Sotsiaalteenus

 
Sotsiaalteenus on "Sotsiaalhoolekande seaduse" järgi isiku või perekonna toimetulekut soodustav mitterahaline toetus.
2007. aastal osutatakse Eestis järgmisi sotsiaalteenuseid:
Sotsiaalteenused on riigi või kohaliku omavalitsuse pakutav abi, et toetada abivajaja või abivajava pere toimetulekut, osutades selleks loodud teenuseid. Sotsiaalhoolekande järgi võib osutada teenuseid mitterahalise toetusena, rahalise toetusena või mõnel muul viisil. Millise toetuse saab abivajaja või abivajav pere, otsustab sotsiaalteenuse osutaja lähtudes konkreetse pere või isiku toimetuleku vajadustest.
Eesti kuuluvuse tõttu Euroopa Liidus on Eesti kohustatud kinni pidama Euroopa sotsiaalhartast, mis on leping kaitsmaks inimõigusi. Selle järgi peab Eesti arendama ja osutama teenuseid, et inimesed kes vajavad sotsiaalseid teenuseid, et katta endi esmavajadused, seda saaksid. Samuti peavad sotsiaalteenused aitama inimesel hakkama saada ühiskonnas ning aidata abivajajal võimalikult vähese sekkumisega arendada iseseisvat toimetulekut.
Riigi pakutav abi toimub riigirahastusel. Teenuste mahu ja selle tasu määrab ja planeerib kohalik omavalitsus. Riigi sotsiaal- ja rahandusministeeriumi eelarvest eraldatakse sotsiaalteenuste jaoks kapitali. Seadustele toetudes jagab kohalik omavalitsus ressursi teenuste täitmiseks. Sotsiaalteenuseid võivad peale riigi osutada veel ka mittetulundusühingud, sihtasutused, kirikud, äriühingud, kogudused, üksikisikust ettevõtjad jt.
Sotsiaalteenused ei pea olema tingimata tasuta. Sageli peavad sotsiaalteenuste tasuma kliendid. Kuid kui on tõestatud, et kliendi toimetulek ei ole piisav saab teenuse eest tasuda vald, osaliselt või siis tasuda kogu teenuse maksumus. Samuti kui sotsiaalteenust on osutatud järgides seadusi ja kliendil ei ole võimalik teenuse eest tasuda on vallal kohustus tasuda teenuse maksumus. Sotsiaalteenuste saamiseks tuleb pöörduda elukohajärgse kohaliku omavalitsuse sotsiaaltöötaja poole.
Riiklikult rahastatavad sotsiaaltoetused ja -teenused.
Sotsiaalkindlustussüsteemi kaudu makstakse riiklike toetustena järgmisi toetusi:
Riik pakub samuti riiklikult rahastatud hoolekande teenuseid lastele ja erivajadustega inimestele. Võimalik on kasutada ka tööturuteenused, mida pakub Eesti Töötukassa.
Peretoetused.
Peretoetuste eesmärgiks on kergendada lapsevanemate rahalist koormat laste kasvatamisel, harimisel ja hooldamisel.
Riiklikult rahastatud peretoetused:
Samuti on võimalik taotleda elluastumistoetust. "Elluastumistoetusele on õigus vanemliku hoolitsuseta isikul, kes lapsena kasvas hoolekandeasutuses või erivajadustega õpilaste koolis või kelle üle seati eestkoste või kelle suhtes sõlmiti kirjalik perekonnas hooldamise leping, kui ta asub uude elukohta iseseisvalt elama hiljemalt kahe aasta möödumisel hoolekandeasutuse või erivajadustega õpilaste kooli nimekirjast kustutamisest või eestkoste või perekonnas hooldamise lepingu lõppemisest." (Riiklike peretoetuste seaduse, sotsiaalhoolekande seaduse, puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse ja vanemahüvitise seaduse muutmise seadus, 2006).
Riiklikud sotsiaalteenused lastele ja peredele.
Lastele ja nende peredele pakutakse järgmisi riiklikke sotsiaalteenuseid:
a) lapsendamine,
b) asenduskodu teenus,
c) lapsehoiuteenus.
Sotsiaaltoetused ja -teenused puuetega inimestele.
Puuetega inimestel on võimalus taotleda toetusi elukohajärgsest pensioniametist. Toetusi on võimalik taotleda, kui isikutel on oma puudest tulenevalt lisakulutusi. Seda siis puude tõttu vajaolev eritransport, rehabilitatsioon või mõni muu teenus. Töötukassas tuvastatakse inimese puude raskusaste ja töövõime ulatus.
Sotsiaaltoetused puuetega inimestele: 
Riiklikud sotsiaalteenused puuetega inimestele 
Matusetoetus.
Alates 2018. aastast maksab matusetoetust kohalik omavalitsus. Toetuse maksmise korra ja tingimused panevad paika omavalitsused ise. Toetuse info saamiseks tuleb pöörduda kohalike omavalitsuste poole, kuna piirkonniti on tingimused ja maksmise kord erinev.
Ohvriabi.
Ohvriabiteenust pakutakse ohvritele, kes on kannatanud füüsilise, seksuaalse või vaimse vägivalla all ning on pidanud taluma halba kohtlemist või on jäetud hooletusse. Selle eesmärgiks on olemasoleva toimetulekuvõime säilitamine ja parandamine ning ohvri igakülge abistamine nõustamisel ja aitamine suhtlemisel riigi, kohaliku omavalitsusega ja juriidilise isikuga.
