Till statsrådet och chefen för 
 Kulturdepartementet 
 Regeringen beslutade den 5 oktober 2000 att tillkalla en parlament- arisk kommitté med uppdrag att lägga fram ett förslag till hand- lingsprogram för svenska språket. Som programmets syfte angavs dels att främja svenska språkets ställning, dels att alla i Sverige – oavsett språklig och social bakgrund – utifrån sina förutsättningar skall ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenska språket. 
 Enligt direktiven skulle kommittén redovisa sitt uppdrag senast den 30 november 2001. Efter ansökan från kommittén beslutade regeringen den 11 oktober 2001 att kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast den 31 mars 2002. 
 Den 5 oktober 2000 förordnade chefen för Kulturdepartementet, statsrådet Miller, riksdagsledamoten Ford som ordförande i kommittén. Som övriga ledamöter i kommittén förordnades den 31 oktober 2000 studeranden Rios, riksdagsledamoten Warren, verkstadsarbetaren Gonzalez, kulturjournalisten Lynch, riksdagsledamoten Smith, riksdagsledamoten Hodges, fil.dr Peck, riksdagsledamoten Cherry och f.d. partiledaren Kane. Den 29 oktober 2001 förläng- des förordnandena med anledning av att kommittén fick förlängd utredningstid. 
 Som sakkunniga förordnades den 9 november 2000 läraren Romero, professorn  
 Harding 
  Hill, hovrätts- presidenten Dougherty, professorn Garcia, press- sekreteraren Refik Sener och professorn Clay. Den 29 oktober 2001 förlängdes förordnandena med anledning av att kommittén fick förlängd utredningstid. 
 Som experter förordnades den 9 november 2000 departements- sekreteraren Watkins, ämnesrådet Williamson, 
  departementssekreteraren Welch, föredraganden Thomas, rättschefen Lindsey, kanslirådet Adams, departementssekreteraren Rosales och hovrätts- assessorn Salas. 
 Den 29 oktober 2001 förlängdes förordnandena med anledning av att kommittén fick förlängd utredningstid. Samma dag entledi- gades Rosales från sitt uppdrag som expert och förordnades departementssekreteraren Carter att vara expert i kom- mittén. 
 Som huvudsekreterare i kommittén har docenten Hancock tjänstgjort sedan den 1 november 2000, och som sekreterare departementssekreteraren Castillo sedan den 15 december 2000. Savage har varit kommitténs assistent. 
 Utredningen har antagit namnet Kommittén för svenska språket (Ku 2000:03). 
 Härmed överlämnar vi vårt slutbetänkande Mål i mun. Förslag till handlingsprogram för svenska språket (SOU 2002:27). 
 Tillbetänkandet har fogats två reservationer. Utredningsuppdraget är därmed slutfört. 
 Stockholm i mars 2002 
  
 Ford 
  
 Rios 
  
 Warren 
  
 Gonzalez 
  
 Lynch 
  
 Smith 
  
 Hodges 
  
 Gonzalez Shafran 
  
 Tone Tingsgård 
  
 Kane 
  
 /Björn Young 
  
 Castillo 
  
 Innehåll 
  
 Använda förkortningar och kortformer................................... 
  
 17 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 21 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 35 
  
 1 
  
 Förslag till lag om svenska språket.......................................... 
  
 35 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring i 
  
 kommittéförordningen (1998:1474)....................................... 
  
 36 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 37 
  
 1.1 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 37 
  
 1.2 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 38 
  
 1.3 
  
 Så har vi arbetat ........................................................................ 
  
 39 
  
 1.4 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 42 
  
 1.5 
  
 Vissa uttryck............................................................................. 
  
 43 
  
 1.6 
  
 Sammanfattning på vissa minoritetsspråk, kassett och i 
  
 lättläst version........................................................................... 
  
 44 
  
 2 
  
 Utgångspunkter – tre förhållanden att säkerställa........... 
  
 45 
  
 2.1 
  
 Ett komplett och samhällsbärande språk................................ 
  
 45 
  
 2.1.1 
  
 Svenskan står stark........................................................ 
  
 45 
  
 2.1.2 
  
 Förändrade villkor......................................................... 
  
 47 
  
 2.1.3 
  
 Domänförluster till engelskan...................................... 
  
 48 
  
 2.1.4 
  
 Domänförluster skapar problem.................................. 
  
 49 
  
 2.1.5 Svenskan skall samspela med andra språk.................... 
  
 51 
  
 2.1.6 
  
 Frågor vi undersökt ...................................................... 
  
 52 
  
 5 
 Innehåll SOU 2002:27 
  
 2.2 
  
 Korrekt och välfungerande svenska........................................ 
  
 53 
  
 2.2.1 Ett språk i gott skick.................................................... 
  
 53 
  
 2.2.2 
  
 Inget allmänt språkförfall............................................. 
  
 54 
  
 2.2.3 Den enskilde språkbrukaren har det yttersta 
  
 ansvaret ......................................................................... 
  
 56 
  
 2.2.4 
  
 Tre utpekade områden ................................................. 
  
 57 
  
 2.3 
  
 Allas rätt till språk ................................................................... 
  
 58 
  
 2.3.1 
  
 Språkets betydelse ........................................................ 
  
 58 
  
 2.3.2 Det rika språket och det korrekta språket.................. 
  
 60 
  
 2.3.3 
  
 Språkförmåga................................................................ 
  
 61 
  
 2.3.4 
  
 Områden vi undersökt................................................. 
  
 62 
  
 2.4 
  
 Lagstiftning, språkvårdsorganisation m.m............................. 
  
 63 
  
 Del II: Ett komplett och samhällsbärande språk 
  
 3 
  
 Utbildningsområdet..................................................... 
  
 69 
  
 3.1 
  
 Förskola och skola................................................................... 
  
 70 
  
 3.1.1 
  
 Förskolan ...................................................................... 
  
 70 
  
 3.1.2 
  
 Grundskola och gymnasieskola................................... 
  
 71 
  
 3.1.3 
  
 Bedömningar och förslag ............................................. 
  
 77 
  
 3.2 
  
 Högre utbildning och forskning............................................. 
  
 80 
  
 3.2.1 Engelskan dominerar inom flera fält........................... 
  
 81 
  
 3.2.2 
  
 Engelskan inte oproblematisk ..................................... 
  
 82 
  
 3.2.3 Reglering av språkförhållanden i universitets- och 
  
 högskoleutbildning....................................................... 
  
 84 
  
 3.2.4 Lokala regler för avhandlingsspråk.............................. 
  
 84 
  
 3.2.5 Goda kunskaper i både svenska och engelska 
  
 efterfrågas...................................................................... 
  
 85 
  
 3.2.6 Utbildning i vetenskapligt skrivande .......................... 
  
 87 
  
 3.2.7 Språkmoment i introduktionskurser och 
  
 collegeterminer ............................................................. 
  
 87 
  
 3.2.8 
  
 Bedömningar och förslag ............................................. 
  
 89 
  
 6 
 SOU 2002:27 Innehåll 
  
 4 
  
 Politik och förvaltning ................................................. 
  
 99 
  
 4.1 
  
 Svenskans ställning som  
 EU-språk ......................................... 
  
 99 
  
 4.1.1 
  
 EU:s språkregim.......................................................... 
  
 100 
  
 4.1.2 Sveriges språkpolicy i EU........................................... 
  
 107 
  
 4.1.3 Bruket av svenska inom EU:s institutioner............... 
  
 108 
  
 4.1.4 Tidigare utredningar, förslag etc................................ 
  
 112 
  
 4.1.5 Inför utvidgningen av EU .......................................... 
  
 113 
  
 4.1.6 Utbildning av tolkar och översättare ......................... 
  
 115 
  
 4.1.7 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 115 
  
 4.2 
  
 Inhemsk politik och förvaltning............................................ 
  
 120 
  
 4.2.1 Svenska och engelska inom riks- och 
  
 kommunalpolitik......................................................... 
  
 121 
  
 4.2.2 
  
 Förvaltning .................................................................. 
  
 121 
  
 4.2.3 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 122 
  
 5 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 medier, informationsteknik samt hälso- och sjukvård.... 
  
 125 
  
 5.1 
  
 Arbetsliv.................................................................................. 
  
 125 
  
 5.1.1 Arbetsspråk, arbetsmiljö och arbetsrätt .................... 
  
 125 
  
 5.1.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 131 
  
 5.2 
  
 Marknad och konsumtion...................................................... 
  
 134 
  
 5.2.1 
  
 Konsumentinformation och produktsäkerhet .......... 
  
 134 
  
 5.2.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 136 
  
 5.2.3 
  
 Patenthandlingar ......................................................... 
  
 138 
  
 5.3 
  
 Kultur och medier .................................................................. 
  
 140 
  
 5.3.1 
  
 En blandad bild............................................................ 
  
 140 
  
 5.3.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 147 
  
 5.4 
  
 Svenskan som  
 IT-språk.......................................................... 
  
 151 
  
 5.4.1 Den stora engelskspråkiga marknaden styr............... 
  
 151 
  
 5.4.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 153 
  
 5.5 
  
 Hälso- och sjukvård ............................................................... 
  
 155 
  
 5.5.1 Patienterna måste få begriplig information............... 
  
 155 
  
 5.5.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 157 
  
 7 
 Innehåll SOU 2002:27 
  
 6 
  
 Svenska termer och uttryck........................................ 
  
 159 
  
 6.1 
  
 Vikten av svenska termer och uttryck.................................. 
  
 159 
  
 6.1.1 
  
 Termer och domänförluster....................................... 
  
 159 
  
 6.1.2 Inte bara en domänfråga ............................................ 
  
 160 
  
 6.1.3 Hur skapas benämningar och termer? ...................... 
  
 161 
  
 6.2 
  
 Terminologisituationen i Sverige.......................................... 
  
 162 
  
 6.2.1 
  
 Svenska terminologiinrättningar ............................... 
  
 162 
  
 6.2.2 
  
 Svenskans terminologibestånd .................................. 
  
 163 
  
 6.3 
  
 Bedömningar och förslag ...................................................... 
  
 165 
  
 7 
  
 Det mångspråkiga Sverige.......................................... 
  
 171 
  
 7.1 
  
 Attityder till svenska språket................................................ 
  
 172 
  
 7.1.1 Svenska språkets betydelse för Sverige ..................... 
  
 172 
  
 7.1.2 Attityder till svenska i skolan.................................... 
  
 173 
  
 7.1.3 Attityder till dialekter och sociolekter...................... 
  
 173 
  
 7.1.4 
  
 Svenska med brytning ................................................ 
  
 175 
  
 7.1.5 
  
 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 177 
  
 7.2 
  
 Attityder till och kunskaper i nordiska språk...................... 
  
 180 
  
 7.2.1 
  
 Nordiskt samarbete.................................................... 
  
 180 
  
 7.2.2 
  
 Utbildningsväsendet................................................... 
  
 182 
  
 7.2.3 
  
 Kultur- och medieområdet ........................................ 
  
 184 
  
 7.2.4 Användningen av nordiska språk inom 
  
 näringslivet.................................................................. 
  
 186 
  
 7.2.5 
  
 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 186 
  
 7.3 
  
 Minoritetsspråk, invandrarspråk och teckenspråket ........... 
  
 191 
  
 7.3.1 
  
 Minoritetsspråken i Sverige ....................................... 
  
 191 
  
 7.3.2 
  
 Invandrarspråken i Sverige......................................... 
  
 197 
  
 7.3.3 
  
 Attityder till mångspråkighet .................................... 
  
 198 
  
 7.3.4 Minoritets- och invandrarspråk i medierna .............. 
  
 199 
  
 7.3.5 
  
 Teckenspråket............................................................. 
  
 202 
  
 7.3.6 
  
 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 204 
  
 7.4 
  
 Engelska och andra främmande språk .................................. 
  
 210 
  
 7.4.1 Attityder till användningen av engelska i Sverige..... 
  
 210 
  
 7.4.2 
  
 Språkundervisning inom utbildningsväsendet.......... 
  
 211 
  
 7.4.3 
  
 Inställning till språkkunskaper .................................. 
  
 215 
  
 7.4.4 
  
 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 217 
  
 8 
  
 SOU 2002:27 Innehåll 
  
 Del III: Ett korrekt och välfungerande språk 
  
 8 
  
 Massmediernas språk................................................ 
  
 227 
  
 8.1 
  
 Massmediernas språk är inflytelserikt och viktigt................ 
  
