tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Linnamüür

Linnamüür on linna ümbritsev müür, mille eesmärk on kaitsta linna rünnakute eest. Euroopas on linnamüürid alates keskajast olnud pea eranditult kivist, samas on neid tehtud ka mullast, tellistest, puust jms.
Vana- ja keskajal olid müürid linnade ümber üldlevinud. Massiivsete müüride ehitamine oli eriti hoos linnriikides.
Kõige lihtsam linnamüür koosneb müürist ja väravast. Samas võib see olla ka täiustatud keerukate kaitserajatistega. Linnamüüri juurde võivad kuuluda tornid, väravatornid, vallikraavid, eelmüürid jne. Müüri kaitseomadusi võib parandada ka maastik, eelkõige looduslikud tõkked (järsakud, jõed jne).
Ajalugu.
Komme ehitada linnade ümber müüre on väga vana. Üks vanemaid müüridega kaitstud linnu oli Uruk muistses Mesopotaamias. Ent juba ammu enne seda, hiljemalt 8. aastatuhandel eKr ehitati müür Jeeriku linna (või pigem protolinna) ümber Palestiinas. Ka Induse kultuuris 3500 eKr olid mõned linnad müüridega piiratud.
Üks tuntumaid vanaaja linnamüüre ümbritses Babüloni, kus kuningas Nebukadnetsar II lasi müüri laiendada ning rajada maailmakuulsad Ištari väravad.
Suurem jagu muistseid linnu Vahemere maades ja Lähis-Idas olid müüridega kaitstud. Väheste erandite hulka kuulusid Rooma ja Sparta, kus loodeti pigem sõjaväele. Ateenas seevastu ehitati linnamüüridele lisaks Pikad müürid, mis ulatusid Pireuse sadamani. Mükeene kultuuri ajal rajati Kreekas hiiglaslikest kividest koosnevaid kükloopilisi müüre, mille rajamise hilisemad põlved omistasid mütoloogilistele hiidudele kükloopidele. Kesk-Euroopas ehitasid keldid kindlustatud asulaid, mida nimetati "oppidum".
Hiinas rajati muldkindlustusi juba Shangi dünastia ajal (1600–1050 eKr). Muistse pealinna Ao ümber seisid tohutud muldmüürid. Ehkki Sõdivate Riikide ajastul (481–221 eKr) ehitati Hiinas ka kivimüüre, mindi kivist kaitserajatistele ulatuslikult üle alles Tangi dünastia ajal (618–907). Kuulsad müürid Keelatud linna ümber Pekingis rajas keiser Yongle 15. sajandi alguses.
Keskaegses Euroopas oli kaitsemüüride ehitamine privileeg, mida ei saanud kaugeltki kõik asulad. Keskaegseid linnu ümbritsesid sageli väljapoole linnamüüre jäävad eeslinnad, millel võisid olla oma, väiksemad müürid. Kaitsetuid eeslinnu põletasid piiramiste eel ja ajal sageli aga linnaelanikud ise, et vastane ei saaks nende varjus linnamüürile ligineda.
Venemaal tehti linnamüüre pikka aega puust, kuid sellistest vanematest kaitseehitistest on vähe säilinud.
Ka uusajal rajati Euroopas linnamüüre, kuid nende eesmärk ei olnud enam pidada vastu piiramiste aegsele kahuritulele. Nii ümbritses Berliini 1730. aastaist 1860. aastateni puust linnamüür, mis takistas salakaubavedajaid linna tollimaksuta kaupa toomast ning linna garnisoni sõdureid deserteerumast.
Narva Noortekeskus

Narva Noortekeskus on Narva kohaliku omavalitsuse asutus, aadressil Vestervalli tänav 9, mis loodi 1998. aasta veebruaris eesmärgiga koordineerida ja arendada noorsootööd Narvas.
Noortekeskuses on noorsootöö arenguteenistus, info- ja nõustamisteenistus, noorsootegevusteenistus, Põhjamaade Ministrite Nõukogu infopunkt, koolitusteenistus ning kohvikklubi "EXIT", mille töös kasutatakse avatud noorsootöö meetodit.
Noortekeskus pakub Narva noortele, noorteühendustele ja noorsootöötajatele infot, kontakte, õppevisiite, võimalusi osaleda noorsoovahetustes ja seminarides jms. Samuti valmistab keskus ette ning algatab programme kohaliku omavalitsuse noorsootöö korraldamiseks ja arendamiseks, korraldab uuringuid ning analüüsib noorsootöö arengut linnas.
Keskuse info- ja nõustamisteenistusel on infobaas õppimis- ja töövõimalustest, sotsiaalteenustest, vaba aja veetmise võimalustest jne. Teenistus nõustab ja abistab noorteühendusi ja noorte gruppe finantstoetuste, projektitaotluste ja programmide küsimustes.
Narva Noortekeskuse ruumides toimuvad noorteüritused ja koolitused, samuti antakse neid kasutada noorteühendustele. Kohvikklubi EXIT on vaba aja veetmiseks, kus korraldatakse ka üritusi.
Gunnar Emanuel Alfred Buhre

Gunnar Emanuel Alfred Buhre (30. jaanuar/11. veebruar 1889 Rakvere – 23. aprill 1965 Hamburg) oli Eesti ja saksa vaimulik.
Ta lõpetas Pärnus gümnaasiumi. Aastatel 1907–1909 ja 1911–1916 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Ordineeriti 20. augustil/2. septembril 1916 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1916–1918 Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja.
Kolis aastal 1919 Saksamaale. Oli aastatel 1919–1925 õpetaja Herrenburgis Lübecki lähedal, 1925–1932 aga õpetaja Feldbergis Mecklenburgi lähedal. Aastail 1932–1945 oli ta pastor Berliini Ülestõusmise kirikus. Aastatel 1945–1948 oli ta Hamburg-Neuengammes laagrivaimulik.
Fox Life Estonia

Fox Life on Eestis edastatav telekanal, mille omanik on Fox International Channels Estonia. Kanal on pühendatud eelkõige naistele. 
Fox International Channelsi (FIC) sõsarkanalid on Fox ja National Geographic Channel Estonia.
Saated.
Saatekava sisaldab peamiselt draama-, tõsielu- ja komöödiasarju. Kõik saated on välismaalt sisse ostetud.
Kanal näitab muu hulgas järgmisi sarju:
Robert Service

Robert Service (sündinud 29. oktoobril 1947) on Suurbritannia ajaloolane ja ajalooõppejõud.
Professor Service'i teadusuuringute huvid hõlmavad Venemaa ajalugu alates 19. sajandi lõpust kuni tänapäevani.
Ta on osalenud Tallinna kirjandusfestivalil HeadRead 2011. aastal.
Elulugu.
Robert Service omandas bakalaureusekraadi King College'is (Cambridge), kus ta õppis vene ja klassikalist kreeka keelt. Ta on end täiendanud Essexi ja Leningradi ülikoolis. 
Ta on õpetanud Keele ülikoolis ja ülikoolis School of Slavonic and East European Studies (hilisem University College London). 2011. aasta seisuga on ta Oxfordi Ülikooli St. Antony's College'i professor.
Ebeye

Ebeye on saar Marshalli Saartel Kwajaleini atollil. 
Saare pindala on 32 ha, elanike arv on 13 000, asustustihedus ligi 40 000 in/km². See on üks maailma kõige tihedamalt asustatud paiku. 
Ebeye on saareriigi ja maršalli kultuuri teine keskus Majuro atolli kõrval.
1905. aastast kuulus saar Saksa Uus-Guinea koosseisu, esimese maailmasõja alguses läks Jaapani valdusse.
Francesco Algarotti

