tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Asta Vihandi

Asta Vihandi (neiupõlvenimega Kronberg, 1947–1958 Vihandi, 1958–1970 Ostmein, 1970–1980 Panksepp; 21. juuli 1929 Tartu – 5. märts 1993 Tallinn) oli eesti ooperilaulja ja näitleja. 
Aastatel 1945–1947 õppis ta Tartu 5. Õhtukeskkoolis ja 1946 Vanemuise balletistuudios. Laulmist õppis ta Pärnus Klaudia Taevi juhendamisel ning Tallinnas Linda Sauli ja Elsa Maasiku juhendamisel.
Aastatel 1947–1948 oli ta Vanemuise koorilaulja. 1948–1950 oli ta Endlas nii näitleja kui ka koorilaulja ja tantsija. 1950–1985 oli ta Estonia ooperilaulja. 1985. aastast töötas ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia administraatorina.
Ta mängis mitmes filmis (näiteks "Pöördel" (1957), "Perekond Männard" (1960) ja "Noor pensionär" (1972)).
Ta suri 5. märtsil 1993 Tallinnas ja on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Aastatel 1947–1958 oli ta abielus laulja, näitleja ja fotograafi Oskar Vihandiga.
Pille-Riin Purje

Pille-Riin Purje (sündinud 19. augustil 1963) on eesti teatrikriitik.
Pille-Riin Purje on lõpetanud 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Ta alustas ülikooliõpinguid statsionaaris, kuid lõpetas kaugõppes.
Ta töötab Raadioteatri toimetajana. 
Isiklikku.
Tema ema oli näitleja, teatripedagoog ja publikuteenindaja Ester Purje.
Kaspar Raudkivi

Herlend-Kaspar Raudkivi (hüüdnimega Mini/Miniatuur; sündinud 27. märts 1988) on ansambli Põhja-Tallinn laulja. 
Õppis laulmist Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Koolis ning räppis juba enne 2000. aastat. 
Ta on teinud lugusid koos Veiko Marley (Bob) ja Kristjan Soomrega. Veiko Marley ja Kaspar Raudkivi laulsid ansamblis Redcap Goblins. 2011. aasta mais valmis Põhja-Tallinnal muusikavideo loole "Me ei salli vaikust", milles teevad kaasa Mini, Wild Disease, Chance, Fate ja Kenny. See lugu on ka Chris Kala raamatu "Ebaõnnestunud" treileri taustamuusikaks ja samanimelise filmi taustamuusika.
Kui 2015. aasta alguses lahkus Põhja-Tallinna koosseisust Kenneth Rüütli, läks Kaspar Raudkivi, kes vahepeal oli laulnud ansamblis Redcap Goblins, ansamblisse tagasi. 2016 osales Põhja-Tallinna Eesti Laulul.
Motra Tone

"Motra Tone" (või "Õde Tone") on Albaania maalikunstniku, arhitekti, stsenografisti, skulptori, fotograafi ja pildikunstniku Kolë Idromeno 1883. aastal valminud poolpikkuses portree naisest. Maali on nimetatud "Albaania Mona Lisaks". 
Pildil on kujutatud kunstniku vanem õde Tone nägu mõnevõrra rätikuga kaetud ja traditsioonilises kleidis, mida kasutasid katoliku naised Shkodërs, ning millega rõhutati tema tagasihoidlikkust ja vaimset puhtust.
"Õde Tone" on Idromeno varase perioodi meistriteos ja üks suurimaid saavutusi ning esimene psühholoogiline ja sotsiaalne portree, mil kunstnikku on köitnud realistlik kujutusviis. Portree on Albaania ajaloos esimene visuaalse kunsti ilmalik teos, mil tegelasteks ei ole pühakud või apostlid, vaid lähedane sugulane. Esimest korda rõhutatakse maisust, traditsioonilisust ja kultuurilist pärandit. Maksimaalse autentsusega maalitud rahvariided kajastavad nii Albaania folkloori kui Shkodërsse naasnud ja Ottomani võimuvastasest patriootlikust liikumisest osavõtnud kunstniku etnograafilist arusaama ja iseseisvuspüüdlusi. Seetõttu teost peetakse uue etapi alguseks Albaania maalikunstis.
Maal kuulub Albaania Rahvusliku Kunstigalerii kogusse.
Värskendussagedus

Värskendussagedus (inglise keeles "refresh rate") väljendab, mitu korda ekraani riistvara uuendab oma puhvrit.
Värskendussageduse ühik on herts (Hz).
Metskass (Mehhiko sari)

"Metskass" (hispaaniakeelne originaalpealkiri "La Gata") on Mehhiko seriaal, mis jooksis Mehhiko televisioonis 5. maist 2014 kuni 19. oktoobrini 2014. Eestis näidati sarja TV3 vahendusel alates 4. jaanuarist 2016, viimane osa oli ekraanil 22. juunil 2016.
Peaosi mängivad Maite Perroni, Daniel Arenas, Jorge Poza, Mónika Sánchez ja Laura Zapata. 
Sisu.
Esmeralda on elust räsitud teismeline tütarlaps, kelle koduks on räpane prügimägi, kuid kes saatuse kiuste leiab rikka mehe ja oma elu armastuse. 
Noor Pablo ei tunne klassivahet. Ta jälgib kadestades aknast, kuidas Esmeralda, keda kutsutakse Metskassiks, teiste lastega mängib. Esmeralda elab agulis koos oma musta kassiga ja teda kasvatab Doña Rita, kes ei ole hea inimene. Kui Jarocha toob Esmeraldale süüa, ei luba Doña Rita tal seda süüa.
Kui Pablo ja Esmeralda kohtuvad, saavad neist lõpuks sõbrad ja poiss soovib tüdrukut aidata. Pablo emale Lorenzale nende sõprus aga ei meeldi ning alati kui ta näeb Esmeraldat enda aias, siis ajab ta tüdruku sealt minema. Ent kui Lorenza lõpuks avastab, et tema poeg Pablo saab temaga peaaegu iga päev kokku, üritab naine seda kõike takistada.
Kruusimäe

Kruusimäe (ka "Kruusimäe-Kadarpiku") oli küla Virumaal Kadrina kihelkonnas, praeguse Kadapiku küla alal.
Victoria Ruffo

Victoria Ruffo (sünninimi Maria Victoria Eugenia Guadalupe Martínez del Río Moreno-Ruffo; sündinud 31. mail 1962 Mexicos) on Mehhiko näitleja.
Elulugu.
1980. aastad.
Ruffo alustas näitlejakarjääri 1980. aastatel kõrvaltegelasena seebiooperis "Conflictos de un Médico" ja seejärel sarjas "Al Rojo vivo". 1983. aastal andis Valentín Pimsteín talle võimaluse mängida sarjas "La fiera" peategelast Natalie Ramirezt, tema partner oli seal Guillermo Capetillo.
1985. aastal mängis ta Carlos Téllezi sarjas "Juana Iris" koos Valentín Trujjilo ja oma õe Gabrielaga. Ta mängis ka Ernesto Alonso sarjas "Victoria" 1987. aastal. Ernesto Alonso andis talle ka peategelase rolli sarjas "Simplemente María".
1990. aastad.
1995. aastal mängis ta peategelast Enrique Segoviano sarjas "Pobre Niña Rica" Consuelo Villagránina.
1998. aastal kehastas ta sarjas "Vivo por Elena" Elena Carvajalit.
Paul Ruubel

