tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Griškabūdise vald

Griškabūdise vald (leedu keeles "Griškabūdžio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 145 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2477 inimest. Valla keskus on Griškabūdise alev (2011. aastal elas seal 857 inimest). Vallamaja asub aadressil J. Jablonskio g. 2. Vallavanem on Saulius Naumavičius.
Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit.
Lukáš Hrádecký

Lukáš Hrádecký (sündinud 24. novembril 1989 Bratislavas) on Slovakkia päritolu Soome jalgpallur, väravavaht. Ta kuulub Bundesliga klubi Leverkuseni Bayeri koosseisu ja on Soome jalgpallikoondise kapten.
Aastatel 2013−2015 mängis ta Taani kõrgliiga klubis Brøndby IF. 2013. aastal valiti ta Taani liiga parimaks väravavahiks.
Aastatel 2016, 2017 ja 2018 on ta valitud Soome aasta jalgpalluriks. Jaanuaris 2021 valiti ta 2020. aasta Soome aasta sportlaseks.
Tema vennad Tomáš Hrádecký ja Matej Hrádecký on samuti jalgpallurid.
Kiduliai vald

Kiduliai vald (leedu keeles "Kidulių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 124 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2373 inimest. Valla keskus on Kiduliai küla. Vallamaja asub aadressil Ateities g. 1 . Vallavanem on Mindaugas Mykolaitis.
Annelis Kimmel

Annelis Kimmel (neiupõlvenimi Annelis Trübsand; sündinud 7. juulil 1934 Hausdorfis) on endine Saksa DV ametiühingu- ja riigitegelane.
Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1949–1952 mehaanikuks. Alates 1949. aastast oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise ja Saksa Vaba Noorsoo Liidu liige. 1952–1961 töötas ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu funktsionäärina. 1953–1954 õppis ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Noorsookõrgkoolis "Wilhelm Pieck" Bogensees. Alates 1954. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liige. 1958–1959 õppis Annelis Kimmel Moskvas Komsomoli Kõrgkoolis. 1962–1964 oli ta Ida-Berliini Linnavalitsuses noorsooküsimuste osakonnajuhataja. Alates 1964. aastast oli Annelis Kimmel parteitööl. 1964–1966 õppis ta Berliin-Lichtenbergis Insenerikoolis masinaehitust. 1969–1973 oli Kimmel Berliini Treptow' linnaosa Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni sekretär. 1976. aastal lõpetas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Parteikõrgkooli "Karl Marx" ühiskonnateadlasena. 1977–1979 töötas ta Berliinis hõõglambivabriku "Rosa Luxemburg" parteialgorganisatsiooni sekretärina.
1979–1989 oli Annelis Kimmel Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Ida-Berliini piirkonnaorganisatsiooni esimees, Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Eestseisuse ja selle presiidiumi liige ning Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonnajuhatuse sekretariaadi liige. 1981. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige, kus ta oli kaubanduse ja varustuse komisjoni esimene aseesimees.
1989. aasta 2. novembrist kuni 9. detsembrini oli Annelis Kimmel Saksa Vabade Ametiühingute Koondise esimees.
Kriūkai vald

Kriūkai vald (leedu keeles "Kriūkų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 97 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1805 inimest. Valla keskus on Kriūkai alev (2011. aastal elas seal 291 inimest). Vallamaja asub aadressil Mokyklos g. 1. Vallavanem on Ona Rakauskienė. Teine alev vallas on Žemoji Panemunė, kus 2011. aastal oli 64 elanikku.
Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit.
Kudirkos Naumiestise vald

Kudirkos Naumiestise vald (leedu keeles "Kudirkos Naumiesčio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. Vald piirneb läänes Venemaaga.
Valla pindala on 76 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2701 inimest. Valla keskus on Kudirkos Naumiestise linn (2011. aastal elas seal 1732 inimest). Vallamaja asub aadressil S. Dariaus ir Girėno g. 24. Vallavanem on Algirdas Stankevičius.
Lekėčiai vald

Lekėčiai vald (leedu keeles "Lekėčių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 79 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1580 inimest. Valla keskus on Lekėčiai alev (2011. aastal elas seal 848 inimest). Vallamaja asub aadressil Kauno g. 15d. Vallavanem on Ričardas Krikštolaitis.
Gârbău vald

Gârbău vald (rumeenia "Comuna Gârbău", ungari "Magyargorbó község") on 2. järgu haldusüksus Rumeenias Cluji maakonnas.
Valla keskus on Gârbău asulas. Vald asub tervenisti ajaloolise Transilvaania alal.
Rahvuslik koosseis.
Elanikest oli 2002. aastal 48,8% rumeenlasi, 44,3% ungarlasi ja 4% mustlasi.
Külad.
Cornești (ungari "Sólyomtelke"), Gârbău (ungari "Magyargorbó"), Nădășelu (ungari "Magyarnádas"), Turea (ungari "Türe"), Viștea (ungari "Magyarvista").
Lukšiai vald

Lukšiai vald (leedu keeles "Lukšių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 162 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2577 inimest. Valla keskus on Lukšiai alev (2011. aastal elas seal 1485 inimest). Vallavanem on Vidas Cikana.
Lisaks küladele on vallas ka Bridžiai huutor, kus aastal 2011 oli 4 elanikku.
Juuli 2016

2016. aasta juuli kroonika. Kuu algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.
August 2016

2016. aasta augusti kroonika. Kuu algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Deep Space Climate Observatory

Avaruumi kliimaobservatoorium DSCOVR on NASA / NOAA kosmoseaparaat Maa vaatlemiseks ja kosmosekliima jälgimiseks. DSCOVR viidi 11. veebruaril 2015 Canaverali neemelt Kennedy Kosmosekeskusest kanderaketiga SpaceX Päikese ja Maa vahelisse Lagrange'i punkti L1 1,5 miljoni kilomeetri kaugusel Maast. Kliimaobservatoorium jõudis Lagrange'i punkti L1 8. juunil 2015 ja alustas regulaarseid vaatlusi 6. juulil 2015.
Ahrik Tsveiba

Ahrik Tsveiba (sündinud 10. septembril 1966) on Venemaa endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Nõukogude Liidu jalgpallikoondises mängis ta 1990.–1991. aastal 18 mängu ja lõi ühe värava. SRÜ jalgpallikoondises mängis ta 1992. aastal seitse mängu ja lõi ühe värava. Ukraina jalgpallikoondises mängis ta 1992. aastal ühe mängu. Venemaa jalgpallikoondises mängis ta 1997. aastal kaheksa mängu.
Thiago Neves

