syvai/nst-ftspeech-common-kanade25hz huggingface dataset:
erkender helt at det kan støde på nogle barrierer den unge der er blevet mobbet de sidste fire år i folkeskolen
pågældende skal tvinges til at gå i et gymnasium der hvor de bor nej vi skriver at man skal kunne indgive en begrundet ansøgning om hvorfor man
et andet distrikt hvis der er en studieretning som man er brændende optaget af i forhold til det man gerne vil her i livet skal det
være sådan at der er slået en mur omkring distriktet
man aldrig vil kunne vælge en anden studieretning nej det skal det efter vores opfattelse ikke
at man ikke vælger studieretning umiddelbart når man går ind på gymnasiet men først senere hen men det ændrer jo ikke på at man kan se hvilke gymnasier der udbyder hvilke studieretninger jeg har ikke noget ønske om
at det hele er simpelt at der kun
at det kan ethvert folketingsmedlem se så vi går den vej men men jeg synes at der er rigtig meget der taler for at en distriktsmodel kan være det bærende
en fornuftig måde at regulere på hvis det helt åbenlyst rammer skævt i forhold til enkelte elevers ønsker eller eller særlige særlige behov vi er også meget indstillet på at det kan reguleres forskelligt
i forskellige dele af landet der er ikke nødvendigvis det samme behov for at regulere i vestjylland hvor jeg har fornøjelsen af at være valgt som som der er
eller eller i i østjyllands hovedby det er klart at der er forskellige problemstillinger der skal håndteres men derfor mener jeg alligevel
distriktsmodel faktisk godt kan være den bærende
så at fastlægge nogle regler mere præcise regler
kan være operative i forhold til det enkelte lokalområde
håber at der ud af den her politiske debat kan tegne sig et flertal for at gøre noget noget som
forslag om at det her skulle skulle have en ikrafttræden fra skoleåret
er det ikke fordi vi sådan set synes det kan vente til og tyve men men vi har tænkt
at foreslå at det skulle træde i kraft ved det kommende skoleår
at der er grænser for hvor hurtigt de kan gøre det men det er magtpåliggende for os at vi kan sige
nu kommer der en løsning for det skoleår der starter i to tusind og tyve og finder vi en fornuftig løsning der så kunne vi jo også håbe at vi inden for overskuelig tid havde en undervisningsminister der så ud fra de pejlemærker der var sat der
i forhold til skoleåret to tusind og tyve hvad gymnasierne ligesom kan planlægge ud fra fordi der er givet nogle klare politiske signaler
så jeg håber at vi kan gøre begge dele men men udgangspunktet tror jeg for at kunne få en minister til at handle konkret i forhold til de aktuelle problemer er nok at vi sender et ret tydeligt signal om hvad vej
gå i to tusind og tyve ellers tror jeg simpelt
så tusind tak for for de bemærkninger der har været jeg håber at det her bærer i retning af at vi kan finde fælles løsninger
nu kan findes for en løsning som som jeg tror vil vække stor glæde i
det er meget naturligt at tænke det sådan dem der vil være allertættest på
er vel dybest set barnets forældre som er sammen
til børn og unge med handicap at de synes der er problemer med at skolerne ikke i tilstrækkeligt omfang tilgodeser
dem der er allertættest på børnene og når de nu formulerer et behov for at der skal være en mulighed for at klage hvis de er uenige med skolens ledelse
tættest på barnet også er dem der får
men ministeren er jo som jeg fuldt opmærksom på at man
omdefinerede specialundervisningsbegrebet i forbindelse med inklusionsreformen
har man et støttebehov på ni timer eller derover
er det derimod en time mindre så kan man ikke synes synes ministeren ikke at det er en underlig skelnen
hvad gør jeg hvis man mener at mit barn har brug for specialundervisning du kontakter klasselæreren eller skolens leder og så videre
hvem vurderer om et barn har brug for specialundervisning det gør skolelederen
vi fremmer en amerikansk kultur
sagen bagefter selvfølgelig er dialogen det allervigtigste men men hvorfor er det kun intentionen hvorfor er det at socialdemokratiet faktisk
en fælles løsning mellem forældrene og skolen hvorfor er
forældrene skal afskæres fra at klage hvis behovet er mindre end ni timer det forstår
og det første man gjorde var at sende sende et brev til klageinstansen så selvfølgelig starter det med dialogen men hvordan kan det være at det skal være sådan
ret til at klage hvis barnet har behov for ni timers støtte eller mere hvis barnet har behov for otte timer eller mindre
ikke har ret til at klage hvad er logikken i det
ikke se logikken og jeg vil rigtig gerne høre forklaringen på hvorfor ni timer udløser
vurderes til at være mindre end ni timer så
klage til den instans der har truffet afgørelsen det svækker jo et princip altså vores klageprincip er jo tit opbygget sådan
det lige præcis er uvildige instanser der tager stilling
i øvrigt for imødekommenheden det det er altid rart at der er
en dialog og jeg oplever at der bliver reflekteret over det forslag vi har
når når ordføreren henviser det til folkeskoleforligskredsen
den praksis der er i folkeskoleforligskredsen
stemme for det her forslag for hvis det ikke er det
er det vel bedst at vi tager en åben drøftelse blandt alle folketingets partier eller mener mener ordføreren at der kun kan tages stilling i enighed om den her sag i folkeskoleforligskredsen
er den bedste altså den der griber til klagen som det første våben tror jeg selv kan være med til at blokere for at finde fornuftige løsninger det
jeg helt enig i pointen her er jo at der faktisk skal være
for danske handicaporganisationer sagde i
problemet er hvis støtten er under ni timer men ikke er den rigtige støtte så risikerer man jo at barnet med handicap slet ikke kan gennemføre skolegangen det gør indtryk på mig
dokumenteret utrolig mange problemer med skolevægring er det ikke så alvorlig en sag at det her kan
tvinge forældrene til at beholde deres børn hjemme at man skulle sige at hvis dialogvejen ikke lykkes og hvis forældrene synes at skolelederen har truffet en forkert beslutning
at man har en mulighed for at anke sagen og indklage den for for
man bare skal klage kernen i det er jo at der er en forskelsbehandling