Paul Ruubel (8. jaanuar 1913 Palupera – 19. veebruar 1970 Pärnu) oli eesti näitleja.
Paul Ruubel lõpetas 1932. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi Tartus ja jätkas õpinguid Tartu Näitekunsti Stuudios aastatel 1934–1936 .
Isiklikku.
Paul Ruubel oli abielus Salme Udekülliga (1920–2007) ja hiljem Selma Sõõroga (1920–2006). Viimasest abielust on sündinud tütar Tene Ruubel (1961) ja poeg Runo Ruubel (1960).
Buinski rajoon

Buinski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Buinski linn.
Rajoonis on 1 linn ja 30 külaasundust, kus on kokku 97 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 43 976. 2010. aasta seisuga olid elanikest 65,9% tatarlased, 13,3 venelased ja 19,9% tšuvašid.
Menzelinski rajoon

Menzelinski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Menzelinski linn.
Rajoonis on 1 linn ja 19 külaasundust, kus on kokku 70 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 28 832. 2010. aasta seisuga olid elanikest 60,1% tatarlased, 35,4% venelased ja 2,7% marid.
Spasski rajoon

Spasski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Bolgari linn.
Rajoonis on 1 linn ja 18 külaasundust.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 19 563. 2010. aasta seisuga olid elanikest 67,6% venelased, 29,5% tatarlased ja 1,6% tšuvašid.
Zelenodolski rajoon

Zelenodolski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Zelenodolski linn.
Rajoonis on 1 linn ja 20 külaasundust, kus on kokku 106 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 164 783. 2010. aasta seisuga olid elanikest 48,7% venelased, 46,2% tatarlased, 0,7% tšuvašid ja 0,5% marid.
Lõunasild

Lõunasild (inglise keeles "southbridge") on personaalarvuti kiibistik, mis vahendab suhtlust põhjasilla ja USB-seadmete, kõvaketaste, võrguliideste, heliseadmete jms aeglasemate sisend-väljundseadmete vahel. Lõunasild asub tavaliselt arvuti emaplaadil ja vahetab protsessoriga andmeid põhjasilla kaudu. Põhjasild seevastu suhtleb otse protsessori, mälu ja kuvaadapteriga.
Inteli lõunasilla kiibistiku nimetus on I/O Controller Hub (ICH), AMD APU-tüüpi protsessoritega arvutites kasutatakse lõunasilda nimega Fusion Controller Hub (FCH).
Hilisem areng.
Inteli PCH-arhitektuuri tulekuga 2008. aasta paiku kadus senine lõunasilda ja põhjasilda eristav arhitektuur. Mälukontroller ja PCI Expressi kuvaadapteri liinid viidi üle protsessorisse ning ülejäänud põhjasilla ja lõunasilla funktsioonid võttis üle Platform Controller Hub (PCH). Veelgi hilisemas Broadwelli arhitektuuris viidi ka PCH funktsioonid protsessorisse üle.
Nime algupära.
Nimi pärineb Inteli emaplaadilt aastast 1991, mille arhitektuuri joonis meenutab kaarti. Kirjeldati seda PCI Local Bus arhitektuuriga personaalarvuti platvormidele. Antud kiip asub PCI bus magistraalist lõunas ning on sillatud APM/ACPI (toiteliides), PCI/PCle Bus, AC 97/HDA (heli), SATA/USB/LAN portide, CMOS mäluga, IDE ning muude seadmetega.
Erinevus põhjasillast.
Kuna lõunasild paikneb füüsiliselt kaugemal protsessorist, siis tegeleb see ka arvuti aeglasemate ühendustega. Tavaliselt oli lõuna- ja põhjasilla vaheliseks liideseks PCI-siin, kuna see antud liides jäi aeglaseks, siis kõrgema jõudluse saavutamiseks kasutavad uued kiibistikud erinevaid liideseid.
Funktsioonid.
Kaasaegse lõunasilla funktsionaalsus sisaldab:
Lõunasild pakub tuge ka Etherneti, RAID, USB, audio koodekite ja FireWireile. Haruldane on see, et lõuna sild pakub tuge klaviatuurile, hiirele, seeria portidele, kuigi normaalselt on need seadmed ühendatud teise seadmega Super I/O.
Gataučiai vald

Gataučiai vald (leedu keeles "Gataučių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 105 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1615 inimest. Valla keskus on Gataučiai küla. Vallamaja asub aadressil Mokyklos g. 5. Vallavanem on Agnė Daugėlaitė.
Lisaks küladele asub vallas ka Eglynlaukise huutor, kus 1011. aastal elanikke ei olnud.
Siseringjoon

Kolmnurga siseringjoon on ringjoon, mis puutub kolmnurga kõiki külgi.
Nurgapoolitajate lõikepunkt on kolmnurga siseringjoone keskpunktiks.
Blokeeringuga tellised

Blokeeringuga tellised (inglise keeles "interlocking brick") on legoklotse meenutavad tellised. Need on kasutusel Kagu-Aasias. Blokeeringuga tellised on levinud oma odavuse ja lihtsuse tõttu. Seda tüüpi telliseid on odav kasutada seetõttu, et nende kasutamine hoiab kokku aega ja tsementi.
Erinevalt tavalistest tellistest on blokeeringuga tellise sees väikesed õhumullid, mis aitavad hoida madalamat temperatuuri, mis on kuuma kliima tõttu oluline.
Kõigepealt laotakse umbes poolemeetrine müür, siis paigaldatakse müüri sisse metallvardad ning valatakse müüri sisse tsementi.
Valmistamine.
Blokeeringuga telliseid valmistatakse vastavalt vajadusele liivast, savist, mullast, veest, tsemendist.
Tsemendist ja mullast telliste valmistamiseks segatakse alguses muld ja tsement kokku, segu asetatakse pressi, mis pressib sellest segust kindla kujuga tellise ning seejärel jäetakse see kuivama.
Taranto vürstkond

Taranto vürstkond oli aastal 1088 Lõuna-Itaalias loodud riik Hauteville Robert Guiscardi vanemale pojale Bohemondile osana rahust tema ja ta noorema venna Roger Borsa vahel pärast vaidlust Apuulia hertsogkonna järgluse üle. Enne normannide sissetungi Lõuna-Itaaliasse kuulusid alad Bütsantsi Itaalia katepanikionile.
Taranto sai sellise vürstkonna pealinnaks, mis kattis peaaegu kogu Apuulia kanna. Oma 377 aastase ajaloo jooksul oli see mõnikord võimas ja peaaegu sõltumatu Sitsiilia kuningriigi (ja hiljem Napoli) feodaallään, mõnikord vaid tiitel, mida anti sageli krooni pärijale või valitseva kuninganna abikaasale. Kui Anjou dünastia jagunes, läks Taranto Durazzo dünastia kätte (1394–1463). 
Napoli kuningas Ferrante (1458–1494) ühendas Taranto vürstkonna Napoli kuningriigiga pärast oma naise Isabelle de Clermonti surma. Vürstkond jõudis lõpule, kuid Napoli kuningad jätkasid Taranto vürsti tiitli andmist oma poegadele, esmakordselt tulevasele Alfonso II-le, Isabelle vanemale pojale.
Johann von Braunschweig-Grubenhagen

Johann von Braunschweig-Grubenhagen (enne 1322 – 23. mai 1367) oli Püha Aleksandri kloostrikiriku praost Einbeckis.
Ta oli hertsog Heinrich I "Imetlusväärse" ja tema naise Agnes von Meißeni poeg.
Drožžanoje rajoon

Drožžanoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Staroje Drožžanoje küla.
Rajoonis on 19 külaasundust, kus on kokku 52 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 23 148. 2010. aasta seisuga olid elanikest 57,5% tatarlased, 41,1% tšuvašid ja 1,1% venelased.
Rõbnaja Sloboda rajoon

Rõbnaja Sloboda rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Rõbnaja Sloboda linn.
Rajoonis on 1 alev ja 26 külaasundust, kus on kokku 78 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 58 290. 2010. aasta seisuga olid elanikest 52% tatarlased, 25% tšuvašid ja 21% venelased.
Eugen Ruge

Eugen Ruge (sündinud 24. juunil 1954 Venemaal Sverdlovski oblastis Sosvas) on saksa kirjanik, filmirežissöör ja tõlkija.
Eugen Ruge isa oli Saksa DV ajaloolane Wolfgang Ruge, marksist, kes oli asunud pärast Adolf Hitleri võimuletulekut koos vanematega elama Nõukogude Liitu ning viibis 15 aastat Sosva vangilaagris.
Kui Eugen Ruge oli kaheaastane, kolis pere Ida-Berliini. Ruge õppis Berliini Humboldti Ülikoolis matemaatikat ning oli seejärel Saksa DV Teaduste Akadeemia teadustöötaja.
1986. aastast tegutses Ruge kirjaniku, dokumentalisti ja stsenaristina. 1988. aastal emigreerus ta Lääne-Saksamaale.
2011. aastal ilmus Ruge autobiograafiliste sugemetega debüütromaan "Kahaneva valguse aegu" ("In Zeiten des abnehmenden Lichts"), mis kajastab Saksa DV ajalugu ühe perekonna saatuse kaudu. Romaan pälvis Saksa Raamatuauhinna.
Mendelejevski rajoon

Mendelejevski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Mendelejevski linn.
Rajoonis on 1 linn ja 14 külaasundust, kus on kokku 36 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 30 273. 2010. aasta seisuga olid elanikest 52,8% tatarlased, 35,6% venelased, 4,4% udmurdid ja 4% marid.
Satelliidisähvatus

Satelliidisähvatus on nähtus, mida põhjustab mõne satelliidi läikivalt pinnalt, näiteks päikesepaneelilt või antennilt Maa pinnale peegelduv valgus. Maal olev vaatleja näeb siis lühiajalist eredat sähvatust.
Iridiumi satelliitide võrgustikku kuulub 66 aktiivset sidesatelliiti, mis paiknevad madalatel Maa orbiitidel ja need põhjustavad eredamaid sähvatusi kui ükski teine Maa orbiidil tiirlev satelliit.
Iridiumi satelliitide sähvatused.
Enamik Iridiumi võrgustikku kuuluvaid satelliite on endiselt kontrollitavad, seega on nende sähvatusi võimalik ennustada. Iridiumi sidesatelliitidel on kolm hästi valgust peegeldavat antenni. Vahetevahel peegeldavad need päikesevalgust Maale, tekitades kiirelt liikuva valgustatud laigu Maa pinnal. Laigu läbimõõt on umbes 10 km. Vaatlejale näib see ereda sähvatusena taevas, mille kestus on mõni sekund. Ulatudes tähesuuruseni –8 (harva ka –9,5), on mõned sähvatused nii eredad, et need on nähtavad isegi päevasel ajal.
Teised satelliidid põhjustavad samuti satelliidisähvatusi, aga need pole kaugeltki nii eredad: tüüpiliselt ei ületa nende sähvatuste tähesuurus -3,5.
Vaatlemine.
On veebilehti ja mobiilirakendusi, mis pakuvad asukohapõhist infot satelliidisähvatuste võimalike toimumisaegade kohta.
Humanity Star oli passiivne satelliit, mille peamine ülesanne oli peegeldada päikesevalgust maale. Ta tegutses 2014. aasta jaanuarist märtsini.
Ülestõus (Tharaphita album)

"Ülestõus" on ansambli Tharaphita album.
See ilmus 27. juunil 2014.
Vaarang Records, stiil "Pagan Black", kestus 39:39
Vabaduse tänav (Narva)

Vabaduse tänav on tänav Narva vanalinnas. See algab Tuleviku tänava juurest, ristub Lavretsovi ja Hariduse tänavaga ning lõpeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 565 m.
1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Николаевская улица ja 1912. aasta linnaplaanil Nikolai tänav. 1927. ja 1986. aasta linnaplaanil oli tänava nimi Vabaduse tänav ehk улица Вабадузе. Oletatavasti sai tänav oma nime pärast Eesti Vabariigi väljakuulutamist.
Aadressil Vabaduse 5 asus Narva Politseiosakond, mis kolis uude hoonesse aadressil Vahtra tänav 3.
Aadressil Vabaduse 15 asub Kaitseliidu Narva malevkonna renoveeritud hoone. Nõukogude ajal oli selles hoones Narva sõjakomissariaat. Enne Teist maailmasõda tegutses hoones Narva Iveri Jumalaema Kristlik Naistöö Ühing (Нарвское женское христианское общество Иверской Божьей матери). Rekonstrueerimise käigus taastati hoone esialgne ilme.
Aadressil Vabaduse 16 asub Narva Püha Antoniuse kabel.
Hoone aadressil Vabaduse 20 (arhitekt Nikolai Opatski) kuulus EELK Narva Aleksandri Kogudusele. 2015. aastal kuulutas Viru maakohus välja Narva Aleksandri koguduse pankroti ja 2016. aastal müüdi hoone enampakkumisel. Aastatel 1951–1962 tegutses hoones Narva 2. Keskkool. Tänapäeval tegutsevad majas Narva Eesti Selts, Pensionäride Liit, Teater Ilmarine, Narva ja Prichudi piiskopkonna administratsioon ning MTÜ Vaba Loomingu Maja.Hoone arhitekt oli Nikolai Opatski
Apastovo rajoon

Apastovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Apastovo alev.
Rajoonis on 1 alev ja 21 külaasundust, kus on kokku 73 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 20 425. 2010. aasta seisuga olid elanikest 86,2% tatarlased, 6,9% tšuvašid ja 6,8% venelased.
Asukoha meetod

Asukoha meetod, kujundlikult ka mälupalee ja teekonna meetod (inglise keeles ""), on efektiivne mnemoonika, kus mälusoorituse parandamiseks organiseeritakse info seda mõttes ette kujutades. Mõttes kujutletakse end olevat mõnes paigas või teekonnal, mida hästi tuntakse. Meeldejäetavad sõnad või mõtted tehakse mõttes piltideks ja asetatakse selle teekonna järjestikustesse silmapaistvamatesse kohtadesse.
 Näide: Kui peaks meelde jätma näiteks kõne võtmesõnad (palee, teekond, lill, auto), siis võib kujutleda teekonda kodust kooli või tööle ja esimesele erilisemale teelõigule kujutleda paleed, järgmisele rändurit (üks võimalik teekonna sümbol) alustamas teekonda, järgmisele lille jne.
Suur osa mäluspordi harrastajatest kasutab seda võtet. Kümnest edukast mälu maailmameistrivõistlustel osalejast, kes on keskmiselt üle 11 aasta mnemovõtteid kasutanud, kasutas üheksa ka ühes aju diagnostika uuringus asukoha meetodit. Neuroteadlased leidsid, et nende suurepärase mälusooritusega inimeste aju ei erine oluliselt mäluspordiga mittetegelejate ajust.
Aleksejevskoje rajoon

Aleksejevskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Aleksejevskoje alev.
Rajoonis on 1 alev ja 19 külaasundust, kus on kokku 59 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 25 932. 2009. aasta seisuga olid elanikest 57,7% venelased, 30,7% tatarlased, 6,6% tšuvašid ja 3,6% mordvalased.
Trassoloogia

 
Trassoloogia on kriminalistikaharu, mis käsitleb objekti välisehitust kajastavaid jälgi, selle võtmiseks kajastavaid meetodeid ja võtteid ja vahendeid. 
Trassoloogiline jälg kujuneb, kui üks objekt põhjustab teisele objektile (näiteks tahkele kehale) suhteliselt püsivat laadi muutusi. Selleks võib olla ka sõrmejälg aknaklaasil, mis tekib rasust sõrmeotstel.
Jälje kujundavad kaks objekti: 
1) jälge kujundav ehk jäljestav objekt; 
2) jälge talletav, teisisõnu jäljestatav objekt. Kontaktpinnad on samahästi kui üksik puude või jälg.
Mõjutavad tegurid on temperatuur; niiskus; kõrvalise jäljeaine olemasolu jälge kujundaval objektil ja/ või jälge talletaval objektil.
Jäljeliigid.
Positiivne jälg: tolmune tald jätab niiskele põrandale tolmuse jälje.
Negatiivne jälg: pori jääb põranda peale jalanõu küljest.
Trassoloogilised jäljed kujunevad: staatiliseks (seisujälg), dünaamiliseks (liikumine, libisemine); nähtavuse järgi (nähtavad, vähenähtavad ja nähtamatud).
Nähtav jälg – avastatakse visuaalselt, kasutades fokuseeritud või hajutatud valgusega valgustit – kujunevad süvandjälgedega või kontrastse värvainega jäetud pindjälgedega (sõrmejäljed, verised saapajäljed).
Vähem nähtavad jäljed – avastatakse kasutades fokuseeritud või hajutatud külgvalgust, läbipaistaval pinnal läbivat valgust. Muudetakse nähtavaks kasutades füüsikalisi või keemilisi meetodeid. Kujunevad jäljeainega läikelistel pindadel. Nähtamatud jäljed – kujuneb mattpindadele värvitu jäljeainega. Avastatakse ja muudetakse nähtavaks füüsikalisi ja/või keemilisi meetodeid kasutades.
Trassoloogiliste jälgede talletamine: kirjalik, fotograafiline, esemeline.
Inimene saab jätta järgmisi jälgi: 
KÕIK jäljed võivad sisaldada DNA-d, mille võtmisel tuleb vältida kontaminatsiooni ehk saastumist. 
Kontaminatsioon – ühelt objektilt pärineva samaliigilise aine teisele objektile sattumine (nt DNA sattumine sündmuskohale). Saastega kokkupuute vältimiseks tuleb kanda steriliseeritud kindaid.
Endel Nõmberg

Endel Nõmberg (12. juuni 1924 Tõdva – 26. veebruar 1993 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja režissöör. 
Endel Nõmberg lõpetas 1943. aastal Tallinna 5. Gümnaasiumi ja 1948. aastal Draamateatri õppestuudio. 
Ta töötas aastatel 1944–1949 Eesti Draamateatris ja oli aastatel 1944–1955 harrastusteatrite näitejuht. Aastatel 1955–1985 töötas Nõmberg Eesti Televisiooni režissööri assistendi ja režissöörina, olles pikka aega soomekeelsete saadete peatoimetuses ning tegev ka muusikasaadete ja telefilmide juures .
Ilja Monakov

Ilja Monakov (sündinud 24. juulil 1988) on Eesti endine jalgpallur (poolkaitsja).
Jakob Hiietamm

Jakob Hiietamm (kuni 17. märtsini 1935 Jakob Ridbek; 31. august 1882 – 10. jaanuar 1950) oli Eesti omavalitsustegelane.
Ta lõpetas Paldiski linnakooli. Vene-Jaapani sõjast ja I maailmasõjast võttis osa telegrafistina. Pärast sõda hakkas ta põllumeheks esivanemate talus Kloostri vallas.
Vabadussõja alguses valiti ta Kloostri vallavanemaks. 1934. aastal valiti ta vallavanemaks neljandat korda. Ta osales ka mitmesuguste komisjonide ja nõukogude töös.
1936 oli ta Põllutöökoja II koosseisu liige, kuuludes Kloostri põllumeeste konventi.
1938 oli ta Kloostri vallavanemana üks Harjumaalt valitud maaomavalitsuste esindajate kogu liige, kelle ülesanne oli esitada üks presidendikandidaat 1938. aasta valimisteks.
1939–1940 oli ta Padise vallavanem.
Pagulasnaine

"Pagulasnaine" (aserbaidžaani keeles "Qaçqın qadın") on 1920. aastal valminud õlimaalportree pagulasnaisest XX sajandi algaastate Aserbaidžaani üheks viljakamaks nimetatud maalikunstniku ja graafiku Bəhruz Kəngərli loomingus tuntud pagulastest maalitud teoseseeriast. 
Ajaloolise väärtusega kunstiteos mitme sellise hulgas nagu "Paljasjalgne pagulane", "Pagulaspoeg Janfada külast Jerevanist", "Pagulane Khanim", "Pagulasnaised", "Kodutu pere" ja 1919. aastal valminud “Naispagulane” peegeldab kunstniku aktiivset kaasaelamist aastatel 1918–1920 kestnud muslimi ja tatarielanikkonna vaenu all kannatanud põgenikele ja nende lastele, keda ta tänaval kohates kutsus enda juurde külla ning kostitas.
Kangarli loodud panoraam ja portreemaalide tolle aja värv ja aktuaalsed teemad esindavad Aserbaidžaani realistliku kunstisuuna arengu algust.
"Pagulasnaine" ("Qaçqın Qadın") kuulub Aserbaidžaani Riikliku Kunstimuuseumi kogudesse.
Edmund Piątkowski

Edmund Piątkowski (31. jaanuar 1936 – 28. märts 2016) oli poola kettaheitja.
1958. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel Euroopa rekordi tulemusega kettaheites 53.92 kuldmedali. Järgmise aasta mais heitis ta Euroopa rekordiks 57.89 ja juunis juba 59.91, mis oli ühtlasi ka uus maailmarekord. 1961. aastal parandas ta veel kord Euroopa rekordit. Tulemus 60.47 püsis Euroopa rekordina 4. juunini 1962, kui selle ületas Nõukogude Liidu kettaheitja Vladimir Trussenjov.
Piątkowski võitis kettaheites 1960. aasta Rooma olümpiamängudel 5. koha, 1964. aasta Tokyo olümpiamängudel 7. koha ja 1968. aasta México olümpiamängudel samuti 7. koha. 
Ta tuli Poola meistriks kettaheites aastail 1955, 1957–1966 ja 1968–1969. Poola kettaheiterekordit parandas ta ühtekokku 13 korda, esimest korda 1955. aastal, olles vaid 19-aastane.
1959. aastal valiti Piątkowski Poola aasta sportlaseks.
Tema abikaasa oli jooksja Maria Piątkowska.
Maailmarekord.
Piątkowski püstitas ühe maailmarekordi:
Autoalarm