Thiago Neves Augusto (sündinud 27. veebruaril 1985 Curitibas) on Brasiilia jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib alates 2020. aastast Brasiilia kõrgliiga Brasileirão klubis Sport Recife.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri Paranás, kus mängis aastatel 2005–2007. Aastast 2007 mängis ta Fluminenses. Klubiga võitis ta 2007. aastal Brasiilia karikavõistlused Copa do Brasil. Samal hooajal võitis ta Brasiilia kõrgliiga hooaja parimale mängijale antava auhinna Bola de Ouro ja valiti hooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Saudi Araabia klubis Al-Hilal, millega tuli aastatel 2010 ja 2011 riigi meistriks ning 2010. aastal võitis karika.
2011. aastal mängis ta laenulepingu alusel Brasiilia klubis Flamengo, millega võitis samal hooajal Taça Guanabara, Taça Rio ja Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca.
Seejärel naasis ta Fluminensesse. 2012. aastal võitis ta klubiga Taça Guanabara, Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused ja ühtlasi tuli klubiga Brasiilia meistriks.
2013. aastal naasis ta Al-Hilali, kellega võitis 2015. aastal Kings Cupi.
Aastatel 2015–2016 mängis Thiago Neves Araabia Ühendemiraatide klubis Al-Jazira.
2017. aastal naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides Cruzeiroga lepingu kolmeks aastaks. Esimesel hooajal võitis ta Cruzeiroga Brasiilia karika. Kõrgliigas mängis ta 2017. aasta hooajal klubi 33 mängus ja lõi kokku 11 väravat. Ta valiti ka Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta hooajal võitis ta Cruzeiroga Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. Samal hooajal võitis ta Brasiilia karika, kui finaaliseerias alistati Corinthians. Karikavõistluste finaalseeria esimeses mängus tõi Thiago Nevese tabamus Cruzeirole 1:0 võidu. Corinthianse koduväljakul saadi 2:1 võit.
2020. aasta jaanuaris liitus ta Grêmioga. 2020. aasta septembris siirdus ta Sport Recifesse.
Koondisekarjäär.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis võitis ta Brasiilia meeskonnaga pronksmedali. Thiago Neves lõi kaks väravat viimases alagrupimängus Hiina vastu.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2008–2012 seitse mängu. 2012. aastal mängis ta Brasiilia ja Argentina koondise vahelises mängus Superclásico de las Américas.
Sander Maasing

Sander Maasing (sündinud 8. augustil 1988 Jõgeva) on eesti jalgrattur.
Fábio Simplício

Fábio Henrique Simplício (sündinud 23. septembril 1979 São Paulos) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Ta alustas klubikarjääri São Paulos, kus mängis aastatel 2000–2004. 2000. ja 2002. aastal võitis ta klubiga São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista. 2002. aastal võitis klubiga São Paulo ja Rio de Janeiro osariigi klubide vahelised meistrivõistlused Torneio Rio – São Paulo. 2002. aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Seejärel mängis ta kolmes Itaalia kõrgliiga Serie A klubis: Parma (2004–2006), Palermo (2006–2010) ja Roma (2010–2012).
Karjääri läks ta lõpetama Jaapani klubisse Vissel Kōbe.
Brasiilia koondises tegi ta ainsa mängu 17. novembril 2009 sõpruskohtumises Omaani vastu, sekkudes vahetusest mängu teisel pool ajal Felipe Melo asemele.
Bismarck Barreto Faria

Bismarck Barreto Faria (enam tuntud lihtsalt nime all Bismarck; sündinud 17. septembril 1969 São Gonçalos) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Ta sai nime Saksamaa keisririigi kantsleri Otto von Bismarcki järgi.
Koondisekarjääri alustas ta Brasiilia klubis Vasco da Gama, kus mängis aastatel 1987–1993. Aastatel 1987 ja 1988 võitis ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca ning tuli 1989. aastal Brasiilia meistriks.
Seejärel mängis ta Jaapani klubides Verdy Kawasaki (1993–1996) ja Kashima Antlers (1997–2001). Aastatel 1993 ja 1994 tuli ta Jaapani meistriks Verdy Kawasakiga ning aastal 1998 Kashima Antlersiga. Aastatel 1994, 1995 ja 1998 valiti ta Jaapani kõrgliiga J.League hooaja sümboolsesse koosseisu.
Ta saavutas Brasiilia juuniorite koondisega 1989. aasta maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Bismarck lõi kokku kolm väravat ja ta valiti turniiri parimaks mängijaks.
Brasiilia rahvuskoondises õnnestus tal mängida 1990. aasta maailmameistrivõistlustel Itaalias.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1989–1990 11 mängu ja lõi ühe värava.
Dudu Cearense

Alessandro Silva de Sousa (enam tuntud nime all Dudu Cearense või lihtsalt Dudu; sündinud 15. aprillil 1983 Fortalezas) on endine Brasiilia jalgpallur (poolkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri Vitórias, kus mängis aastatel 2000–2003. Aastatel 2002 ja 2003 võitis ta klubiga Bahia osariigi meistrivõistlused Campeonato Baiano ning 2003. aastal võideti veel Copa do Nordeste. Seejärel mängis ta mitmes Euroopa klubis: Prantsusmaa klubis Rennes'i Stade (2004–2005), Venemaa klubis Moskva CSKA (2005–2008) ja Kreeka klubis PAE Olympiakós (2008–2011). Moskva CSKA-ga tuli ta kahel korral Venemaa meistriks, võitis superkarika ja karika, lisaks mängiti 2005. aastal Euroopa superkarikafinaalis, kus kaotati 1:3 Inglismaa klubile Liverpool. Olympiakósega tuli ta kahel korral Kreeka meistriks ja võitis korra karika.
Pärast seda naasis Dudu Cearense Brasiiliasse. 2011–2012 mängis ta Atlético Mineiro eest, kellega võitis 2012. aastal Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. 2012–2013 esindas ta Goiást, millega ta jõudis 2013. aasta hooajaks Brasiilia kõrgliigasse. 2013. aastal võitis ta klubiga Goiási osariigi meistrivõistlused Campeonato Goiano. 2016. aastal võitis ta veel Fortalezaga Ceará osariigi meistrivõistlused Campeonato Cearense.
Tema viimaseks klubiks jäi Brasiilia kõrgliiga klubi Botafogo, kus ta mängis aastatel 2016–2018. 2018. aasta hooajal võitis ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca.
2003. aastal tuli ta Brasiilia juunioride koondisega maailmameistriks. Ta oli nelja väravaga turniiri üks suurimaid väravakütte.
Brasiilia koondisse kuulus ta 2003. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel, 2003. aasta Panameerika mängudel, mil võideti hõbemedal, ja 2004. aasta Copa Américal, mil tuldi seitsmendat korda Lõuna-Ameerika meistriks.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2007 11 mängu.
Paulo Silas