hvis man som forældre synes
ikke lykkes at få kæmpet behovet op så at sige på ni timer
kan skabe et kolossalt fokus på omfanget af støtten
får man ikke defineret behovet som mindst ni timer så er man afskåret fra at klage over sagen flytter den nuværende lovgivning ikke fokus fra kvaliteten
et samfund hvor relationen mellem forældre og skole er
præget af en kultur hvor man starter med at klage
et retssikkerhedsspørgsmål og
sagde hun til dr i juli i år at hun gerne så at der blev bedre klagemuligheder for forældre til børn med særlige behov det er vigtigt for at sikre forældrenes retssikkerhed sagde hun og bebudede at hun selv ville fremsætte et forslag efter sommerferien
hende så i forkøbet altså ordet retssikkerhed synes jeg jo sådan set at fru laura lindahl
for det er jo det der er sagens kerne her det er jo ikke et forslag om at oprette en ny klageinstans det er overhovedet ikke det der ligger i det vi har en klageinstans
det der er spørgsmålet her er skal vi have en rigid grænse
man kan klage hvis behovet vurderes til at være ni timer og hvis det er under ni timer
kan man ikke klage det er det der sådan set er kernen i den her sag
ordføreren ikke er enig med mig i at når der i dag er en udgift på fire
klagenævnet for specialundervisning
at fjerne den store utryghed der er
hos mange forældre i forhold til det at kunne klage til en uvildig instans virker det mærkeligt
i øjeblikket nogle interessante diskussioner om
ordføreren er enig med herre alex ahrendtsen i at man kun kan lave ændringer
reglerne om specialundervisning hvis der er enighed om det i
skal vi ikke behandle alle børn ens
har har forskellige forudsætninger for at deltage i skolens undervisning og for ganske mange børn gælder det at
for den ene eller den anden form for støtte hvis det skal sikres at de både trives og får
det bedst mulige udbytte af skolegangen behovene for
vil naturligvis være meget forskellige afhængigt af det enkelte barns udfordringer og eventuelle behov for at blive kompenseret for funktionsnedsættelser
meget grundig vurdering sted når det skal afklares
det enkelte barn har brug for så det kommer til
modsvare det enkelte barns behov det er samtidig vigtigt at
skolerne er åbne for at gennemføre en
forældre til børn med særlige behov meget ofte vil have fordi de naturligvis kan være bekymrede for om deres børn nu også får den rigtige og tilstrækkelige støtte og som det er fremgået af den hidtidige debat
foretrækker dialogvejen
det er den bedste måde at løse problemerne på jeg synes ikke at der er nogen grund til
men desværre synes jeg også at det er ret åbenlyst at
mange skoler er pressede på ressourcer
ikke mindst som følge af den inklusionsreform vi fik i to tusind og tolv
har været store vanskeligheder med at sikre den nødvendige støtte til alle børn vi hører alt for ofte fra børn med med
børn har autismespektrumforstyrrelser eller eller andre former for handicap at deres børn mistrives i skolen og at de får den hjælp som de mener at de har krav på tilsvarende
hører vi jo også vurderinger fra den anden side så at sige fra lærerne og
fra det pædagogiske personale og fra skoleledelserne at de ikke mener at de får stillet de nødvendige rammer og ressourcer til rådighed
løse inklusionsopgaven ordentligt samtidig kan vi se af statistikkerne
at der faktisk er mange forældre der får medhold i deres klager over over manglende støtte hvis man kigger på
den seneste årsrapport fra klagenævnet for specialundervisning viste den at der var fejl i hver anden klagesag der var fejl i hver anden af de sager
sendt tilbage til kommunerne fordi der var begået formelle fejl i sagsbehandlingen det skal man naturligvis ikke men det har jo en mindre alvorlig karakter men men det var faktisk også sådan at
det synes jeg vi må sige
at der er forældre der simpelt hen ikke har adgang til at klage til en uvildig instans jeg er jo helt enig i
bestride at forældre kan klage det gælder os alle vi kan jo klage over hvad som helst
der er anderledes end den der er blevet truffet af en given offentlig instans
så jeg synes at det er kolossalt problematisk at vi når hver anden sag er fejlbehandlet når hver tredje tredje sag bliver sendt tilbage eller bliver bliver ændret
har man et behov der er mindre end ni timer
der kan ligge i at man kun
kan klage til den samme instans
at man ikke imødekommer barnets behov
er der en risiko for at alt for mange børn mistrives og ikke får den nødvendige hjælp i tilstrækkelig grad
her er tale om en problemstilling der ikke er grund til at drøfte nærmere
et der konkret har gjort det her fra talerstolen et andet nemlig det radikale venstre fra hvem marianne jelved har bedt mig hilse og sige at det radikale venstre
sådan set også glad for bemærkningerne om om
tage forslaget tilbage og kigge på
jeg synes det ville være fint hvis vi sender det ud til høring
vi får en vurdering fra skoleledere fra lærerne fra lærerne fra pædagogernes organisationer fra handicaporganisationerne
det her forslag så kunne vi skrive det i en i en beretning eller finde en anden form for at komme videre med forslaget
tak for debatten jeg håber at diskussionen går videre
behov for støtte der ikke bliver opfyldt
vil være glade for at vi fortsætter debatten og forhåbentlig kan ende der
alle forældre får mulighed for at klage til en uvildig instans hvis de oplever at deres barn ikke får den støtte som
frie skoler og privatskoler der i dag får tilskud fra private donorer tallet er allerede blevet nævnt
seksten million kroner det er ganske vist et tal fra to tusind og seksten så om det rammer præcist men det er altså en hel del penge som
de private og frie skoler
en lovgivning der er skruet sådan sammen at de private tilskud ikke må antaste skolernes uafhængighed eller
er uafhængigheden et uhyre vigtigt princip og derfor
vi har en lovgivning der sikrer at der er en gennemsigtighed
et forbud mod anonyme donationer på mere end tyvetusind kr kunne vi derfor også tilslutte os i enhedslisten og vi diskuterer for den sags skyld gerne og medvirker også gerne
sænke den beløbsgrænse yderligere vi mener også det
hvis der er kræfter der forsøger at købe sig til reel indflydelse på skolerne
