tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
UEFA Superkarikas 2016

UEFA Superkarikas 2016 (inglise keeles "2016 UEFA Super Cup") või 2016. aasta UEFA superkarikavõistluste finaal oli 41. UEFA Superkarika finaalmäng. Võistlust korraldab UEFA ja osalejateks on kahe tugevaima Euroopa klubijalgpalli võistluste, UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga, valitsevad meistrid. Selles kohtumises osalesid UEFA Meistrite Liiga 2015/16 võitjad Real Madrid ning UEFA Euroopa Liiga 2015/16 võitjad Sevilla.
Mäng toimus 9. augustil 2016 Trondheimis Lerkendal Stadionil. Real Madrid võitis pärast lisaaega 3:2.
Mängupaik.
UEFA täitevkomitee istungil Nyonis, 18. septembril 2014, tehti teatavaks, et superkarikafinaali mängupaigaks on Lerkendal Stadion. See oli esimene UEFA finaal, mis toimus Norras.
Lerkendal Stadion on 10. augustil 1947 avatud mitmeotstarbeline staadion Trondheimis. See on Rosenborg BK koduväljak. Staadion mahutab 21 166 pealtvaatajat, millega see on suuruselt teine staadion Norras.
Meeskonnad.
See oli kolmast järjestikune ning neljas kord üleüldse, kui mõlemad osalejad olid Hispaaniast.
Mäng.
Kokkuvõte.
Marco Asensio lõi 21. minutil Real Madridi avavärava löögiga 23 meetri pealt vasakusse ristnurka. Franco Vázquez viigistas seisu 41. minutil, sooritades karistusalas vasaku jalaga madala löögi väravale. 
Sevillale määrati 72. minutil penalti, kui Sergio Ramos pani Vitolole karistusalas jala taha. Jevhen Konopljanka lõi penaltist värava alla vasakusse nurka, väravavaht hüppas paremale. 93. minutil lõi markeerimata Sergio Ramos paari meetri pealt Lucas Vázqueze tsenderduse paremalt äärelt väravasse. 
Lisaaja neljandal minutil teenis Timothée Kolodziejczak oma teise kollase kaardi ja ühtlasi ka punase kaardi pärast viga Lucas Vázqueze vastu. Sergio Ramos lõi seejärel oma teise värava, kuid see tühistati kuna Sevilla kaitsjat Adil Raminit tiriti särgist.
119. minutil jõudis Dani Carvajal pärast pikka soolojooksu paremal äärel vastaste karistusalasse ning tõstis oma parema jala välisküljega palli üle väravavahi.
18 (Tallinna bussiliin)

18 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Viru keskusest Laagrisse. Väljumised 15–40 minuti tagant 
Ajalugu.
Bussiliin rajati 1954. aastal, mil see sõitis kesklinnast Jannseni peatusse. 1950. ja 1960. aastatel läbis bussiliin ka Pelgulinna.
1966. aastal hakkas sõitma ekspressliin 14, mille marsruut kattub suures osas 18 omaga.
2019. aastal muutus bussiliini lõpp-peatuseks Nõlvaku seoses Veskitammi ristmiku ümberehitusega ja endine lõpp-peatus Laagri suleti. Kohalike nõudmistele vastu tulles otsustati luua liin 18A, mille lõpp-peatuseks on Urda ja mis teeb ümberpöörde Topi viaduktil.
Erkki Piisang

Erkki Piisang (sündinud 26. detsembril 1958) on eesti õpetaja, haridusjuht ja riigiametnik. 
1980. aastatel oli ta Nõmme Pioneeride Maja direktor ja töötas õpetajana Tallinna 62. Keskkoolis. 
1997. aasta septembrist 2000. aasta detsembrini töötas ta Tallinna Haridusameti juhatajana. Aastatel 2001–2004 oli ta Tallinna Majaka Teeninduskooli direktor. Ta on töötanud ka Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse arendusjuhina ja haridusasutuste sisehindamise nõustamise osakonna nõunikuna. 
9. maist 2005 kuni 5. aprillini 2007 oli ta Haridus- ja teadusministeeriumi abiminister. Tema peamisteks vastutusvaldkondadeks abiministrina olid üld- ja kutsehariduse ning ministeeriumi hallatavate asutuste arendamine ja korraldamine. 
2016. aastal töötas Järveküla Kooli õpetaja ja majandusjuhtajana.
Ta on olnud Eesti Lastevanemate Liidu eestseisuse liige (2006–2008), Kutsekoja hariduse kutsenõukogu liige ja Eesti Kutseõppe Edendamise Ühingu juhatuse liige. 
Isiklikku.
Tema ema oli kergejõustiklane Eugenia Piisang (1926–2015), isa kergejõustiklane ja spordiajakirjanik Eugen Piisang (1917–2003). Spordipedagoog ja kergejõustiklane Marion Piisang (1953–2016) oli tema õde. Tema abikaasa on nahakunstnik Tiina Piisang. 
Välislingid.
Unguma lõpp

Unguma lõpp (ka "Ungumaa lõpp") on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas Unguma külas. Järve pindala 3,1 ha.
Kaugatoma laht

Kaugatoma laht on laht Saaremaa rannikul Sõrve poolsaarest läänes. 
Kaugatoma lahe kagusoppi nimetatakse Lõu ja kirdesoppi Ariste laheks.
Lahes on mitmeid saari, näiteks Ooslamaa, Paasrahu, Võrkrahu.
Kiisa laht

Kiisa laht on laht Saaremaa lääneosas Pitkanina ja Kesknina vahel. Laht jääb Vilsandi rahvuspargi territooriumile.
Lüllelaht

Lüllelaht (ka "Lülle laht") on järv (minevikus laht) Saare maakonnas Saaremaa vallas Rootsiküla külas. Järves on kaks saart.
Nenu laht

Nenu laht on laht Saaremaa idaosas Väikeses väinas. 
Lahe ääres asub Nenu küla.
Lahte suubuvad teiste seas Metsara jõgi ja Kärneri kraav.
Nigu laht

Nigu laht on järv (minevikus laht) Saare maakonnas Saaremaa vallas Himmiste ja Jõgela külas. Järve pindala 28,46 ha. Järves on kaks saart.
Topi laht

Topi laht on laht Lääne maakonnas Saastna poolsaare ja Rooglaiu neeme vahel. 
Lahte suubub teiste seas Käära oja.
Lahe sihtkaitsevöönd.
Topi lahte hõlmab Topi lahe sihtkaitsevöönd, kuhu kuulub Topi laht kaht orientiiri (Kilbu majakas ja elamu talu Pihelga A11 maal) ühendavast joonest kuni rannajooneni. Sihtkaitsevööndis on keelatud inimeste viibimine kaitseala valitseja nõusolekuta, välja arvatud järelevalve- ja päästetöödeks. Sihtkaitsevööndis on keelatud majandustegevus ja loodusvarade kasutamine, välja arvatud kaitseala valitseja nõusolekul kutseline kalapüük lõkspüünisega 15. oktoobrist kuni 15. maini ja 15. juulist kuni 1. septembrini ning kutseline kalapüük nakkepüünisega 15. juulist kuni 1. septembrini ja 15. oktoobrist kuni 1. märtsini. Sihtkaitsevööndis on keelatud rahvaürituste korraldamine, välja arvatud 16. novembrist 1. märtsini kaitseala valitseja nõusolekul.
Külmallik

Külmallik on ohvriallikas Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Mägipe külas.
Allikas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Permisküla saar

