Mercedes-Benz W112

Mercedes-Benz 300SE, tehasekoodiga W112 on luksusauto, mida Mercedes-Benz tootis aastail 1961–1967.
Taust ja arendus.
1950. aastatel tootis Mercedes-Benz autosid kolmel platvormil:
Mastaabisäästu huvides otsustas Mercedes-Benz 1950. aastate lõpus kogu mudelivaliku ühtlustada ühele platvormile. Raamile ehitatud niigi madalate tootmisarvudega W188 tootmine lõpetati juba 1958. aasta lõpus. 1959. aasta lõpus vahetasid W105/W180/W128 seeria sedaanid välja uued nn. sabauime ("Heckflosse") sedaanid W111. 1961. aastal hakati tootma ka W111 220SE kupee- ja kabriolettversioone ning uusi neljasilindrilisi W110 autosid, mis vahetasid välja neljasilindrilised W120/W121.
Ka luksusauto 300d (W189), hüüdnimega Adenauer Lääne-Saksamaa esimese liidukantsleri Konrad Adenaueri järgi, hakkas vananema ja märtsis 1962 tootmine lõpetati. Kuna Mercedese järgmine ultra-luksusauto 600 (W100) oli alles väljatöötamisjärgus, vajati vahepeal ajutist tippmudelit.
Selleks võeti Mercedese väljatulnud uus sabauime sedaan 220 (W111) ja pandi sellele kapoti alla W189 300d-l kasutatud 2996 cm³ M189 reaskuuene mootor (189.984) võimsusega 118 kW (160 hj), luues nii mudeli 300SE (112.014).
W112 sedaan (1961–1965).
300SE sedaani tootmist alustati aprillis 1961. Võrreldes W111-ga oli 300SE rikkalikumalt varustatud. Sellel oli standardis roolivõimendi, uus majasisene hüdraulilise siduriga 4-käiguline automaatkäigukast K4A 025 ja isetasanduv õhkvedrustus. Ka siseviimistluses kasutati rohkelt nahka ja puit.
Välisviimistluses eristas 300SE-d W111-st horisontaalne kroomriba külgedel ja rattakoobaste ümber kroomist ääris.
Augustis 1961 maksis 300SE 24 150 DEM, eelkäija 300d maksis 28 500 DEM ja W111 tippmudel 220SE 14 950 DEM.
W112 standardis olnud automaatkäigukast oli suhteliselt algeline, mistõttu alates 1963. aastast oli 300SE saadaval ka tavalise 4-käigulise manuaalkastiga, mis tähendas 1400 DEM hinnasäästu.
Kuna 4,88 meetrise kogupikkuse ja 2,75 meetrise teljevahega W112 oli senisest W189 300d-st (5,19/3,15 m) palju väiksem, lasti märtsis 1963 välja ka 10 cm pikendatud teljevahega mudel 300SE lang (112.015), hinnaga 26 400 DEM (automaatkastiga 27 800 DEM).
Samas polnud 300SE järele vaatamata eksklusiivsusele ja kõrgele hinnale oodatud nõudlust, kuna sellel puudusid 300d suurus, ülev luksus ja prestiiž ning 300SE oli liigagi sarnane masstoodetud W110/W111 mudelitele, eriti kui diiselmootoriga W110d oli laialt levinud taksodena.
300SE toodanguarvud olid tipus 1962. aastal, mil toodeti kokku 2768 autot. Samas toodeti samal aastal 48 481 W111 sedaani, nii toodeti iga W112 kohta 18 W111 sedaani. Kui 1964. aastal tuli turule Mercedese uus ultraluksusmudel 600 (W100), vähenes nõudlus W112 järele veelgi. Aasta jooksul toodeti kokku 1687 W112 sedaani, samas kui W111 sedaane toodeti kokku 54 395 (suhe 32:1).
W112 sedaanide tootmine lõpetatigi augustis 1965, kui kokku oli toodetud 5202 tavalise ja 1546 pika teljevahega sedaani. Nende asemele tulid uus W108/W109 seeria mudelid 300SEb ja 300SEL.
W112 300SE saavutas edu ka mootorispordis, kui 1963. aastal võitis Eugen Böhringer Saksamaa ja Akropolise rallidel.
W112 kupee ja kabriolett (1962–1967).
Veebruaris 1962 hakati W112 300SE-d tootma ka kupee (112.021) ja kabrioletina (112.023), baseerudes samuti aasta varem välja tulnud W111 220SE kupeel ja kabrioletil. Nende hinnaks oli vastavalt 32 750 ja 34 750 DEM.
Kupeele ja kabrioletile puudus Mercedesel sisuliselt võrdväärne või parem auto. Teistest kaheukselistest autodest toodeti paralleelselt 300SE-ga vaid 220SEb (W111) kupeed ja kabrioletti ning 230SL (W113) rotsterit.
Seetõttu olid need (vaatamata väikestele tootmismahtudele) palju edukamad. Iga kaheukselise 300SE kohta müüdi vaid ligi 5–6 kaheukselist 220SEb-d. 300SE kupeesid ja kabriolette toodeti veel 1967. aasta lõpuni, kuni nende mehaanilise kütuse sissepritsega M189 mootor vananes. Asemele tuli uus W111 280SE, millel oli elektroonilise D-Jetronic sissepritsega M130 mootor.
Kokku toodeti 2419 kupeed ja 708 kabrioletti.