med vores friskolelovgivning og vi synes det er en ganske alvorlig sag hvis det er
at diktaturlande som saudi arabien eller andre forsøger
og så at sige købe sig til indflydelse
donationer til gengæld
som dansk folkeparti har fremsat om at forbyde enhver form for økonomisk støtte fra
udenlandske donorer uden for eu og eøs for det vi tager stilling til her er jo et
om at skolerne ikke kan modtage økonomisk støtte fra juridiske og fysiske personer uden for eu og eøs
forlæng selv rækken af lande derimod
man inden for en given lovgivning godt kunne donere private beløb fra for eksempel polen ungarn eller eller andre
hvor det politiske styre er af en sådan karakter at det heller ikke har enhedslistens sympati det er næppe de
forslagsstillernes bevågenhed men det vil være det praktiske resultat af
kunne drives med en rimelig god økonomi
modtage private donationer sådan synes jeg
vi kan ikke støtte det konkrete forslag
vi er indstillet på en nærmere drøftelse og jeg synes det kunne være interessant
hvilke skoler modtager hvilke donationer og hvad vil de konkrete konsekvenser af forslaget være
det eneste forslag af den her karakter som dansk folkeparti stiller
til byggeri af moskeer og hvad ved jeg altså vi mener ikke at man skal kunne købe sig til en indflydelse som man ikke kan få i henhold
til dansk til dansk lovgivning spørgsmålet er om vi ønsker en lovgivning her i landet hvor det at drive en privat eller en friskole med offentligt tilskud er uforeneligt med at modtage private donationer hvad enten det er fra indland eller udland
vi er umiddelbart ikke af den opfattelse at vi skal have en en sådan lovgivning
ahrendtsen har jo selv nævnt
undervejs i debatten at det
muligt inden for dansk lovgivning at lave
særlovgivning i forhold til enkelte lande men som sagt
donationer sådan er vores friskolelov
at det tillader donationer
nemlig de lande der ligger inden for eu
men derimod ikke fra schweiz er vanskelig at få øje på
når vi lovgiver kan vi jo ikke lovgive på mavefornemmelser og synsning vi er jo nødt til at se på hvad den
konkrete virkning af vedtagelsen af lovforslaget vil betyde og det er det vi gør
jeg synes det egentlig er forstemmende at vi
en fredag eftermiddag skal behandle et forslag der har til formål at forringe efterskolernes mulighed for at yde en
aktiv integrationsindsats jeg tror at enhver af os der kender bare en smule til
ved at se hvad efterskolerne egentlig kan
bidrage med i forhold til unge med flygtninge eller indvandrerbaggrund
i hverdagen kommer rigtig tæt på engagerede lærere og andre voksne det at man er sammen med
får talt og lyttet til det danske sprog
giver ikke bare indsigt i danske omgangsformer og
dansk hverdagskultur men det er faktisk også en enestående mulighed for at knytte kammeratskaber og venskaber på tværs af de kulturelle forskelle der er efterskolerne
gøre en en markant forskel for unge med en en flygtninge eller indvandrerbaggrund og jeg synes der er al mulig grund til at gøre alt hvad vi kan for at inddrage efterskolerne mere i integrationsindsatsen end vi gør i dag i stedet
regeringen jo det modsatte med
man fjerner den tillægstakst
som skolerne i dag får for at løse de mange ekstra opgaver der er
ikke gennemgå dem detaljeret det er så glimrende gjort i efterskoleforeningens høringssvar
ekstra ressourcer som blandt andet skal bruges til at håndtere
til det at støtte unge som
voldsomme voldsomme krigstraumer flugtoplevelser overgreb vold og hvad ved jeg jeg synes simpelt hen at det er
en konstatering af at bortfaldet af tilskud er en del af en udgiftspolitisk prioritering og så føjer man spot til skade ved at tilføje at man dermed sidestiller elever
efterskolerne skal i stedet for bare at sige at det er en del af en udgiftspolitisk prioritering
for dårligt at man ikke tør stå op og reelt argumentere for indholdet i forslaget det er vel lavet som en politisk handel som
vi kan tilslutte os de andre elementer men til gengæld får en mulighed for at stemme imod
er det ikke muligt at få delt forslaget op kommer enhedslisten til at stemme imod
de praktisk musiske fag i folkeskolens ældste klasser vi synes det er rigtig godt at der er gang i en
i retning af at vi fjerner os fra et for ensidigt fokus på de boglige kundskaber
større anerkendelse af de praktisk musiske fag og deres
betydning for den enkelte elevs alsidige udvikling der er absolut som flere talere allerede har sagt
den praksis og anvendelsesorienterede undervisning i folkeskolen derfor er vi
at det er utrolig uambitiøst først og fremmest
vi utilfredse med at der ikke er en finansiering af de omkostninger som
er ikke et synspunkt vi står alene med kan jeg se af høringssvarene det er et synspunkt der fremføres af kommunernes landsforening det er et synspunkt der fremføres af danmarks lærerforening
der tilføres simpelt hen ikke penge til de udgifter der vil være forbundet
med den nødvendige etablering af flere og bedre faglokaler ligesom der heller ikke tilføres midler til efter og videreuddannelse af lærerne og det indebærer jo at
vil man skulle hente pengene andre steder i skolernes budgetter det er rigtig ærgerligt synes jeg at
ender med et forslag som det her som
varm luft der er helt generelt et et kæmpestort behov for at vi får tilført flere midler til folkeskolen det diskuterer vi i mange andre sammenhænge
synes det er helt åbenlyst her at hvis vi virkelig mener
der skal ske en styrkelse af de praktisk musiske fag
følge med der er simpelt hen ikke
og det kniber det understreger flere af høringssvarene
at have tilstrækkelig mange lærere med faglige kompetencer på de her områder og derfor er der brug for en betydelig styrkelse af
enige i at der er behov for at vi bevæger os i retning af en styrkelse af de praktisk musiske fag i folkeskolen
men dog et lille skridt i den rigtige retning
vi mener i enhedslisten at der er behov for at skabe et helt andet flertal der skal lave folkeskolepolitik her i landet
vil ikke lægge skjul på at vi synes at partierne til venstre burde samle sig sammen med de radikale og socialdemokratiet om at lave
en anden måde at drive folkeskolepolitik på