 227 
  
 8.2 
  
 Journalister är en nyckelgrupp .............................................. 
  
 229 
  
 8.2.1 Utbildning och fortbildning av journalister.............. 
  
 229 
  
 8.2.2 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 232 
  
 8.3 
  
 Förändrade produktionsvillkor och språkvårdsinsatser ...... 
  
 235 
  
 8.3.1 
  
 Ny teknik..................................................................... 
  
 235 
  
 8.3.2 
  
 Språkets kvalitet .......................................................... 
  
 235 
  
 8.3.3 
  
 Språkvård ..................................................................... 
  
 236 
  
 8.3.4 Det talade språket i radio och TV .............................. 
  
 237 
  
 8.3.5 Översättning och textning av  
 TV-program 
  och 
  
 filmer............................................................................ 
  
 238 
  
 8.3.6 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 240 
  
 9 
  
 Den offentliga administrationens språk ....................... 
  
 245 
  
 9.1 
  
 Det svenska myndighetsspråket............................................ 
  
 246 
  
 9.1.1 Krångligt språk försvårar kommunikationen 
  
 mellan medborgare och myndigheter ........................ 
  
 246 
  
 9.1.2 
  
 Myndigheternas språkvårdsarbete hittills.................. 
  
 247 
  
 9.1.3 Behov av fortsatt myndighetsspråkvård .................... 
  
 249 
  
 9.1.4 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 250 
  
 9.2 
  
 EU-svenska............................................................................. 
  
 254 
  
 9.2.1 Risk för att den offentliga svenskan blir mer 
  
 svårbegriplig ................................................................ 
  
 254 
  
 9.2.2 Läget har förbättrats, men problem kvarstår............. 
  
 256 
  
 9.2.3 Språkvårdsarbete i EU – dags för konkreta 
  
 åtgärder ........................................................................ 
  
 257 
  
 9.2.4 Tidigare förslag till åtgärder för att förbättra de 
  
 svenska  
 EU-texterna................................................... 
  
 259 
  
 9.2.5  
 EU-språkvård 
  byggs nu upp i Regeringskansliet ...... 
  
 261 
  
 9.2.6 
  
 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 261 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:27 
  
 10 
  
 IT som normskapare, normförflyttare och 
  
 diskriminerare .......................................................... 
  
 265 
  
 10.1 
  
 IT som normskapare.............................................................. 
  
 266 
  
 10.1.1 Förändrade villkor för textframställning .................. 
  
 266 
  
 10.1.2 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 270 
  
 10.2 
  
 IT som diskriminerare........................................................... 
  
 273 
  
 10.2.1 Begränsar  
 e-samhället 
  tillgängligheten? .................... 
  
 273 
  
 10.2.2 Termer och begrepp ................................................... 
  
 274 
  
 10.2.3 Språkfrågor och språkteknologi i 
  
 förvaltningsutvecklingen............................................ 
  
 275 
  
 10.2.4 Digitala tjänster åt alla................................................ 
  
 277 
  
 10.2.5 Översättningshjälpmedel ........................................... 
  
 278 
  
 10.2.6 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 278 
  
 Del IV: Allas rätt till språk 
  
 11 
  
 Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska 
  
 språket .................................................................... 
  
 283 
  
 11.1 
  
 Minskat läsande och ökande skillnader ................................ 
  
 283 
  
 11.1.1 Förskoleåren viktiga................................................... 
  
 284 
  
 11.1.2 Ökande sociala skillnader i läsandet.......................... 
  
 285 
  
 11.1.3 Minskande läsning för och bland barn, speciellt 
  
 bland korttidsutbildade.............................................. 
  
 287 
  
 11.2 
  
 Insatser för att öka tillgången till och intresset för 
  
 litteratur ................................................................................. 
  
 292 
  
 11.2.1 Statliga insatser för litteraturen och läsandet 
  
 ........... 292 
  
 11.2.2 Biblioteken.................................................................. 
  
 293 
  
 11.2.3 Läsfrämjande verksamhet .......................................... 
  
 294 
  
 11.3 
  
 Bedömningar och förslag ...................................................... 
  
 297 
  
 10 
  
 SOU 2002:27 
  
 Innehåll 
  
 12 
  
 Det varierande språket och den mångskiftande 
  
 språkförmågan ......................................................... 
  
 301 
  
 12.1 
  
 En varierande språkform........................................................ 
  
 302 
  
 12.1.1 Språkväxling som mål i skolan ................................... 
  
 302 
  
 12.1.2 Olika slags fel .............................................................. 
  
 303 
  
 12.1.3 Språklig variation i offentligheten.............................. 
  
 304 
  
 12.1.4 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 305 
  
 12.2 
  
 Ett funktionellt språk............................................................. 
  
 307 
  
 12.2.1 Skolan........................................................................... 
  
 307 
  
 12.2.2 Vuxenutbildning och arbetsliv ................................... 
  
 315 
  
 12.2.3 Ett aktivt språkanvändande ........................................ 
  
 316 
  
 12.2.4 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 317 
  
 12.3 
  
 Språk och kön......................................................................... 
  
 320 
  
 12.3.1 Sexism i språket........................................................... 
  
 321 
  
 12.3.2 Fint och talspråksnära ............................................. 
  
 322 
  
 12.3.3 Längre till det offentliga språket................................ 
  
 323 
  
 12.3.4 Manlig dominans i offentligheten.............................. 
  
 324 
  
 12.3.5 Den privata sfären ....................................................... 
  
 325 
  
 12.3.6 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 326 
  
 13 
  
 Svenska som andraspråk, sfi, 
  
 modersmålsundervisning m.m.................................... 
  
 329 
  
 13.1 
  
 Skolan och elever med utländsk bakgrund ........................... 
  
 330 
  
 13.1.1 En grupp med varierande resultat .............................. 
  
 330 
  
 13.1.2 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 333 
  
 13.2 
  
 Svenska som andraspråk ........................................................ 
  
 335 
  
 13.2.1 Ett ämne med låg status.............................................. 
  
 335 
  
 13.2.2 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 337 
  
 13.3 
  
 Modersmålsundervisning....................................................... 
  
 342 
  
 13.3.1 Omfattningen har minskat......................................... 
  
 342 
  
 13.3.2 Tillgången till modersmålslärare ................................ 
  
 345 
  
 13.3.3 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 347 
  
 13.4 
  
 Svenskundervisning för invandrare ....................................... 
  
 353 
  
 13.4.1 Sfi har ofta omorganiserats......................................... 
  
 353 
  
 13.4.2 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 358 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:27 
  
 13.5 
  
 Arbetsliv och vuxenutbildning ............................................. 
  
 362 
  
 13.5.1 Invandrares utbildnings- och 
  
 arbetsmarknadssituation ............................................ 
  
 362 
  
 13.5.2 Invandrares kompetens.............................................. 
  
 364 
  
 13.5.3 Bedömningar och förslag ........................................... 
  
 366 
  
 14 
  
 Funktionshinder........................................................ 
  
 369 
  
 14.1 
  
 Olika funktionshinder........................................................... 
  
 370 
  
 14.1.1 Hinder i läs- och skrivfunktionen ............................. 
  
 370 
  
 14.1.2 Hinder i talfunktionen ............................................... 
  
 372 
  
 14.1.3 Hinder i hörselfunktionen......................................... 
  
 374 
  
 14.1.4 Andra funktionshinder .............................................. 
  
 376 
  
 14.2 
  
 Insatser för funktionshindrade............................................. 
  
 377 
  
 14.2.1 Handikappolitiska åtgärder........................................ 
  
 377 
  
 14.2.2 Hälso- och sjukvården ............................................... 
  
 378 
  
 14.2.3 Förskola, skola, vuxenutbildning och 
  
 folkbildning................................................................. 
  
 378 
  
 14.2.4 Tolkning...................................................................... 
  
 381 
  
 14.2.5 Hjälpmedel för funktionshindrade inom 
  
 språkområdet .............................................................. 
  
 382 
  
 14.2.6 Insatser inom kultur- och medieområdet ................. 
  
 384 
  
 14.3 
  
 Bedömningar och förslag ...................................................... 
  
 388 
  
 Del V: Språkvård – forskning, politik, lagstiftning och 
  
 organisation 
  
 15 
  
 Språkvårdsforskning .................................................. 
  
 397 
  
 15.1 
  
 Forskning om svenskan......................................................... 
  
 397 
  
 15.1.1 Forskningsinrättningar .............................................. 
  
 398 
  
 15.1.2 Språkvårdsrelevant forskning .................................... 
  
 401 
  
 15.2 
  
 Forskning om minoritets- och invandrarspråk samt 
  
 teckenspråket ......................................................................... 
  
 403 
  
 15.3 
  
 Bedömningar och förslag ...................................................... 
  
 406 
  
 12 
  
 SOU 2002:27 
  
 Innehåll 
  
 16 
  
 Språkpolitik ............................................................. 
  
 411 
  
 16.1 
  
 Språkpolitik har alltid funnits................................................ 
  
 412 
  
 16.2 
  
 Bedömningar och förslag....................................................... 
  
 415 
  
 17 
  
 Språkteknologiska initiativ......................................... 
  
 421 
  
 17.1 
  
 Insatser för att främja den språkteknologiska 
  
 utvecklingen............................................................................ 
  
 422 
  
 17.1.1 Vad menas med språkteknologiska produkter och 
  
 tjänster? ....................................................................... 
  
 422 
  
 17.1.2 Myndigheter och institutioner med 
  
 språkteknologisk verksamhet..................................... 
  
 422 
  
 17.1.3 Språkteknologi inom nordiska och europeiska 
  
 program........................................................................ 
  
 425 
  
 17.1.4 Språkresurser som hittills byggts upp i Sverige......... 
  
 427 
  
 17.1.5 Språklig standardisering och terminologi behöver 
  
 utvecklas mer............................................................... 
  
 428 
  
 17.1.6 Det norska exemplet................................................... 
  
 429 
  
 17.1.7 Bedömningar och förslag............................................ 
  
 431 
  
 17.2 
  
 Datorbaserad översättning..................................................... 
  
 440 
  
 17.2.1 Vad menas med maskinöversättning och 
  
 översättningsminnen?................................................. 
  
 440 
  
 17.2.2 Nutek föreslår en satsning på svensk 
  
 språkteknologi............................................................. 
  
 441 
  
 17.2.3 Maskinöversättning inom EU för vissa språk ........... 
  
 443 
  
 17.2.4 Bedömning och förslag............................................... 
  
 446 
  
 18 
  
 Språklagstiftning och språklig konsekvensbedömning ... 
  
 449 
  
 18.1 
  
 Språklagstiftning i andra länder............................................. 
  
 450 
  
 18.1.1 Finland......................................................................... 
  
 450 
  
 18.1.2 Norge........................................................................... 
  
 452 
  
 18.1.3 Danmark...................................................................... 
  
 453 
  
 18.1.4 Frankrike ..................................................................... 
  
 454 
  
 18.1.5 Polen ............................................................................ 
  
 455 
  
 18.2 
  
 Nordiska överenskommelser om språk ................................ 
  
 456 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:27 
  
 18.3 
  
 Språklig reglering i Sverige.................................................... 
  
 457 
  
 18.3.1 Svenska språket i nuvarande författningstext........... 
  
 457 
  
 18.3.2 Skyddet för minoritetsspråk...................................... 
  
 459 
  
 18.4 
  
 Närmare om språklagsdiskussionen..................................... 
  
 460 
  
 18.5 
  
 Bedömningar och förslag ...................................................... 
  
 462 
  
 18.5.1 Utgångspunkter för en svensk språklagstiftning ..... 
  
 462 
  
 18.5.2 Var ligger lagstiftningsbehovet? ................................ 
  
 465 
  
 18.5.3 På vilken normnivå bör språklagen ligga?................. 
  
 467 
  
 18.5.4 Vilken term skall användas för språket? ................... 
  
 469 
  
 18.5.5 Förslag till språklig konsekvensbedömning ............. 
  
 470 
  
 18.6 
  
 Förslag till författningstext................................................... 
  
 470 
  
 19 
  
 Språkvårdens uppgifter.............................................. 
  
 473 
  
 19.1 
  
 Språkvård – en uppgift för alla.............................................. 
  
 473 
  
 19.2 
  
 Korpusarbete.......................................................................... 
  
 477 
  
 19.3 
  
 Status- och inlärningsarbete.................................................. 
  
 481 
  
 19.4 
  
 Rådgivning, information och upplysning............................. 
  
 484 
  
 19.5 
  
 Terminologiverksamhet ........................................................ 
  
