasuusatamist ja mängis kuni 15. eluaastani jalgpalli. Ta kuulub spordiklubisse Bærums SK.
Välislingid.
[[Kategooria:Norra mäesuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 2000]]
Vägivallatu suhtlemine

Vägivallatu suhtlemine (VVS) on vägivallatuse ja humanistliku psühholoogia põhimõtetele toetuv lähenemine, mis hõlmab suhtlemist, mõistmist ja ühenduse loomist. See ei ole katse lõpetada lahkarvamusi, vaid pigem meetod, mille eesmärk on arendada empaatiavõimet ja luua võrdsusel põhinevaid suhteid. Meetodi keskmes on arusaam, et iga inimese vajadused on võrdselt olulised. Vägivallatu suhtlemine arenes välja isiksusekeskses teraapias kasutatud kontseptsioonidest ja selle töötas välja kliiniline psühholoog Marshall Rosenberg 1960. ja 1970. aastatel. 
Vägivallatu suhtlemise kohta on suur hulk materjale, sealhulgas Rosenbergi raamat "Vägivallatu suhtlemine: Elu keel".
Vägivallatu suhtlemise meetod.
Põhikomponendid.
Vägivallatu suhtlemine tugineb neljale põhikomponendile:
Rövşən Cavadov

Rövşən Bəxtiyar oğlu Cavadov (19. oktoober 1951 – 17. märts 1995) oli Aserbaidžaani sõjaväelane, Aserbaidžaani relvajõudude ohvitser ning Eriotstarbelise Politseiüksuse (OPON) juht.
Tema karjäär hakkas kiiresti edenema, kui Aserbaidžaan iseseisvus: Cavadovist sai sõjaväelise politsei eriüksuse OPON juht, talle allus paar tuhat meest. OPON-i loomine tekitas pingeid tema ja president Heydər Əliyevi vahel. Konflikt kasvas 1995. aastal riigipöördekatseks, mis päädis OPON-i peakorteri sissepiiramisega. Cavadov hukkus selles tulevahetuses.
Hallid Hundid

Hallid Hundid (türgi keeles "Bozkurtlar"; ametlikult "Ülkü Ocakları Eğitim ve Kültür Vakfı", lühendatult "Ülkü Ocakları" – 'idealistlikud südamed') on Türgi paremäärmuslik poliitiline liikumine ja Rahvusliku Liikumise Partei (MHP) noortetiib. Seda on peetud ultranatsionalistlikuks, neofašistlikuks ja rassistlikuks, vahel lausa surmaeskadroniks ja terroriorganisatsiooniks. Hallide Huntide liikmed eitavad organisatsiooni poliitilisust ning nimetavad seda eelkõige kultuuri- ja haridusliikumiseks.
Hallidele Huntidele pani 1960. aastate lõpus alguse kolonel Alparslan Türkeş ning nad said tuntuks 1970. aastate teises pooles puhkenud poliitilise vägivalla laine ajal, kui nad pidasid vasakäärmuslaste ja -aktivistide vastu partisanivõitlust. Asjatundjate hinnangul vastutavad Hallid Hundid enamiku tol perioodil toimunud veretööde eest, sh detsembris 1978 läbi viidud Maraşi veresauna, milles hukkus üle 100 aleviidi. Väidetavalt olid nad ka mais 1977 toimunud Taksimi väljaku veresauna ja 1978. aastal alanud Türgi-Kurdi sõja taga. Mais 1978 toimunud paavst Johannes Paulus II atentaati üritas küll nende liige Mehmet Ali Ağca, kuid Hallide Huntide seotust sellega ei ole suudetud tõestada.
Halle Hunte on seostatud Türgi süvariigi, NATO operatsiooni Gladio raames loodud Kontrgerilla ning Türgi maffiaga. Nende põhilised sihtmärgid on olnud Türgis elavad rahvusvähemused, nagu kurdid, kreeklased ja armeenlased, aga ka vasakaktivistid.
Hallid Hundid toetavad panturkismi ning 1990. aastatel laienes nende tegevus ka muslimi ja turgi rahvastikuga endistesse Nõukogude liiduvabariikidesse. Tuhanded nende liikmed osalesid esimeses Mägi-Karabahhi sõjas Aserbaidžaani poolel ning nii esimeses kui ka teises Tšetšeenia sõjas Tšetšeenia poolel. Pärast läbikukkunud 1995. aasta Aserbaidžaani riigipöördekatset keelati nende tegevus seal. 2005. aastal keelati nad ka Kasahstanis ning määratleti seal terroriorganisatsiooniks.
Organisatsioon tegutseb ka Põhja-Küprosel ning suure türgi kogukonnaga Lääne-Euroopa riikides, nagu Saksamaa, Belgia ja Holland. Hallid Hundid on Saksamaa suurim paremäärmuslik liikumine. Novembris 2020 keelati nende tegevus Saksamaal seoses vaenukõne ja poliitilise vägivallaga. Mais 2021 kutsus Euroopa Parlament liikmesriike üles Halle Hunte terroriorganisatsiooniks määratlema.
Kuigi 1970. ja 1980. aastatel nimetati liikumist paramilitaarseks või militaristlikuks, väidab 1997. aastal juhtimise üle võtnud Devlet Bahçeli, et liikumist on reformitud. 2021. aastal toetas Halle Hunte 3,2% Türgi valijatest.
Teri Garr