at der er behov for at vi løfter alle de praktisk
de høringssvar vi har fået og jeg har også selv fået en række henvendelser
at vi nu gennemfører en ordning som
er en ordentlig finansiering til men jo vi støtter at billedkunst skal prioriteres højere
fornøjelse at være ordfører for et forslag der nyder så stor imødekommenhed i
vil jeg sige for
på deres arbejdsplads det er
at socialpædagoger omsorgsmedhjælpere
når de drager omsorg for
for nylig har været omkring lærernes arbejdsforhold og de meget
listen af faggrupper som oplever vold på deres arbejdsplads
kunne gøres rigtig lang det er faktisk sådan at antallet af voldstilfælde på arbejdspladserne
løber op i flere tusinde i løbet af et år og for mange
flere forskellige alvorlige konsekvenser dels fysiske konsekvenser dels psykiske konsekvenser og for mange også alvorlige økonomiske konsekvenser derfor er der når vi behandler det her forslag hvor vi har fokus på erstatningen
også grund til at sige at det allervigtigste er
der er brug for forebyggende initiativer sådan som
så færre udsættes for vold men der er altså også i den grad behov for at gøre noget ved det helt urimelige forhold
enten ikke får fuld erstatning for den forvoldte skade eller at de har store vanskeligheder med at få det og det er jo det problem
løse med det her beslutningsforslag
arbejdsskadeloven jo sådan udformet at den ikke omfatter godtgørelse for
og smerte og tabt arbejdsfortjeneste
sagen og sikre at de får erstatning for svie og smerte og for tabt arbejdsfortjeneste
erstatningsnævnet eller afhængig af sagens karakter rejse et
mod de borgere som de ellers er ansat til at udøve omsorg
jeg tror at alle og jeg kan høre at i hvert fald alle ordførerne her
kan se at det er en fuldstændig urimelig situation som
bringer de ansatte i det er grotesk at man er nødt til at foretage en politianmeldelse for at få sin ret til erstatning
synes også det er vigtigt her i et forslag hvor vi jo beskæftiger os med de ansattes vilkår
gør det meget tydeligt at det også er utrolig vigtigt
en borger en udviklingshæmmet borger
patient der er psykisk syg som må opleve
så risikerer man både politianmeldelse og at blive trukket
gennem retssystemet det er uværdigt og derfor er det også i et borgerperspektiv rigtig vigtigt at vi gør noget ved den her sag
har med beslutningsforslaget her ikke ikke ønsket at lægge os fast på en bestemt løsning altså som vi har skitseret
ønsket at der var en åben dialog om hvordan vi gør det her bedst det er et problem som har været italesat i rigtig mange år og derfor kan man måske også undre sig over
mener vi at det er rigtig vigtigt at vi får det her meget grundigt belyst
skal for en god ordens skyld sige at allerede inden
på det her i forhold til
i vores ønsker om at få hurtig lovgivning på det her område altså jeg er sådan set helt enig i og forslagsstillerne
er brug for en proces hvor vi er lidt grundige og derfor
vi med på at der ikke fremsættes lovforslag
at det vi laver en politisk aftale om
sat processen i gang mens jeg tror at vi skal være forsigtige med at nærme os konklusioner på sagen
af de forskellige interesseorganisationer
men at vi sikrer os at de løsninger vi peger på er rigtig grundigt
møde det her forslag med begejstring
et spørgsmål om de ansattes vilkår det er i meget høj grad også et spørgsmål om at vi sikrer en værdighed
de handicappede borgere de psykiatriske patienter som har været trukket igennem retssystemet med den eksisterende lovgivning så
den internationale børnekonvention det er næsten lige så længe siden vi ratificerede den
vi ratificerede
konventionen fuldt ud i
tidligere og nu har vi så muligheden igen
godt sige tak til sf for endnu en gang
to tusind og fjorten jeg havde ikke selv fornøjelsen af at deltage i behandlingen men
enhedslisten støttede dengang
det blev dengang
et flertal i folketinget under henvisning til
siden behandlingen i to tusind og fjorten har færdiggjort
som det også fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget
men det er dog sådan at det anbefales af et flertal af de medlemmer i udvalget som ikke var direkte udpeget af regeringen
var direkte udpeget af regeringen og de tog simpelt hen ikke stilling
går man ind og kigger på
man se at der står det er derfor
udvalgets opfattelse at en inkorporering ved lov herved vil indebære en styrkelse af børns retsstilling på de områder som konventionen regulerer det er dog betydeligt og man kan sige at vi
det er vigtigt at vi ved hvad vi gør men der ligger altså en helt klar anbefaling og
vil styrke børns retsstilling
det der hidtil har været et anliggende for regeringen og folketinget
det siger det siger man jo i betænkningen der er man sådan set åben over for synspunktet og siger teoretisk set men omvendt
som fru trine torp har været inde på i flere af sine spørgsmål
også meget tydeligt at med den retspraksis der har været og
er der intet der tyder på at det ville være tilfældet at der sker en sådan forskydning
er det jo lige præcis lovgivers mulighed at ændre på det i praksis ved en efterfølgende
have en styrkelse af børns retsstilling eller vi vil være bekymrede for at vi kan være nødt til at revidere loven igen fordi der sker en forskydning i kompetencerne mellem lovgivere og domstolene
at der ikke er synspunkter imod det og jeg anerkender
at spørgsmålet om forskydning af kompetencer er et argument
i den betænkning der så blev udarbejdet
at man ikke bør følge anbefalingen om
tusind tak til sf det er et rigtig godt forslag der er
i andre nordiske lande og jeg synes at vi skal følge den opfordring der ligger fra
fns børnekomité om at inkorporere børnekonventionen i dansk ret
at det meget hyppigt sker
man står alene med en stor gruppe børn
der findes flere
siger at tre ud af fire pædagoger
alene med med en børnegruppe
op mod tyve børn mener ministeren det er rimeligt
i lange perioder af dagen med en en stor
eller der er tyve børn til stede det er klart men men
at personalenormeringerne tilsyneladende er sådan
stor del af dagen
der er mindst to medarbejdere for jeg går ud fra at ministeren er enig med mig i at det
problem at normeringerne er så skrabede at man er nødt til at planlægge sådan