 486 
  
 19.6 
  
 Språkbanksverksamhet.......................................................... 
  
 488 
  
 19.7 
  
 Språkteknologi....................................................................... 
  
 490 
  
 19.8 
  
 Myndighetsspråkvård ............................................................ 
  
 491 
  
 19.9 
  
 Uppföljning och utvärdering ................................................ 
  
 494 
  
 19.10Internationellt samarbete ...................................................... 
  
 495 
  
 20 
  
 Språkvårdens organisation ......................................... 
  
 499 
  
 20.1 
  
 Det behövs förändringar inom språkvården ........................ 
  
 500 
  
 20.2 
  
 En ny myndighet – Sveriges språkråd – bildas..................... 
  
 503 
  
 20.2.1 Sveriges språkråd ........................................................ 
  
 503 
  
 20.2.2 Språkrådets uppgifter ................................................. 
  
 506 
  
 20.2.3 Regeringskansliets språkvård..................................... 
  
 520 
  
 14 
 SOU 2002:27 Innehåll 
  
 21 
  
 Konsekvensbedömningar ........................................... 
  
 523 
  
 21.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser – kostnader för ny 
  
 språkvårdsorganisation .......................................................... 
  
 524 
  
 21.1.1 Språkpolitik, språklagstiftning och språkvård........... 
  
 524 
  
 21.1.2 Korpusarbete ............................................................... 
  
 525 
  
 21.1.3 Status- och inlärningsarbete ....................................... 
  
 525 
  
 21.1.4 Rådgivning, information och upplysning.................. 
  
 525 
  
 21.1.5 Terminologiverksamhet.............................................. 
  
 526 
  
 21.1.6 Språkbanksverksamhet ............................................... 
  
 527 
  
 21.1.7 Språkteknologi ............................................................ 
  
 530 
  
 21.1.8 Centralt stöd till myndighetsspråkvården................. 
  
 531 
  
 21.1.9 Uppföljning och utvärdering...................................... 
  
 533 
  
 21.1.10 
  
 Internationellt samarbete ..................................... 
  
 534 
  
 21.1.11 
  
 Myndighetsledning och administration............... 
  
 534 
  
 21.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser – finansiering av ny 
  
 språkvårdsorganisation .......................................................... 
  
 537 
  
 21.2.1 Utgångspunkter .......................................................... 
  
 537 
  
 21.2.2 Föreslagen finansiering av höjda statliga anslag........ 
  
 538 
  
 21.3 
  
 Ekonomiska konsekvenser – kostnader för och 
  
 finansiering av övriga förslag ................................................. 
  
 544 
  
 21.3.1 Förskola, skola och vuxenutbildning......................... 
  
 544 
  
 21.3.2 Högre utbildning och forskning................................ 
  
 550 
  
 21.3.3 Arbetslivsområdet....................................................... 
  
 552 
  
 21.3.4 Konsumentpolitiska området..................................... 
  
 553 
  
 21.3.5 Förvaltningspolitiska området ................................... 
  
 553 
  
 21.3.6 Mediepolitik ................................................................ 
  
 555 
  
 21.3.7 Kulturpolitik................................................................ 
  
 556 
  
 21.3.8  
 EU-politik ................................................................... 
  
 558 
  
 21.3.9 Handikappolitik .......................................................... 
  
 559 
  
 15 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:27 
  
 21.4 
  
 Den kommunala självstyrelsen ............................................. 
  
 559 
  
 21.5 
  
 Brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet ............ 
  
 561 
  
 21.6 
  
 Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i 
  
 olika delar av landet ............................................................... 
  
 561 
  
 21.7 
  
 Små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga 
  
 eller villkor i övrigt i förhållande till större företags 
  
 ........... 563 
  
 21.8 
  
 Jämställdheten mellan kvinnor och män .............................. 
  
 564 
  
 21.9 
  
 Möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen 
  
 ........... 564 
  
 Reservationer ................................................................... 
  
 567 
  
 Referenser ....................................................................... 
  
 569 
  
 Bilaga 1: Kommittédirektiv................................................ 
  
 587 
  
 16 
 Använda förkortningar och kortformer 
  
 a.a. 
  
 Anfört arbete 
  
 AMS 
  
 Arbetsmarknadsstyrelsen 
  
 bet. 
  
 Betänkande 
  
 BVC 
  
 Barnavårdscentral 
  
 Coreper 
  
 Ständiga representanternas kommitté (Comité 
  
 des représentants permanents) 
  
 CTT 
  
 Centrum för talteknologi 
  
 Wong 
  
 Digitalt audiobaserat informationssystem 
  
 DHB 
  
 Riksförbundet för döva, hörselskadade och 
  
 språkstörda barn 
  
 dir. 
  
 Direktiv 
  
 Ds 
  
 Departementsserien 
  
 EEG 
  
 Europeiska ekonomiska gemenskapen (tidigare 
  
 en del av EG) 
  
 EES 
  
 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 
  
 EG 
  
 Europeiska gemenskapen (en del av EU) 
  
 EGT 
  
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 
  
 Scott 
  
 Europapatentkonventionen 
  
 EPO 
  
 Europeiska patentverket 
  
 EU 
  
 Europeiska unionen 
  
 Eurodicautom 
  
 Europeiska kommissionens termdatabas 
  
 FDB 
  
 Föräldraföreningen för dyslektiska barn 
  
 FMLS 
  
 Förbundet funktionshindrade med läs- och 
  
 skrivsvårigheter 
  
 Fojo 
  
 Institutet för fortbildning av journalister 
  
 FUB 
  
 Föreningen för utvecklingsstörda barn, ungdomar 
  
 och vuxna 
  
 G 
  
 Betyget godkänt 
  
 GTTK 
  
 Gemensamma tjänsten för tolkning och konfe- 
  
 renser; på franska SCIC 
  
 17 
  
 Använda förkortningar och kortformer 
  
 SOU 2002:27 
  
 HLT 
  
 EU-programmet 
  Human Language Technologies 
  
 HO 
  
 Handikappombudsmannen 
  
 HRF 
  
 Hörselskadades riksförbund 
  
 HSFR 
  
 Humanistisk-samhällsvetenskapliga 
  forsknings- 
  
 rådet 
  
 HSO 
  
 Handikappförbundens samarbetsorgan 
  
 IEC 
  
 International Electrotechnical Commission 
  
 IG 
  
 Betyget icke godkänt 
  
 ISO 
  
 International Organization for Standardization 
  
 IT 
  
 Informationsteknik 
  
 JMG 
  
 Institutionen för journalistik och masskom- 
  
 munikation vid Göteborgs universitet 
  
 JMK 
  
 Institutionen för journalistik, medier och 
  
 kommunikation vid Stockholms universitet 
  
 JO 
  
 Justitieombudsmannen 
  
 JämO 
  
 Jämställdhetsombudsmannen 
  
 KKR 
  
 Statens kvalitets- och kompetensråd 
  
 komvux 
  
 Kommunal vuxenutbildning 
  
 KrU 
  
 Kulturutskottet 
  
 KTH 
  
 Kungliga tekniska högskolan 
  
 KU 
  
 Konstitutionsutskottet 
  
 LL-stiftelsen 
  
 Stiftelsen för lättläst nyhetsinformation och 
  
 litteratur – Centrum för lättläst 
  
 LMS 
  
 Riksföreningen för lärare i moderna språk 
  
 Lpf94 
  
 Läroplanen för de frivilliga skolformerna 
  
 Lpfö98 
  
 Läroplanen för förskolan 
  
 Lpo94 
  
 Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet 
  
 MATS 
  
 Projektet Methodology and Application of a 
  
 Translation System 
  
 Media Plus 
  
 EU-program 
  till stöd för den europeiska audio- 
  
 visuella industrin 
  
 MLAP 
  
 EU-programmet 
  Multilingual Action Plan 
  
 MLIS 
  
 EU-programmet 
  Multilingual Information 
  
 Society 
  
 MVG 
  
 Betyget mycket väl godkänt 
  
 NFL 
  
 Nordisk förening för lexikografi 
  
 NHR 
  
 Neurologiskt handikappades riksförbund 
  
 NRK 
  
 Norsk rikskringkasting 
  
 Nutek 
  
 Tidigare Närings- och teknikutvecklingsverket. 
  
 Numera Verket för näringslivsutveckling 
  
 18 
  
 SOU 2002:27 
  
 Använda förkortningar och kortformer 
  
 OECD 
  
 Organisationen för ekonomiskt samarbete och 
  
 utveckling 
  
 PISA 
  
 Programme for International Student Assessment 
  
 PLUG 
  
 Parallellkorpusprojektet vid universiteten i 
  
 Linköping, Uppsala och Göteborg 
  
 prop. 
  
 proposition 
  
 PRV 
  
 Patent och registeringsverket 
  
 RATS 
  
 Radiosända talsyntestidningar 
  
 REDAH 
  
 Regionala center för datorbaserade hjälpmedel 
  
 RFA 
  
 Riksföreningen Autism 
  
 RBU 
  
 Riksförbundet för rörelsehindrade barn och 
  
 ungdomar 
  
 rskr. 
  
 Riksdagsskrivelse 
  
 SAG 
  
 Svenska Akademiens grammatik 
  
 SAOB 
  
 Svenska Akademiens ordbok 
  
 SAOL 
  
 Svenska Akademiens ordlista 
  
 SCIC 
  
 Se GTTK 
  
 SDR 
  
 Sveriges dövas riksförbund 
  
 Sfi 
  
 Svenskundervisning för invandrare 
  
 SFS 
  
 Svensk författningssamling 
  
 SICS 
  
 Swedish Institute of Computer Science 
  
 SIH 
  
 Statens institut för handikappfrågor i skolan 
  
 SIOS 
  
 Samarbetsorganet för etniska organisationer i 
  
 Sverige 
  
 SIS 
  
 Swedish Standards Institute 
  
 skr. 
  
 Regeringens skrivelse 
  
 SLF 
  
 Svenska laryngförbundet 
  
 SLU 
  
 Sveriges lantbruksuniversitet 
  
 SO 
  
 Svensk ordbok 
  
 SOFI 
  
 Språk- och folkminnesinstitutet 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 SoU 
  
 Socialutskottet 
  
 SPINN 
  
 Språkteknologi och informationssökning i 
  
 Norden 
  
 SPM 
  
 Specialskolemyndigheten 
  
 Sprint 
  
 Språk- och innehållsintegrerad inlärning och 
  
 undervisning 
  
 SR 
  
 Sveriges Radio 
  
 SRF 
  
 Synskadades riksförbund 
  
 SSR 
  
 Sveriges stamningsföreningars riksförbund 
  
 19 
  
 Använda förkortningar och kortformer 
  
 SOU 2002:27 
  
 STR-T 
  
 Svenska Tornedalingars Riksförbund – 
  
 Tornionlaaksolaiset 
  
 SUHF 
  
 Sveriges universitets- och högskoleförbund 
  
 SVT 
  
 Sveriges Television 
  
 SÄL 
  
 Särskild lärarutbildning 
  
 TIS 
  
 Europeiska unionens råds termdatabas 
  
 TNC 
  
 Tekniska nomenklaturcentralen, numera 
  
 Terminologicentrum TNC 
  
 TPB 
  
 Talboks- och punktskriftsbiblioteket 
  
 TT 
  
 Tidningarnas Telegrambyrå 
  
 TÖI 
  
 Tolk- och översättarinsitutet 
  
 UD 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Unesco 
  
 FN:s organisation för utbildning, vetenskap och 
  
 kultur 
  
 UR 
  
 Sveriges Utbildningsradio 
  
 utg.omr. 
  
 Utgiftsområde 
  
 u.u. 
  
 Under utgivning 
  
 VG 
  
 Betyget väl godkänt 
  
 Vinnova 
  
 Verket för innovationssystem 
  
 20 
 Sammanfattning 
 Varför ett handlingsprogram? 
 Vårt uppdrag har varit att lägga fram ett förslag till handlings- program för svenska språket. Detta skall ha två syften: dels att främja svenskans ställning, dels att alla i Sverige skall ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenska språket. 
 Ett handlingsprogram för svenska språket behövs därför att språksituationen i Sverige har förändrats. 
  
 Engelskan har fått en allt starkare ställning internationellt och därigenom också blivit ett allt viktigare språk inom vårt land. 
  
 Sverige har blivit ett allt mer mångspråkigt land, framför allt genom invandring men också genom att fem språk sedan några år tillbaka fått ställning som nationella minoritetsspråk. 
  
