tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Endel Veliste

Endel Veliste (kuni 1936 Erich Vuks; 27. oktoober 1930 Uulu vald, Pärnu kihelkond, Pärnumaa – 5. veebruar 2001 Viljandi) oli eesti fotograaf ja karikaturist.
Ta õppis Uulu algkoolis ja lõpetas keskkooli Pärnus. Hiljem lõpetas Tallinna Õpetajate Instituudi ajalooõpetajana. 
Töötas Uusna koolis õpetajana. 
1961. aastast oli ta Eesti Telegraafiagentuuri fotograaf. Aastatel 1962–2000 oli Viljandi rajooni ajalehe Tee Kommunismile ja hiljem Sakala fotograaf.
Ta avaldas ajalehtedes ka karikatuure ja koostas ristsõnu.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige.
Estonia hotell-spaa

Estonia hotell-spaa (ka Estonia Resort Hotel &amp; Spa) on spaahotell, mis asub Pärnus aadressil Pärna 12 / Sääse 7.
Asutuse ajalugu ulatub aastasse 1890, kui Pärnus avati esimene ravikuurorti hoone.
1947–1962 kandis asutus nime Sanatoorium nr 1. 1962 nimetati asutus ümber sanatooriumiks Estonia.
Asutuse peahoone asus varem aadressil Ranna puiestee 5 (praegune Pärnu rannahotell).
Kose sanatoorium

Kose sanatoorium on tervishoiuasutus (sanatoorium) Harju maakonnas Kose asulas. Sanatooriumi omanik on Põhja-Eesti Regionaalhaigla. Sanatooriumis ravitakse tuberkuloosihaigeid.
Esimesed haiged võeti sanatooriumisse 25. mail 1966. 
Sanatooriumis on 100 voodikohta.
Sanatooriumi järgi on nimetatud Kose sanatooriumi tee.
Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium

Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium oli tuberkuloosihaigete laste sanatoorium Tartu maakonnas Elvas Peedu linnaosas. Asutus tegutses aastatel 1945–.
Asutus asutati 1. novembril 1945. Aastani 1950 kandis asutus nime Laste Tuberkuloosi Sanatoorium Nuudil. 1950–1959 kandis asutus nime Peedu Laste Tuberkuloosi Sanatoorium. Aastast 1959 kandis asutus nime Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium.
Seli sanatoorium

Seli sanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Rapla maakonnas Seli külas Seli mõisa peahoones. Asutus tegutses 1920–1985. Tänapäeval asub Seli külas Seli Tervisekeskus.
Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai Seli mõisa valdajaks Eesti Punane Rist. 1920–1985 töötas mõisa peahoones kopsutuberkuloosi sanatoorium, seejärel olid raviastutuse patsientideks sõjaveteranid.
Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium

Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium oli kopsutuberkuloosi haigete asutus (sanatoorium) Saare maakonnas Sõmera asulas. Asutus tegutses 1961-1975.
Taevaskoja Lastesanatoorium

Taevaskoja Lastesanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Taevaskoja külas. Asutus tegutses 1945–1993.
Nimed:
Taagepera sanatoorium

Taagepera sanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Valga maakonnas Taagepera külas, algselt Taagepera mõisa peahoones. Asutus tegutses 1922-2000 (teistel andmetel aastani 2002).
Pärast mõisa võõrandamist kohandati hoone kopsusanatooriumiks. 1930. aastate lõpus valmis hoone lähedusse Alar Kotli projekti järgi uus funktsionalistlikus stiilis sanatooriumihoone.
Taagepera tuberkuloosisanatooriumi (arhitektid Alar Kotli, Johannes Fuks, 1939-42; hoone valmis lõplikult 1947), raudbetoonkonstruktsioonide joonistel on ka Ado Johansoni allkirjad.
Vaimuhaigla ja sanatoorium asusid hoones 1. juulini 2002. Aastast 2002 on hoone eravalduses ja alates 2003 tegutseb seal hotell koos restoraniga.
Lõuguti

Lõuguti, ka kolgispuu oli linavarte lahtimurdmise tööriist. See oli Euroopas üldtuntud, Eestis kasutati 19. sajandi II pooleni, mil ta asendati linamasinaga.
Lõuguti koosnes kahel jalal kaldu asetsevast kuni 2 m pikkusest kahe sügava pikisoonega puutüvikust ja selle peal olevast hambulisest käepidemega kaanest. Saaremaal ja Põhja-Eestis kasutati ka horisontaalset, 3-4 jalal seisvat lõugutit. Kaas surus üles-alla liigutamisel tüvikule risti pandud linavarte luud linakiudude küljest lahti, seda nimetati lina "lõugutamiseks". Peale lõugutamist eraldati kiud linaluudest ropsimõõgaga "ropsides".
Eda Tammelo

Eda Tammelo (neiupõlvenimega Eda Karp; 23. aprill 1947 – 16. oktoober 2012) oli eesti inglise filoloog, tõlkija ja Tartu Ülikooli inglise keele lektor.
Tammelo lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) romaani-germaani filoloogia osakonna 1970. aastal ning kaitses Suurbritannias magistritöö inglise keele võõrkeelena õpetamise alal 1998. aastal.
1971. aastast töötas ta TRÜ võõrkeelte kateedris, hiljem TRÜ keelekeskuses. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid inglise keele kui võõrkeele õpetamise metoodika, autonoomse ja selveõppe võimalused traditsioonilistel kursustel ning kultuuridevaheline kommunikatsioon.
Eda Tammelo oli abielus füüsik Risto Tammeloga. Nende lapsed on Eva Tammelo (sündinud 1978, pärast abiellumist Eva Kiisler) ja Runo Tammelo (sündinud 1981).
Odendaalsrus

Odendaalsrus on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Matjhabengi vallas.
Odendaalsrus on asutatud 1912. aastal. Linna lähedal avastati 1946. aastal kulla leiukoht.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Odendaalsrusi elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,1%, valgeid 6,1%, värvilisi 0,3%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 68,8%, koosa keelt 13,4%, afrikaani keelt 7,7%, tsvana keelt 2,5% ja teisi keeli 7,7%.
Heilbron

Heilbron on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Ngwathe vallas.
Heilbron on asutatud 1873. aastal, linnaõigused sai 1890. aastal.
16. oktoobril 1836 toimus praeguse Heilbroni linna lähedal voortrekkerite ja ndebele hõimu vahel Vegkopi lahing.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Heilbroni elanikest mustanahalisi aafriklasi 88,2%, valgeid 5,6%, värvilisi 5,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 74,9% inimesi, afrikaani keelt 12,2%, suulu keelt 7,2%, koosa keelt 1,6% ja teisi keeli 4,1%.
Tweeling

Tweeling on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Mafube vallas.
Tweeling on asutatud 1920. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tweelingi elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,9%, valgeid 3,8%, värvilisi 1,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 76,1% inimesi, suulu keelt 13,8%, afrikaani keelt 6,1%, viipekeelt 1,5% ja teisi keeli 2,6%.
Mihhail Makarov (täpsustus)