Francesco Algarotti (11. detsember 1712, Veneetsia – 3. mai 1764) oli Itaalia filosoof, kunstikriitik ja graveerija. Krahv.
Algarotti sündis Veneetsias rikka kaupmehe perekonnas. Ta õppis aasta aega Roomas ja seejärel Bolognas loodusteadusi ja matemaatikat. 20-aastaselt siirdus ta Pariisi, kus sõbrunes Voltaire'iga ning kirjutas optikaalase töö "Neutonianismo per le dame" ("Njutoniaanlus daamidele"). Voltaire hüüdis teda "cher cygne de Padoue" ('kallis Padova luik'). Kaks aastat hiljem oli ta Londonis, kus temast sai Londoni Kuningliku Seltsi liige ning ta sattus elavasse biseksuaalsesse armukolmnurka poliitik John Hervey ja leedi Mary Wortley Montaguga. Hiljem pühendas Algarotti kuus oma kirjadest raamatus "Viaggi di Russia" Herveyle.
Naasnud reisilt Venemaale, kohtus Algarotti Friedrich Suurega, kes tegi temast 1740. aastal Preisimaa krahvi ja 1747. aastal õuekantsleri; öeldavasti oli neil armuafäär. Ka Poola kuningas Augustus III andis talle nõunikutiitli. 1754. aastal, pärast seitset aastat osalt Berliinis ja osalt Dresdenis, naasis ta Itaaliasse. Algul elas Algarotti Veneetsias ja hiljem Pisas, kus ka suri. Friedrich Suur püstitas tema mälestuseks monumendi Camposanto Monumentale surnuaiale Pisas. Algarotti oli "oma aja üks esimesi "beaux esprits"'sid", laiade teadmistega mees, asjatundja kunstis ja muusikas ning enamiku tollaste tähtsamate kirjanike sõber.
Tema peamine kunstialane töö oli "Saggi sopra le belle arti" ("Esseed kaunitest kunstidest"). Teiste Algarotti raamatute sekka kuuluvad "Luuletused", "Reisid Venemaal", "Essee maalikunstist" ja "Kirjavahetus".
Algarotti oli üks peamisi kunstikogujaid Augustus II kogu jaoks Dresdenis. Tema töödevalik peegeldab uusklassitsistliku ajastu entsüklopeedilisi huvisid: Algarottit ei huvitanud ühtse stiiliga kollektsiooni arendamine, vaid ta kujutles moodsat muuseumi, mis oleks eri aegade ja stiilide kataloog. Kaasaegsete tellimuste jaoks koostas ta nimekirja teostest, mida soovitas tellida. Selles olid ajaloomaalid Tiepololt, Pittonilt ja Piazzettalt, loomastseenid Castiglionelt ja veduudid varemetest Panninilt. Ta soovis ka "suggetti graziosi e leggeri" Balestralt, Boucherilt ja Donato Cretilt.
Malta pistrik

"Malta pistrik" (inglise keeles "The Maltese Falcon") on Dashiell Hammetti 1930. aastal ilmunud kriminaalromaan, mille peategelane on detektiiv Sam Spade.
Alates 1983. aastast annab Jaapani kriminaalromaanikirjanikke ühendav organisatsioon The Maltese Falcon Award Society in Japan samanimelist kirjandusauhinda (ファルコン賞, Farukon Shō).
Sisututvustus.
Romaani peategelane, küüniline San Francisco detektiiv Sam Spade peab lahendama mitut mõrvalugu. Sündmuste keskmes on kullast linnukuju "Malta pistrik".
Malta pistrik.
Väidetavalt on kullast "Malta pistriku" eeskuju 36,5 cm kõrgune pistrikukuju "Kniphauseni pistrik" ("The Kniphausen Hawk"), mille lasi 1697. aastal valmistada krahv Georg Wilhelm von Kniphausen. Punaste granaatide, ametüstide, smaragdide ja siniste safiiridega kaetud taies kuulub tänapäeval Devonshire'i hertsogi Chatsworth House'i kogusse.
Eestikeelsed väljaanded.
Eesti keeles ilmus teos Koolibri kirjastuselt 2010. aastal Olavi Teppani tõlkes.
Tunnustus.
1990. aastal avaldatud edetabelis "The Top 100 Crime Novels of All Time" (UK Crime Writers Association) on teos 10. kohal. Viis aastat hiljem ilmunud nimekirjas "The Top 100 Mystery Novels of All Time Selected" (Mystery Writers of America) on raamat teisel kohal.
Hüdropoonika

Hüdropoonika (kreeka "hydōr" 'vesi' + "ponos" 'töö') ehk vesikultuur ehk vesiaiandus on meetod taimede kasvatamiseks ilma mullata, kasutades selle asemel mineraalsete toitainete lahuseid. Taimejuured võivad olla kas üksnes toitelahuses või inertses aines, näiteks kruusas, kivivillas vms.
18. sajandil avastati, et taimed omastavad vajalikke toitaineid anorgaaniliste ioonide kujul veest. Looduses asub mullas mineraalainete tagavara, kuid muld ise ei ole taime kasvamiseks hädavajalik. Kui mineraalsed toitained lahustuvad vees, suudavad taimejuured neid omastada. Kui vajalikud ained antakse taimele kunstlikult koos veevaruga, ei ole mulda tarvis. Peaaegu kõiki taimi saab kasvatada hüdropooniliselt.
Hüdropoonika on ka standardtehnika bioloogia õpetamisel ja uuringutes.
Mülgaskannike

Mülgaskannike ("Viola persicifolia") on kannikese perekonda kuuluv taimeliik.
Imekannike

Imekannike ("Viola mirabilis") on kannikese perekonda kuuluv taimeliik.
Turvaskannike

Turvaskannike ("Viola epipsila") on kannikese perekonda kuuluv taimeliik.
Raudnõges

Raudnõges ("Urtica urens") on nõgeseliste sugukonna nõgese perekonda kuuluv üheaastane kahekojaline suvehaljas rohttaim.
Moskva Tšekaa

