Hersoni vabastamine

11. novembril 2022 vallutasid Ukraina relvajõud (ZSU) tagasi Hersoni linna ja muud Hersoni oblasti piirkonnad ning osa Mõkolajivi oblastist Dnepri jõe paremkaldal. Alates 2. märtsist linna okupeerinud Venemaa relvajõud taganesid 9.–11. novembril 2022 vasakkaldale.
Ukraina sõdureid tervitati linnaväljakul rõõmuhõiske ja suurte pidustustega. Sündmused olid 2022. aasta Hersoni vastupealetungi kulminatsiooniks ja neid peeti suureks löögiks Venemaa presidendile Vladimir Putinile, kes oli kuulutanud Hersoni "igaveseks ajaks" Venemaa osaks.
Taust.
Pärast 24. veebruari sissetungi Ukrainasse piirasid Vene väed veebruari lõpus Hersoni linna ümber ja okupeerisid selle 2. märtsil 2022 pärast eelmisel nädalal kestnud raskeid lahinguid.
2022. aasta septembris teatas Venemaa oblasti annekteerimisest koos kolme teisega, mis sai laialdast hukka mõistu.
9. novembril teatas Vene kindral Sergei Surovikin vägede väljaviimisest Hersonist ja Dnepri läänekaldalt. Ta väitis, et seda otsust põhjendati sellega, et Hersoni ja selle lähedal asuvaid asulaid ei suudetud korralikult varustada ning et tsiviilisikud on Ukraina mürskude tõttu ohus.
Taganemine ja vabanemine.
Ukraina relvajõud edenevad.
10. novembril ilmus video, millel oli kujutatud Snihurivkas Ukraina lippu lehvimas. Samuti olid Ukraina väed taastanud kontrolli Hersonist viisteist kilomeetrit loodes asuva Kõselivka küla üle. Samal päeval teatas Ukraina relvajõudude ülemjuhataja Valeri Zalužnõi, et Ukraina väed on alates 1. oktoobrist tagasi võtnud 41 asulat Hersoni lähedal.
Ukraina ametnike hinnangul olid pooled Vene sõdurid 10. novembri õhtuks üle Dnipro välja viidud. 11. novembri varahommikul nähti Vene jalaväelasi kõndimas üle pontoonsilla idakaldale. Ukraina soomusrüüd ja kolonnid sulgesid Hersoni, kui nad liikusid mööda mitmest linnast, külast ja eeslinnast, kus neid tervitasid hõiskavad ja lippu lehvitavad tsiviilisikud.
Venemaa taganemispüüdlused.
Kui Vene väed taganesid üle Dnipro jõe, suundusid Ukraina väed kaugemale Hersoni oblastisse ja seda ümbritsevatesse piirkondadesse. Venemaa kaitseministeerium väitis 11. novembril kell 5 Moskva aja järgi, et kõik sõdurid (umbes 30 000) ja kogu sõjatehnika viidi edukalt üle jõe korrapärase tagasitõmbumise käigus. Mitmed analüütikud ja eksperdid pidasid nii suure ja keeruka manöövri täiuslikku läbiviimist kolme päevaga logistiliselt võimatuks. Ukraina kaitseminister Oleksi Reznikov ütles Reutersile: "Neid vägesid ühe või kahe päevaga Hersonist välja tuua pole nii lihtne. Nende kõigi teisaldamiseks kulub vähemalt üks nädal (tema hinnangul 40 000).