Mihhail Makarov (vene keeles Михаил Макаров) võib olla:
Koolitantsu Kompanii

Koolitantsu Kompanii on üle-eestiline noorte tantsukollektiiv. Kompanii eesmärk on koondada Eesti tantsukoolides õppivaid talendikaid tantsijaid. Nendele tantsijatele tutvustatakse tantsukunstniku elukutset ja koos koreograafidega luuakse tantsulavastusi.
Heategevusfond Diplomifilm

Heategevusfond Diplomifilm oli Eesti tudengifilmide filmitootmisettevõte.
Koostöös Eesti Telefilmiga tootis see kaks filmi:
Eesti Kaubakompanii

Eesti Kaubakompanii oli Eesti ettevõte, mis peaasjalikult tegutses Raplas.
Ettevõte asutati 23. aprillil 1990. Ettevõtte president oli Toivo Kurmet.
Detsembris 1991 kanti ettevõtte arvele panga eksituse tõttu Leedust summa suuruses 189 miljonit rubla. Kurmet kulutas saadud summad vahendustegevuseks, Rapla poolelioleva kultuurikeskuse ehituse rahastamiseks ja Raplasse filmilinnaku kavandamiseks. Kumbki tema arendusprojektidest ei saanud edukalt lõpule viidud.
Aino Järvesoo Mälestusfond

Aino Järvesoo Mälestusfond oli Eesti mittetulundusühing, mis tegutses aastatel 2009–2012. Fondi eesmärk oli edendada Eestis lastega seonduvat.
Fond asutati 3. mail 2009 Liis Tappo-Treiali, Siiri Oviiri ja Inga Raitari eestvõttel.
Linakamm

Linakamm oli kammi- või mõõgakujuline hambuline puust tööriist, millega siluti müügile viidavaid linu enne ja pärast puntrasse sidumist.
Romulus ja Remus (Rubens)

„Romulus ja Remus“ on flaami kunstniku Peter Paul Rubensi (1577–1640) teos.
Vatikani I kirikukogu

Vatikani I kirikukogu (ladina keeles "Concilium Vaticanum Primum") oli kahekümnes Rooma-Katoliku Kiriku oikumeeniline kirikukogu, mille kutsus kokku paavst Pius IX 29. juunil 1868, et arutada kirikut puudutavaid kaasaegseid probleeme, täpsemalt ratsionalismi, liberalismi, ateismi ja materialismi ideede populariseerumist, ning lahendada teoloogilisi küsimusi.
Kirikukogu planeerimist ja ettevalmistamist alustati 6. detsembril 1864, ning avaistung toimus Püha Peetruse basiilikas 8. detsembril 1869. Istungid jätkusid kuni 20. oktoobrini 1870, mil paavst järgnevad istungid määramata ajaks ("sine die") edasi lükkas, seoses Itaalia sõdurite tungimisega Kirikuriigi kontrollitavasse Rooma linna. Ametlikult suleti kirikukogu alles 1962. aastal kogunenud Vatikani II kirikukogu esimesel istungil. Kirikukogul osales 744 piiskoppi.
Kuigi kirikukogu jaoks valmistati ette 51 algteksti, jõudis neist istungitel läbivaatamisele ainult 6 ja hääletuste tulemusel lõplikule kinnitamisele vaid 2 konstitutsiooni: "Dei Filius", mis käsitles usku, inimmõistust ja nende omavahelisi suhteid, ja "Pastor aeternus", millega defineeriti dogma paavsti ilmeksimatusest ametlikes ("ex cathedra") seisukohavõttudes, mis puudutavad moraali ja usku, ning tema primaat katoliku kirikus.
Tim Kaine

Timothy Michael Kaine (/keɪn/; sündinud 26. veebruaril 1958 Saint Paul'is Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide advokaat ja poliitik. Ta on Demokraatliku Partei liige.
Ta on Virginia osariigist valitud Ameerika Ühendriikide Senaator alates 2013. aastast. Ta oli 2002–2006 Virginia 38. leitnantkuberner ja 70. kuberner 2006–2010. Kaine oli asepresidendi kandidaat 2016. aasta presidendivalimistel.
Hildesheimi mets

Hildesheimi mets on kõrgustik (kuni 359 m merepinnast) Hildesheimi kreisis Alam-Saksi liidumaal Saksamaal.
Geograafia.
Hildesheimi mets paikneb Innerste kõrgustikul, osana Alam-Saksi kõrgustikust, Leine (läänes), Innerste (põhjas) ja Lamme (idas) orgude vahel. Need tiheda metsaga künkad, mis külgnevad idas Saubergega ja asuvad mõni kilomeeter Vorholzist lääne-edelas, katavad ala Hildesheimist lõunas, Bad Salzdetfurthist loodes, Sibbessest põhjas ja Nordstemmenist kagus.
Kirjeldus.
Hildesheimi metsa, mis saavutab Griesbergil kõrguse 359 m, läbivad arvukad veeteed, matkarajad ja metsateed, kuid vaid üks maantee, L 485, mis ühendab Hildesheimi Diekholzeni kaudu Sibbessega. Selle loodeosas on Beusterburg, mille ringvallid viitavad neoliitikumi asulale. Bethelni küla lähedal on pronksiaegne matmispaik ("Hügelgräberfeld"). Külast veidi kaugemal on ka mitmed soolase vee allikad. Hildesheimi metsa põhjatipus on "Saline Heyersum". Lisaks on Griesbergil ülekandetorn ja mitu vaatetorni.
Hannoveri–Würzburgi kiirraudtee lõik kulgeb läbi Hildesheimi metsa kolme tunneli kaudu, üle sildade ja avatud liinidel.
Künkad.
Hildesheimi metsa küngaste ja kõrguste hulgas on järgmised: 
Veeteed.
Need on mõned jõed, mis algavad Hildesheimi metsast:
Järgmised veeteed mööduvad Hildesheimi metsast:
Asulad.
Linnad ja külad Hildesheimi metsas ja ümbruskonnas:
Kadri Asmer

