tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anni tänav

Anni tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.
Praeguse nime sai tänav 19. juulil 1994. Anni tänava nimi on seotud mütoloogiaga ja viitab ohvriannile. Enne seda oli tänava nimi alates 7. septembrist 1979 Leen Kullmani tänav (eesti päritolu nõukogude luuraja Leen Kullmani auks).
Uusna raamatukogu

Uusna raamatukogu on rahvaraamatukogu Viljandi vallas Uusna külas aadressil Uusna tee 6.
Ajalugu.
Uusna raamatukogu algus ulatub aastasse 1900, mil loodi Uusna Laulu- ja Mänguselts ning selle koosseisus ka raamatukogu. Sel ajal oli raamatutel ka samanimeline tempel.
Esimene raamatukogu oli Anni koolimajas. Raamatukogu juhataja oli Jüri Täht, kes 1913. aastani ka raamatuid laenutas. Raha raamatute ostmiseks saadi pidude korraldamisega.
1919. aastal nimetati Uusna Laulu- ja Mänguselts Uusna Haridusseltsiks. Raamatukogu sai samanimelise templi. Seltsi liikmed said raamatuid laenutada tasuta, alles 1920. aastate lõpul otsustati kõigile soovijatele anda võimalus tasuta lugemiseks.
1957–1963 vahetusid juhatajad iga paari aasta tagant. Viimase ajal kolis raamatukogu, mis seni oli asunud Ärmal (endine kolhoos "Täht") vanas rahvamajas, Uusna mõisahoonesse, kus ruumi oli vähe – raamatud pidid ära mahtuma vaid kahte ruumi.
Suuremad ruumid sai raamatukogu alles 1994. aasta detsembris, kui anti luba kolida kõrvalhoonesse. Esialgu remonditi kaks varem sovhoosi sööklale kuulunud ruumi, kuhu asutaski end raamatukogu. Hiljem renoveeriti ka teised ruumid.
2005. aasta detsembris, kui valmis Uusna külamaja, sai raamatukogu seal oma ruumid. Avar ja moodsalt sisustatud raamatukogu sai Viiratsi valla kingiks raamatukogu 105. aastapäeva puhul.
Okaskroon

Okaskroon (vanakreeka keeles στέφανος ἐξ ἀκανθῶν) on okkaline pärg, mille Rooma riigi sõdurid evangeeliumide järgi (Mt 27:29, Mk 15:17 ja Jh 19:2) enne ristilöömist Jeesusele pähe panid. See oli osa Kristuse pilkamisest. Lisaks okaskroonile anti talle "kuninglike" sümbolitena skeptriks pilliroog kätte ja heideti punane rüü ülle ning teda piinati ja pilgati (Mt 27:27–31, Mk 15:16–20, Jh 19:2–3.
Taim.
Evangeeliumides ei mainita, millistest taimedest okaskroon punuti. Oletatud on järgmisi taimi:
Kui 1999 leiti Torino surilinalt söödava gundeelia jälgi, hakkasid mõned botaanikud seda okaskrooni taimeks pidama.
Heraldika.
Vappidel kasutatakse sageli stiliseeritud okaskrooni kujutist.
Kujutamine kunstis.
Gooti stiilis hakati ristlöödud Kristuse atribuudina kasutama kuningakrooni asemel okaskrooni. Algul kujutati seda tanukujulisena, hiljem kujunes pärjakujuline okaskroon.
Kesk-Euroopas oli kroon võrukujuline, Lähis-Idas tanukujuline. Ristilöödu kujutised tanukujulise okaskrooniga pärinevad valdavalt idast.
Reliikviad.
Neljanda ristikäigu ajal aastal 1204 röövisid ristisõdijad Konstantinoopolit. Linnas olnud reliikviad viidi kaasa, sealhulgas Kristuse okaskroon. 1239. aastal omandas Prantsusmaa kuningas Louis IX okaskrooni Ladina keisrilt Balduin II-lt tolle aja kohta hiigelsumma, 135 000 liivri eest. Omandatud reliikvia säilitamiseks laskis kuningas ehitada Palais de la Citésse Sainte-Chapelle'i. Praegu asub reliikvia Jumalaema kirikus Pariisis.
Kullimäng

Kullimäng on laste jooksu- ja püüdmismäng. Mäng seisneb selles, et üks mängija ("kull") püüab taga ajades kedagi käega puudutada, kes siis ise saab uueks "kulliks". 
Mäng on tuntud kogu Euroopas ja seda mängitakse ka tänapäeval.
Kapamaa

Kapamaa (rootsi keeles "kappland", soome keeles "kapanala") on endisaegne Rootsi päritolu pinnaühik. 
Algselt oli "kapamaa" maatükk, kuhu sai külvata ühe kapa (1/24 Riia vakka) vilja. 
Eestis hakati kapamaad (võrdus 1/32 tündrimaaga) pinnaühikuna kasutama 17. sajandil. Põhja-Eestis oli kapamaa kasutusel lühikest aega, ent Lõuna-Eestis kasutati seda veel ka 19. sajandil.
Kanatool

Kanatool on endisaegne ruum rehetoa tagaseinas magamisaseme all ja hiljem seina ääres paiknev puur, kus talvel hoiti kanasid.
Kanatoolisid kasutati eelkõige Põhja- ja Lääne-Eestis. Kanatoolid kadusid kasutusest 19. ja 20. sajandi vahetusel, kui loomi enam rehetoas ei hoitud.
Kehik

Kehik on külimitust suurem teravilja ja jahu mõõduvakk Põhja- ja Kesk-Eestis. Kehiku maht oli 18 toopi ehk 1/2 Tallinna vakka; mõnikord oli maht ka natuke suurem või väiksem.
Hernehirmutis

Hernehirmutis on vanadest rõivastest või muust materjalist tehtud inimest meenutav kuju, mille eesmärk on aiast või põllult linde või metsloomi eemale peletada.
Šorža

Šorža on küla Armeenias Sevani järve ääres. Selle asutasid 1840. aastatel ersalastest asunikud. 
Paul Ariste on tutvustanud küla keelelisi olusid raamatus "Keelekontaktid" (1981, lk 45). Selle järgi elas 1937. aastani külas üksnes ersalasi, hiljem asus sinna aserbaidžaanlasi (Ariste mainib 50%). Küla ersalased rääkisid omavahel ainult ersa keelt, kõik oskasid ka aserbaidžaani ja vene keelt. Küla põlisemad aserbaidžaanlased oskavad ka ersa keelt.
Draviidid

Draviidid on draviidi keeli kõnelevad rahvad (telugud, tamilid, kannadad, malajalamid, malafalid, kanerad jt). Nad elavad peamiselt Lõuna- ja Kesk-Indias, Sri Lankas ja Pakistanis.
Nad on teistest India rahvastest tumedama nahavärvuse ja lühema kasvuga. Usundilt on nad enamasti hinduistid.
Luhhi rajoon

Luhhi rajoon (vene keeles "Лухский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis. Asub oblasti keskosas. Rajooni keskus on Luhhi alev.
Rajoon piirneb põhjas Kinešma rajooniga, kirdes Jurjevetsi rajooniga, idas Putšeži rajooniga, lõunas Verhni Landehhi rajooniga, edelas Palehhi rajooniga, läänes Rodniki rajooniga ja loodes Vitšuga rajooniga.
Rajooni pindala on 955 km².
Luhhi rajoonis on 125 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna tüüpi asunduse ning nelja külaasunduse koosseisu.
Riigikaitse