Moskva Tšekaa ehk Kontrrevolutsiooni ja sabotaaži vastu võitlemise Moskva erakorraline komisjon (vene keeles "Чрезвычайная Комиссия по борьбе с контррево­люцией и спекуляцией при Москвском Совете Рабочих и Красноармейских Депутатов, МЧК") oli Nõukogude Venemaa riikliku julgeoleku tagamiseks ja nõukogude võimu poliitiliste vastaste suhtes Venemaa Kommunistliku (bolševike) Partei teostatud punase terrori elluviimise peamine vahend aastatel 1918–1922. 
1918. aastal asus Moskva Tšekaa endise kindlustusseltsi Jakor ruumides Bolšaja Lubjanka ja Kuznetski mosti nurgamajas.
Moskva Tšekaa moodustati Moskvas Moskva Nõukogu Presiidiumi juurde 4. märtsil 1918. Enne Moskva Tšekaa moodustamist tegeles nõukogude ja bolševike võimu kaitsmisega poliitiliste vastaste eest 1917. aasta novembris moodustatud Moskva sõjaväeringkonna staabi juures asuv Sõjalis-poliitiline osakond, Moskva Punakaardi Peastaabi poliitiline osakond, Tsiviilasjade komissariaat ja Erakorraline uurimiskomisjon. 1918. aasta veebruaris moodustati Moskva Nõukogu otsusega Moskva Justiitskomissariaadi juures nende ülesannete täitmiseks eraldi osakond.
1917. aasta detsembris loodud Ülevenemaalise erakorralise komisjoni kolimisega koos teiste Nõukogude Venemaa riigiasutustega 11. märtsil 1918 uude pealinna Moskvasse, liideti seni iseseisev Moskva Tšekaa Ülevenemaalise Erakorralise Komisjoniga.
1918. aasta oktoobris aga asutati Moskva kubermangu Täitevkomitee poolt Moskva kubermangu Tšekaa ja 12. oktoobril ÜK(b)P Moskva komitee otsusega Moskva (linna) Tšekaa, kuna üleriikliku vastutusalaga Ülevenemaaline erakorraline komisjon ei suutnud tagada riiklike ülesannete kõrval ka Moskva piirkonnas Tšekaa ülesannete täitmist. Taasloodud Moskva Tšekaa asus endisse krahv Fjodor Vassiljevitš Rostoptšinile kuulunud hoonesse Bolšaja Lubjanka 12, Ülevenemaaline Erakorraline komisjon aga kolis 1920. aasta lõpus oma lõplikku asukohta Bolšaja Lubjanka 11 asunud kindlustusseltside Abi ja Venemaa kapitalide ja kasumite kindlustamise seltsi ruumidesse (Lubjanka).
27. jaanuaril 1919 likvideeris Moskva Tšekaa kolleegium 1918. aastal loodud Moskva linnarajoonide Tšekaad ning 5. märtsil 1919 Moskva Nõukogu Presiidiumi otsusega liideti Moskva linna ja Moskva kubermangu Tšekaa.
Organisatsioon.
26. detsembril 1918 Moskva Nõukogu kinnitatud Moskva tšekaa põhikirja kohaselt oli komisjoni juhtorganiks viiest isikust koosnev kolleegium. Komisjoni esimees oli Ülevenemaalise tšekaa esimees Feliks Dzeržinski. Komisjoni koosseisu kuulusid:
Osakondi juhatasid kolleegiumid, mis koosnesid kolmest isikust, kellest üks oli osakonna juhataja.
Truvori rist

Truvori rist on Irboska kalmistul asuv keskaegne kivirist, mis pärineb 14.–16. sajandist.
Varem asus samas paigas kuus sarnast massiivset kiviristi, mis olid paigutatud paeplaatide sees olevatesse aukudesse, kuid 19. sajandiks oli alles vaid üks, mida praegu nimetatakse Truvori ristiks. Legendaarse Truvoriga, kes Nestori kroonika väitel elas 9. sajandil, ristil tegelikku seost ei ole. Võib oletada, et tegemist on pigem Irboska ülikuperekonna hauaplatsiga.
Ristile on kantud nii vanaslaavi kirjas teksti kui ka sümboleid. Viimaseid leidub ka risti ümbritsevatel paeplaatidel, neid sümboleid on peetud peremärkideks.
Nikolai Abramov (jalgpallur 1984–2011)

Nikolai Aleksandrovitš Abramov (Николай Александрович Абрамов; 5. jaanuar 1984 Kassimov – 1. jaanuar 2011) oli vene jalgpallur, kaitsja.
Kakamega

Kakamega on linn Keenia lääneosas, Kakamega maakonna halduskeskus. Kuni 2013. aastani oli Kakamega Lääneprovintsi halduskeskus.
Linn asub umbes 30 km ekvaatorist põhjas.
Linna nimi on pärit luhja keelest, milles "akamekha" tähendab 'hästi ehitatud'.
Brunhesi-Matsuyama pööre

Brunhesi–Matuyama pööre on protsess, mille käigus Maa magnetvälja poolused viimati vahetusid.
Brunhesi–Matuyama pööre on nimetuse saanud kahe teadlase – Bernard Brunhes'i ja Motonori Matsuyama järgi. Protsess leidis aset ligikaudu 780 000 aastat tagasi. Magnetvälja pooluste vahetus võis toimuda mitme tuhande aasta jooksul või ka kiiremini, arvamusi on mitmeid. 
Magnetpooluste vahetumise ajalise pikkuse kohta on eri piirkondadest saadud eri hinnanguid, mis jäävad vahemikku 1200 – 10 000 aastat.
Maa magnetvälja pöörete teadmine aitab hinnata ookeanipõhja kivimikihtide vanust, sest osad basaltkivimid säilitavad tardumisel välise magnetvälja suuna.
Abu Simbeli templid

Abu Simbeli templid on kaks kaljutemplit Nuubias, Egiptuse lõunaosas. Need on nimetatud Abū Sunbuli linna järgi. 
Kaksiktemplid lasi Niiluse kaldale ehitada vaarao Ramses II 13. sajandil eKr. 
Et vältida templite jäämist sügavale vee alla pärast Aswāni paisu ehitamist, koliti kogu kompleks 1968. aastal senisest asukohast kõrgemale. Kolimiseks saeti templid tükkideks ja pandi uues paigas taas kokku. 
Suure templi fassaad on 35 meetrit lai ja 30 meetrit kõrge. Templi sissepääsu külgedel asetseb neli hiiglaslikku istuvat kuju, mille kõrgus on üle 20 meetri. Üks kujudest sai maavärinas kahjustusi, mille tagajärjel murdus selle ülakeha. Hilisemate rekonstruktsioonitööde käigus otsustati kahjustused säilitada ning eraldunud osa asetseb endiselt kuju jalutsis ehk seal, kuhu see maavärina ajal kukkus.
Templisse sisenedes jõutakse aatriumisse, mida toestab kaheksa kaunistatud sammast. Aatriumi taga paikneb väiksem sammassaal, kust pääseb pühamusse, kus istuvad kolm jumalat koos vaaraoga.
Teaduste akadeemia

Teaduste akadeemia on riiklik või rahvuslik teadusühing, mille uusi liikmeid valivad tavaliselt senised liikmed ja mille liikmestaatus on eluaegne.
Vanimate teaduste akadeemiate seas on Itaalia Accademia dei Lincei, mille asutas 1603. aastal 18-aastane aadlimees Federico Cesi, ja Prantsuse Teaduste Akadeemia (Académie des sciences), mille rajas 1666. aastal Jean-Baptiste Colberti soovitusel Louis XIV. Eesti Teaduste Akadeemia loodi 1938. aastal.
Kuna teaduse mõiste on eri keeltes erinev, on erinev ka teaduste akadeemiate tegevus. Ingliskeelsetes maades tegelevad teaduste akadeemiad tavaliselt loodusteaduste ja matemaatikaga ning muude teaduslike distsipliinide jaoks, mis ei kuulu inglise keeles termini "science" alla – nagu ajalugu, kirjandusteadus, ajalugu, kunstiajalugu, ühiskonnateadused jne – on loodud iseseisvad akadeemiad. Nii kuuluvad näiteks Austraalia Teaduste Akadeemiasse (Australian Academy of Sciences) vaid loodusteadlased, Ungari Teaduste Akadeemiasse (Magyar Tudományos Akadémia) aga ka humanitaar- ja sotsiaalteadlased.
Kuna inseneriteadused on arenenud ja harunenud, on viimasel ajal mitmes riigis rajatud teaduste akadeemiatest eraldiseisvad inseneriteaduste akadeemiad.
Jaan Riis

Jaan Riis (sündinud 3. septembril 1958 Tallinnas) on eesti geograaf ja looduse populariseerija. 
Ta on Looduse Omnibussi eestvedaja ja Looduse Aasta Foto konkursi korraldajaid.
Haridus.
Jaan Riis lõpetas 1977. aastal Tallinna 16. Keskkooli ajaloo eriklassi ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas majandusgeograafina.
Töökäik.
Töötas 1985–1988 Eesti Looduskaitse Seltsis vaneminstruktorina ja 1995–1997 teadussekretärina. 
Aastatel 1988–1995 töötas ta Tallinna Keskkonnaametis linnaökoloogina, pärast seda oli ajakirja Loodus (seejärel Loodusesõber) loojaid ja väljaandja aastatel 1997–2001. 
Looduse populariseerimine.
1997. aastal asutas ta ettevõtte OÜ Looduskiri ning hakkas korraldama Looduse Omnibussi loodus- ja kultuuriretki mööda Eestit. 
1999. aastast toimuvad tema eestvedamisel Eesti Rahvusraamatukogus loodusõhtud. 
Alates 2001. aastast on Jaan Riis fotovõistluse Looduse Aasta Foto peakorraldaja.
Liikmesus.
Eesti Looduskaitse Seltsi liige 1976. aastast, juhatuse liige 1993. aastast.
Poliitiline tegevus.
Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Eesti Vabaerakonna nimekirjas.
Reuben Margolin