Permisküla saar, ka Verhovski saar (vene keeles "Верхнесельский остров, Верхне-сельский остров)", Verhovski) on Narva jõe saar. Halduslikult jääb saar Ida-Viru maakonna Alutaguse valla Permisküla territooriumile, kuid saarel puudub asustus. 
Saar on põhjast lõunasse ligi 2,5 km pikk, suurim ida-läänesuunaline laius on 670 meetrit. Narva jõe vasakpoolsel harul on saare kohal Permisküla kärestik, jõe parempoolsel harul (mida mööda kulgeb ka Eesti-Vene kontrolljoon), asub Kakoloki kärestik. Ülemjooksul, Permisküla saare ja Gorodenka küla vahel on Omuti kärestik.
Teise maailmasõja ajal 1944. aastal toimusid saarel ägedad kaitselahingud (Permisküla lahing), milles osales 6. Eesti Piirikaitse Rügement.
Kappa saar

Kappa saar on 5,17 hektari suurune saar Soome lahe lääneosas Väike- ja Suur-Pakri saare vahel. Saare rannajoone pikkus on 1 kilomeeter.
Saar on pikliku kujuga, seal kasvab võsa. NL-ajal oli sellel ainus ehitis nn. admirali suvemaja, kus käidi kalal ning puhkamas. 
Saar kuulub Pakri maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all. Viimastel aastatel on saarest saanud kormoranide koloonia ning suuresti oma roheluse kaotanud.
Saastna poolsaar

Saastna poolsaar on poolsaar Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Poolsaar piirneb põhjas Matsalu lahe ja lõunas Topi lahega. Poolsaare tipus on Pikanina.
2018. aasta seisuga oli Saastna poolsaar koos lähiümbrusega kõige šaakalirikkam piirkond Eestis.
Täkksaare poolsaar

Täkksaare poolsaar on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Poolsaart piirab loodest Harju laht ja kagust Nõudla laht.
Nõukogude ajal asus poolsaarel Kübassaare juures Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse rannapatarei nr 43, III-130/50.
Kastna poolsaar

Kastna poolsaar on poolsaar Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Poolsaart piirab läänest Vaiste laht ja idast Kastna lõpp. Poolsaare tipus on Suurenina.
Peeter Laasik

Peeter Laasik (sündinud 9. jaanuaril 1959) on eesti arst (ortopeed), tervishoiujuht, riigiametnik ja maadleja.
1977. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, 1984. aastal õppis internatuuris spordimeditsiini ja traumatoloogia eriala. 
Aastatel 1978–1982 võitis ta Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses 4 pronksmedalit kaalukategooriates 82–90 kg. 
Aastatel 1983–1990 töötas ta spordiseltsi Dünamo spordiarstina, 1985–1990 ka NSV Liidu naiste judokoondise hooldusarstina. Seejärel töötas Tartu Maarjamõisa haigla traumatoloog-ortopeedina, 2003–2005 Elva haigla peaarstina.
5. maist 2005 kuni 5. aprillini 2007 oli ta Sotsiaalministeeriumi abiminister. 
Viimastel aastatel on ta olnud Elva haigla juhatuse esimees ja ravijuht ning töötanud samas ortopeedina. 
Aastast 2021 on ta ka Tartumaa tervisekeskuse juhataja. 
Aastatel 2002–2009 oli ta Elva linnavolikogu liige Eesti Keskerakonna saadikuna. 2013. aastal valiti ta Elva linnavolikogu liikmeks valimisliidu Elva nimekirjas. 
Ta oli Eesti Keskerakonna liige aastatel 2002–2013 ja astus uuesti sama erakonna liikmeks 2016 juulist. 
Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Haiglate Liidu juhatuse liige, 2001–2005 Eesti Tehnilise Ortopeedia Liidu juhatuse liige. 
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 300 häält ning ei osutunud valituks.
Lohusalu poolsaar

Lohusalu poolsaar on poolsaar Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Poolsaart piirab edelast Lahepere laht ja idast Kastna lõpp. Poolsaare läänetipus on Nabe neem ja põhjatipus Lohusalu neem. Poolsaare põhjarannikul kulgeb Lohusalu pank. Poolsaare idarannikul on Lohusalu sadam. Poolsaarel asub Lohusalu küla.
Muraja poolsaar

Muraja poolsaar on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Poolsaart piirab idast Muraja laht. Poolsaare läänetipus on Tirbitanni järv. Poolsaarel asub teiste seas Muraja küla.
Roomassaare poolsaar

Roomassaare poolsaar on poolsaar Saare maakonnas Kuressaares.
Poolsaare lõunatipus asub Roomassaare sadam.
Lobi neem

Lobi neem on neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Lobi poolsaare tipus Lobi külas. Neemest umbes 200 m põhja pool Soome lahes asub Rajukari.
Nõukogude ajal oli neemel piirivalve vaatetorn.
Talneem

Talneem (ka "Sitakari") on Aegna saare lõunarannikul asuv neem. Neemel on jahisadam.
Talneemel on endisaegse Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei nr. 14 helgiheitja positsioon ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.
Dirhami neem

Dirhami neem on neem Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Neeme lähedal asub Dirhami kordon ja Dirhami sadam.
Neemel asub endisaegse Peeter Suure merekindluse rannapatarei nr 37 positsioon.
Eerikneem

Eerikneem on Aegna saare põhjarannikul asuv neem. 
1924. aastal rajati neemele rannakaitsepatarei nr 2 helgiheitjapositsioon.
Neeme hõlmab 58,4 ha ulatuses Aegna maastikukaitseala Eerikneeme piiranguvöönd.
Kurikneem

Kurikneem on Aegna saare läänerannikul asuv neem. 
1939, 1945–1950 rajati neemele õhutõrjepatarei.
Neemel on endisaegse Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei nr. 15 helgiheitja positsioon ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.
August Kitzbergi tänav (Tallinn)

August Kitzbergi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Tänav on nimetatud eesti kirjaniku August Kitzbergi järgi.
Tänav algab Vääna tänavalt, katkeb Harku tänavaga ristumisel, jätkub Seljaku tänavalt ja lõpeb Vana-Mustamäe tänavaga ristumisel.
Tänav sai nime 1927. aastal.
Heki tee (Tallinn)

Heki tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav algab Väina teelt ja lõppeb Kõivu tänavaga ristumisel.
Tänav sai nime 22. aprillil 1960.
Johann Voldemar Jannseni tänav (Tallinn)

Johann Voldemar Jannseni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis. Tänav on nimetatud eesti rahvusliku liikumise tegelase Johann Voldemar Jannseni auks.
Tänav sai nime 1926. 1940.a oktoobris nimetati Eduard Vilde tänavaks.
Kaluri tänav (Tallinn)

Kaluri tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.
Kaluri sai nime 16. oktoobril 1951. Tänav on saanud nime Majaka kalurikolhoosi järgi, ent kuulub ka piirkonnas kasutatud ametinimetuste sarja.
Kanarbiku tänav (Tallinn)

Kanarbiku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 13. novembril 1925. Peale Nõmme liitmist Tallinnaga 1940 nimetati Kaalu tänavaks.
Kastani tänav (Tallinn)

Kastani tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 13. novembril 1925.
Kivi tänav (Tallinn)

Kivi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 1926. Nõmme Tallinnaga ühendamisel nimetati ümber Killu tänavaks.
Klaasi tänav (Tallinn)

Klaasi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.
Klaasi tänav sai nime 25. septembril 1959. Tänav on saanud nime sealkandis asunud klaasivabriku Tarbeklaas järgi. Enne seda oli tänava nimeks alates 1951. aastast Ranna tänav.
Kreegi tänav (Tallinn)

Kreegi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku ja Nõmme asumis.
Tänav sai nime arvatavasti 8. novembril 1927.
Kuru tänav (Tallinn)