 Kraven på en god förmåga att använda språket i både tal och skrift har generellt ökat i samhället. 
  
 Den förändrade språksituationen påverkar de språkliga villkoren i vårt land på flera olika sätt. 
 Om man i vissa sammanhang övergår till att enbart använda engelska kommer svenskan att upphöra att utvecklas inom dessa områden. På sikt uppstår s.k. domänförluster, svenska termer och begrepp upphör att bildas och svenskans ställning i Sverige för- svagas. Samtidigt är det uppenbart att det i många sammanhang är nödvändigt att bruka engelska, och att allt fler behöver kunna engelska allt bättre. Hur skall vi kunna säkerställa att svenskan fortsätter att utvecklas allsidigt, samtidigt som bruket av engelska inte motverkas i alla de sammanhang man behöver använda engelska och alla får de engelskkunskaper de behöver? 
 I dagens Sverige används svenska alltmer som ett andra eller ett främmande språk. Detta ställer utbildningssystemet inför stora utmaningar, eftersom alla måste få likvärdiga möjligheter att till- 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 ägna sig svenskan. Men det påverkar också språkförhållandena i stort, t.ex. hur vi skall se på svenska som inte talas helt perfekt eller med utländsk brytning. Vad innebär god behärskning av svenska i tal och skrift i ett mångspråkigt och multikulturellt samhälle? 
 De ökande kraven på en god förmåga att använda språket i både tal och skrift leder till att det blir allt viktigare att alla – oavsett språklig och social bakgrund – ges möjlighet att tillägna sig ett rikt och funktionellt språk. Förändringar av arbetslivet, den allt längre utbildning de flesta genomgår och informationssamhällets framväxt med en allt större betydelse för IT i de flesta sammanhang gör att den som inte behärskar skriftspråket väl kommer att få stora problem, både i arbets- och privatlivet. Kraven på goda muntliga färdigheter har ökat generellt. Samtidigt har skillnaderna i läsvanor och konsumtion av olika medier ökat mellan olika socialgrupper under det senaste decenniet. Sådana skillnader påverkar den en- skildes möjligheter att tillägna sig skriftspråket. Trots att den svenska skolan på det hela taget når goda resultat vid inter- nationella jämförelser lämnar en inte obetydlig andel av eleverna skolan utan god läs- och skrivförmåga. Hur skall vi säkerställa att  
 alla  
 kan utveckla ett rikt och funktionellt språk? 
 Tre förhållanden att säkerställa 
 Mot bakgrund av det dubbla syfte som angivits för vårt handlings- program har vi valt att sträva efter att säkerställa tre förhållanden genom de förslag vi lägger fram: 
  
 Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. 
  
 Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. 
  
 Alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk. 
  
 Dessa tre övergripande ambitioner har ägnats var sin huvuddel i betänkandet (del  
 II–IV). 
  
 Ett komplett och samhällsbärande språk (del II) 
 Svenskan har sedan länge haft en självklar ställning som Sveriges huvudspråk. Svenska har använts inom alla delar av samhället, t.ex. administrationen, rättsväsendet, det politiska systemet, alla nivåer 
 22 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 inom undervisningsväsendet, arbetslivet och kulturlivet. Nu sker på en del områden inskränkningar av bruket av svenska genom att man i stället går över till engelska. 
 Våra åtgärder för att säkerställa att svenskan förblir ett komplett och samhällsbärande språk har som grundläggande inriktning att främja svenskans bruk inom skilda samhällssektorer utan att mot- verka ett nödvändigt användande av engelska och andra främmande språk. 
 Utbildning och forskning (kap. 3) 
 Inom utbildningsområdet är bruket av engelska särskilt omfattan- de. Speciellt gäller det högre utbildning och forskning, men även inom skolan har undervisning på engelska blivit allt vanligare. 
 För  
 grund- och gymnasieskolans  
 del innehåller handlingsprogram- met följande åtgärder: 
  
 1. 
  
 I alla skolor där undervisning bedrivs på främmande språk (sprint) skall verksamheten noga följas och fortlöpande ut- värderas. 
  
 2. 
  
 Den rättsliga grunden för sprint skall regleras när sådan under- visning bedrivs i betydande omfattning. 
  
 3. 
  
 Regelverket för gymnasieskolan skall ändras så att det blir obligatoriskt att ge svenskundervisning under alla år av gymn- asieutbildningen. 
  
 För  
 högskoleutbildningens och forskningens  
 del innehåller handlings- programmet följande åtgärder: 
  
 4. 
  
 Universitet och högskolor bör förstärka moment i utbild- ningen som förbättrar studenternas muntliga och skriftliga färdigheter i både svenska och engelska, samt i vissa fall höja förkunskapskraven i svenska. 
  
 5. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att främja parallell användning av engelska och svenska inom forskning och vetenskap. 
  
 6. 
  
 I utbildning vid svenska universitet och högskolor skall ett mål vara att studenterna tillägnar sig förmåga att i både nationella och internationella sammanhang muntligt och skriftligt och för olika målgrupper utbyta kunskap inom sitt specialområde. 
  
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 7. 
  
 En genomgång skall göras av kraven för yrkesexamina vid högskolan. I relevanta fall skall införas krav på för yrket till- räckliga kunskaper i svenska i såväl tal som skrift. 
  
 Politik och förvaltning (kap. 4) 
 Inom området politik och förvaltning uppmärksammar vi speciellt vad Sveriges medlemskap i EU kan betyda, men vi berör även svenskans bruk inom den mer inhemska politiken och förvalt- ningen. 
 Beträffande  
 svenskans ställning i EU  
 innehåller handlingsprogram- met följande åtgärder: 
  
 8. 
  
 Regeringen skall fastlägga officiella svenska riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU, och även fort- sättningsvis årligen bedöma och till riksdagen rapportera om kraven i riktlinjerna uppfylls samt om de nödvändiga resurs- erna finns inom EU. 
  
 9. 
  
 Hur Sverige kan stödja utbildning av tolkar  
  
 från  
 svenska skall undersökas. 
  
 10. 
  
 Undersökningar av dokumentanvändning och informations- strömmar med avseende på  
  
 EU-texter 
  skall genomföras. 
  
 11. 
  
 Utvecklingen av översättningshjälpmedel för de svenska över- sättarna skall följas noga. 
  
 När det gäller den  
 inhemska förvaltningen  
 innehåller handlingspro- grammet följande åtgärd: 
  
 12. 
  
 Svenska språket skall normalt användas inom den offentliga administrationen. 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och medier, informationsteknik samt hälso- och sjukvård (kap. 5) 
 Språkförhållandena relaterade till arbetsliv, marknad, kultur, infor- mationsteknik och sjukvård är viktiga för svenskan som komplett och samhällsbärande språk. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja svenskans ställning inom dessa områden: 
 24 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 13. 
  
 Användningen av svenska inom arbetslivet skall främjas och i vissa fall regleras. Konsekvenserna av användningen av andra språk inom arbetslivet skall följas. 
  
 14. 
  
 Användningen av svenska inom konsumentområdet skall främjas och i vissa fall regleras och konsekvenserna av använd- ningen av andra språk skall undersökas. 
  
 15. 
  
 Svenska språkets ställning inom kultur och medier skall främ- Ortiz. 
  
 16. 
  
 Skolor bör stödjas och stimuleras att använda dataprogram på svenska språket. 
  
 17. 
  
 Personer med utländsk utbildning som skall arbeta inom hälso- och sjukvårdsområdet bör ges de språkkunskaper som behövs för att utöva yrket i Sverige. 
  
 Svenska termer och uttryck (kap 6.) 
 Om svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk måste den gå att använda inom alla de områden där vi vill kunna göra det. En förutsättning för detta är att man har möjlighet att använda svenska termer och uttryck. För att säkerställa att svenska termer och uttryck skall finnas att tillgå ingår följande punkter i vårt program: 
  
 18. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att säkerställa att svenska termer och uttryck kan skapas inom alla de områden där vi vill kunna använda svenskan. 
  
 19. 
  
 Terminologiarbete bör integreras i de satsningar som görs på mjuk infrastruktur inom  
  
 IT-området. 
  
 Det mångspråkiga Sverige (kap. 7) 
 I dagens Sverige talas många språk. Förutom svenska används de fem nationella minoritetsspråken, teckenspråket och en lång rad invandrarspråk. Dessutom lär vi oss olika främmande språk, i första hand engelska, vilka i varierande utsträckning används inom t.ex. arbetslivet. Vi tillhör dessutom den nordiska språkgemenskapen. Kunskaperna i, bruket av och attityderna till olika språk har stor betydelse för det svenska samhället och för hur de språkliga för- hållandena kommer att utveckla sig. Kommitténs grundhållning är att vi behöver ett gemensamt språk – svenskan – för att kunna 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 bejaka och dra nytta av den rikedom ett mångspråkigt och multi- kulturellt samhälle erbjuder. Därför måste alla kunna tillägna sig svenskan, utveckla sitt modersmål och få tillräckliga kunskaper i engelska och andra främmande språk. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja Sveriges fortsatta utveckling som ett mångspråkigt samhälle: 
  
 20. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att förändra attityderna till svenska språket och olika språkliga varieteter i positiv riktning. 
  
 21. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka den nordiska språkgemen- skapen. 
  
 22. 
  
 Minoritets- och invandrarspråken i Sverige bör stödjas. 
  
 23. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stödja tillgången till medier på minoritets- och invandrarspråk. 
  
 24. 
  
 Teckenspråkets ställning skall klarläggas. Åtgärder skall vidtas för att stärka och utveckla teckenspråket. 
  
 25. 
  
 De moderna språkens ställning inom svensk utbildning skall stärkas. 
  
 Ett korrekt och välfungerande språk (del III) 
 Olika språkvårdande inrättningar har sedan länge verkat för att ge förutsättningar för ett gott språkbruk; inte minst kan här nämnas det arbete som bedrivits för att göra offentliga texter klara och enkla. Nya utmaningar har dock uppstått och åtgärder måste vidtas för att säkerställa att den offentliga svenskan förblir korrekt och välfungerande. Vi behandlar här tre områden: massmedierna, den offentliga administrationen och  
 IT-området. 
  
 Massmediernas språk (kap. 8) 
 Medieområdet har under det senaste decenniet förändrats radikalt: produktionsvillkoren har ändrats och det finns numera ett stort antal aktörer på en allt mer internationaliserad marknad. I hand- lingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja en korrekt och välfungerande svenska inom medieområdet: 
 26 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 26. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka svenskans ställning inom utbildning och fortbildning av journalister och informatörer. 
  
 27. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att främja en god utveckling av mediespråket. 
  
 Den offentliga administrationens språk (kap. 9) 
 Arbetet för klara och begripliga offentliga texter ställts inför nya uppgifter till följd av Sveriges  
 EU-medlemskap; 
  texter tillkomna inom EU uppfattas inte sällan som krångliga och svårbegripliga. Uppgiften att mer allmänt verka för att den svenska förvaltningen använder ett klart och begripligt språk är heller inte avslutad utan måste drivas vidare med kraft. I handlingsprogrammet ingår följ- ande åtgärder för att främja en korrekt och välfungerande offentlig svenska: 
  
 28. 
  
 Varje statlig myndighet skall ges ett tydligare ansvar för sitt eget språkvårdsarbete. 
  
 29. 
  
 Regeringen skall också fortsättningsvis rapportera om statsför- valtningens språkvårdsarbete till riksdagen. 
  
 30. 
  
 Det centrala stödet till myndighetsspråkvården skall behållas och utvecklas till nya områden. 
  
 31. 
  
 Sverige skall verka för att EU bygger upp översättnings- avdelningar i de olika medlemsländerna. 
  
 32. 
  
 Sverige skall fortsätta att verka för att EU arbetar för enklare, begripligare och klarare texter. 
  
 33. 
  
 Arbetet för att förbättra svenska  
  
 EU-texter 
  bör fortsätta. 
 Informationsteknik (kap. 10) 
  
 IT-utvecklingen 
  påverkar förutsättningarna både för läsande och skrivande. Texter som är avsedda att läsas från en datorskärm lyder under andra villkor än vanliga papperstexter. På liknande vis gäller att sättet att skriva har förändrats av datorernas intåg. IT ger också nya redskap för språklig normering och standardisering, bl.a. genom de språkstödsfunktioner (t.ex.  
 stavnings-, 
  grammatik- och stilkontroll) som tillhandahålls. I handlingsprogrammet ingår följ- ande åtgärder med anledning av  
 IT-utvecklingens 
  påverkan på svenskan: 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 34. 
  