det er lovfastsat at dagplejen højst må have fem børn
normen er som ordføreren selv siger fire børn der er også nogle steder hvor man faktisk kun kun har tre børn og så er der en udvidet forpligtelse til at tage mod gæstebørn hvordan kan det være at det er fornuftigt at have
en minimumsnormering i dagplejen
vi har jo haft sager hvor der har været
seks børn det er der så gudskelov blevet grebet ind
kan der være fem kan der også være seks ville det ikke være et problem og hvis det ville være et problem hvorfor er det så
hvis vi her fastlægger et loft som kommunerne så kan kan bygge ovenpå
drøftede det sidst i forbindelse med en forespørgselsdebat jeg jeg benyttede dengang lejligheden til og jeg vil gøre det igen
glæde mig over at regeringen i i det
lavede om stærke dagtilbud havde en henvisning til den såkaldte heckmankurve altså den kurve hvor økonomen james heckman illustrerer
hvor stor en samfundsøkonomisk gevinst der er ved at investere i en tidlig
en kurve der viser at investeringer i dagtilbud af høj kvalitet bidrager til at give børnene gode muligheder for at udnytte deres potentialer
sikre børnene en alsidig udvikling som ikke bare ruster dem rigtig godt
livet i det hele taget det er derfor godt at der er den her brede forståelse
som regeringens oplæg for halvandet år siden jo i virkeligheden også afspejlede problemet er bare
i væsentligt omfang
det skal jo ikke bestrides hvad ministeren har sagt
at der er gjort noget i forhold til sociale normeringer det det skal jeg kun rose og ikke kritisere men desværre ser vi jo også
med den knappe økonomi der er ude i kommunerne at der er en meget stærk tendens til
med den anden hånd om ikke direkte fra regeringens og folketingets side
i sidste ende ikke bliver bedre
det det nødvendige løft af af kvaliteten
medarbejdere der i lange perioder af dagen må gå alene med en børnegruppe og det betyder det ved vi også at
omsorgen for det enkelte barn
meget ofte ikke er tilstrækkelig og det gælder ikke kun i forhold til det enkelte barn barn men vi ved også at de stærke børnefællesskaber der virkelig er med til at give børn en god en god opvækst
ikke tilgodese godt nok derfor er vi helt enige med med sf i at man skal lægge en bund
man er sikker på at der er et vist kvalitativt niveau ude i dagtilbuddene ude i daginstitutionerne vi er også enige i at man skal tage udgangspunkt i at der skal være en voksen per henholdsvis tre
tror at vi har behov for at diskutere en modernisering af den måde hvorpå man ser
og det krav der blev formuleret
om en voksen per tre vuggestuebørn og og en voksen per seks børnehavebørn
formuleret tilbage for en fem og tyve til tredive år siden og virkeligheden ude på institutionerne har jo forandret sig kolossalt når vi kigger på de undersøgelser der ligger om
det pædagogiske personale egentlig
undersøgt der blev lavet den såkaldte seieruprapport der kom i forbindelse
med med bistandslovens indførelse der viste det at over halvfjerds procent af den arbejdstid der blev anvendt blev brugt til det direkte arbejde med børnene kigger vi på den udvikling der har været
og halvtreds seks og halvtreds procent det kan være svært at måle
tidsanvendelse i det direkte pædagogiske arbejde med børnene så det
medarbejder per tre eller per seks børn tidligere er
sfs tilgang for det er jo den vi umiddelbart har og vi vil ubetinget støtte forslaget at jeg tror vi i den videre debat også er nødt til at kigge på at de krav der blev formuleret til
det betyder så ikke at sf
men til gengæld vil det jo altså tilføje de her cirka fire tusind
medarbejdere yderligere det vil være en rigtig god start så vi har brug for en videre diskussion om de krav der stilles til at vi sikrer ordentlig ordentlig tid til den tid hvor man faktisk
i den forbindelse er vigtigt at vi er opmærksomme på at
vi skal have forpligtet alle landets kommuner til at trække med
at gøre den her uddannelse til hovedvejen for de målgrupper som som uddannelsen retter sig imod og derfor tror jeg det er rigtig klogt at der med forslaget her
en en sikkerhed for at alle kommuner kan sidde med ved bordet så vi tror det er en fornuftig måde at være med til at forpligte kommunerne på sådan sådan at alle trækker med for at få givet den forberedende grunduddannelse en rigtig god start så vi støtter
det foreliggende forslag om magtanvendelse og
botilbud
fået meget uheldige følger i form af
alle de tiltag der var aftalt mellem regeringen og kl i økonomiaftalen for to tusind og atten kl
lykkedes i forhold til de vidtgående forslag om at lempe reglerne for registrering og indberetning af magtanvendelse og jeg vil sige at det også
bliver en hjemmel til at etablere ungdomsboliger som flere andre ordførere har været inde på
med de rammer der er lavet
som i hvert fald tilsyneladende er rimeligt og fornuftigt desværre
særlig grad de ændrede regler for fastholdelse som
lemper adgangen til at udøve magtanvendelse over for borgerne ændringer
ikke nogen mening vi har også noteret os at
mange positive bemærkninger
jeg til gengæld kan jeg ikke forstå at ministeren siger at det her forslag ikke skulle bidrage til at man træffer den rigtige beslutning første gang altså når der føres en grænsesøgende sagsbehandling i kommunerne i dag
er det jo helt indlysende for at spare penge og når man med det her begrænser
kommunernes mulighed for at spare penge tror ministeren så ikke at det vil være et incitament til
er fejl i mere
være noget økonomi involveret i det her siden der er en så enormt
efter ministerens opfattelse spiller nogen rolle hvad kan årsagen så være til at der er fejl i mere end hver anden sag
af sociale sager vi kan fra socialministeriets seneste opgørelse konstatere at ankestyrelsen omgjorde mere end en tredjedel af alle klagesager
to og halvtreds procent af de behandlede sager på børne og handicapområdet jeg vil sige at det
er mindre end uanstændigt over for de familier der har oplevet en mangelfuld sagsbehandling eller direkte forkert afgørelse
sagsbehandling kan jo have særdeles alvorlige konsekvenser for de borgere der i en kortere eller længere periode ikke får den støtte de har krav på