Riigikaitseks nimetatakse riigi (või selle liitlase) suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse ning selle elanikkonna kaitsmist vaenlase eest ning tsiviil- ja sõjaliste abinõude kogumit selle tagamiseks.
Taevastiiva tänav

Taevastiiva tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. 
Taevastiiva tänav algab Pärnamäe teelt ja on umbes 140 meetrit pikk umbtänav.
Taevastiiva tänav on saanud nime 26. veebruaril 2014. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Taevastiib on liblikate perekond sinilibliklaste sugukonnast. Taevastiiva tänav on rajatud endise Lepiku küla Kruusiaugu talu maadele.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (serbia keeles Српска академија наука и уметности / "Srpska akademija nauka i umetnosti"; akronüüm SANU) on Serbia teadusakadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. See asutati 1886. aastal Belgradis Serbia Kuningliku Akadeemiana (Српска краљевска академија / "Srpska kraljevska akademija"). 
Ajalugu.
Akadeemia eelkäijad olid Serbia Õpetatud Selts ja Serbia keele- ja kirjanduse selts (Друштво српске словесности). Viimane asutati 1842. aastal ja tegutses kuni 27. jaanuarini 1864, kui Serbia vürst Mihailo Obrenovići ukaasiga seltsi tegevus lõpetati. Sama aasta juulis asutati Serbia Õpetatud Selts, kuhu liitusid ka Serbia keele- ja kirjanduse seltsi endised liikmed. Konflikti tõttu Serbia haridusministriga õpetatud seltsi tegevus 13. mail 1886 peatati. 25. juulil 1887 lubati küll seltsil tegevust jätkata, kuid vahepeal, 1. novembril 1886, kuulutati parlamendi otsusega asutatuks Serbia Kuninglik Akadeemia. Esimesed 16 akadeemia liiget nimetas 5. aprillil 1887 kuningas Milan I Obrenović. Akadeemia esimeseks presidendiks valiti botaanik Josif Pančić (1887–1888). 1992. aastal, kui õpetatud selts oma tegevuse lõpetas, läks seltsi vara akadeemia valdusse ja seltsi liikmed said kuningliku akadeemia liikmeteks. 1947. aastast kannab akadeemia nime Serbia Teaduste Akadeemia ja 1960. aastast praegust nime.
Akadeemia liikmeskond.
Seisuga mai 2017 kuulub akadeemia liikmeskonda 105 tegevliiget, 37 korrespondentliiget ja 113 välisliiget. Varem valiti akadeemiasse ka auliikmeid. Akadeemia liikmeskond on jagatud teadusvaldkondade alusel 8 osakonda:
Vahelik (ruum)

Vahelik on esiseinata, laeta ja kerge, enamasti lahtivõetava tagaseinaga katusealune ruum lautade, aitade või teiste majandusruumide vahel. 
Vahelikus võidi hoida põllutööriistu, veokeid ja puid.
Teojooksik

Teojooksik ("Cychrus caraboides") on liik mardikalisi jooksiklaste sugukonnast.
Teojooksik on pikliku peaga, pikkade suiste ja jalgadega must mardikas. Kehapikkus on 15—18 mm.
Ta on lennuvõimetu. Häirimise korral pritsib ta tagakeha otsast kollast vedelikku.
Toitub peamiselt tigudest ja nälkjatest. Süües pistab pea sügavale teokoja sisse.
Eestis sage.
Pahmas

Pahmas oli kuivatatud suvivilja või linakuparde kiht, mis oli rehealusesse maha laotatud, et seda hiljem peksta, hobustega tallata või reherulliga rullida. 
Pahma tallamist nimetati härgade, hobuste või mõnel juhul ka inimeste poolt, nimetati pahmamiseks.
Türi majandusgümnaasium

Türi Majandusgümnaasium oli keskkool Türil, mis tegutses 1989. aastast 2011. aastani. Enne 1995. aastat nimetati kooli Türi 2. Keskkooliks. Kool suleti haridusreformi tulemusel.
Koolis oli kolm õppesuunda: majandus (alates 1996), kunst (alates 1999) ja sport (alates 2005).
Praegu tegutseb selles hoones Türi Ühisgümnaasium.
Ajalugu.
Plaan ehitada Türile uus koolimaja tekkis 1980. aastate alguses, kui Türi Keskkool jäi rohkem kui 1000 õpilasele väikseks. Esialgu taotleti luba ehitada 9-klassiline kool, kuid pärast linnarahva hääletust keskkooli rajamise poolt, esitati Hariduskoondisele taotlus avada Türi 2. Keskkool. Hoone projekteeris Maaehitusprojekti Pärnu osakonna arhitekt Maie Hansmann.
28. aprillil 1988. aastal pandi uuele koolile nurgakivi. Koolihoone ehitus osutus aga mahukamaks kui esialgu plaaniti, seepärast kutsuti üles linnaelanikke abistama heakorrastus- ja koristustöödele. 1. septembril 1989 avati Tolli metsa serval uus koolimaja 486 õpilasele ja 35 õpetajale.
1.septembril 1995 nimetati Türi Linnavolikogu otsusega Türi 2. Keskkool Türi Majandusgümnaasiumiks.
Sümboolika.
Veskikivi.
Alates kooli esimesest päevast sai sümboliks kolm veskikivi, kuhu EPT automajandi autojuht Mart Tomingas raius uue kooli nime ja asutamise aasta. Veskikivi kujutist kasutati ka kooli logol ja lipul.
Lipp.
Türi 2. Keskkooli lipp valmis kunstnik Aarne Mesikäpa kavandi järgi 1992. aasta kevadeks. Lipu õnnistas Türi koguduse õpetaja Teet Hanschmidt Türi kirikus I lennu lõpuaktuse päeval 19. juunil 1992. Lipul on kujutatud kooli logo (veskikivi), ümbritsetud tammelehtede, rukkilillede ja viljapeadega.
1996. aasta kevadel naelutati lipule uus nimelint.
Laul.
1998. aastal sai kool oma laulu, mille viisi autor oli tollal 7. klassi õpilane Mari-Liis Rõõmussaar ning sõnade autorid Meelika Välimäe, Anu Ernits ja Sander Muru.
Kooli laul
Keset mände, eemal linnakärast &lt;br&gt;
asub avar valge maja.&lt;br&gt;
Seisab uhkelt ja kaunilt metsatuka sees,&lt;br&gt;
kannab nime ta TMG.
Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub,&lt;br&gt;
kas tal meeles veel see,&lt;br&gt;
mil esimesed lapsed tulid sooviga,&lt;br&gt;
et õppida hoolega meie koolis.
Kuigi merekallas kaugel siit,&lt;br&gt;
saan jõudu metsast mühavast,&lt;br&gt;
siit lahkudes mul teada eluviit,&lt;br&gt;
julgelt elule ma vastu lä'en.
Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub,&lt;br&gt;
kas tal meeles veel see,&lt;br&gt;
mil esimesed lapsed tulid sooviga,&lt;br&gt;
et õppida hoolega meie koolis.
Salvius Iulianus