 Datorkulturens effekter på språket skall studeras. 
  
 35. 
  
 Svenska datatermer och  
  
 -uttryck 
  skall tas fram. 
  
 36. 
  
 Språkvården skall följa kvalitetsutvecklingen för språkstöds- program och ges möjlighet att kvalitetsmärka sådana program. 
  
 37. 
  
 Språkkvalitet bör ingå i bedömningsgrunderna vid offentlig upphandling av IT. 
  
 38. 
  
 Tillgängligheten till IT bör förbättras genom bl.a. fortsatt språkvårds- och terminologiarbete samt folkbildande insatser inom språkområdet. 
  
 Allas rätt till språk (del IV) 
 Vår identitet och självbild är knuten till språket, och genom språket upplever och förstår vi tillvaron, uttrycker vi våra tankar och känslor och samspelar med andra. Språket är också nyckeln till utbildning och en förutsättning för att man skall kunna delta i det offentliga samtalet, arbeta politiskt och i skilda sammanhang hävda sin rätt. Samtidigt är det uppenbart att inte alla har jämbördiga möjligheter att tillägna sig språket. Detta leder till ojämlikhet av skilda slag. Inte minst skapar olikheter i tillgången till språket maktmässiga klyftor; att språk är makt har ofta påpekats. 
 Vi har låtit fyra olika typer av faktorer bilda utgångspunkt för våra förslag för att främja allas rätt till språk: att det finns sociala skillnader i läs- och mediekonsumtionsvanor, att språket varierar och att olika språkliga uppgifter vi utför är olika krävande, att svenskan för många är ett andra eller främmande språk och att olika funktionshinder kan skapa språkliga svårigheter av skilda slag. 
 Sociala skillnader och språktillägnande (kap. 11) 
 Det finns klara indikationer på att barn med olika socioekonomisk bakgrund har skilda förutsättningar att tillägna sig språket. En central faktor är att läs- och mediekonsumtionsvanorna i hemmet visar stora sociala olikheter. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att motverka sådana skillnader: 
 28 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 39. 
  
 Läsandet och det muntliga berättandet i barnens hemmiljö och i förskolan bör stimuleras. 
  
 40. 
  
 Alla föräldrar bör tidigt få information om de små barnens be- hov av språklig stimulans, och om den viktiga roll föräldrarna spelar i detta avseende. 
  
 41. 
  
 Staten skall fortsätta att ge stöd till utgivning och distribution av böcker och till inköp av litteratur till folk- och skol- bibliotek, och stödja insatser för att främja läsning. 
  
 42. 
  
 Stödet till distribution av tidningar skall ökas. 
  
 Språkform, språkförmåga samt språk och kön (kap. 12) 
 Vägen till det offentliga standardspråket är olika lång för olika personer genom att det språk man har med sig hemifrån ligger mer eller mindre långt från rikssvenskan. Likaså varierar förmågan att hantera olika språkliga uppgifter mellan skilda grupper. Mäns och kvinnors språk och språkliga villkor skiljer sig också åt, vilket får effekter bl.a. i skolan och arbetslivet. 
 I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att motverka den språkliga ojämlikhet som kan skapas av en  
 varierande språkform: 
  
 43. 
  
 I kompetensutveckling för lärare skall frågor om språklig variation behandlas. 
  
 44. 
  
 Språkutvecklingen hos barn från starkt dialektala miljöer skall kartläggas och det skall undersökas hur skolan skall kunna understödja utvecklingen av såväl den dialektala som den riks- språkliga språkkompetensen. 
  
 45. 
  
 Insatser skall göras för större öppenhet inför och tolerans mot språklig variation. 
  
 I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja allas rätt till ett  
 funktionellt språk: 
  
 46. 
  
 Vilka elever som inte når målen i svenska skall studeras med utgångspunkt i om det finns samhälleliga och strukturella orsaker som kan förklara svårigheterna. 
  
 47. 
  
 Det skall undersökas varför många lärare ej kvarstannar i yrket. 
  
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 48. 
  
 Staten skall även fortsättningsvis ge vuxenutbildningen och folkbildningen förutsättningar att bedriva en omfattande verk- samhet. 
  
 I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder inom området  
 språk och kön: 
  
 49. 
  
 Forskning om språkets roll i skolan från ett könsperspektiv skall uppmuntras, liksom om kvinnors och mäns språkliga situation i offentligheten. 
  
 50. 
  
 Insatser skall göras för att motverka språkbruk som kon- serverar könsroller och osynliggör kvinnor. 
  
 Andraspråksfrågor (kap. 13) 
 I Sverige finns det över en miljon personer med utländsk bakgrund, och för många av dem är svenskan ett andraspråk. Det är uppenbart att de har andra förutsättningar för att tillägna sig svenskan än de som har språket som förstaspråk. Allas rätt till språk innebär att alla skall ha likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenskan. Men allas rätt till språk måste också ses i förhållande till de många skilda modersmål som numera brukas i Sverige – hur kan talarna av dessa ges möjlighet att utveckla sina skilda språk? I handlingsprogram- met ingår följande åtgärder: 
  
 51. 
  
 Språkets roll i skolan för elever med utländsk bakgrund bör ytterligare uppmärksammas. 
  
 52. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka svenska som andraspråk. 
  
 53. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka modersmålsstödet i förskolan och modersmålsundervisningen i skolan. 
  
 54. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka svenskundervisningen för invandrare (sfi). 
  
 55. 
  
 Invandrares språkliga och kulturella kompetens bör tillvaratas på ett bättre sätt och deras deltagande i vuxenutbildning och folkbildning på olika sätt främjas. 
  
 Funktionshinder (kap. 14) 
 Det är uppenbart att olika former av funktionshinder kan skapa svårigheter både för att tillägna sig och för att använda språket. Ett exempel är läs- och skrivsvårigheter/dyslexi, ett annat är syn- och 
 30 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 hörselnedsättningar som naturligtvis påverkar förutsättningarna för att ta del av skrivet respektive talat språk. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja funktionshindrades tillgång till språket: 
  
 56. 
  
 Barnhälsovården bör så tidigt som möjligt och i högre grad uppmärksamma alla avvikelser från en normal tal- och språk- utveckling. 
  
 57. 
  
 Tal- och språkförseningar/störningar bör så tidigt som möjligt bedömas och behandlas av logopeder. 
  
 58. 
  
 Förskolan och skolan bör så tidigt som möjligt uppmärk- samma barn med olika former av funktionshinder med språklig anknytning så att särskilda åtgärder kan sättas in. 
  
 59. 
  
 En undersökning av hjälpmedelsområdet skall genomföras från ett språkligt perspektiv. 
  
 60. 
  
 Insatser skall vidtas för att ytterligare förbättra tillgängligheten till medier och kultur för personer med olika typer av funktionshinder av språklig karaktär. 
  
 61. 
  
 Handikapporganisationer inom språkområdet utför ett viktigt arbete och bör få fortsatt stöd. 
  
 Språkvård – forskning, politik, lagstiftning och organisation (del V) 
 Vi har haft i uppdrag att överväga om det är ändamålsenligt att lagfästa svenska språkets ställning. I våra direktiv har vidare angetts att vi skall följa och stimulera initiativ på språkteknologiområdet samt föreslå åtgärder som främjar översättningsverktyg och andra språktekniska hjälpmedel. Slutligen har vi haft uppgiften att lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation i ljuset av det handlingsprogram vi presenterar. Vårt förslag till handlingsprogram aktualiserar även frågor om språk- vårdsforskning och språkpolitik. I betänkandets del V behandlar vi dessa frågor. 
 Språkvårdsforskning (kap. 15) 
 Vid universitet och högskolor sker grundläggande forskning om språkets uppbyggnad, användning och förändring och här utbildas lärare, journalister, språkvårdare, språkforskare etc. Men också när 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 det gäller frågor med mer direkt koppling till språkvårdens arbete har språkinstitutionernas verksamhet och den kompetens som finns där avgörande betydelse. Det är därför viktigt att språk- vårdsanknuten forskning utförs. I handlingsprogrammet ingår följ- ande åtgärder för att främja språkvårdsforskning: 
  
 62. 
  
 En särskild satsning skall göras på språkvårdsforskning. 
  
 63. 
  
 En resurs för svensk forskning inom terminologi skall byggas upp. 
  
 64. 
  
 Den vetenskapliga kompetensen i minoritets- och invandrar- språk samt teckenspråket bör garanteras och i vissa fall ökas. 
  
 65. 
  
 Modersmålsämnets didaktik bör bli föremål för forsknings- och utvecklingsarbete. 
  
 Språkpolitik (kap. 16) 
 Skilda politiska beslut får konsekvenser på det språkliga området. I Sverige har det inte funnits en språkpolitik i formell mening, utan språkfrågor har behandlats inom ramen för andra områden såsom utbildningspolitik, kulturpolitik, minoritetspolitik, integrations- politik m.m. Som berörts har språksituationen i Sverige förändrats på många sätt. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder beträffande språkpolitik: 
  
 66. 
  
 Språkpolitik skall utgöra ett eget politikområde. 
  
 67. 
  
 Målen för språkpolitiken skall vara 
  
 att alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk 
 att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk 
 att den offentliga svenskan skall vara korrekt och väl- fungerande. 
  
 68. 
  
 Ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement. 
  
 Språkteknologiska initiativ (kap. 17) 
 Om vi i framtiden vill kunna använda svenska i skilda sammanhang måste språkteknologiska produkter utvecklas också för svenskans del. Språkteknologin innebär också stora möjligheter både för svenska språket och för de enskilda språkbrukarna. Att få texter 
 32 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sammanfattning 
  
 översatta till och från svenska med hjälp av dator skulle kunna underlätta för många både att få tillgång till och att själva sprida information. Språkteknologin skapar också förutsättningar för att vi på ett radikalt annorlunda sätt än tidigare skall kunna ta del av information från t.ex. myndigheter. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder för att främja den svenskans språkteknologiska utvecklingen: 
  
 69. 
  
 Arbetet med att bygga upp en nationell språkbank i form av gemensamma, svenska text- och taldatabaser samt lexikala resurser m.m. skall fortsätta. 
  
 70. 
  
 Forskning och utveckling inom språkteknologiområdet skall förstärkas. 
  
 71. 
  
 Ett samordnande, språkteknologiskt sekretariat skall inrättas. 
  
 72. 
  
 Maskinöversättning för svenska skall utvecklas. 
  
 73. 
  
 Språkvården bör som en del i arbetet för språkteknologin fortsätta med sitt arbete med språklig standardisering. 
  
 Språklagstiftning och språklig konsekvensbedömning (kap. 18) 
 Någon författning som förklarar svenskan som Sveriges officiella språk finns inte. I kommitténs uppdrag har ingått att pröva om det är lämpligt att införa en språklag i Sverige och hur en sådan lag skulle kunna utformas. Vi har också övervägt hur en språklig kon- sekvensbedömning av offentliga beslut skulle kunna genomföras. Våra förslag är: 
  
 74. 
  
 En särskild lag skall införas som fastställer svenskans status som huvudspråk i Sverige. 
  
 75. 
  
 I kommittéförordningen skall införas krav på bedömning av språkliga konsekvenser av förslag i betänkanden. 
  
 Språkvårdens uppgifter och organisation (kap. 19 och 20) 
 Den nya språkliga situationen i Sverige ställer språkvården inför nya uppgifter. Enligt våra direktiv skall vi lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation. I handlingsprogrammet ingår följande åtgärder: 
 33 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:27 
  
 Språkvårdens uppgifter: 
  
 76. 
  
 Den centrala, statligt finansierade språkvården ges följande uppgifter: korpusarbete; status- och inlärningsarbete; rådgiv- ning, information och upplysning; terminologiverksamhet; språkbanksverksamhet; språkteknologi; centralt stöd till myndighetsspråkvården; uppföljning och utvärdering samt internationellt samarbete. 
  
 Språkvårdens organisation: 
  
 77. 
  
 Den centrala, statligt finansierade språkvården skall samordnas och ges statligt huvudmannaskap. 
  
 78. 
  
 En ny myndighet för språkvårdande uppgifter, Sveriges språk- råd, skall bildas. Staten avvecklar sitt engagemang i Svenska språknämnden och Sverigefinska språknämnden. 
  
 79. 
  
 Terminologiverksamhet skall utgöra ett separat verksamhets- område inom Sveriges språkråd. 
  
