tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pavel Fitin

Pavel Mihhailovitš Fitin (vene keeles "Павел Михайлович Фитин"; 28. detsember (vkj 15. detsember) 1907 Ožogino, Tobolski kubermang, Venemaa Keisririik – 24. detsember 1971 Moskva) oli Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku juhtivtöötaja (kindralleitnant), Nõukogude välisluure juht (1939–1946).
Haridus- ja töökäik.
Fitin lõpetas 1932. aastal Timirjazovi-nimelise Põllumajandusakadeemia. Aastatel 1934–1935 oli ta sõjaväeteenistuses. 1936. aastal sai ta kirjastuse Selhozgis peatoimetaja asetäitjaks. Pärast repressioone NKVD-s endas (1937–1938) valitses seal kaadripõud. ÜK(b)P liige Fitin saadeti märtsis 1938 NKVD kiirendatud kursustele (NKVD Erikoolis). Pärast kursusi suunati ta augustis 1938 stažöörina NKVD Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 5. osakonda (tegeles välisluurega), kus Fitin tegi peadpööritava karjääri – 1. novembril 1938 sai ta 5. osakonna ülema asetäitjaks, 1. veebruaril 1939 anti talle riikliku julgeoleku majori eriauaste (Punaarmees vastas sellele brigaadikomandöri auaste) ja 13. mail 1939 määras NKVD rahvakomissar Lavrenti Beria ta osakonna ülemaks Vladimir Dekanozovi asemele. Sisuliselt sai Fitin Nõukogude välisluure juhiks. Selles ametis oli ta kuni 15. juunini 1946, kuigi tema ametinimetused vahetusid:
Luurejuhina käis Fitin mais-juunis 1940 võõra nime all Saksamaal, et isiklikult olukorraga kohapeal tutvuda. Eelnevalt oli ta hoolikalt ettevalmistusi teinud, muu hulgas iga päev kaks tundi keelt õppinud saksa keele õpetaja juhendamisel.
Pärast sõda.
Aastatel 1946–1947 töötas Fitin Nõukogude sõjalises administratsioonis Saksamaal MGB voliniku Saksamaal asetäitjana. 1947. aastal töötades MGB Sverdlovski oblastivalitsuse ülema asetäitjana kureeris Fitin aatomipommi loomisega seotud kinniseid linnu. Septembris 1951 määrati ta Kasahhi NSV riikliku julgeoleku ministriks (1951–1953). Tema haldusalasse jäi Semipalatinski tuumapolügoon. 
15. märtsil 1953 NSV Liidu siseministriks saanud Lavrenti Beria määras 16. märtsil Fitini Siseministeeriumi Sverdlovski valitsuse ülemaks. Juulis Beria vahistati. Tema poolt ametisse määratud juhtivtöötajad sattusid löögi alla. Novembris 1953 Fitin tagandati oma ametist ja saadeti erru. Aastatel 1954–1958 töötas Fitin NSV Liidu Rahvakontrolli Ministeeriumis peakontrolörina. Oma elu viimastel aastatel töötas ta fotokombinaadi direktorina. Ta on maetud Vvedenskoje kalmistule.
Auastmed.
14. märtsil 1940 anti talle riikliku julgeoleku vanemmajori ja 14. veebruaril 1943 riikliku julgeoleku 3. järgu komissari eriauaste. Juulis 1945 julgeolekutöötajate eriauastmed asendati sõjaväeliste auastmetega. Fitin sai kindralleitnandiks.
Kajastus filmis.
Fitini eluloo ainetel on 2022. aastal Venemaal tehtud sarifilm "Начальник разведки" ('välisluure juht'; režissöör Kirill Belevitš, Pavel Fitini osas Sergei Marin), milles väljamõeldud süžeeliinide seas on 1940. aastal Fitini juhuslik kohtumine Berliinis Walter Schellenbergiga.
Ameerika akita

Ameerika akita on Jaapani päritolu koeratõug, mis on suguluses Akita Inuga. Ameerika akita on erinevalt Akita Inust jõulisem, suurem ja mitmekesisemate värvidega.
Iseloom.
Ameerika akitad on iseloomult väga kangekaelsed ja keerulised loomad, kuid pärast korralikku pühendumust ja aega võivad neist saada kõige ustavamad koerad.
Antud tõugu kasutatakse sageli teenistuskoertena, just oma arenenud juhtimisoskuse tõttu.
Kuna tegemist on väga sotsiaalse koeraga, võib üksindus põhjustada neile depressiooni ja stressirohke oleku.
Akitad on tuntud kui väga äkilised ja energilised koerad, seetõttu võivad nad endast väiksemaid olendeid jahiinstinkti väljalöömisel jahtima hakata. Väikeste loomadega ei pruugi hästi sobida, kuid oma pere ja väikeste laste osas on akitad väga kaitsvad.
Oma pere seltsis on koerad väga sõbralikud, kuid võõraste ja külaliste ringis on akitad pigem ettevaatlikud ja tähelepanelikud. 
Tunnused.
Ameerika akita on raskete luudega ja isasloom võib kasvada kuni 72 cm kõrguseks, emased 67 cm-ni. Koerad kaaluvad maksimaalselt 45 kg, neil on jäme ja lihaseline kael, väikesed kõrvad, rõngastatud saba ja suured, jõulised käpad.
Ameerika akitad on tuntud ka näitusesaalis, kuid seal võistlevad koerad peavad vastama oma tõu kriteeriumitele. 
Ameerika akita standardnõuded ja iseloomulikeks tunnusteks on raske luustik, mahukas ja lai koon, kõrvad ei tohi olla liiga suured ja peavad ise kindlalt seisma, lõuad hästi arenenud, silmad tumepruunid ning hammustus käärikujuline. Loom peab välimuselt olema jõuline, raske, lihaseliselt paks ja kehast lühike, saba peab olema kohev ja rullitud, selg sirge ja kõht pingul.
Ajalugu ja tervis.
Koeral oli enne 2006.a nimeks suur Jaapani koer, kuid muudeti FCI (Rahvusvaheline Künoloogiline Föderatsioon) poolt ümber Ameerika akitaks.
Kuigi koera sünnimaaks on #suunaJaapan, siis tegelikult ei taheta temast seal teadagi.
Akita üheks suurimaks terviseprobleemiks võivad olla silmahaigused - hallkae. Ülejäänud probleemid on tavaliselt põhjustatud koeraomanike endi poolt, samamoodi ka käitumine. 
Treening.
Käitumisega tekkinud probleemid tulenevad tavaliselt sellest, kui alustatakse looma treenimist liiga hilises eas. Kuna Akitad on väga energilised, isepäised ja jonnaka käitumisega võivad nad algselt proovida oma omaniku piire, seetõttu peab nende treenimisel olema konkreetne.
Akitadega nagu ka teiste loomadega ei tohi olla vägivaldne, kuid nemad on valmis selle eest kätte maksma kuna on vägagi kättemaksuhimulised ja tegusad.
Kennelid Eestis.
Eestis olevaid Ameerika akita kenneleid on vähe, ent aastate jooksul on ka nende aretamine ja hulk siin kasvanud.
Ralf René Teiman

