Senninbari

Senninbari (tõlkes '1000 inimese pisted', kuid tuntud ka kui '1000 piste vöö') on religiooniga seotud sümboolse tähendusega ese, tikitud vöö või vest, mis anti kaasa sõduritele, kes olid teel lahingusse . "Senninbari" kuju võis olla varieeruv, kuid kõige populaarsem neist oli vöö, mida kanti vormiriietuse all. Kõige levinum vöö pikkus oli 90–120 cm, kuid leidus ka pikemaid, mida kanti kui "tasuki": pikk kanderiba, mis mähiti risti üle selja ja ümber õlgade selleks, et kimono varrukaid lahinguks üles voltida . 
Legend.
"Senninbari" eesmärk oli kaitsta kandjat kurja ja kuulide eest, tekitades justkui kaitsekilbi kandja ümber. Lisaks kaitsele andis "senninbari" kandjale ka osavust lahingus ja meisterlikkust relva käsitlemisel. Kaitseks pidi kandja hoidma "senninbari" enda lähedal, mistõttu kandsid enamus sõdureid neid vööna keha vastas või kiivri all. 
Naised, kes valmistasid "senninbari", olid kindlad, et "senninbari" kandmine kaitseb kurja eest ning aitab sõduril tervena koju naasta. Kandjate hulgas leidus neid, kes ei uskunud "senninbari" kaitsvasse jõusse, kuid kandsid vööd austusest oma lähedaste vastu või selleks, et end kodustega lähedasemana tunda. Oli ka neid, kes uskusid, et vöö mitte ei kaitse neid, vaid annab neile jõudu juurde oma vaenlase alistamisel. 
"Shinto" usk.
"Shinto" usk, mis on andnud tähenduse "senninbari"'le, peab oluliseks puhtust, harmooniat, austust perekonna vastu ja indiviidi alluvust ühiskonna ees. Olles animistliku filosoofiaga, on "Shinto" järgi loodusel vägi ning jumalad ja vaimud, tuntud kui "kami", paiknevad just silmapaistvalt ilusates ja looduslikes keskkondades. Austus perekonna ja esivanemate ees on kooskõlas usulise ja ühiskondliku mõtteviisiga, mitte niivõrd individualismiga. Võrreldes Budismiga on "Shinto" usk pühendatud rohkem elule, mitte niivõrd surmajärgsele. 
Ajalugu.
Esimesed teated "senninbari" kasutamisest ja levikust pärinevad Hiina-Jaapani sõjast (1894–1895), kuid lähiminevikus mäletatakse neid kui teise maailmasõja esemetena. Algsed "senninbari’"d olid pigem rätiku-laadsed sõduritele kaasas kandmiseks. Aja jooksul nende funktsionaalsus muutus ning neid kanti näiteks vööde ning vestidena. Globaalse sõja tagajärjena ei ole "senninbari" levinud ainult Jaapanis, vaid ka läänes. Eriti populaarseks on "senninbari" osutunud Ameerikas ja seda kahel põhjusel. Esiteks võitlesid teises maailmasõjas Jaapani päritolu ameeriklased Jaapani sõdurite vastu ning järgides traditsioone valmistati ka neile "senninbare". Teiseks oli "senninbari" läänemaailmas populaarne lahingust kaasatoodud trofee. Erakogudes olevatel "sennibari"'del võib leida USA armee kulunud templi jälgi. Kõik trofeed, mille sõdurid endaga lahinguväljalt kaasa tõid, anti esmajärgus üle võimudele, kes kontrollisid esemed hoolikalt üle, et neisse ei oleks peidetud julgeolekut ohustavat olulist informatsiooni. 
Ajalooliselt valmistati esimesed "senninbari"'d kandja pere naiste poolt. Teise maailmasõja päevil hakkasid Jaapanis "senninbare" massiliselt tootma paljud naiste organisatsioonid, kuna sõdurite hulk oli kasvanud ja nõudlus oli suurem.  
Konstruktsioon.
"Senninbari" on traditsiooniliselt õmmeldud valgest puuvillasest riidest, kuid selle puudumisel on kasutatud muidki käepärast olnud materjale, sealhulgas taaskasutatud riisikotte. "Senninbari"'d võivad vormilt ja kujult olla üsnagi erinevad. Tüüpiliselt on "senninbari" valmistatud laia vööna, mille sõdurid said endale ümber keha siduda, kuid on ka väiksemaid, mida kasutatakse pearätina kiivri all . Lisaks vöödele õmmeldi "senninbari"'d ka vestidena, mida sõdurid kandsid vormi all. Suurematel "senninbari"'del võisid olla ka väikesed taskud, kuhu sõdurid said peita teisi talismane. Kinnitamise mugavuseks lisati vöödele nööpe või rihmasid. Nende puudumisel volditi otsad vormipükste vahele. 
Kui "senninbari" konstruktsiooni oli valmis, asusid naised neid kaunistama. Sõdurite naispereliikmed seisid tihti rahvarohketes kohtades, näiteks nagu rongijaamad ja populaarsed tänavad, ning palusid naissoost möödujatel teha kangale 1000 punast pistet, üks piste iga naise kohta. Mehed ei tohtinud "senninbari" valmistamises osaleda. Tiigri aastal sündinud naised võisid vööle oma vanusele vastava arvu pisteid teha. Pisted olid tihtipeale vastavalt mustrile ette märgitud ning iga "senninbari" oli ainulaadne. Paikkonniti oli traditsiooniks ka pistet tehes nõelaga sõrme torgata ning jätta veretilk piste peale . 