Paulo Silas do Prado Pereira (sündinud 27. augustil 1965 Campinases) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Praegu töötab ta treenerina.
Ta alustas klubikarjääri São Paulos, kus mängis aastatel 1985–1988. Aastatel 1985 ja 1987 tuli ta klubiga São Paulo osariigi meistriks, võites Campeonato Paulista. Seejärel mängis ta mitmes Euroopa klubis ning võitis 1991. aastal Sampdoriaga Itaalia superkarika Supercoppa Italiana. Pärast seda naasis ta Brasiiliasse ning tuli 1994. aastal Vasco da Gamaga Rio de Janeiro osariigi meistriks, võites Campeonato Carioca. 1995. aastal tuli ta Argentina klubiga San Lorenzo de Almagro riigi meistriks, võites Clausura meistrivõistlused. 2000. aastal tuli ta ka Atlético Paranaensega Paraná osariigi meistriks, võites Campeonato Paranaense, ja 2002. aastal Ituanoga São Paulo osariigi meistriks.
1985. aastal tuli ta Brasiilia juunioride koondisega maailmameistriks. Paulo Silas nimetati ka turniiri parimaks mängijaks.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 1986. ja 1990. aasta maailmameistrivõistlustel ning 1987. ja 1989. aasta Copa Américal, mil tuldi neljandat korda Lõuna-Ameerika meistriks.
Treenerina on ta töötanud muu hulgas Katari klubis Al-Gharafa, peatreenerina Brasiilia klubides Flamengo ja Portuguesa. Alates 2019. aastast on Brasiilia esiliiga klubi São Bento peatreener.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1986–1992 34 mängu ja lõi ühe värava.
Marcelinho Carioca

Marcelo Pereira Surcin (tuntud nimega Marcelinho Carioca või ka lihtsalt Marcelinho; sündinud 31. detsembril 1971 Rio de Janeiros) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Ta alustas klubikarjääri Flamengos, kus mängis aastatel 1988–1994. 1992. aastal tuli ta Flamengoga Brasiilia meistriks ja 1990. aastal võitis Brasiilia karika. 1991. aastal võideti Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca.
Aastatel 1994–2001 mängis ta klubis Corinthians Paulista kokku 420 mängus ja lõi 206 väravat, millega on klubi kõige aegade väravaküttide edetabelis kuuendal kohal. Ta tuli Corinthiansega Brasiilia meistriks 1998. ja 1999. aastal. 1995. aastal võitis ta Corinthiansega Brasiilia karikavõistlused Copa do Brasil ning võitis klubiga aastatel 1995, 1997 ja 1999 São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista. 2000. aastal võideti esimest korda toimunud klubide maailma karikavõistlused.
1999. aastal võitis ta Brasiilia kõrgliiga hooaja parima mängija auhinna Bola de Ouro.
2003. aasta hooajal mängis ta Vasco da Gamas ja valiti samal hooajal Brasiilia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 
Vaatamata muidu edukale klubikarjäärile ei õnnestunud tal Brasiilia jalgpallikoondises ühelgi suurturniiril mängida.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1998–2001 kolm mängu ja lõi kaks väravat.
Magno Alves

Magno Alves de Araújo (sündinud 13. jaanuaril 1976 Aporás) on Brasiilia jalgpallur, ründaja.
Aastatel 1998–2003 mängis ta Brasiilia kõrgliiga klubis Fluminense. 2000. aasta hooajal oli ta 20 väravaga Dilli ja Romário kõrval Brasiilia kõrgliiga suurim väravakütt.
2003. aastal mängis ta Lõuna-Korea klubis Jeonbuk Hyundai Motors. Samal hooajal valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2006–2007 mängis ta Jaapani klubis Gamba Osaka. 2006. aastal oli ta Washington Stecanela Cerqueira kõrval 26 väravaga Jaapani kõrgliiga J.League hooaja suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2008–2010 mängis ta Katari klubis Umm Salal SC. 2009. aasta hooajal oli ta 26 väraga Katari kõrgliiga Qatar Stars League suurim väravakütt.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 2001. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel.
Marcos Paulo

Marcos Paulo Alves (sündinud 11. mail 1977 Doresópolises) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2000 kolm mängu ja lõi ühe värava.
Washington Stecanela Cerqueira

Washington Stecanela Cerqueira (tuntud ka lihtsalt nime all Washington; sündinud 1. aprillil 1975 Brasílias) on Brasiilia endine jalgpallur, ründaja.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 2001. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2002 üheksa mängu ja lõi kaks väravat.
Peter-Michael Diestel

Peter-Michael Diestel (sündinud 14. veebruaril 1952 Proras Rügenil) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik.
Peter-Michael Diestel on pärit ohvitseri perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel ei lubatud tal esialgu poliitilistel põhjustel ülikoolis edasi õppida ja ta töötas ujumisõpetajana, loomakasvatajana ja muudel töökohtadel. 1974. aastal asus ta Leipzigi Ülikoolis õigusteadust õppima. Ülikooli lõpetas ta 1978. aastal. Ta oleks tahtnud töötada advokaadina, kuid poliitilistel põhjustel tal seda tol ajal Saksa DVs ei võimaldatud, ja Diestel asus tööle Delitzschi Agraartööstuskoondise juristina. Doktoriväitekirja kaitses ta 1986. aastal.
1989. aasta detsembris oli Peter-Michael Diestel üks Saksamaa Kristlik-Sotsiaalse Partei asutajaid. 1990. aasta jaanuaris võttis Diestel Leipzigis osa Saksa Sotsiaalse Liidu asutamisest. Ta oli kuni 1990. aasta juunini Saksa Sotsiaalse Liidu peasekretär. 1990. aasta juunis astus ta Saksa Sotsiaalsest Liidust välja ja astus sama aasta augustis Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Rahvakoja (parlamendi) liige. Lisaks oli ta 1990. aasta aprillist kuni oktoobrini Saksa DV peaministri asetäitja.
1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Saksa DV siseminister. Ta oli viimane Saksa DV siseminister.
1990. aasta oktoobrist kuni 1994. aastani oli Peter-Michael Diestel Brandenburgi Maapäeva liige. 1993. aastast töötab ta advokaadina.
De minimis