Autoalarm on sõidukile paigaldatud elektrooniline seade, mis on ette nähtud sõiduki kaitsmiseks. Autoalarmi põhieesmärk on tagada auto kaitse sissetungimise ja ärandamiskatse korral. Sõiduki volitamata puutumise või sinna sissetungi korral hoiatab alarm omanikku heli- ja/või valgussignaalide abil.
Sõltuvalt tüübist autoalarmi komplektis võivad olla elektrooniline plokk, puldid (open/close, indikaatoritega, LCD-ekraaniga), sireen, indikaator (valgusdiood), "VALET" nupp, šokk andur, liikumisandur, GPRS-moodul, salongivalve ultraheliandur, klaasipurustusandur, mootori käivitusmoodul, salongi ja mootori termoandurid.
Ajalugu.
Varasema versiooni autoalarmi kasutamiseks leiutati tundmatu vanglane Denverist aastas 1913. Autos oli paigaldatud püss, mis tulistas kui keegi pööras starterit. Hiljem autoalarm ilmus aastas 1916.
Varguskaitse.
Autoalarmi paigaldamine ei tähenda, et autot ei ole võimalik varastada, küll aga vähendab see oluliselt varaste huvi. Lisaks on võimalus autoalarmile lisada GPSi/GPRS-i moodul, mille abil on võimalik SMS-igaga autoalarmi käivitada ja kaardil oma autot leida.
Tüübid.
Eristada saab 3 põhilist autoalarmitüüpi:
Kahepoolse sidega autoalarm.
Kahepoolne side – tähistab terminit kus autoalarmi ja alarmipuldi vahel toimub side kahes suunas. Autoomanik saab puldist saata autole käsklusi, lisaks auto saadab puldile teavet auto seisundi kohta. Kui alarm läheb häiresse, saadab alarmikeskus kohe info häire detekteerinud tsooni kohta alarmipuldile. 
LCD-puldilt on igal ajal võimalik vaadata auto seisundit, ka seda kas alarm sai ikka valvesse ja uksed lukku pandud. Kahepoolse side leviraadius ulatub olenevalt asukohast kuni 1000 meetrit.
Soovides autot puldist käivitada, on vajalik juurde paigaldada käivitusmoodul.
Turvaline autoalarm.
Turvalist ja elementaarsete mugavustoimingutega autoalarm :
Joniškise vald

Joniškise vald (leedu keeles "Joniškio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 106 km². 2011. aasta seisuga elas seal 11682 inimest. Valla keskus on Joniškise linn (2011. aasta seisuga 9899 elanikku). Vallamaja asub aadressil Žagarės g. 21A. 2016. aasta seisuga oli vallavanem Janina Augustinaitienė.
Painutamine

Painutamine on tootmismenetlus, millega toodetakse plastsetest materjalidest (põhiliselt lehtmetallidest) V-kujulisi, U-kujulisi või rennikujulisi detaile. Painutamiseks kasutatakse laialdaselt valtspinke, torupainutuspinke, presspinke ja teisi spetsiaalseid masinpresse. Tavalisemad tooted, mida valmistatakse, on elektrikapid ja ventilatsioonitorustikud.
Tehnoloogia.
Vormimismenetlus näeb ette tooriku paigutamist painutustemplite vahele ja lehtmaterjali pressimist templite abil templikujuliseks. Tavaliselt on painutades vaja ületada nii tõmbepinged kui ka survepinged. Pärast painutust tekitavad jääkpinged materjali tagasipaindumise. Seetõttu on vaja materjalile anda mõningane ülepaine, et saada soovitud paindenurk. Tagasipainde suurus sõltub valitud materjalist ja vormimismeetodist. 
Painutades venib lehtmaterjal pikemaks. Painde venivust saab mõõta välispindade mõõtmiste suhtest enne ja pärast painutamist. Sisemist raadiust loetakse painderaadiuseks. Painderaadius sõltub vormimistemplitest, materjali omadustest ja materjali paksusest.
Painutusviisid.
Painutuspressidega painutamisel on kolm põhilist vormimisviisi. Üksteisest on meetodid eristatavad surumistempli paindelõpu asukoha järgi. Need kolm painutusviisi on järgmised: 
Painutustööriistade konfiguratsioon on kõigi kolme meetodi puhul peaaegu identne. Tööriista, mille tipus on raadius ja mis on kinnitatud pikale talale, nimetatakse templiks. Templid on tavaliselt kinnitatud masina ülemise osa külge klambrite abil ja liiguvad ülevalt alla, et tekitada painutuseks vajalik survejõud. Alumist tööriista kutsutakse matriitsiks, milles asub V-kujulise profiiliga süvend. Matriitsid on tavaliselt paigal ja asetsevad masinal selleks ette nähtud pesas. Eri liiki vormimiste teostamiseks kasutatakse spetsiaalselt konstrueeritud masinaid või mehhanisme. 
Kolmepunktipainutus.
Kolmepunktipainutus on uuem tehnoloogia, milles kasutatakse seadistatava kõrgusega matriitsi, mis on liigutatav servomootoriga. Kõrgust saab seadistada 0,01 mm ulatuses. Kõrguse reguleerimine matriitsi ja ülemise templi vahel on lahendatud hüdraulilise padja abil, mis kohandab painet lehtmaterjali paksuse hälbe järgi. Kolmepunktipainutuse meetodiga on võimalik saavutada ±0,25-kraadine täpsus. Kuigi see meetod võimaldab suurt paindlikkust ja täpsust, kaasnevad sellega suured kulud ja erinevate tööriistade vähesus. Sellist painutusmeetodit kasutatakse peamiselt kõrge väärtusega nišitoodete puhul.
Kepaliai vald

Kepaliai vald (leedu keeles "Kepalių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 88 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1672 inimest. Valla keskus on Kirnaičiai küla. Vallamaja asub aadressil Audruvės g. 4.
Rudiškiai vald

Rudiškiai vald (leedu keeles "Rudiškių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 60 km². 2011. aasta seisuga elas seal 800 inimest. Valla keskus on Rudiškiai küla. Vallamaja asub aadressil Senoji g. 34. Vallavanem on Jūratė Čepskienė.
Lisaks küladele asub vallas ka arvukalt huutoreid:
Küünlaümbriste jaht

Küünlaümbriste jaht on ringlusteenuste pakkuja Kuusakoski korraldatav neli kuud kestev keskkonnakampaania, kus lasteaialapsed ja 1.-12. klassi õpilased korjavad kokku teeküünlaümbriseid. Kampaaniat on korraldatud neli korda. Kõigi kampaania aastate jooksul on kampaaniast osa võtnud üle 38 000 noore ja taaskasutusse on suunatud ligi 11 miljonit alumiiniumist küünlaümbrist.
Keskkonnakampaaniat korraldab MTÜ Tuleviku Heaks.
Neljandal kampaanial võttis osa ligi 15 500 last ja nelja kuu jooksul kogusid nad 4 743 999 teeküünlaümbrist. Kõige rohkem ehk 31 144 teeküünlaümbrist kogus Merivälja kooli õpilane Carmen Marie Aavik. Lasteaia edetabelis sai esikoha Tallinna Linnupesa lasteaia Mesilinnu rühm 36 568 teeküünlaümbrisega. Nooremate kooliõpilaste edetabelis sai esikoha Tabivere põhikooli 5. klass 24 842 teeküünlaümbrisega. Vanemate kooliõpilaste edetabelis sai esikoha Väike-Maarja gümnaasiumi 9. klass 27 492 teeküünlaümbrisega.
Nõidur

