tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Faas

Faas ehk võnkefaas on füüsikas harmoonilist võnkumist kirjeldava funktsiooni argument (sõltumatu muutuja), mida loetakse kokkuleppelisest alghetkest ehk nullpunktist. Näiteks harmooniliselt muutuva suuruse
formula_1
faas (funktsiooni argument) on formula_2
kusjuures
formula_3 on ringsagedus;
formula_4 on algfaas, mis iseloomustab võnkuvat suurust aja mõõtmise alghetkel ("t" = 0);
 formula_5 on sagedus; 
 formula_6 on võnkumise amplituud.
Faasi väljendatakse tavaliselt nurgaühikutes, kusjuures funktsiooni perioodile vastab vahemik 2π radiaani ehk 360°.
Faasinihe.
Kahe ühesuguse sagedusega vahelduvsuuruse faaside vahet nimetatakse faasinihkeks. Vahelduvvooluahelate talitlusnäitajana kasutatakse sageli pinge ja voolu vahelist faasinihet, mida iseloomustatakse tema trigonomeetrilise funktsiooniga cos φ (vt võimsustegur).
Kui kahe sama sagedusega võnkumise omavaheline faasinihe on pool võnkeperioodi (π radiaani ehk 180°), siis öeldakse, et võnkumised on vastandfaasis.
Rakis

Rakis on seade töödeldava detaili kinnitamiseks. Leiab kasutamist peamiselt treimis- ja freesimistöödel. Rakised aitavad tõsta tootmise efektiivsust. Rakised koosnevad alusest ehk korpusest, seade- ja paigalduselementidest ja kinnitusmehanismist.
Rakiseid on mitut liiki ja nende kasutamine sõltub tootmisviisist.
Rakiste jagunemine.
Rakised jagatakse iseloomult:
Kasutamise järgi jaotatakse rakised:
Igat tüüpi tööpingil on oma universaalrakised.
APJ tööpinkide rakised jagunevad kinnitusrakisteks ja moodulrakisteks. Need rakised võivad olla mehaanilise, hüdraulilise või pneumaatilise kinnitusega.
Rakiste osatähtsus tehnoloogilises protsessis.
Rakiste osatähtsus masinaehituse tehnoloogilises protsessis on suur. Nende abil on võimalik tõsta tehnoloogilise protsessi efektiivsust, mis avaldub abiaegade vähenemises ja töö lihtsustumises.
Oma kasutusala järgi tehnoloogilises protsessis jagunevad rakised:
Rakiste kasutamise ulatus sõltub tootmistüübist. Üksik- ja väikesaritootmisel kasutatakse peamiselt universaalseid rakiseid. Saritootmise puhul universaalseid ümberhäälestatavaid ja koostatavaid ning lahtivõetavaid rakiseid. Saritootmises on rakiste osatähtsus suur. Saritootmisel kasutatakse ka palju teatud operatsiooni teostamiseks selleks spetsiaalselt projekteeritud ja valmistatud erirakiseid. Viimased leiavad laialdast kasutust ka masstootmise puhul.
Universaalsed rakised.
Universaalrakiseid kasutatakse väga laialdaselt mehaanilisel töötlemisel. Peamiselt leiavad kasutamist üksik- ja väikesaritootmisel. Kuna neid rakiseid on vaja enamikul mehaanilise töötlemise protsessidel, siis nende nomenklatuur on suur.
Universaalrakised jagunevad:
Peamised universaalrakised on:
Ümberhäälestatavad rakised.
Ümberhäälestatavad rakised on täiendatud konstruktsiooniga universaalsed rakised. Nad võimaldavad vajadusel vahetada üksikuid seadeelemente, mis määravad detaili asendi rakises. Kasutatakse peamiselt saritootmises.
Käsikiri

Käsikiri (käsitsi kirjutatuna ka manuskript) on autori loodud loominguline tekst, mida pole veel avalikku kasutusse antud. 
Käsikiri võib olla raamatu, uurimuse või artikli tekst, mis esitatakse kirjastamiseks ja trükis avaldamiseks. Käsikirjaks nimetatakse ka filmi või telesaate stsenaariumi. Käsikiri on see originaal, mille järgi trükitakse trükikojas tekstipõhine trükis või tehakse filmistuudios film.
Magistrikraad

Magistrikraad on akadeemiline kraad, mis omandatakse bakalaureusekraadi olemasolul ühe- kuni kolmeaastase õppekava läbimisel. Magistrikraad on eelduseks doktorikraadi omandamisele. Eestis vältab magistriõpe kaks aastat.
Magistriõpe ehk magistrantuur on akadeemilise õppe teine aste, mille kestel magistrant süvendab oma erialaseid teadmisi ja kutsealaseid oskusi ning omandab iseseisvaks tööks ja doktoriõppeks vajalikke teadmisi ja oskusi.
Ajalugu.
Juunis 1999 võeti Euroopa Liidus vastu Bologna deklaratsioon, mille eesmärk oli kujundada Euroopa ühtne kõrgharidusruum, muutes kõrgharidussüsteemid läbipaistvaks ja ühilduvaks. Bologna protsessi lõpptähtaeg oli aasta 2010. Selle süsteemi raames pakuti välja ka kõrghariduse süsteem 3+2, kus bakalaureuseõpet lühendati kolmele aastale. Uued liikmesriigid, nende hulgas ka Eesti, reformisid oma kõrgharidussüsteemi vastavalt deklaratsioonile, vanad liikmesriigid jäid äraootavale seisukohale. Eestis lõpetas kolmeaastase bakalaureuseõppe esimene lend 2005. aasta kevadel. Bologna deklaratsioon näeb ette, et 3+2-süsteemis jätkab õpinguid magistriõppes 2/3 bakalaureuseõppe lõpetanutest. Eesti seda punkti täitnud ei ole.
Seoses uue 3+2 süsteemiga võrdsustati 4-aastane bakalaureus ja ka Eesti NSV-s saadud kõrgharidus magistriõppe lõpetanutega.
Magistrikraadide nimetused, ingliskeelsed vasted ja lühendid.
Eestis on kasutusel järgmised nimetused.
Doktorantuur

Doktorantuur ehk doktoriõpe on õppevorm ülikoolides, mille lõpus on ette nähtud doktoritöö kaitsmine ja mille lõpetamisel saadakse doktorikraad. Doktorantuuri käigus läbitakse doktoriprogramm, mille kestus on tavaliselt neli aastat. Doktoriõppes õppivat üliõpilast nimetatakse doktorandiks.
Vastavalt Eestis kehtivale ülikooliseadusele on doktoriõpe kõrghariduse kõrgeima astme õpe, mille kestel üliõpilane omandab iseseisvaks teadus-, arendus- või kutsealaseks loometööks vajalikud teadmised ja oskused. Doktoriõppe nominaalkestus Eestis on kolm kuni neli aastat. Doktoriõppe alustamise tingimus on magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon. Doktorant läbib perioodilise atesteerimise ülikooli nõukogu kehtestatud tingimustel ja korras. Doktoriõpe lõpeb doktoritöö kaitsmisega. Doktoriõppe lõpetanud isikule antakse teaduskraad – doktorikraad. Doktoriõppe lõpetajale antava kraadi nimetus on filosoofiadoktor, millele lisatakse sulgudes täidetud õppekava nimetus või kitsam õppekavajärgne spetsialiseerumine. Eesti doktorikraadi ingliskeelne vaste on "Doctor of Philosophy" ja lühend on PhD. 
Nõukogude ajal oli doktorantuur tasustatav puhkus, mis oli ette nähtud doktoritöö vormistamiseks. See kestis kuni ühe aasta.
ISCED haridussüsteemide astmestiku järgi kuulub doktorantuur astmesse ISCED 6A.
Reform.
2022. aastal jõustus doktoriõppe reform, mille kohaselt muuhulgas said doktorantidest teadusasutuste või ettevõtete lepingulised töötajad. Vastav positsioon tagab doktorandile sotsiaalsed garantiid (puhkus, haigushüvitis, töötervishoiunõuded)– doktorant ei sõltu enam stipendiumitest ja grantidest. Doktoranditoetus asendati nooremteaduri töötasuga. Teisalt säilis võimalus läbida doktorantuur soovi korral ka töölepinguta.
Samuti muudeti doktorantuuri läbimise tingimusi: doktorandi doktoriõppes viibimise aeg lepitakse edaspidi kokku tema õppe- ja teadustöö kavas, mis jääb reeglina kolme kuni kaheksa aasta sisse (mis oli ka varem õppimise maksimaalne periood).
Trend.
Eestis oli 2016. aastal OECD riikidega võrreldes tuhande tööealise inimese kohta keskmiselt kaheksa doktorikraadiga inimest, samal ajal kui OECD keskmine näitaja oli kümme ja Soome näitaja 12,6 inimest. Välisdoktorantide osakaal oli samas kasvamas. Doktoriõppe lõpetajate arv oli Eestis madal ning majanduse struktuuri muutmiseks ja ühiskonna vajaduste täitmiseks ebapiisav.
2025. aastal valminud ülevaate kohaselt küll Eesti teadlaste üldarv kasvab, aga doktorante on vähem kui kümme aastat varem, mis seab küsimärgi alla eestikeelse kõrghariduse jätkusuutlikkuse. Teadussüsteemi tuleviku jaoks on oluline noorteadlaste pealekasv, kuid 2024. aasta andmete kohaselt on kraaditöö kaitsmiseni jõudnud vähem kui kaks kolmandikku doktorantidest.
Doktorikraad