Salvius Iulianus (u 110 – u 170) ehk Lucius Octavius Cornelius Publius Salvius Iulianus Aemilianus oli Põhja-Aafrika päritolu Vana-Rooma tunnustatud jurist, ametnik ja poliitik. Ta oli aktiivne imperaatori Hadrianuse (valitses 117–138), Antoninus Piusi (valitses 138–161) ja Marcus Aureliuse (valitses 161–180) ajal. Ta suri Marcus Aureliuse ja Lucius Veruse (valitses 161–169) valitsemisajal. Salvius Iulianus oli kõrgklassikalise ajastu tähtsaim jurist Celsuse kõrval. 
Elukäik.
Salvius Iulianus pärines Itaaliast pärit kaupmehe perekonnast. Ta oli imperaator Hadrianuse kvestor, preetor (arvatavasti 135–138), riigi- ja sõjakassa prefekt, konsul (aastal 148) ning seejärel kuberner Alam-Germaanias, Põhja-Hispaanias ja Aafrikas. Salvius Iulianus oli imperaatori nõukogu liige nii Hadrianuse, Antoninus Piusi, Marcus Aureliuse kui Veruse ajal. Iulianus oli ka viimane teadaolev sabiniaanide koolkonna juht. 
Teosed.
Salvius Iulianuse põhilised tööd on peamiselt esitatud "Digesta" 90 raamatus, mis arvatavasti Antoninus Piuse ajal lõpetati. Salvius Iulianus on kirjutanud töid mitmel teemal, peamiselt eraõiguse kohta. Paljud Iulianuse tekstid on kirja pannud tema õpilane Africanus. Salvius Iulianus on palju mõjutanud hilisemat pretsedendiõigust. Iulianus on kirjutanud kommentaare juristide Minciuse ja Urseius Feroxi tööde kohta. 
Imperaator Hadrianuse korraldusel koostas Iulianus "edictum perpetuum"’i ehk igavese edikti. Iulianus andis lõpliku, õiguskorrale vastava redaktsiooni ediktile, mida seni olid ametisse astumisel koostanud ja kuulutanud linnapreetorid. 
Iulianust on palju tsiteerinud hilisemad juristid (nt Ulpianus). Tema seisukohti on omaks võtnud paljud hilisemad juristid. Ka imperaator Justinianus pidas Iulianusest lugu ning nimetas teda "summae auctoritatis hominem" (kõrgeima autoriteediga inimene) (Cod. lust. 4,5,10,1).
Vitsik

Vitsik on väike (0,5–4-liitriline) ülalt laienev kaanega laudnõu, kus hoiti võid ja millega võid turule viidi. Vitsikuid kasutati Põhja-Eestis.
Vaselised

Vaselised on pronkstraadist spiraaltorukesed.
Eesti alal kasutati vaselisi alates II aastatuhande algusest ja tollal sõbade ja teiste rõivaste ääristamisel (pronksspiraalkaunistus). Eesti alal on viimased teated vaseliste kasutamisest 19. sajandi algusest, kui Mulgi pruudid kandsid vaselistega ääristatud vaipseelikut.
Ivan Pilný

Ivan Pilný (sündinud 6. juulil 1944 Prahas) on Tšehhi poliitik, ta kuulub erakonda ANO 2011. Ta oli 2017. aasta 24. maist kuni 13. detsembrini Tšehhi rahandusminister.
Ta lõpetas aastal 1972 Tšehhi Tehnikaülikooli Prahas elektrotehnikateaduskonna.
Tast sai 24. mail 2017 Tšehhi rahandusminister.
Vuristi

Vuristi (saarte murdes vuri- ehk suristuspuu) on nööri otsa kinnitatud piklik õhuke lauake, mis ringikeerutamisel tekitab tugevat vurinat või vuhinat. Vuristi on ürgse kultusvahendina tuntud kogu maailmas.
Eesti alal kasutati vuristit veel 20. sajandi algul mänguasjana. Saaremaalt on teateid, et vuristit kasutati karjamaal hobuste hirmutamisel.
Lukas Graham

Lukas Graham on Taani pop- ja soulmuusika bänd. See bänd koosneb laulja Lukas Forchhammerist, trummar Mark Falgrenist ja bassimängija Magnus Larssonist. 
Bänd tegi oma esimese albumi aastal 2012. See album jõudis Taani muusikaedetabelis esikohale. Teine album tuli välja aastal 2015. Sellel albumil said suurema tähelepanu osaliseks lood "Mama Said" ja "7 Years", mis tõusid Taani edetabelis teisele kohale ja jõudsid ka teiste maade edetabelitesse.
Karjäär.
Bänd laadis aastal 2011 üles koduvideoid oma lauludest, näiteks 
"Drunk in the Morning" ja "Criminal Mind". Neid laule jagati Facebookis ja vaadati tuhandeid kordi. Bänd sai kontakti Copenhagen Recordsiga aasta 2011 lõpus. Bändi ringreisi käigus müüdi nende kontsertidele 17 000 piletit.
Aastal 2013 tegi bänd ringreisi Euroopas ning võitis Euroopa piiri purustajate auhinna. Aastal 2014 viis bänd oma muusika ka Ameerikasse. Bänd esindab Copenhagen Recordsit Saksamaal, Šveitsis, Austrias ja Prantsusmaal. 2015 avaldas bänd uue albumi ning jõudis sellegagi Taani ja mitme muu riigi muusikaedetabelites kolme esimese hulka. Sellelt albumilt on suuremat populaarsust kogunud laulud "7 Years" ja "Mama Said". Aasta 2016 lõpuks oli bändil Spotifys iga kuu 17,2 miljonit kuulajat, kokku 225 miljonit kuulajat.
Muusikastiil.
Lukas Grahami muusikat kirjeldatakse kui pop- ja soulmuusika hübriidi.
Bändi kõige kuulsam lugu "7 Years" räägib suureks saamisest elu erinevates etappides.
Võimasin

Võimasin on vändaga rõhttelje ümber keerutatav vaadi- või kastikujuline seade, millega valmistatakse võid.
Eesti alal (Liivimaal) on teateid võimasinate kasutamisest mõisates 18. sajandist. Eesti suuremates taludes võeti võimasin kirnu asemel kasutusse 19. sajandi lõpul. Eesti alal kadus võimasin tarvituselt 20. sajandi algupoolel.
Viisuluda

Viisuluda on luu- või puunõelik (luda), millega punutakse näiteks viiske või märsse. Viisuluda on tuntud Ida-Euroopas.
Videvikupidamine

Videvikupidamine oli endisajal talupojakultuuris mõnetunnine puhkus pärast loomade talitamist kuni valguse süütamiseni. Videvikupidamine algas sügisel ja lõppes jõulude ajal või loomade poegimisaja algul. Videvikupidamise ajal jutustati ja mõistatati.
Eestis oli videvikupidamine tuntud kuni 20. sajandi keskpaigani, kui taludesse tuli elektrivalgustus.
Vesivagu

Vesivagu on põllul olev sügavam ja laiem vagu, mille kaudu juhitakse põllult ära liigvett.
Vesivaod oli tuntud eeskätt Läänemaal, kus neid sügisel aeti madalate ja niiskete alade rukkipõldudele, et ära juhtida kevadist liigvett. Vesivaod aeti selleks kohandatud vannasadraga.
Varn