Terry Ann Garr (11. detsember 1944 Los Angeles, California – 29. oktoober 2024 Los Angeles) oli USA näitleja. Ta on eelkõige tuntud oma komöödiarollidest poolest 1970. ja 1980. aastatel.
Suurema osa lapsepõlvest veetis ta Los Angelese North Hollywoodi linnaosas. Tema isa oli näitleja ja koomik, kes esines vodevillides, ning ema tantsija. Noorena õppis Garr balletti ja teisi tantsukunsti vorme. Näitlejana hakkas Garr väikestes rollides mängima juba teismelisena 1960. aastate esimeses pooles, muuhulgas tegi ta tantsijana kaasa mitmes Elvis Presley muusikafilmis. Garr õppis kaks aastat San Fernando Valley State College'is (praegune California State University, Northridge), kuid ei lõpetanud seda ning kolis New Yorki, et jätkata seal karjääri näitlejana. New Yorgis õppis ta näitlemist Lee Strasbergi instituudis. Suurema läbimurde tegi ta 1968. aastal, kui mängis "Star Treki" teise hooaja viimases episoodis "Assignment: Earth".
Esimesed tähelepanuväärsed filmirollid tegi Garr 1974. aastal, kui mängis Francis Ford Coppola trilleris "Kõnelus" ("The Conversation"; 1974) ja Mel Brooksi õuduskomöödias "Noor Frankenstein" ("Young Frankenstein"). Neile järgnesid edukad rollid Carl Reineri komöödiafilmis "Oh, jumal" ("Oh, God"; 1977), Steven Spielbergi ulmefilmis "Kolmanda astme lähikontakt" ("Close Encounters of the Third Kind"; 1977) ning seiklusfilmis "The Black Stallion" (1979).
1982. aastal mängis ta Sydney Pollacki romantilises komöödiafilmis "Tootsie" raskustes olevat näitlejat, kes kaotab ühes haiglaseriaalis naisrolli enda meessoost sõbrale. Selle rolli eest esitati ta parima naiskõrvalosatäitja Oscarile ja Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnale.
Hiljem mängis Garr veel sellistes filmides nagu "Kogu südamest" ("One From the Heart"; 1982), "Hr. Ema" ("Mr. Mom"; 1983), "Firstborn" (1984), "Pärast tunde" ("After Hours"; 1985), "Laske tal sõita" ("Let It Ride"; 1989), "Juhm ja juhmim" ("Dumb and Dumber"; 1994), "Prêt-à-Porter" (1994), "Ingel nimega Michael" ("Michael"; 1996) ning "Kummitusmaailm" ("Ghost World"; 2001).
Tänu oma kiirele taibule ja võluvale naljatamisele oli ta nõutud külaline hilisõhtustes jutusaadetes, näiteks "The Tonight Show Starring Johnny Carson" ja "Late Night with David Letterman". Aastatel 1997–1998 tegi ta kõrvalrolli Phoebe Abbottina situatsioonikomöödias "Sõbrad" ("Friends").
2002. aastal teatas Garr, et tal on diagnoositud polüskleroos, mis mõjutas tema näitlejatööd. Ta lõpetas näitlejakarjääri 2011. aastal.
Tallinna uus vangla