Kadri Asmer (sündinud 11. mail 1985) on eesti kunstiajaloolane, õppejõud, kunstikriitik ja kuraator.
Ta on lõpetanud 2004. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppinud aastatel 2004–2008 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. 2014. aastal kaitses ta samas magistritöö "cum laude".
Kadri Asmer on töötanud 2008–2010 Kadrioru kunstimuuseumis haridustöö kuraatorina, 2009–2010 Kolga Keskkoolis kunstiajaloo õpetajana ning 2013–2014 Tartu Kunstimuuseumis graafika- ja joonistuskogu hoidjana. Alates 2014. aastast töötab ta Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas.
Kadri Asmer on kureerinud kunstinäitusi, näiteks Helle Vahersalu juubelinäitus "Lumi, rooste, värv" (koos Tiiu Talvistuga, Tartu Kunstimaja, 2019), "Silent Collections. Privately Owned Lithuanian and Estonian Art from the Second Half of the 20th Century" (Leedu Rahvusgalerii, Vilnius, 2018), "Maskuliinne eksistentsialism. Kunst Margus Punabi kogust" (Galerii Noorus, 2016), "The Age of Sex. Fotokunst Margus Punabi kogust" (Tartu Kunstimaja, 2016), "Avangardi aabits. 1960. ja 1970. aastate eesti kunst Margus Punabi kogust" (Jakobi galerii, 2016), "Valguse linn. Eesti kunstnikud Euroopa suurlinnades" (koos Kerttu Männistega, Eesti Kunstimuuseum, 2016), "Ilmar Malin. EluLõng" (koos Jaan Maliniga, Tartu Kunstimaja, 2014).
Ta on koostanud raamatuid, näiteks Armin Tuulse, "Linnad ja lossid" (2013), Ilmar Malin, "Kunsti pärast" (koos Jaan Maliniga, 2014), Indrek Hirv, "Tartust Pariisi ja tagasi" (2016), Juhan Maiste, "Vabadus mäletada" (2017), "In Search of the University Landscape: The Age of the Enlightenment" (koos Juhan Maistega, 2018).
Alates 2021. aastast on Kadri Asmer rahvusvahelise teadusajakirja Baltic Journal of Art History peatoimetaja (aastatel 2015–2020 tegevtoimetaja).
Asmer on Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM-i), Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Liidu ning Tartu Kunstnike Liidu liige.
Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad

Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad (Communicative electronics) on magistriõppe taseme õppekava nimetuseks Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ-s).
Õppekava kood on IVEM. Õppekava praegune versioon on IVEM11/18.
Õppekava varasem nimetus oli Elektroonika ja kommunikatsioon.
Õppekava eesmärk on anda lõpetajale oskused ja teadmised tarkade elektrooniliste süsteemide, sidesüsteemide ja nende komponentide loomiseks, analüüsimiseks ja arendamiseks, kasutades seejuures elektrilisi ja füüsikalisi printsiipe ning sidetehnoloogia ja signaalitöötluse meetodeid.
Õppekava annab võimaluse järgmisteks spetsialiseerumisteks:&lt;br&gt;
    1) Elektroonika&lt;br&gt;
    2) Kommunikatsioonitehnoloogiad&lt;br&gt;
    3) Kaasaegsed nanomaterjalid ja pooljuhtelektroonika
Õppetöö keel on inglise keel.
Vastav bakalaureuseõppe õppekava on Elektroonika ja telekommunikatsioon.
Doktoriõpe on elektroonika ja telekommunikatsiooni(tehnoloogia) alal võimalik IT-teaduskonna doktoriõppe õppekava raames. Alates 2009. aasta vastuvõtust võimaldab õppekava doktoriõpinguid kolmel peaerialal, millest üks on Elektroonika ja telekommunikatsioon (Electronics and Telecommunication).
Välislingid.
Masters studies in Communicative electronics &lt;br&gt;
Koroibos

Koroibos Elisest (kreeka keeles Κόροιβος Ἠλεῖος) oli vanakreeka kokk, pagar ja sportlane, teadaolevalt esimene olümpiavõitja.
Koroibos võitis 776. aastal eKr toimunud antiikolümpiamängudel staadionijooksu.
Krista Andreson

Krista Andreson (sündinud 20. juunil 1976) on eesti kunstiajaloolane ja õppejõud, keskaja ajaloo ja kunstiajaloo uurija.
Ta on õppinud aastatel 1995–2000 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu ja kaitsnud 2006. aastal samas magistritöö. Ta on täiendanud end Kieli ülikoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Leipzigi Ülikoolis Saksamaal. 
Aastatel 2003–2010 töötas Andreson teadurina Eesti Kunstimuuseumis ja 2013. aastast Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas; 2017–2018 oli ta ühtlasi Greifswaldi Ülikooli teadur. 
2017. aasta lõpus valiti Andreson Paide Riigigümnaasiumi õppejuhiks. Aastatel 2018–2022 oli ta Viljandi Jakobsoni Kooli direktor. 
Alates 1. septembrist 2022 on ta Tartu Karlova Kooli direktor. 
Liikmesus.
Andreson on Saksa Kunstiajaloolaste Ühingu ("Verband Deutscher Kunsthistoriker"), Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu ja Akadeemilise Ajalooseltsi liige.
Anu Ormisson-Lahe

Anu Ormisson-Lahe (sündinud 3. detsembril 1984) on eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja kaitses kunstiajaloo õppetooli juures 2010. aastal magistritöö.
2009. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas referendi (2009–2011), lektori (2014–2017) ja assistendina (2011–2014 ja alates 2017).
Teadustöö.
Tal on ilmunud uurimusi ülikooli- ja pargiarhitektuurist, Tartu Ülikooli hooneteansamblist, Tartu toomkirikust ja Toomemäe pargist. Ormisson-Lahe on 2017. aastal ilmunud monograafia "Johann Wilhelm Krause 1757–1828. Kataloog" 4. osa kaasautor.
Isiklikku.
Ormisson-Lahe on abielus õigusteadlase Janno Lahega.
Women’s Leadership Programme

Naisjuhtide osakaalu suurendamise programm (inglise keeles "Women’s Leadership Programme") on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni algatatud programm, mille kohaselt peaks aastaks 2050 olema riigiameteis naisi võrdselt meestega.
Kavasoo

Kavasoo on soo Pärnu maakonnas Tori vallas.
Tõrvassoo

Tõrvas(s)oo on kohanimi:
Kurgoja

Kurgoja on oja Pärnu maakonnas Saarde vallas. Oja pikkus on 3,4 km.
Novruz Məmmədov

Novruz İsmayıl oğlu Məmmədov (sündinud 15. märtsil 1947 Babəki rajoonis Nahhitševanis Aserbaidžaanis) on Aserbaidžaani tõlkija ja poliitik, ta on kuulunud NLKP ridadesse, ta on erakonna Uus Aserbaidžaan liige. Ta oli 21. aprillist 2018 kuni 8. oktoobrini 2019 Aserbaidžaani peaminister.
Ta sündis aastal 1947 Babəki rajoonis Nahhitševanis Aserbaidžaanis. Ta lõpetas aastal 1964 keskkooli, misjärel asus õppima Aserbaidžaani Pedagoogilisse Keelte Instituuti prantsuse keele erialale. Ta kaitses aastal 1991 filoloogiakandidaadi väitekirja.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Lydia Pintman