Varn ehk nagi on riiete (riidevarn), tööriistade ja muu sellise ülesriputamise või hoidmise vahend.
Eesti talurahvakultuuris tehti varnaid riietele, kirvestele, lusikatele.
Hermogenianus

Aurelius Hermogenianus oli silmapaistev Rooma jurist keiser Diocletianuse (245–311) ja tema kaastetrarhide ajastul. Ta läks ajalukku kui esimene Rooma jurist, kes proovis õiguse süsteemselt kokku võtta, et see aitaks õigusprobleeme lahendada. Tema kogumik "Codex Hermogenianus" moodustas suure osa "Codex Iustinianus"'est ja tema teost "Iuris Epitomae" on kasutatud "Digesta"'s. "Codex Iustinianus" ja "Digesta" olid autoriteetsed õigusallikad pärast Justinianust ning taaselustatud keskaegse ja varauusaegse "Corpus Iuris Civilis"’el põhineva Rooma õiguse traditsiooni jaoks.
Karjäär.
Tema täpsed eluaastad ei ole teada, aga Hermogenianuse karjäär on oletatavalt järgmine: 
Hermogenianus töötas keiser Diocletianuse alluvuses "magister libellorum"'ina (petitsioonide meister). Ta koostas keisri reskripte, mis moodustasid tuumiku tema koostatud seaduste kogumist "Codex Hermogenianus". 295. aasta teises pooles liikus ta läände, kus temast sai läänealade "scrinium libellorum" ning Maximianuse õukonna pretoriaanide prefekt. Ta võis saada sealt ainest tema kogumiku väheste lääne kohta käivate sissekannete jaoks.
Teosed.
Tema teos "Iuris epitomae", milles ta võtab kokku klassikalise õiguse põhimõtted, on säilinud 106 Justinianuse Digestide fragmendis. Tema asukohast Digestide indeksi lõpus võib järeldada, et Hermogenianus oli viimasest juristide põlvkonnast, keda Justinianuse Digestide koostajad allikana kasutasid. Sõnad "principes" ja "imperatores" on mitmes "Digesta" väljavõttes "Iuris epitomae"’st just mitmuses, mis viitab tetrarhia ajastule (u 293–313). Oletatakse, et Hermogenianusel on hea maine just selle teose tõttu – 5. sajandi autor Coelius Sedulius kutsus Hermogenianust "doctissimus iurislatoriks" (kõige haritum õiguse suhestaja) ning Sedulius tegi tõenäoliselt just "Iuris epitomae"'st (mitte "Codex Hermogenianus"'est) kolm eksemplari.
Hermogenianus on identifitseeritud ühena keiser Constantius I Chlorusele kirjutatud pühenduse kaasautoritest, mis avastati Brixias (tänapäeva Brescia) Põhja-Itaalias 1983. aastal. Tema tiitli "vir eminentissimus" kohaselt kuulus Hermogenianus "equites"'te hulka (madalam kahest aristokraatlikust klassist). Diocletianuse valitsusajal ülendati Hermogenianus senatisse, mida tõestab ka tema senaatoritöö Aasia prokonsulina. Sel kohal töötades püstitas ta ausamba kas Diocletianusele või Maximianusele Troojasse millalgi enne 305. aastat.
Vann

Vann on enamasti ovaalse põhjaga nõu pesemiseks ja kümblemiseks. Vann paikneb tavaliselt vannitoas.
Eesti talupojakultuuris olid vannid ovaalse põhja ja kahe kõrvaga madalad laudnõud. Sellised vannid muutusid Eestis laialt levinuks 19. sajandi II poolel. Eesti taludes kasutati lauast vanne 20. sajandi keskpaigani.
Tänapäeval valmistatakse vanne erinevatest materjalidest, millest üks levinuim on akrüül. Akrüülvann on tavapäraselt läikiv ning seetõttu malmvannile sarnase välimusega.
Aldo Meristo

Aldo Meristo (19. veebruar 1944 Rakvere – 23. mai 2017) oli eesti džässpianist, helilooja, arranžeerija ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikaosakonna (õpetajad Karl Sillakivi, Ants Kiilaspea, Riho Päts). Aastatel 1965–1970 õppis ta Eesti Heliloojate Liidu noortesektsioonis (juhendajad Eino Tamberg, Harri Otsa ja Uno Naissoo).
Ta oli aastatel 1967–1970 Tallinna Pedagoogilise Instituudi klaveriõppejõud. Aastatel 1974–1979 oli ta Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio estraadiorkestri pianist-kontsertmeister ja aastast 1988–2003 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazz osakonna õppejõud.
Liina Saari

Liina Saari (sündinud 30. aprillil 1951) on eesti ooperilaulja (sopran) ja näitleja.
Lauljadiplomi sai ta 1981. aastal Tallinna Konservatooriumist, kus õppis Ester Lepa ja Linda Sauli käe all. Saari on täiendanud end Lydia Styx-Agosti (Itaalia) ja Harry van der Kampi (Holland) meistrikursustel. 
Liina Saari on olnud aastaid rahvusooperi Estonia solist. Solistina on ta esinenud ka muude muusikakollektiivide, näiteks Tallinna Kammerkoori ja Tallinna Keelpillikvarteti kontsertidel. 
Tänapäeval esineb ta vanamuusikakvarteti Tallinn Baroque koosseisus. 
Liina Saari on mänginud telelavastuses „Leedi Windermere'i lehvik“ (Leedi Agatha, ETV, 1974) ja mitmes Raadioteatri lavastuses.
Purask

Purask on suur paksu teraga puusepapeitel, mille pea käib tera putke sisse, et vältida löömisel peitli pea lõhenemist.
Lõunaeesti murretes on purask peitli üldnimetus.
Verileib

Verileib (lõunaeesti murretes ka verikarask) on toit (leib), mida tehti nisujahust tainale sea- või loomavere lisamisega. Tainale võidi lisada ka hapupiima, soodat, kartuleid, praetud pekitükke, sibulaid. Verileib küpsetati ahjus ja seda söödi soojalt rõõsa piimaga. Verileiba võidi võtta ka liha kõrvale.
Pesupulber

Pesupulber on pesemisvahend, mille efekt tuleneb vees lahustuvatest rasvhappesooladest.
Pesupulbrile võidakse lisada värv-, pehmendus- ja lõhnaaineid.
Vusa

Vusa on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Вуса, vene keeles Усса (Ussa).
Jõe pikkus on 115 km, valgla on 1345 km². Jõe langus on 1,3 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 6,3 m³/s. Jõe laius on 7–10 meetrit.
Vusa algab Dziaržynski rajoonist Minski kõrgustikult 232,5 meetri kõrguselt merepinnast, voolab üldjoontes lõunasse ja suubub Uzda rajoonis Nemunasesse. Jõe suue asub merepinnast 157,2 meetri kõrgusel. Vusa on Nemunase esimene suurem lisajõgi, selle suudmest ülalpool kannab Nemunas nime Niomaniec. Suurim lisajõgi on Pieratuć.
Vusa org on ülemjooksul V-tähe kujuline ja 300–500 meetrit lai. Allpool muutub org trapetsikujuliseks, seal on see ligi kaks kilomeetrit lai. lammi laius on 200–400 meetrit, allpool Uzdzianka suuet aga 1–2 kilomeetrit lai. Lammi liigendavad arvukad kuivenduskanalid ja vanajõed. Usa küla juures on jõel väike veehoidla. 2–3 kilomeetrit lai. Lamm on madal ja soostunud. Dziaržynski rajoonis on jõge Sakovičy ja Černikaŭščyna küla vahel 5,5 kilomeetri ulatuses maaparandustööde käigus õgvendatud. Usa küla juures asub jõel väike 0,08 hektari suurune paisjärv.
Łoša (Minski oblast)