Venemaa sotsiaalmeedias paistis, et paljud sõdurid olid paanikas, kui nad püüdsid põgeneda, Kremli-meelsed blogijad kordasid paanikat, mis viitas moraali ja logistika kokkuvarisemisele. Paljud ajakirjanike, Ukraina tsiviilisikute ja ametivõimude ning üksikute Vene sõdurite teated näitasid, et tagasitõmbumine oli olnud üsna kaootiline, kuna paremkaldale jäi maha palju Vene sõjaväelasi ja varustust. Deutsche Welle teatas, et suur varustus, nagu õhutõrjesüsteemid, näis olevat edukalt teisele kaldale üle viidud, kuid see jätaks väed põhjapoolsele poolele Ukraina suurtükiväe ja droonirünnakute suhtes haavatavaks. Vene sõdurite rühmad (mõned neist said haavata) võeti väidetavalt vangi või alistusid vabatahtlikult edasitungivatele Ukraina vägedele. Ukraina ametnik Serhi Hlan teatas, et mõned Vene sõdurid ei suutnud Hersonist lahkuda ja riietusid tsiviilriietesse. Tundub, et üks tundmatu Vene sõdur kinnitas, et viimane käsk, mille tema üksus sai, oli "riiete vahetamine tsiviilriietusse ja põgenege kuidas soovite". Mõned Vene sõdurid uppusid, kui üritasid ujuda üle Dnipro. Ukraina luure avaldas sotsiaalmeediasse venekeelse avalduse, milles kutsus allesjäänud Vene sõdureid alistuma. Sotsiaalmeedias avaldatud kaadrid viitasid sellele, et Ukraina väed olid vallutanud mitu Vene tanki, soomusmasinaid ja laskemoona kaste, mis on vastuolus Venemaa kaitseministeeriumi väitega, et "paremkaldale ei jäetud maha ühtegi sõjavarustust ega relvastust”.
Ukraina relvajõud sisenevad Hersoni.
Ukraina relvajõud sisenesid linna 11. novembril. Hiljem samal päeval vabastasid Ukraina väed Hersoni ja ülejäänud Hersoni oblasti paremkalda. Kardeti, et Vene väed võisid lõkse seada, seetõttu liikus ZSU ettevaatusega. Nagu teistelgi vabastatud aladel, leidsid saabunud ukrainlased miine ja püüniseid, mis kujutasid ohtu nii sõduritele kui ka tsiviilisikutele. 11. novembril töötasid Ukraina sõjaväelased nende hävitamise nimel, kuid mitmed inimesed said selliste seadmete tõttu haavata ja vähemalt üks sai surma. Kui ZSU linna sisenes, ei paistnud olevat mingeid varitsusi ette valmistatud, mõned vaatlejad kirjeldasid korratut taganemist kui "rout".
Kui Ukraina väed saabusid, kogunesid rahvahulgad tsiviilisikuid neid tervitama ja tähistasid vabastamist. Vabaduse väljakul (ukraina keeles Площа Свободи) nähti tsiviilisikuid skandeerimas "Au ZSU-le [Ukraina relvajõududele]", kallistamas sõdureid, laulmas laule ja lehvitamas Ukraina lippe. Ühe ZSU naissõduri tõstsid kaks meest õlgadele ja viskasid seejärel tänu avaldamiseks õhku. Autod tulid tänavatele sireeni lastes, samal ajal kui elanikud rebisid maha venemeelseid propagandaplakateid. Samamoodi rebisid elanikud Hersoni linna lääneservas asuvas Bilozerkas propagandatahvleid, millel oli Vene lippu hoidev noor tüdruk, millel oli kirjas: "Venemaa on siin igavesti". Hersoni elanikke nähti pimeduses lõkke ümber tantsimas, lauldes Ukraina isamaalist laulu "Tšervona Kalõna", mille Venemaa okupatsioonivõimud olid üheksaks kuuks keelustanud.Pärast vabanemist nimetas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi seda "ajalooliseks päevaks".
Järelmõju.
Sõjaline ja poliitiline mõju.
Taganedes loovutasid Vene väed Ukrainale kontrolli umbes 40% Hersoni oblastist. Hersoni kaotust on laialdaselt peetud oluliseks löögiks Vladimir Putinile, kes ütles 30. septembril, et Herson jääb "igaveseks Venemaa osaks". 12. novembril kuulutasid okupatsiooniväed Aasovi mere äärse sadamalinna Henitšeski "Hersoni piirkonna ajutiseks halduspealinnaks". Taganemise ajal võtsid Vene sõdurid Hersoni Katariina katedraalist kaasa 18. sajandi vürst Grigori Potjomkini luud, keda peeti tänapäevase linna rajajaks.