Doktorikraad on kõrgeim teaduskraad paljudes riikides, sealhulgas Eestis.
Sellele võivad eelneda litsentsiaat (näiteks Rootsis), magister, bakalaureus.
Sõltumatult teadusharust on tihti kasutusel doktorikraadi nimetusena filosoofiadoktor, lühendina PhD.
Mõnes riigis (näiteks Saksamaal) võib doktorikraadile järgneda habilitatsioon.
Doktorikraadi andmise õigus on peamiselt tunnustatud ülikoolidel. Doktorikraadi saamiseks peab tavaliselt selle taotlejal olema sellest madalama astmega teaduskraad (tavaliselt magistrikraad). Doktorikraadi saamisele eelneb doktorantuur, mis võib kesta kuni 3 aastat, paljudes maades aga ka kauem. Doktorantuuri käigus kirjutab doktorant (doktorikraadi taotleja) vajalikud teadustööd (avaldab teadusartikleid, valmistab ette doktoriväitekirja), sooritab vastavad eksamid jmt. Doktorantuur lõpeb doktoriväitekirja kaitsmisega vastava ülikooli teadusnõukogu ees. 
Doktorikraad pärineb keskaegsetest ülikoolidest ("doctor" – ladina keeles "õpetaja"). Eri maades ja mõnikord ka eri ülikoolides või koguni erialati esitatakse doktorikraadi saamisel erinevaid nõudmisi. Tavaliselt annab doktorikraad õiguse kandideerida ülikoolides õppejõu kohale – näiteks peab Eestis bakalaureuseõppe õppejõududest 50%-il olema doktorikraad. Mõnel maal võivad professeerumisel lisanduda eritingimused nagu näiteks habilitatsioon.
Eestis on doktorikraadi nimetus enamikul erialadest "filosoofiadoktor" ("dr. phil.," inglispärane lühend PhD.), millele lisatakse sulgudes täidetud õppekava nimetus või kitsam õppekavajärgne spetsialiseerumine. Eraldi kraadinimetused on teoloogiadoktor (ladina lühend "dr. theol.") ja õigusteaduste doktor ("dr. jur."). Paljudes maades on kasutusel kraadid nagu meditsiinidoktor ("dr. med."), majandusteaduste doktor ("dr. rer. oec.") jne.
Doktorikraadile vastavaks loetakse Eestis ka NSV Liidu haridussüsteemis omandatud kvalifikatsioon, mida tõendab:
Doktorikraadid võib olla erineva tasemega. Doktorikraade annavad ka teadus- ja õppeasutustena tunnustamata ülikoolid või müüvad vastavaid diplomeid tegelikult mitteeksisteerivad ülikoolid. Sellised nimetatakse kõnekeeles diplomiveskiteks. Tarvidusel hindab doktoridiplomite sisu ja väärtust Eestis Akadeemilise Tunnustamise Infokeskus (Eesti ENIC/NARIC).
Teaduskraad

Teaduskraad (inglise keeles "research degree") on akadeemilise kraadi liik, mis saadakse tavaliselt pärast kõrgeima kõrgharidusastme (doktoriõppe) õppekava läbimist ja väitekirja või muu nimetusega iseseisva teadusliku uurimuse või loometöö koostamist ja kaitsmist. 
Teaduskraadi mõiste ja teaduskraadide nomenklatuur on riigiti erinev.
Eesti.
Eestis antakse välja ainult üht teaduskraadi – doktorikraadi. Doktorikraadi täpsem nimetus on filosoofiadoktor (inglise "Doctor of Philosophy", lühend PhD), millele lisatakse sulgudes täidetud õppekava nimetus või kitsam õppekavajärgne spetsialiseerumine.
Varem oli Eestis võimalik kaitsta teaduskraadina ka magistrikraad enne 1. juunit 2002 Eesti Hariduse Infosüsteemi kantud magistriõppe ehk nn 4+2 magistriõppekava läbimisel. Vastuvõtt nn teadusmagistri õppekavadele lõpetati 1. septembril 2005. Nn Bologna protsessi käigus ümber kujundatud (nn 3+2 süsteemis) magistriõppe lõpetanu saab küll magistrikraadi, kuid see ei ole enam teaduskraad. 
Eestis varem ja teistes riikides välja antud teaduskraadide vastavus doktorikraadile on määratletud Vabariigi Valitsuse määrusega.
Florese meri

Florese meri on meri Euraasia mandrist kagu pool.
Florese merest itta jääb Banda meri, läände jäävad Bali meri ja Jaava meri ning lõunasse jääb Sawu meri, millega teda ühendab Sape väin. 
Florese mere lõunapiiriks on Florese, Komodo ja Sumbawa põhjarannik alates Florese põhjatipust (8°4'S 122°52'E) kuni Sumbawa põhjatipuni Tambora vulkaani lähedal (8°22'S 117°10'E). Mere läänepiir kulgeb sealt Satengari saarte (7°26'S 117°8'E) ja Sabalana saarte (6°33'S 118°49'E) kaudu Sulawesi saare edelatippu (5°37'S 119°30'E). Mere põhjapiir kulgeb mööda Sulawesi lõunarannikut Selayari väinani (5°37'S 120°28'E). Mere idapiir kulgeb sealt üle väina Selayari saare põhjatippu, läbi saare selle lõunatippu, sealt korallriffide (Macani ja Pasitelu saared) kaudu Kalaotoale (7°24'S 121°52'E) ning sealt Florese põhjatippu. 
Mere pindala on ligikaudu 240 000 km². Mere sügavus on kuni 5140 meetrit. Mere lõunaosa on märgatavalt sügavam kui põhjaosa.
Florese meres suuri saari ei ole, küll on meres palju pisisaari ja korallrahusid. Mere idaosas on Tanahjampea, Kalao ja Bonerate saar, Komodo ja Sumbawa vahelises väinas on Sangeangi saar ja Florese põhjakaldal Palu saar. 
Mere kaldad on üldiselt kõikjal järsud. Rohkem kui kilomeetrised kõrgused kallastel on tavalised, näiteks Sumbawa kõrgeim tipp Tambora küündib 2850 meetrini ning Florese kõrgeimad tipud Rahakan ja Egon vastavalt 2382 ja 1703 meetrini (kõik kolm on tegevvulkaanid). Sulawesi saarel on Florese mere kaldal 2871 m kõrgune Lompobatangi mägi. 
Kuigi mere kaldad on üldiselt kõikjal asustatud, on suuri linnu mere kaldal vähe. Ainus üle 50 000 elanikuga asula on Sumbawa kirdeosas olev Bima. 
Florese mere kaldad kuuluvad kõikjal Indoneesiale. Sumbawa ja Sangeang kuuluvad Lääne-Nusa-Tenggara provintsi, Flores ja Komodo Ida-Nusa-Tenggara provintsi ning ülejäänu, see tähendab põhiosa merest Lõuna-Sulawesi provintsi.
Vitim