Łoša on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Nemunase vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Лоша, vene keeles Лоша (Loša).
Jõe pikkus on 42 km, valgla on 830 km². Jõe langus on 0,7 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 4,4 m³/s. Jõe laius on ülemjooksul 5–10, alamjooksul 20 meetrit.
Nimi Łoša tuleneb balti keeltest. V.N. Toporov ja O.N. Trubatšev tuletavad jõe nime leedukeelsest sõnastt lõhe ("Lašiša"). Leedu keeleteadlane A. Vanagas seda varianti ei välista, ent ta lisab veel võimalike nimetuletusvariantidena leedukeelsed sõnad "laša" (pisar) ja "lašėti" (kaevama).
Łoša algab Uzda rajoonist 174 meetri kõrguselt merepinnast, voolab algul lõunasse, läbides Łoša küla ja sealset paisjärve, pöördub seejärel läände, läbides vahepeal Kapyli rajooni, ja suubub Nemunasesse. Jõe suue asub merepinnast 157,2 meetri kõrgusel. Varem oli jõe lähe kaugemal, väidetavalt olevat Nemunas (ülemjooksul nimega Niomaniec) varem alanud Łošaga samast allikast. Suurim lisajõgi on Vynia.
Jõe org enamasti ei eristu, alamjooksul on see 500-600 meetrit lai. Jõe säng on täies ulatuses maaparandustööde käigus õgvendatud.
Haarem

Haarem (araabia keeles: حريم‎‎, "ḥarīm )" oli islamimaades naiste ruumid või neile eraldatud majaosa, mis on võõrastele suletud. Bioloogias tähendab see jooksuajal ühe isaslooma ümber kogunenud emased.
Haaremit valitses sultani ema, kes sekkus ka riigi poliitikasse. Tema järel tähtsuselt teine oli sultani naine või ta esmasündinud poja ema, ja nende järel tulid sultani ülejäänud neli naist.
Usa jõgi

Usa (transkriptsioonis Ussa) on jõgi Valgevenes Minski ja Hrodna oblastis, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Уса (ka Вуса), vene keeles Уса (Ussa). Kohalike nimedena on kasutusel ka nimekujuka Вуса (Vusa), keskjooksul канал Шубіна (Šubini kanal) ja alamjooksul Шубіна-Нёманскі канал (Šubini-Neemeni kanal).
Jõe pikkus on 75 km, valgla on 665 km². Jõe langus on 1,1 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 5 m³/s. Jõe laius on 8–10 meetrit. Veerohkeim lisajõgi on Kazialec.
Usa algab Vałožyni rajoonist Minski kõrgustikult, voolab üldjoontes kagusse, läbib Stoŭbcy rajooni ja suubub Navahrudaki rajoonis Nemunasesse. Suuremalt jaolt voolab ta Naliboki ürgmetsas, jõeorust võib leida soorauda.
Usa org on ülemjooksul trapetsikujuline ja 800-1000 meetrit lai. Allpool laieneb see 1500 meetrini, seejärel aheneb 200 meetrile. Lammi laius on 100-150 meetrit, seda liigendavad arvukad kuivenduskanalid ja vanajõed. Ülem- ja alamjooksul on lamm madal ja soostunud. Viimased 20 kilomeetrit on jõgi maaparandustööde käigus õgvendatud. Usast algab seal samuti Nemunasesse suubuv kanal, mis võtab endasse osa jõe veest.
Lehise tänav

Lehise tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Lehise tänav sai nime 20. novembril 1951.
Lepa põik

Lepa põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Lepa põik sai nime 19. septembril 1958.
Maarjamäe tänav

Maarjamäe tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Maarjamäe tänav sai nime 12. detsembril 2001. Tänav on saanud nime Maarjamäe asumi ja Maarjamäe lossi järgi.
Papli tänav (Tallinn)

Papli tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Papli tänav sai nime 25. septembril 1959.
Punga tänav (Tallinn)

Punga tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Punga tänav sai nime 13. aprillil 1954.
Sanglepa tänav

Sanglepa tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Sanglepa tänav sai nime 20. novembril 1951.
Tarja tänav

Tarja tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Tarja tänav sai nime 20. detsembril 1996. Tänav on saanud nime puu osa tarja järgi. Tari on kobara liike.
Tohu tänav

Tohu tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Tohu tänav sai nime 7. aprillil 2004. Tänav on saanud nime lähedal asuva Kase tänava mõjul.
Urva tänav (Tallinn)

Urva tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Urva tänav sai nime 21. mail 1946.
Urva tänav 5 tegutses kauplus Maarjamäe.
Furmanovi rajoon

Furmanovi rajoon (vene keeles "Фурмановский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Furmanovi linn.
Rajoon piirneb põhjas Kostroma oblastiga, idas Privolžski rajooniga, kagus Rodniki rajooniga, lõunas Ivanovo rajooniga ja läänes Komsomolski rajooniga.
Rajooni pindala on 763,2 km².
Furmanovi rajoonis on 105 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe (Furmanovi) linna ja viie külaasunduse koosseisu.
Muutuja (informaatika)

Muutuja on informaatikas koht (aadress) mälus, mis hoiab väärtusi. Sõltuvalt programmeerimiskeelest, võib olla vajadus muutujate kasutamiseks need eeldeklareerida (neile mälu eraldada) ja initsialiseerida (algväärtustada). Väärtused võivad sisaldada 
Harjumusepäraselt kasutatakse informaatikas muutujate märkimiseks võimalikult täpselt kirjeldavaid sõnakombinatsioone, et suurendada koodi loetavust, näiteks: "myyja_sissetulek_bruto", "relv(x).l88gij6ud.value" ja "binoomv6rrandi_muutuja[x].value". Koodi loetavuse huvides võidakse seada reegleid, et kõik muutujate nimed oleks ühes kindlas keeles.
Andmete diskreetsus.
Informaatikas on andmed diskreetsed (piiritletud). Ehk kui matemaatikas on võrrand:
, siis informaatikas kujutaks see võrrandit
, kus:
Lisaks
Khālid A. Al-Fāliḩ

Khālid A. Al-Fāliḩ (araabia keeles خالد الفالح; sündinud 1960 Ar-Riyāḑis) on Saudi Araabia poliitik. Ta on 7. maist 2016 Saudi Araabia energeetika, tööstuse ja maavarade minister; ta on varem olnud Saudi Araabia tervishoiuminister.
Ta sündis aastal 1960 Ar-Riyāḑis, kuid kasvas üles Ad-Dammāmis (asub Ash-Sharqīyah' provintsis). Ta lõpetas aastal 1982 bakalaureuse kraadiga masinaehitusinsenerina Texas A&amp;M Ülikooli. Aastal 1991 lõpetas ta ärikorralduse magistrina Nafta ja Mineraalide Kuningas Fahdi Ülikooli.
Jahukört