Kuru tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Lehola tänav (Tallinn)

Lehola tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Tänav sai nime 13. juunil 1958.
Luige tänav (Tallinn)

Luige tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Tänav sai nime 10. novembril 1951.
Lõo tänav (Tallinn)

Lõo tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 13. novembril 1925. 1940-1941 Lagle tänav.
Mureli tänav (Tallinn)

Mureli tänav on tänav Tallinnas Haabersti ja Kristiine linnaosas.
Tänav algab Pirni tänavalt ja lõpeb Humala tänavaga ristudes.
Mureli tänav sai nime 1968. aastal.
MyHits (muusikatelekanal)

MyHits on meediakontsernile Duo Media Networks kuuluv muusikatelekanal, mis alustas tööd 1. jaanuaril 2017.
Muusikatelekanal levib kõikides suuremates kaabelvõrkudes. 
Telekanal MyHits tekkis varasema kanali Seitse asemele.
Mäe tänav (Tallinn)

Mäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Paevälja asumis.
Tänav sai nime 1923. aastal.
Nelgi tänav (Tallinn)

Nelgi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis.
Tänav sai nime 1927. 9. detsembrist 1940 kuni 1941. aastani Auli tänav.
Nõva tänav (Tallinn)

Nõva tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Tänav sai nime 24. veebruaril 1994.
Padu tänav (Tallinn)

Padu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Tänav sai nime 16. mail 1958.
Paju tänav (Tallinn)

Paju tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Tänav sai nime 21. mail 1946.
Purde tänav (Tallinn)

Purde tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Tänav sai nime 22. aprillil 1960. Tänav ristub Varsaallika ojaga.
Rebase tänav (Tallinn)

Rebase tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 27. jaanuaril 1956.
Saare tänav (Tallinn)

Saare tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Saare tänav sai nime 1882. aastal. Tänav saksakeelne nimi oli "Eschenstrasse" ja venekeelne nimi "Ясеневая улица". Saare tänav on nime saanud ümbruskonnas kasvavate saarte järgi.
Side tänav (Tallinn)

Side tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 1927. Tallinnaga liitmise järel sai nime Humala.
Staadioni tänav (Tallinn)

Staadioni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Juhkentali asumis. Staadioni tänav ristub Võistluse tänava ja Herne tänavaga.
Aadressil Staadioni 3 // Toonela tee 2a asub Kalevi keskstaadion. Tänava ääres aadressil Staadioni 10 asub Poolamäe park.
Ajalugu.
Tänav sai nime 22. veebruaril 1955. Tänava varasemad nimed on olnud Kalmistu tänav, Uus-Kirikuaia tänav, Surnuaia tänav, Uus-Surnuaia tänav, Friedhofstraße, Neue Kirchhofstraße, ул. Стаадиони, Новая Кладбищенская ул., Ново-Кладбищенская ул.
Finnairi lend 915

Finnairi lend AY 915 oli Finnairi lend Tōkyōst üle põhjapooluse Helsingisse 23. detsembril 1987. 
Lendurite jutu järgi tulistati Koola poolsaare või Barentsi mere piirkonnas nende lennuki pihta rakett. See plahvatas vaid pool minutit enne kokkupõrget Finnairi lennukiga. Lenduritel ei olnud kahtlust, et rakett tuli Nõukogude Liidust. Juhtum sai avalikuks alles septembris 2014, kui sellest kirjutati ajalehes Helsingin Sanomat. 
Intsidenti on võrreldud teiste sarnaste juhtumitega, mis olid olnud seotud Nõukogude Liiduga, nagu Aero Kaleva (1940), Korean Air Linesi lend 902 (1978), Korean Air Linesi lend 007 (1983). 
Finnairi lendurid otsustasid asjast avalikult rääkida pärast seda, kui Ukrainas oli 17. juulil 2014 alla tulistatud Malaysia Airlinesi lennu 17 reisilennuk. 
Finnair oli alustanud esimese lennufirmana maailmas vahemaandumisteta otselende Euroopa ja Jaapani vahel aastal 1983. Lendudeks kasutati McDonnell Douglas DC-10-30 lennukeid, mille lastiruumi olid paigutatud 24 000 liitrit kütust mahutavad täiendavad kütusepaagid, mis tegid võimalikuks 13 tunni ja 10 024 kilomeetri pikkuse lennureisi. Lend kulges rahvusvahelises õhuruumis ja üle põhjapooluse, sest Nõukogude Liit nõudis Siberist ülelendude eest lisaks tavalistele navigatsioonitasudele eraldi täiendavaid tasusid. 
Lennuk tõusis õhku Tōkyō Narita rahvusvahelisest lennujaamast vastavalt lennuplaanile kell 10 hommikul (kell 3 öösel Soome aja järgi), pardal 201 reisijat. Meeskonda kuulus neli lendurit ning 12 Soome ja kaks Jaapani stjuardessi. Lennukõrgus oli 10 600 meetrit. Lennuk võttis kursi põhja Beringi väinale ja sealt edasi põhjapoolusele ning seejärel inertsiaalse navigatsioonisüsteemi abil lõunasse üle Teravmägede Helsingile. Lennuk oli Svalbardi saarestiku Edgeøya saare kohal umbes kella 13 ja 14 vahel Soome aja järgi, kui kapten Esko Kaukiainen ja teine piloot Markku Soininen nägid lennukile lähenemas raketti 30 kraadi vasakul ees. Lennuki esimene kapten ja tema teine piloot olid sel ajal meeskonna puhkepaigas puhkamas. Nähtavus oli hea ja piloodid jälgisid raketi lendu mitukümmend sekundit. Nad arvasid, et see on Nõukogude Liidu meteorakett, mis on teel kosmosesse. Kui rakett oli tõusnud lennuki lennukõrgusele, võttis see suuna otse lennuki poole. Siis rakett plahvatas. Veidi üle minuti hiljem jõudis lennuk plahvatuse pilve kohale. Kui lennuki kiirus oli 900 km/h ja raketi kiirus vähemalt 1800 km/h, andsid arvutused tulemuseks, et rakett oli plahvatanud vaid umbes 20 sekundit enne kokkupõrget. Lendurid jälgisid, kuidas raketi kere langes spiraalselt keereldes merre. Lennuki esimene kapten naasis ettenähtud ajal kokpitti ja maandas lennuki umbes kell 16 Soome aja järgi, 10 minuti lennugraafikust hiljem. Juhtunust kuulis ta teistelt lenduritelt kokpitis.
Ametlikku raportit intsidendi kohta ei koostatud. Juhtunust küll räägiti Finnairi turvalisuskoolitustel ja vähemalt ühele tsiviillennundusvalitsuse liikmele rääkis Kaukiainen asjast kohe aastavahetusel. Ametnikke see aga sugugi ei huvitanud, Kaukiaineni sõnul seepärast, et "tollal oldi nii kuradi soometunud, eriti ametlikes ringkondades."
Pterodaktülos

Pterodaktülos (ladina keeles Pterodactylus; kreeka keeles πτεροδάκτυλος, "tiivuline sõrm"; vanemas kirjasõnas ka "pterodaktülus" või "pterodaktül") oli väljasurnud lendavate dinosauruste perekond. 
Tänapäeval arvatakse, et perekonda kuulus vaid üks liik, "Pterodactylus antiquus", esimene nomenklatuurse nime saanud pterosauruste liik, mis tuvastati väljasurnud lendsisalikuna.
Liigi fossiilseid jäänuseid on leitud peamiselt Saksamaal Baieris Solnhofeni lubjakivist, kus need pärinevad hilisest juurast umbes 150,8–148,5 miljonit aastat tagasi, ehkki fragmente on arvatavasti leitud ka mujalt Euroopast ja Aafrikast.
Pterodaktülos oli lihasööja, kes tõenäoliselt toitus kaladest ja muudest väikeloomadest. Nagu kõigil teistelgi pterosaurustel, olid pterodaktülosel tiivad, mis moodustusid nahast ja musklimembraanist pikenenud neljanda sõrme ja tagajalgade vahel. Seesmiselt toestasid neid kollageenkiud ja välimiselt keratiiniribad.
Kreeka pähklid