Vitim (vene "Витим", jakuudi "Виитим", evengi "Витым") on jõgi Aasias Siberis. Algab Vitimi mägismaalt. Läbib Stanovoi mäed, moodustades kärestikke. Suubub paremalt Leenasse. Pikkus 1978 km.
Loodusravi

Loodusravi on käsitletav alternatiivmeditsiini ühe alaliigina, kus ravi viiakse läbi kas täielikult või osaliselt loodusest pärit vahenditega (ravimtaimed, muud loodussaadused). 
Vahendid, põhimõtted.
Loodusravi vahendeid kasutatakse võimalikult naturaalsel kujul, muutes nende omadustes vaid hädapäraseid näitajaid (ravimtaimed kuivatatakse, puhastatakse, töödeldakse termiliselt) nii, et need ei kaotaks seejuures märgatavalt oma põhilisi raviomadusi. Muud loodussaadused (kivid, sool, liiv jms) läbivad samuti minimaalse töötluse alates kogumisest kuni tarbijale üleandmiseni.
Ka on loodusravis olulisel kohal organismi füsioloogiline mõjutamine välispidiselt, näiteks füüsiliste harjutuste või protseduuride abil, mida viib läbi kas patsient ise või aitab läbi viia keegi teine. Ka nendel puhkudel puudub reeglina abivahendil toksiline toime.
Loodusravi printsiibiks on see, et lähtutakse organismi puhastamise vajadusest, väljutamaks organismist toksilisi jääke, ilma uusi toksilise toimega komponente lisamata.
Loodusravist on välja kasvanud ka homöopaatia.
Traditsiooniline meditsiin aktsepteerib loodusravi põhimõtteid valikuliselt, st tõenduspõhiselt. Loodusravi põhimõtted, mis apelleerivad patsiendi psühholoogilistele teguritele, ei loeta tõenduspõhiseks, mistõttu neid enamasti ei aktsepteerita. Sageli ei taheta loodusravi põhimõtteid aktsepteerida ka seetõttu, et loodusraviga saavutatav efekt on pikemat aega nõudev ning suuremas sõltuvuses patsiendi füsioloogilistest eripäradest.
Kalle Kasemaa

Kalle Kasemaa (sündinud 30. detsembril 1942 Pärnus) on eesti vaimulik, teoloog ja tõlkija, Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
Elulugu.
Kasemaa õppis 1957–1961 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis (hilisem Tallinna Tehnikakõrgkool) teede ja sildade ehitust. Ta teenis 1962–1965 Nõukogude armees ja õppis 1966–1973 EELK Usuteaduse Instituudis. Teoloogiamagistri kraadi sai ta seal 1976. aastal, 1997. aastal kaitses Tartu Ülikoolis teoloogiadoktori kraadi. 
Kasemaa oli 1973–1978 Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta aastal 1975 Maarja-Magdaleena kogudust ja aastatel 1975–1978 Laiuse Püha Jüri kogudust; aastatel 1978–2003 oli ta Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. EELK Usuteaduse Instituudi lektor 1978–1981, edasi kuni 1990. aastani dotsent ja sealtpeale professor. 
1991–1996 oli Kasemaa Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. Tõlkijana alustas ta 1980. aastal, on vahendanud peamiselt kreeka ja iisraeli kirjandust. Olnud alates aastast 1989 ajakirja Akadeemia toimetuskolleegiumi liige ja alates aastast 1992 Eesti Kirjanike Liidu liige. 
Kasemaa on Uppsala Ülikooli (Rootsi) ja Haifa Ülikooli (Iisrael) audoktor ja Uku Masingu Kolleegiumi liige. Ta oli samuti nüüdseks tegevuse lõpetanud Eesti Araabia Seltsi liige. 
Kalle Kasemaa oli 2008. aasta alguseni Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semitistika korraline professor, seejärel on olnud emeriitprofessor. 
Looming.
Ta on tõlkinud eesti keelde üle 60 raamatu, peamiselt heebrea ja kreeka, aga ka araabia, jidiši, ladina, saksa, prantsuse, albaania ja kõmri keelest. Tema vahendatud kirjanike seas on Šmuel Josef Agnon, Šolem Alejchem, Odisseas Elitis, Abū Hāmid al-Ghazālī, Taha Husain, Manolis Karagatsis, Nikos Kazantzakis, Menis Kumandareas, Nagib Mahfuz, Amos Oz, Isaac Bashevis Singer, Dido Sotiriu, David Šahar, Benjamin Tammuz, Ilias Venezis ja David Vogel.
Grööni meri

Grööni meri on mereala Põhja-Jäämeres, mis piirneb läänes Gröönimaaga, lõunas Islandiga, idas Jan Mayeniga ja kirdes Teravmägedega. Seal on külm kliima. Mere lääneosa läbib külm hoovus ja see on aasta ringi jääs.
Mere pindala on 1 205 000 km². Mere keskmine sügavus on 1450 m ning suurim sügavus 5600 m.
Koinee

Koinee oli antiikajal kreeka ühiskeel. See tekkis hellenismi ajal pärast Aleksander Suure vallutusi, kõigi kreeka keele murrete segunemisel. Koinee on kreeka sõna.
Eesti õigekeelsussõnaraamat annab "koinee [keel]" vasteks "eri murdeid või keeli kõnelevate keelekollektiivide suhtlemiskeel". Ülekantud tähenduses ka "segakeel".
Korealased

Korealased on rahvas Aasias Lõuna- (45 miljonit) ja Põhja-Koreas (24 miljonit). Neid elab veel Korea piiri lähedal Hiinas (~ 2 miljonit) ja elas ka Venemaa Kaug-Idas. Sealt aga küüditati nad 1937. aastal Usbekistani ja Kasahstani, kus on korealasi kokku umbes 400 000. Lisaks on neid Jaapanis (700 000) ning USA-s ja Kanadas (1 miljon).
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 159 korealast, neist 86 Tallinnas.
Korealased räägivad korea keelt. Traditsiooniliselt on korealaste hulgas olnud levinud budism, konfutsianism ja Korea šamanism. Tänapäeval on Lõuna-Koreas suhteliselt palju kristlasi (32% elanikkonnast).
Esimesed inimesed asusid Korea poolsaarele pronksiajal, kuid need polnud tänapäeva korealaste esivanemad. Protekorealased saabusid Mandžuuriast esimestel sajanditel enne meie ajaarvamist, levisid pikkamööda poolsaart mööda lõuna poole ja seal varem elanud hõimud, tänapäeva jaapanlaste esivanemad, rändasid Jaapanisse.
Korealased kuuluvad mongoliidsesse rassi. Kraniomeetriliste uuringute põhjal on korealased lähemal mongolitele ja kasahhidele kui hiinlastele ja jaapanlastele.
Guinea laht

Guinea laht on Atlandi ookeani ekvaatori-lähedane osa Lääne-Aafrikast lõunas. 
Lahes asuvad São Tomé ja Príncipe saared.
Laht jaguneb väiksemateks lahtedeks: Benini ja Biafra laht.
Riigipeade ja valitsusjuhtide koondtabel

"See on koondtabel praegu võimul olevatest riikide riigipeadest ja valitsusjuhtidest.
Aldani jõgi