Lydia Pintman (ka Liidia Pintmann; 25. september 1896 Luunja vald – 26. juuli 1951 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja kunstiajaloolane.
Elulugu.
Lydia Pintman oli vallakirjutaja tütar.
Ta lõpetas 1916. aastal Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tartu Tütarlastegümnaasiumi ning 1937. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ladina keele, filosoofia ja kunstiajaloo erialal. 
Aastatel 1919–1922 oli ta Tartu Maavalitsuse ja 1923–1929 Valga koolivalitsuse sekretär, 1937–1940 Tartu gümnaasiumides ladina keele, filosoofia, vene ja saksa keele õpetaja, 1938–1939 ka Tartu Ülikooli klassikalise muinasteaduse instituudi abijõud. 
Aastatel 1940–1941 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogia kateedri vanemlaborant, 1941–1946 assistent, 1946–1951 vanemõpetaja. Õpetas ladina keelt ja vanade keelte õpetamise metoodikat ning antiikkirjandust; koostas õppevahendeid. 1944. aastast töötas ta klassikalise filoloogia kateedris, kus oli kõigepealt assistent ning seejärel ladina keele, antiikkirjanduse ja vanade keelte metoodika vanemõpetaja ja õpetaja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: vanad keeled ja rooma kirjandus, eriti Vergilius Maro luule ja eepos "Aeneis".
1947. aastal ilmus Tartu kirjastuses Teaduslik Kirjandus tema eessõna, kommentaaride ja sõnastikuga Vergiliuse eepose "Aeneis" I raamat.
Leïla Slimani

Leïla Slimani (sündinud 3. oktoobril 1981 Rabatis Marokos) on Maroko päritolu Prantsuse kirjanik. Ta sai 2016. aastal Goncourti auhinna romaani "Chanson douce" eest (eesti keeles "Hällilaul", Tallinn: Tänapäev, 2018, tõlkinud Sirje Keevallik).
Ta sündis aastal 1981 Rabatis Marokos. 17-aastaselt asus ta Pariisi õppima politoloogiat ja meediat õppima Sciences-Po-sse ja ESCP Europesse.
Hartbeespoort

Hartbeespoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Madibengi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hartbeespoort elanikest valgeid 59,41%, mustanahalisi aafriklasi 38,21%, värvilisi 1,14%, India või Aasia päritolu inimesi 0.73% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 46,51% inimesi, inglise keelt 19,29%, tsvana keelt 7,31%, tsonga keelt 6,24%, pedi keelt 5,93%, sotho keelt 2,50%, suulu keelt 1,92%, koosa keelt 1,58%, venda keelt 1,50% ja ndebele keelt 1,06%.
Tõepõhjata ajastu

Tõepõhjata või tõejärgne ajastu (ka sotsiaalmeedia tõe ajastu) on väidetav periood infoühiskonna arengus, kus informatsiooni ülekülluse ja manipulatsiooni tingimustes on ühiskonnas üha raskem teha kindlaks meedias, sealhulgas sotsiaalmeedias esitatavate väidete tõesust ning teha teadmistel põhinevaid ratsionaalseid valikuid. 
Tõepõhjata ajastu problemaatika tõusis avalikkuse huviorbiiti 2016. aastal ning see väljendab uue meedia levikumehhanismidega ja poliitilise retoorikaga seotud väljakutseid, sealhulgas toimetulemist infosõjaga, desinformeerimisega, võitlust libauudistega ning tähelepanumajanduse varjukülgedega.
Nurtu pärn

Nurtu pärn (ka Lebinase (tõotamise) pärn) oli kaitsealune pärn Rapla maakonnas Märjamaa vallas Ojaäärse külas Oja talu alal Nurtu kaupluse lähedal. 
Puu võeti kaitse alla 1958. Puu hävis 2000. aasta tormis. Puust on säilinud tüügas.
Puu ümbermõõt oli 327 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 20 m.
Kaubi kuusk

Kaubi kuusk oli kaitsealune kuusk Viljandi maakonnas Viljandi vallas Eesnurga külas Parika metskonna Kaubi kvartalis. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu hävis 1989.
Tuuleveski kask

Tuuleveski kask on kaitsealune kask Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Kaavere külas endise Põltsamaa metskonna Tuuleveski kvartalis. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 324 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 34 m.
Saare-Siimu tamm

Saare-Siimu tamm on kaitsealune tamm Järva maakonnas Türi vallas Rassi külas. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 596 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
2016. aastal puu murdus ja kaotas enamuse oma suurusest.
Snikkeri tamm

Snikkeri tamm (ka Savimäe tamm) on kaitsealune tamm Võru maakonnas Setomaa vallas Kriiva külas. Puu võeti kaitse alla 1992.
Puu ümbermõõt on 424 cm (mõõdetuna 0,9 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Raasiku remmelgas

Raasiku remmelgas on kaitsealune remmelgas Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku asulas. Puu võeti kaitse alla 2006.
Jõõpre pärnad

Jõõpre pärnad (ka Jõõpre kooli pärnad) on 8-9 kaitsealust pärna Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Jõõpre külas Jõõpre kooli alal Audru jõe kaldal. Puud võeti kaitse alla 1938.
Kõige jämedama pärna ümbermõõt on 424 cm (mõõdetuna 1,0 m kõrguselt) ja kõrgus 26 m.
Tõnis Tatar

Tõnis Tatar (sündinud 12. mail 1980) on eesti kunstiajaloolane, õppejõud ja tõlkija. 
Hariduskäik.
Tõnis Tatar õppis Tartu Ülikoolis aastatel 2000–2005 bakalaureuse-, 2005–2008 magistri- ja 2008–2015 doktoriõppes. Ta kaitses 2005. aastal 
bakalaureusekraadi (kunstiajaloo-alane bakalaureusetöö Joseph Beuysist – "Peatükke Joseph Beuysi loomingust") ja 2008. aastal teadusmagistri ("Magister artium") kraadi kunstiajaloos (väitekiri "Olav Marani kunstnikutee"; juhendaja Jaak Kangilaski, retsensent Sirje Helme).
Doktorandina astus Tatar üles kunstiajaloo õppetooli juures magistritööde kaitsmisel 2013. aastal retsensendina ja 2015. aastal juhendajana.
2015. aasta juunis kaitses Tõnis Tatar TÜ filosoofiateaduskonnas kunstiajaloo õppetooli juures kolmanda eesti ajaloolasena pärast Eesti taasiseseisvumist väitekirjaga "Kolmas tee Eesti NSV kunstis: avangardi ja võimumeelsuse vahel" (juhendajad Jaak Kangilaski ja Juhan Maiste, retsensendid Sirje Helme ja Szczecini Ülikooli Ida-Euroopa ajaloo professor Jörg Hackmann) filosoofiadoktori kraadi kunstiajaloos.
Töökäik.
Aastatel 2005–2013 töötas ta Tartu Kunstimuuseumis.
Alates 2012. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Ta oli aastatel 2012–2017 TÜ ajaloo ja arheoloogia instituudi kunstiajaloo osakonnas referent. Ta töötab 2017. aasta veebruarist Tartu Ülikoolis kunstiajaloo lektorina.
Teadustöö.
Eesti 20. sajandi kunsti ajalugu; Eesti kunstiajalugu nõukogude perioodil; 20. sajandi kunstiteooriad. Lisaks uurib ta neuroesteetikat (kognitiivteaduste haru.
Milorad Žižić