Kreeka pähklid ehk kreeka pähklipuu viljad ("Juglandis fructus") on kreeka pähklipuu üheseemnelised luuviljad (pähklituumad).
Vilju korjatakse kas käsitsi või masinatega (kasvandustes) puid kõvasti raputades. Viljade läbimõõt on 1,5–4 cm ja oleneb ka pähklipuu vormist.
Biokeemiline koostis (osaline).
Viljad sisaldavad antotsüaniidi (tsüanidiin), avikulariini, C-vitamiini, fenoolhappeid, α-hüdrojugloon-4-β-D-glükosiidi, hüdrojuglooni, plumbagiini, beetahüdroplumbagiini, hüperosiidi, juglaniini, juglooni, rasvõli (50–80%), tanniine jpm.
Kreeka pähklid toiduainena.
Kreeka pähkleid saab osta poest kas puhastamata (koorega) või puhastatult (pähklituumadena).
Inimeste toiduna tarvitatakse Kreeka pähkleid toorelt, röstitult, küpsetatuna jpm. Paljud toiduaineteettevõtted kasutavad Kreeka pähkleid maiustuste, küpsetiste, kookide, jäätiste valmistamisel. Neid kasutatakse ka soolaste kastmete valmistamisel.
Pähklituumade jahvatamisel saadakse kreekapähklijahu.
Toiduõlina.
Kreekapähkliõli valmistamiseks valitakse õlirikkad liigid. Valminud vilju säilitatakse enne õli pressimist 2-3 kuud.
Kreekapähkliõli (külmpressiõli) kasutatakse salatites ja küpsetamisel. 
Pähkliõli kasutatakse kulinaarias ja kondiitritööstuses, aga ka polügraafias ja maalikunstis. Samuti leiab pähkliõli kasutamist kosmeetikas ja isegi põletusõlina.
Loomasöödana.
Pähkli tuumadest õli pressimise jääki – pähklikooki – kasutatakse loomade söödana.
Likööri toorainena.
Prantsuse likööri Brou de noix valmistamiseks hoitakse poolküpseid vilju siirupis.
Droog.
Droogina kasutatakse nii tooreid kui küpseid vilju. Neist valmistatakse reumavastaseid preparaate ning hoidiseid. 
Droogina kasutatakse ka lehti.
Tõenduspõhises meditsiinis.
Mitmesugustes katsetes on küpsete viljade söömine avaldanud soodsat ja tervistavat mõju: diabeedivastast (biotest tehti rottidega), antioksüdantset, Alzheimeri tõve vastast, liigkolesterooliveresuse (biotest tehti inimestega), põletikuvastast (biotest – rakud), vähivastast (biotest – rakud) jpm toimet.
Ohud ja vastunäidustused.
Toored pähklid on mürgised.
Pähklite suhtes ülitundlikud inimesed peaksid vältima pähklite söömist.
Homoroselaps

Homoroselaps on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Homoroselaps" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Miloš Jakeš

Miloš Jakeš (õieti Milouš Jakeš; 12. august 1922 České Chalupy – 9. juuli 2020 Praha) oli Tšehhoslovakkia partei- ja riigitegelane, Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär aastatel 1987–1989.
Jakeš sündis vaeses talupoja perekonnas. 1937–1950 töötas ta Zlínis Bata kingatehases. Ta astus Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse ning õppis aastatel 1955–1958 Moskvas NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis. Seejärel oli Jakeš parteitööl. Praha kevade mahasurumise järel osales ta aktiivselt "normaliseerimises". 
1987. aasta 17. detsembril astus Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär Gustáv Husák ametist tagasi ning tema asemel sai uueks peasekretäriks Miloš Jakeš. Võimule tuleku järel püüdis Jakeš jätta endast muljet kui reformaatorist. Tegelikult aga ei olnud ta üldse huvitatud dialoogist opositsiooniga. Sametrevolutsiooni tagajärjel oli ta 24. novembril 1989 sunnitud parteijuhi ametist tagasi astuma. 
1989. aasta detsembris heideti ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikust Parteist välja.
1997. aastal anti Miloš Jakeš, Jozef Lenárt ja Karel Hoffmann kohtu alla süüdistusega riigireetmises nende tegevuse tõttu 1968. aasta augustisündmuste ajal. Jakeš mõisteti 2003. aastal õigeks.
Karel Urbánek

Karel Urbánek (sündinud 22. märtsil 1941 Bojkovice) on endine Tšehhoslovakkia riigitegelane. Ta oli viimane Tšehhoslovakkia kommunistliku partei peasekretär 1989. aasta novembrist detsembrini.
1959. aastal lõpetas ta raudteetehnikumi. 1962–1972 töötas ta rongidispetšerina ja Bojkovice raudteejaama ülemana. Hiljem oli ta parteitööl. 1962. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. Lõpetas Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee parteikooli ja kaugõppe teel kõrgema majanduskooli. 1984. aastal sai ta Brno partei linnakomitee juhiks, 1986. aastal valiti partei keskkomitee koosseisu. 1988. aasta oktoobris valiti ta partei keskkomitee presiidiumi liikmeks.
Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee erakorralisel pleenumil valiti ta 24. novembril 1989 Sametrevolutsiooni tõttu tagasiastunud partei keskkomitee peasekretäri Miloš Jakeši asemele uueks peasekretäriks. 20. detsembril 1989 loobus kommunistlik partei Karel Urbáneki eestvedamisel võimust ja ta astus parteijuhi ametikohalt tagasi. Edaspidi tegutses ta senise Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei baasil moodustatud Tšehhi ja Moraavia Kommunistlikus Parteis.
Hibaro keeled

Hibaro keeled [h'ibaro] (varem eesti keeles "hivaro keeled") on Lõuna-Ameerikas kõneldavate keelte keelkond.
Sellesse kuuluvad:
Busa keel