Jahukört oli eesti talurahva odra- või rukkijahust tehtud toit (kört). Kördi tegemiseks valati jahule peale kuum vesi või pandi jahu kuuma vette, mis seejärel läbi keedeti. Siis segati segu läbi, valati hapupiima sisse ja jäeti seisma.
Jahukört oli eesti talupoegadel piima asendaja.
Robert Samarütel

Robert Samarütel (2. veebruar 1901 Sõmerpalu vald, Võrumaa – 4. november 1961 Tallinn) oli Eesti jurist ja vanglaülem.
Osales Vabadussõjas.
Lõpetas 1922. aastal Tartu reaalkooli ning õppis 1922–1938 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta oli kuni 1930. aastani Harku vangimaja direktor, siis määrati Lasnamäe vangla direktoriks. Hiljem oli ta vangimajade inspektori kohusetäitja. 1934. aastal oli lühikest aega Keskvangla direktori kohusetäitja, hiljem taas vangimajade inspektor. 
Saksa teise okupatsiooni ajal töötas ta raamatupidajana. Arreteeriti NKVD poolt 1945, oli vangis kuni 1955. aastani, töötas pärast seda Eestis raamatupidajana.
Jahupuder

Jahupuder oli eesti talurahva harilikult odrajahust tehtud puder. Pudru tegemiseks lasti vesi keema, siis lasti vette jahu, segades samal ajal jahu männaga. 
Eesti vanemal ajal asendas jahupuder leiba.
Sextus Pomponius

Sextus Pomponius (2. sajand pKr) oli Rooma jurist ja õiguseõpetaja, Rooma eraõiguse traktaatide autor.
Tema isiklikust elust pole infot säilinud. Ajaloos tuntakse teda Rooma riigi ühe olulisema juristina, sest ta kirjutas rohkem kui 150 raamatut. Sextus Pomponiuse kõige tuntum töö on mahukas ja sisukas kommentaar preetori ediktile "Ad edictum". Tema kirjutatud seadustest lähtuti Justinianuse "Digesta" koostamisel.
Elulugu.
Pomponiuse elust pole midagi teada. Ta elas 2. sajandil pKr, enamiku oma raamatutest kirjutas Hadrianuse ajal (11. august 117 – 10. juuli 138), osa ka Antoninus Piuse ajal (10. juuli 138 – 7. märts 161). Arvatakse, et erinevalt teistest kuulsatest Rooma juristidest ei tegelenud tema ametlikult õiguse rakendamise või tõlgendamisega, vaid peaaegu terve elu süstematiseeris teiste juristide kirjutatud teoseid ja õpetas kodanikele õigusteadust.
Pomponius, Gaius Ateius Capito, Salvius Julianus, Gaius Cassius Longinus jt Rooma juristid kuulusid sabiniaanide koolkonda.
Teosed.
Pomponiuse kommentaar ediktile "Ad edictum" oli 83 raamatut pikk. See oli tol ajal kõige pikem edikti kommentaar (hiljem kirjutas Ulpianus veel pikema kommentaari). Pomponius kommenteeris ka teiste juristide töid, nt "Libri ex Sabino", "Ad Q. Mucium" jm.
Õpetajana kirjutas ta Rooma õiguse ajaloo õpiku "Enchiridion". Osa sellest õpikust kasutati hiljem Justinianuse "Digestas".
Pomponiuse osa tervest "Digesta" tekstist on umbes 1/25, st 50 raamatust peaaegu kaks on tema kirjutatud.
Pomponius süstematiseeris või kommenteeris varasemaid teoseid, aga kirjutas ka ise. Näiteks on Pomponiuse tuntud tsitaat: "Kui keegi lööb vaenlaste saadikut, siis see on rahvaste õiguse ("ius gentium") rikkumine. Kui meie juures olid saadikud, kelle rahvaga hakkas sõda, siis saadikud jäävad rahvaste õiguse alusel vabadeks inimesteks". Seda ei leia "Digestast", aga see tsitaat mõjutas edaspidi Rooma õiguse arendamist.
Pomponiuse teoste ajastuline eripära on teaduslikkus ja puhas, arusaadav keel.
Kaapekakk

Kaapekakk ehk juurekakk on eelnenud leivateost leivanõu küljest kokku kraabitud ja alles hoitud leivataina tükk, mida kasutati uues leivatainas, et see paremini hapneks.
Kaeratangupuder

Kaeratangupuder on kaeratangudest tehtud tangupuder.
Kaeratanguputru tegid eesti talupojad harva. Seda putru tunti peamiselt Kagu-Eestis, ent selle pudru tegemisest on andmeid ka Peipsi äärest, Muhu saarelt ja Läänemaalt.
Kiisel

Kiisel (ehk kaerakile ehk kiisla) on kaerahelvestest valmistatud hapendatud puder. 
Kaerahelvestele lisatakse pisut leiba ja lastakse segul umbes ööpäev seista. Käärima läinud segu kurnatakse ja vedelik keedetakse parajaks pudruks. Süüa võib nii magustoidu kui ka soolase roana. 
Sarnane puder on šoti "sowans", mis on valmistatud hapendatud kaerakestade jahust.
Kaeratumm

Kaeratumm ehk kaerajahuleem oli eesti talurahva jook (tumm), mida kasutati piima aseainena. 
Kaeratummi tegemiseks lasti vesi keema ja siis valati vesi kaerajahu peale. Seejärel pigistati segust vedelik välja ja lasti läbi sõela. Kui see kurnatud segu üks päev soojas seisis, siis läks see hapuks ja seda võidi tarvitada hapupiima asemel.
Kamakäkk

Kamakäkk on kamajahutainast ümmargune või piklik küpsetis, mida valmistati eelkõige Lõuna-Eestis.
Jahu segati tainaks vee või piimaga ning küpsetatud käkke söödi koos rõõsa piimaga. Kamakäkke anti kaasa eelkõige lastele ja karjastele. Mõnel pool tehti ka kamajahust ja oa- või hernepudrust käkke, mida söödi keetmata.
Suur vesi

"Suur vesi" (makedoonia keeles "Големата вода" "Golemata voda") on režissöör Ivo Trajkovi 2004. aastal loodud Makedoonia mängufilm. 
Filmi stsenaarium põhineb kirjanik Živko Čingo 1971. aastal kirjutatud samanimelisel romaanil. 
Filmi võtted toimusid Makedoonias, peamiselt Bitolas, Prespas ja Skopjes. 
15. jaanuaril 2005 pääses “Suur vesi“ parima võõrkeelse mängufilmi kategoorias kandideerima Ameerika Ühendriikide filmiauhinnale Oscar. 
Sisu.
Filmi keskpunktis on pensionär, endine kommunist ja kogenud poliitik Lem Nikodinoski (keda näitleb Sašo Kekenovski), kelle lapsepõlv möödub sõjajärgses Jugoslaavias. Filmi keskne teema on elu lastekodus pärast Teist maailmasõda sotsialistlikus Makedoonias, mis tol ajal kuulus föderatiivse Jugoslaavia koosseisu. Tingimuste poolest lastekoloonia või erilaagriga võrreldud lastekodusse tuuakse 1945. aasta suvel sõjas orvuks jäänud lapsed, nende hulgas põllul kinni võetud Lem. Nad on nüüd vaenlaste, rikaste, reeturite ja kollaborantide võsukesed, lapsed, keda keegi ei taha. Film räägib kokkupõrkest traditsioonidega seotud vana maailma ning seltsimeeste, stalinliku propaganda ja ateistliku uue maailma vahel keerulise saatusega laste kasvatamisel. Näeme sündmusi läbi väikese poisi silmade selle hetkeni, mil ta lahkub lastekodust ning alustab sotsialistlikku tööd ja võitlust Belgradis.
Linnupaelad