Milorad Žižić (serbia kirillitsas "Милорад Жижић"; sündinud 1. detsembril 1986 Nikšićis) on Serbia ja Montenegro ning Montenegro endine poksija.
Harrastajana.
Ta võistles kuni 2006. aastani juunioride klassis Serbiat ja Montenegrot ning alates 2006. aastast Montenegrot esindades.
Elukutselisena.
Ta poksis alates maist 2011 kuni septembrini 2016 elukutselisena. Ta pidas kokku 14 kohtumist ning võitis neist 12 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 2 kohtumist (mõlemad nokaudiga).
Ta oli 13. aprillist 2013 kuni 3. oktoobrini 2015 WBC Vahemere regiooni meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 73 kg).
Mthatha

Mthatha (kuni 2004. aastani Umtata) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis, OR Tambo ringkonna ja King Sabata Dalindyebo valla halduskeskus.
Aastatel 1976–1994 oli Umtata Transkei bantustani pealinn.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mthatha elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,61%, värvilisi 2,66%, India või Aafrika päritolu inimesi 1,23%, valgeid 1,04% ja teisi 0,46%. Koosa keelt pidas emakeeleks 85,02%, inglise keelt 8,62%, afrikaani keelt 1,14%, sotho keelt 0,79% ja suulu keelt 0,79%.
Port St. Johns

Port St. Johns on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul Mzimvubu jõe suudmes.
Aastatel 1976–1994 kuulus Port St. Johns Transkei bantustani koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Port St. Johns'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,67%, värvilisi 3,49%, valgeid 1,10%, India või Aasia päritolu inimesi 0,62% ja teisi 0,11%. Koosa keelt pidas emakeeleks 89,66% inimesi, inglise keelt 6,22%, afrikaani keelt 0,99% ja suulu keelt 0,52%.
Mount Frere

Mount Frere on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Alfred Nzo ringkonnas, Umzimvubu valla halduskeskus.
Mount Frere on asutatud 1876. aastal. Aastatel 1976–1994 kuulus Mount Frere Transkei bantustani koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mount Frere elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 96,08%, värvilisi 1,24%, India või Aasia päritolu inimesi 0,80%, valgeid 0,78% ja teisi 1,10%. Koosa keelt pidas emakeeleks 86,58% inimestest, inglise keelt 6,05%, suulu keelt 1,62%, afrikaani keelt 0,81% ja sotho keelt 0,51%.
Kareedouw

Kareedouw on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas, Kou-Kamma valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1905. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kareedouw'i elanikest värvilisi 56,47%, mustanahalisi aafriklasi 32,78%, valgeid 9,51%, India või Aasia päritolu inimesi 0,26% ja teisi 0,96%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 72,58% inimesi, koosa keelt 22,07%, inglise keelt 2,43%, tsvana keelt 0,57% ja sotho keelt 0,53%.
Aardla linnutorn

Aardla linnutorn ehk Aardla poldri linnuvaatlustorn oli vaatlustorn Aardla järve ääres Tartumaal.
Linnutorn asus Aardla järve kaitsealal Aardla järve idakaldal.
2015. aastal välja antud kaitsekorralduskavas märgiti, et linnuvaatlustorn on väga amortiseerunud ja tuleks kiiresti uuendada. Samuti peeti tarvilikuks laudtee rajamist vaatlustornini, mis võimaldaks ligipääsu ka kõrgvee ajal.
Dordrecht (LAV)

Dordrecht on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Emalahleni vallas.
Dordrecht on asutatud 1856. aastal. Linn sai nime Hollandi Dordrechti linna järgi. 2001. aastal elas seal umbes 8741 inimest.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dordrechti elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,1%, värvilisi 3,3%, valgeid 2,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,4%. Koosa keelt pidas emakeeleks 90,1% inimesi, afrikaani keelt 5,4%, inglise keelt 2,0% ja teisi keeli 2,5%.,
Thohoyandou

Thohoyandou on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis, Vhembe ringkonna ja Thulamela valla halduskeskus.
Thohoyandou on asutatud 1977. aastal. Aastatel 1979–1994 oli Thohoyandou Venda bantustani pealinn.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Thohoyandou elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,47%, India või Aasia päritolu inimesi 4,09%, värvilisi 0,19%, valgeid 0,16% ja teisi 0,10%. Venda keelt pidas emakeeleks 84,74% inimesi, tsonga keelt 2,61%, inglise keelt 2,11%, pedi keelt 1,15%, afrikaani keelt 0,37% ja sotho keelt 0,36%.
Tõmmits

Tõmmits on tööriist, millega kehale jõudu avaldades hakkab keha liikuma jõuallika suunas.
Tõmmits võib olla mehaaniline või hüdrauliline. Levinud on kahe ja kolme haaraga tõmmitsad.
Aleksandr Volkov (Karjala kirjanik)

Aleksandr Volkov (25. detsember 1928 Prääsä rajoon Dessoila küla – 4. aprill 2020 Petroskoi) oli Karjala luuletaja ja tõlkija.
Volkov sündis taluniku perekonnas ning 1930. aastatel represseeriti ta isa. 1941. aastal, kui puhkes sõda, evakueeriti kogu ülejäänud perekond Sverdlovski oblastisse, kust Karjalasse tuldi tagasi juba 1944. aastal.
Volkov lõpetas 1948. aastal kooperatiivtehnikumi ning 1959. aastal kaugõppes Karjala Riikliku Pedagoogilise Instituudi, kus tema erialaks oli vene keel ja kirjandus.
Esimesed venekeelsed luuletused avaldas Volkov 1959. aastal ning järgmistel aastakümnetel ilmus üksikuid luuletusi. Kirjandusele pühendus Volkov alles 1991. aastal, mil ta jäi pensionile. Volkov on üks aunuse Karjala ilukirjanduse loojaid.
Volkov andis suure panuse karjala kirjandusse ka tõlkijana: tema soov oli tõestada, et karjala keele sõnavara- ja vormirikkus ei jää alla suuremate keelte omale.
Tänu Volkovi initsiatiivikusele sündis 1998. aastal ka karjala keeles kirjutavate kirjanike ühendus Karjalaine Sana (Karjala Sõna), mille juhiks ta oli.
2008. aastast oli Volkov Venemaa Kirjanike Liidu liige.
Eesti keeles on ilmunud Volkovi luulekogu "Hilissügis" Jaan Õispuu ja Arvo Valtoni tõlkes.
Eesti Küberfüüsika Selts

Eesti Küberfüüsika Selts koondab küberfüüsika ja teiste interdistsiplinaarsete infotehnoloogiate ning elektroonika erialadel tegutsevaid isikuid ja organisatsioone. Seltsi asutasid 2016. aastal TTÜ Tartu Kolledži küberfüüsikalise süsteemitehnika üliõpilased.
Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut

Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut (inglise keeles "European Institute for Gender Equality" (EIGE)) on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006 määrusega (EÜ) nr 1922/2006 loodud Euroopa Liidu organ, mis alustas tööd 2007. aastal.
Meeste ja naiste võrdõiguslikkus on üks Euroopa Liidu aluspõhimõtetest. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 21 (Diskrimineerimiskeeld) ja 23 (Naiste ja meeste võrdõiguslikkus) keelatakse igasugune sooline diskrimineerimine ning nähakse ette, et meeste ja naiste võrdõiguslikkus tuleb tagada kõikides valdkondades.
Neljas Dimensioon