Busa keel on mande keelkonda ja Nigeri-Kordofani hõimkonda kuuluv Nigeerias kasutatav keel.
Kõnelejad kutsuvad end nimetusega ’bisã’.
Busa keele kõnelejaid on maailmas umbes 40 000 (u 20 000 emakeelena kõnelejat, 20 000 teise keelena kõnelejaid) ja keelt kõneldakse vaid Nigeerias.
Busa keel on toonikeel, kus on kasutusel 3 tooni. Toon tähistab nii mõnd verbi aspekti, grammatiline toon mõjutab nimisõnafraase, verbe ja pronoomeneid ehk asesõnu.
Busa kirjakeel kasutab ladina tähestikku alates 2004. aastast.
Grammatika.
Busa keeles on neli sufiksit ja postpositsioonid. Mitmust tähistab mitmuse kliitik.
Süntaks.
Sõnajärg lauses on subjekt-objekt-verb (SOV). Subjekti, objekti ja otsest subjekti saab määrata sõnade järjestuse järgi lauses. Küsimuste moodustamisel on küsisõna küsilause lõpus. Artiklid, omadussõnad, arvsõnad ja siduvad asesõnad järgnevad nimisõnale. Genitiivi ehk omastava käände olemasolul lauses asetseb see alati nimisõna ees. Eituse moodustamine: subjekt-objekt-verb-eitav partikkel (SOVNeg). Busa keeles ei ole topelteitus võimalik. 
Võrreldes eesti keelega, on busa keeles verbe ja nimisõnu ühendavad sidesõnad erinevad, eesti keeles aga samad. Kui eestikeelsetes lausetes "Ma loen ja kirjutan"; "Mul on kass ja koer" on samad sidesõnad, siis busa keeles on need sellistes lausetes erinevad.
Dialektid.
Busa keeles on 3 dialekti: Illo, Uus Busa ja Wawa. Uue Busa ja Wawa rääkijad ei saa üksteisest aru. Uus Busa on mõjukas, aga Wawa dialekti peetakse puhtamaks ja kasutatakse kirjanduskeelena. Uus Busa on hausa keelest mõjutatud fonoloogiaga. Illo Busa dialektil on boko keele mõjusid. 
Busa keelel on leksikaalne sarnasus bokobaru keelega 91%, boko keelega 85%, kyanga keelega 54%, bisa keelega (Burkina Fasos) 50%.
Kirjalik busa.
Teise keelena busa keele oskajate kirjaoskuse tase on 5%. Täiskasvanutele on olemas busa kirjakeele õpetamise programmid. Busa keeles on olemas grammatikaõpik, piibel ja ka sõnastik.
Giovanni Agusta

Giovanni Agusta (4. oktoober 1879 Parma – 27. november 1927 Parma) oli Itaalia lennunduspioneer, lennundusettevõtte Agusta rajaja, krahv.
1907. aastal konstrueeris ta oma esimese õhusõiduki, milleks oli biplaan AG-1. 1911. aastal astus ta vabatahtlikuna sõjaväkke ja osales Itaalia-Türgi sõjas Liibüas. Samal aastal leiutas ta pidurduslangevarju. 1913. aastal asus ta tööle Caproni ettevõttesse, kus jätkas langevarjude ehituse uurimist.
1923. aastal rajas krahv Giovanni Agusta Cascina Costas lennundusettevõtte Agusta ("Costruzioni Aeronautiche Giovanni Agusta S.A.")
Pinnaserästik

Pinnaserästik ("Atractaspis") on "Lamprophiidae" sugukonna maoperekond.
Klassifikatsioon.
Pinnaserästikute perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Mürgihambad.
Pinnaserästik mürgitab, sageli fataalselt, saaklooma mürgihammastest väljutatava toksiinina toimiva sülje vahendusel.
Madu liigutab mürgihambad vertikaalasendisse, suud seejuures avamata. Erinevalt enamikust teistest kaevuva eluviisiga madudest, kes ei hammusta ka siis kui neid selleks ärgitada, hammustavad pinnaserästikud meelsasti esimesel võimalusel.
Käesoleval ajal peetakse kõigi perekonda liigitatud madude hammustust mürgiseks. Kui üksikud surmajuhtumid välja arvata, siis ei põhjusta nende madude hammustus inimesel meditsiiniliselt olulisi mürgistusseisundeid.
Sigimine.
Pinnaserästikute sugulise sigimise vormiks on ovipaaria – kõik paaritumise üle elanud ja edukalt mune kandnud suguküpsed emased maod on munaspoegijad.
Hans Massaquoi

Hans-Jürgen Massaquoi (19. jaanuar 1926 Hamburg – 19. jaanuar 2013 Jacksonville, Florida) oli USA ajakirjanik ja kirjanik.
Hans Massaquoi sündis Hamburgis Dublinis õppiva Libeeria üliõpilase Al Haj Massaquoi ja sakslannast meditsiiniõe Bertha Baetzi lapsena. Tema vanaisa Momolu Massaquoi oli Libeeria peakonsul Hamburgis. 1929. aastal pöördusid tema isa ja vanaisa Libeeriasse tagasi, Hans Massaquoi jäi emaga Hamburgi.
Natsionaalsotsialistide võimuloleku perioodil koges Hans Massaquoi mulatina küll mitmesugust diskrimineerimist (teda ei võetud Hitlerjugendisse, põhikooli lõpetamise järel ei lubatud tal gümnaasiumis edasi õppida, Wehrmachti ei võetud teda isegi vabatahtlikuna), kuid teda ei represseeritud mingilgi moel. 
Oma elust Saksamaal kirjutas ta 1999. aastal raamatu "Destined to witness : growing up black in Nazi Germany" ("Määratud tunnistama : üleskasvamine Hitleri Saksamaal"). Raamat tõlgiti ka saksa keelde ja ilmus 2002. pealkirjaga ""Neger, Neger, Schornsteinfeger!" : meine Kindheit in Deutschland" (""Neeger, neeger, korstnapühkija!" : minu lapsepõlv Saksamaal"). Saksamaal tehti selle raamatu põhjal 2006. aastal kaheosaline telefilm "Neger, Neger, Schornsteinfeger".
1948. aastal asus Hans Massaquoi elama Libeeriasse. Esialgu elas ta oma isa juures. Pärast isa hukkumist liiklusõnnetuses elas ta oma tädi Fatima juures. 1950. aastate algul kolis Hans Massaquoi Ameerika Ühendriikidesse, kus ülikooliõpingute järel töötas ajakirjanikuna afroameeriklaste ajakirjas Ebony.
Pareas

Pareas on "Pareatidae" sugukonnamaoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonna süstemaatika pole päris selge, osad autorid paigutavad maoperekonna ülemsugukonda "Pareatoidea". 
Roomajate andmebaasis klassifitseeritakse perekonda "Pareas" järgmised maoliigid:
Agusta

Agusta S.p.A. on Itaalia lennundusettevõte, mille peamiseks tegevusalaks on helikopterite ja pööratavate rootoritega õhusõidukite tootmine. 2000. aasta juulis ühines Agusta ettevõttega Westland Helicopters ning alguse sai AgustaWestland. Agusta peakorter asub Põhja-Itaalias Samarates. Agusta on Finmeccanica haruettevõte.
1919. aastal asutas krahv Giovanni Agusta Põhja-Itaalias õhusõidukite hoolduseks ja remondiks mõeldud ettevõtte "Costruzioni Aeronautiche Giovanni Agusta S.A." Esimesed töökojad avati Tripolis (1920) ja Bengasis (1922). Itaalias, Milano-Malpensa lennuvälja läheduses asuvas Cascina Costas paiknev töökoda pühitseti sisse 1923. aastal. 
Sõjajärgsel ajal Itaaliale pandud õhusõidukite tootmise keelu tingimustes arenes Agustast kõrvalharuna välja MV Agusta, mille peamiseks tegevusalaks sai mootorrataste tootmine.
Agusta alustas kopterite tootmist 1952. aastal, ehitades esmalt litsentsi alusel Belli koptereid (esimesena Euroopas), hiljem ka Sikorsky, Boeingu ja McDonnell Douglase helikoptereid.
Ettevõtte esimeseks suurimat edu saavutanud omatoodanguks oli 1970. aastatel välja arendatud kahemootoriline Agusta A109, mille viimased modifikatsioonid on tootmises tänini.
1983. aasta 15. septembril esmalennu sooritanud Agusta A129 Mangusta oli esimene Lääne-Euroopas konstrueeritud ja ehitatud ründekopter.
Asthenodipsas

Asthenodipsas on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonna süstemaatika pole päris selge, osa autoreid paigutab maoperekonna ülemsugukonda "Pareatoidea". 
Roomajate andmebaasis klassifitseeritakse perekonda "Asthenodipsas" järgmised maoliigid:
Asthenodipsas lasgalenensis

