Dopamiini transporter

Dopamiini transporter ehk dopamiiniretseptor ehk DAT on looduslikult mitmete elundite rakkude poolt ekspresseeritav valk, mis liigitatakse transmembraansete valkude hulka.
Dopamiini transporterite rohkus ja funktsioonid, nende aktiivsus ja inaktivatsioon ning seotud geenid (sh mutatsioonid) varieeruvad indiviiditi ja liigiti, neid mõjutab ka organismi füsioloogia.
Nimetused ja tähised.
Dopamiini transporteri sünonüümid on SLC6A3, DAT1 ja PKDYS.
Kesknärvisüsteem.
Dopamiini transporterite funktsiooniks kesknärvisüsteemis on dopaminergilise neurotransmissiooni reguleerimine, sh neurotransmitteri dopamiini transportimine (juhtimine) neuroni sünapsist tsütosooli.
Inimese dopamiini transportereid (hDAT) ekspresseeritakse mitmetes peaaju piirkondades, sealhulgas keskajus paiknevas tuumas, mis sisaldab mustainet ja ventraalses tegmentaalses alas.
Dopamiini transporteritel on määrav roll peaaju dopamiini homöostaasil (dopamiini biosüntes, liigutamine, algundamine jm), see lõpetab dopamiini tagasihaardega sünaptilise transmissiooni ja täiendab vesikulaarse dopamiini varusid. DAT võib dopamiini ka vabastada. Dopamiini vabastaja funktsioon omistatakse ka psühhostimulantidele, nagu näiteks amfetamiin ja kokaiin ja selle analoogid, toime saabub rakuvälise dopamiinitaseme tõusus.
Autonoomne närvisüsteem.
Autonoomse närvisüsteemi all mõeldakse vahetult tahtele allumatut närvisüsteemi osa, mis innerveerib peamiselt siseelundeid: seede-, hingamis-, eritus-, vereringe- ja suguelundeid ning sisesekretsiooninäärmeid.
Dopamiini transporterite ja dopamiini roll autonoomse närvisüsteemi osade, näiteks sümpaatilise närvisüsteemi poolt innerveeritavates elundites, pole teada.
Dopamiini retseptoreid ja dopamiini on tuvastatud vähesel määral ka neerupealiste säsis, näärmehüpofüüsis, pankreases, tüümuses, põrnas.
Haiguspärandis.
Dopamiini transporterite ekspressiooni, aktiivsuse ja mehhanismid, lukustumisfaktorid ja toimed pole teada. Teadlased on uurinud nende seoseid mitmete haiguslike seisundite geneetilise fookusega, kus dopamiin neurotransmitteri ja neurohormoonina osaleb. Dopamiini transportereid kodeerib inimesel geen SLC6A3. Need osalevad geneetikute jmt teadlaste meelest inimese haiguste, nagu aktiivsus- ja tähelepanuhäire, alkoholism, bipolaarne meeleoluhäire, kliiniline depressioon, Parkinsoni tõbi (DAT ), skisofreenia (skisofreenikute amügdala dopamiini transporterite ekspressioon on alanenud), Tourette'i sündroom jt, haiguspärandis.
Farmakoloogiliste ainete interaktsioonid.
Farmakoloogilised ained võivad mõjutada dopamiini transporterite aktiivsust ja sekkuda dopamiini neurotransmissiooni. Dopamiini transporterite inhibeerimine (dopamiini ülekande pärssimine) arvatakse mitmete keemiliste ainete toimemehhanismiks. Seda silmas pidades on välja töötatud lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire ravis kasutatavad metüülfenidaati (nt Concerta, Ritalin) sisaldavad ravimid. Aga transporterite inaktiveerimsiega tuleb toime ka kokaiin.
Teatud ained, nagu dopamiin, amfetamiin, MDMA, toimivad aga transportijatena.
Eelnimetatud ainete toimel suurenenud rakuvälise dopamiini toimed immuunsüsteemi rakkudele, mis samuti dopamiini retseptoreid ekspresseerivad, nagu dendriitrakud, loomulikud tappurrakud, granulotsüüdid, B-rakud, tsütotoksilised T-rakud ja makrofaagid, pole selge uuringud näitavad ainete proinflammatoorset toimet. Kesknärvisüsteemi dopamiini taseme tõus võib käivitada või kiirendada mitmete neuroloogiliste haiguslike seisundite, nagu Alzheimeri tõbi ja HIV-nakkuse, kulgu.
Neuroendokrinoloogia.
Dopamiini transporterite ja östrogeenide seosed pole selged, kuid uurijate arvates on siin tugevad ristumised, kuna naistel võib mitmesuguste ainete kuritarvitamine, sõltuvushäirete näol, eriti raskelt kulgeda. Ka pole selged dopamiini transporterite ja geenide ning dopamiini seosed testosterooniga. Dopamiini neurotransmissiooni mõjutavate psühhostimulantide igati reguleeritud manustamise toimel on täheldatud noorukitel kasvupeetust, mitmete soovimatute psüühiliste seisundite esinemissageduse tõusu jpm.