De minimis (ladina keeles "pisiasjadest" või "pisiasjadega"; sententsist "de minimis non curat lex" – "seadus ei tegele pisiasjadega") on juriidiline põhimõte autoriõiguses, mille kohaselt on kunstiteose kujutise kasutamine vaba (ei eelda autori luba ja tasu maksmist), kui see ei moodusta pildil põhimotiivi. Põhimotiivi tähendust tõlgendatakse eri riikide praktikas erinevalt, valdavalt pole tõlgendust seadustes täpsustatud ning mõiste sisustamine on jäetud kohtute hooleks. Üldjuhul eeldatakse, et "de minimis"-erand kehtib juhul, kui kunstiteos hõlmab foto pinnast vaid väikese osa, näiteks linnapanoraamide puhul, kus üksik hoone võib küll olla autoriõigusega kaitstud, kuid ei ole pildi kui terviku suhtes oluline ning selle kujutise niisugune kasutus tõenäoliselt ei riiva arhitekti kui autori huve. 
"De minimis"-põhimõte on mitmes suhtes piiratud, näiteks kehtib see üksnes konkreetse kujutise kohta konkreetsel pildil. See tähendab, et kui algselt lubatava kasutusega pildilt eraldatakse ja suurendatakse kaitstud teose kujutis, ei ole selle kasutamine enam lubatav. Samuti ei pruugi tähendada millegi vähest tähtsust selle asumine tagaplaanil – näiteks juhul, kui keegi pildistab ennast skulptuuri taustal, millega koos pildil esinemine ongi foto kogu mõte – või väike osakaal pildi üldpinnast – näiteks väike maal suure tühja seina alumises nurgas võib moodustada foto visuaalse ja semantilise fookuse.
Eesti autoriõiguse seaduses on "de minimis" kasutusel paragrahvis 201, mis lubab üldsusele külastamiseks avatud kohtades alaliselt asuvate teoste kujutiste loomist ja üldsusele suunamist, välja arvatud juhul, kui selline kasutus on otseselt ärilise eesmärgiga ja "selline teos moodustab kujutise põhimotiivi". Mõnevõrra selgitab selle tõlgendust Riigikohtu otsus 2005. aastal toimunud kohtuvaidluse asjus Eesti Autorite Ühingu ja Eesti Päevalehe vahel, mille punktis 35 on öeldud: "...kujutise põhimotiiviks saab olla eelkõige teos, mis on fotol kujutatuga sellises tihedas seoses, et teose eemaldamisel kujutiselt kaotab kujutise kompositsioon oma mõtte. Põhimotiivina saab käsitada teost, mida on kasutatud teadlikult kujutise ühe osana, mistõttu omandab see kujutisel visuaalselt domineeriva tähenduse. Seejuures ei pruugi põhimotiivi määratlemisel osutuda määravaks teose suurus, võrreldes fotol kujutatud isikutega. Esmatähtis on just teose ja kujutise vahelise seose tajutavus." Kohtu otsusest selgub, et "põhimotiiv" ei tähista "mitte üksnes ruumilist ulatust, vaid ... ka kujutise kompositsiooni ning teose suhestust kujutisega". Ekslikuks nimetas Riigikohus kostja (Eesti Päevalehe) seisukohta, mille järgi "põhimotiiviks on see osa kujutisest, mis on seotud kujutise juures avaldatud artikli sisuga"; kohtu hinnangul tuleb teost hinnata "kujutise suhtes ning kujutisest väljapoole jäävad asjaolud (kujutise juures avaldatud artikkel) ei ole olulised".
Toomas Jürgenstein

Toomas Jürgenstein (sündinud 23. juulil 1964 Pärnumaal Ridalepa külas) on Eesti õpetaja ja poliitik, XIII ja XIV Riigikogu liige, mitme õpiku autor ja kaasautor. 
Haridus.
Toomas Jürgenstein on lõpetanud 1979. aastal Jõõpre 8-klassilise Kooli ja 1982. aastal Pärnu 1. Keskkooli. Ta on lõpetanud 1989. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal ning 1996. aastal usuteaduskonna teoloogia erialal ja 1997. aastal sama teaduskonna religioonipedagoogika erialal.
Töökäik.
Bioloogiaõpingute ajal töötas Jürgenstein Zooloogia ja Botaanika Instituudi laborandi ja insenerina ning aastatel 1989–1992 Krabi Põhikooli bioloogia-, keemia- ja geograafiaõpetajana. 1996. aastast on ta filosoofia ja usundiloo õpetaja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Filosoofiat on ta õpetanud ka Miina Härma Gümnaasiumis ja Jaan Poska Gümnaasiumis. Ta on pidanud loengukursusi Tartu Ülikoolis, Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris, EMK Teoloogilises Seminaris, EELK Usuteaduse Instituudis ja Tartu Teoloogia Akadeemias.
Poliitiline tegevus.
Jürgenstein on 2001. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 2005. aastal valiti ta Tartu linnavolikokku, kus ta kuulus hariduskomisjoni. 2013. aastast kuni 2016. aasta juunini oli ta volikogu hariduskomisjoni esimees. 2015. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel Tartu linnas, kuid ei osutunud 817 saadud häälega valituks. Võimalus töötada Riigikogus avanes Toomas Jürgensteinil peale Mihkel Raua Riigikogu liikme kohast loobumist 2016. aasta juunis. Riigikogu liikme ametivande andis ta 16. juunil.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tartu linnavolikokku ning osutus 195 häälega valituks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 471 häält ning ei osutunud valituks.
Ta on avaldanud erialaseid ja poliitilisi artikleid Eesti ajakirjanduses.
Isiklikku.
Tal on tütred Ann Tuulikki ja Leelo Aino ning poeg Joonas Anton. Jürgensteini hobid on lugemine, looduses käimine ja tervisesport.
Lucas Digne

Lucas Digne (; sündinud 20. juulil 1993 Meaux's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa ja Prantsusmaa jalgpallikoondises. 
Ta võib vajadusel mängida ka vasaku poolkaitsjana.
Klubikarjäär.
Barcelona.
2016. aasta suvel liitus Digne Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona.
Oma esimese värava lõi ta Copa del Rey avavoorus Hérculesi vastu, Barcelona võitis 7:0.
2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Everton.
2018. aasta augustis sõlmis ta Evertoniga viie aasta pikkuse lepingu. 2019. aastal valiti ta Evertoni aasta mängijaks.
Aston Villa.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Aston Villa.
Kingsley Coman

Kingsley Coman ( või ; sündinud 13. juunil 1996 Pariisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Saksamaa klubis Müncheni Bayern. Ta kuulub ka Prantsusmaa jalgpallikoondisse. Ta mängib peamiselt ääreründaja või äärepoolkaitsja kohal.
Ta vanemad on pärit Guadeloupe'ilt.
Koondisekarjäär.
Ta tegi debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises 5. novembril 2015 sõprusmängus Saksamaaga. Esimese värava lõi ta koondises 29. märtsil 2016 mängus Venemaa vastu.
Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta tegi kaasa kõigis kohtumistes kuni finaalini, välja arvatud poolfinaalis. Ta oli üks kandidaate turniiri parima noormängija auhinnale, kuid ei võitnud seda.
Milonga