at kommunerne kan opnå besparelser ved at gennemføre en mangelfuld og en fejlagtig sagsbehandling
det vil måske være lige at skærpe den her at sige at der er kommuner
laver fejl i sagsbehandlingen ministeren var
at man mange steder fører en bevidst
sagsbehandling hvor der gås
lige præcis til og jo altså også nogle gange over kanten af lovgivningen kommunerne løber nemlig ingen som helst økonomisk risiko for at afprøve sager hvor de er i tvivl eller hvor tvivlen nok er vippet
når sagen ryger til ankestyrelsen ja så selv om kommunen
ikke får medhold så er pengene jo sparet i hele den periode hvor sagsbehandlingen har fundet sted jeg er simpelt i tvivl om også med de formuleringer der er i i serviceloven hvor man jo også vægter
økonomiske drivkræfter der er bestemmende for at der er så mange fejl forslaget som som vi behandler her i dag
derfor et dobbeltformål for det første og det er jo det væsentligste
for at borgere der ikke har modtaget den hjælp de har krav på
der sig efter min opfattelse et stort antal fejlbehandlede sager der aldrig nogen sinde kommer til offentlighedens kendskab også derfor vil det kunne få en stor betydning hvis
jeg vil sige med de overvejelser der har været her fra talerstolen allerede
de absolut bedste kompetencer
jeg håber at der i modsætning til da vi behandlede et
om ikke identisk så i hvert fald lignende forslag for tre år siden
vil være et politisk flertal for beslutningsforslaget jeg kan høre
talere der har været allerede at det forekommer tungt jeg må sige at jeg
ikke forstå at man ikke kan se det indlysende i at når borgerne ikke får de ydelser som de har krav på efter lovgivningen for det er jo det der er tale om
haft nogen effekt til gengæld tror
vil få en effekt vi synes i enhedslisten det et godt forslag
har den opfattelse at økonomiske incitamenter virker det er for eksempel derfor vi gerne ser en anden måde at regulere
kommunernes budgetter vi tror faktisk det virker at man straffer kommunerne hvis de ikke overholder anlægslofter og servicelofter derfor vil vi faktisk gerne have dem væk
det så er sagt glæder det mig at vi er enige i den her sag og det ville være dejligt hvis liberal alliance kunne
det ville nemlig være rigtig godt både for retssikkerheden og for de borgere der rammes af den uretfærdighed
forældre til børn med handicaps adgang til at medtage hjælp til aflastning ved kortere udlandsophold det er jo interessant
hvis man sammenholder den argumentation der er mod forslaget her med den argumentation der var mod det forslag der blev fremsat for et år siden
det var naturalieydelser
nogle udfordringer som for ministeren at se
eller i hvert fald nærmest umuligt at løse selv om man planlagde sit udlandsophold meget hyggeligt
det i sig selv vanskeligt at tage aflastningen med til udlandet i modsætning til hvis der havde været tale om en kontantydelse altså penge i hånden
en naturalieydelse kunne man ikke tage med
derfor kan jeg sådan set godt forstå at dansk folkeparti har
er den bedste løsning vil jeg vil jeg sige det tror jeg muligvis heller ikke at forslagsstillerne synes men når man nu ikke kunne medtage naturalieydelsen og man ikke kunne medtage hjælpen for det var tilsyneladende umuligt
længere nede i i ministerens tale
så kvalificeret som muligt
en kontantydelse for at det skal være muligt og når
en kontantydelse siger man
at veksle en naturalieydelse til
bare en overvejelse at man
indkaldt til en forhandling om spørgsmålet
vi risikerer jo at det her bliver forkastet med den modsatte argumentation
koncentrere os om at der tilsyneladende er en enighed om at vi
det offentlige gerne betaler aflastning hvis familien tager af sted uden deres barn
familien rigtig gerne vil af sted sammen så er der ikke nogen kompensation
et eller andet galt så måske kunne vi komme videre ved at at vi samledes om
så kunne vi jo få lejlighed til at diskutere om ikke der er tale om en cirkelargumentation
jeg vil sige lad os dog få indkaldt til forhandlinger om sagen vi synes
var bedre end det foreliggende forslag vi har forståelse for
at få pålagt ministeren at der bliver indkaldt til en forhandling så kan vi jo få diskuteret substansen i stedet for at lege
der med forslaget her åbnes mulighed for at unge med varige fysiske og psykiske funktionsnedsættelser
kan modtage et handicaptillæg
til deres su når de går på grundforløbet på en
en sag vi har drøftet flere gange i denne folketingsperiode som herre jens henrik thulesen dahl var inde på
meget bred enighed om den sag
gået nogen tid
jeg kan tilslutte mig glæden over at der nu endelig er blevet tilslutning til også at føre det ud i
undersøgelser som vive har lavet
hvordan det ser ud med uddannelsessituation for mennesker med handicap og ikke overraskende
der generelt er langt færre
uden et handicap og kigger vi på
personer med et vidtgående handicap så ser det faktisk rigtig skidt ud går man ned og kigger på forskellige alderstrin
kan man se at for gruppen mellem seks og tyve og
en kompetencegivende uddannelse tallet var firs
hvis man ikke havde et handicap går man ned og kigger på årgangen fra en og tyve til fem og tyve
det endnu værre ud der var der faktisk dobbelt så mange personer uden et handicap som havde en kompetencegivende uddannelse end mennesker med handicap altså der er meget store forskelle og det som jeg
det allerværste i den her forbindelse er at det går den gale vej
når vi sammenligner med tallene tilbage fra to tusind og elleve der er lavet en række undersøgelser
og kortlægning af tallene i perioden elleve til femten
i antallet af unge som som tager en kompetencegivende uddannelse altså unge med et handicap
umiddelbart ikke blevet bedre siden det er rigtig godt forslag til gengæld
jo har over fyrre timers varighed vi synes
rabatordninger på transport sådan som blandt andet
studerendes fællesråd har været inde på
fornøjelsen af at sidde i udvalget for forretningsordenen her de sidste tre år hvor vi jo har diskuteret procedurer og arbejdsformer
der faktisk har været bred enighed om har været at det som udgangspunkt giver rigtig god mening
at partierne kan stemme for de forslag som de synes er gode mens de kan undlade at stemme for de forslag