Aldan (jakuudi ja vene keeles "Алдан") on jõgi Aasias Venemaa idaosas.
Geograafia.
Pikkusega 2273 km ja valgla pindalaga 729 000 km² on Aldani jõgi Leena jõe suurim lisajõgi, kannab sellesse 30% tema äravoolu. Algab Stanovoi mäestiku põhjanõlvast. Seejärel voolab pikalt kirdesse ja itta. Lõpuks pöördub põhja ja läände ning suubub paremalt Leenasse.
Aldani jõgikond paikneb igikeltsa ja aluskorra kristalsete kivimite levialal. Aldani mägismaa ulatuses voolab kivide ja kärestikutega jõesängis, Utšuri ja Maja jõe suudmete vahel voolab laies jõeorus ning edasi mägedevahelisel tasandikul. Lammis on hästi palju järve. Alamjooksul moodustab Aldani jõgi mitu haru. 
Hüdroloogia.
Toitub vihma- ja sulatud lumeveest. Aasta keskmine äravool on suudmealas 5060 m³/s. Suurvesi kestab maist juulini, sel ajal tõuseb veetase 7–10 meetrit võrra, äravool jõuab 30–48 000 m³/s. Samuti esineb suurvesi augustis ja septembris. Talvine äravool on väike (aastasest 4%), veebruarist aprillini ei ületa ta 230–300 m³/s. Jõgi on kaetud jääga umbes seitse kuud oktoobri lõpust maini. Vees on kaltsiumi- ja hüdrokarbonaatioonid, nende suurim sisaldus on kuni 0,3 g/l (talvise madalavee ajal).
Lisajõed.
Suuremad lisajõed on parempoolsed Timpton, Utšur, Maja, Allaah-Üün, Tompo, Baraiõ, Tumara; vasakpoolsed Amga, Notora ja Tatta. Kokku on jõel 275 lisajõgi pikkusega üle 10 km. Aldani jõgikonnas on üle 114 000 voolaveekokku ja üle 51 000 järve.
Inimtegevus.
Kogu Aldani jõe pikkusest on umbes 1600 km laevatatav. See on oluline veetee mäetööstusettevõtede toodangu väljaveo jaoks ning toidu- ja tööstuskaupade sisseveoks Leena jõest. Peamised sadamad: Tommot, Ust-Maja, Handõga. Jõgikonnas paiknevad suured kulda, kivisöe ja kiltkivi leiukohad.
Aldani jõgikonnas on plaanis hüdroelektrijaamade kaskaadi (Lõuna-Jakuudi hüdroenergiakompleksi) ehitamine. Aldani jõel otse on võimalik Verhnealdanski HEJ ehitamine.
Loodus.
Aldani jõgi on kalarikas (siberi tuur, sterlet).
Kosmos (täpsustus)

Kosmos (kreeka keeles κόσμος) on kreeka keelest pärinev sõna, mis tähendab maailma, täpsemalt korrastatud maailma. Kosmose kui harmoonilise maailma vastand on kaos. Sõna "kosmos" tüvest on tuletatud eri teadusharude nimetused, näiteks kosmogoonia, kosmoloogia, kosmograafia, kosmonautika, kosmobioloogia ja kosmeetika, samuti mõisted nagu kosmopoliit, kosmopolitism, kosmodroom jne.
Ida-Hiina meri

Ida-Hiina meri on meri Vaikse ookeani lääneosas. 
Piirneb lõunas Taiwani väina ja Taiwani saarega, kagus Nansei saartega, kirdes Kyūshū ja Cheju saar saarega, põhjas Kollase merega. Sügavus Nansei saarte lähedal kuni 2717 meetrit. Merre suubub Jangtse jõgi. Mere kaguosas voolab Kuroshio hoovus.
Ida-Siberi meri

Ida-Siberi meri on Põhja-Jäämere osa Uus-Siberi saartest Wrangeli saareni. Ida-Siberi merre suubuvad Indigirka ja Kolõma jõgi.
Ida-Siberi meri asub mandrilaval.
Kurioosset.
Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu Kesktäitevkomitee otsusel on ta sügavus kuni 200 meetrit (See sügavus defineerib mere ja Põhja-Jäämere vahelise piiri).
Väikesed Sunda saared

Väikesed Sunda saared (indoneesia keeles "Nusa Tenggara" 'kagusaared') on saarteahelik Balist Timorini. 
Saared on osa Sunda saartest. Peaaegu kogu saarestik kuulub Indoneesiale, välja arvatud Timori idaosa, kus asub Ida-Timor.
Väikesed Sunda saared koosnevad kahest geoloogiliselt erinevast saarerühmast. Põhjapoolne rühm, mis hulgas on Bali, Lomboki, Sumbawa, Floresi ja Wetari saar, on vulkaanilise päritoluga. Paljud nendel olevatest vulkaanidest, näiteks Rinjani mägi, on endiselt aktiivsed. 
Lõunapoolne saarterühm on mittevulkaaniline. Arvatakse, et see on 1–15 miljonit aastat vana.
Kosmogoonia

Kosmogoonia (vanakreeka sõnast κοσμογονία ("kosmogonia"; 'maailma tekkimine')) on astronoomia haru, mis uurib Universumi ja selle koostisosade teket ja arengut.
Kitsamas tähenduses on kosmogoonia astronoomia haru, mis tegeleb taevakehade ja nende süsteemide tekkimise ja arenemise uurimisega. Teistest astronoomia harudest erineb kosmogoonia selle poolest, et tema objekt pole otseselt vaadeldav. Kosmogoonia põhiliseks uurimismeetodiks on hüpoteeside väljatöötamine: taevakeha praegust seisundit püütakse tuletada mingist algseisundist.
Esimesed kosmogoonilised hüpoteesid esitati juba 18. sajandil.
Kosmogoonia jaguneb kaheks haruks: planeedikosmogoonia ja stellaarkosmogooniaks.
Euroopa Noored Sotsialistid

Euroopa Noored Sotsialistid (inglise keeles "Young European Socialists", lühend YES, varem "European Community Organization of Socialist Youth", lühend ECOSY) on Euroopa Sotsialistliku Partei noorteorganisatsioon, Euroopa Liidu riikide sotsiaaldemokraatlike noorteühenduste liit.
See asutati 1992. aasta novembris. Organisatsiooni peakorter on Brüsselis. Nime muudeti 2013. aastal.
YES on Noorte Sotsialistide Rahvusvahelise Liidu (IUSY) liige.
Lisaks täisliikmetele on organisatsioonis vaatlejaliikmed.
ECOSY lipukiri on: "Euroopa rahvale, mitte kasumile."
ECOSY valimisloosung Eurovalimistel oli: "Meie tuleviku Euroopa: poliitiline ja sotsiaalne."
2004. aasta suvelaager Rumeenias.
22.–28. juulil 2004. aastal toimus 7. ECOSY suvelaager Năvodaris Rumeenias. Laagrit korraldasid Rumeenia Noored Sotsiaaldemokraadid ja Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei noorte tiib. Rumeenia SDP on Rumeenia valitsev partei. Euroopast osales ligi 3000 noort sotsiaaldemokraati, ka Eesti Noored Sotsiaaldemokraadid.
Astraalmüüdid

Astraalmüüdid on taevakehadega seotud müüdid.
Leo Frobenius on analüüsinud taevakehadega seotud müütide levikut oma teoses "Wom Kulturreich des Festlandes" ("Kuivamaa kultuurkond").&lt;br&gt;
Nii näiteks levivad Kuuga seotud müüdid parasvöötmes ja suurtel geograafilistel laiustel ning solaarsete kultuuride alal tärkasid 8 esimest tsivilisatsiooni. Astraalmüütide levialade võrdluste järeldused on huvipakkuvad:
Babüloonias (paabelis) sai neist uskumustest ühiskondlik astraalreligioon, mis kujutas kalendrilist süsteemi täpseks ajaarvestamiseks. Astraalreligiooni alus on astroloogia uskumused taevakehade otsesest mõjust ühiskonnale või valitsejale (kes kehastas kogu ühiskonda). Tähistaevas on salakirjas ennustusteraamat lugemiseks väljavalituile, kes on pandud (pühitsetud, väljavalitud, jms) õpetama ja juhtima ülejäänuid.
Jaapani meri