Reuben Heyday Margolin on USA skulptor, kes loob peamiselt kineetilisi skulptuure.
Tema tööd on inspireeritud eelkõige looduses nähtust ning sageli jäljendavad need looduslikke laineid või lindude ja putukate liikumist. Skulptuure käitab mehaaniline ajam. Toormena kasutab ta peamiselt puitu, kuid ka metalli, plasti ja muid materjale. Osa tema töödest on väikesed mudelid, osa aga lakke riputatud monumentaalteosed. Ta viljeleb ka joonistamist, maalimist ja traditsioonilist skulptuuri ning ehitab rikšasid.
Reuben Margolin õppis Berkeley keskkoolis ning seejärel omandas Harvardi ülikoolis bakalaureusekraadi inglise keele alal. Hiljem on ta kunsti õppinud Firenzes ja Peterburi kunstiakadeemias.
Tema teoseid eksponeeritakse peamiselt USA-s California osariigis, kuid ka näiteks Šveitsi teaduskeskuses Technorama. 2010. aastal valmis tal 14 000 jalgrattahelkurist koosnev kineetiline skulptuur "Nebula", mis paigaldati USA Texase osariigis asuva Dallase Hiltoni hotelli lakke.
Ikililou Dhoinine

Ikililou Dhoinine (sündinud 14. augustil 1962 Djoièzis) on Komooride poliitik, kes oli 26. maist 2011 kuni 26. maini 2016 Komooride president.
Enne presidendiks saamist oli ta asepresident rahanduse ja naisettevõtluse alal.
2010. aasta presidendivalimistel sai ta esimeses voorus enim hääli, oli 26. detsembril 2010 peetud teises voorus vastamisi Mohamed Said Fazuli ja Abdou Djabiriga ning valiti 61,12 protsendiga häältest presidendiks. Teda toetas tollal ametis olnud president Ahmed Abdallah Mohamed Sambi.
Djoièzi

Djoièzi on küla Komooridel Mwali saarel.
Asula asub saare kirderannikul.
1991. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 1636 inimest.
Djoièzis on sündinud Komooride president Ikililou Dhoinine.
Mutsamudu

Mutsamudu on linn Komooridel Ndzwani saarel, Ndzwani osariigi pealinn.
Linn asub saare looderannikul.
Mutsamudu on pealinna Moroni järel Komooride suuruselt teine linn. Linna arvutuslik elanike arv World Gazetteeri järgi oli 2010. aastal 25 471.
Asula rajati 1482. aastal. Linnas on muu hulgas süvaveesadam ja ajalooline tsitadell ning selle kitsad tänavad on ääristatud väikepoodide ja käsitöökodadega.
Mutsamudus on sündinud endine Komooride president Ahmed Abdallah Mohamed Sambi.
Hiirus

Hiirus ehk hiidviirus (inglise keeles "girus" = "giant virus") on erakordselt suur viirus.
Hiiruste genoom võib olla suurem kui miljon aluspaari. 
Hiidviiruste seas on tuntud näiteks "Mimivirus", "Megavirus" ja "Pandoravirus".
Mõõtmetelt suurim teadaolev viirus on 2014. aastal avastatud "Pithovirus sibericum". Sellel on pikkust 1,5 mikromeetrit.
Jeff Conaway

Jeffrey Charles William Michael Conaway (5. oktoober 1950 New York – 27. mai 2011 Los Angeles, California) oli USA filminäitleja.
Conaway mängis muusikafilmis "Grease" (1978) Danny (John Travolta) sõpra Kenickiet. Samuti mängis ta telesarjades "Babylon 5" ja "Taxi".
Centerra Gold

Centerra Gold on Kanada kullakaevandusettevõte, mille kaevandused paiknevad Aasias. Ettevõtte peakorter asub Torontos.
Ettevõttele kuulub kaks tegutsevat kullakaevandust: Kumtori kaevandus Kõrgõzstanis ja Boroo kaevandus Mongoolias. Arendamisel on teine kaevandus Boroo lähistel, lisaks osaleb ettevõte võimalike kaevanduskohtade uurimises USA Nevada osariigis, Türgis, Venemaal Tõva Vabariigis ja Mongoolias.
2010. aastal tootis ettevõte 678 941 untsi kulda. Ettevõtte aktsiatega kaubeldakse Toronto börsil.
2007. aasta seisuga kuulus ettevõtte aktsiate kontrollpakk (53%) Kanada suurosanikele, 15% Kirgiisi Vabariigile ja 32% väikeaktsionäridele. Kõrgõzstan nõudis aga eelmise valitsuse ajal (2003. aastal) sõlmitud asutamislepingu ümbervaatamist ja 20-protsendilist osalust või rahalist kompensatsiooni.
Ettevõte loodi 100-protsendiliselt Cameco Corporationile kuunud ettevõtte Cameco Goldi baasil, millest emaettevõte soovis vabaneda.
Rafael Paasio

Kustaa Rafael Paasio (aastani 1906 Hellström; 6. juuni 1903 Uskela – 17. märts 1980 Turu) oli Soome poliitik, peaminister 1966–1968 ja 1972. aastal.
Paasio valiti esimest korda Eduskunna liikmeks 1948. aastal. Ta oli aastatel 1963–1975 Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees ja 1966 ning 1970–1972 Eduskunna esimees. 1962 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Partei presidendikandidaat.
Tema poeg Pertti Paasio oli aastatel 1987–1991 Soome välisminister (ning aastatel 1975–1979 ja 1982–1996 Eduskunna liige). Pojatütar Heli Paasio oli aastatel 1999–2015 Eduskunna liige.
V

V (väiketähena v) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. V on ladina tähestiku 22. täht. 
Rooma numbrina tähistab V viit.
V-le vastab kreeka tähestikus üpsilon.
U on tekkinud v-tähe variandina.
Eesti vanas kirjakeeles kasutati tänapäeva v asemel w-d. 20. sajandi alguskümnendeil hakkas w-täht järk-järgult asenduma v-tähega, esimesi märke v kasutamise kohta leiab 1905. aastast (Gustav Suits) ja 1907. aastast (Eesti Kirjandus). 1919.–1920. aastal otsustati Eesti Kirjanduse Seltsi keeletoimkonna koosolekutel kasutada w-tähe asemel v-tähte. Sestpeale muutus v-täht eelistatavaks, 1930. aastatel ainusoovitatavaks, ent alles 1930. aastate lõpuks oli ta enam-vähem juurdunud. Ühtlasi tähendas see, et w-täht loeti võõrtäheks.
Gruusia meedia