Milonga on Ladina-Ameerika päritolu tants milongamuusika saatel, üks tango eelkäijaid. 
Muusikaliselt on milonga aluseks elavaloomuline 2/4 taktimõõt, mis kujunes, kui "habanera" muutus kaks korda kiiremaks; kiirenemises on nähtud polka mõju. Kasutatakse sünkopeeritud rütmi, mille kaheksast taktist on rõhulised 1. (vahel lisaks ka 2.), 4., 5. ja 7. takt.
Milongas kasutatakse samu põhielemente kui tangos, kuid see lubab jalgadele ja kehale rohkem pingevaba liikumist. Rütm ja liigutused on milongas üldjuhul kiiremad ja pausid harvemad. Valdavalt koosneb milonga rütmilistest kõnnisammudest ilma keerukate figuurideta ning seda tantsitakse humoorikamas ja maalähedasemas stiilis kui tõsise ja dramaatilise loomuga tangot.
Kaks levinumat milongastiili on "milonga lisa" ("lihtne milonga"), milles tantsija astub igal löögil, ning "milonga con traspié", milles tantsija kasutab muusika tõlgendamiseks "traspié"'sid ehk "contrapaso"'sid - tugijala vahetust ja tagasivahetust, astudes kaks korda taktis või kolm korda kahe takti jooksul. Nii saab tantsida dünaamiliselt, tegemata kiirkõndi ja võtmata palju ruumi.
1883. aastal ilmunud raamatus märkis Ventura Lynch, tuntud Buenos Airese provintsi tantsude ja folkloori uurija, afroargentiina tantsijate mõju valgetele kaasmaalastele ("compadritos"), kes nähtavasti külastasid afroargentiina tantsusaale: "milongat tantsivad üksnes valged, kes matkivad sellega tantse, mida mustad oma tantsusaalides tantsivad".
Ventura Lynch täheldas ka milonga populaarsust: "Milonga on linnakeskkonnas sedavõrd levinud, et on kohustuslik osa kõigil alamklassi tantsupidudel ("bailecitos de medio pelo") ning seda võib kuulda esitatuna kitarridel, kammipillidel ning rändmuusikute flöötidel, suupillidel ja viiulitel. Selle on korjanud üles ka leierkastimehed, kes on pannud selle kõlama "habanera" laadis. Milongat tantsitakse ka kahtlastes klubides suurte turgude ümbruses ning voorimeeste, sõdurite ja valge lihtrahva tantsupidudel ning peiedel."
Mõned elemendid laenati milongasse "candombe"'st: "quebradas", improviseeritud, jõnkslikud, poolsportlikud dramaatilised painutused, ning "cortes", kõnekas paus või äkiline katkestus tantsufiguuris. Erinevalt tolleaegsest "tangost", kus neid liigutusi tantsiti eraldi, tantsitakse neid tänapäeval koos. Jose Gobello on arvanud, et sadamarajoonides kasutati ära ka masurka võtteid. Sellisesse aafrikapärasesse milongatangosse, nagu ka "habanera"'sse ja masurkasse, suhtus Argentina toonane kõrgseltskond äärmise halvakspanuga ja pidas seda täiesti vastuvõetamatuks.
Muusikaliste mõjude ja sammude lisandudes kujunes milongast algne tango.
Sädelahendus

Sädelahendus on lühiajaline (mikrosekundites mõõdetav) kaarlahendus kahe elektrijuhi vahel. Säde tekib siis, kui energiaallika võimsusest ei piisa pideva kaarlahenduse või huumlahenduse tekitamiseks. Sädelahendus on sageli nähtav hargnevate helendavate kanalitena ja lahendusega kaasneb ragin. 
Et õhus tekiks säde, on vaja pinget umbes 3000 V elektrijuhtide (elektroodide) vahekauguse iga millimeetri kohta. Ülelöögi pikkus, s.o elektroodide vahekaugus sõltub elektrijuhtide kujust (teravikud soodustavad sädeme tekkimist), samuti õhu niiskusest ja rõhust. 
Sädemed tekivad vooluahelate katkestamisel, näiteks lüliti või relee kontaktide vahel, elektrimootori kommutaatoril jm.
Sädeme tekkimisega kaasnevad peale valgus- ja ultraviolettkiirguse alati raadiolaineimpulsid laias sagedusalas, kutsudes esile häireid raadiosignaalide edastamisel kuni gigahertsidesse ulatuvate sagedusteni.
Sädelahendust rakendatakse näiteks sisepõlemismootori süütesüsteemis ja metallipinna sädetöötlemisel.
Looduslik sädelahendus on välk, milles voolutugevus võib ulatuda 100 000amprini.
Koroonalahendus

Koroonalahendus ehk koroona (ladina k "corona", kroon, pärg) on atmosfäärirõhul või sellele lähedasel rõhul toimuv gaaslahendus, millega kaasneb sinakas helendus. 
Koroona tekib elektrivälja tugevusel üle 30 kV/cm teravike ja peenikeste juhtmete ümber, kus väljatugevuse muutus on kõige suurem. 
Koroona põhjustab raadiohäireid ja energiakadu kõrgepingelistes õhuliinides (alates 110 kV); koroonakadu suureneb õhurõhu vähenemisel ja õhuniiskuse suurenemisel.
Looduses on see nähtus jälgitav äikese ajal Elmo tulena, näiteks laevamasti või kirikutorni tipus.
Kiik

Kiik on vahend, millel meelelahutuse või mängimise eesmärgil kiigutakse. 
Kiikesid on ehituselt mitmesuguseid. Kõige tavalisem kiik koosneb kahest või rohkemast postist, millele on kinnitatud võll, mille küljes on aisad või nöörid ja nende vahele kinnitatud istumisalus.
Kiikesid leidub näiteks lasteväljakutel, meelelahutuspaikades.
Kiiged jõudsid Euroopasse 1450-1300 aastat eKr.
Kiikedest on inspiratsiooni saanud ka spordiala kiiking. Kiiking leiutati Eestis.
Sverre Kjelsberg

Sverre Kjelsberg (18. oktoober 1946 Tromsø – 19. juuni 2016 Tromsø) oli norra muusik.
Aastail 1963–1967 oli Kjelsberg ansambli The Pussycats laulja ja bassimängija.
Koos Mattis Hættaga esindas lauluga "Sámiid Ædnan" Norrat 1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul teenis 15 punktiga 16. koha.
Kummolovo

Kummolovo (vene Куммолово) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Tänapäeval on küla elaniketa ja see on kustutatud Venemaa asulate registrist.
Küla on esimest korda mainitud 1500.
1928 elas külas 106 inimest.
Küla hääbus Teise maailmasõja ajal.
Lesgafti-nimeline Riiklik Kehakultuuri Ülikool

Lesgafti-nimeline Riiklik Kehakultuuri Ülikool (vene keeles Национальный государственный университет физической культуры, спорта и здоровья имени П. Ф. Лесгафта) on Venemaal Peterburis asuv avalik-õiguslik ülikool.
Kool asutati 24. augustil 1893 nime all "Kursused Peterburi bioloogia laboratooriumi juures" (vene keeles Курсы при Санкт-Петербургской биологической лаборатории). Hiljem on kool nimetatud Venemaa Keisririigi anatoomi ja bioloogi Pjotr Lesgafti järgi.
Kool on läbi aegade kandnud palju nimesid, nende seas "Leningradi Lesgafti-nimeline Kehakultuuri Instituut".
Maximi kuulipilduja

Maximi kuulipilduja (eestipäraselt ka "Maksimi kuulipilduja") on raskekuulipilduja. Kuulipilduja töötas 1883 välja inglasest relvameister Hiram Stevens Maxim. See kuulipilduja oli üks esimesi automaatrelvi.
Kuulipilduja Vene modifikatsioon on PM M1910.
Kuulipildujat kasutati laialdaselt Inglise-Buuri sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas.
Edgar Lawrence Doctorow