Linnupaelad on silmuspüünised, millega püüti linde. Linnupaelad koosnesid lauatükist, millele kinnitati vahatatud paelast, jõhvist või pehmest traadist silmused. Lauatükk oli kinnitatud väikese looga või allapainutatud puuladva külge. Lauatüki peale olid pandud viljaterad või marjad.
Västra tänav

Västra tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Västra tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime kalastusvahendi västra järgi (västar on ahingu sünonüüm).
Viige tänav

Viige tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Viige tänav sai nime 19. aprillil 2000. Tänav on saanud nime Viige talu järgi.
Veerise tänav

Veerise tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Veerise tänav sai nime 7. detsembril 2005.
Uustalu tänav

Uustalu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Uustalu tänav sai nime 16. mail 1989. Tänav on saanud nime Uustalu talu järgi.
Trahteri tänav

Trahteri tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Trahteri tänav sai nime 29. mail 2002. Tänav on saanud nime Trahteri talu järgi.
Tedrepere tänav

&lt;mapframe latitude="59.438268" longitude="24.591265" zoom="15" width="250" height="250" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.591168,
 59.440335
 [
 24.589897,
 59.437853
 [
 24.590632,
 59.4377
 [
 24.590278,
 59.436695
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Tedrepere tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Tedrepere tänav algab Jõeküla teelt ja ulatub kuni Tiskre teeni. Nime sai tänav 19. juunil 1998. Tänav on saanud nime Tedrepere talu järgi.
Saviliiva tee

Saviliiva tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Saviliiva tee sai nime 11. märtsil 1977.
Ründi tänav

Ründi tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Ründi tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänav on saanud nime kalaliigi ründi järgi. Varem oli tänav osaliselt Kaheküla tee osa.
Põllumäe tänav

Põllumäe tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Põllumäe tänav sai nime 5. mail 1999. Tänav on saanud nime Põllumäe talu järgi.
Parve tänav

Parve tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Parve tänav sai nime 16. mail 1989. Tänav on saanud nime lähedal asunud päästeparvede hooldejaama järgi.
Viktor Suhhorukov

Viktor Suhhorukov (vene Виктор Иванович Сухоруков; sündinud 10. novembril 1951 Orehhovo-Zujevos) on vene teatri-, filmi- ja dublaažinäitleja. 
1978. aastal lõpetas ta Venemaa Riikliku Teatrikunstiinstituudi.
Näitlejana on Suhhorukov töötanud Leningradi Riiklikus Akadeemilises Komöödiateatris (1979–1983), Lenkomi nimelises Leningradi Riiklikus Teatris (1987–1993), Peterburi Riiklikus Draamateatris «На Литейном» (1994–1995) ja Nikolai Akimovi nimelises Riiklikus Akadeemilises Komöödiateatris (1995–2000).
Ta on mänginud enam kui 80 filmis ja lugenud dublaaži mitmetele mängu- ja multifilmidele.
Nõeliku tänav

Nõeliku tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Nõeliku tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime kalastusvahendi nõeliku järgi.
Müta tänav

Müta tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Müta tänav sai nime 19. septembril 2001. Tänav on saanud nime kalastusvahendi müta järgi (mütt – 'kalapüügi nui').
Mardipere tänav

Mardipere tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Mardipere tänav sai nime 16. mail 1989. Tänav on saanud nime Mardipere talu järgi.
Maimu tänav

Maimu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Maimu tänav sai nime 18. augustil 2003. Tänav on saanud nime kalandustermini "maim" järgi.
Lemle tänav

Lemle tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Lemle tänav sai nime 19. septembril 2001. Tänav on saanud nime veetaimede lemleliste järgi.
Käba tänav

Käba tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Käba tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime kalastusvahendi käba järgi (käba – 'võrgu või õnge ujuk').
Korese tänav

Korese tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Korese tänav sai nime 30. jaanuaril 2013. Tänav on saanud nime mullandustermini "kores" järgi (kores – 'mulla jämedamad osad').
Tänav on kavandatud kulgema Veerise tänava ja Saviliiva tee vahel ning selle kogupikkuseks on plaanitud ligi 550 meetrit. 2019. aasta seisuga oli tänavast välja ehitatud vaid ligikaudu 120 meetri pikkune lõik Veerise tänava poolses otsas.
Kiini tänav

Kiini tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Kiini tänav sai nime 19. veebruaril 1999. Tänav on saanud nime tööriista kiini järgi (kiin – 'terariist võsa raiumiseks').
Moskva vürst (Ney)

Moskva vürst ("Prince de la Moskowa") on Napoleon I poolt marssal Michel Neyle pärast Borodino lahingut, 25. märtsil 1813, antud tiitel. 
Alates 1928. aastast kandsid Moskva vürstid ka Elchingeni hertsogi tiitlit, mis oli Michel Neyle antud 1808. aastal ja mille ta pärandas oma teisele pojale Michelile. Viimane Moskva vürst Michel Ney suri 19. detsembril 1969 ja tema ainus tütar Laetitia 10. veebruaril 2005.
Moskva vürsti tiitlit on kandnud järgmised isikud:
Margo Külaots

Margo Külaots (sündinud 1. juulil 1972) on eesti energeetikategelane.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu 10. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli majandusküberneetika erialal ning 2020. aastal Tallinna Tehnikaülikooli, kus õppis magistriõppes ettevõtte digimuutuste erialal. Ta on korporatsiooni Revelia liige. 
Töökäik.
1994. aastast on ta tegutsenud soojusmajanduse valdkonnas.
Margo Külaots on 2021. aastast juhtinud rahvusvahelise energiaettevõtte Gren Eestis paiknevaid ettevõtteid (Gren Tartu AS, Gren Eesti AS, Gren Viru AS, Gren Viljandi AS ja Gren Sakala AS). Varem on ta juhtinud rahvusvahelise energiakontserni Fortumi Eesti ärisid. Ta on olnud ka aktsiaseltside Eesti Gaas ja EG Võrguteenus ja Võrguteenus Valdus nõukogu liige.
Liikmesus.
Külaots on Eesti energeetika- ja soojavaldkonna ettevõtteid esindava asutuse Eesti Jõujaamade ja Kaugkütte Ühing juhatuse liige, Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige, Eesti Taastuvenergia Koja volikogu liige ja Eesti Turbaliidu juhatuse liige.
Kinešma rajoon