Jaapani meri (jaapani keeles 日本海 "Nihon-kai" 'Jaapani meri'; korea keeles 동해 "Tong-hae" 'Idameri' (kasutusel Lõuna-Koreas) ja 조선동해 "Chosŏn Tong-hae" 'Korea Idameri' (kasutusel Põhja-Koreas); vene keeles Японское море "Japonskoje more" 'Jaapani meri') on ääremeri Vaikses ookeanis. 
Läänes piirneb see Korea poolsaare, lõunas Kyūshūga, kagus ja idas Honshū, kirdes Hokkaidō ja Sahhaliniga. Ühendatud Ida-Hiina merega Tsushima väina kaudu, Jaapani Sisemerega Shimonoseki väina kaudu, Vaikse ookeaniga Tsugaru väina kaudu, Ohhoota merega La Pérouse'i ja Tatari ning Nevelskoi väina kaudu. Suurim sügavus 3727 meetrit.
Jaapani Sisemeri

Jaapani Sisemeri (jaapani 瀬戸内海, Seto Naikai) on Vaikse ookeani osa, piirneb Honshū, Kyūshū ja Shikoku saarega. 
Kulgeb valdavalt lääne-ida sihiliselt. Läänes ühendatud Jaapani merega Shimonoseki väina kaudu, lõunas Vaikse ookeaniga Bungo väina kaudu, kagus aga Kii väina kaudu. Meres on palju saari, saarestikud jagavad selle mitmeks lagedamaks osaks. Merd ületavad mitmed sillad.
Jaapani Sisemere keskmine sügavus on 37 m, suurim sügavus on 105 m.
Itaalia Demokraatlikud Sotsialistid

Itaalia Demokraatlikud Sotsialistid (itaalia "Socialisti Democratici Italiani", lühend "SDI") oli Itaalia sotsialdemokraatliku profiiliga väikepartei. Kuulus Euroopa Sotsiaaldemokraatlikusse Parteisse. SDI liider oli Enrico Boselli.
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai SDI kaks kohta, osaledes Oliivipuu ühisnimekirjas.
2006. aasta Itaalia parlamendivalimistel lahkus SDI Oliivipuu ühisnimekirjast ja otsustas moodustada ühise sotsialistliku ja libertaristliku nimekirja nimega Roos Rinnas koos Itaalia Radikaalidega. Ühisnimekiri kuulus valimistel Romano Prodi valimisliitu ja tuli võimule pärast Prodi valimisliidu võitu valimistel.
2007. aastal ühines partei koos teistega Itaalia Sotsialistlikuks Parteiks.
Polüneesia kosmogoonia

Polüneesia kosmogoonia on polüneesia rahvaste mütoloogiasse kuuluvate loomismüütide kogum (kosmogoonia).
Usulahk

Peavoolust eraldunud religioosne liikumine. Eraldumise põhjused on õpetuslikud või vastuolu koguduse võimukorraldusega. Rahvusvaheline määratlus on sektid.
Sektide loetelu ajaloolise tekkimise järjekorras.
Ketserlus ja hereesia Euroopas.
Arianism - Montanism - Donatism (donatistid) - Monofüsiidid - Paulikiaanlus - Katarlus (katarid) - Albilased - Pelagism (pelagistid) - Apostoolia ?(apostoolikud) - Lollardid - Anabaptism (anabaptistid)
Flagellandid - adamiidid - Valdeslased - Hussiidid (kariklased ja taboriidid) - Böömi vennad - Kalvinism - Taboriidid - Valdeslased - jansenistid - Pietism - Baptism - Vt mõisteid: Antitrinitaarid - Protestantism - priilased
Venemaal.
Bobogomiilid - Vanausulised - Hlõstid - Molokaanid - Võglased - Filipplased - jooksikud - Skopetsid - Fedossejevlased - Artamonovlased - strigolnikud - Juuditsemine (juuditsejad)
Uued: Vissarionlased
Ameerika (uued) usulahud:.
Mormoonid - Jehoova tunnistajad - Kristuse Kogudus
Rio Negro jõgi

Rio Negro on jõgi Lõuna-Ameerikas. 
Algab Guainía ja Casiquiare jõe ühinemisel. Voolab algul lõunasse, hiljem valdavalt kagu suunas. Suubub Amazonasesse, mis Rio Negro suudmest ülesvoolu kannab Solimõese nime.
Alamjooksul on Rio Negro lai ja aeglase vooluga. Vaid suudmes aheneb ta Solimõese kaldavallidest läbi murdes 2,5 kilomeetrini. Rio Negros on must vesi, sellest ka nimi. Seal elab umbkaudu 1500 kalaliiki. Rio Negro must vesi on soojem ja seetõttu hõredam kui Solimõese vesi, seetõttu ujub ta Amazonase pinnal ja seguneb aeglaselt Solimõese sogase veega.
Franz Josephi maa

Franz Josephi maa on saarestik Põhja-Jäämeres. 
Saarestiku pindala on 16 100 km². Saared on kaljused, kuni 620 meetrit kõrged ja enamjaolt kaetud liustikega, mille pindala on viimastel aastakümnetel jõudsalt vähenenud. Saarte pinnase moodustavad liivakivi, aleuriit, lubjakivi ja basalt.
Loomadest võib saarestikus kohata jääkaru, polaarrebast, morska, habehüljest, grööni hüljest jt.
Saartel valitseb arktiline kliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus –1,2...+1,6 °C. Jaanuaris võivad õhutemperatuurid langeda alla –50 °C. Sademete hulk on vahemikus 200...550 mm.
Saarestik kuulub Venemaale ja on halduslikult Arhangelski oblasti Primorski rajooni koosseisus. Saarel puuduvad püsielanikud. 1957. aastast asub Hayesi saarel ilmajaam. 
Franz Josephi maa avastati Austria-Ungari põhjapooluse-ekspeditsiooni käigus 30. augustil 1873. Ekspeditsiooni juhid Julius von Payer ja Karl Weyprecht nimetasid saarestiku Austria-Ungari keisri Franz Joseph I järgi. Saarestik pole kunagi kuulunud Austriale, Ungarile ega Austria-Ungarile.
Franz Josephi maa järgi sai nime Tallinna Loomaaia nüüdseks surnud jääkaru Franz. 
Franz Josephi maa kajastus kultuuris.
Esimene maailmasõda peeti suuresti asumaade ümberjagamise nimel. Ühena vähestest sõjas osalenud suurriikidest puudusid Austria-Ungaril asumaad. Kuid vahva sõdur Josef Švejk nimetas romaanis "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil" korduvalt Austria-Ungari asumaaks Franz Josephi maad.
El (jumal)

El (ka "il") on semiidi keeltes jumala kohta kasutatav sõna. See esineb nii koha- kui ka isikunimedes (Paabel, Iisrael; Elohim, Eelija, Eliisa). 
Nime või epiteedina on "El" kasutusel nii polüteistlikes kui ka monoteistlikes Lähis-Ida usundites. Akkadi keeles tähendas "elu(m)" või "ilu(m)" lihtsalt jumalat ja ei olnud kasutusel nimena. Ugariti usundis oli El konkreetne jumal, kes oli küll valitsev peajumal, ent siiski vaid üks paljudest, jumalanna Ašera abikaasa. Heebrea usundis nimetati Eliks aga juba ainujumalat.
Uue Testamendi koodeksid