Ralf-René Teiman (ka Teimann; 14. oktoober 1892 Tallinn – 11. detsember 1955 Tartu) oli eesti sõjaväelane, Kaitseliidu Saaremaa Maleva V pealik 23.04.1925 – 15.11.1927. Alates 1939. aastast oli ta Saaremaakaitse ülem.
Teenete eest Vabadussõjas anti Ralf-René Teimanile II liigi 3. järgu Vabadusrist ja hiljem Eesti Vabadussõja mälestusmärk. 24. veebruaril 1936 anti talle kolonelleitnandi auaste.
http://saaremalev.blogspot.com/2012/
https://www.facebook.com/photo/?fbid=819283781449617&amp;set=a.462651673779498&amp;locale=et_EE
https://ajapaik.ee/photo/1029442/ohvitserid-5-jalavaepolgust-grupifotol-ralf-rene/
https://www.geni.com/people/Ralf-Rene-Teiman/6000000011718302608
Sārnas

Sārnas on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas. Sārnas jääb valla keskusest Murmastienest 14,4, Varakļānist 6,5 ning Riiast 207,4 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 89 elanikku. Aastl 2009 oli külas 4 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Lielie Strodi

Lielie Strodi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas. Lielie Strodi jääb valla keskusest Murmastienest 15,8, Varakļānist 7,9 ning Riiast 208,8 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Strodi kalmistu.
Aastal 2009 oli külas 22 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Meža Strodi

Meža Strodi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas Teicija jõe kaldal. Meža Strodi jääb valla keskusest Murmastienest 12,1, Varakļānist 7,8 ning Riiast 210,7 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Mežastrodi bussipeatus.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 52 elanikku. Aastal 2008 oli külas 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Teicejnieki

Teicejnieki (ka Teicejnīki või Teicējnieki) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas Teicija jõe kaldal. Teicejnieki jääb valla keskusest Murmastienest 9,6, Varakļānist 17,1 ning Riiast 208,1 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 62 elanikku. Aastal 2009 oli külas 5 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Arklinieki

Arklinieki (ka Arklinīki või Arklenieki) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla kaguosas. Arklinieki jääb valla keskusest Murmastienest 12, Varakļānist 8,8 ning Riiast 209,7 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 93 elanikku. Aastal 2009 oli külas 3 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Kozsola

Kozsola on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla kaguosas Teicija jõe kaldal. Kozsola jääb valla keskusest Murmastienest 11,6, Varakļānist 8,4 ning Riiast 209,3 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2009 oli külas 4 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Viersazepi

Viersazepi (ka Vēršuzepi või Viersa Zepi) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla kirdeosas Meirāni kanali kaldal. Viersazepi jääb valla keskusest Murmastienest 13, Varakļānist 10,8 ning Riiast 211,5 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 49 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Christian Noboa

Christian Fernando Noboa Tello (sündinud 9. aprillil 1985 Guayaquilis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Sotši ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Ecuadori klubis Emelec, mille meeskonnas debüteeris ta Ecuadori kõrgliigas 2004. aastal.
Alates 2007. aastast on ta mänginud põhiliselt Venemaa kõrgliiga klubides. Aastatel 2007–2012 mängis ta Kaasani Rubinis, 2012–2015 Moskva Dinamos ja 2015–2017 Rostovis. Hooaja 2014–15 teises pooles mängis ta Kreeka kõrgliiga klubis PAOK. 2017. aastal liitus ta Peterburi Zenitiga. 2018. aasta veebruaris naasis ta Zenitist laenule Rubini. 2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Sotšiga. Venemaa meistriks on ta tulnud kaks korda Rubiniga ja ühe korra Zenitiga.
Ecuadori jalgpallikoondises debüteeris Noboa 28. märtsi 2009 MM-i valikmängus Brasiilia vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Ecuadori koondisse 2011. aasta Copa Américal, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2016. aasta Copa América Centenariol.
Toimimisvõrgu teooria

Toimimimisvõrgu teooria on sotsiaaluuringutes kasutatav vaade. Selle kohaselt jääb reaalsuse seletamine kontseptide ja nende vahekordade kaudu ülelihtsustatuks, samaaegselt tuleb vaadelda ka reaalseid inimesi ja asju ning nende suhteid. Seda vaadet nimetataks ka "materialislik-semiootiliseks" meetodiks.
Tuntumad esindajate seas on Pariisi Mäe Instituudi sotsioloogia professor Michel Callon (s. 1945), prantsuse filosoof ja sotsioloog Bruno Latour (s. 1947), inglise sotsioloog John Law (s. 1946).
Eesti keeles on ilmunud Bruno Latour raamat "Me pole kunagi olnud modernsed". tõlkija Anti Saar. Selle raamatu teemal on avaldanud Eik Hermann "Mitmikajastu vaimud ja kohalik konnatiik", "Looming", August 2019.
Akadeemias on Silver Rattasepa tõlgitud "Miks on kriitikal toss väljas? Tõsiasjadest hooleasjadeni", "Akadeemia" 2020, 2.
Muusikatööstus

 
Muusikatööstus on tööstusharu, mis tegeleb muusikateoste, muusikasalvestiste ja kontsertesituste müümisega.
20. sajandi helisalvestustehnika täiustumine kasvatas muusika tarbijate hulka enneolematu kiirusega, tänu millele tekkis uus tööstusharu – muusikatööstus.
Lahkulööja (film)