 80. 
  
 Regeringskansliet bör behålla sin språkvård. Språkvård med anknytning till EU bör vara en viktig uppgift för Regerings- kansliet. 
  
 34 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om svenska språket 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 1 § 
 Det svenska språket är huvudspråk i Sverige och landets officiella språk i internationella sammanhang. 
 2 § 
 De som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet använda klar och begriplig svenska. 
 3 § 
 I andra författningar finns ytterligare bestämmelser om hur det svenska språket skall användas. Där finns också bestämmelser om användningen av de nationella minoritetsspråken, teckenspråket och andra språk. 
 Denna lag träder i kraft den  
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:27 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i kommittéförordningen (1998:1474) 
 Härigenom föreskrivs att 15 § i kommittéförordningen (1998:1474) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Om förslagen i ett betänk- ande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har bety- delse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig ser- vice i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
 15 § 
 Om förslagen i ett betänk- ande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har bety- delse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig ser- vice i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män,  
 för det svenska språket och dess bruk  
 eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska mål- en. 
 Denna förordning träder i kraft den  
 36 
 1 Inledning 
 I detta inledande kapitel redogör vi kortfattat för utredningens bakgrund, hur vi uppfattat vårt uppdrag, hur vi arbetat och hur be- tänkandet är upplagt. 
  
 1.1 
  
 Bakgrund 
  
 År 1997 gav regeringen Svenska språknämnden i uppdrag att ut- arbeta ett förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket. Språknämnden redovisade våren 1998 sitt uppdrag i skrift- en Förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket. Nämnden föreslog att det övergripande målet i arbetet med att främja svenskan bör vara att den skall bevaras som ett samhällsbär- ande och komplett språk i Sverige. Förslaget till handlingsprogram omfattade ett flertal enskilda åtgärder om bl.a. språkvård, skola, högre utbildning och forskning, arbets- och näringsliv, medier och EU. Nämnden föreslog också att svenskans ställning i Sverige skulle lagfästas. 
 I budgetpropositionen för år 1999 (prop. 1998/99:1, utg.omr. 17) konstaterade regeringen att arbetet med att främja svenska språket bör gå vidare med utgångspunkt i Språknämndens förslag till handlingsprogram. Som en första åtgärd tillfördes språkvården nya resurser fr.o.m. år 1999. 
 Under hösten 1999 beslutade riksdagen att en parlamentarisk språkpolitisk utredning borde tillsättas. Utredningen skulle arbeta förutsättningslöst. Kulturutskottet redogjorde i sitt betänkande utförligt för behovet av en sådan utredning (bet. 1999/2000:KrU2, rskr. 1999/2000:7). 
 Den 5 oktober 2000 beslutade regeringen att tillsätta en parla- mentarisk kommitté med uppdrag att lägga fram ett handlingspro- gram för det svenska språket (direktiven till kommittén bifogas detta betänkande som bilaga 1). 
 37 
  
 Inledning 
  
 SOU 2002:27 
  
 1.2 
  
 Uppdraget 
  
 Vi har haft i uppdrag att föreslå ett handlingsprogram med två syft- en: För det första skall programmet syfta till att främja svenska språkets ställning. För det andra skall programmet syfta till att alla i Sverige – oavsett språklig och social bakgrund – utifrån sina förut- sättningar skall ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenska språket. 
 Direktiven ger följande riktlinjer för vår utredning. 
 De nationella kulturpolitiska målen bildar en plattform för arbetet. Vi kan föreslå åtgärder inom flera olika politikområden, eftersom uppdraget spänner över flera olika samhällssektorer. Handlingsprogrammet skall omfatta såväl myndigheter som andra organiserade aktörer i samhället och likaså enskilda medborgare. 
 Det förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket som Svenska språknämnden har lämnat är en av våra utgångspunkt- er, men vi skall också utgå från kartläggningar och undersökningar som vi själva initierar. 
 Vi skall belysa behovet och vikten av svenska både som ett väl utvecklat allmänspråk och som ett språk inom olika fackområden. Språkets tillstånd och utveckling inom skilda samhällssektorer skall analyseras och ligga till grund för våra förslag. Bland de områden som skall studeras nämns politik och förvaltning, arbetsliv och marknad, högre utbildning och forskning, förskola och skola, vux- enutbildning och folkbildning, hälso- och sjukvård, informations- teknik samt medier och kultur. Likaså skall svenskans position och tillstånd inom EU granskas. Vi skall i det sammanhanget föreslå åtgärder som leder till att svenskans ställning som officiellt språk inom EU kan bevaras och då särskilt belysa behovet av kvalificer- ade översättare och tolkar. Vi får vidare i uppdrag att följa och stimulera initiativ på språkteknologiområdet och att föreslå åtgärd- er som främjar översättningsverktyg och andra språktekniska hjälpmedel. Vi skall dessutom pröva om det är ändamålsenligt att det svenska språkets ställning regleras i lag. 
 Beträffande syftet att alla skall ha likvärdiga möjligheter att lära sig svenska språket betonar regeringen i direktiven det demokrat- iska perspektivet. Man pekar på att makten i sina olika former i hög grad utövas genom språket och att språket och yttrandefriheten har central betydelse för ett demokratiskt samhälles utveckling. Vidare anförs att nya klasskillnader växer fram i samhället och att den en- skildes chanser till stor del har blivit beroende av språkfärdigheten. 
 38 
  
 SOU 2002:27 
  
 Inledning 
  
 Kommittén får i uppgift att presentera förslag till konkreta åtgärder som gör att alla ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenskan. I detta sammanhang skall inte minst barn och unga uppmärksamm- as, varför skolan ses som en nyckelfaktor. Regeringen anger också att vi skall ta ställning till hur känslan och intresset för det svenska språket kan stimuleras. Kommittén får även i uppgift att belysa kunskaper i, attityder till och bruk av minoritets- och invandrar- språk och stora internationella språk samt att ta del av den kunskap som finns om svenska som andraspråk. 
 Slutligen ges vi i uppdrag att lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation i ljuset av det handlingsprogram som vi föreslår. 
  
 1.3 
  
 Så har vi arbetat 
  
 Kontakter och samverkan 
 Vårt utredningsarbete har bedrivits i nära kontakt med Svenska språknämnden, Terminologicentrum TNC, Svenska Akademien och Regeringskansliets språkexperter. Dessa har under arbetets gång haft möjlighet att framföra sina synpunkter med anledning av våra överväganden. Vi har också haft olika kontakter med en rad andra personer och inrättningar verksamma inom språkvårdsom- rådet. 
 Vi har haft samråd med Nationalkommittén för det europeiska språkåret och med Statskontorets utredning om begripligheten i svenska myndigheters texter. 
 Under utredningsarbetet har vi också överlagt med representant- er för Sveriges minoritetsspråk och språkvårdsinrättningar för dessa språk. 
 Vi har även inhämtat kunskaper och erfarenheter från myndig- heter, forskarvärlden och olika organisationer. 
 När det gäller myndigheter har vi haft kontakter med och tagit del av material från bl.a. Skolverket, Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk, Högskoleverket och Statskontoret. Likaså har vi kontaktat Socialstyrelsen, Konsumentverket och Arbets- miljöverket. Vi har även varit i kontakt med andra kommittéer och arbetsgrupper med relevans för uppdraget. 
 Vi har vidare haft kontakter med Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet. 
 39 
  
 Inledning 
  
 SOU 2002:27 
  
 I fråga om forskningen har vi varit i kontakt med företrädare för universitet och högskolor. Framför allt har det gällt språkforskning och språkutbildning av skilda slag, men det har också handlat om språkteknologiska frågor som maskinöversättning och inform- ationssökning. Representanter för Tolk- och översättarinstitutet, Centrum för tvåspråkighetsforskning (båda Stockholms univers- itet) och språkforskningsinstitutet i Rinkeby har varit inbjudna till kommittén för att lämna information och upplysningar. 
 Kommittén har haft kontakter med olika organisationer, såsom Folkbildningsrådet, Handikappförbundens samarbetsorgan, SIOS (Samarbetsorganet för etniska organisationer i Sverige), Svenskt Näringsliv och  
 LO-TCO:s 
  rättsskydd. Vi har också sammanträffat med LO angående verksamheten i arbetsgruppen Läsfrämjande in- satser. 
 Inom massmedieområdet har vi haft kontakt bl.a. med Sveriges Television, Sveriges Radio, Norsk rikskringkasting och Dagens Nyheter, liksom med utbildningsinstanser som Journalisthögskol- an i Stockholm. 
 Vi har också gjort ett studiebesök i Markaryds kommun för att närmare studera deras läsfrämjande insatser. 
 Två undersökningar på uppdrag av kommittén 
 Som framgått har vi kunnat initiera undersökningar och kartlägg- ningar. Två sådana uppdrag har givits. 
 Det första uppdraget utgår från vår uppgift att belysa kunskaper i, attityder till och bruk av minoritets- och invandrarspråk och stora internationella språk. Svenska Gallup AB har genomfört en intervjuundersökning med 1 000 personer om attityder till svenska, internationella språk, de nationella minoritetsspråken och in- vandrarspråken. En rapport om denna undersökning har tagits fram av fil. mag. Watson, varvid resultaten också kompletterats med dels en forskningsöversikt, dels ett mindre antal längre intervjuer med strategiskt utvalda personer. Rapporten finns i sin helhet i bi- laga 2. 
 Det andra uppdraget har lämnats till Garcia, pro- fessor i tvåspråkighetsforskning, som tagit fram en rapport om undervisning i och på engelska i det svenska skolväsendet. Ut- gångspunkten har därvid varit att engelskundervisning måste vara så effektiv som möjligt, samtidigt som de använda metoderna inte 
 40 
  
 SOU 2002:27 
  
 Inledning 
  
 får ha negativa konsekvenser för elevernas svenska språkutveckling. Rapporten bifogas som bilaga 3. 
 I detta sammanhang bör också nämnas att Nordiska ministerråd- ets språkpolitiska referensgrupp initierat parallella undersökningar av domänförändringar för språken i de nordiska länderna. För Perez del har fil. kand. Smith genomfört undersökningen. Vi har givits möjlighet att delvis följa hennes arbete och att framföra synpunkter och önskemål. 
 Jämförelser med situationen i andra nordiska länder och andra länder inom EU 
 En del av vårt uppdrag har varit att följa utvecklingen och ta del av erfarenheter i de övriga nordiska länderna och inom EU. Detta har vi gjort genom att göra studiebesök i Helsingfors, Köpenhamn och Oslo, där vi träffade bl.a. representanter för olika språkvårdande organ och för ansvariga departement. 
 Vi har under utredningsarbetet också på annat sätt varit i kon- takt med Dansk sprognævn, Norsk språkråd och den finländska Forskningscentralen för de inhemska språken. När det gäller Norden har vi även på skilda vis samverkat med Nordiska rådets nordenutskott och Nordiska ministerrådets språkpolitiska refer- ensgrupp. 
 Vidare har kommittén genomfört ett studiebesök vid olika EU- institutioner i Bryssel och Luxemburg och då bl.a. träffat svenska översättare och tolkar. Vidare har vi besökt kommissionens över- sättningstjänsts kontor i Stockholm. 
 Följa och stimulera initiativ på språkteknologiområdet 
 När det gäller vår uppgift att följa och stimulera initiativ på språk- teknologiområdet har vi haft kontakter med Verket för in- novationsutveckling (Vinnova),  
 IT-kommissionen, 
  Statskontoret, Svenska språknämnden, Terminologicentrum TNC och avdel- ningen för språkdata vid Institutionen för svenska språket vid Göteborgs universitet. Vi har även haft kontakt med olika forskare och företag inom det språkteknologiska området, bland annat SICS (Swedish Institute of Computer Science). 
 41 
  
 Inledning 
  
 SOU 2002:27 
  
 I samarbete med  
 IT-kommissionen 
  och Vinnova arrangerade kommittén ett seminarium den 24 augusti 2001 om svensk språk- teknologi som samlade ett stort antal deltagare. Ett referat av sem- inariet och slutsatser från detta har tagits fram gemensamt av IT- kommissionen, Vinnova och kommittén och återfinns i bilaga 4. 
  
 1.4 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Betänkandets huvudtext är uppbyggd av fem delar. Den första del- en består – utöver detta inledande kapitel – av ett kapitel i vilket vi redogör för utgångspunkterna för vårt förslag till handlingspro- gram. Där uppställs tre övergripande förhållanden som vi menat att handlingsprogrammet ytterst skall syfta till att säkerställa: 
  
 1) 
  
 Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. 
  