Väärtuslikumad: 
olulised:
Uue testamendi papüüruste loend

2. sj pKr papüürused, lühendiga.
2./3. sj pKr
3. sj pKr
3./4. sj pKr
Papüürus 66

Papüürus 66 (Bodmer Papyrus II) on vanim teadaolev Johannese evangeeliumi käsikiri. See on dateeritud ajavahemikku 150–200 pKr. Tekst on samasugusel kujul nagu tänapäevalgi, mis tõestab Johannese evangeeliumi korrektset tradeerimist.
Üriku suurus on umbes 14,2 cm × 16,2 cm. Koodeksi maht oli algselt ilmselt 39 papüüruspoognat, mis kaheks murtuna moodustasid 78 lehte ja 156 lehekülge. Tänaseks on säilinud 75 lehte ja 39 identifitseerimata tükki. Säilinud on tekstiga leheküljed numbritega 1–34 ja 39–108. Lehekülgedel on 15–25 rida teksti.
Manuskripti sisuks on Uue Testamendi Johannese evangeeliumi 1:1 – 6:11; 6:35 – 14:26, 29 – 30; 15:2 – 26; 16:2 – 4, 6 – 7; 16:10 – 20:20, 22 – 23; 20:25 – 21:9, 12, 17. (Manuskriptil puudub perikoop 7:53 – 8:11.) Teksti kinnitavad: Codex Sinaiticus 4. sajandist ja Codex Bezae 6. sajandist.
Manuskript leiti Egiptusest Jabal Abû Manast, Ebene Dishnast põhjas ja 12 km Als-Tarif Jabalist idas. 1955/1956. aastal ostis selle koos teiste kreeka ning koptikeelsete ürikutega Martin Bodmer. Tänapäeval asub see papüüruskoodeks Bodmeri raamatukogus ("Bibliotheca Bodmeriana") Colognys Šveitsis. Seal hoitakse suuremat osa leitud Johannese evangeeliumi manuskriptidest. Tähtsaim neist on Chester-Beatty-Papyrus. Üks leht, "Für Altertumskunde Institut der Universitat zu Köln", on ka Kölnis Saksamaal.
Tekstinäide.
Osad tähed kreeka keeles teise kujuga
1:1 EN (-) ARXH (alguses) HN (oli) O LOGOS (sõna) KAI (ja) O LOGOS (sõna) HN (oli) PROS (juures) TON (-) TEON (Jumala) KAI (ja) TEOS (Jumal) HN (oli) O LOGOS (sõna)
1:2 OUTOS HN EN ARCH PROS TON TEON (see oli alguses Jumala juures)
1:3 PANTA DI AUTOU EGENETO KAI HORIS AUTOU EGENETO OUDE EN O GEGONEN (kõik on olemas selle läbi ja ilma selleta pole olemas mitte midagi, mis olemas on).
Põhja-Atlandi ostsillatsioon

Põhja-Atlandi ostsillatsioon ehk Põhja-Atlandi võnkumine (NAO, inglise "North Atlantic oscillation") on Islandi miinimumi ja Assoori maksimumi ehk õhurõhu tugevuse võnkumine erinevail aastail Atlandi ookeani põhjaosas.
Islandi miinimum on püsiv madalrõhuala keskmega enamasti ligikaudu Islandi saare kohal. Assoori maksimum on kõrgrõhuala Assooride kohal. Põhjapoolkeral valitsevad läänetuuled kõrgrõhkkonnast põhja suunas ja madalrõhkkonnast lõunas. Seetõttu on Põhja-Atlandil valitsevaiks läänetuuled, mis puhuvad Islandi miinimumi ja Assoori maksimumi vahel. Läänetuuli võimendab veelgi Coriolisi efekt.
Põhja-Atlandi ostsillatsiooni numbriliseks väljendamiseks kasutatakse NAO indeksit.
Positiivne ja negatiivne NAO.
Põhja-Atlandi ostsillatsioon tähendab nende rõhkkondade tugevuse muutust. Kui nõrgeneb üks, siis nõrgeneb ka teine ning vastavalt sellele muutub läänetuulte tugevus. Tugevate ja hästi väljakujunenud rõhkkondadega aastal on NAO indeks positiivne, vastasel korral aga negatiivne.
Positiivne NAO-indeks toob endaga kaasa vihmase ja pehme talve Põhja-Euroopas, sest niiske õhk Atlandi ookeanilt jõuab kaugemale sisemaale, jättes Vahemere-äärsetele maadele põua ja ühtlasi ilusa ilma. Negatiivne NAO-indeks toob kaasa vihmase ja mägedes lumetormidega talve Vahemere ääres ning külma ja karmi talve Põhja-Euroopas. Selle põhjuseks on see, et nõrgemad läänetuuled ei vii niisket õhku mitte Põhja-Euroopa, vaid Vahemere kohale. Põhja-Euroopas aga valitsevad sellisel talvel külmad kõrgrõhkkonnad, mis on kujunenud Venemaa kohal.
Põhja-Atlandi ostsillatsiooni tekke põhjused ei ole selged. Näib olevat seos globaalse soojenemise ja NAO indeksi positiivsete väärtuste vahel, sest viimasel kümnendil ja 1930. aastail on tugevalt domineerinud positiivne faas, mis korreleerub hästi põhjapoolkera keskmise temperatuuri tõusuga.
NAO mõju loodusele.
NAO mõjutab oluliselt maismaa- ja veeökosüsteeme. See avaldub näiteks liikide levilate muutumises, planktoni produktsiooni kasvamises jne. Samuti mõjutab see piirkonna põllumajandust.
Eesti Ornitoloogiaühing

Eesti Ornitoloogiaühing (lühend EOÜ) on vabaühendus, mille eesmärk on Eesti linnustiku uurimine, kaitsmine ja tutvustamine.
Ajalugu.
EOÜ on vabaühenduste kliimavõrgustiku liige.
EOÜ ingliskeelne nimi on BirdLife Estonia.
Organisatsiooni struktuur.
Nõukogu.
EOÜ nõukogusse kuuluvad augustist 2021 Leho Luigujõe, Marko Mägi, Art Villem Adojaan, Antti Karlin, Olev Lüütsepp, Tiiu Tali, Elle-Mari Talivee, Indrek Tammekänd, Aarne Tuule, Tarvo Valker, Peep Veedla. Nõukogu on valitud kolmeks aastaks.
Komisjonid ja töörühmad.
EOÜ juures tegutseb neli komisjoni (Eesti linnuharulduste komisjon, Eesti linnunimetuste komisjon, linnukaitsekomisjon, seirekomisjon) ja kaks töörühma (röövlinnutöörühm, kahlajatöörühm).
Eesti linnuharulduste komisjon loodi 1977. aastal, sisuline töö algas 1980. aastal. Komisjon kinnitab Eestis kohatud uute ja haruldaste linnuliikide vaatlused ning peab Eesti linnuliikide nimekirja.
Liikmed.
EOÜ-s on 2021. aasta lõpu seisuga 649 liiget.
Auliikmed.
EOÜ auliikmeteks on valitud Mait Zastrov (1991), Lemming Rootsmäe (1991), Johannes Lepiksaar (1991), Ilse Rootsmäe (1991), Eduard von Toll (1991), August Mank (1991), Olav Renno (1992), Joann Kallas (1992), Aino Kumari (1992), Linda Metsaorg (1997), Fred Jüssi (1997), Lars Arvid Aksel von Haartman (1998), Jānis Vīksne (1998), Endel Edula (1998), Vilju Lilleleht (1999), Ruth Ling (1999), Tiit Randla (2000), Pertti Saurola (2003), Ilkka Stén (2003), Eet Tuule (2003), Johanna Elizabeth Winkelman (2005), Taivo Kastepõld (2011), Mart-Olav Niklus (2011), Jüri Keskpaik (2012), Eve Mägi (2013), Raivo Mänd (2015), Andres Kuresoo (2015), Aivar Leito (2015), Toomas Jüriado (2018), Mall Hiiemäe (2018), Ene Viht (2018), Asko Lõhmus (2021), Andres Kalamees (2021), Agu Leivits (2021), Eedi Lelov (2024), Peep Veedla (2024).
Tegevus.
1983. aastal hakati tegema Eesti haudelinnustiku punktloendust.
1995. aastast valib EOÜ aasta lindu.
2002. aastal korraldas EOÜ koos Eestimaa Looduse Fondi ja Tele2-ga üleeuroopalise linnulaulude võistluse Birdeurovision 2002.
‘Ubaydi ajajärk