"Lahkulööja" (inglise keeles "Divergent") on 2014. aasta Ameerika Ühendriikide ulme- ja märulifilm, mis põhineb Veronica Rothi romaanil "Lahkulööja". Filmi režissöör on Neil Burger ning stsenarist Evan Dougherty. Peaosades on Shailene Woodley, Theo James, Ashley Judd, Jai Courtney, Ray Stevenson, Zoë Kravitz, Miles Teller, Tony Goldwyn, Maggie Q, Kate Winslet. "Lahkulööja" linastus Eestis 28. märtsil 2014 ning sellele järgnev film "" 20. märtsil 2015.
Sisukokkuvõte.
Tulevikumaailmas on kõik inimesed jagatud viide kilda: Siirad, Isetud, Kartmatud, Erudiidid ja Sõbralikud. Igal aastal peavad kõik kuueteistaastased valimispäeval valima ühe killa, millele pühendavad nad terve oma ülejäänud elu. Peategelane Beatrice (Shailene Woodley) saab teada, et ta on Lahkulööja ning ei sobi ühtegi kilda. Selle saladuse avalikuks tulemisel võib teda oodata surm. 
Beatrice valib Kartmatute killa ning katsete ajal võtab ta endale nimeks Tris. Kandidaatide vastupidavus pannakse proovile kolmes katses: füüsilises, vaimses ning selles, kus pidi oma hirmudega silmitsi seisma. Kandidaadid pidid üksteisega võitlema ning nende tulemused kanti tabelisse. Kui keegi neist jäi tabelis viimaste sekka, pidid nad minema nn kodututeks. 
Hiljem tekib Trisil armusuhe oma treeneri Nelja ehk Tobias Eatoniga (Theo James). Neljal oli selline nimi, kuna tal oli ainult neli hirmu: kõrgused, süütu inimese tapmine, kitsad ruumid ning tema isa. Nagu ka Tris, oli Neli pärit Isetutest, kuid vahetas kilda, kuna tema isa peksis teda. 
Tänu sellele, kuidas ja kui ebatavaliselt Tris oma katsed ära tegi, sai Neli aru, et ta on Lahkulööja. Katsete ajal saab Tris teada, et Erudiidid kavatsevad rünnata Isetuid ning, et Erudiitide juht Jeanine (Kate Winslet) teeb koostööd Kartmatute killa juhi Ericuga (Jai Courtney). Et rünnata Isetuid, kasutab Jeanine sõdalastena Kartmatuid. Peale viimast sisseastumiskatset süstitakse kõigile Kartmatutele kiip. Eric väidab, et see on jälitusseade selleks juhuks, kui keegi peaks ära kaduma. Trisi peal kiip ei töötanud, kuna ta oli Lahkulööja. Selleks, et ellu jääda, peab Tris minema koos ülejäänud kiibistatud Kartmatutega. Olles rongi peal leiab Tris sealt Nelja ning saades teada, et ka tema on ärkvel, tähendab see seda, et Neli on samuti Lahkulööja. Tris ja Neli hakkavad koos põgenema. Trisile tuleb appi ka tema ema, kes on samuti Lahkulööja ning hiljem tuleb appi ka tema isa. Kahjuks saavad Trisi vanemad tütart aidates surma, kuid Tris võtab ennast peale rasket üleelamist kokku ning lõpuks põgeneb koos Neljaga.
Iwaniska

Iwaniska on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Opatówi maakonnas, Iwaniska valla halduskeskus. Iwaniska asub Opatówist ligi 13 km edelas.
Iwaniska sai linnaõigused 1403. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
1. jaanuaril 2022 sai Iwaniska linnaõigused tagasi.
Oliver Jürgens

Oliver Jürgens (sündinud 10. mail 2003 Tallinnas) on eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Ungari kõrgliiga klubis Újpest FC. 
Lapsepõlv.
Ta lõpetas Tallinna Tõnismäe Reaalkooli, aga gümnaasiumi edasi ei läinud. Ta alustas jalgpalliga 5-aastaselt klubis Lasnamäe FC Ajax. Hiljem mänginud veel Levadia, Kalevi, Harju Jalgpallikooli, Nõmme Kalju ja FC Nõmme Unitedi noortevõistkondades.
2015. aastal osales Jürgens Nõmme Kaljuga rahvusvahelisel noorteturniiril Rootsis, kus ta lõi 7 mänguga kokku 29 väravat. Pärast seda tulid Jürgensi vanematega rääkima suureklubide skaudid Fulhamist, Chelsea-st, Aston Villast ja Manchester Cityst, kes kõik kutsusid Jürgensit oma klubisse testimisele.
Juba 14-aastaselt oli ta käinud testimas sellistes suurklubides klubides nagu Villareal, Manchester City, Manchester United, Chelsea, Lissaboni Sporting, Malmö FF, Helsingi JK, Honka, PSV, NY Red Bull, Stuttgart, Berliini Hertha, Müncheni Bayern ja FK Volga.
Klubikarjäär.
Nõmme United.
Meistrivõistluste debüüdi tegi Jürgens 14. juulil 2018 Esiliiga B mängus Lasnamäe FC Ajaxi vastu. Ta pääses mängu vahetusest 56. minutil, ning lõi oma esimese värava 11 minutit hiljem.
Hellas Verona U17.
20. augustil 2019 sõlmis Jürgens oma esimese välislepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Hellas Verona.
Roma U17 ja U18.
20. jaanuaril 2020 sõlmiti laenuleping Itaalia tippklubiga AS Roma, mis kestis kuni 31. august 2020.
Inter U18 ja U19.
21. septembril 2020 osteti Jürgens 250 000 euro eest Itaalia tippklubisse Milano Inter.
Újpest FC.
5. septembril 2023 liitus Jürgens Ungari kõrgliiga klubiga Újpest FC.
Koondisekarjäär.
Jürgens kutsuti esimest korda A-koondisse oktoobris 2023, kuid ta keeldus sellest. A-koondise debüüdi tegi Jürgens 16. novembril 2023 EM valikmängus Austria vastu.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 23. november 2023"
Kitsas king