jeg skal ikke påstå her at det
det ville være at skyde helt over målet når der er tale om
inden for det samme felt så det er ikke
samleforslag har vi set noget der havde en helt anden karakter end det her ikke desto mindre
vi opdelte lovforslaget
at vi får en opdeling på den baggrund at
vi er er helt ubestrideligt et problem at
søger ind på erhvervsuddannelserne og vi kan desværre konstatere at stadig færre gennemfører en erhvervsuddannelse
statistik offentliggjorde nye tal der viser at i to tusind og atten var der ti procent færre der fuldførte en erhvervsuddannelse end i to tusind og sytten
på ti procent det giver rigtig god grund til
sektor og på de offentlige arbejdspladser på den baggrund
fornuftigt at der arbejdes med politiske initiativer der kan øge tilgangen til erhvervsuddannelserne
sige at forslaget her indeholder en række udmærkede elementer men jeg vil også sige at
samlet set kan være svært at få
en rigtig konsekvent og helhjertet indsats for at få flere igennem erhvervsuddannelserne det var for eksempel efter enhedslistens opfattelse en meget klar fejl at man
indførte karakterkrav på erhvervsuddannelserne det har afskåret flere tusinde unge fra at tage en erhvervsuddannelse og derfor kan
tidligere har begået jeg vil sige at så længe adgangskravet eksisterer
det jo god mening at der arbejdes med
i det her tilfælde i dansk og dansk og matematik og dansk som andetsprog
der kan sikre at de unge
ikke umiddelbart opfylder adgangskravene
kan gå ind og sikre sig de nødvendige kvalifikationer så de kan
får mulighed for at kvalificere sig på de uddannelsesinstitutioner hvor de efterfølgende skal
en konference som blev afholdt af uddannelsesforbundet og gl hvor det blev meget tydeligt
bredt i folketinget vil være en opfattelse af at det er vigtigt at vi har meget stærk opmærksomhed på
der i forvejen er hårdt ramt og forhåbentlig kan der
men så efter et valg findes et politisk flertal
holde hånden økonomisk under vucerne jeg synes også der er grund til at bemærke at der blandt høringsparterne er en en stor betænkelighed ved forslaget vedrørende kommunale måltal
erhvervsuddannelserne jeg er sådan set enig i at det er bekymrende når man i nogle kommuner er helt nede på at kun fem procent af en ungdomsårgang
søger ind på en erhvervsuddannelse men jeg synes også det er værd at lægge mærke til de advarende bemærkninger der er i nogle af høringssvarene
indledningsvis enige i intentionerne med det her forslag vi synes det har mange gode elementer der er som beskrevet her også elementer som vi er
når der skal foregå en vejledning af de unge
i i folkeskolens udskoling at de unge ikke får det indtryk at fordi
politikerne vurderer at der er et samfundsmæssigt behov for flere faglærte så skal de skubbes i retning af uddannelser de faktisk ikke
så er vi ude på et skråplan og jeg og jeg har også den bekymring at det faktisk ikke virker
for kloge til at lade sig skubbe i retning af noget de ikke vil
hvorfor er det nu at erhvervsuddannelserne åbenbart ikke er attraktive nok og der tror jeg at der er mange elementer vi skal bringe i spil
i den grad praktikpladser så vi skal løfte erhvervsuddannelsernes kvalitet
så bliver frafaldet fra uddannelserne mindre og derfor kan det jo godt fremstå som om man har
ved vi jo at der er tusindvis af unge
når vi går tilbage og kigger på tiden før erhvervsuddannelsesreformen
klarede sig igennem en erhvervsuddannelse
som faktisk ville have kunnet gennemføre en erhvervsuddannelse som er udelukket udelukket fra
det og det synes jeg er et kæmpemæssigt problem når det nu er sådan
så vi for de voksnes vedkommende her hjælper dem med at få
et karakterniveau så de faktisk kan komme
er som udgangspunkt rigtig positivt at der er fokus på elevernes trivsel i
vores uddannelsessystem det er der i den grad brug for i en tid hvor vi oplever en
kraftigt voksende mistrivsel blandt unge en mistrivsel der i hvert fald efter enhedslistens opfattelse i høj grad hænger sammen med den præstationskultur og det karakterræs karakterræs som præger hele vores
uddannelsessystem det er vi nødt
sætte ind for for at imødegå på
en række forskellige måder set i det lys
kan vi have gavn af trivselsmålinger hvis de anvendes til at identificere årsager til den omfattende mistrivsel og hvis de anvendes til at finde veje til at øge de unges trivsel i uddannelsessystemet i hvilket omfang
faktisk har bidraget til det kan man måske være i tvivl om
er at der har været meget blæst om
hvordan trivselsmålingerne i nogle kommuner er blevet misbrugt til en individuel registrering af børnene ministeren
regeringen adresserer med forslaget her jo den kritik
der er rejst og med lovforslaget lægges der
som det hedder i lovbemærkningerne op til en ændret balance mellem det offentliges adgang til data om elevernes trivsel og elevernes ret til et privatliv
udtrykkes bekymring over at elevernes data i forbindelse med trivselsundersøgelsen ikke er skærmet overordentlig af for uvedkommende og at eleverne ikke er sikret en anonymitet i forbindelse med indberetningen og
vil enhedslisten fortsat arbejde for at behandlingsgarantien ikke kun præciseres præciseres og ensrettes sådan som det er
foreslået i lovforslaget her men også at man som misbruger får en indholdsmæssig behandlingsret
man kan vælge den den rå facon og sige
og personalet bliver selvsagt sure og forældrene bliver
om muligt endnu mere sure derfor har man
at der var elleve vuggestuebørn i stedet for ti eller en og tyve børnehavebørn i stedet for tyve
giver det sig selv at når man så kigger på
ikke så svært at se at så falder de faktisk det er en
man har arbejdet systematisk med i kommunerne der var en gennemsnitlig gruppestørrelse på vuggestuerne på tolv børn i to tusind og sytten en anden metode og det er den som som sfs
der er jo forskellige omkostninger forbundet
med børnene afhængig af deres alder herre jacob mark har udmærket beskrevet det
med tallene fra fra brøndby kommune vi har set det pakket ind i en frygtelig masse pædagogik som ofte har forekommet usædvanlig letkøbt noget af det kan jo have en ræson