 
Edgar Lawrence Doctorow (kasutas nimekuju E. L. Doctorow; 6. jaanuar 1931 Bronx, New York – 21. juuli 2015 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. Teda on nimetatud üheks olulisemaks 20. sajandi USA romaanikirjanikuks.
Doctorow sündis teise põlve vene-juudi sisserändajate peres. Ta õppis Ohio osariigis Kenyoni College'is ja New Yorgis Columbia ülikoolis.
Tema esikromaan oli vestern "Welcome to Hard Times" ("Tere tulemast Rasketesse Aegadesse"; 1960). Tuntuse saavutas ta 1971. aastal raamatuga "The Book of Daniel". Tema romaanides on ühendatud sotsiaalne kriitika ja ajaloolised teemad. 
Ta kirjutas 12 romaani, kolm lühijutustuste köidet, näidendeid ja esseistikat. Nende hulka kuuluvad hinnatud "Ragtime" (1975), "Billy Bathgate" (1989) ja "The March" (2005). Nendes teostes nagu paljudes teistes Doctorow' romaanides asetab kirjanik väljamõeldud tegelased äratuntavasse ajaloolisse konteksti, kus esinevad tuntud ajaloolised isikud. Tihti kasutas ta erinevaid narratiive. Tema lood on tunnustatud originaalsuse ja mitmekülgsuse ning Doctorow'd ennast tema julguse ja kujutlusvõime poolest.
Paljudest tema raamatutest on tehtud filmimugandused, sh "Tere tulemast Rasketesse Aegadesse" ("Welcome to Hard Times", 1961) peaosas Timothy Huttoniga, ja "Billy Bathgate" (1991) peaosas Dustin Hoffmaniga. Tuntumad mugandused on film "Ragtime" (1981) ja Broadway muusikal "Ragtime" (1985), mis võitis neli Tony auhinda.
Doctorow võitis mitu kirjandusauhinda, sh National Book Critics Circle'i auhinna teoste "Ragtime", "Billy Bathgate" ja "The March" eest.
Doctorow suri 2015. aastal 84-aastaselt kopsuvähki.
Gdovka

Gdovka (ka "Oudova jõgi"; vene Гдовка) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Oudova rajoonis. Jõgi suubub Peipsi järve. Jõe pikkus on 23 km ja jõe valgla on 150 km²
Jõe ääres asub mitu asulat: Oudova, Ustje ja Jevreino.
Ustje

Ustje (vene Устье 'suue') on kohanimi:
Phsou

Phsou (abhaasi Ҧсоу, gruusia ფსოუ, vene Псоу) on jõgi Lääne-Kaukasuses. Jõgi on kogu oma pikkuses riigipiiriks Venemaa ja Abhaasia vabariigi (või Gruusia) vahel. Jõe pikkus on 53 km ja jõe valgla on umbes 421 km². Jõgi suubub Musta merre.
Jõe suudme lähedal asub Salme küla, mida on jõe järgi nimetatud ka Phsou külaks.
Martõškino

Martõškino (vene keeles "Мартышкино", soome keeles "Tyrö") on ajalooline piirkond Ingerimaal, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Venemaa Lomonossovi linna osa. 
17. sajandil oli Martõškino samanimelise kihelkonna keskus, kus asus Püha Anna luteri kirik.
Seal asub Martõškino raudteepeatus, mis jääb Peterburi-Oranienbaumi raudteele.
Külad.
Ahinkonnun Suokas (Кузнецы), Ahinkontu, Ahokylä (Агакули), Aliskala, Asikkala (Новая Деревня), Autio (Туюзи), Haisevaisi (Большая Ижора), Halosi (Халузи), Hanttula, Hiukankylä (Pieni Piutusi), Hovinmätäs, Hännisi, Kangas (Большие Борки), Kapakanmäki (Кабацкое), Kasukanmäki, Kirppula, Kukkosi (Куккузи), Kuusoja (Луизино), Kylänpää, Käkösi, Lankila (Лангерево), Latikan Soikkina (Большая Сойкина), Latikan Suokas, Lautakota (Лавдузи), Leppäsi (Лебяжье), Liiha (Лигово), Liikosi (Лигойзи), Liimosi (Лимузи), Lukkala, Löytysi (Левдузи), Mielisi (Кикинка), Mustaoja (Владимирово), Mustasuu (Заводы), Myllysi (Марьино), Nastola (Настолова), Notkola (Нотколова), Notkolan Soikkina, Penikkala (Пеники), Pieni Seppälä, Piutusi (Пиудузи), Pohjoisi, Porsas, Pronna (Нижняя Бронна), Reijola (Малый Симонгонт), Riikola, Ristikylä (Ольгино), Roitsa (Троицкое), Sahamylly, Seppälänmätäs (Кузнецы), Simonkontu (Большой Симонгонт), Tammenkontu (Таменгонт), Teppois-Soikkina (Санино), Teppola, Tieriikola (Малая Ижора), Tujusi (Туюзи), Tyrönkylä (Мартышкино), Usinkontu (Узигонты), Vahviaisi (Ивановка), Vanhakontu (Дубки), Vihkola, Yhinmäki, Ylikylä (Илики).
Plokščiai vald

Plokščiai vald (leedu keeles "Plokščių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 98 km². 2011. aasta seisuga elas seal 949 inimest. Valla keskus on Plokščiai küla. Vallamaja asub aadressil Beržų g. 3. Vallavanem on Laimutė Miliūnienė.
Virginia Raggi

Virginia Elena Raggi (sündinud 18. juulil 1978 Roomas) on Itaalia poliitik, ta kuulub "Viie tähe liikumisse". Ta oli alates 20. juunist 2016 kuni 21. oktoobrini 2021 Rooma linnapea.
Ta sündis aastal 1978 Roomas, ta kasvas üles San Giovanni linnaosas, ta lõpetas Isaac Newtoni lütseumi. Juriidilise kõrghariduse sai ta Rooma Kolmandast Ülikoolist, kus ta spetsialiseerus autoriõigusele, intellektuaalomandile ja uutele tehnoloogiatele.
Ta ühines aastal 2011 Viie tähe liikumisega. Aastal 2013 kandideeris ta koos abikaasaga Rooma linnavolikogu liikmeks, Virginia sai 1525 häälega linnavolikogu liikmeks (saades Viie tähe liikumise kandidaatide seas teise koha, abikaasa sai 132 häält). 5. juunil 2016 sai ta Rooma linnapea valimistel 35,25 % häältest; ta läks koos Demokraatliku Partei esindaja Roberto Giachettiga (kes sai 24,87 % häältest) valimiste teise vooru.̈ Teises voorus 19. juunil 2016 sai Virginia Raggi 67,15 % häältest ja Roberto Giachetti 32,85 % häältest ning Virginia Raggist sai esimene naissoost Rooma linnapea.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Andrea Severini, neil on poeg.
Sintautai vald

Sintautai vald (leedu keeles "Sintautų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 95 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1645 inimest. Valla keskus on Sintautai alev (2011. aastal elas seal 520 inimest). Vallamaja asub aadressil P. Vaičaičio g. 32. Vallavanem on Kęstutis Birbilas.
Victor Vascenco