Kinešma rajoon (vene keeles "Кинешемский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Kinešma linn (ei kuulu Kinešma rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Zavolžski rajooniga, kirdes Kostroma oblastiga, idas Jurjevetsi rajooniga, lõunas Luhhi rajooniga ja läänes Vitšuga rajooniga.
Rajooni pindala on 1582,70 km² (olles suurimaks rajooniks Ivanovo oblastis).
Kinešma rajoonis on 171 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna tüüpi asunduse (Navoloki) ja kuue külaasunduse koosseisu.
Jurjevetsi rajoon

Jurjevetsi rajoon (vene keeles "Юрьевецкий район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Jurjevetsi linn.
Rajoon piirneb põhjas Kostroma oblastiga (ja Volga jõega), idas Nižni Novgorodi oblasti (ja Volga jõega), lõunas Putšeži rajooniga, edelas Luhhi rajooniga ja läänes Kinešma rajooniga.
Rajooni pindala on 859,72 km².
Jurjevetsi rajoonis on 165 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna (Jurjevetsi) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Maie Aasa

Maie Aasa (19. jaanuar 1926 – 16. aprill 2013) oli eesti muusikapedagoog.
1953. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri erialal (Bruno Luki klassis).
Ta oli Tallinna Muusikakeskkooli klaveri eriala õpetaja ja Nõmme Laste Muusikakooli direktor.
Tema õpilasi on Merike Aarma, Rene Eespere, Olav Ehala, Mart Humal, Margus Kappel.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli viiuldaja Harald Aasa.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Ääre tänav

Ääre tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Trummi põik

Trummi põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Trummi põik sai nime 27. oktoobril 1927. Tänav on saanud nime Trummi tänava mõjul.
Tihniku tänav

Tihniku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla ja Vana-Mustamäe asumis.
Sooviku tänav

Sooviku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Sooviku tänav sai nime 17. oktoobril 2012.
Leonhard Oja

Leonhard Oja (11. märts 1894 Erastvere vald – 9. august 1983 Maarja-Magdaleena) oli eesti köster ja muusik.
Leonhard Oja lõpetas Kanepi kihelkonnakooli ja omandas muusikahariduse Peterburis. Ta oli koolmeister Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumis ning seltsielutegelane Erastveres, Kanepis ja Võrus. 1922. aasta Võrumaa laulupäeval võitis tema ja ta venna Ludvigi juhatatud Kanepi Lauluseltsi meeskoor esikoha. 
Aastatel 1933–1976 oli Leohnard Oja Maarja-Magdaleena koguduse köster.
Isiklikku.
Leonhard Oja abikaasa oli Hilda Oja (sünd. Reinvald, 1903–1992).
Pikakase tänav

Pikakase tänav (varem "Soone põik") on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Tänav oli algselt mõeldud ühendama Soone ja Trummi tänavat ning kandis nime "Soone põik". Kuna tänava ühendus Soone tänavaga on katkenud, siis nimetati see 2017. aastal ümber Pikakase tänavaks.
Rajametsa tänav

Rajametsa tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Rajametsa tänav sai nime 16. mail 1958. Tänav on saanud nime Tallinna varasema piiri ehk raja mõjul.
Moora umbtänav

Moora umbtänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Moora tänav

Moora tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Lohu tänav

Lohu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Lohu tänav sai nime 14. veebruaril 1958.
Lauka tänav

Lauka tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Lauka tänav sai nime 16. mail 1952.
Külmallika põik

&lt;mapframe latitude="59.390741" longitude="24.655895" zoom="16" width="250" height="250" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3,
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.655391,
 59.390498
 [
 24.656104,
 59.390765
 [
 24.656491,
 59.390981
 ]
&lt;/mapframe&gt;Külmallika põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Kitsarööpa tee

Kitsarööpa tee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu ja Vana-Mustamäe asumis.
Kitsarööpa tee sai nime 14. mail 2014.
Kitsarööpa tee on kergliiklustee, mis on rajatud endise Peeter Suure merekindluse kompleksi kuulunud kitsarööpmelise kindlusraudtee tammile. Tee kulgeb Männiku teest Tähetorni tänavani.
Kaste tänav

&lt;mapframe latitude="59.390391" longitude="24.658492" zoom="16" width="250" height="248" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.657826,
 59.39156
 [
 24.65802,
 59.391298
 [
 24.65802,
 59.390467
 [
 24.658068,
 59.390323
 [
 24.658116,
 59.390181
 [
 24.657231,
 59.389662
 ]
&lt;/mapframe&gt;Kaste tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Kaste tänav sai nime 11. novembril 1959. Tänav algab Külmallika tänavalt ja lõppeb Trummi tänavaga, samas ühendab Tiigi tänava lõppu.
Hoo tänav

&lt;mapframe latitude="59.388228" longitude="24.636755" zoom="16" width="250" height="250" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.636637,
 59.389167
 [
 24.636675,
 59.389155
 [
 24.636704,
 59.389137
 [
 24.636725,
 59.389114
 [
 24.636734,
 59.389096
 [
 24.636916,
 59.387299
 ]
&lt;/mapframe&gt;Hoo tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis. Hoo tänav algab Tähetorni tänavast ja ulatub kuni Vete tänavani.
Harkumetsa tee

Harkumetsa tee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis ja Haabersti linnaosas Mäeküla ja Astangu asumis.
Harkumetsa tee sai nime 13. oktoobril 2010.
Alliksoo tänav

&lt;mapframe latitude="59.390348" longitude="24.662440" zoom="16" width="250" height="250" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3,
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.660723,
 59.390282
 [
 24.660957,
 59.390287
 [
 24.661265,
 59.390278
 [
 24.661528,
 59.390246
 [
 24.661691,
 59.390207
 [
 24.661954,
 59.390128
 [
 24.661995,
 59.390119
 [
 24.662024,
 59.390117
 [
 24.662072,
 59.390109
 [
 24.662164,
 59.390089
 [
 24.662263,
 59.390077
 [
 24.662359,
 59.390066
 [
 24.662751,
 59.390028
 [
 24.663384,
 59.38998
 [
 24.664049,
 59.389908
 [
 24.664097,
 59.389905
 [
 24.664162,
 59.389913
 [
 24.664256,
 59.389934
 ]
&lt;/mapframe&gt;Alliksoo tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Gustav Inn

Gustav Inn (17. august 1863 Mõisamaa, Jõgeva vald – 1939) oli köster ja koolijuht.
Gustav Inn lõpetas Valgas Cimze seminari. Ta oli aastatel 1915–1933 Maarja-Magdaleena koguduse köster ja aastatel 1915–1920 ühtlasi koolmeister Maarja-Magdaleena kihelkonnakoolis. Hiljem töötas ta Koerus ja Venemaal. 
Isiklikku.
Gustav Inni abikaasa oli Ida Emelie Inn (Juhanson, sündinud 28. novembril 1882), lapsed Arvo (Max) Valdur (Inn); Marta Alvine Inn ja Helga Inn.
Naturaaltasu

Naturaaltasu ehk loonustasu on millegi eest tasumine kaupade või teenustega (see tähendab natuuras), aga mitte rahaga.
Enamasti natuuras tasuja maksab selle natuuraga, mille valmistamise või müümisega tööandja tegeleb.