Gruusia meediasüsteem.
Meedia on Gruusias hästi kättesaadav.
Ajalehed.
Ajalehti loetakse Gruusias üldiselt vähe. Kui 2006. aastal ilmus Gruusias kokku 91 ajalehte, siis 2009. aastaks oli neid alles 73. Tasuliste päevalehtede arv ei muutunud, neid oli kokku 10.
2008. aastal Gruusias kohalikku meediat uurinud USA professori Joyce Barretti hinnangul on sealsed ajalehed madala kvaliteediga ning väikese levikuga. Seal on vähe, kui üldse, uurivat ajakirjandust. Ajakirjanikud väljendavad avalikult oma poliitilisi eelistusi. Ajakirjandus keskendub poliitikale, vähe on uudised sotsiaalteemadel ja persoonilugusid. Lood põhinevad tavaliselt spekulatsioonidel, neis on vähe nimelisi allikaid ning palju on kuulujutte. Meediat võib pidada ebaprofessionaalseks ja vähekoolitatuks. 
Vähesed sõltumatud ajalehed on äriliselt elujõulised. Poliitikud ja ärimehed toetavad ajalehti, omades seega sisu üle mõjuvõimu.
Vastavalt sõltumatu valitsusvälise organisatsiooni Transparency International Georgia 2009. aasta analüüsile Gruusia trükimeedia turg seisab ning probleeme on professionaalse meedia juhtimisega ja väikeste tiraažidega. Vähe on huvitavaid artikleid, levisüsteem on kallis ja ebaefektiivne. Lisaks on reklaamiturg väike, omandisuhted on läbipaistmatud ning puudub stabiilne koostöö kirjastajatega 
Televisioon.
Avalik-õiguslik televisioon on Gruusias põhiline uudiste edastaja ning haarab suure osa reklaamiturust. Lisaks eksisteerib kaabeltele operaatoreid ning suuremaid kommertsjaamu. 
Gruusia praegune ringhäälingusektori reguleeritus on olnud ebapiisav ja see ei taga läbipaistvust meedia omanike osas ning ei edenda konkurentsivõimet mitmekesisusele televisiooniturul. Selle probleemi võiks lahendada muudatused ringhäälingut käsitlevates seadustes. 
Raadio.
radiostationworld.com andmeil on Gruusias 21 raadiojaama. Aastal 2000 oli neid 23 ning raadiovastuvõtjaid 3 020 000. Enamus jaamadest edastab põhiliselt muusikat.
Aastal 2000 oli Fortuna FM-il kuulajaid 620 000, võrdluseks kahe avalik-õigusliku jaama kuulajaid kokku – 580 000.
Internet.
Juunis 2010 hinnati Gruusias olevat ligi 1,3 miljonit internetikasutajat (s.o 28,3% elanikkonnast). 
Meediavabadus.
2009. aasta novembris valminud aruandes hindas Transparency International Georgia olukorda riigi meediamaastikul vähem vabaks ja mitmekesiseks kui enne 2003. aasta Rooside revolutsiooni. 
Organisatsioon Piirideta Reporterid hindas Gruusia meediavabaduselt 2010. aastal maailmas 99. riigiks.
Lääne oblast (1917–1918)

Lääne oblast oli aastatel 1917–1918 Valgevene lääneosas Venemaa vabariigi koosseisu kuulunud haldusüksus. 
Esimese maailmasõja käigus Saksamaa keisririigi vägede poolt vallutati Valgevene lääneosa ning pärast vaherahu sõlmimist Nõukogude Venemaa ja Saksamaa keisririigi vahel Brest-Litovskis moodustati Venemaa võimu alla jäänud Ida-Valgevene kubermangudest (Venemaa poolt vaadates Lääne-Valgevene kubermangudest), Ülevenemaalise Nõukogude Nõupidamise otsusega 1917. aasta märtsis nõukogude võimu toetav haldusüksus.
1918. aasta septembris nimetati Lääne oblast Lääne Kommuuniks.
Riik ja riigivalitsemine.
Lääne oblasti territoorium.
Lääne oblasti pealinn oli 1917. aasta juunist kuni 19. veebruarini 1918 Minsk; pärast seda aga viidi pealinn üle Smolenskisse, kus oblasti pealinn asus kuni oblastist Lääne Kommuuni moodustamiseni septembris 1918. aastal.
Lääne oblasti koosseisu kuulusid moodustamisel:
1917. aasta novembris alanud Venemaa kodusõja käigus vallutati osa nõukogude võimu kontrolli all olnud kubermange nõukogude võimu vastaste vägede poolt ning 27. novembriks 1917 oli Lääne oblasti nõukogude võimuorganite kontrolli all ainult: 
12. märtsil 1918 vallutati Mogiljovi kubermang Poola vägede poolt.
1918. aasta aprillis liideti Lääne oblastiga Nõukogude Punaarmee poolt vallutatud Smolenski kubermang.
Laadjala kool

Laadjala algkool oli algkool, mis asus Saaremaal Laadjala külas endises mõisahoones aastatel 1918–1970.
Ajalugu.
1918. aastal ehitati Laadjala mõisa peahoone ümber koolimajaks ja sama aasta sügisel avati seal Laadjala algkool. Õpilased tulid endistest külakoolidest, mis seni olid asunud talumajades. Esialgu oli koolimajas kaks klassiruumi, hiljem ehitati mõisa köögist juurde kolmas klassiruum. Sõjaeelsetel aastatel tehti koolielus mitmeid uuendusi: rajati õppekatseaed, heakorrastati koolimaja ümbrust, täiendati kooli raamatukogu.
Alanud sõda takistas 1941. aasta sügisel koolitöö algust, täielik koolitöö algas novembri lõpus. 1942/43. õppeaastal avati esmakordselt kolm klassikomplekti: I–II, III–IV ja V–VI klass. Koolis õppis 81 õpilast. 1943. aasta jaanuaris võeti Laadjala algkooli park looduskaitse alla. Järgmine õppeaasta jäi lühikeseks – rinde lähenemise tõttu lõpetati koolitöö juba märtsis. Uuesti saadi tööd alustada alles 15. detsembril. 1943. aastal tehti majas kapitaalremont, hiljem väiksemaid parandusi. Koolimaja valgustati petrooleumilampidega.
1948. aastal lahkusid senised õpetajad töölt ja asemele tulid uued. Noorte õpetajate tulekuga elavnes kohalik kultuurielu. Arseeni Lätt tegutses ka rahvamaja juhatajana ning korraldas pidusid ja tantsuõhtuid. Koolis oli sel ajal 3 klassikomplekti 110 õpilasega. 1949. aasta kevadel tehti koolimajale uus roogkatus, mis tuli aga üsna varsti välja vahetada. 1949/50. õppeaastal avati 7. klass ja kool nimetati ümber Laadjala 7-klassiliseks kooliks.
1951. aastal algas koolide koondamine. Laadjalas suleti 5.–7. klass, osa õpilastest suunati Kaarmale, osa Vaiverre. Õpilasi jäi kooli 44, hiljem hakkas see arv vähenema. Noori perekondi jäi järjest vähemaks. Külainimeste ja nende laste elu muserdas esimeste kolhoosiaastate stiihia ja vaesus. Direktor Helmine Int tunnistati kodanlikuks natsionalistiks ja vallandati. Ta sai uuesti õpetajaks 1961. aastal ja töötas pensionile jäämiseni. Indi järel sai koolijuhatajaks Marta Kolk, kes töötas ametis kuni kooli sulgemiseni 1970. aastal. Ta oli selles koolis kõige kauem (29 aastat) töötanud pedagoog. Veidi enam kui 50 tegevusaasta jooksul sai seal kooliharidust umbes 500 õpilast.
Türi Muusikakool