‘Ubaydi ajajärk on arheoloogiline ajajärk Mesopotaamias, mis on saanud nime Al-‘Ubaydi küla ehk Tell al-Ubaidi asulakoha järgi.
Umbes 5850 eKr saabusid Eufrati ja Tigrise suudmealale piki Tigrise jõge noorema kiviaja maaharijad, kes tõid endaga Samarra kultuuri mõjusid. Tollal ulatus Pärsia laht märksa kaugemale sisemaale kui tänapäeval ja Tigris ei suubunud Eufrati jõkke, vaid mõlemal jõel oli oma suue merre. Kumbki jõgi ei voolanud alamjooksul oma tänapäevases sängis ja mõlemad moodustasid suudmes delta.
Järgnenud Hadji Muhammedi kultuuri ajal leiutati niisutuskanalid ning arvatavasti sai enamik sumeri asulaid sel ajal nime. Umbes aastail 5300–4750 saabusid Ubaidi kultuuri alale piki Eufrati jõge akadi semiidid.
5. aastatuhandel eKr sulasid Mesopotaamias arvukad kultuurid kokku vähesteks. Tekkis palju ajajärgule nime andnud Ubaidi sarnaseid suuri külasid. Sel ajal tekkisid esimest korda kaubandus, ebaisikulised suhted inimeste vahel (ühiskond) ja sotsiaalne kihistumine. Ehitati esimesed jumalanna Ninhursagi templid. Ubaidi ajajärgul leiutati ratas, mida kasutati esialgu potikedrana.
Ubaidi ajajärgu keraamikale on iseloomulik geomeetriline ornamentika.
Keraamika järgi eristatakse Ubaidi ajajärgus 5 perioodi:
Neile järgneb Uruki ajajärk.
Arvatakse, et aastatuhande teisel poolel ilmusid Sumeri alale alg-eufratlased ehk ubaidlased, keda peetakse sumerite esivanemateks. Ubaidlased kuivendasid sood, tehes maa põlluharimiseks kõlblikuks. Nad kuivendasid maa ning hakkasid kuduma, nahka ja metalli töötlema, müüri laduma ning saviesemeid valmistama.
Suurimaks asulaks kasvas Eridu, kus elas umbes 4000 inimest.
EOÜ

EOÜ on lühend, mis võib tähendada:
Kara meri

Kara meri (vene "Карское море"; neenetsi "Хэрэ ям’" ) on Põhja-Jäämere ääremeri. 
Piirneb läänes Kara väinaga (Kara värav), mille kaudu saab Barentsi mere Petšora merre, Novaja Zemljaga ja Franz Josephi maaga, idas Taimõri poolsaare ja Severnaja Zemljaga. Asub mandrilaval, sügavam vagumus on Franz Josephi maast idas. Merre suubuvad Ob ja Jenissei, seetõttu on rannikualadel riimvesi. Looded on nõrgad. Meres on suvelgi jääd.
Kariibi meri

Kariibi meri on meri Atlandi ookeanis. 
Piirneb lõunas Lõuna-Ameerika ja läänes Kesk-Ameerikaga, põhjas Suurte Antillide (Kuuba, Haiti ja Puerto Rico), idas Väikeste Antillidega. Loodes Yucatáni väina kaudu ühendatud Mehhiko lahega. Sügavus kuni 7110 meetrit. Meres on nõrgad looded. Kliima on troopiline, esineb orkaane.
Madeira jõgi

Madeira jõgi on jõgi Lõuna-Ameerikas, Amazonase lisajõgi. Jõe valglast on põhiosa Brasiilia ja Boliivia, väike osa Peruu territooriumil.
Jõe pikkus on 1450 km (Mamoré, Río Grande, Río Caine ja Río Rochaga 3239 km), valgla pindala 1 420 000 km² ja vooluhulk suudmes 32 000 m³/s. Nende näitajate poolest on see üks maailma suurimaid jõgesid, mis suubub teise jõkke. Kui arvestada kõiki jõgesid, on see pikkuselt 19. ja vooluhulgalt suudmes 10. jõgi maailmas.
Madeira valgla see koht, kust suudmeni kõige pikem tee on, paikneb Boliivias Cochabamba linnast lõunas. Sealt algab Rio Grande, mis voolab alguses kagusse, ületab Santa Cruzi departemangu piiri, teeb seejärel poolkaare ja suundub põhja ning lõpuks loodesse. Sellest kohast alates, kus see vasakult ühineb Yapacani jõega, kannab see nime Mamoré. Mamoré ületab kohe El Beni departemangu piiri ja voolab üsna täpselt põhja. Paremalt suubub jõkke Brasiilia ja Boliivia piirijõgi Guaporé, mida kutsutakse ka nimega Itenes. Mamoré voolab Brasiilia ja Boliivia piirijõena edasi põhja, kuni sellesse suubub vasakult Madre de Dios. Sellest kohast alates nimetatakse jõge Madeiraks. Madeira voolab põhja kuni Boliivia põhjatipuni, pöördub kirdesse ja voolab läbi Amazonase madaliku, algul Rondônia ja pärast Amazonase osariigis, kuni suubub paremalt Amazonasesse.
Peajõe algus Boliiviast on kahtluse alla seatud. Brasiiliast algav Guaporé on Mamoréga ühinemisel veerohkem kui Mamoré ja on väidetud, et just Guaporé algus Brasiilias Mato Grosso osariigis Parecise mägedes on Madeira tõeline lähe.
Suudmes moodustab Madeira kaks haru. Nende vahele jääb Tupinambarana saar, mis on üks maailma suurimaid jõesaari (kõige suurem jõesaar on Araguaia jõel olev Bananali saar). See Madeira suudmeharu, kus voolab enamik vett, suubub otse Amazonasesse, aga teine suudmeharu voolab pikalt Amazonase kõrval ja seda nimetatakse Uraríaks.
Madeiraäärsed suurimad asulad on Beni departemangu keskus Trinidad, kaksiklinn Guarajá-Mirim – Guayaramerin, mis asub jõe kummalgi kaldal vastavalt Brasiilias ja Boliivias, Madre de Diose suudme vastas Brasiilias olev Canela, Rondônia osariigi keskus Porto Velho ning Amazonase osariigis asuvad Humaifá, Manicoré, Novo Aripuanã, Borba, Nova Olinda do Norte ja Autazes. Uraría ääres asuvad Maués, Barreirinha ja Parintins.
Madeira on vihmaperioodil ookeanilaevadega laevatatav rohkem kui 1000 km pikkuselt, peaaegu Porto Velho juures oleva San Antonio kärestikuni. Kuivaperioodil, mis kestab juunist novembrini, võib veetase jões langeda koguni 15 meetrit ja San Antonio kärestikuni sõitmine pole võimalik laevadel, mille süvis on üle 2 meetri.
Yapakani suudmest allapoole voolab jõgi üldiselt troopilises vihmametsas, kus peale jõelaevade ei ole õieti muid liikumisvõimalusi. Guajará-Mirimi ja Humaifá vahel kulgeb jõe ääres maantee, mis Porto Velhos jõe ületab. Porto Velho ja Guajará-Mirimi vahel, kus jõgi ei ole kärestike tõttu laevatatav, kulgeb jõe kõrval raudtee, mis ei ole muu raudteevõrguga ühenduses.
Keldi meri

Keldi meri on Atlandi ookeani osa, mis piirneb põhjas Iirimaaga ning idas Suurbritannia ja Bretagne'i poolsaarega.
Mere nimi rannikul elavate rahvaste keeltes:
Ogasawara saared