Asthenodipsas lasgalenensis on maoliik.
Rihmmadu (perekond)

Rihmmadu ("Aplopeltura") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonna süstemaatika pole päris selge osad autorid paigutavad maoperekonna ülemsugukonda "Pareatoidea". 
Roomajate andmebaasis klassifitseeritakse rihmmao perekonda üks maoliik:
Plagiopholis

Plagiopholis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Plagiopholis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Agusta A129 Mangusta

Agusta A129 Mangusta (eesti keeles 'mangust') on algselt ettevõtte Agusta Itaalias konstrueeritud ja toodetud neljalabalise tiivikuga kahemootoriline ründehelikopter. See on esimene Lääne-Euroopas konstrueeritud ja toodetud ründehelikopter. Alates 2007. aasta juulist kannab helikopteri mudel nime AgustaWestland AW129.
TAI/AgustaWestland T-129 ATAK on A129 baasil Türgi lennukitööstusettevõtte poolt koostöös Inglise-Itaalia ettevõttega AgustaWestland toodetav ründehelikopter.
Agusta A129 väljatöötamist alustati 1978. aastal. Viiest prototüübist esimene tegi esmalennu 1983. aasta 15. septembril. Viienda prototüübi esmalend toimus 1986. aasta märtsis.
Itaalia armee relvastuses on 60 Agusta A129 Mangusta helikopterit.
Adnjamathanha keel

Adnjamathanha keel (ka jandali keel, binbarnija keel, nuralda keel, inglise keeles "Adnyamathanha") on keel, mida kõnelevad adnjamathanhad Lõuna-Austraalias.
Piirkond.
Adnjamathanha keelt kõneldakse Flindersi mäeaheliku piirkonnas Nepabunnas Lõuna-Austraalias.
Kõnelejate arv.
2006. aasta seisuga oli kõnelejaid järele jäänud umbes 110. Uusimad andmed keele kohta pärinevad 2016. aastast ja nende kohaselt on kõnelejaid järele jäänud umbes vaid 140, seega on tegu peaaegu väljasurnud keelega.
Põhiarvsõnad.
Teadaolevalt on adnjamathanha keeles vaid neli põhiarvsõna.
Süntaks.
Adynyamathanha keeles puudub kindel sõnajärg.
Keelenäited.
"Nhangka warntu"? – Kuidas sul läheb?
"Nhangka nhina?" – Kuidas sul läheb?
"Ngai althaaltha" – vastus küsimusele "nhangka nhina"?
Kirjaviis.
Adnjamathanha keel kasutab ladina tähestiku lihtsustatud kirjaviisi, kust on eemaldatud üleliigsed tähed ja sümbolid. Samas on keeles aga väga keeruline personaalsete asesõnade süsteem: võimalik on kasutada 10 erinevat viisi ütlemaks "sina ja mina" ning iga viisi kasutus oleneb sellest, milline suhe on kõneleja ja kuulaja vahel.
Pelsi tsässon

Pelsi tsässon on tsässon Setumaal, Pelsi külas Setomaa vallas.
Üldandmed.
Pelsi tsässon paikneb Grossmanni katastriüksusel. Tsässon on pühitsetud püha ja õiglase Anna nimele. Tsässona püha on annepäev 7. august (Juliuse ehk vana kalendri järgi 25. juuli). Tsässon on kasutuses ja heas ehituslikus seisukorras. Hoone ei ole riikliku kaitse all.
Ehituslikud andmed.
Pelsi tsässon on väike, nelinurkse põhiplaaniga ühekorruseline viilkatusega kivihoone, mille välismõõdud on 676 x 511 cm. Hoonel on üks siseruum (14,5 m2) ja lahtine eeskoda (5,9 m2). Tsässona seinad on tehtud maakividest ja tellistest, mis on omavahel seotud lubimördi abil ning kujundatud dekoratiivselt. Seinte paksus on 70–80 cm. Välisseina mördi sisse on väikestest kividest laotud erisuguseid ornamente ja initsiaalid (mis võivad kuuluda ehitajale). 
Viimastel aastatel tehtud remondi käigus on hoone välisilme mõneti muutunud. Kui varem oli see lihtsalt sissepääsupoolses otsas pikendatud katusealusega hoone, siis nüüd on lisandunud ka tugevatele postidele toetuva katusega eeskoda. Eeskojal on prussidest piirdepostid ja vertikaallaudisest piire ning värav. Varem oli tsässona ees vaid külgedeta katusealune, mida toetas kaks nurkmist posti.
Hoone kõrgus vundamendist kuni sarika ja seina ühenduskohani on 240 cm ja katuseharjani 465 cm. Hoonel on praegu valtsplekk-katus. 1970. aastatest pärit pildilt on näha, et sel ajal oli tsässona katus kaetud laastukattega. Hoone seinad on seestpoolt lubimördiga seotud maakividest ja tellistest viimistlusega. Tsässona seintes on olnud mõrasid, mida on parandatud tsemendi baasil valmistatud seguga. Takistamaks hoonet laiali vajumast, on siseseintes olnud metallist tõmmitsad, mis on nüüdseks eemaldatud. 
Ukse jaoks jäetud ava suurus müüritises on 116 x 180 cm. Müüri sisse on paigutatud tenderpostid. Kalasabatapiga kinnitatud laudadest uksepõõnadel on 57 cm pikkused sepishinged. Uksetahvli mõõdud on 96 x 170 cm. Ukseleht koosneb neljast laiast plangust. Aknaava suurus on 66 x 80 cm. Puidust leng on vana, sellele on paigaldatud ühekordne uus nelja ruuduga puitaken..
Sisustus.
Hoone tagaseinas on ikoonilaud, mille küljes omakorda paksem aukudega laud küünaldele. Ikoonilaual on mõned uuemad väikesed trükitud ikoonid. Ikoone katab nõukogudeaegne tüllkardinast ikoonirätt ja nüüdisaegne valgest riidest narmastega ikoonirätt. Sisustuses on ka paar pinki, millest üks on vanem.
Rokina tsässon

