Kunda hiiemägi

Kunda hiiemägi on Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Kunda linnapiiri lähedal paiknev hiiemägi. Hiiemägi on muistne ohverdamiskoht ja matmispaik, see on kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. 
Kunda hiiemäest on Jüri Parijõgi kirjutanud jutustuse "". Hiiemäel asub Kunda tarandkalme. 2000. aastate alguses soovisid arendajad rajada hiiemäe ümbrusesse tuulikupargi. Arenduse vastu astus Taarausuliste ja Maausuliste Maavalla Koda. Vaidlus jõudis Riigikohtusse, kes peatas 2007. aastal tuulikupargi arenduse.
Asend ja geoloogiline ehitus.
Kunda Hiiemägi asub Soome lahest umbes kaks kilomeetrit sisemaa pool, 1,7 km pikkusel ja 0,4 km laiusel edela-kirdesuunalisel ning kuni 15-meetrise suhtelise kõrgusega moreenseljandikul. Mäest põhja poole jääb Põdruse–Kunda–Pada tee ja lõuna poole Kunda–Malla–Ojaküla tee. Hiiemäest läänes asub Kunda jõgi, mäe ja jõe vahele jääb tasandik. Mäe ümbrus on valdavalt lage, läheduses on peamiseks maastikuelemendiks lääne poole jäävad Kunda tsemenditehase hooned ja korstnad.
Hiiemäe seljandik on üks suurimaid seljandikulaadseid pinnavorme Põhja-Eestis. See asub 50–60 meetri sügavuse kirde-edelasuunalise aluspõhja süvendi suudmes.
Hiiemägi koosneb geoloogiliselt kahest erinevast litoloogilisest kompleksist. Alumine kompleks koosneb kihistunud kruusast, veeristest ja munakividest, mis on seotud diageneetiliste karbonaatidega. Ülemine kompleks koosneb rannikualadele tüüpilistest setetest, kus annavad tooni horisontaalselt asetsevad lamedad munakivid. Hiiemäe absoluutne kõrgus on kuni 60 m, jalamil 53–54 m.
Asend ja geoloogiline ehitus lubavad oletada, et Hiiemägi toimis kunagi tammina Kunda järve Balti jääpaisjärve vahel, takistades Kunda järve tühjaksvoolamist tänases mõistes Soome lahte.
Hiiemäe seisukord.
On arvatud, et põline hiiemets hävitati Kunda mõisa poolt 18. või 19. sajandil ja metsa alt vabanenud maa võeti kasutusele põllumajandusmaana. Enne II maailmasõda ja Nõukogude ajal kaevandati mäelt kruusa, mille tulemusena hävis umbes viiendik hiiemäest. 1960. aastate ajalehti sirvides jääb mulje, et kruusa kaevandamine hiiemäelt toimus omavoliliselt. 
11. oktoobril 2009 korraldasid Kunda Linnavalitsus, Maavalla koda ja Tartu Ülikool ohvripaigas Hiiemäe päeva. Korraldajad palusid osalejail tuua kodukohast kaasa tammetõrud, mis pisteti kohapeal mulda. Hiiemäe päeva eesmärk oli aidata kaasa räsitud pühapaiga loodusliku ilme taastamisele.
Hiiemägi on üks väheseid kaitse all olevatest hiitest, mis asuvad riigi või avalik-õigusliku isiku maal ning kuhu pääsevad kõik huvilised ja maausulised piiranguteta. Rahvajuttudes on seda kohta kirjeldatud kui muistset hiit, kus vanadel aegadel käidi palvetamas ja ohverdamas, aga ka ravimas.. Uuemal ajal on seal peetud simmaneid ja tantsupidusid.
Uurimislugu.
2003. aastal toimunud Maavalla Koja hiite ülevaatuse käigus avastas toonane Aseri maanõunik Ahto Kaasik mäe idaküljel inimluid, mis asusid korrapäraselt laotud paekivimüüritiste vahel. 
Arheoloogilised väljakaevamised toimusid Kunda Hiiemäe I kivikalmel aastatel 2004–2006, millest uuriti läbi 80 m². Uuringute käigus leiti mäelt muistne matusepaik, varane tarandkalme: 11 paekiviplaatidest tarandit, mis meenutasid paigutuselt kärge. Iga tarand sisaldas ühte või mitut maetut, kokku oli matuseid 32. Kirstude ja luustike paigutus järgis kindlat mustrit: need olid asetatud kas kirde-edela või loode-kagu suunas. Kirstude seinad koosnesid ühte või kahte ritta laotud paekividest ning olid 50–70 cm laiad, sisemõõtmed olid vahemikus 260–290 x 70–80 cm. Surnud asetati kirstu põhjas olevatele suurtele paeplaatidele. Kolmes kirstus oli maetu pea juures päitsikivi. Tarandi põhjaplaatidelt leitud söetükid viitavad sellele, et enne surnu kirstu asetamist tehti seal tuld. 