Türi Muusikakool on muusikakool Järva maakonnas Türil aadressil Hariduse tänav 1.
Muusikalise põhihariduse andmine Türil algas 1973. aastal, kui loodi Paide Lastemuusikakooli Türi filiaal. Õppetöö toimus Türi Keskkooli vanas ja uues majas. 1981/1982. õppeaastal anti kooli käsutusse vana polikliiniku maja aadressil Paide tänav 16.
Iseseisev Türi Muusikakool loodi 1. septembril 1990.
24. augustil 2007 pandi nurgakivi Türi Lastemuusikakooli uuele õppehoonele, mis avati 2008. aastal ja mis oli ehitatud spetsiaalselt muusikakooli vajadustest lähtuvalt Türi Kultuurimaja juurdeehitusena. 
Koolis õpetatakse järgmisi pille: klaver, akordion, viiul, tšello, flööt, plokkflööt, oboe, kitarr, saksofon, klarnet, altsarv, trompet, eufoonium, metsasarv, tromboon, löökpillid.
Inna Roostfeld

Inna Roostfeld (ka Rostfeldt; 28. juuli 1914 Narva-Jõesuu, Eesti – 23. mai 2011 East Killingly, Connecticut, USA) oli eesti esimene naislendur, kes sooritas eksami Eestis.
Inna Roostfeld sündis Narva-Jõesuus. Tema lapsepõlves elas pere talviti Peterburis. Pärast Tartu rahulepingu sõlmimist kolisid ta vanemad Eestisse. Ta lõpetas Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Gümnaasiumi viimases klassis asus ta tööle lennubaasi töökotta ja järgmisel suvel pani end kirja lennukursustele. Ta ei lasknud end heidutada sellest, et samal suvel hukkus lennuõnnetusel tema lennuohvitserist hea sõber ning tema enda esimene lend lõppes maandumisel õppelennuki ninalikeeramisega. 13. detsembril 1934, päev pärast suurt lumesadu sooritas ta aga edukalt eksamilennu, kusjuures polnud ta varem tõusnud õhku lennukiga, millel on all suusad.
Aastatel 1938–1939 õppis ta Varssavi Tehnikaülikoolis masinaehituse osakonnas lennukite konstrueerimist. Alanud teise maailmasõja tõttu jätkusid õpingud Tallinna Tehnikaülikoolis; praktikal oli ta Franz Krulli masinatehase ja Aviotehase (mis oli varem lennubaasi töökoda ning kus ehitatud lennukeid lendasid ka järgnenud sõja-aastatel) osakondades.
1944. aastal põgenes ta koos ema ja õega Saksamaale, tema isa, kes jäi Eestist lahkumisega hiljaks, suri kurnavates tingimustes Gulagi koonduslaagris. Ta omandas 1948. aastal Saksamaal insenerihariduse ja siirdus järgmisel aastal USA-sse. Seal töötas ta algul lapsehoidja ja teenijana, seejärel majapidajana haiglas. Pärast seda pääses ta joonestajaks tekstiilimasinaid tootvasse vabrikusse. Inseneriametit pidas ta mitmes firmas 70. eluaastani.
Isiklikku.
Tema isa Bernhard Roostfeld oli 1920. aastatel minister mitmes Eesti valitsuses, 1930. aastatel tõusis ta Pikalaenu Panga direktoriks ja oli aastatel 1938–1940 Riigikogu liige; ema Alma Roostfeld oli lastearst. Onu Roman Roostfeld oli esimese maailmasõja kangelane, Georgi mõõgaga autasustatu. Ameerikas olles abiellus Inna laevakapten Lorentsiga ja neil oli kaks last.
592

592. aasta (DXCII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas teisipäeval. Arvu 592 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Langenfeld

Langenfeld on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Mettmanni kreisis. Asub Düsseldorfist kagus.
Arno Arrak (teadlane)

Arno Arrak (25. märts 1927 Tallinn – [[5. detsember] [[2021]]) oli [[Eesti]] päritolu [[USA]] spektrokeemik.
Arrak õppis Tallinnas [[Riiklik Inglise Kolledž|Inglise kolledžis]]. [[Teine maailmasõda|Teise maailmasõja]] ajal andis ta end [[Saksamaa]]l ameeriklastele [[sõjavang]]i. [[Inglismaa]]l telliskivivabrikus töötades sai Arrak stipendiumi õpinguteks USA-s [[Dartmouthi kolledž]]is, kus õppis [[keemia]]t ja [[zooloogia]]t. Seejärel õppis ta [[Columbia ülikool New Yorgis|Columbia ülikoolis New Yorgis]] füüsikat ja [[Pratti inseneriteaduse ülikool]]is tuumainseneriteadust.
Arrak on töötanud [[Spektroskoopia|spektrokeemilise analüüsi]] alal, sealhulgas üheksa aastat ettevõttes [[Grumman Aerospace]], mis ehitas [[Apollo kuumoodul]]it. Grummani-aegse teadustöö teemal on ta esinenud konverentsidel Ameerikas ja Euroopas. Tema sulest on ilmunud ka artikleid Reinholdi spektroskoopiaentsüklopeedias "Encyclopedia of Spectroscopy". 1990. aastal läks Arrak pensionile.
Arrak oli [[kliimaskeptitsism|kliimaskeptik]] ning 2011. aastal avaldas ta nõudetrükikirjastuses [[Createspace]] selleteemalise raamatu "What Warming?: Satellite View of Global Temperature Change".
Isiklikku.
Arno Arrak oli kunstnike [[Henno Arrak|Henno]] ja [[Jüri Arrak]]u vanem vend, kunstnik [[Arno Arrak]]u onu.
Välislingid.
[[Kategooria:Eesti teadlased]]
[[Kategooria:Columbia ülikooli vilistlased]]
[[Kategooria:Sündinud 1927]]
[[Kategooria:Surnud 2021]]
J.E.P.P.S

J.E.P.P.S. oli Kuressaare Gümnaasiumi noormeestest koosnev ansambel, mis tegutses aastatel 2005–2008.
Saavutused.
Arvukatel esinemistel esineti ministritele, Estonia Kontserdisaalis ja mujalgi.
Ago Rooseste

Ago Rooseste (kuni 1934. aastani Alfred Rosenberg; 6. jaanuar 1900 Aseri – 24. november 1987 Tallinn) oli Eesti spordipedagoog.
Sigur

Sigur ("Cichorium") on taimeperekond korvõieliste sugukonnas.
Siguri perekonda kuuluvad kaks kultuurliiki: harilik sigur ("Cichorium intybus") ja endiiviasigur ("Cichorium endivia") ning erinevate määratluste järgi neli kuni kuus vabas looduses kasvavat liiki.
Margiplokk

Margiplokk (filatelistide keeles lihtsalt plokk) on äärisega ümbritsetud postmark või markide sari, mis on välja antud näiteks mingi tähtpäeva puhul või mingi isiku mälestuseks.
Plokiks nimetatakse ka mitme ühesuguse margi lahtirebimata kogumit, näiteks neliplokki.
Tervikasi

Tervikasi on kirjaümbrik või postkaart, millele on trükitud maksetähis, näiteks postmargi kujutis. Tervikasja soetamisel tuleb tasuda korraga nii ümbriku või postkaardi hind kui ka postimaks ning see tähendab, et saadetise postikulu on juba tasutud ja eraldi pealekleebitavat maksetähist vaja ei ole.
Eestis.
Eesti Posti tervikasjadel on maksetähisel nominaal (hind) või märge “Postimaks tasutud kõikidesse maadesse saatmisel” või “Postimaks makstud Eestis saatmisel”.
Esimene tervikasi Eestis ilmus aastal 1923 ning neid tehti kuni Teise maailmasõjani aastal 1940. Uuesti hakati tervikasju välja andma aastal 1999.
Postitempel

Postitempel on tempel postisaadetiste (näiteks kirjade ja postkaartide) ja postidokumentide kustutamiseks või selle jäljend. 
Postitempel on harilikult ümmargune ja sellel on peale postiasutuse nime ka südamikus muudetavad kuupäevad. 
Esimest korda kasutati postitemplit Inglismaal 1661.
Epidermofüütia