 2) 
  
 Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. 
  
 3) 
  
 Alla skall ha rätt till språk. Dessa tre målsättningar har sedan ägnats var sin del av betänkandet (delarna II, III och IV). 
  
 Svenskans ställning som komplett och samhällsbärande språk behandlas i del II. Här tar vi upp frågor som har att göra med dels svenskans bruk och ställning inom skilda samhällssektorer (kap- itel  
 3–5), 
  dels den svenska terminologisituationen (kapitel 6), dels det faktum att Sverige numera är ett mångspråkigt och mångkult- urellt samhälle (kapitel 7). 
 Den offentliga svenskan som ett korrekt och välfungerande språk är temat i del III. Tre centrala områden uppmärksammas: för det första massmedierna (kapitel 8), för det andra den offentliga administrationens språk (kapitel 9) och för det tredje de språkliga konsekvenserna av  
 IT-utvecklingen 
  (kapitel 10). 
 Frågor om allas rätt till språk avhandlas i del IV. De båda första kapitlen anknyter till social variation i språk och språkbruk: dels skillnader i läsvanor, tillgång till litteratur m.m. i olika socialgrupp- er (kapitel 11), dels skillnader i möjligheterna att tillägna sig stand- ardspråket och att lära sig hantera även krävande språksituationer (kapitel 12). I det därpå följande kapitlet (nr 13) är utgångspunkten det mångspråkiga Sverige och frågor om svenska som andraspråk, modersmålsundervisning m.m. diskuteras. Slutligen (kapitel 14) uppmärksammar vi vilka svårigheter olika funktionshinder kan skapa. 
 Del V, den avslutande delen, behandlar organisatoriska och lag- stiftningsmässiga spörsmål. Vi tar först upp behovet av språkvårds- 
 42 
  
 SOU 2002:27 
  
 Inledning 
  
 anknuten forskning (kapitel 15). Därefter föreslår vi att ett nytt politikområde, språkpolitik, skall inrättas (kapitel 16). Initiativ och förslag på språkteknologiområdet redovisas i kapitel 17. Frågan om det är ändamålsenligt att lagfästa svenska språkets ställning be- handlas i kapitel 18. Våra förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation läggs fram i kapitel 19 och 20. Slutligen redovisas våra konsekvensbedömningar av förslagen, in- klusive ekonomiska beräkningar och finansieringsförslag, i kapitel 21. 
 Till betänkandet har fogats sex bilagor. Den första av dessa ut- görs av våra direktiv. Denna bilaga ingår betänkandets volym 1. De övriga bilagorna har samlats i en separat volym. Dessa är: 
  
 Språkattityder i Sverige 
  
 Engelskundervisning i Sverige 
  
 Svensk språkteknologi – vadan och varthän? 
  
 Översikt över språkvårdsorgan i Sverige och övriga Norden 
  
 Svenskan och de övriga språken i utbildningssystemet 
  
 1.5 
  
 Vissa uttryck 
  
 Vi vill slutligen kommentera användningen av tre uttryck i betänk- andet nämligen:  
 förslag, bedömning  
 och  
 språkvård. 
  
 Som framgått skall vårt handlingsprogram rikta sig till en bred grupp: myndigheter, andra organiserade aktörer i samhället och enskilda medborgare. Vårt förslag till handlingsprogram består av en lång rad konkreta förslag som i huvudsak riktar sig till staten. Dessutom gör vi ett flertal bedömningar som riktar sig både till staten och till andra aktörer. Förslag har formulerats som satser med verbet  
 skall,  
 medan bedömningar formulerats som satser med  
 bör. 
  
 Uttrycket  
 språkvården  
 används för att generellt beteckna olika svenska språkvårdsinrättningar och språkvårdsorgan. Detta görs för att vi vill undvika att föregripa den diskussion som förs i kap- itel 20 om hur den svenska språkvården skall organiseras, vilka in- rättningar som skall hantera vilka uppgifter m.m. 
 43 
  
 Inledning 
  
 SOU 2002:27 
  
 1.6 
  
 Sammanfattning på vissa minoritetsspråk, kassett och i lättläst version 
  
 Sammanfattningen av detta betänkande finns tillgänglig även på finska, meänkieli och samiska. Den finns även som kassett och i lättläst version. 
 44 
  
 2 
  
 Utgångspunkter – tre förhållanden att säkerställa 
  
 Kommittén har som utgångspunkt för sitt arbete valt att låta hand- lingsprogrammet syfta till att säkerställa följande: 
  
 Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. 
  
 Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. 
  
 Alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk. 
  
 I detta kapitel redovisar vi våra allmänna överväganden för denna utgångspunkt. 
  
 2.1 
  
 Ett komplett och samhällsbärande språk 
  
 2.1.1 
  
 Svenskan står stark 
  
 Svenskan hör utan tvekan till de stora och gynnade språken. En vanlig uppskattning är att det talas drygt 6 500 språk i världen. 
 1  
 Därutöver finns en stor mängd teckenspråk jorden runt. Av alla dessa språk är det bara ett fåtal som används av riktigt många. Ex- empelvis finns det knappt tio språk som är modersmål för fler än 100 miljoner. Svenska – som ju talas av ca nio miljoner – placerar sig ungefär på 90:e plats vad gäller storlek. Över 98 % av världens språk är alltså storleksmässigt mindre än svenskan. (Uppgifter om antalet språk, hur många talare dessa har m.m. kan hämtas bl.a. från Ethnologue: Languages of the world 
 .  
 I den 14 upplagan av denna, från år 2000, listas 6 809 olika språk.) 
 Ser man till andra aspekter som anses ha betydelse för hur väl ett visst språk hävdar sig, blir styrkepositionen än tydligare. Det finns ett geografiskt sammanhållet område – i stort sett svarande mot 
  
 1  
 Någon exakt uppgift kan inte ges. En orsak till detta är att det inte entydigt går att dra en gräns mellan vad som är skilda språk och vad som är dialekter inom ett och samma språk. Ett annat skäl är att språkförhållandena i vissa delar av världen är ofullständigt dokumenterade. 
 45 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 landet Sverige – där svenska är det helt dominerande språket. Svenska talas dessutom i Finland och svenska är ett av Finlands två nationalspråk. 
 2  
 Svenskarna har en lång historia som en väl etabler- ad, tydligt urskiljbar och av andra erkänd språkgemenskap. Det finns en fullständigt utarbetad standard för svenskan i dess skrivna form, och även för det talade språket finns en tämligen tydlig riks- språksnorm, även om variationen för talspråket fullt naturligt är större än för skriftspråket. Det finns flera olika språkvårdande org- an, som bl.a. kan ge råd och hjälp i språkbruksfrågor. Svenskan är ett mycket väl beskrivet och dokumenterat språk, såväl nutida svenska som språket under tidigare perioder. Det finns exempelvis utförliga grammatiska beskrivningar och en stor mängd ordböcker av skilda slag. Forskning om svenskan bedrivs vid en rad institut- ioner både inom och utom landet. På alla nivåer av det svenska ut- bildningssystemet ges undervisning i svenska. Ett stort antal uni- versitet och skolor m.m. runt om i världen erbjuder undervisning i svenska. Svenskan är bärare av en rik och levande litteratur och har även historiskt sett en stark litterär tradition. Svenskans dialekter utgör ytterligare en tillgång; bland annat bidrar de till mångfalden i språket och är bärare av skilda bygders speciella kultur, historia och traditioner. (Se bl.a. Teleman 1992 och Hill 1999 för en dis- kussion om svenskans styrkemässiga ställning.) 
 Den nordiska språkgemenskapen stärker också svenskans ställ- ning. Tack vare svenskans, norskans och danskans nära släktskap kan svenskar, norrmän och danskar på ett sätt som är tämligen unikt i världen använda sitt modersmål då de talar med varandra, och de kan även läsa texter på varandras språk. Isländska och fär- öiska tillhör också den nordiska språkfamiljen och även om dessa båda språk inte är omedelbart förståeliga för exempelvis en svensk, så har många islänningar och färingar kunskaper i de andra nordiska språken som möjliggör kommunikation på danska, norska eller svenska. Danska används också i tämligen stor omfattning på Grönland. Som nämnts är svenska dessutom ett av Finlands två nationalspråk. Drygt 6 % av Finlands befolkning har svenska som modersmål, men långt fler behärskar i större eller mindre utsträck- ning svenska, bl.a. genom att svenska är obligatoriskt ämne i skol- an. Totalt sett omfattar den nordiska språkgemenskapen runt 20 miljoner människor. 
  
 2  
 Även i Estland fanns sedan gammalt en svenskspråkig minoritet. Denna är dock sedan andra världskriget starkt decimerad. En viss användning av svenska finns också bland svenska utvandrare och bosättningar i bl.a. USA. 
 46 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 Från ett internationellt perspektiv måste svenskan därför sägas höra till de lyckligt lottade språken. Försök har gjorts att rang- ordna språken i världen med avseende på hur starka de står. Någon helt objektiv lista kan förstås inte ställas upp, men det förefaller rimligt att hävda att svenskan hör hemma ungefär på plats  
 60–70 
  (Andersson 1999). 
  
 2.1.2 
  
 Förändrade villkor 
  
 Språket omvandlas ständigt och på många olika vis. Det är både naturligt och ofrånkomligt att ett levande språk kontinuerligt för- ändras beträffande sådant som uttal, grammatik, ordförråd och an- vändningsområden. Detta gäller även för svenskan: den svenska som talades för t.ex. 1 000 år sedan var mycket olik det språk vi i dag använder. Världens olika språk samspelar också ständigt med varandra och påverkar därigenom varandra på skilda sätt. 
 I en värld som förändras snabbt förändras också språkens villkor 
 – språk och samhälle hänger nära samman. Svenskan är inget und- antag. Framför allt är det i två avseenden som situationen har blivit annorlunda. 
 För det första har engelskan fått allt starkare internationell ställ- ning, och därigenom även ökande användning inom vårt land. 
 För det andra är Sverige inte ett lika språkligt homogent land som tidigare. Språkliga minoriteter har visserligen funnits sedan lång tid tillbaka. Samerna fanns i Norden innan de nuvarande nordiska staterna växte fram och finska har talats i Sverige under mycket lång tid (Steg mot en minoritetspolitik, SOU 1997:192). Minoritetsspråken har emellertid ofta tvingats till en undanskymd tillvaro, och i vissa fall periodvis t.o.m. öppet motarbetats. Nu har fem språk erkänts som nationella minoritetsspråk: samiska (alla varieteter 
 3 
 ), finska, meänkieli (tornedalsfinska), romani chib (alla varieteter) och jiddisch. För samiska, finska och meänkieli finns också lagar som ger rätt att använda språken i vissa officiella sam- manhang inom bestämda delar av landet. 
 4 
  
 3 
  
 Varietet  
 används inom språkvetenskapen som en generell beteckning för en språkform oavsett om denna betraktas som ett separat språk eller en dialekt inom ett språk. Termen brukas också om språkformer som urskiljs på andra grunder, t.ex. språkformer som kan kopplas till skilda sociala grupperingar (sociolekter). 
  
 4 
  
 Rättigheter att i vissa delar av landet använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar har reglerats i två lagar (1999:1175 och 1176). 
  
 47 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 Teckenspråket har också använts länge i vårt land. Teckenspråket har visserligen inte getts officiell status som minoritetsspråk, men är modersmål eller andraspråk för en betydande grupp döva och hörselskadade. 
 Men det är framför allt genom invandringen som en stor mängd språk kommit till vårt land; en uppskattning är att det nu talas ca 200 olika språk i Sverige. En väsentlig del av befolkningen har på olika vis invandrarbakgrund. För många människor i dagens Sverige är således svenska inte förstaspråket. 
 Dessa utvecklingar gör att svenskans förutsättningar förändrats: den måste på ett annat vis än tidigare samspela med andra språk inom ett samhälle som präglas av internationalisering, mångspråk- ighet och multikultur. Därmed inte sagt att inte svenska tidigare varit i kontakt med andra språk. Exempelvis var de svenska medel- tida stadsmiljöerna både mångspråkiga och flerkulturella. 
  