Tallinna uus vangla on Tallinna Vangla kinnine kambervangla Harjumaal Rae vallas.
Ajalugu.
1996. aastal kinnitati vanglateenistuse arengukava, millega nähti ette ehitada nüüdisaegsed piirkondlikud vanglad Ida-Viru, Tartu ja Harju maakonnas ning uus vanglate haigla. Uusi vanglaid on vaja selleks, et muuta vanglad kohast, kus inimesi lihtsalt teatud aeg kinni hoitakse, kohaks, kus vangidega tehakse sihipärast tööd, et nad vabadusse naastes oskaksid seaduskuulekalt toime tulla. Selline eesmärk sätestati ka Riigikogus vastu võetud "Kriminaalpoliitika arengusuundades aastani 2010".
Analüüs aga näitas, et riigi kriminaalpoliitika eesmärke ei ole võimalik saavutada, kui piirduda Tallinna vanas vanglas pelga värskendamisega, sest kinnistu oli liiga väike ja asus Tallinna kesklinnas. Sestap otsustati ehitada uus tänapäevane vangla.
Esialgu plaaniti ehitada uus vangla Maardu linna endise keemiakombinaadi territooriumile, aga see jäi ära naabruses asunud Vopak E.O.S.-i vastuseisu tõttu.
Uuele vanglale sobiv koht leiti Rae vallas Soodevahe ja Koplimetsa külas. Rae vallavolikogu algatas 8. juulil 2011 detailplaneeringu, et rajada 50 hektarile Tallinna uue vangla hooned.
Vangla valmis sügisel 2018. Vangid toimetati vanast vanglast uude detsembris 2018. Seejärel suleti Tallinna vana vangla Magasini tänaval ning Riigi Kinnisvara andis selle Eesti jõustruktuuridele õppuste läbiviimiseks.
Kirjeldus.
Uus vangla on kambertüüpi. Vangla eluosakondadesse on kavandatud 512 kambrit mees- ja 92 kambrit naisvangidele ning veel 16 kartserikambrit mees- ja 4 kartserit naisvangidele. Vanglale lisandub arestimaja-kinnipidamiskeskus.
17. detsembri 2018 seisuga oli Tallinna vanglas 701 vangi. Neist oli süüdimõistetud vange 463 ja vahistatuid 238, eluaegse karistuse kandjaid ei olnud. 
30. mai 2022 seisuga oli Tallinna vanglas 789 vangi, neist 580 süüdimõistetuid ja vahistatuid 209. Eluaegseid vange oli 4.
Loweomyces fractipes

Loweomyces fractipes on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seene leidis Eestis esmakordselt aastal 2024 Sven Pruul.
Erekollane püsipoorik

Erekollane püsipoorik ("Perenniporia tenuis") on klassi "Agaricomycetes" torikulaadsete seltsi kuuluv seente liik.
Seen kasvab enamasti lamatammel.
Martin Kõiv

Martin Kõiv (sündinud 14. juulil 1984 Jõgeval) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2002. aastal Jõgeva Gümnaasiumi ja 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Martin Kõiv on töötanud aastatel 2006–2014 Vanemuises, pärast seda on olnud vabakutseline. Ta on mänginud ka filmides ja teleseriaalides ("Padjaklubi" (2015–2016), "Merivälja" (2017)).
Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige alates 2007. aastast.
Isiklikku.
Ta on alates 2009. aastast abielus Mari Kõivuga.
Tycho (kraater)

Tycho on Kuu lõunaosa mägismaal asuv kokkupõrkekraater, mis sai nime Taani astronoomi Tycho Brahe järgi. Selle vanuseks hinnatakse 108 miljonit aastat.
See on üks Kuu heledamaid kraatreid, mille läbimõõt on 85 km ja sügavus 4700 m. Kraater on selgelt piiritletud, erinevalt vanematest kraatritest, mis on hilisemate löökide tõttu kannatada saanud. Kraatri sisemuses on kõrge albeedo, mis paistab silma, kui Päike on pea kohal. Kraater on eriti silmatorkav täiskuu ajal tänu eredatele kiirtriipudele Kuu alumises servas, mis on palja silmaga vaadeldavad. Kiirtriibud on kraatri loomise käigus üles paisatud kivimaterjal. Nende pikkus on kuni 1500 km.
Jaanuaris 1968 maandus kraatri serval NASA maandur Surveyor 7.
Waldburg (Ülem-Austria)