Epidermofüütia on naha seenhaigus. Haigustekitaja on seen "Epidermophyton floccosum". Nakatumine toimub otsese kontakti teel haige inimese, tema riietusesemete või niiskete põrandapindade (duširuumis, pesuruumis) kaudu. Haigusnähtudeks on varvaste- ja sõrmedevahelised põletikulised lõhed, põletikuline-valulik nahk, nahavillikesed, lagunevad-kahjustatud varba- ja sõrmeküüned, tugev sügelus. Kaugelearenenud vormi korral on ravi väga raske ja võib viia töövõime tugevale langusele. Tõrjevahendiks on oma puhtad jalanõud ja jalgade-käte hügieen ning vaid oma riiete, jalanõude ja kammi-hambaharja-raseerimisvahendite kasutamine, liighigistamise vältimine.
43 eKr

Aasta 43 eKr
Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand
Kümnendid: 90. aastad eKr 80. aastad eKr 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr - 30. aastad eKr - 20. aastad eKr 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad 
48 eKr 47 eKr 46 eKr 45 eKr 44 eKr - 43 eKr - 42 eKr 41 eKr 40 eKr 39 eKr 38 eKr
August Tõnurist

August Tõnurist (ka August Tenorist; 22. jaanuar (vkj)/ 3. veebruar 1869 Mäetaguse vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 7. märts 1943 Paide) oli eesti kooliõpetaja, kirjanik ja kodu-uurija.
Ta sündis vabadiku-käsitöölise peres. Ta õppis Iisaku kihelkonnakoolis ja Narva Linnakoolis, kust sai ka kooliõpetaja kutse.
1886/1887. õppeaastal töötas ta Võrnu koolis abiõpetajana. Aastatel 1887–1890 töötas ta õpetajana Uus-Sõtke koolis. Aastatel 1890–1896 töötas ta õpetajana Vasavere koolis.
Kolis seejärel Narva ning töötas õpetajana Narva Peetri kiriku koolis, inspektorina Narva kommertsgümnaasiumis, olles samal ajal ka Narva rahvaülikooli inspektor. Aastail 1921–1936 oli ta Narva 6. algkooli juhataja.
Looming.
Tema sulest on pärit raamatud: novellikogu "Kriipsud", "Kui loodeti" (1909), jutustas "Patuoinas" (1914), "Valgus ja varjud" (1923), "Novelle ja miniatüüre" (1933), "Rüütel Karupea" (1934), "Suvemotiive" (1934), ajalooteosed "Narva" (1912),"Lühike Narva ajalugu" (1921) ning "Narva lossid ja muinasjutud" (1925), "Sõjapõgeneja päevik" (1924), "Narva vanad mälestused" (1925), "Vana koolmeister jutustab" (1935), "Endised" (1936) ja "Narva tules" (1938).
Harilik sigur

Harilik sigur ("Cichorium intybus") on korvõieliste sugukonda siguri perekonda kuuluv mitmeaastane ühekojaline rohttaim. 
Sigur õitseb juunist septembrini ja on putuktolmleja. Ravimina kasutatakse kogu taime. Sigurit tuntakse eelkõige kohvi aseainena ja seedetegevuse parandajana.
Eesti rahvapärased nimetused on tsigur, seekoor, sigguri-juured ja tsikur.
Botaaniline kirjeldus.
Harilik sigur on mitmeaastane 20–120 cm kõrgune rohttaim. Taimel on jäme sammasjuur, mis tungib küllaltki sügavale, ning sellel lühike harunenud risoom. Vars on püstine ja karedakarvaline. Lehed on pooleldi varreümbrised ja ebakorrapäraselt sulghõlmised.
Helesinised (mõnikord valged või roosad) keelõied moodustavad 3–5 cm läbimõõduga korvõisikuid, mis asetsevad üksikult või mitmekaupa varre ja selle harude tipul ja ülemiste lehtede kaenlas.
Vili on 3–5-tahuline seemnis. Lehtede või varre murdmisel eritub valget piimmahla.
Kasvukohad.
Eestis on harilik sigur levinud lääne- ja põhjaosa lubjarikastel aladel. Kasvab peamiselt umbrohuna kuivadel teeservadel, niitudel, elamute ümbruses ja prahipaikadel. Sigur on suhteliselt külmakindel, eelistab täispäikest ja viljakat mulda. Varem kasvatati aedades ka kultuurtaimena.
Droog.
Hariliku siguri droogiks on juur ja ürt.
Juurte kogumine toimub sügisel septembris-oktoobris, puhtakspestud juured tükeldatakse ja kuivatatakse temperatuuril 50–60 °C.
Lehti ja ürti varutakse õitsemise ajal. Selleks lõigatakse umbes 15 cm pikkuselt maha õite ja lehtedega ladvaosa ning kuivatatakse temperatuuril 40–50 °C.
Keemiline koostis.
Siguri juurtes on suurel hulgal inuliini (mõningail andmeil koguni 40–60%), see lahustub kuumas vees. Lisaks on juurtes veel C-, B-, ja E-vitamiini, koliini, valke, rasvu, pektiini, parkaineid, mineraalsooli ja hulgaliselt mikroelemente.
Kasutamine.
Kasutamine ravimtaimena.
Tänapäeval kasutatakse harilikku sigurit meditsiinis isutuse ja seedehäirete korral. Siguri juured suurendavad söögiisu, ergutavad seedimist ning soodustavad sapi teket ja nõristust. Lehtede ja juurte vesitõmmis aitab podagra, liigesereuma ja hemorroidide korral. Eesti rahvameditsiinis juuakse siguri õitest tehtud teed lahtistava toime eesmärgil. Aasia meditsiinis teatakse siguri ürdil ja juurtel olevat diureetiline ja palavikku alandav toime.
Välispidiselt toimib juuretõmmis põletikuvastaselt ja mitmete nahahaiguste, -löövete ja mädaste haavandite paranemist soodustavalt. Kehvveresuse korral on soovitatav juua värsket sigurimahla.
Muud kasutusalad.
Juursiguri lihavaid, suhkrut ja inuliini sisaldavaid kibedamaitselisi juuri kasutati röstitult kohvisegudes. Noored sigurilehed sobivad tarvitamiseks ka salatina.
Bernhard Roostfeld

Bernhard Aleksander Roostfeld (ka Roostfeldt ja Rostfeld; 5. jaanuar 1885 Jõhvi vald, Virumaa – 26. jaanuar 1948 Karaganda, Kasahstan) oli Eesti Vabariigi riigi-, valitsus- ja majandustegelane.
Roostfeldi isa on pärit Vigala kihelkonnast, kuid oli läinud Virumaale mõisavalitsejaks. Ta õppis aastatel 1895–1903 Narva gümnaasiumis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta aastatel 1903–1908 Peterburi ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist õppis ta aastatel 1908–1910 Moskva Põllumajanduse Akadeemias. Pärast seda töötas ta aastani 1917 Peterburi maakonna semstvo agronoomina, olles ühtlasi Peterburi Põllumeeste Seltsi juhatuse liige. Aastatel 1917–1920 oli ta Peterburi Kooperatiivide Keskühisuse juhatuse liige. Ta pöördus aastal 1920 tagasi kodumaale ning oli ETK põllumajandustarvete osakonna juhataja. 
Roostfeld oli põllutööminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (25. jaanuarist 1921 – 21. novembrini 1922), olles veel 26. jaanuarist 1921 toitlusministri ja 23. novembrist 16. detsembrini 1921 teedeministri kohusetäitja. Põllutööminister oli ta ka järgnevas, Juhan Kuke valitsuses (21. novembrist 1922 – 2. augustini 1923). Konstantin Pätsi teises valitsuses (2. augustist 1923 – 26. märtsini 1924) oli ta kaubandus- ja tööstusminister.
Roostfeld oli aastatel 1924–1928 ETK ja aastatel 1928–1938 Pikalaenu Panga direktor. Aastatel 1936–1939 oli ta kirjastusosaühingu Postimees juhatuse esimees. 
Roostfeld oli 7. aprillist 1938 – 5. juulini 1940 oli ta Riiginõukogu liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa Alma Roostfeld oli lastearst, tütar Inna oli masinaehitusinsener ja esimene Eestis litsentsi saanud naislendur. Tema vend Roman Roostfeld oli Esimese maailmasõja kangelane, Georgi mõõgaga autasustatu.
Harilik võrm