"Kitsas king" oli Eesti Televisiooni komöödiasaatesari, kus mängisid paljud tuntud eesti komöödianäitlejad. 
Sarjale kirjutasid lugusid Hardi Volmer, Riho Unt ja Villu Kangur. Esitati ka Andrus Vaariku ja Peeter Oja improvisatsioone. Režissöör oli Toivo Kõster ja toimetaja Reet Oja. Esimene saade oli eetris 9. oktoobril 1982 kell 21.35-22.05. Selle tegijad olid (tehnikuid arvestamata) Vladislav Koržets, Harry Kõrvits, Toivo Kõster, Ruth Purdmaa, Riho Raie, Ruth Rattut (Mitt), Urve Tiidus, Sirje Tooma, Ilmar Trull ja Andrus Vaarik 
Paarikümne aasta eest oli "Kitsas king" vana-aastaõhtu lahutamatu osa, seda peeti kultussaateks. Näiteks leidus seal nalju, kus Ervin tuli komandeeringust varem koju ja leidis kapist poolpalja onu Uno, kes väitis, et tuli Evile näärivana mängima, aga eksis uksega. Samuti tahtis Ervin pojakesele kord näärivana teha, kuid pani kogemata selga jänesekostüümi.
Iga saates olid sketšid, näiteks ilmateade või intervjuud. Pärast sketše parodeeriti tavaliselt laule või laulis mõni kuulus muusik (näiteks ansambel Kuldne Trio või Marju Länik).
1. hooaeg , 1. osa. 1985.
Nääriöö naljakad lood – Evi (Anu Lamp), Ervin (Andrus Vaarik) ja väike Villu (Peeter Oja) ootavad, kes seekord külla tulevad. Näärivanale loetakse eepost "Kalevipoeg", näärivanad valavad basseini ääres tina jne.
2. hooaeg, 1. osa. 1986.
Tutvused noore spordikuulsuse Katrin Kifti (Anu Lamp), komeediuurija Halley, astronoom Anton Ploomi (Peeter Oja), kraanajuht Anu Žifti (Anu Lamp), seksuoloog Tõnu Vanassoni (Peeter Oja) ja teiste huvitavate inimestega. Astutakse sisse ka Kinga-pere hubasesse kodusse. Laule esitab ansambel Kuldne Trio koosseisus Mihkel Smeljanski, Jüri Vlassov ja Vello Toomemets.
2. hooaeg, 2. osa. 1986.
Aastalõpu ärevus on haaranud Evit ja Ervinit, väikesest Villist ja onu Unost rääkimata. Perekond King käib näärikuuske toomas ja valmistub aastat vahetama. Vaataja näeb ilmaennustusi ja uudiseid ning näärivanasid, kes perekond Kinga külastasid. Selles osas parodeeritakse tolle ajastu kuulsaid lauljaid ja nende laule, näiteks Modern Talkingu "You're My Heart, You're My Soul". Marju Länik esitab laulu "Head uut aastat".
3. hooaeg, 1. osa. 1987.
Tunnistatakse, et teadmised Tallinna vanalinnast on ikka veel nigelad. Onu Uno arvab, et kus häda kõige suurem, seal abi kõige lähemal, ning hakkab Kinga-perele ekskursioonijuhiks. Vahepalaks mängib ansambel Singer Vinger.
4. hooaeg.
Sellel hooajal on kavas ainult laulud: lood, mis kõlavad teistes "Kitsa kinga" osades, aga ka uued lood, mis pole eetris kõlanud. Laulude osa oli esimene "Kitsa kinga" sari, mis lasti esimest korda eetrisse 1982. aastal. 
"Kitsa kinga" talvelaul – esinevad ansamblid Karavan ja Karl Madis, Mahavok ja Marju Länik, Retro ja Toomas Kaiküll, Jaak Jürisson ning Tarmo Pihlap.
NSV Liidu Relvajõudude Ministeerium

NSV Liidu Relvajõudude Ministeerium (vene keeles "Министерство Вооруженных Сил СССР") oli aastatel 1946–1950 Nõukogude Liidu relvajõudude keskne riigijuhtimisorgan; kuulus ministeeriumina NSV Liidu Ministrite Nõukogu koosseisu. 
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega 25. veebruarist 1946 liideti NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat ja sõjalaevastiku rahvakomissariaat ning neist moodustati NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaat ("Народный Комиссариат Вооружённых Сил СССР"). Rahvakomissari ametikoht jäi NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe Nõukogude Liidu generalissimus Jossif Stalin kätte. 
NSV Liidu valitsusorganite reformimise käigus muudeti relvajõudude rahvakomissariaat juba 15. märtsil 1946 NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumiks. 
Relvajõudude ministeeriumi ümberkujundamine.
25. veebruaril 1950 kujundati NSV Liidu relvajõudude juhtorgan ümber NSV Liidu Sõjaministeeriumiks ("Военное министерство СССР") ja NSV Liidu Sõjalaevastiku Ministeeriumiks ("Военно-морское министерство СССР").
Hugo Rodallega

Hugo Rodallega Martínez (sündinud 25. juulil 1985 Candelarias) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Bahia.
Ta alustas klubikarjääri 2004. aastal Colombia klubis Deportes Quindío. Oma esimesel hooajal Colombia kõrgliigas lõi ta 14 väravat. 2005. aasta teises pooles mängis ta Colombia suurklubis Deportivo Cali.
2006. aastal liitus ta Mehhiko kõrgliiga klubiga Monterrey. 2006. aasta teises poolel mängis ta laenul Club Atlases. Aastatel 2007–2009 mängis ta Mehhiko kõrgliigas Club Necaxa ridades.
2009. aasta jaanuaris sõlmis Rodallega lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Wigan Athletic. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 9. mail 2009 mängus West Bromwich Albioni vastu. Hooajal 2009–10 lõi ta Inglismaa kõrgliigas kümme väravat. Nelja hooaja jooksul lõi ta Wigan Athleticu meeskonnas Inglismaa kõrgliigas 24 väravat ning on sellega klubi ajaloo suurim väravakütt Premier League'is.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Inglismaal Fulhami meeskonnas. Hooajal 2014–15 lõi ta Inglismaa esiliigas kümme väravat.
Aastate 2015–2017 mängis Rodallega Türgi kõrgliigas. 2015–2017 mängis ta Akhisar Belediyespori ridades. Esimesel hooajal lõi ta Türgi kõrgliigas 19 väravat ja oli sellega liigas paremuselt kolmas väravakütt. Aastatel 2017–2019 mängis ta Trabzonspor ning säras taas 2018–19 hooajal 15 liigaväravaga. Aastatel 2019–2021 mängis ta Denizlisporis. Hooajal 2020–21 lõi Rodallega Türgi kõrgliigas 14 väravat, kuid Denizlispor jäi liigas viimasele kohale ja langes esiliigasse.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Bahia. 4. septembril 2021 lõi ta Bahia 4:2 võidumängus Fortaleza üle Bahia kõik neli väravat. 
2005. aastal tuli Rodallega Colombia kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika juunioride meistriks. Ta oli turniiril 11 väravaga suurim väravakütt. Colombia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2005–2011 kokku 44 korda ja lõi kaheksa väravat. Ta kuulus Colombia koondisse 2007. ja 2011. aasta Copa Américal.
Jõgeva tänavate loend