Neljas Dimensioon on Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni üliõpilaste veebiväljaanne. Selle asutas 21. jaanuaril 2016 Margus Hanno Murakas koos oma kursusekaaslastega Tartu Ülikoolis. 
Ühtlasi oli Murakas väljaande esimene peatoimetaja. Väljaande veebiaadress on www.4dimensioon.org. 
2017. aastal korraldas Neljanda Dimensiooni MTÜ projekti "Noored meediatargad", mille eesmärk oli värskelt valimisõiguse saanud Tartu üldhariduskoolide õpilasi meediateemadel harida. 
2018. aasta septembris laienes Neljas Dimensioon ka raadiosse. Kord kuus oli Vikerraadio eetris saade "Vähemolijad" (saatejuhid Indrek Ojamets, Romet Toomas Tiitsaar ja Lisete Reineberg). Saade lõpetati pärast ühte aastat. 
2020. aasta sügisest kuni 2023. aasta maini ilmus Postimehe lisalehena 4jaleht. 
Toimetusse kuuluvad Tartu Ülikooli üliõpilased, kes kirjutavad Neljandasse Dimensiooni kirest ajakirjanduse vastu ja soovist luua midagi omanäolist. Toimetus võtab vastu ka kaastöid külalisautoritelt. Samuti on 4dimensiooni liikmeks võetud inimesi, kes õpivad teistel erialadel. 
Väljaande lööklause "Värskelt. Rikkumata. Otse" viitab sellele, et toimetus tegutseb iseseisvalt ja on sõltumatu. Neljas Dimensioon on reklaamivaba ja artikleid saab lugeda tasuta. Väljaande eesmärk ei ole teenida tulu, vaid mitmekesistada Eesti ajakirjandusmaastikku. 
Neljas Dimensioon kajastab teemasid peamiselt publitsistikažanrides. Kindlaid teemasid veebiväljaandes ei ole, kuid üldiselt on need seotud ülikooliga. Väljaande ühed loetuimad on olnud lood raamatumüüjate värbamisest Ameerikasse, Tartu korporatsioonidest, Taxify juhi tööst ja Tartu Ülikooli veidramatest õppeainetest.
Peatoimetajad.
4dimensioonil on traditsioon valida uus peatoimetaja iga aasta jaanuaris, kui on väljaande asutamise aastapäev. 
Auhinnanominatsioon.
2021. aastal oli 4jaleht nomineeritud Eesti Meediaettevõtete Liidu kujunduskonkursil väikeste lehtede auhinnale avatud rühma kategoorias infograafika ja illustratsioonide eest.
Rohetiib

Rohetiib ("Callophrys rubi") on sinilibliklaste sugukonda kuuluv liik päevaliblikaid.
Tiivad (sirutatult 20–26 mm) pealt pruunid, alt rohelised. Eestiiva ülaosas heledam lõhnasoomuste laik.
Elab metsades ja rabaservades. Lendavad mai algusest juuni keskpaigani. Eestis laialt levinud. Samuti laialt levinud kogu Euroopas.
Talvituvad nukuna.
Roossenekal

Roossenekal on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Elias Motsoaledi vallas.
Roossenekal on asutatud 1886. aastal. Linn on saanud nime kahe sõduri Stephanus Johannes Roosi ja Frederik Senekali järgi, kes hukkusid maputše hõimu vastu peetud sõjas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Roossenekali elanikest mustanahalisi aafriklasi 92,50%, valgeid 6,10%, värvilisi 0,69%, India või Aasia päritolu inimesi 0,46% ja teisi 0,30%. Pedi keelt pidas emakeeleks 67,29% inimesi, ndebele keelt 8,83%, afrikaani keelt 6,27%, suulu keelt 3,29%, koosa keelt 2,33%, inglise keelt 2,03%, svaasi keelt 1,83%, tsonga keel 1,49% ja venda keelt 1,45%.
Isejuhtiv sõiduk

 
Isejuhtiv sõiduk on sõiduk, mis suudab liikuda iseseisvalt, st ilma inimjuhtimiseta.
Isejuhtiv sõiduk on varustatud sensoritega, mis kaardistavad ümbritsevat keskkonda ja protsessori või protsessoritega, mis antud andmete põhjal sõiduki liikumist juhivad. 
Isejuhtivate sõidukite liigitus.
Isejuhtivad sõidukid on jagatud viide kategooriasse, võttes aluseks kas sõiduki võimekuse (Ameerika Ühendriikide Transpordiamet, National Highway Traffic Safety Administration ehk NHTSA) või juhi sekkumise vajaduse (Rahvusvaheline Autoinseneride Ühing (Society of Automotive Engineers International) ehk SAE International) järgi. Euroopa ja Jaapani autotootjad eelistavad SAE Internationali süsteemi selle täpsuse tõttu. Ka Eesti valitsus on võtnud aluseks SAE Internatonali klassifikatsiooni. Selle põhjal valmib robootikaseaduse ehk #krattlaw eelnõu.
Isejuhtivad sõidukid Eestis.
Eestis on lubatud isejuhtivate sõidukite testimine liikluses alates 2. märtsist 2017. Sama aasta juuli lõpus jõudsid Tallinna tänavatele 2 Prantsusmaal valmistatud väikebussi EasyMile EZ10, mis läbisid augusti lõpuni kestnud katsetuste käigus kokku 1500 kilomeetrit ja sõidutades umbes 5500 reisijat. 
Veebruaris 2018 valmis Riigikantselei strateegiabüroo tellimusel kokku kutsutud Isejuhtivate sõidukite ajastu algus: ekspertrühma lõppraport, mis analüüsib, millist potentsiaali, riske ja võimalusi kätkevad isejuhtivad sõidukid ja liikuvuse digitaliseerimine laiemalt.
Tšetšeenia naxar

Tšetšeenia naxar (hääldus "nakhar" või "nahar") oli Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi rahaühik, mida ei jõutud kasutusele võtta. 
1994 trükiti Suurbritannias 1-, 3-, 5-, 10-, 20-, 50-, 100-, 500, ja 1000 naxarised rahatähed dateeringuga 1995. 
Seda rahaühikut ei võetud ringlusesse ja peaaegu kõik rahatähed hävinesid Groznõi pangas, mille hävitas Venemaa sõjavägi.
Polokwane

Polokwane (kuni 2003. aastani Pietersburg) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Limpopo provintsi ja Capricorni ringkonna halduskeskus.
Pietersburg asutati 1886. aastal. Asula on saanud nime buuride poliitikategelase Piet Jouberti järgi. Linnaõigused sai Pietersburg 1992. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Polokwane elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 74,38%, valgeid 18,25%, värvilisi 3,75%, India või Aasia päritolu inimesi 3,14% ja teisi 0,49%. Pedi keelt pidas emakeeleks 45,89% inimesi, afrikaani keelt 19,81%, inglise keelt 10,31%, venda keelt 6,68%, tsonga keelt 5,71%, sotho keelt 1,74%, ndebele keelt 1,36%, suulu keelt 1,35% ja tsvana keelt 1,24%.
Euroopa Meresõiduohutuse Amet