Lisaks punastele pistetele kaunistati "senninbari" tihtipeale erinevate elementidega. Populaarseks osutusid ütlused, mis tegid au mitte ainult kandjale, vaid kogu Jaapani impeeriumile. Näiteks on "senninbari’"dele tikitud loosungeid nagu "Dai-nippon teikoku bu-un cho-kyu o inoru", umbkaudselt tõlgitult “Me palvetame, et Jaapani impeeriumil oleks alati sõjas õnne” ning "mamore gunkoku" - “Kaitse meie riiki sõjas”. Jaapani kultuuris on keiser kõige olulisem isik, kuna legendi järgi on ta jumalate järeltulija ning seetõttu peetakse tema kaitsmist ääretult tähtsaks. "Shinto" usk põhineb eeltoodud printsiibil ja selle kohaselt ei ole sõduri jaoks kõrgemat au kui oma riigi ja rahva teenimine ja kaitsmine. "Shinto" usu militaarne mõju "sennibari’"de valmistamisel on tuntav ning on tõendeid, et "senninbari" personaliseeriti ka kandja nimega, mõnikord koos militaarse auastme ja sünnikuupäevaga.
"Senninbari" kaunistamiseks kasutati mustreid, mis kujutasid olulisi sümboleid Jaapani ühiskonnas, näiteks nagu impeeriumi lipp ja tiigrid. On tõendeid ka "senninbari"'dest, mille peale olid tikitud õitsevad puud. Levinud olid ka "senninbari"'d, millele olid õmmeldud mündid, sageli viis või kümme "sen"'i, mille tähendus peitub sümboolses sõnamängus (detailsem kirjeldus tagapool). Haruldane ei olnud ka õmmelda valmistaja juukseid pistete vahele, et suurendada kaitset kandja ümber . 
Sümboolika.
Värvid.
Populaarseimad värvid "senninbari" disainis on valge ja punane. Valge on Jaapanis traditsiooniliselt nii puhtuse ja süütuse (nii füüsiliselt kui spirituaalselt) kui ka jumalate rikkumatuse värv. Viimane aspekt on oluline "Shinto" usus . Punasel värvil on mitu erinevat tähendust. Punane, eriti kombinatsioonis valgega, on õnnetoov ja heaendeline värv . See on väekuse värv, mis aitab hoida eemal kurjad vaimud ja kaitsta kandjat . 
Tiiger.
Tiigril on Jaapani kultuuris sümboolselt oluline tähendus. Loomuselt on tiigrid tugevad loomad, kes jõuavad alati tagasi koju, kui kaugele nad ka ei rändaks. "Senninbari" kandja jaoks sümboliseerib tiigri kujutis sama: lootust, et sõdur jõuab tervena lahingust tagasi . Mütoloogilises mõistes on tiigrid kaitsjad kurjade vaimude ja halva energia eest. Usutakse ka, et tiigri aastal sündinud on erilise kaitse all. Tõenäoliselt just sellel põhjusel oli just tiigri aastal sündinud naistel luba tikkida "senninbari’"le rohkem kui üks piste, et oma kaitsvat energiat kandjaga jagada . 
Õitsevad puud.
Jaapani kultuuris on nii õitseval kirsi- kui ka ploomipuul erilised tähendused, mis on üle kandunud ka "senninbari" uskumustesse. Kirsipuu õied on üürikesed, nagu ka kirsipuud ise: nende eluiga ei ole pikk. Seetõttu sümboliseerivad õied ka elu ajutisust ja inimeste surelikkust. Kõrvutatud on ka sünd ja surm ning ilu ja vägivald. Kirsipuu õitega käivad tihti kokku sõnad "mono no aware", ehk umbkaudselt tõlgituna “Ajutisuse ilu” . 
Kui kirsipuu õied on elu ajutisuse sümbol, siis ploomipuu õied omavad positiivsemat tähendust. Ploomipuu õitseb jaanuaris, isegi lumega. Selle tõttu võetakse õisi kui lootuse, uuenemise, elujõu ja sihikindluse sümbolit . Jaapanis on tavaks istutada ploomipuid aia nurkadesse, kuna usutakse, et puud hoiavad kurjad vaimud eemal .
Mündid.
Eelpool sai mainitud, et "senninbari"'l kujutatud müntide tähendus pärineb sõnamängust. Olenevalt "kanji" kirjapildist on üks viis hääldada ‘neli "sen"’i’ "shisen", mis tõlkes tähendab “Surmavat lahingut või sõda”. Idee on, et viis "sen"’i on neljast üle ehk tõlgendus oleks “Surmavast sõjast üle olema”, see tähendab ellu jääma. Kümne "sen"'iga on põhimõte sama. Alternatiivne hääldus üheksale "sen"'ile on "kusen", tõlgituna “sõja raskus”. Kümme aga, olles üheksast üle, tõlgendatakse kui “sõja raskustest üle olema” .