"Siin on loetletud Jõgeva tänavaid ja toodud nende pikkused."
Max Gradel

Max-Alain Gradel (sündinud 30. novembril 1987 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib ründaja või ääremängijana Türgi kõrgliiga klubis Sivasspor ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Leicester City, millega liitus 2005. aastal. Hooajal 2007–08 debüteeris ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liiga klubis AFC Bournemouth, kus ta mängis Leicester Cityst laenul ja lõi üheksa väravat. Hooajal 2008–09 mängis ta samas liigas Leicester City meeskonnas.
2009. aasta oktoobris läks ta laenule Leeds Unitedi, mis mängis toona samuti Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. 2010. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2010–11 mängis ta Leeds Unitediga Inglismaa esiliigas ja lõi seal kokku 18 väravat. 2011. aastal valiti Gradel Leeds Unitedi aasta mängijaks.
Aastatel 2011–2015 mängis Gradel Prantsusmaa kõrgliigas Saint-Étienne'i ridades. Hooajal 2014–15 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 17 väravat.
2015. aasta augustis naasis Gradel Inglismaa kõrgliigasse kuuluvasse Bournemouthi, kellega sõlmis ta nelja-aastase lepingu. Kahe järgneva hooaja jooksul õnnestus tal liigas lüüa vaid üks värav, lisaks üks värav liigakarikavõistlustel.
Hooajal 2017–18 mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Toulouse, kellega sõlmis 2018. aastal püsiva lepingu. 2020. aastal liitus ta Sivassporiga.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Gradel debüüdi 11. novembril 2010 mängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Venemaa vastu. 2015. aastal tuli Gradel Elevandiluuranniku koondisega Aafrika meistriks. 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta kaks väravat ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse veel neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Narva-Jõesuu tänavate loend

"Siin on loetletud Narva-Jõesuu linna tänavaid ja toodud nende pikkused."
Vidsola

Vidsola (ka Vidsala, latgali keeles Vydsola) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas Teicija jõe kaldal. Vidsola jääb valla keskusest Murmastienest 12,7, Varakļānist 8,3 ning Riiast 209,2 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Vidsala bussipeatus.
Aastal 2009 oli külas 7 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Seimuškas

Seimuškas on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla idaosas Ūjiņa jõe kaldal. Seimuškas jääb valla keskusest Murmastienest 9,8, endisest piirkonna keskusest Varakļānist 10,4 ning Riiast 208,3 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Seimuškase bussipeatus.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 71 elanikku. Aastal 2008 oli külas 42 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Villu Soon

Villu Soon (sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti entomoloog.
Ta õppis aastail 1997–2004 Tartu Ülikoolis bioloogiat ja sai 2014. aastal zooloogia alal doktorikraadi kaitstes väitekirja "Kuldherilaste ("Hymenoptera": "Chrysididae") "Chrysis ignita" liigirühma fülogeneetiline revisjon rõhuasetusega Põhja-Euroopa faunal". 
Ta töötab Tartu Ülikooli loodusmuuseumis teadurina. 
Pere.
Tema vanemad on bioloogid Enn Soon ja Anu Soon (Mall Hiiemäe õde), vennad on Jaan Soon ja Mihkel Soon.
Trizelnieki

Trizelnieki (ka Trizeļnīki) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla kirdeosas. Trizelnieki jääb valla keskusest Murmastienest 8,9, Varakļānist 12 ning Riiast 212,8 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Trizelnieki kalmistu.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 198 elanikku. Aastal 2008 oli külas 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Vecumnieki (Murmastiene vald)

Vecumnieki (ka Vacumnīki) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Vecumnieki jääb valla keskusest Murmastienest 9,4, Varakļānist 15 ning Riiast 206 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Vecumnieki bussipeatus.
Külas asub Vecumnieki kalmistu.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Pušči

Pušči (ka Puščas) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Pušči jääb valla keskusest Murmastienest 7,7, Varakļānist 13,3 ning Riiast 204,3 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Pušči bussipeatus.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 158 elanikku. Aastal 2009 oli külas 35 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Darvinieki

Darvinieki (ka Darvinīki või Darvenieki) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas Teicija jõe kaldal. Darvinieki jääb valla keskusest Murmastienest 8,2, Varakļānist 13,7 ning Riiast 204,7 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2009 oli külas 28 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Fuscher Ache

Fuscher Ache on jõgi Austria Salzburgi liidumaal, Salzachi parempoolne lisajõgi.
Fuscher Ache saab alguse Alam-Pinzgaus Kaefertalbachi ja Traunerbachi ühinemisel Fuscher Törli lähedal kõrgusel u. 2500 m. See voolab lõunast põhja läbi samanimelise oru, läbides väikese Fusch an der Großglocknerstraße küla. See varustab küla joogiveehoidlat, vee kvaliteet on väga hea. Jões elavad kalad nagu meriforell, harjus ja paalia. U. 28 km järel suubub see Bruck an der Großglocknerstraße juures Salzachisse.
Kaunitar ja koletis (täpsustus)

"Kaunitar ja koletis" võib olla:
Tiltagals

Tiltagals (ka Tiltagols, latgali keeles "Tyltagols") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Tiltagals jääb valla keskusest Murmastienest 6,3, Varakļānist 11,9 ning Riiast 202,9 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Tiltagalsi bussipeatus. Asula jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. 
Aastal 1897 oli Tiltagals katoliiklaste küla. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Inčārnieki

Inčārnieki on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas Inčāre kraavi kaldal. Inčārnieki jääb valla keskusest Murmastienest 4,7, Varakļānist 17.6 ning Riiast 208,6 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Inčārnieki bussipeatus.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Zepi

Zepi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Zepi jääb valla keskusest Murmastienest 3, Varakļānist 15,9 ning Riiast 206,9 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 53 elanikku. Aastal 2009 oli külas 18 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Veipi

Veipi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lõunaosas Teiči looduskaitseala serval. Asula jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Veipi jääb valla keskusest Murmastienest 4,2, Varakļānist 14,1 ning Riiast 205,1 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 35 elanikku. Aastal 2009 oli külas 15 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Kanči

Kanči on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Kanči jääb valla keskusest Murmastienest 2,3, Varakļānist 15,2 ning Riiast 206,2 kilomeetri kaugusele. Asula jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Sinna jääb Kanči bussipeatus.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 103 elanikku. Aastal 2009 oli külas 11 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Karolīna

Karolīna on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Karolīna jääb valla keskusest Murmastienest 1,1, Varakļānist 16,3 ning Riiast 207,3 kilomeetri kaugusele. Asula jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 2009 oli külas 10 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Aizpurve

Aizpurve on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas. Aizpurve jääb valla keskusest Murmastienest 1,8, endisest piirkonna keskusest Varakļānist 18,5 ning Riiast 209,5 kilomeetri kaugusele. Asula jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 53 elanikku. Aastal 2009 oli külas 22 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Ciro Immobile