Victor Vascenco (10. märts 1928 praegune Bistrița-Năsăudi maakond – 26. aprill 2008 Heidelberg) oli rumeenia keeleteadlane, kes keskendus slaavi keeltele (ajalooline grammatika, leksikograafia, dialektoloogia jne). Ta oli vene-rumeenia ja rumeenia-vene sõnaraamatu autor.
1958. aastal sai ta Leningradis filoloogiadoktori kraadi, 1975. aastal Bukarestis filoloogiateaduste doktor-dotsendiks (vastab umbkaudu habiliteerumisele), 1988. aastal Stuttgardis filosoofiadoktoriks. 2002. aastal valiti ta Bukaresti Ülikooli auprofessoriks.
Ta töötas 1954–1985 Bukaresti Ülikoolis, hiljem Saksamaal Mannheimi Ülikoolis.
Ta uuris muu hulgas lipovaane.
Chauncey Wright

Chauncey Wright (10. september 1830 – 12. september 1875) oli ameerika teadusfilosoof.
Ta kirjutas suhteliselt vähe, kuid tal oli tugev mõju filosoofide ringile, kuhu kuulusid Charles S. Peirce, William James ja Oliver Wendell Holmes. Ta oli ka üks varaseid evolutsiooniõpetuse propageerijaid. Ta oli kirjavahetuses [[Charles Darwin]iga.
Viited.
[[Kategooria:Ameerika Ühendriikide filosoofid]]
[[Kategooria:Harvardi ülikooli vilistlased]]
[[Kategooria:Sündinud 1830]]
[[Kategooria:Surnud 1875]]
Slavikai vald

Slavikai vald (leedu keeles "Slavikų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. Vald piirneb läänes Venemaaga.
Valla pindala on 65 km². 2011. aasta seisuga elas seal 672 inimest. Valla keskus on Slavikai küla. Vallamaja asub aadressil Pasieniečių g. 2. Vallavanem on Vidmantas Benediktas Sprainaitis.
Sudargase vald

Sudargase vald (leedu keeles "Sudargo seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. Vald piirneb idas Venemaaga. 2011. aasta seisuga elas seal 943 inimest. Valla keskus on Sudargase küla. Vallavanem on Rita Grigaitienė.
Vilkija

Vilkija () (poola "Wilki", ka "Wilkija", "Wilkiszki", saksa "Wilkenberg") on linn Leedus Kaunase rajoonis, endise Kaunase maakonna territooriumil. Asub 25 km Kaunasest loodes, Nemunase paremal kaldal.
Linnas on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsused on aastal 1908 ehitatud katoliku kirik ja vana kalmistu.
Linna järgi on nimetatud Paprieniai kihistu Vilkija kihistik.
Ajalugu.
Vilkijat on ürikutes mainitud 1364. aastal ("Wilkenbethe"). Aastal 1450 avati seal tollipunkt (vanim teadaolev Leedu tollipunkt Nemunase jõel). Aastail 1529–1567 oli Vilkija linnaõiguseta linnade nimestikus. Aastal 1549 sai sealse mõisa omanikuks Barbara Radziwiłł. 1792 sai linnaõigused, ent Venemaa administratsioon neid õiguseid ei kinnitanud ja Vilkija jäi Kovno kubermangu kuuluvaks aleviks. Tsaariajal olid alevi kohta vene keeles kasutusel nimekujud Вилькiя ja Вильки.
Aastal 1919 avati Vilkijas esimene kool. Aastal 1941 hukati seal 800 Vilkija ja selle ümbruskonna juuti. Vilkijast sai taas linn aastal 1950. Nõukogude ajal oli Vilkija kohaliku sovhoosi keskasula.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 2131 elanikku, neist 97,89% leedulased ja 0,56% mustlased.
Michel Faber

Michel Faber (sündinud 13. aprillil 1960 Haagis) on Hollandis sündinud ingliskeelne kirjanik.
Ta sündis aastal 1960 Haagis Hollandis. Ta emigreerus koos vanematega aastal 1967 Hollandist Austraaliasse, ta lõpetas Melbourne'is nii algkooli kui keskkooli. Seejärel õppis ta Melbourne'i Ülikoolis hollandi keelt, inglise keelt, filosoofiat, retoorikat ja inglise kirjandust. Aastal 1993 asus ta elama Šotimaale.
1961. aasta Eesti meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1961. aasta moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused toimusid 20.–24. septembril Tartus. Toona nimetati neid kaasaegse viievõistluse VIII Eesti NSV meistrivõistlusteks.
Tulemused.
Meeskondlikult oli edukaim Tallinna I koosseis 20 452 punktiga, järgnesid Tallinna II (19 307) ja Tartu (16 743).
1962. aasta Eesti meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1962. aasta moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused toimusid 22.–26. septembril 1962 Tallinnas. Täpsemalt nimetati neid Eesti NSV IX meistrivõistlusteks kaasaegses viievõistluses.
Tulemused.
Linnadest võitis Tallinna I koosseis 40 336 punktiga, järgnesid Tallinna II (37 590,5) ja Tartu (27 969). Spordiühingute arvestuses edestas Kalev (40 005,5) Dünamot (39 556).
1963. aasta Eesti meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1963. aasta moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused toimusid 1.–5. juulil 1963 Tallinnas. Neid nimetati kaasaegse viievõistluse X Eesti NSV meistrivõistlusteks.
Tulemused.
Meeskondadest võitis Tallinn 40 825 punktiga, Tartu kogus 39 433,5 punkti.
1961. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1961. aasta moodsa viievõistluse NSV Liidu meistrivõistlused peeti 18.–22. juunil 1961 Moskvas. Osales 42 võistlejat.
Tulemused.
Samal aastal peeti ka eraldi meeskondlikud meistrivõistlused, mis toimusid samuti Moskvas, 8.-12. juulil. Osales 13 võistkonda, igas 4 võistlejat. Arvesse läksid iga võistkonna kolm paremat tulemust.
Võistlejatest oli parim Igor Novikov 5262 punktiga. Eestlastest oli parimana Dünamo neljas number Kalju Lage 4681 punktiga kümnes, Hanno Selg 13. (4636), E. Sulane 29. (4044), V. Kulla 38. (3468) ja Kalevi neljas number Jaanus Madar 40. (3420).
Eesti meistrivõistlused kergejõustikus

Eesti meistrivõistlused kergejõustikus on iga-aastased Eesti meistrivõistlused kergejõustikus, mida peetakse alates 1917. aastast.
Alates taasiseseisvumisest on võistlused toimunud peamiselt Tallinnas, kuid ka Pärnus (1992), Kuressaares (1995), Tartus (1997 ja 1999), Haapsalus (2001) ja Rakveres (2005).
Maie Lepp

Maie Lepp (aastani 1968 Maie Paju; sündinud 12. novembril 1938 Tallinnas) on Eesti filoloog (germanist).
Elukäik.
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli saksa filoloogia osakonna.
Ta töötas aastatel 1963–1973 Tartu Riiklikus Ülikoolis ning aastatel 1973–2003 Tallinna Polütehnilises Instituudis ja Tallinna Tehnikaülikoolis saksa keele õpetajana. 
Ta on peamiselt uurinud võõrkeelte õpetamise metoodikat, võõrkeeleõpikute koostamise põhimõtteid ja tehnikakirjanduse tõlkimise probleeme. Ta on koostanud üle 20 võõrkeelte õpiku ülikoolide jaoks.
Žvirgždaičiai vald