Pakutavad ohvriabiteenused:
Represseeritud isikute toetused.
Represseeritud isikute toetused on korraldatud Okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seadus (RT I 2003, 88, 589).
Tööturutoetused ja -teenused.
Tööturutoetused ja -teenused on abistamaks inimesi aktiivses tööelus osalemiseks. Toetusi on õigus saada järgmistel isikutel:
a) Eesti alalisel elanikul;
b) tähtajalise elamisloa alusel Eestis viibival välismaalasel;
c) Eestis viibiva Euroopa Liidus, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni kodanikul;
d) Eestis viibival pagulasel;
e) tööandjal.
Arvele ei võeta järgmisi isikuid:
Riiklikud tööturutoetused.
Töötutele suunatud tööturutoetused.
Töötuna arvele võttes koostatakse tööturuameti kaudu kliendiga koostöös talle tööotsimiskava. Tööotsimiskava sisaldab tegevusi, mille eesmärk on leida töötule võimalikult kiiresti sobiv töö, et kliendi elukvaliteet säiliks või paraneks.
Tööandjale suunatud tööturutoetused.
Tööandjal on saada abi piirkondlikult tööturuametilt. Seda on võimalik saada palgatoetuse abil. Tööandjal on õigus halduslepingu alusel võtta tööpraktikale ettevõttesse töötuid ja erivajadustega inimesi, saades selle eest juhendamistasu. Samuti on tööandjal õigus saada toetusi tööruumide ja vahendite kohandamiseks erivajadustega töötaja jaoks.
Riiklikud tööturuteenused.
Tööturuteenused on toetamaks tööandjaid töötaja leidmisel, tööotsijaid sobiva töö leidmisel ja aitamaks tööalaselt areneda, et püsida konkurentsivõimeline.
Töötutele pakutakse järgmisi tööturuteenuseid: 
Riiklikud sotsiaaltoetused ja -teenused välisriigist Eestisse elama asunud isikutele.
Sotsiaaltoetusi ja -teenuseid on võimalik kasutada ka välisriigist Eestisse elama asunud isikutele. Need toetused ja teenused jagunevad kaheks. Nendeks on välismaalt Eestisse elama tulnud isikud, või Eestis elava kodaniku abikaasad, lapsed, vanemad, kellel on õigus taotleda sotsiaaltoetusi, et saada hakkama muudatustega elus ning kohaneda uue elukohaga. Selle toetuse saamiseks peab pöörduma elukohajärgsesse Sotsiaalkindlustusametisse ja esitada taotlus toetuse saamiseks.
Teiseks rühmaks on Eestisse põgenenud välismaa kodanikud, kellel on õigus kasutada riigi pakutavaid sotsiaalteenuseid kuniks nende varjupaigataotlus on menetlemisel.
Kohaliku omavalitsuse kaudu rahastatavad sotsiaaltoetused ja -teenused.
Kohalikel omavalitsustel on seaduste järgi antud õigus iseseisvalt korraldada ja juhtida enda haldusalal olevat elu, lähtudes elanike vajadustest ja pidades silmas linna või valla edasisi arenguplaane. Kohaliku omavalitsuse kaudu rahastatavad sotsiaaltoetused.
Elanikel on võimalik toimetuleku jaoks sotsiaalteenuseid kasutades taotleda järgmisi toetusi
Transpordi ja -toiduabi on toetused, mille puhul abivajaja ei pruugi saada toetust rahana kätte vaid saab selles mahus kasutada teenuseid.
Kohaliku omavalitsuse kaudu rahastatavad sotsiaalteenused.
Igal kohalikul omavalitsusel (edaspidi KOV) on kehtestatud toetuste ja teenuste saamise kord, maht ja tingimused. Piirkonniti võivad need olla erinevad. Omavalitsustel on õigus pakkuda igakülgset abi ja teenust kõikidele oma halduses oleva valla ja linna elanikele. Kuid teenuste ja toestuste saamisel on eelisjärjekorras soodustatud järgmised sihtrühmad: 
Kohalik omavalitsus pakub abivajajatele järgmisi sotsiaalteenuseid:
Hooldusteenused eakatele ja puuetega inimestele.
Kohalik omavalitsus pakub eakatele ja puuetega inimestele järgmisi sotsiaaltoetusi: 
KOV võib osutada eakatele ja puuetega inimestele järgmisi täiendavaid sotsiaalteenuseid:
Selliseid teenuseid nimetatakse ka avahooldus-, koduhooldusteenusteks. Nende teenuste eesmärgiks on luua sihtrühmale toetuste ja teenuste võrgustik mis toetaks nende hakkamasaamist tavapärases elukeskkonnas. Samuti on eesmärgiks võimalikult vähene sekkumine, andes inimesele privaatsust ja võimalust endaga ise hakkama saada.
Vältimatu sotsiaalabi.
Sotsiaalhoolekandeseaduse paragrahvi 8 kohaselt peavad omavalitsused tagama oma elanikele vältimatut abi, kui abivajaja seda vajab. Nendeks on: "ajutine peavari, toiduabi, riideabi ja muu materiaalne abi." Vältimatut sotsiaalabi saab juhul, kui abivajaja on selle soovimiseks pöördunud kohaliku omavalitsuse poole.