Ciro Immobile (sündinud 20. veebruaril 1990 Torre Annunziatas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Rooma Lazio ja Itaalia jalgpallikoondises.
Aastatel 2002–2008 kuulus ta Sorrento noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Torino Juventusega. Juventusest mängis ta hooajal 2010–11 laenul Itaalia esiliiga klubides Siena ja Grosseto ning hooajal 2011–12 Pescaras. Hooajal 2011–12 oli Immobile 28 väravaga Itaalia esiliiga suurim väravakütt. Hooajal 2011–12 valiti ta koos meeskonnakaaslaste Lorenzo Insigne ja Marco Verratti Itaalia esiliiga hooaja parimateks mängijateks.
Hooajal 2012–13 mängis ta Itaalia kõrgliiga klubis Genoas ja hooajal 2013–14 Torinos. Hooajal 2013–14 lõi ta Itaalia kõrgliigas 22 väravat ja oli sellega liiga suurim väravakütt.
2014. aasta juunis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Dortmundi Borussia. Hooajal 2014–15 lõi ta kokku kümme väravat, sh kolm väravat Saksamaa kõrgliigas. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja lisaks taas Torinos.
2016. aasta juulis sõlmis Immobile lepingu Rooma Lazioga. Alates hooajast 2016–17 on ta kuuel hooajal järjest löönud Itaalia kõrgliigas vähemalt 15 väravat. Kõige silmapaistvamad on olnud hooajad 2017–18 ja 2019–20, mil ta lõi vastavalt 29 ja 36 väravat. Mõlemal hooajal oli ta liigas suurim väravakütt (hooajal 2017–18 koos Mauro Icardiga). Hooajal 2019–20 pälvis Immobile lisaks Euroopa Kuldsaapa auhinna. Hooajal 2019–20 realiseeris ta Itaalia kõrgliigas 14 penaltit, mis on Itaalia kõrgliiga ühe hooaja rekord. Hooajal 2021/22 oli Immobile neljandat korda oma karjääri jooksul Itaalia kõrgliiga suurim väravakütt (27 väravat); samal hooajal valiti tal lisaks Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks ründajaks.
2013. aastal võitis ta Itaalia kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Itaalia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. märtsil 2014 sõprusmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 4. septembril sõprusmängus Hollandi vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks. Ta kuulus Itaalia koondisse ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2020. aastal valiti Immobile Itaalia aasta meessportlaseks.
Răzvan Marin

Răzvan Gabriel Marin (sündinud 23. mail 1996 Bukarestis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Cagliari ja Rumeenia jalgpallikoondises.
Ta alustas profikarjääri Rumeenia klubis Viitorul Constanța, mille meeskonnas debüteeris Rumeenia kõrgliigas 2013. aastal.
Aastatel 2017–2019 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Standard Liège.
2019. aasta aprillis siirdus ta 12,5 miljoni euro eest Hollandi kõrgliiga klubisse Amsterdami Ajax, kellega sõlmis viieaastase lepingu. See oli Ajaxi hinnalt kolmas ost; Marinist sai hinnalt kolmas Rumeenia jalgpallur pärast Adrian Mutut ja Cristian Chivut.
2020. aasta augustis läks ta Ajaxist laenule Cagilarisse.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Marin debüüdi 8. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Armeenia vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava.
Tema isa Petre Marin on endine jalgpallur, kes kuulus ka Rumeenia koondisse.
Krościenko nad Dunajcem

Krościenko nad Dunajcem on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Krościenko nad Dunajcemi valla halduskeskus. Krościenko nad Dunajcem asub Dunajeci jõe ääres, Slovakkia piirist umbes 2,5 km kaugusel.
Krościenko nad Dunajcem sai linnaõigused 1348. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal.
Krościenko nad Dunajcem on turismi- ja puhkekeskus. Seal asuvad mineraalveeallikad ja sanatoorium. Külas paiknevad lähedalasuva Pieniny rahvuspargi keskus ja muuseum.
Alessio Cragno

Alessio Cragno (sündinud 28. juunil 1994 Fiesoles) on Itaalia jalgpallur, kes mängib väravavahina Itaalia kõrgliiga klubis Cagliari.
Ta alustas klubikarjääri Brescias, mille meeskonnas debüteeris ta Itaalia esiliigas 2012. aastal.
2014. aasta juulis siirdus ta Cagliarisse. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 oli ta laenul Itaalia esiliiga klubides vastavalt Virtus Lancianos ja Beneventos. Hooajal 2016–17 aitas ta Beneventol Itaalia kõrgliigasse tõusta ja valiti hooaja lõpus Itaalia esiliiga hooaja parimaks mängijaks.
Itaalia jalgpallikoondises tegi Cragno debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Moldova vastu.
Venemaa kirikute loend

"Siin on loetletud Venemaa pühakojad (kirikuhooned)."
Tripoli omavalitsus

Tripoli omavalitsus on Liibüa 1. järgu haldusüksus (omavalitsus). See asub riigi loodenurgas Tripolitaanias.
Omavalitsuse halduskeskus on Tripoli.
Shefa provints

Shefa provints on provints Vanuatu keskosas, mis hõlmab Epi ja Efate ning Shepherdi saared, mille esitähtedest on moodustatud ka provintsi nimi (Shepherd ja Efate).
Provintsi keskus on riigi pealinn Port Vila.
João Pedro

João Pedro Geraldino dos Santos Galvão (sündinud 9. märtsil 1992 Ipatingas) on Brasiilia-Itaalia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Hull City.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Atlético Mineiro, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2010. aastal.
2010. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Palermo. Hooaja 2010–11 esimeses pooles pääses ta Palermo meeskonnas väljakule neljas mängus, sh vaid ühes Itaalia kõrgliiga mängus. 2011. aasta jaanuaris läks ta laenule Portugali kõrgliigaklubisse Vitória Guimarães. Hooajal 2011–12 mängis ta Palermost laenul Uruguay kõrgliigaklubis Peñarol.
2012. aasta juulis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Santosega. 2013. aasta juulis siirdus ta Portugali kõrgliigaklubisse Estoril. Hooajal 2013–14 lõi ta Portugali kõrgliigas kaheksa väravat.
2014. aasta augustis sõlmis João Pedro lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Cagliari. Hooajal 2019–20 tegi ta oma parima hooaja Itaalia kõrgliigas, lüües 18 väravat. Hooaja 2020–21 alguses sai ta klubi meeskonna kapteniks. 2022. aastal langes Cagliari Itaalia kõrgliigast välja.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Fenerbahçe. 2023. aasta augustis läks ta üheks aastaks laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Grêmio.
2024. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Hull Cityga võimalusega lepingut ühe aasta võrra pikendada.
2009. aastal tuli João Pedro Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Samal aastal osales ta koondisega noorte maailmameistrivõistlustel, kus langeti välja juba alagrupiturniiril. 24. märtsil 2022 debüteeris ta MM-i valikmängus Põhja-Makedoonia vastu.
2017. aastal sai ta abielu kaudu Itaalia kodakondsuse.
Alfred Duncan