"Nõidur" (poola keeles "Wiedźmin") on poola kirjaniku Andrzej Sapkowski loodud fantaasiaraamatute sari, mis koosneb lühijuttudest ja romaanidest. 
Raamatute peategelaseks on Geralt Riviast. Nõidur on Sapkowski raamatutes elukate ja kollide kütt, kes treenimise ja kehamuunduse abil saavutab üleloomulikud võimed. Raamatute alusel on Poolas "Nõidurist" loodud nii film kui ka teleseriaal. Lisaks on olemas "Nõiduri"-ainelised videomängud, graafilised romaanid, koomiksid, laua- ja kaardimängud.
Eesti keelde on "Nõiduri" saagast tõlgitud viis raamatut – mõlemad jutukogumikud ja kolm esimest romaani.
Romaanid.
Romaanide peategelasteks on Geralt ja Ciri, kes on äsja vallutatud kuningriigi printsess ja kelle Geralt võtab oma hoole alla.
Videomängud.
Mängud on loodud Poola mängustuudio CD Projekt RED.
Nižnekamski rajoon

Nižnekamski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Nižnekamski linn.
Rajoonis on 2 linna ja 15 külaasundust, kus on kokku 66 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 274 046. 2010. aasta seisuga olid elanikest 46,5% tatarlased, 40,6% venelased ja 2,3% tšuvašid.
Neustadt am Rübenberge

Neustadt am Rübenberge on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.
Linna pindala on 357 km². 31. detsembril 2016 elas seal 43 964 inimest.
Linn asub piirkonnas nimega Hannoversche Moorgeest.
See on pindalalt 9. asula Saksamaal (Berliini, Hamburgi ja Kölni järel), kuigi seal elab vaid umbes 45 000 elanikku.
Sarmanovo rajoon

Sarmanovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Sarmanovo.
Rajoonis on 22 külaasundust, kus on kokku 72 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 689. 2010. aasta seisuga olid elanikest 90,8% tatarlased ja 7,8% venelased.
Kriukai vald

Kriukai vald (leedu keeles "Kriukų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. 
Valla pindala on 134 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1440 inimest. Valla keskus on Kriukai alev (2011. aasta seisuga 533 elanikku). Vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 5. Vallavanem on Audronė Impolienė.
Lisaks küladele on vallas ka mitu huutorit:
Novošešminski rajoon

Novošešminski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Novošešminsk.
Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 30 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 13 526. 2010. aasta seisuga olid elanikest 50,9% venelased, 43,4% tatarlased ja 4,2% tšuvašid.
Ene Kangron

Ene Kangron (sündinud 8. novembril 1947 Riisiperes Harjumaal) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala Laine Karindi klassis ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa klassis.
Aastatel 1975–1986 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi koorijuhtimise õppejõud, 1986. aastast Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika õppejõud, hiljem dotsent. Alates 2000. aastast on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia täienduskoolituskeskuse juhataja.
Ta on juhatanud mitmeid koore. Aastatel 1974–1983 oli ta TPI Akadeemilise Naiskoori dirigent, 1983–1996 peadirigent. 
Ta on Tallinna Meestelaulu Seltsi Türnpu Meeskoori peadirigent.
Ta on Eesti Muusikaõpetajate Liidu üks asutajaid, aastatel 1990–1995 esimehe asetäitja, 1995–2002 esimees, nüüd juhatuse liige. 
Aastatel 1995–1999 oli ta Eesti Muusikanõukogu asepresident.
Isiklikku.
Tema abikaasa on koorijuht Tõnu Kangron.
Elina Zvierava

Elina Zvierava (valgevene Эліна Аляксандраўна Зверава, vene Эллина Александровна Зверева ; sündinud 16. novembril 1960 Dolgoprudnõis) on endine valgevene kettaheitja. 
Aastani 1991 esindas võistlustel Nõukogude Liitu.
Elina Zvierava on osalenud olümpiamängudel viis korda. 1988. aasta suveolümpiamängudel Seoulis võitis ta 5. koha. 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas võitis ta pronksmedali. 39-aastaselt tuli Elina Zvierava olümpiavõitjaks 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas sai ta 14. koha. Olles juba 47-aastane, osales ta ka 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kus sai väga kõrge 6. koha. 
1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis võitis ta kuldmedali. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Edmontonis sai ta tulemusega 67.10 hõbemedali, kuid pärast venelanna Natalja Sadova vahelejäämist dopinguga sai temast kahekordne maailmameister. 1997. aasta maailmameistrivõistlustel Ateenas võitis ta hõbemedali.
Tema isiklik rekord kettaheites on 71.58 (1988).
Aino Himbek

Aino Himbek (sünninimi Aino Villemson; 1935. aastast Aino Vilimaa; 6. veebruar 1931 Tallinn – 5. veebruar 2006 Tallinn) oli eesti pianist.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna Muusikakooli klaveri erialal (Karl Sillakivi klass) ja 1956. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri erialal (Heljo Sepa klass).
Aastatel 1950–1982 töötas ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kontsertmeistrina.
Isiklikku.
Ta oli abielus näitleja ja filmirežissööri Valdur Himbekiga. Ülo Vilimaa oli tema vend.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Stihl

Andreas Stihl AG &amp; Company on Saksa kettsaagide ja muude kaasaskantavate seadmete, sealhulgas trimmerite ja puhurite tootja. 
Ettevõtte peakorter asub Saksamaal Waiblingenis. Stihli asutas 1926. aastal Andreas Stihl, kes oli oluline innovaator kettsaagide tootmise algusaastatel. Stihl väidab end olevat maailma suurima läbimüügiga kettsaagide tootja ja ainsa kettsaagide tootja, kes toodab ise ka saekette ja juhtplaate. Andreas Stihl AG on erakapitalil põhinev ettevõte, mis kuulub Andreas Stihli järeltulijatele.
Ettevõtte ajalugu.
Andreas Stihl konstrueeris ja ehitas oma esimese sae 1926. aastal. Saag töötas elektri jõul ja kaalus 63 kilogrammi. Stihli nimi sai kiiresti populaarseks ja oli peagi suurim kettsaagide tootja maailmas. Stihli kasv oli esialgu aeglane, kuna kettsaed tulid turule umbkaudu ülemaailmse majanduskriisi ajal – tööjõud oli siis odav ning mootorsaagide järele polnud vajadust, kuna kahemehesaed olid populaarsed. Esimesed saed olid väga rasked ja tihti vajasid käsitsemiseks kahte meest.
Laienemine.
1970. aastate keskel laienes Stihl, ehitades tehased Brasiiliasse ja Ameerika Ühendriikidesse. 2008. aastal ehitati tehas Hiinasse.
Igor Korobov

Igor Korobov (vene keeles "Игорь Валентинович Коробов"; 3. august 1956 – 21. november 2018) oli Venemaa sõjaväelane, alates 2016. aasta 2. veebruarist oli ta Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse (GRU) ülem ja Kindralstaabi ülema asetäitja.
Korobov valdas mitut võõrkeelt, oli abielus ja tal oli kaks last.
Frank (aadlisuguvõsa)