Väljakaevamistel leiti savinõukilde ja loomaluid. Erakordseteks leidudeks olid üks nuga ja kolm dekoratiivset kettakujuliste peadega ehtenõela. Nõelad on seni Eestis ainulaadsed – need pärinevad eelrooma rauaajast ning võisid siia sattuda Kesk-Euroopast või Skandinaaviast. Radiosüsinikumeetodi dateeringute kohaselt pärinevad matused ajavahemikust 730-410 cal BC.
Ühtekokku on Kunda hiiemäel kirjeldatud viit kivikalmet.
Rahvapärimus.
Esimeste hulgas mainis hiiekohta kirjasõnas Jaan Jung, kes kirjutas 1910. aastal kogumiku "Muinasajateadus eestlaste maalt" kolmandas köites, et Kunda tsemendivabriku juures asub hiiemägi. 
Eesti Rahvaluule Arhiivis on säilinud ülestähendused, et hiiemäe keskkohal asusid kunagi suured tammed ja suured kivid. Tammesalu oli kohalike inimeste hiieks ja teda hüütigi hiiemäeks. Vanasti olid kohalikud inimesed seal ohvreid toonud ja haigusi arstinud. Ka olevat seal vanasti olnud matmispaik, järsu hiiemäe kallaku all paiknenud aga asula.
Kirjanik Jüri Parijõgi on rahvapärimuse põhjal pannud kirja jutustuse "Haldjad nutavad", mis on ilmunud ka "Eesti muinasjuttude kuldraamatus". Jutustuse järgi kasvanud hiiemäel põline tammik ja seal elanud haldjad. Kuna inimesed metsa ei puutunud, siis kaitsesid haldjad neid kõige kurja eest. Ühel hetkel tulnud mõisahärral mõte tammik maha võtta, et sellest tarbepuitu valmistada. Külamehed ja -naised keelitasid küll, aga mõisahärra ainult naeris selle peale. Kogu mets võeti maha, ainult võsastik jäi järele. Koduta jäänud haldjad ei aidanud sest saadik enam inimesi: vili hävis, hundid murdsid karja. Kui mõni lehm juhtus metsa kaduma, siis seda ei leitudki enam üles. Igal kevadel puude lehtimise ajal kuuldakse hiiemäe võsastikust haledat nuttu – seal nutavad haldjad oma kadunud kodu taga.
Kaitse alla võtmine.
Kunda Hiiemägi võeti riikliku kaitse alla 1925. aastal kehtestatud muinasvarade kaitse seadusega ning kanti Haridusministeeriumi Muinsusnõukogu kaitsealuste objektide nimistusse. Hiljem on kaitset korduvalt uuendatud. Kultuuriministri 1997. aasta 1. septembri määrusega on hiiemägi tunnistati arheoloogiamälestiseks ning selle kaitset reguleerib muinsuskaitseseadus. Määrust muudeti 2022. aasta veebruaris ja mälestisele lisati liiginimetus "ajalooline looduslik pühapaik."
Vaidlus tuulepargi arendajatega.
Kunda linnavalitsus kehtestas 5. juulil 2006 Hiiemäe katastriüksusel (pindala 49,23 ha) detailplaneeringu, mis lubanuks rajada hiiemäe vahetusse lähedusse kolm kuni 145 m kõrgust tuulikut. Maavalla Koda vaidlustas selle planeeringu kohtus. Tartu halduskohus tegi otsuse detailplaneeringu tühistamise kohta 18. oktoobril 2006. Seejärel esitasid Kunda linnavolikogu ja tuuleparki arendanud OÜ Oceanside apellatsioonkaebuse Tartu ringkonnakohtule, kes otsustas 2007. aasta 20. veebruaril tühistada Tartu halduskohtu otsuse. Maavalla Koda pöördus omakorda kassatsioonikaebusega Riigikohtusse, kes rahuldas selle 17. oktoobril 2007 ning tühistas lõplikult tuuleparkide detailplaneeringu.