Joseph Alfred Duncan (sündinud 10. märtsil 1993 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Cagliari.
Kogu klubikarjääri jooksul on Duncan mänginud Itaalias. Ta alustas klubikarjääri Milano Internazionale, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 2012. aasta augustis. Seejärel on ta mänginud kaks hooaega Livornos (2012–2014), ühe hooaja Sampdorias (2014–2015), viiel hooajal Sassuolos (2014–2020), 2020. aastal Fiorentinas ning alates 2021. aasta jaanuarist Cagliaris.
2013. aastal saavutas ta Ghana kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Ghana jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 14. novembril 2012 mängus Roheneemesaarte vastu.
Alberto Botía

Alberto Tomás Botía Rabasco (sündinud 27. jaanuaril 1989 Alqueríases) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Wehda.
Ta alustas klubikarjääri FC Barcelonas, millega liitus 2003. aastal. Aastatel 2006–2009 mängis ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania madalamates liigades. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 30. mail 2009 mängus Deportivo de La Coruña vastu.
2009. aasta juulis läks ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Sporting de Gijón, kellega sõlmis 2010. aastal püsiva lepingu. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Botía 12. septembril 2010 mängus RCD Mallorca vastu.
2012. aasta augustis liitus ta Sevillaga. Hooajal 2013–2014 mängis ta Sevillast laenule Elches.
Aastatel 2014–2018 mängis Botía Kreeka kõrgliiga klubis PAE Olympiakós, kellega tuli kolm korda Kreeka meistriks.
Hooajal 2018–2019 mängis ta Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal. 2019. aastal siirdus ta Al Wehdasse.
2011. aastal tuli Botía Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiameeskonda.
Mikroriik

Mikroriik (inglise keeles "micronation") on rahvusvaheliselt ja õiguslikult tunnustamata "riik". Mikroriigid on tavaliselt vaid mõne üksiku inimese poolt välja mõeldud ja välja kuulutatud ning pindalalt väiksed. Maailmast võib tänapäeval leida mitusada sellist "riiki", neist laiemalt tuntumad on Sealandi vürstiriik ja Molossia vabariik. 
Eestis on samuti välja kuulutatud mitmeid mikroriike, sealhulgas Torgu Kuningriik, Revala Kuningriik, Eesti Kaljavabariik ja Slitroonia Suurkuningriik.
Gabriel Veron

Gabriel Veron Fonseca de Souza (tuntud kui Gabriel Veron; sündinud 3. septembril 2002 Assus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.
Klubikarjäär.
Palmeiras.
Assu linnas Rio Grande do Norte osariigis sündinud Veron liitus 2017. aastal Palmeirase noortemeeskonnaga klubist Santa Cruz de Naltal. Järgmise aasta juunis oli ta noortevõistluse Mundial de Clubes de La Comunidad de Madrid Sub-17 parim väravakütt ja parim mängija, klubi U-17 võistkond võitis seal oma esimese rahvusvahelise karika.
14. novembril 2018 sõlmis Veron Verdãoga aastani 2021 enda esimese elukutselise mängija lepingu. Umbes aasta hiljem, pärast koondisemängult naasmist, sõlmis ta 2024. aastani eellepinguga, mis hakkas kehtima tema 18. sünnipäeval.
Veron tegi esindusmeeskonna- ja kõrgliigadebüüdi 28. novembril 2019, ta tuli teisel poolajal platsile Williani asemele 1:0 kaotusmängus Fluminense vastu. 5. detsembril, pärast teisel poolajal vahetusest sekkumist, lõi ta Goiáse vastu toimunud 5:1 võidumängus kaks väravat ja andis Dudule väravasöödu; sellega sai temast ajaloo nooruselt teine mängija, kes on klubi meeskonnas värava löönud. Veron on ka noorim mängija, kes on Copa Libertadoresel värava löönud.
Porto.
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Porto. Porto meeskonnas lõi ta ainsa värava 16. oktoobril 2022 Portugali karikavõistluste kolmanda ringi mängus Anadia vastu. Hooaja 2023/24 esimeses pooles ei pääsenud ta vigastuse tõttu Porto põhimeeskonnas kordagi väljakule.
Cruzeiro.
2023. aasta detsembris naasis Veron Brasiiliasse, kui liitus aastase laenulepingu alusel Cruzeiroga.
Koondisekarjäär.
Veron oli selleks ajaks juba Brasiilia U-17 jalgpallikoondises põhitegija ning peatreener Guilherme Dalla Déa kutsus ta 20. septembril 2019 ka 2019. aasta U-17 MM-le. Ta kuulus MM-i mängudes algkoosseisu ja lõi kolm väravat. Brasiilia U-17 koondis võitis MM-i karika neljandat korda ja Veron pälvis kuldpalli.
Fraser Forster

Fraser Gerard Forster (sündinud 17. märtsil 1988 Hexhamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur.
2005. aastal liitus ta Newcastle Unitediga, kuid klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud. Hooajal 2008–09 debüteeris ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Stockport County, kus ta mängis Newcastle Unitedist laenul. Hooaja 2009–10 alguses oli ta laenul samasse liigasse kuulunud Bristol Roversis. Seejärel läks ta laenule Norwich Citysse, tõustes Norwich City esiväravavahiks. Hooajal 2009–10 valiti ta mängijate poolt Norwich City hooaja parimaks mängijaks.
2010. aasta augustis läks ta Newcastle Unitedist laenule Šotimaa kõrgliiga klubisse Celtic. 2012. aasta juunis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Celticus mängis ta kokku neli hooaega ning tuli kolmel viimasel hooajal klubiga Šotimaa meistriks. Hooajal 2013–14 valiti ta Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2014. aasta augustis siirdus Forster umbes 10 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Southampton. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul taas Celticus ning tuli klubiga neljandat korda Šotimaa meistriks.
2022. aasta juulis siirdus ta Tottenham Hotspuri.
Inglismaa jalgpallikoondises mängis Forster aastatel 2013–2016 kokku kuus korda. Ta oli Inglismaa koondise varuväravavaht 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Võru tänavate loend