 
Frank on Venemaa aadlisuguvõsa.
Frankide aadlisuguvõsa alusepanijad on Karl Frank ja Osip Franki. Karl Frank alustas teenistust 1808. aastal, läbis mitu teenistusastet ja ülendati 4. oktoobril 1840 riiginõunikuks. Tema vend Osip Frank alustas teenistust 1807. aastal ja ülendati 14. jaanuaril 1837 kolleegiuminõunikuks. 28. märtsil 1841 anti neile aadliseisuse diplom. 
Vapi kirjeldus.
Kilp on jagatud kolmeks osaks. Ülemisel, kuldse taustaga kolmandikul on kujutatud must kotka tiib, mille peale on asetud (diagonaalis) taevakarva mõõk. Kilbi alumine pool on jagatud kaheks. Vasakul on taevasinisel taustal hõbedane kolmeleheline rist, mille tipus on kuusnurkne täht. Paremal on punasel taustal kuldsed kaalud ja tipus hõbedane kuusnurkne täht.
Kilp on kroonitud aadli kiivri ja krooniga. Kiivri hari koosneb kolmest hõbedasest jaanalinnusulest. Kate on musta ja kuldsega.
Imelda Marcos

Imelda Romuáldez Marcos (sünninimi Imelda Remedios Visitacion Trinidad Romuáldez; sündinud 2. juulil 1929) on Filipiinide presidendi Ferdinand Marcose lesk. Ta oli Filipiinide presidendi abikaasa aastatel 1965–1986.
Tema poeg Ferdinand Marcos juunior valiti Filipiinide presidendiks 2022. aastal.
Kaitseliidu Narva malevkond

Narva malevkond on Kaitseliidu territoriaalüksus, mille vastutus- ja tegevuspiirkond on Narva. Narva malevkond on üks kolmest kaitseliidu Alutaguse maleva malevkondadest, kuhu kuuluvad peale Narva linna veel Narva-Jõesuu, Sillamäe ja Vaivara vald.
Malevkonna koosseis.
Narva malevkonda kuulub üle 250 kaitseliitlase.
Ungari sümboolika

Ungari sümboolika moodustavad lipud, ikoonid või kultuurilised väljendusvormid, mis on kas sümboolsed, representatiivsed või muidu iseloomulikud Ungarile või Ungari kultuurile. Kõige väärtuslikumaid erilisi Ungari tooteid ja sümboleid kutsutakse nimetusega "Hungaricum".
Lipud ja heraldika.
Ungari lipp on horisontaalne trikoloor, mille värvid on punane, valge ja roheline. Populaarne on ka Árpádi dünastia vapp.
Floora ja fauna.
Ligikaudu viiendikku Ungarist katab mets, kuid vaid poole sellest moodustab looduslik mets. Ungari on koduks umbes 2200 õistaimede liigile ja piirkonna topograafia ning üleminekukliima tõttu on paljud neist sellised, mida tavaliselt sellel laiuskraadil ei leia. Suurt osa Lõuna-Dunántúli piirkonnas asuva Villány linna ja Mecseki mäeaheliku piirkonna taimestikust võib tavaliselt kohata vaid Vahemere ääres. Samas piirkonnas, Villány mäeaheliku lõunapoolsel Szársomlyó mäel, leidis Ungari botaanik Viktor Janka aastal 1867 varem teadusele tundmatu lille ja kirjeldas selle. Selle lille näol on tegemist kõige varem õitseva Ungari lillega: Ungari krookus ehk "Colchicum hungaricum".
Ungari idapoolse madaliku soolases Hortobágy piirkonnas kasvavad paljud taimed, mida tavapäraselt leidub mererannas ja Nyírségi piirkond on kuulus niidulillede poolest. Szekszárdi lähedal Doonau ääres asuv Gemenc'i mets, Dunántúli keskel asuv Väike-Balatoni järv ja Kecskemétist idasse jääv Tisza jõe seisuvee ala on kõik olulised märgalad. Suurem osa riigi metsapiirkondades olevatest puudest on heitlehised (pöök, tamm ja kask) ja vaid väikese osa moodustavad kuused. Alates 14. sajandist on Ungari aladele tunginud üle 250 uue taimeliigi ja neist pea 70 loetakse invasiivseteks. Paljud neist taimedest on mitmeaastased ürdid, mis on põhjustanud mõne piirkonnale omase taime aeglase kadumise.
Ajalooliselt on Ungari olnud suuruselt teine paprika tarnija Ameerika Ühendriikidesse. Ungari paprikal on iseloomulik maitse ja selle järele on suur nõudlus Euroopas, kus seda kasutatakse pigem maitseaine kui värvainena.
Toit ja jook.
Ungarlaste traditsioonilistel toitudel on külluslikud ja pikantsed maitsed ning lõhnad. Road on maitserikkad, vürtsikad ja sageli ka üpris rasked. Sealsete roogade maitsed põhinevad maitsestamise ja valmistusviiside sajanditevanustel traditsioonidel. Neis kasutatavad peened koostisosad toodetakse kohalike põllumeeste poolt. Paprikat, sibulat ja küüslauku leiab kõikjalt. Keskajal oli kalasupp kõige populaarsem ja armastatum kalaroog Ungaris ning üks aastast 1860 pärinev kokaraamat sisaldab 400 kalatoitude retsepti. Kõige tuntumad Ungari köögile omased road, guljašš, erinevad hautised ja "paprikás", on paprikast punased.
Iryna Jatčanka

Iryna Jatčanka (sündinud 30. oktoobril 1965 Homielis) on endine valgevene kettaheitja.
Iryna Jatčanka osales olümpiamängudel viis korda. 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas võitis ta 7. koha. 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas sai ta 12. koha. 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys võitis ta pronksmedali. 
2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas võitis ta samuti pronksmedali, kuid tema tulemus tühistati kaheksa aastat hiljem. 
Viimast korda osales ta 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kus ta sai 11. koha. 
2003. aasta maailmameistrivõistlustel Pariisis võitis Iryna Jatčanka kuldmedali.
Iryna Jatčanka abikaasa on valgevene vasaraheitja Ihar Astapkovič. 
Tema isiklik rekord kettaheites on 69.14 (2004).
Ruslan Jagudin

Ruslan Jagudin (sündinud 11. aprillil 1982) on Eesti jalgpallur (ründaja).
Siim Valtna

Siim Valtna (sündinud 31. juulil 1987) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja). Praegu töötab ta abitreenerina Tartu JK Tammekas.
Isiklikku.
Tema vend on jalgpallur ja korvpallur Mikk Valtna.
Taavi Vellemaa

Taavi Vellemaa (sündinud 4. septembril 1987) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja).
Tanel Tammemägi

Tanel Tammemägi (2. juuli 1990 – 15. detsember 2014) oli Eesti jalgpallur (ründaja).
Klubikarjäär.
Tammemägi suri 15. detsembril 2014 pärast rasket õnnetust.
Maastik punase pilvega

"Maastik punase pilvega" on Konrad Mäe maal aastatest 1913–1914.
Maal kuulub Eesti Kunstimuuseumi kogudesse ja seda eksponeeritakse Kumu kunstimuuseumis.
"Maastik punase pilvega" on ainus Eesti autori töö, mis on valitud kogumikku "1001 maali, mida elu jooksul peab nägema". Teos ilmus 2008. aastal, selle peatoimetaja on inglise kunstnik ja kunstiprofessor Stephen Farthing.
25. augustil 2017 andis Eesti Post välja postmargi, millel maali on kujutatud. See on pühendatud Konrad Mäe maalide näitusele, mis avati 9. oktoobril Roomas Galleria Nazionale d'Arte Moderna e Contemporaneas.
Maal kuulub projekti "Europeana 280" ühena 12 Eesti kunstiteosest. Kokku tõsteti selle projekti käigus esile 347 kunstiteost 146 institutsioonist ja 29 riigist.
Itaallanna lastega ojal