Žvirgždaičiai vald (leedu keeles "Žvirgždaičių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 56 km². 2011. aasta seisuga elas seal 653 inimest. Valla keskus on Žvirgždaičiai alev (2011. aastal elas seal 242 inimest). Vallamaja asub aadressil A.Liorentaitės g. 18. Vallavanem on Algimantas Baubonis.
Šakiai vald

Šakiai vald (leedu keeles "Šakių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. 2011. aasta seisuga elas vallas 10395 inimest. Valla keskus on Šakiai linn (2011. aastal elas seal 6051 inimest). Vallamaja asub aadressil Bažnyčios 10/12 . Vallavanem on Dalius Jasevičius.
Samuel Umtiti

Samuel Yves Umtiti (sündinud 14. novembril 1993 Yaoundés Kamerunis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille.
Klubikarjäär.
Lyon.
Umtiti tegi oma debüüdi Lyoni meeskonnas 8. jaanuaril 2012 mängus linnarivaaliga Lyon-Duchère. Ta mängis kõik 90 minutit ja aitas oma klubil võita 3:1 . 
Umtiti mängis esimese hooajal Lyoniga kõikide sarjade peale 18 mängu.
2012–13 hooajal mängis ta Lyoni meeskonnas 32 kohtumist ja lõi kaks väravat. Esimene värav tuli 12. jaanuaril 2013 Troyese'i vastu.
Hooajal 2015–16 valisid Lyoni Olympique toetajad ta klubi hooaja parimaks mängijaks Alexandre Lacazette'i ees.
Barcelona.
30. juunil 2016 siirdus Umtiti mängima Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona. Klubi maksis ta eest 25 miljonit eurot..
17. augustil debüteeris ta Hispaania superkarikafinaalis Sevillaga, kui Barcelona võitis kahe mängu kokkuvõttes 5:0. Umtiti lõi esimese värava klubi meeskonnas 4. märtsil 2017 Celta Vigo vastu, katalaanid võitsid kodus 5:0.
27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Copa del Rey finaalis Alavési 3:1.
Lille.
Suvel 2023 lõppes tema leping Barcelonaga ning ta liitus LOSC Lille'iga.
Koondisekarjäär.
Noortekoondised.
2010. aastal mängis ta Prantsusmaa U17 koondises Euroopa meistrivõistlustel Liechtensteinis.
2013. aastal tuli ta Prantsusmaa U20 koondisega oma vanuseklassi Euroopa meistriks.
Täiskasvanute jalgpallikoondis.
Umtiti kutsuti Prantsusmaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusteks mängima vigastatud Jérémy Mathieu asemel.
Debüütmängu pidas ta turniiri veerandfinaalis Islandiga, Prantsusmaa võitis 5:2. Samuti mängis ta ka poolfinaalis Saksamaaga ja finaalis Portugaliga, kui Prantsusmaa kaotas lisaajal 0:1.
13. juunil 2017 lõi ta sõpruskohtumises Inglismaaga oma koondise debüütvärava, prantslased võitsid 3:2.
2018. aasta maailmameistrivõistluste poolfinaalis alistas Prantsusmaa Umtiti väravast 1:0 Belgia. Finaalis alistati Horvaatia ja tuldi teist korda maailmameistriks.
Benoît Costil

Benoît Costil (; sündinud 3. juulil 1987 Caenis) on Prantsusmaa jalgpallur, väravavaht. Alates 2017. aastast esindab ta Ligue 1 klubi Auxerre.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel oli ta Prantsusmaa jalgpallikoondise kolmas väravavaht.
Goce Sedloski

Goce Sedloski (makedoonia keeles Гоце Седлоски; sündinud 10. aprillil 1974 Golemo Konjaris) on Põhja-Makedoonia endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1996–2010 100 mängu ja lõi 8 väravat.
Baže Ilijoski

Baže Ilijoski (sündinud 9. juulil 1984) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2005–2015 13 mängu.
Boban Babunski

Boban Babunski (sündinud 5. mail 1968) on Põhja-Makedoonia endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jugoslaavia jalgpallikoondises mängis ta 1991. aastal kaks mängu. Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–2000 23 mängu ja lõi ühe värava.
Stevica Ristić

Stevica Ristić (sündinud 23. mail 1982) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Makedoonia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2007–2012 17 mängu ja lõi 1 värava.
Goran Jurić

Goran Jurić (sündinud 5. veebruaril 1963 Mostaris) on Horvaatia endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jugoslaavia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1988–1989 4 mängu. Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–1999 15 mängu.
Andrej Panadić

Andrej Panadić (sündinud 9. märtsil 1969 Zagrebis) on Horvaatia endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jugoslaavia jalgpallikoondises mängis ta 1989. aastal 3 mängu.
Mladen Mladenović

Mladen Mladenović (sündinud 13. septembril 1964) on Horvaatia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–1996 19 mängu ja lõi 3 väravat.
Igor Cvitanović

Igor Cvitanović (sündinud 1. novembril 1970 Osijekis) on Horvaatia endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1992–2001 29 mängu ja lõi 4 väravat.
Mato Neretljak

Mato Neretljak (sündinud 3. juunil 1979) on Horvaatia endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2006 10 mängu ja lõi 1 värava.
Tomislav Erceg

Tomislav Erceg (sündinud 22. oktoobril 1971 Splitis) on Horvaatia endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta 1997. aastal neli mängu ja lõi ühe värava.
Jill Alexander Essbaum

Jill Alexander Essbaum (sündinud 1971 Bay Citys Texases) on Ameerika Ühendriikide luuletaja, proosakirjanik ja loova kirjutamise professor California Ülikoolis Riverside'is.
Ta on õppinud Austinis episkopaalkiriku teoloogilises seminaris (Seminary of the Soutwest).
Ta on tuntud luuletajana, aga 2015. aastal ilmus tema esikromaan "Hausfrau", samal aastal ilmus romaani eestikeelne tõlge "Üksildane naine on ohtlik naine"; ilmus kirjastuse Helios vahendusel, tõlkija Triin Peek.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses peeti 15.–19. augustini Moskvas. Need olid kümnendad selle ala meistrivõistlused.
Tulemused.
11.–15. juulil peeti eraldi meeskondlikud meistrivõistlused, samuti Moskvas.
Täiskasvanute arvestus.
Individuaalselt oli parim Nikolai Tatarinov, Eesti esindajatest J. Peets 17. kohaga.
Samas peeti ka noorte meistrivõistlused, mille võitis Vene NFSV, Eesti esindus oli neljas. 
Koondarvestuses tuli esimeseks Vene NFSV 26 001,5 punktiga Leningradi (25 434) ja Ukraina (25 409) ees, Eesti oli kuues (23 836,5).
1963. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1963. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses peeti III rahvaste spartakiaadi raames Moskvas 11.–15. augustil.
1962. aasta maailmameistrivõistlused moodsas viievõistluses

1962. aasta moodsa viievõistluse maailmameistrivõistlused toimusid Mexicos 21.–25. oktoobril 1962.