"Siin on loetletud Võru linna tänavaid ja toodud nende pikkused."
Mazie Tropi

Mazie Tropi (ka Tropi) on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas Dīrīte jõe kaldal. Asüla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Mazie Tropi jääb valla keskusest Murmastienest 2,7, Varakļānist 19,4 ning Riiast 210,5 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 53 elanikku. Aastal 2009 oli külas 7 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Tropi

Tropi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Ošupe vallas.
Tropi asub valla lõunaosas Zvidziena kanali ääres.
Aastal 1897 oli eal katoliiklaste küla, kus oli 86 elanikku. Aastal 2008 oli külas 14 elanikku.
Kokāji

Kokāji (ka Kūkoji, latgali keeles "Kūkuoji") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla keskosas Dīrīte jõe kaldal. Asula jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Kokāji jääb valla keskusest Murmastienest 3,6, Varakļānist 20,4 ning Riiast 211,4 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 60 elanikku. Aastal 2009 oli külas 2 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Caunes (Murmastiene vald)

Caunes on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lääneosas Dīrīte jõe kaldal. Caunes jääb valla keskusest Murmastienest 2,9, Varakļānist 19,7 ja Riiast 210,7 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Caunese bussipeatus.
Bārbaļi ja Caunese küla vahel asub Caunese kalmistu. Külas kasvav pärn ümbermõõduga 4,18 m on looduskaitse all. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 106 elanikku. 2009. aastal oli külas 27 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Bārbaļi

Bārbaļi (ka Borbaļi, latgali keeles "Buorbali") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lääneosas Dīrīte jõe kaldal. Bārbaļi jääb valla keskusest Murmastienest 3,4, endisest piirkonna keskusest Varakļānist 20,4 ja Riiast 211,2 kilomeetri kaugusele.
Bārbaļi ja Caunese küla vahel asub Caunese kalmistu. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 143 elanikku. 2009. aastal oli külas 36 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Boles

Boles on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lääneosas Grānsi kraavi kaldal Teiči looduskaitseala serval ja jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Boles jääb valla keskusest Murmastienest 3,9, Varakļānist 20,7 ning Riiast 211,7 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb bussipeatus Silagals 1.
Aastal 1897 oli seal katoliiklaste küla, kus oli 77 elanikku. Aastal 2009 oli külas 11 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Silagals

Silagals (ka Silagols, latgali keeles "Sylagols") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lääneosas Grānsi kraavi kaldal. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Silagals jääb valla keskusest Murmastienest 5,8, Varakļānist 22,5 ning Riiast 213,5 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb bussipeatus Silagals 2. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Siksala

Siksala (latgali keeles "Siksola") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Murmastiene vallas. 
Küla asub valla lääneosas Teiči soo saarel Siksala järve kaldal. Siksala jääb valla keskusest Murmastienest 10,6, Varakļānist 27,3 ning Riiast 218,3 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis vanausuliste asulana. Seal asub Siksala vanausuliste kalmistu. Siksala jääb Teiči looduskaitsealale.
Aastal 1897 oli külas 68 elanikku. Aastal 2009 oli seal 5 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Varakļāni piirkonda.
Glockneri rühm

Glockneri rühm (saksa: "Glocknergruppe") on Austria Kesk-Alpide alamrühm Ida-Alpides ja asub Alpide peaaheliku Kõrg-Tauerni keskosas.
Glockneri rühm asub Austrias Salzburgi, Tirooli ja Kärnteni liidumaadel. Kolm liidumaad kohtuvad kolmikpunktis Eiskögele tipus (3436 m).
Glockneri rühma ja ka Austria kõrgeim tipp on Großglockner (3798 m), mis annab mäerühmale oma nime. Märkimisväärsed osad Glockneri rühmast kuuluvad Kõrg-Tauerni rahvuspargi tuumikvööndisse. Glockneri rühmas asub ka Austria suurim liustik Pasterze.
Piirid.
Glockneri rühma piirid on defineeritud järgmiselt: Salzachi jõgi Uttendorfist Taxenbachini; Rauriser Tal Wörthini; Seidlwinkltal; Hochtori kuru (Grossglockneri kõrgalpi maantee); Tauernbach; Möll suubumiseni Moosbachi; Moosbach; Peischlachtörl; Peischlachbach; Kals am Großglockner; Kalser Bach; Dorfertal; Dorfersee; Kalser Tauern; Weißsee; Weißenbach; Grünsee; Enzingerboden; Stubachtal; Uttendorf.
Koos Ankogeli rühma, Goldbergi rühma, Schoberi rühma, Kreuzecki rühma, Granatspitze rühma, Venedigeri rühma, Villgrateni mägede ja Rieserferneri rühmaga moodustab Glockneri rühm Kõrg-Tauerni mäestiku.
Naabermäestikud.
Glockneri rühm külgneb järgmiste Alpide mäestikega:
Tipud.
Nimedega kolmetuhandelised Glockneri rühmas:
Turism.
Piirkond on turismi jaoks hästi arenenud: Grossglockneri kõrgalpi maantee (ja selle haru Franz Josefs Höhele), maantee Uttendorfist Enzingerbodenisse, bussiühendus veehoidlatega Kapruni juures ja tasuline maantee Kals am Großglocknerist Lucknerhausi võimaldavad autodel ja ühistranspordil hästi mägedesse sõita. Arvukad mägihütid pakuvad majutust jalutajatele ja ronijatele:
Elektritootmine.
Austria ja Austria Liiduraudteede elektritööstus kasutab Glockneri rühma vett elektri tootmiseks järgmistes kohtades: Kaprun, Franz Josefs Höhe (Margaritze veehoidla) ja Enzingerboden (Weißsee, Tauernmoossee).
Gerlosi kuru

Gerlosi kuru (kõrgusel 1500 m) on mäekuru Austria Alpides Salzburgi liidumaa Oberpinzgau piirkonna ja Tirooli Zillertali oru vahel. Vana tee viib Wald im Pinzgaust Gerlosi Zillertali orus. See on veoautode jaoks suletud ja pole talvel alati avatud. Uus aasta läbi avatud tasuline tee ehitati 1960. aastatel Krimmlist Gerlosi.
Ajalugu.
Esimene maantee üle Gerlosi kuru ehitati 1630. aastal. Gerlosstraße maantee Filzsteinalmi karjamaa ja Gerlosi tasandiku kaudu sai valmis 1962. aastal. Durlaßbodeni veehoidla ja Tauernkraftwerke elektrijaam asuvad läänenõlval.