Ogasawara saared on saarteahelik Vaikses ookeanis.
Läänes piirnevad saared Filipiini merega. Pindala on 70 km² ja suurim kõrgus on 390 meetrit.
Kuuluvad Jaapanile.
Alates 2011. aastast kuuluvad need UNESCO maailmapärandi nimistu looduspärandi objekt nr 1362 koosseisu.
Kollane meri

Kollane meri on Vaikse ookeani ääremeri. 
Piirneb idas Korea poolsaare ja läänes Aasiaga, lõunas on ühenduses Ida-Hiina merega. Meri on madal, sügavus keskosas 60–80 meetrit. Vesi on magedam kui ookeanis, keskmiselt 32 promilli. Kollasele merele on nime andnud jõgede poolt hõljumina merre kantav löss, mis värvib merevee kollakaks. Mere loodeosas on Bo Hai laht. Idarannikul on tugevad looded, kõrgusega üle 8 meetri.
Koostöömeri

Koostöömeri on meri Antarktise rannikul. Piirneb Enderby maaga ja Printsess Elizabethi maaga.
Koostöömeri on Lõuna-Jäämere meri. Nende jaoks, kes Lõuna-Jäämere olemasolu ookeanina ei tunnista, on ta India ookeani meri.
Merele andsid nime Nõukogude polaaruurijad 1962. aastal Antarktika uurimisel tehtava rahvusvahelise koostöö märkimiseks (nimi vene keeles "море Содружества", inglise keeles "Collaboration Sea" ).
Tapajós

Tapajós [tapaž'os] on jõgi Lõuna-Ameerikas Amazonase jõgikonnas.
Jõgi saab alguse vasakpoolse Juruena ja parempoolse Teles Piresi jõe ühinemisel Pará, Mato Grosso ja Amazonase osariigi kolmikpunktis, sest Juruena on Mato Grosso ja Amazonase piirijõgi ning Teles Pires Pará ja Mato Grosso piirijõgi. Esialgu on Tapajós Pará ja Amazonase piirijõgi ning üsna varsti pärast lähet suubub temasse paremalt Cururu jõgi. Tapajós voolab kirdesse. Kahe osariigi piirijõgi pole ta kuigi kaua ja peaaegu täies ulatuses voolab ta Pará osariigis. Ta läbib Jacareacanga, siis suubuvad temasse paremalt Crepon ja Jamanxim. Ühtlasi moodustab Tapajós Amazonase rahvuspargi idapiiri. Siis jõuab ta Itaitubasse. Kohast, mil osariikide piir Tapajósist lahkneb, kuni Itaitubani kulgeb jõe vasakul kaldal maantee, mis kulgeb kaugel idas Gurupi kaldal olevast Dom Eliseust kaugel läänes Purusi kaldal oleva Lábreani. Alamjooksul, Aveirost kuni suudmeni voolab jõgi rahulikult ja laieneb kuni 15 kilomeetrini, suubub paremalt Amazonasesse. Suudmes asub Tapajósi ja Amazonase paremal kaldal Santarém.
Tapajósi jõe pikkus on 2200 kilomeetrit, kui hakata seda mõõtma Juruena lähtest, mis asub Parecise mägede kõrgeima tipu lähedal. Jõe valgla on umbes 487 000 km² ja suue asub 10 m kõrgusel merepinnast.
Ülemjooksul läbib Tapajós kärestikke, aga viimased 303 km on ta laevatatav isegi suurte laevadega. Selles kohas on jõgi väga sügav ja mõlemal kaldal on saja meetri kõrgused kaldakaljud.
Tapajós on Amazonase jõgikonna vooluhulga poolest viies jõgi. Tema kaudu voolab 6% Amazonase veest.
Korallimeri

Korallimeri asub Vaikse ookeani lääneosas. 
Korallimeri piirneb edelas Austraaliaga, loodes Uus-Guineaga, kirdes Saalomoni Saartega, idas Vanuatu ja kagus Uus-Kaledooniaga. Läänes on Korallimeri Torrese väina kaudu ühenduses Arafura merega, põhjas piirneb ta Saalomoni mere, kagus Fidži mere ja lõunas Tasmani merega.
Kogu Korallimeri on jagatud riikide mõjusfäärideks. Need riigid on Austraalia, Paapua Uus-Guinea, Saalomoni Saared, Vanuatu ja Prantsusmaa, mille protektoraat on Uus-Kaledoonia. Täielikult jäävad Korallimerre Austraalia Korallimere saarte ala, Vanuatu Sanma provints ja Uus-Kaledoonia Põhjaprovints.
Korallimere sügavus on kuni 7661 meetrit. Meres paikneb ka Korallimere nõgu, mille sügavus on kuni 4842 meetrit.
Merele on nime andnud maailma suurim korallriff Suur Vallrahu, korallrahusid on mujalgi.
Korallimere korallrahud on soodus elukeskkond väga paljudele veetaimedele ja loomadele. Seal leidub vetikaid, meriliiliaid, vähilisi, kirjuid kalu, mureene, haisid ja muid elusolendeid. 
Piirid.
Põhjas piirneb Korallimeri Saalomoni merega. Piir kulgeb Uus-Guinea kagutipust Saalomoni Saartele kuuluva Rennelli saare edelatippu, nii et Lousiade'i saarestik koos saarte juurde kuuluvate riffidega jääb Saalomoni merre, sealt Nupani saarteni ja edasi Duffi saarteni.
Idas piirneb Korallimeri Vaikse ookeani alaga, mida eraldi mereks ei arvata. Piir kulgeb Duffi saartelt sirgjoones Mr Lava raarele, mis kuulub Vanuatule, ning sealt paljusid Vanuatu saari mööda Anatomi saareni, nii et kõik Vanuatu saared ja nendevahelised väinad (peale Futuna saare) kuuluvad Korallimerre.
Kagut piirneb Korallimeri Fidži merega. Piir kulgeb Anatomilt Uus-Kaledooniast kagus olevale Pinsi saarele.
Lõunas piirneb Korallimeri Tasmani merega. Uus-Kaledoonia ala lõunapiir on umbes 24. lõunalaiusel ja sealtkandist kulgeb ka merede piir.
Mariaanid

Mariaanid on saarestik Mikroneesias.
Piirnevad läänes Filipiini merega. Pindala 1018 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 965 meetrit. 
Mariaanid kuuluvad Ameerika Ühendriikidele. Saarestik on jagatud kaheks: lõunas Guami ala ja põhjas Põhja-Mariaani Ühendus.
Koro meri

Koro meri on Vaikse ookeani osa, mida ümbritsevad Fidži saared.
See on saanud nime Koro saare järgi.
Meri on kuni 2900 m sügav.
Labradori meri

Labradori meri on ääremeri Atlandi ookeani loodeosas Põhja-Ameerika rannikul.
Piirneb edelas Labradori poolsaarega, loodes Baffini saarega ja kirdes Gröönimaaga. Põhjas Davise väina kaudu ühenduses Baffini lahega.
Mere pindala on umbes 841 000 km2, suurim sügavus 4316 m. 
Valitseb jahe paras ja lähisarktiline kliima. Merevee keskmine soolsus on 34,88‰ (põhja lähedal 34,94‰) ja veetemperatuur on +3,5...+2,0°C. Labradori meri Gröönimaa rannikul ja mere keskosa on aasta ringi jäävaba, mujal on talviti jääd (maksimaalne jääkate on aprillis-mais). On ka jäämägesid. Suvel sulab ajujää ära. 
Loodete kõrgus on Kanada rannikul 1,8 m ja Gröönimaa rannikul kuni 4 m. Gröönimaa ranniku lähedal läbib merd lõunast põhja suunas soe ja ümbritsevast soolasema veega Lääne-Grööni hoovus. Labradori poolsaare ranniku lähedal läbib merd põhjast lõunasse külma ja vähesoolase veega Labradori hoovus.
Nimi inglise keeles "Labrador Sea", vene keeles "море Лабрадор" ja saksa keeles "Labradorsee".