"Itaallanna lastega ojal" on Johann Köleri maal, mis valmis 1862. aastal.
Maal kuulub Eesti Kunstimuuseumi kogusse ja seda eksponeeritakse Kumu kunstimuuseumis.
Maali mõõtmed on 82,5 × 53,5 cm.
Teos kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest.
Ela Tomson

Ela Tomson (aastani 1965 Liimeon, 1965–1973 Unt; sündinud 16. veebruaril 1945 Pärnus) on Eesti endine teleajakirjanik ja poliitik.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. 
Aastatel 1968–1972 oli ta Eesti Telefilmi toimetaja. 1972–1992 oli ta Eesti Televisiooni toimetaja (toimetas näiteks saatesarju "Järjehoidja", "Laupäevastuudio" ja "Prillitoos" ning tegi filmisaateid). 
1992–1994 oli ta Pärnu Raadio peatoimetaja. 
1994–2000 oli ta ETV hanketoimetuse peatoimetaja. 
2001–2003 oli ta Pärnu Ühisgümnaasiumi õpetaja. 2001–2003 oli ta Pärnu Linnavalitsuse välissuhete ja protokollinõunik. 
Jaanuarist 2003 on ta Erakond Isamaa liige.
Ta oli X Riigikogu liige (2003–2007).
2008. aastast oli ta Pärnu Linnavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonna juhataja asetäitja. 2021. aastast on ta Pärnu Linnavolikogu haridus- ja kultuurikomisjoni esimees. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli 1994. aastast kuni surmani 2023. aastal Mati Põldre. Varem on ta abielus olnud Mati Undiga ja Enn Tomsoniga.
Elhaida Dani

Elhaida Dani (sündinud 17. veebruaril 1993 Shkodëris) on Albaania laulja.
Aastal 2009 võitis ta Albaania talendisaate Star Academy ja 2012 aastal lauluvõistluse Top Fest. Aastal 2013 osales esimesel Itaalia laulukonkurssil The Voice of Italy ja samuti võitis. Tema poolt hääletas üle 70% publikust.
Elhaida Dani esindas lauluga "I'm Alive" Albaaniat 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Laul pääses finaalvõistlusele ja sai seal 27 osaleja seas 34 punktiga 17. koha.
Linda Raus

Linda Raus (17. oktoober 1909 Purku, Järvakandi vald, Rapla kihelkond, Harjumaa – 13. detsember 2003) oli eesti rahvatantsuõpetaja ja lavastaja.
1929. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogiumi. Hiljem täiendas ta end mitmetel rahvatantsujuhtide kursustel.
1970., 1973., 1975. ja 1994. aastal oli ta Eesti üldtantsupeo ja 1982. aastal noorte tantsupeo üks üldjuhte. Ta oli ka kodukandis Sakus kauaaegne rahvatantsujuht ja laulupäevade korraldaja.
Mälestuse jäädvustamine.
Purku koolimaja seinale on paigaldatud Linda Rausi mälestustahvel.
17. oktoobril 2014 avati Linda Rausi 105. sünniaastapäeva puhul Saku mõisapargis tema mälestuspink. Pingi valmimist toetasid rahaliselt Saku vald ja kohalikud rahvatantsijad, mälestusplaadi pingile valmistas tema lapselaps Indrek Raus. Asukohaks valiti just Saku mõisapark, kuna seal oli Raus korraldanud aastaid Saku laulupäevi koos koorijuhtide Ottniell Jürissaare ja Rein Taliga.
Isiklikku.
Tema pojad olid näitlejad Sander Raus ja Mauri Raus.
Vladimír Mečiar

Vladimír Mečiar (sündinud 26. juulil 1942 Zvolenis) on Slovakkia poliitik. Ta oli aastatel 1990–1991, 1992, 1993–1994 ja 1994–1998 Slovakkia peaminister.
Ta sündis 1942. aastal Zvolenis (toona Esimeses Slovaki Vabariigis). Ta on lõpetanud Bratislavas Komenský ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli 11. jaanuarist 1990 kuni 27. juunini 1990 Slovakkia siseminister (Milan Čiči valitsuses). Pärast 1990. aasta Slovakkia parlamendivalimisi sai tast 27. juunil 1990 Slovakkia peaminister, ta oli peaministri ametis 6. maini 1991.
1991.-1992. aastal Tšehhoslovakkia tuleviku osas peetud kõnelused jooksid liiva, tšehhid eesotsas Václav Klausi ja Kodanike Demokraatliku Parteiga soovisid rohkem tsentraliseerimist, kuid slovakid eesotsas Mečiariga ja parteiga "Demokraatliku Slovakkia Eest" (HZDS) soovisid konföderatsiooni. Seepeale otsustasid Mečiar ja Klaus Tšehhoslovakkia jagada kaheks eraldi riigiks, 1993. aastal sai Mečiar nüüd iseseisva Slovakkia peaministriks. Tema valitsemisstiil muutus üha autoritaarsemaks.
1994. aastal valiti ta peaministriks tagasi, kui HZDS võitis parlamendivalimised ja moodustas koalitsiooni vasakradikaalse Slovakkia Töölisteühenduse (ZRS) ja äärmusparempoolse Slovakkia Rahvusparteiga (SNS). Kuigi ta toetas Slovakkia liitumist Euroopa Liidu ja NATOga, siis tema autoritaarse valimisstiili tõttu jäi Slovakkia liitumiskõnelustelt kõrvale, samas kui Slovakkia naabrid ja Visegrádi grupi partnerriigid Poola, Tšehhi ja Ungari said 12. märtsil 1999 NATO liikmeteks. Euroopa Liidu liikmesuse osas kutsuti Poola, Tšehhi ja Ungari liitumiskõnelustele 12. detsembril 1997, kuid Slovakkia jäi kõrvale.
1998. aasta parlamendivalimistel tuli esimeseks jälle HZDS, kuid kaotas 18 kohta, saavutades vaid ühekohalise enamuse Slovakkia Demokraatliku Koalitsiooni (SDK) ees. HZDS ei suutnud koalitsiooni moodustada ja seega Mečiar enam peaministriks ei saanud, tema asemal sai peaministriks Mikulaš Dzurinda.
1999. aastal kandideeris Mečiar Slovakkia esimestel presidendi otsevalimistel, kuid kaotas Rudolf Schusterile.
2002. aasta parlamendivalimistel peeti Mečiari favoriidiks, kuigi arvati, et kui ta valimised võidab, kaotab Slovakkia Euroopa Liidu liikmesuse võimaluse. HZDS tuligi esimeseks, kuid võitis vaid 36 kohta 150st, ning Dzurinda jätkas peaministrina.
2004 kandideeris Mečiar uuesti presidendiks, kuid jäi alla oma endisele liitlasele Ivan Gašparovičile. 2006. aasta parlamendivalimistel võitis HZDS vaid 15 kohta. Kuigi HZDS kaasati valitsuskoalitsiooni, siis Mečiari ise mitte. Ta keeldus kandideerimast 2009. aasta presidendivalimistel ja 2010. aasta parlamendivalimistel sai HZDS ainult 4,32% häältest, jäädes parlamendist välja. 2012. aasta parlamendivalimistel ei saavutanud HZDS isegi 1 protsenti häältest ja 2014 läks laiali.
Isiklikku.
Vladimír Mečiar on abielus, tema abikaasa Margarita Mečiar on arst; neil on neli last.