Euroopa Meresõiduohutuse Amet on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002 määrusega (EÜ) nr 1406/2002 loodud Euroopa Liidu amet, mille ülesannete seas on muu hulgas „meresõiduohutuse ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise kõrge, ühetaolise ja tõhusa taseme“ tagamine.
Raamatukujundus

Raamatukujundus, ka raamatukunst, on raamatu kunstipärane kujundamine, ka raamatute kujundamisega tegelev kunstiharu. Raamatukujundus hõlmab illustratsiooni, kirja-, trüki- ja köitekujundust.
Raamatuid kujundavat kunstnikku nimetatakse raamatukujundajaks, ka raamatukunstnikuks.
Esimene raamatukujunduse võistlus Eestis toimus 1958. aastal. Konkurss "25 kauneimat Eesti raamatut" taaselustati praegusel kujul 1998. aastal Eesti Kujundusgraafikute Liidu, Eesti Kirjastuste Liidu ja Eesti Rahvusraamatukogu koostööna.
Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur

Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur (lühendatud kasutus Frontex; prantsuse keeles "Frontières extérieures" (‘välispiirid’)) oli Euroopa Liidu Nõukogu 26. oktoobri 2004 määrusega (EÜ) 2007/2004 loodud Euroopa Liidu amet, mille ülesannete seas oli muu hulgas „Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiri ühendatud juhtimise parandamine.“
Frontexi tegevust laiendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2019 määrusega (EL) 2019/1896, millega asutati Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet, et tagada välispiiridel Euroopa integreeritud piirihaldus eesmärgiga hallata piire tulemuslikult, järgides täiel määral põhiõigusi, ning tõhustada liidu tagasisaatmispoliitikat.
Malda kadakas

Malda kadakas on kaitsealune kadakas Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Lemmetsa külas Latika talu alal. Puu võeti kaitse alla 1938.
Puu ümbermõõt on 120 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 9,5 m.
Juuru saar

Juuru saar oli kaitsealune saar Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru asulas. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu hävis suvel 1991.
Puu ümbermõõt oli 400 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Kabala tamm

Kabala tamm on kaitsealune tamm Rapla maakonnas Rapla vallas Kabala külas endise Kabala mõisa alal. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 479 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 21 m.
Lepiku pärnad

Lepiku pärnad on kaitsealused pärnad Rapla maakonnas Rapla vallas Kuimetsa külas endise Lepiku talu lähedal. Puud võeti kaitse alla 1961.
Murekünka tammed

Murekünka tammed on kuus kaitsealust tamme Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas. Puud võeti kaitse alla 1964.
Plotina mänd

Plotina on kaitsealune mänd Võru maakonnas Setomaa vallas Kahkva külas. Puu võeti kaitse alla 1938.
Puu ümbermõõt on 310 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 13 m.
Lolu kadakas

Lolu kadakas oli kaitsealune kadakas Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas Lolu talu alal. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu on hävinud.
Pärsti saar

Pärsti saar oli kaitsealune harilik saar Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu hävis 1996.
Puu ümbermõõt oli 570 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Puuri künnapuu

Puuri künnapuu oli kaitsealune künnapuu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Saarepeedi (varem Uue-Võidu küla ala) külas Puuri talu alal. Puu võeti kaitse alla 1938. Puu oli hävinud 1988. aastaks.
Puu ümbermõõt oli 470 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 15 m.
Korjun

Korjun (armeenia keeles Կորյուն; täpsed sünni- ja surma-aastad ei ole teada) oli armeenia ajaloolane, kirjanik ja tõlkija V sajandi esimesel poolel , Mesrop Maštotshi õpilane ja kaastööline. Kirjutas aastate 443 ja 450 vahel raamatu "Maštotshi elu", mida loetakse armeenia kirjanduse vanimaks säilinud teoseks. See on tõlgitud vene, inglise, prantsuse ja saksa keelde.
Peetri mägimännid

Peetri mägimännid olid kaitsealused mägimännid Rapla maakonnas Rapla vallas Raikkülas (varem Kaigepere küla ala) Peetri talu alal. Puud võeti kaitse alla 1964. 2020. aastal arvati need hävimise tõttu kaitse alt välja.
Põlendiku pärnad

Põlendiku pärnad on kaitsealused pärnad Rapla maakonnas Rapla vallas Raela külas Kasearu (endine Põlendiku) talu alal. Puud võeti kaitse alla 1959.
Silla tammed

Silla tammed on kaitsealused tammed Rapla maakonnas Rapla vallas Lipametsa külas Silla talu alal. Puud võeti kaitse alla 1961.
Mäsna arukased

Mäsna arukased on kaitsealused arukased Rapla maakonnas Rapla vallas Raka külas endise Parima talu lähedal. Puu võeti kaitse alla 1961.
Vargametsa tammed

Vargametsa tammed (ka Vargamäe tammed) on kaitsealused tammed Rapla maakonnas Rapla vallas Hagudi külas Vargamäel. Puud võeti kaitse alla 1961.
Kurista sanglepp

Kurista sanglepp oli looduskaitsealune puu (sanglepp) Tartu maakonnas Kastre vallas Kurista külas.
Puu ümbermõõt oli 317 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Kurista sanglepp oli 30.04.1966 - 05.02.2024 looduskaitse all.
Ratko Drašković

Ratko Drašković (serbia kirillitsas "Ратко Драшковић"; sündinud 24. jaanuaril 1966 Nikšićis) on Jugoslaavia FSV, Jugoslaavia Liitvabariigi, Serbia ja Montenegro ning Montenegro poksija.
Harrastajana.
Ta võistles kuni oktoobrini 1990 Jugoslaavia FSV eest.
Elukutselisena.
Ta on poksinud alates oktoobrist 1990 elukutselisena. Ta on pidanud seni (seisuga 10. märts 2018) kokku 49 kohtumist ning on võitnud neist 35 (neist 23 nokaudiga), kaotanud 12 (neist 8 nokaudiga) ja viigistanud 2 kohtumist.
Suhted Montenegro riigiga.
Oma varjamatu Serbia-meelsuse tõttu on tema ja Montenegro riigi suhted jahedad ning teda on vähe ametlikult tunnustatud.
Isiklikku.
Tema poeg on Montenegro endine poksija Boško Drašković.
Netta Barzilai

Netta Barzilai (heebrea keeles נטע ברזילי, tuntud ka kui Netta; sündinud 22. jaanuaril 1993 Hod HaSharonis Iisraelis) on Iisraeli laulja.
Varases lapsepõlves 1990. aastatel elas ta koos vanematega neli aastat Nigeerias.
Sõjaväeteenistuse ajal oli ta solist Iisraeli Mereväe ansamblis. Ta on õppinud Rimoni muusikakoolis.
Ta võitis Iisraeli esindajana 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Toy". Mõne kommentaatori väljenduses algatas võidu toonud manipuleeriv sõnum võistluse laulujärgse ajastu (vt tõepõhjata ajastu).
Mõrukas