Harilik võrm ("Cuscuta europaea") on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
Linavõrm

Linavõrm ("Cuscuta epilinum") on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
Põldvõrm

Põldvõrm ("Cuscuta campestris") on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
Liivatee-võrm

Liivatee-võrm ("Cuscuta epithymum") on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
Maavitsalaadsed

Maavitsalaadsed ("Solanales") on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist.
APG III süsteemi (2009) järgi kuulub seltsi 5 sugukonda:
Lembit Lõhmus

Lembit Lõhmus (sündinud 25. septembril 1947 Mustlas) on eesti graafik. 
Õppis 1969–1975 Tartu Kunstikoolis ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas kunstnik-ruumikujundajana "cum laude". Töötas aastatel 1975–1977 Eesti Kunstimuuseumis tarbekunstiosakonna juhatajana. Oli aastatel 1977–1988 sisustusarhitekt Eesti Projektis ja Kommunaalprojektis. Aastatel 1989–2003 tegutses vabakutselise graafikuna, 2003–2010 töötas Eesti Postmargis kunstnikuna ning jäi 2010. aastal pensionile.
Oli 1989–1992 Tallinna Eksliibriseklubi president. Aastast 2006 on Lembit Lõhmus Rahvusvahelise Eesti Filatelistide Seltsi Estonia auliige, 2011. aastast Tarvastu valla aukodanik.     
Loonud üle 500 eksliibrise ning väikegraafikat puu-, vase- ja terasegravüüris. Postmarke (enam kui 200) teinud kuuele riigile – NSV Liit, Eesti, Rootsi, Läti, Leedu ja Kasahstan[1]. Eksliibriseid loonud 28 riigi kogujatele.
Lembit Lõhmus on Eesti euromüntide reversi kujunduse autor.
Ferenc Mádl

Ferenc Mádl (29. jaanuar 1931 Bánd – 29. mai 2011 Budapest) oli Ungari poliitik ja õigusteadlane. Ta oli 2000–2005 Ungari president. Ta ei kuulunud ühtegi parteisse ja valiti presidendiks sõltumatu kandidaadina parlamendis kolmandas valimisvoorus.
Aastatel 1973–2000 oli ta Loránd Eötvösi Ülikooli professor. 1993. aastast oli ta Ungari Teaduste Akadeemia akadeemik. 1993–1994 oli ta Ungari kultuuri- ja haridusminister.
Ta külastas Eestit 2000. ja 2004. aastal.
Jääger (täpsustus)

Jääger (saksakeelsest sõnast "Jäger") tähendab elukutselist kütti, kuid ka kütiväeosa liiget (Soome jäägriliikumine, Eesti kütiväed, Läänemaa Vabatahtlik Jäägrikompanii jts).
Feldjääger on ajalooliselt tähendanud sõjaväe või valitsuse kullerit; tänapäeva saksa keeles on "Feldjägern" sõjaväepolitsei.
Piltlikus tähenduses on "jääger" liitsõnades "hoorajääger" ja "naistejääger", mis tähendavad naistekütti.
Jääger perekonnanimi.
Kütt

Kütt ehk jahimees on inimene, kes tegeleb jahipidamisega: jälitab, püüab, tabab või surmab jahiloomi ehk ulukeid.
Jahimehe amet on eriti vana: juba ürginimesi nimetatakse elatusviisi järgi küttideks ja korilasteks. Hiljem on jaht täitnud küll tähtsat rolli paljudes ühiskondades ning täiendanud inimeste toidulauda, kuid jäänud enamiku jaoks siiski harrastuseks. Kutselisi kütte on nimetatud jäägriteks.
Tänapäeval nimetatakse jahimeesteks tavaliselt seadusega ettenähtud korras (jahihooajal, lubatud relvadega, jahiloaga jne) loomi küttivaid jahihuvilisi. Seadust rikkudes jahipidajad on salakütid.
Jahil kasutavad kütid relvi (tänapäeval peamiselt jahipüsse), samuti püüniseid ja jahikoeri. Ajalooliste jahirelvade hulka kuuluvad oda, vibu, amb jms. Kütt ei pea saaklooma tingimata tapma, ta võib püüda neid ka müügiks. Paljudes riikides on levinud linnukütid, kes püüavad lemmikloomahuvilistele laululinde.
Üldiselt ei peeta küttideks kalamehi.
Valge hanemalts

Valge hanemalts ("Chenopodium album") on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
Taim on Eestis väga levinud umbrohuna – s.t ta kasvab peamiselt kamardumata mullal heades valgustingimustes.
Ürt-hanemalts

Ürt-hanemalts ("Chenopodium ambrosioides") on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
Ariana Dumbledore

Ariana Dumbledore on tegelane romaanisarjas "Harry Potter". 
Ta elas aastatel 1885–1899. Ta oli Albus Dumbledore'i noorem õde. Temast on juttu raamatus "Harry Potter ja surma vägised". Ariana saab õnnetult surma Grindelwaldi, Albuse ja Aberforthi vahel puhkenud tüli käigus.
Tervelehine hanemalts

Tervelehine hanemalts ("Chenopodium bonus-henricus") on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
See on hanemaltsa perekonna Eestis leitud liikidest ainuke püsik (mitmeaastane rohttaim).
Kasvatatakse harva salatitaimena. Eestis on seda varem leitud kas tulnukana või kultuurist metsistuna. Uue taimeatlase andmetel on seda meil vaid aiataimena kultuuris.
Kobar-hanemalts

Kobar-hanemalts ("Chenopodium botrys") on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
Ere hanemalts

Ere hanemalts ("Chenopodium capitatum") on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
Árpád Göncz

Árpád Göncz (10. veebruar 1922 Budapest – 6. oktoober 2015 Budapest) oli Ungari president, kirjanik ja tõlkija.
Ta lõpetas 1944. aastal Budapesti ülikooli. Arreteeriti 1956. aasta Ungari ülestõusust osavõtu eest mais 1957 ja amnesteeriti aastal 1963. 
Pärast vanglast vabanemist algas Gönczi kirjanduslik tegevus. Ta oli tuntud eelkõige näitekirjanikuna, aga ka tõlkijana. Ta tõlkis inglise keelest ungari keelde J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda".
1988 astus ta Vabade Demokraatide Liitu. Mais 1990 valiti ta Ungari parlamenti, sama aasta 2. maist 3. augustini oli parlamendi spiiker. 
4. augustil 1990 valiti ta viieks aastaks Ungari presidendiks. Teist korda valiti ta riigi presidendiks 4. augustil 1995 ja ta oli Ungari president 4. augustini 2000.
1996. aasta mais viibis ta riigivisiidil Eestis.
Isiklikku.
Árpád Göncz oli abielus ja tal on neli last. Tema tütar Kinga Göncz on psühhiaater ja poliitik, ta oli Ungari välisminister aastatel 2006–2009.