Rokina tsässon on tsässon Setumaal Rokina külas Setomaa vallas.
Üldandmed.
Rokina tsässon on pühitsetud pühale Anastasiale ning püha on nahtsipäev 11. november (juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoober). Tsässon ei ole pidevas kasutuses. Hoone ei ole riikliku kaitse all, kuid on heas ehituslikus seisukorras. Viimane remont tehti riikliku programmi „Pühakodade säilitamine ja areng“ rahastusel 2009. aastal. Rekonstrueerimise käigus asendati alumised palgid, korrastati eeskoda ning pandi eterniitkatuse asemele laudkatus.
Ehituslikud andmed.
Rokina tsässon on väike, ühekorruseline, nelinurkse põhiplaaniga viilkatusega männipuidust ristpalkehitis, mille välismõõdud koos eeskojaga on 390 x 230 cm. Palkosa on ruudukujuline (242 x 240 cm), siseruumi pindala on umbes 3 m2. Tsässonal on lahtine eeskoda (umbes 4 m2), millel on katust toetavad ümarpalkidest, veidi profileeritud nurkadega postid ja umbes meetri kõrgune püstlaudisest piire. Värav on püstistest lippidest ja selle ülemine osa on kaarjas. Keskmise, kõrgeima lipi otsa on meisterdatud rist. 
Hoone kõrgus maapinnast sarika ja seina ühenduskohani on 160 cm ja katuseharjani 310 cm. Katuseharjal on lihtne puidust rist. Hoone palgid toetuvad maakividele ja on nurkades seotud kirvega tahutud koerakaelanurga tüüpi seotisega. 
Ukse mõõdud on 64 x 141 cm. Ukseleht koosneb kolmest käsitsi kirvega tahutud põõnadele kinnitatud laiast plangust ning on üle värvitud punase keeduvärviga. Uks avaneb sissepoole. Tenderpostid on käsitsi kirvega tahutud, ukse kohal olev palk on tahutud kaardu. Uks on tenderpostidele kinnitatud sepistatud 30 cm pikkhingedega, mis ei ole algupärased. Ukse kohal on otsaviilu palkidesse tehtud süvend sissekäiguikooni jaoks. Aknaid tsässonal ei ole.
Algselt oli hoonel laudkatus, millest annab tunnistust pärlinkonstruktsioon. Viimase remondi käigus pandi hoonele eterniitkatuse asemele taas laudkatus. Eterniitkatus oli pandud pärast 1975. aastat, kuna 1974. aasta Kreutzwaldi memoriaalmuuseumi ekspeditsiooni märkmetes on kirjas, et hoonel on katkine laudkatus. Märgitakse ka, et tsässonat on varem värvitud punaseks, kuid värv on kulunud.
1920. aastate paiku tehtud fotol on hoone ilma välisvoodrita, pikipärlinitele toetuva laudkatusega ja ilma eeskojata. Esikülje ülaosas, katuseviilu all, endise arvatava ikoonisüvendi kohal, on lihtne puulippidest ladina rist. 1974. aasta fotol on hoonel juba eeskoda, mis on praeguseni säilinud. 
Sisustus.
Tsässona tagaseinas on ikooniriiul paari ikooniga. Varem on tsässonas olnud ka ikoon, millel oli kujutatud püha Paraskeva, püha Nikolai Imetegija ja püha Anastasia, ning üks ikoonialus (1974. aasta Kreutzwaldi memoriaalmuuseumi ekspeditsioon).
Eohippus

Eohippus ("Eohippus") on välja surnud hobuslaste perekond ja hobuslaste ürgseim eellane.
Eohippuse perekonda klassifitseeritakse üksainus hobuse liik: 
Eohippus elas Põhja-Ameerikas alam-eotseenis.
Ngambai keel

Ngambai keel on Niiluse-Sahara hõimkonda Kesk-Sudaani keelkonda kuuluv keel. Ngambai keelt räägitakse peamiselt Edela-Tšaadis, aga ka Kameruni kirdeosas ning Ida-Nigeerias. Emakeelena kõneleb seda keelt umbes miljon inimest, neist 896 000 elab Tšaadis. Peamised ngambai keele rääkijad on sarad ning ngambai on enim räägitud sara keel, seda kasutatakse ühtlasi kauplemiskeelena teiste sama piirkonna dialektide rääkijate vahel.
Fonoloogia.
Ngambai keeles on 13 vokaalfoneemi ja 22 konsonantfoneemi. Tegemist on toonikeelega, keeles on kolm erinevat tooni: kõrge, keskmine ja madal. Tonaalsus mängib keeles suurt rolli ning sama sõna erinev hääldamine muudab tihti sõna tähendust. Ühel silbil võib kohati olla ka mitu tooni ehk liuglemine toimub ühelt toonilt teisele.
Grammatilised kategooriad.
Nimisõnad.
Nimisõnu saab klassifitseerida kollektiivseteks ja mittekollektiivseteks. Mittekollektiivsete nimisõnade puhul märgitakse mitmust kliitikuga "-je", mis hääldub nagu eraldi sõna, kuid kirjutatakse sõnaga kokku.
Näiteks:
Kollektiivsete nimisõnade puhul ei kasutata kunagi mitmuse tunnust ning verbi kasutatakse selliste sõnade puhul ainsuse kolmandas pöördes. Kollektiivsed sõnad ngambai keeles on näiteks inimese kehaosad.
Näiteks:
"Mbim tom."
Kõrv minu teeb haiget mulle.
 Mu kõrv valutab/kõrvad valutavad.
Ngambai keeles esineb ka liitsõnu, mis võivad koosneda kahest nimisõnast või nimisõnast ja verbist: näiteks "gol-wodro" (jalg-auto) tähendab "autokummi" ning "ne-so" (asi-sööma) tähendab "toitu".
Käänet väljendavad ngambai keeles sufiksid.
Tegusõnad.
Pööret näitavad ngambai keeles erinevad afiksid. Ainsuse teine ja kolmas pööre näevad kirjapildis samasugused välja nagu sõna infinitiiv ja afiksit ei lisandu, ent teisel pöördel on esimene silp keskmise tooniga, kolmandal pöördel aga madala tooniga. Mitmuse teisele pöördele lisandub afiksi asemel sõna lõppu mitmuse tunnus "-je".
Näide sõnaga "ila" (viskama).
Aspekt.
Ngambai keeles eristatakse perfektiivset ja imperfektiivset aspekti.
Aeg.
Mineviku ja oleviku puhul ei ole mingisugust eristust. Tuleviku puhul lisatakse tegusõna ette abitegusõna "a" ja tegusõna ise jääb infinitiivi.
Omadussõnad.
Ngambai keeles ei ole omadussõnu. Objektide omadusi väljendavad atributiivsed tegusõnad. Näiteks ei ole olemas omadussõna 'pikk', küll aga on olemas tegusõna 'pikkolev'.
Sõnajärg.
Ngambai keeles on sõnade järjekord SVO ehk subjekt-verb-objekt.
Kirjaviis.
Ngambai keel kasutab ladina kirjaviisi.
Põhiarvsõnad.
Põhiarvsõnad 1–10 ngambai keeles:
üks – "kára"
kaks – "jó"
kolm – "mùndá"
neli – "só"
viis – "mí"
kuus – "mìsá"
seitse – "sírí"
kaheksa – "ji-nài-jó" ( 10 - 2 )
üheksa – "ji-nài-kára" ( 10 - 1 )
kümme – "dòg"
Ngambai keeles kasutatakse kümnendsüsteemi, erandiks on vaid arvsõnad "kaheksa" ja "üheksa", mida väljendatakse vastavalt kümme-miinus-kaks ja kümme-miinus-üks.
Keelenäiteid.
"Dingem ar bisi kor bad". – Mees paneb koera lambaid taga ajama.
"Mndigi kau bbe". – Ma tahan koju minna.
"Anna ger toge Jaan ngal". – Anna teab, et Jaan on pikk.
Muud infot.
Ngambai keeles on laensõnu nii araabia kui prantsuse keelest.
Muusika väljendusvahendid

Muusika väljendusvahendid, ka muusikalised väljendusvahendid, (inglise keeles "elements of music", "aspects of music") on muusikas rakendatud muusikalised objektid. Helilooja kasutab muusika väljendusvahendeid heliteose loomiseks, interpreet ehk esitaja kasutab neid heliteose tõlgendamiseks ning muusikateadlane kasutab neid muusikast rääkimiseks ja kirjutamiseks. 
See, kuidas muusika väljendusvahendeid rakendatakse, määrab muusikastiili, mis on ka ise muusikaline väljendusvahend.
John David White (1976) eristab lääne muusika põhiliste muusikaliste väljendusvahenditena meloodiat, harmooniat, rütmi, tämbrit, muusikavormi, tempot, dünaamikat ja faktuuri. 
Eesti nõukogude entsüklopeedias on muusikalised väljendusvahendid määratletud kui "helitöö mõtte- ja tundesisu väljendavad muusikalised komponendid": mille hulka kuuluvad näiteks "intonatsioon, helilaad, meloodia, harmoonia, rütm, tempo, meetrum, dünaamika, faktuur, tämber, register, agoogika, artikulatsioon, fraseerimine". 
Eesti Entsüklopeedia (2006) loetleb muusika väljendusvahenditena meloodiat, rütmi, tempot, agoogikat, dünaamikat, tämbrit, helilaadi, harmooniat ja orkestratsiooni.
Eesti Vabariigi kohaliku omavalitsuse muusikakooli ainekavas punktis 1.2.1. on määratletud muusika väljendusvahenditena meloodia, rütm, tempo, dünaamika, tämber, register, kooskõla (harmoonia), faktuur.
Muusika väljendusvahenditeks on peetud ka näiteks muusikastiili, heli ruumilist paiknemist, heli liikumist ruumis, žesti, tantsu, vaikust. Samuti on muusika väljendusvahendite hulka loetud näiteks motiiv, fraas, periood, sektsioon, ekspositsioon, kordus, variatsioon, töötlus ja muud vormiüksused ning faktuuri tüübid, nagu homofoonia, polüfoonia, heterofoonia.
Räpina vald (Räpina kihelkond)