Mõrukas ("Rhodeus") on perekond kalu karplaste sugukonnast. 
Liike.
Ülejäänud 23 liiki elavad Edela-Aasias.
Euroopa mõrukas

Euroopa mõrukas ("Rhodeus amarus") on mõruka perekonda karplaste sugukonda kuuluv kalaliik. 
Täiskasvanuna on ta kuni 10 cm pikkune. Elab madalaveelistes mageveekogudes. 
Mõrukate pulmamäng vajab tingimusena järvekarbi hingamisvett (mille kalad ära tunnevad). Emane viib marjaterad karbi mantliõõnde, seejärel isane kasutab järvekarbi hingamisvett ära marja viljastamiseks. Nimelt isase seemnevedelik siseneb järvekarbi hingamisel koos veega järvekarpi, mille järel mantliõõndes olevad marjaterad viljastatakse.
Euroopa mõrukas on levinud Kesk- ja Ida-Euroopas ning Väike-Aasias. 
Eestist leiti esmakordselt juunis 2018 Pärnu jõest, varem eeldati kala esinemist Koiva jõe vesikonnas.
Tilleoru tamm

Tilleoru tamm on Põlva maakonnas Kanepi vallas Varbuse külas Ahja jõe läänepoolsel kaldanõlval kasvav tamm.
Tamm on võetud kaitse alla.
Tamme ümbermõõt (1,3 m kõrguselt mõõdetuna) on 4,34 m ja tamme kõrgus on 20 m.
Fouriesburg

Fouriesburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Dihlabengi vallas. Linn asub umber 8 kilomeetri kaugusel Lesotho piirist.
Fouriesburg on asutatud 1892. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fouriesburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,5%, valgeid 2,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,6%, värvilisi 0,6% ja teisi 0,2%. Sotho keelt pidas emakeeleks 90,7%, afrikaani keelt 3,2%, inglise keelt 2,0%, viipekeelt 1,6% ja teisi keeli 2,6%.
Ficksburg

Ficksburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas, Setsoto valla halduskeskus. Linn asub Lõuna-Aafrika Vabariigi ja Lesotho piiril.
Linna on asutanud kindral Johan Fick 1867. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ficksburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 90,7%, valgeid 5,6%, värvilisi 1,9%, India või Aasia päritolu inimesi 1,6% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 86,1%, afrikaani keelt 7,3%, inglise keelt 3,8% ja teisi keeli.
Gaia (kosmoseteleskoop)

Gaia oli Euroopa Kosmoseagentuuri kosmoseteleskoop, mis tegeles astromeetriaga: tähtede asukohtade ja kauguste mõõtmisega. Aastatel 2013–2025 toimunud missiooni eesmärgiks oli koostada selle abil suurim ja täpseim 3D-kataloog, mis sisaldaks umbes 1,3 miljardit astronoomilist objekti. 
Gaia jälgis vaadeldavaid objekte viie aasta jooksul umbes 70 korda, et teha kindlaks nende täpne asukoht ja liikumine. Kosmoseteleskoobil oli umbes üheksa-aastaseks tööks piisavalt kütust ning kuna mõõteseadmete kulumine osutus arvatust väiksemaks, siis oli võimalik missiooni pikendada. Gaia vaadeldavad objektid moodustasid Linnuteest 1% ja arvati, et Gaia tuvastab missiooni jooksul kümneid tuhandeid uusi eksoplaneete , pool miljonit kvasarit ja Päikesesüsteemis kümneid tuhandeid uusi asteroide ja komeete. 
Gaia missiooniga loodud astronoomiliste objektide 3D-kaardile kanti vaadeldavad objektid ning nende liikumissuuna ja spektrofotomeetriliste mõõtmistega tehti kindlaks nende heledus, temperatuur, gravitatsioon ja koostis. Need mõõtmised võimaldavad varasemast paremini uurida Linnutee tekkelugu, struktuuri ja ajalugu.
Gaia startis 19. detsembril 2013 Guajaana kosmosekeskusest Prantsuse Guajaanas ja asus vaatluste ajal Lagrange'i punktis L2, olles Lissajous' orbiidil. ESA lõpetas Gaia missiooni 27. märtsil 2025, lülitades kosmoseteleskoobi välja ning saates selle orbiidile ümber Päikese.
Prokop Murra

Prokop Murra (24. november 1921 Tirana – 9. september 2005 Tirana) oli Albaania kommunistlik riigitegelane.
Prokop Murra õppis gümnaasiumi lõpetamise järel majandust. 
Albaania Kommunistlikku Parteisse astus ta 1943. aastal. Teise maailmasõja ajal osales ta partisanivõitluses. Sõja järel oli ta parteitööl tööstuses. 1956. aastal sai ta Albaania Tööpartei Keskkomitee liikmeks. 1962–1966 ja 1978–1991 oli ta Albaania Rahvakogu liige. 1970. aastatel oli ta Albaania Tööpartei Shkodëri allorganisatsiooni esimene sekretär. 1976. aasta novembrist kuni 1980. aasta aprillini oli ta Albaania Tööpartei Keskkomitee sekretariaadi liige. 1980–1981 oli ta tööstuse ja kaevanduste minister ja lisaks ka Albaania Plaanikomitee asejuhataja. 1981. aasta novembris valiti ta Albaania Tööpartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1986. aastal liikmeks.
Alates 14. oktoobrist 1982 kuni 9. juulini 1990 oli Prokop Murra Albaania kaitseminister.
1993. aastal oli ta koos üheksa endise kõrge võimukandjaga kohtu all süüdustatuna võimu kuritarvitamises. Kohus määras Prokop Murrale viieaastase vabaduskaotuse. 1996. aastal alustati tema vastu uut kohtuprotsessi. Inimsusvastaste kuritegude eest määrati talle 20-aastane vanglakaristus. 1997. aastal vabastati ta amnestiaga vanglast.
Aurach bei Kitzbühel

Aurach bei Kitzbühel on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas Kitzbüheli Alpides. Vald asub 846 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 54,2 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1091 inimest.
Aurauch paikneb 5 km Kitzbühelist lõunas Kitzbühler Ache jõe ja Thurni kuru maantee ääres. Valda kuuluvad Unteraurach, Oberaurach ja mitu hajaasustust, sealhulgas Haberberg, Haselwand, Kochau, Sonnberg ja Wiesenegg-Grüntal. Küla on esmamainitud 1289. aastal kui "Orwiorwe". Kitzbüheli ringkonna osana sai Aurach omaette vallaks 1833. aastal.
Ajaloolise tähtsusega on endine kaevandus Kelchalm piirkonnas.
Aurachis on 1100 m kõrgusel asuv safaripark, kus leidub selliseid tüüpilisi alpiloomi nagu punahirv, kaljukits, muflon, metssiga ja ilves, samuti loomad muudest mägipiirkondadest, sealhulgas kabehirv, tähnikhirv, laama ja jakk.
Naabervallad.
Fieberbrunn, Jochberg, Kitzbühel, "Salzburgi liidumaal:" Saalbach-Hinterglemm