Waldburg on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Waldburg asub "Mühlviertelis". Jaunitzi oja ja Kronbachi oja voolavad läbi Waldburgi piirkonna. "Sepp'n Höhe" on Waldburgi kõrgeim punkt, 780 m üle mere pinna.
Vaatamisväärsusi.
Waldburgi kihelkonnakirikus on kolm suurepärast hilisgooti stiilis tiibaltarit. Peaaltar on pühendatud Maarja Magdaleenale. Parem küljealtar on püha Wolfgangile ja vasak küljealtar on püha Katariinale.
"Museum Mini Agrimundus": Traditsioonilised miniatuurid maaelust.
Wartberg ob der Aist

Wartberg ob der Aist on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Inimesi.
Wartbergis sündis Austria roomakatoliku kiriku ametnik Gerhard Maria Wagner.
Jonkowo

Jonkowo (saksa keeles "Jonkendorf") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Jonkowo valla halduskeskus. Jonkowo asub Olsztyni kesklinnast ligikaudu 12 km lääneloodes.
Küla läbib Olsztyn–Elblągi raudteeliin.
Jonkowo on asutatud 1345. aastal. Tõenäoliselt aastatel 1350–1375 ehitati külasse puukirik. Küla sai Kolmeteistkümneaastase sõja ajal tugevasti kannatada. 1466. aastal läks Jonkowo Poola Kuningriigi koosseisu. Kivikirik ehitati Jonkowosse 1580. aastal. Aastatel 1707–1709 kirikut laiendati. Kirikut renoveeriti ka aastatel 1785–1789. 1703. aastal rüüstasid küla Rootsi väed ja 1710. aastal suri suur osa elanikest katku. 1772. aastal läks küla Esimese Poola jagamise tagajärjel Preisi kuningriigi võimu alla. 3. veebruaril 1807 toimus küla lähedal Allensteini lahing Prantsuse ja Vene vägede vahel. Raudteeühenduse sai Jonkowo 1883. aastal. 1920. aastal toimunud rahvahääletusel otsustasid külaelanikud jääda Saksamaa koosseisu. Poolale läks Jonkowo 1945. aastal.
Weitersfelden

Weitersfelden on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Windhaag bei Freistadt

Windhaag bei Freistadt on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Freistadti ringkonnas.
Üht kaotust igavesti kandsin

"Üht kaotust igavesti kandsin" on 2020. aastal esilinastunud dokumentaalfilm.
Film on valminud Eesti, Colombia ja Rootsi koostöös, tootjafirmaks Alasti Kino.
Sisu.
Hille kaotab kontakti oma narkosõltuvuses pojaga pärast kibedat telefonitüli, viimane jälg temast pärineb Bogotást kuus kuud tagasi. Meeleheitel palub ta tütrel Eeval venda otsima minna, ja Eeva sukeldub Bogotá karmidesse ja ohtlikesse allilmaoludesse. Otsingute käigus hakkab Eeva mõistma venna maailma, kuid hirm selle ees, kelle või mille ta lõpuks leiab, kasvab iga päevaga.
Highams Park

Highams Park on elamutega asustatud naabruskond Londoni linnaosas Waltham Forest. Charing Crossi ajaloolisest keskpunktist jääb see 13 km kaugusele kirdesse, sellest vahetus läheduses kulgeb kaitsealune metsatukk Epping Forest.
Kowale Oleckie

Kowale Oleckie (saksa keeles "Kowahlen", 1938–1945 "Reimannswalde") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olecko maakonnas, Kowale Oleckie valla halduskeskus. Kowale Oleckie asub Oleckost umbes 15 km põhjas ja Olsztynist ligikaudu 132 km idakirdes.
Küla on rajatud 1563. aastal.
Vali kord

"Vali kord" on 2004. aasta satiiriline dokumentaalfilm.
Sisu.
Huumorisaate Esto TV šokireporterid Rain Tolk ja Ken Saan rajavad profašistliku jäägripataljoni, mis hakkab rakendama valitsuspartei Res Publica loosungit "Vali Kord!".
Lubomino

Lubomino (saksa keeles "Arnsdorf") on küla Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Lidzbark Warmiński maakonnas, Lubomino valla halduskeskus. Lubomino asub Lidzbark Warmińskist ligi 23 km läänes ja Olsztynist umbes 36 km põhjaloodes. 
Küla on rajatud 1308. aastal. Tellistest kirik ehitati tõenäoliselt 15. sajandi alguses. 1807. aastal hävis kirik tulekahjus. Kirik ehitati aastatel 1810–1815 uuesti üles.
Bežigrad