Algselt oli enamik linna elanikke eufoorias, tähistades avalikult Venemaa väljaastumist ja tervitades Ukraina vägesid kui vabastajaid, samas kui teised olid mures eesseisva aja pärast. Hersoni elanik ütles: "Ma tahan tähistada, kuid miski ütleb mulle, et see pole veel lõppenud. Venelased ei saa nii kergesti alla anda, mitte pärast kõike, mis on juhtunud. Ma kardan talve ja kardan, et linn võib muutuda lahinguväljaks. Oleme tulejoonel." Sõjaväeanalüütikud väitsid, et on oht, et Vene suurtükivägi tulistab Hersonit Dnepri jõe idakaldalt.
14. novembril tegi Zelenskõi etteteatamata visiidi Hersoni ja rääkis mitmesajast elanikust koosneva rahvahulgaga, öeldes: "Me tuleme samm-sammult kogu oma riiki... Mul on hea meel, et oleme Hersonis." NOS kirjeldas kohapealset olukorda kui "omamoodi väljaütlemata relvarahu. Et mõlemad sõdijad on võtnud omamoodi pausi ega tulista üksteise pihta laialdaselt.” Vene natsionalismi ja euraasia ideoloog Aleksandr Dugin kritiseeris avalikult Vladimir Putinit suutmatuse eest kaitsta "Vene linnu", nagu Herson.
Kahjud taristule ja logistikale.
Ettevõtte Maxar Technologies satelliidipildid näitasid, et Hersonist lahkumisel tekitati taristule suuri kahjusid, sealhulgas hävitati 24 tunni jooksul vähemalt seitse silda, neist neli üle Dnepri jõe. Antonivka maanteesilla keskosa hävis; sündmuskohal viibinud venemeelse ajalehe Komsomolskaja Pravda reporteri sõnul "lasti need tõenäoliselt õhku Vene vägede grupi väljaviimise järel paremalt kaldalt vasakule". Ülesvoolu sai kahjustada ka Kahhovka tamm; 11. novembri seisuga ei olnud Ukraina väed ikka veel tammi kontrolli all, kuigi olid vallutanud tagasi 20 kilomeetrit läänes asuva Tjahinka küla.
Suur osa Hersoni linna elektri-, interneti- ja veevarustusvõrkudest oli selleks ajaks rikki läinud, kui Ukraina taastas kontrolli. President Zelenskõi ütles 12. novembril: "Enne Hersonist põgenemist hävitasid okupandid kogu kriitilise taristu: side, vesi, soojus, elekter." Hersoni teletorn, Hersoni soojuselektrijaam ja muu energiataristurajatised lasti õhku.
Okupeeritud Hersoni piirkonnas asub osa Põhja-Krimmi kanalist, mis andis enne Krimmi annekteerimist Venemaa poolt 85% Krimmi joogi- ja põllumajandusveest. Ukraina sulges kanali 2014. aastal peagi pärast seda, kui Venemaa annekteeris Krimmi. Venemaa taastas veevoolu 2022. aasta märtsis. Kontrolli taastamine Hersoni üle tähendab, et Ukraina võib taas Krimmi vee ära lõigata.
Kahjud kultuuripärandile.
Ennet taandumist rüüstasid Vene väed selle peamised muuseumid: koduloomuuseumi ja kunstimuuseumi. Nende esemed transporditi Krimmi muuseumidesse. Lisaks viis Vene armee ära Aleksandr Suvorovi, Fjodor Ušakovi, Vassili Margelovi, Grigori Potjomkini mälestusmärgid ja viimased säilmed.
Demograafiline teave.
Muudatused okupatsiooni ajal.