at de kan lære skolen at kende inden den hårde virkelighed rammer dem i børnehaveklassen vi kender alle sammen historierne
der sket det at der arbejdes systematisk med en forskydning af aldersgrupperne
der var enhedsomkostningerne væsentlig mindre end i børnehaven og vi har så tilsvarende oplevet at der er sket en forskydning
fra dagplejeområdet og fra vuggestueområdet op i i børnehaverne det er
der kan være tilfælde hvor man
i i en institution
fornuftigt at lave skiftet en anelse før og gør man det uden at det koster på ressourcerne
kan det jo være fornuftigt nok men der har været en systematik hvor man har set helt bort fra at det var forskellige behov det praktiske har allerede været nævnt spørgsmål
også hele den kognitive
til at til at forringe normeringsforholdene og derfor er det rigtig godt at
hvem passer vores vores børn her forleden dag fik nogle fantastiske billeder på hvad det betyder
når den eneste tilstedeværende medarbejder på gul stue
der er børn der må sidde alene på stuen
fint ind men der er ingen tvivl om at kommunerne systematisk bruger det her som en økonomisk mekanisme til at forringe normeringsforholdene
er der måske ikke så mange der umiddelbart oplever det
har det lige så alvorlige normeringsmæssige konsekvenser som hvis man bare havde fjernet personalet så derfor vil jeg sige tusind tak
jeg synes det er rigtig vigtigt at vi håndterer hele spørgsmålet om normeringer og ikke bare ved at sige mere personale men at vi også kigger på hvor
i de enkelte institutionstyper og at vi lige præcis som det her adresserer kigger på hvor gamle
i de enkelte børnegrupper for det har i lige så høj grad som det andet en konsekvens for kvaliteten af den pædagogik der skal føres så som det er fremgået
at milliarder af kroner ikke kommer i statskassen fordi biler i i misvisende tests fremstår mere miljøvenlige end de i virkeligheden
har gjort at den danske statskasse er blevet snydt for ikke mindre end fire og tyve milliard kroner i perioden to tusind og ti
seksten og der er efter vores opfattelse tale om en skandale som i kroner og ører er dobbelt så stor som den berygtede udbytteskatskandale alene i to tusind og seksten
fælleskassen glip af over seks milliard kroner i indtægter noget skyldes muligvis snyd og bidrag blandt andet
i to tusind og femten tvunget til at indrømme at de havde installeret snydesoftware i deres biler så bilerne fremstod mindre forurenende i test men hovedproblemet er nok at biler bliver testet med en
frem for under realistiske omstændigheder de såkaldte
emission test omfanget af skandalen kan kan man læse i en rapport som den grønne gruppe i eu parlamentet har udarbejdet i marts to tusind og atten én ting er at staten er gået glip af
test men den er bedre end den vi har i dag og enhedslisten støtter det fremskridt der ligger i at overgå til denne test vi har dog i enhedslisten ikke kunnet støtte det som et stort flertal
i folketinget har vedtaget i forbindelse med vedtagelsen af l to hundrede og syv og tredive i to tusind og sytten nemlig at når
testen indføres og bilerne i højere grad skal betale de afgifter som de burde have betalt hele tiden så skal afgifterne sættes tilsvarende nederst når vi
er det som bekendt fordi regeringen er blevet i tvivl om hvorvidt man har ramt rigtigt i beregningen i forhold til at stigningen i
bilafgifterne annulleres enhedslisten kan ikke støtte udskydelsen af indførelsen af
testen vi burde for længst have indført denne mere retvisende test for bilers forurening og ved at udskyde indførelsen af testen
vil mere forurenende biler stadig fremstå i et alt for miljørigtig lys samtidig har vi fra starten været uenige i at der skulle indføres lavere bilafgifter svarende til merprovenuet ved at indføre
vil det set med vores øjne udelukkende være et plus fordi vi ønsker at bruge et
merprovenu til at fremme omstillingen til grøn transport og til elbiler på den baggrund
endelig fik afskaffet bonusordningen for en hurtig studiestart altså en
selv om det jo i dag ikke er det element i aftalen som vi skal omsætte til lovgivning i enhedslisten glæder vi os over at vi med lovforslaget forlænger de akademiske bachelorers retskrav
naturlig overbygning til deres bacheloruddannelse
det er et fint supplement
med med udlandsophold og så videre det har været vigtigt for os at der ikke er knyttet betingelser til forlængelsen af retskravet vi havde derfor også gerne undværet
bemyndigelse ministeren får til på et senere tidspunkt at tilføje betingelser til retskravet og jeg vil derfor gerne understrege at vi har noteret os at ministeren har tilkendegivet
for anvendelsen af retskravet hvis vi i aftalekredsen er enige om betingelserne hvad angår den en årige akademiske overbygningsuddannelse
har vi noteret os at flere af høringssvarene er man kan vist godt sige særdeles forbeholdne
ikke mindst i forhold til efterfølgende beskæftigelsesmuligheder vi kan i enhedslisten godt følge bekymringen og derfor vil jeg også sige at vi meget nøje vil følge effekten
og bringe det op i aftalekredsen hvis lovgivningen skulle vise sig
hvad angår hele problemet med en begrænsning af dobbeltuddannelse
at der meget snart vil tegne sig et flertal her i folketinget som gør uddannelsesloftet til et overstået kapitel i historien om vores uddannelser som jeg nævnte indledningsvis
er enhedslisten jo en del af aftalekredsen bag aftalen om fleksible universitetsuddannelser
kvinder er blevet bragt i da de ikke fik det tilbud om screening for brystkræft som de havde krav på selv om
særlige grupper af patienter der er undtaget fra ressourcereglen nemlig de patienter der påføres en skade som følge af manglende
for brystkræft for livmoderhalskræft og for tyktarms og endetarmskræft
etiske råd i at det kan være
besynderligt at lovforslaget kun omfatter særlige grupper
screeninger når det er sagt
er muligt at leve op til de
der giver regionerne mulighed for at søge dispensation fra behandlingsgarantien med henvisning til de samme kriterier som i dag ligger til grund for ressourcereglen jeg skal
at han ser frem til nærmere diskussion af det ændringsforslag vi fremsætter i det kommende udvalgsarbejde og jeg skal sige at enhedslisten kan støtte lovforslaget