Räpina vald (saksa keeles "Gemeinde Rappin") oli vald Räpina kihelkonnas Võrumaal. Vallamaja asus Räpinas.
Vald kuulus Riigivolikogu 78. valimisringkonda, kust valiti Eduard Peedosk.
1938. aastal liideti vallaga Võõpsu alev.
Vallas sündis EAÕK piiskop Joann (Bulin) ja metsateadlane Elmar Kohh.
Kašmiiri keel

Kašmiiri keel (कॉशुर, کٲشُر Kashur) on Indoeuroopa keelkonna India rühma dardi alarühma kuuluv keel. Seda kõneldakse peamiselt Kashmiri orus India loodeosas. Sealne territoorium on jagatud kolme riigi vahel: India, Pakistan ja Hiina. Kõnelejad on peamiselt kašmiirlased.
Kašmiiri keele kõnelejaid on 2011. aasta andmete põhjal umbes 7.1 miljonit, kellest 6 797 587 elab Indias Jammu ja Kashmiri osariigis ja natuke üle 350 000 Pakistanis.
Kašmiiri keel kuulub nende 22 India ametliku keele hulka, mille jätkusuutlikkust on sealsel valitsusel kohustus tagada. Ülikoolides on kašmiiri keelt hakatud õpetama alles hiljuti. Kašmiiri keele kõnelejate kirjaoskus on meestel 88% ning üle 35-aastaste naiste seas 12%. Kašmiiri keele kõnelejad räägivad teise keelena enamasti urdu või inglise keelt.
Traditsiooniliselt kirjutati kašmiiri keelt šaarada kirjas, mida tänapäeval kasutatakse vaid üksikutes religioossetes kogukondades. Igapäevases kasutuses on araabia kiri, ladina kiri ja devanaagari kiri.
Põhiarvsõnad 1–10.
Null (0): Siphar
Numbrid 0–9 devanaagari kirjas:
Numbrid 1–10 araabia kirjas:
Segmendid ehk häälikuüksused.
Vokaalfoneemid.
Kašmiiri keeles on kaheksa vokaalfoneemi. Vokaalid saavad olla kas lühikesed või pikad. Samuti on nii mõndagi pikka (/i:/, /e:/, /ə:/, /u:/, /o:/) ning lühikest häälikut (/e/, /o/, /ə/, /a/) võimalik muuta nasaalideks. Taoline ninahäälikuks muutmine võib muuta ka sõna tähendust, kuna muutub foneem.
Konsonantfoneemid.
Nagu kõik indoaaria keeled, on ka kašmiiri keel konsonandirikas. Seda kirjeldab järgnevate konsonantide üksteisest eristumine:
m.asp – mitteaspireeritud
aspir – aspireeritud 
Rõhk.
Rõhk langeb tavaliselt tugevamale silbile. Silp, milles on konsonant+vokaal on tugevam, kui silp, milles on ainult vokaal ning konsonant+vokaal silbist on omakorda tugevam konsonant+vokaal+vokaal silp. Rõhk üksi sõna tähendust aga kašmiiri keeles ei muuda.
Grammatika.
Kašmiiri keeles on:
Sõnajärg.
Klassikaline sõnajärg kašmiiri keeles on Subjekt-Verb-Objekt (SVO), kuid millegi rõhutamisel on võimalik ka teistsugused sõnajärjed.
Murre.
Täpsemad uuringud kašmiiri dialektide kohta puuduvad, aga tavaliselt jagatakse need regionaalseteks sotsiaalseteks. 
Regionaalseid murdeid on mitmeid, standardkujuks on aga Kashtawari murre.
Sotsiaalseteks murreteks peetakse vastavalt hindu muslimi kašmiiri keelt, sõltuvalt kõnelejaid mõjutavast kultuuriruumist .
Mis kell on? – Vakhėt kyāh āv? VÕI Kāç bajeyi?
Kell on viis. – Vakhėt chu pāņçi baji.
Kuidas sul läheb? - Tänan küsimast, hästi. - Toh chiv väri ? – Ähansa, Me-Hur-Ba-e-Ni
Ma ei saa aru. Ma ei oska kašmiiri keelt. – Mê chunė phikrī tagān. Mê chunė käshur tagān.
Vasknarva vald

Vasknarva valla nime on kandnud kaks valda:
Tartu Ülikooli Riigikaitselise Õpetuse Instituut

Tartu Ülikooli Riigikaitselise Õpetuse Instituut tegutses aastail 1939–1940.
Instituudi juhataja oli kolonel (hiljem kindralmajor) August Traksmaa ja juhataja abi kolonelleitnant Henn-Ants Kurg.
Õppetöö algas 25. jaanuaril 1939. Tartu Ülikoolis oli sel ajal umbes 2100 üliõpilast, kellel tuli osa võtta sõjalisest õpetusest. Umbes pooled neist kuulusid Kaitseliitu. Tartu üliõpilased moodustasid ühe rügemendi, mille ülem oli instituudi juhataja kolonel August Traksmaa, 1. pataljoni ülem major Voldemar Aaviste ja 2. pataljoni ülem kapten Oskar Pollisinski. Auastmete järgi oli rügemendis 5. jaanuaril 1939 ohvitsere 535, allohvitsere 315, reamehi 750, sõjaväes mitteteeninuid 290 ja tervislikkudel põhjustel vabastatuid 210. Väeliikide järgi oli jalaväelasi 1120, suurtükiväelasi 250, ratsaväelasi 52, sideala mehi 120, pioneere 65, mitteteeninuid ja teenistusest vabastatuid 493.
Instituudi õppejõud olid:
Deron Williams

Deron Michael Williams (sündinud 26. juunil 1984 Parkesburgis Lääne-Virginias) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 12 hooaega. Williams on USA koondisega tulnud kahekordseks olümpiavõitjaks.
NBA karjäär.
2005. aasta NBA "draft"'ist kolmandana Utah Jazzi valitud Williams mängis Jazzi meeskonnas viis ja pool aastat ning tõi oma parimal, 2010/11. hooajal keskmiselt 21,3 punkti ja 9,7 resultatiivset söötu mängus.
2011. aasta veebruaris vahetati Williams New Jersey Netsi. Williams mängis 2012. aastal Brooklynisse kolinud ja seetõttu nime vahetanud klubis kokku ligi viis aastat ja siirdus seejärel 2014. aasta suvel Dallas Mavericksi. 
Dallas loobus keskmiselt 13,7 punkti ja 6,2 tulemuslikku söötu toonud Williamsi teenetest 2017. aasta veebruaris, misjärel liitus ta karjääri viimaseks pooleks hooajaks Cleveland Cavaliersiga.