Enne sõda elas Hersonis umbes 300 000 elanikku, kuid Vene okupatsiooni lõpuks oli neid alles jäänud vaid umbes 80 000. Paljud tsiviilisikud olid põgenenud, mõned aga hukkusid Vene okupatsiooni ajal. 2022. aasta oktoobri lõpus evakueerisid Venemaa sõjaväelased Hersonist Dnipro jõe idakaldale vähemalt 70 000 tsiviilisikut; Ukraina võimud väitsid, et need ümberpaigutamised olid sunniviisilised, ja nimetasid neid „küüditamisteks”. Pärast seda, kui Ukraina linna tagasi vallutas, oli 19. novembriks plahvatavate miinide ja laskemoona tõttu hukkunud umbes 25 inimest.
Ajaloolistel demograafilistel põhjustel kasutati Hersoni linnas suhtlemiseks endiselt vene keelt, kuid kuna vene okupatsiooni ajal oli ukraina keel keelatud ning paljud tsiviilisikud said Vene sõdurite poolt väärkoheldud ja alandatuna, väljendasid mõned elanikud häbi vene keeles rääkimise pärast. pärast kõike juhtunut. Lühifilmis "Okupeeritud: perekond filmis salaja elu Venemaa poolt okupeeritud Ukrainas" BBC Newsi jaoks, teatas kohalik Hersoni ajakirjanik Dmõtro Bahnenko: "Pärast kõike, mis juhtus Butšas ja mille tunnistajaks me olime, ei taha ma enam vene keelt rääkida."
Okupatsioonijärgsed vabatahtlikud evakuatsioonid.
Alates 2022. aasta augustist Hersoni oblasti uus Ukraina kuberner Jaroslav Januševõtš teatas 18. novembril: "[Elanike evakueerimine] sõltub sellest, kas elektrit tuleb. President on väga selgelt öelnud, et peaksime kõik oma ressursid elektrivarustuse taastamisse panustama." Hersoni rajooni juht Mõhhailo Lõnetskõi ütles, et linnaelanike evakueerimist veel plaanis ei ole, kuid on suur oht, et elektri- ja veeremonti ei suudeta lühikese aja jooksul lõpule viia ning elanikel oleks parem leida talvemajutus mujal riigis: "Hersoni linna põlisena soovitan inimestel talveperioodiks kategooriliselt linnast lahkuda turvalisematesse kohtadesse."
21. novembriks 2022 olid Ukraina võimud alustanud jõupingutusi, et hõlbustada Hersoni elanike vabatahtlikku evakueerimist, kuni linn oli turvalisem, ja asepeaminister Irõna Vereštšuk ütles: "Praegu me sundevakueerimisest ei räägi. Kuid isegi vabatahtliku evakueerimise korral vastutab transpordi eest riik. Inimesed tuleb viia sinna, kus nad talve veedavad.”
Demineerimisoperatsioonid.
Mõkolajivi oblasti kuberner Vitali Kim hoiatas, et "vabastatud territooriumidel ja asulates on endiselt palju miine", ning: "Ärge minge sinna ilma põhjuseta. Seal on ohvreid." Jaroslav Janušjevõtš, Hersoni oblasti sõjaväelane. juhataja, teatas, et tehti jõupingutusi linna "normaalse elu juurde" naasmiseks, kusjuures politsei kutsus riigisiseselt ümberasustatud inimesi "mitte kiirustama koju naasma enne, kui stabiliseerimismeetmed on lõpule viidud", näiteks demineerimisoperatsioonid.
Ukraina demineerijate assotsiatsiooni vabaühendus ütles The Guardianile: "Me ei saa veel prognoose teha, kuna puhastusprotseduur on alles alanud, kuid potentsiaalselt võib Hersoni piirkond olla riigi kõige enam kaevandatud piirkond ja kahjuks võib Ukraina peagi olla maailmas esikohal miinide põhjustatud ohvrite arvu põhjal." Miinide ja lõksude eemaldamine oblastist ja ülejäänud Ukraina tagasivallutatud aladest võtab eeldatavasti kuid kui mitte aastaid.