Bežigrad (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Bežigrad") on Ljubljana linnaosa.
Center (Ljubljana)

Center (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Center") on Ljubljana linnaosa.
Črnuče

Črnuče (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Črnuče") on Ljubljana linnaosa. Črnuče asub linna põhjaosas.
Dravlje

Dravlje (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Dravlje") on Ljubljana linnaosa. Dravlje asub linna lääneosas.
Golovec

Golovec (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Golovec") on Ljubljana linnaosa.
Jarše

Jarše (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Jarše") on Ljubljana linnaosa.
Moste

Moste (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Moste") on Ljubljana linnaosa. Moste asub linna keskosas.
Polje (Ljubljana)

Polje (sloveeni keeles " Četrtna skupnost Polje") on Ljubljana linnaosa.
Posavje

Posavje (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Posavje") on Ljubljana linnaosa. Posavje piirneb põhjas ja loodes Sava jõega.
Rožnik

Rožnik (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Rožnik") on Ljubljana linnaosa. Rožnik asub linna lääneosas.
Sostro

Sostro (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Sostro") on Ljubljana linnaosa. Sostro asub linna idaosas ja on suurima pindalaga Ljubljana linnaosa.
Šentvid

Šentvid (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Šentvid") on Ljubljana linnaosa. Šentvid asub linna loodeosas ning piirneb põhjas ja loodes Sava jõega.
Šiška

Šiška (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Šiška") on Ljubljana linnaosa. Šiška asub linna lääneosas.
Picard (kraater)

Picard on Kuul asuv kokkupõrkekraater, mis paikneb Kriiside meres. Kraater on saanud nime 17. sajandi prantsuse astronoomi ja geodeedi Jean Picardi järgi. 
Kraatri läbimõõt on 22,3 km ja see on kuni 2,5 kilomeetri sügavune.
See on selle mere suurim laavast üleujutamata kraater, mis on veidi suurem kui Peirce. Läänes on peaaegu täielikult üleujutatud kraater Yerkes.
Šmarna gora (Ljubljana)

Šmarna gora (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Šmarna gora") on Ljubljana linnaosa. Šmarna gora asub linna põhjaosas Sava paremal kaldal.
Linnaosa on saanud nime läheduses paikneva Šmarna gora mäe järgi.
SELENE

SELENE ("Selenological and Engineering Explorer"), mida Jaapanis tuntakse rohkem hüüdnime "Kaguya" (かぐや) järgi, oli JAXA kosmoseaparaat, mis uuris Kuud.
See oli Hiteni järel teine Jaapani kosmoseaparaat, mis jäi Kuu orbiidile tiirlema. SELENE startis 14. septembril 2007 ja selle pardal olid ka kaks väikest satelliiti Okina and Ouna. 10. juunil 2009, pärast aasta ja üheksa kuud ümber Kuu tiirlemist, kukkus see planeeritult Kuule Gilli kraatri lähedale. 
SELENE missiooniga täiustati Kuu topograafilisi kaarte, loodi Kuu tagumise külje gravitatsioonikaart, vaadeldi optiliselt Kuu lõunapoolusel asuva Shackletoni kraatri püsivalt varjutatud sisemust ning leiti tõendeid, et Maa magnetosfääri hapniku ioonid jõuavad Kuule.
Rudnik

Rudnik (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Rudnik") on Ljubljana linnaosa. Rudnik asub linna lõunaosas.
In Paradisum

"In paradisum" on 1993. aasta dokumentaalfilm.
1992. aasta juulist oktoobrini Eesti Vabariigi paranduslike tööde kolooniates filmitud teos esitab naisvang Pille loo, kus ta jutustab oma elust ja kiindumusest sarimõrvar Johannes-Andreas Hannisse.
"In paradisum" on režissöör Sulev Keeduse kolmas täispikk dokumentaalfilm ning esimene linateos, mille eest Eesti Filmiajakirjanike Ühing andis 1994. aastal Neitsi Maali auhinna.
2008. aastal esietendus Taanis sellest filmist inspireerituna Helsingis elava serblasest helilooja ­Jovanka Trbojevici muusikale loodud performatiivne ooper "Heart in a Plastic Bag" ("Süda kilekotis").
Trnovo (Ljubljana)

Trnovo (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Trnovo") on Ljubljana linnaosa.
Vič

Vič (sloveeni keeles "Četrtna skupnost Vič") on Ljubljana linnaosa. Vič asub linna lääneosas.
Sõjavangilaager nr 135

Sõjavangilaager nr 135 oli Nõukogude–Saksa sõja ajal ja järel tegutsenud Nõukogude sõjavangilaager Saksamaa ja tema liitlaste sõjavangide jaoks.
Eellugu.
Sõjavangilaager nr 135 alustas tegevust 13. septembril 1943 Volga jõe äärses Rževi linnas ühena arvukatest sõjavangide jaotuspunktidest, kuhu sõjategevuse piirkondadest konvoeeriti vangistatud Saksa sõjaväelasi ja peale arvelevõtmist saadeti neid tapikorras kaugemal Nõukogude tagalas paiknevatesse kinnipidamiskohtadesse. Järgnevalt oli sõjavangilaager nr 135 Ingeris Volossovos.
Eesti alale toodi aastatel 1944–1945 üle ka 135. laager. Põlevkivibasseini rajati üldse kolm sõjavangilaagritː Vana-Ahtmesse, Kiviõlli ja Kohtla-Järvele (Kävasse).
Laager Ahtmes.
1944. aasta lõpus hakati tegema ettevalmistusi laagri üleviimiseks Vana-Ahtmesse. Algselt kasutati vangilaagrina ära Vana-Ahtmes paiknevat endist Saksa sõjavangilaagrit.
Ahtme laagrist kujunes Eesti üks suurimaid vangilaagreid, mis pidi korraga vastu võtma ligi 15000 sõjavangi, tegelikkuses selle arvuni ei jõutud. Esimesed 161 vangi konvoeeriti siia 28. veebruaril 1945 ja kuu aega hiljem oli siin juba 3539 sõjavangi. 10. aprilliks 1945 oli kirjas 5482 meest, nende seas oli 4644 sakslast, 382 austerlast, 243 poolakat, 95 tšehhi, 40 ungarlast, 36 prantslast, 36 jugoslaavlast, 3 luksemburglast ja 3 belglast. 31. juulil 1945 oli siin 6251 sõjavangi, nende seas 4013 sakslast, 987 poolakat, 283 austerlast, 277 tšehhi, 251 prantslast ja 149 ungarlast. 27. juunil 1948 oli sõjavangide arv 11005 inimest.
Vangid töötasid valdavalt põlevkivikaevanduste ja -tööstuste taastamisel. Ahtme laagrist kujunes ka jaotuslaager (etapilaager), kus saadeti vange edasi teistesse laagritesse ja nende allüksustesse. 
Laager suleti veebruaris 1950 ja viimased vangid lahkusid siit märtsis 1950.
Ahtme sõjavangide kalmistu

Ahtme sõjavangide kalmistu on kalmistu endise Ahtme küla alal Jõhvi kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Puru külas Jõhvi vallas ja Ahtme linnaosas Kohtla-Järve linnas Ida-Viru maakonnas. 
Kalmistu rajas Nõukogude okupatsioonivõim Saksamaa ja tema liitlaste sõjavangidele 1945. aastal 135. sõjavangilaagri jaoks. Esimesed matused on seal pärit 1945. aastast, viimane matus on arvatavasti 1950. aasta algusest, sest viimased vangid lahkusid laagrist märtsis 1950.
Kalmistu oli lääneedela-idakirde suunaline ristkülik, algse pindalaga umbes 0,7 ha. 
1950. aastatel rajati üle kalmistu loode-kagusuunaline uus Vana-Ahtme–Rausvere tee. Samuti 1950. aastatel kalmistu kõik hauatähised likvideeriti.
1999. aastal kalmistu uuest Vana-Ahtme–Rausvere teest edela poole (Puru küla alale) jääv osa korrastati ning sinna paigaldati uued tähised. Korrastatud kalmistuosa pindala on umbes 0,2 ha.
Kalmistu ei ole riiklik kultuurimälestis.
In memoriam 2025

"Sellel leheküljel loetletakse 2025. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Lelkowo

Lelkowo (saksa keeles "Lichtenfeld") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Braniewo maakonnas, Lelkowo valla halduskeskus. Lelkowo asub Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist 9 km kaugusel, Braniewost umbes 27 km idas ja Olsztynist ligikaudu 62 km põhjaloodes.