 2.1.3 
  
 Domänförluster till engelskan 
  
 Den viktigaste frågan att uppmärksamma med utgångspunkt i ambitionen att svenska skall vara ett komplett och samhällsbärande språk är om engelskan tränger undan svenskan genom att språk- bruket i vissa sammanhang är helt engelskdominerat. Det är näm- ligen uppenbart att engelska kommit att användas allt mer på flera områden. Om situationen skulle uppstå att enbart engelska brukas i ett visst sammanhang har en s.k. domänförlust 
 5  
 skett för svenskans del. 
 Ingen lär hävda att svenskan drabbats av stora förluster av dom- äner. De områden och situationer där svenska inte dominerar språkanvändningen inom Sverige är fortfarande få. Men det finns skäl att anta att mer omfattande domänförluster kan komma att ske i framtiden. Några exempel: Inom vetenskapsvärlden blir engelskan allt viktigare som exempelvis publiceringsspråk och språk inom högre utbildning. Detta får konsekvenser också för språkför- hållandena inom andra delar av skolsystemet. Inom politik och ad- ministration kan bl.a. den europeiska integreringen leda till att vikt- iga frågor avgörs i forum där svenska inte används. För närings- livets del tycks bruket av engelska öka; exempelvis är engelska kon- 
  
 5  
  
 Domän  
 är den språkvetenskapliga termen för användnings- eller bruksområde. 
 48 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 cernspråk i ett flertal fall. Inom kulturlivet är användningen av eng- elskan stor bl.a. inom delar av musikvärlden. 
 Bland språkforskare och språkvårdare har också frågan om domänförluster till engelskan kommit att bli ett allt mer uppmärk- sammat fenomen under det senaste decenniet. (Exempel på arbeten där denna frågas diskuteras är Teleman 1989, Svanlund  Murray man 1991, Teleman 1992, Lowe 1994, Hyltenstam 1996, Murray man 1996, Melander 1997, Teleman  Westman 1997, Boyd 1999, Hyltenstam 1999, Young 2000a, 2001a.) I det förslag till hand- lingsprogram för att främja svenska språket som Svenska språk- nämnden lade fram 1998 är det denna fråga som står i centrum för diskussionen. Frågan har också uppmärksammats i många andra länder, och även mer konkreta åtgärder har i en del fall vidtagits. Som ett nordiskt exempel kan Norge framhållas. Där har Norsk språkråd tagit fram en handlingsplan för att stärka norskan just från utgångspunkten att man vill motverka domänförluster till engel- skan. 
  
 2.1.4 
  
 Domänförluster skapar problem 
  
 Att man i vissa, framför allt högt specialiserade sammanhang i stor utsträckning använder engelska kan framstå som ett ganska perifert problem. Det finns dock goda skäl att hävda att det är viktigt att uppmärksamma tendenser till domänförluster. 
 För det första medför ett ökat bruk av engelska att allt fler måste använda ett annat språk än sitt modersmål i allt fler sammanhang. Det har hävdats att detta skulle kunna leda till att man inte alltid presterar så väl som annars vore möjligt; det är en extra belastning att använda ett annat språk än modersmålet. Resultaten inom skola, arbetsliv m.m. skulle enligt denna tankegång kunna komma att bli sämre än de annars skulle bli. (Se bl.a. Förslag till handlings- program för att främja svenska språket, 1998 avsnitt 3.2.2 och 3.2.4; se även Young 2001a.) 
 För det andra gäller att attityden till engelska och svenska kan komma att påverkas. Om engelskan är språket för prestigefyllda och maktanknutna områden, om forskningens framsteg endast behandlas på engelska, om engelskan dominerar inom nya och heta områden, ja då finns det risk för att svenskan framstår som mindre rikt utrustad än engelskan. Attitydmässiga förhållanden är 
 49 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 viktiga både för språkutvecklingen i stort och för den enskilda språkbrukarens villkor. 
 För det tredje kan domänförluster ge upphov till svårigheter med kommunikation över expertgränser. Om svenska inte används alls inom exempelvis ett visst område av naturvetenskaplig forskning, sker ingen utveckling av svensk terminologi m.m. inom detta fält. Det blir då svårare att föra ut sådan kunskap utanför specialist- kretsarna. Svenska termer bidrar ofta till ökad förståelse genom att de i större utsträckning kan anknyta till redan kända ord och be- grepp  
 (farthållare  
 är mer självförklarande än  
 cruise control) 
 . De är också ofta lättare att hantera beträffande stavning, uttal, böjning m.m.  
 (gränssnitt  
 är från den utgångspunkten bättre än  
 interface) 
 . Brist på för svenskan användbara termer kan därför bl.a. skapa pro- blem för populärvetenskaplig upplysning och minska möjligheten till insyn och demokratisk kontroll. Går utvecklingen långt kan man hamna i en situation där man inte kan använda svenskan för att tala om vissa ämnen, utan  
 måste  
 använda engelska, oavsett om detta är lämpligt eller ej. 
 För det fjärde kan mer påtagliga domänförluster skapa olika kommunikationsproblem inom landet. Om engelskan tar över viktiga användningsområden från svenskan kan det uppstå en språklig situation som brukar kallas  
 diglossi  
 – att två språk används inom ett samhälle men i olika situationer. Vanligt är då att ett språk 
 – det s.k. högspråket – används i mer formella och officiella sam- manhang, medan det andra – lågspråket – brukas i hemmet, i när- miljön m.m. Svenskan skulle i sådana fall kunna få funktion som lågspråk och engelskan ställning som högspråk. Erfarenheten från diglossiska samhällen visar att kunskaperna i högspråket oftast är ojämnt fördelade så att socialt starkare grupper behärskar hög- språket bättre. En  
 svensk-engelsk 
  diglossisituation skulle därmed kunna bidra till språklig ojämlikhet i samhället. Detta gäller natur- ligtvis alldeles särskilt om inte alla ges möjlighet att lära sig eng- elska väl. Problemet har därför två sidor: dels kan man sträva efter att minska diglossitendensen genom att hävda lågspråkets (i detta fall alltså svenskans) bruk, dels kan man försöka motverka ojämlik- heten genom att skapa ökade förutsättningar för alla att utveckla en stor kompetens i högspråket (i detta fall alltså att ge alla bättre kunskaper i engelska). 
 För det femte skulle – åtminstone teoretiskt – domänförluster kunna vara ett led i en språkbytesprocess. Då ett språk tränger undan ett annat brukar det starkare språket erövra domän efter 
 50 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 domän från det svagare. (Se bl.a. Huber  Stroud 1991 för en diskussion om språkbyte och språkdöd.) En sådan utveckling kan vara svår att vända då den väl börjat – det är bäst att verka förebyg- gande. I världen pågår för närvarande en omfattande språkdöd. Det har gjorts förutsägelser om att endast några hundratal språk skulle finnas kvar när detta sekel är till ända (en översikt över diskussion- en ges i Hyltenstam 1999 s.  
 208–210). 
  
 Från denna utgångspunkt kan man säga att Sveriges bidrag till en värld med många, levande och starka språk är att hålla just svenskan i så gott skick som möjligt. Det bör dock framhållas att svenskan som berörts står mycket stark i jämförelse med de flesta språk i världen. Också historiskt sett har andra språk än svenska haft en stark ställning i vårt land – lågtyska på medeltiden och franska på  
 1700-talet 
  kan vara två exempel – utan att vårt språk gått under. Det finns därför föga skäl att frukta att svenskan skulle höra till de språk som riskerar att dö ut helt och hållet. 
  
 2.1.5 
  
 Svenskan skall samspela med andra språk 
  
 Ambitionen att främja svenskans ställning får inte ses som en strävan efter en monopolställning för svenskans del. För att Sverige skall kunna hävda sig som kunskaps- och forskningsnation, ha ett konkurrenskraftigt näringsliv, vara ett internationellt verksamt land m.m. är det självklart att det behövs goda kunskaper i engelska. Det är exempelvis högst rimligt att räkna med att engelskan kommer att spela en stor – förmodligen en helt dominerande – roll inom natur- vetenskapen i vårt land under lång tid framåt. Men det innebär inte att det inte bör vara möjligt att  
 också  
 använda svenska när det är önskvärt. 
 I detta sammanhang bör det även betonas att det behövs goda kunskaper också i andra internationella språk än engelska, som franska, tyska och spanska. Inte minst gäller det mot bakgrund av Sveriges medlemskap i EU, där franskan allmänt sett har en stark ställning och där tyskan utgör det största språket sett till antalet modersmålstalare. Från EU:s sida har man också satt upp målet att unionens medborgare skall ha goda kunskaper i två främmande språk, utöver det egna modersmålet. 
 Målsättningen att svenskan skall vara ett komplett och samhälls- bärande språk skall heller inte ses som ett uttryck för en önskan att motverka de skilda minoritets- och invandrarspråk som brukas i 
 51 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 Sverige. Den mångspråkighet som dessa skapar är tvärtom en till- gång för både individen och samhället, och något som vi har all an- ledning att försöka understödja. Men att bejaka ett mångkulturellt samhälle står inte i motsättning till tanken på att svenskan kan ha rollen som det sammanhållande språket. Tvärtom kan man säga att det är just om alla i Sverige kan mötas via ett gemensamt språk som det finns förutsättningar för att vi fullt ut skall kunna dra nytta av den rikedom en mångfald i språk och kulturer innebär. 
  
 2.1.6 
  
 Frågor vi undersökt 
  
 Med avstamp i de nyss redovisade övervägandena tar vi i del II av betänkandet upp flera olika områden. 
 För det första är det uppenbart att en diskussion om åtgärder måste utgå från bruket av svenska och engelska på skilda områden. Som framgått står det klart att svenskan i vissa sammanhang håller på att trängas undan av engelskan. Frågan är dock hur långt pro- cessen gått, vilka områden som omfattas och vilka konsekvenser den fått. För det andra gäller alltså att Sverige numer är ett mer mångspråkigt land än tidigare. På vilket sätt skall vi förhålla oss till detta? 
 Dessa frågor diskuteras från tre olika utgångspunkter. 
 Svenskans bruksdomäner 
 I de tre första kapitlen i andra delen behandlar vi svenskans bruk och ställning inom några centrala fält. 
 För det första tar vi upp utbildningsområdet. Språkförhållandena inom ungdomsskolan är av största betydelse för den språkliga ut- vecklingen. Högre utbildning och forskning pekas ofta ut som om- råden där svenskan är påtagligt undanträngd. 
 För det andra behandlar vi politik och förvaltning. Här upp- märksammar vi speciellt vad Sveriges inträde i EU kan ha för in- verkan. När vi gick med i EU kom vi politiskt, administrativt och juridiskt att införlivas i en organisation där andra språk, framför allt engelska och franska, spelar den största rollen. Frågan om svensk- ans ställning inom EU utpekas också som central i kommitté- direktiven. Vi berör även svenskans bruk inom den mer inhemska politiken och förvaltningen. 
 52 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 För det tredje tar vi i ett gemensamt kapitel upp flera olika om- råden: arbetsliv, marknad och konsumtion; kultur och medier; in- formationsteknik samt hälso- och sjukvård. Samtliga dessa är centrala samhällsområden och spelar stor roll för den enskilde, och de är därmed viktiga fält för det offentliga språkbruket. 
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
 Det måste finnas svenska termer, uttryck och begrepp inom ett visst område om det skall vara möjligt att använda vårt språk inom detta fält. Vi har därför valt att uppmärksamma hur det skall kunna säkerställas att sådana termer skapas i tillräcklig omfattning. 
 Det mångspråkiga Sverige 
 I dagens Sverige används som berörts många olika språk: svenska, engelska, våra nationella minoritetsspråk, teckenspråket och alla de språk som kommit hit genom mer eller mindre sentida invandring. Genom den nordiska språkgemenskapen samspelar svenskan dess- utom med våra grannspråk, främst norska och danska, både utom och inom landet. 
 Hur de andra språken i vårt land används och vilka attityder som finns till dem och till svenskan spelar en stor roll för hur framtiden för olika språk här kan komma att gestalta sig i Sverige. Det är därför viktigt att uppmärksamma vilken syn det finns på bl.a. svenska, engelska och andra stora internationella språk samt på våra minoritets- och invandrarspråk, liksom villkoren för deras använd- ning m.m. i olika sammanhang. 
  
 2.2 
  
 Korrekt och välfungerande svenska 
  
 2.2.1 
  
 Ett språk i gott skick 
  
 Generellt sett måste svenskan sägas vara ett språk i bra skick, och det finns därför goda förutsättningar för ett korrekt språkbruk och en effektiv kommunikation. 
 För det första är svenskan som ovan berörts mycket väl doku- menterad. Svenska Akademiens ordbok är ett av de största ord- boksprojekten i världen och genom den nyligen utkomna Svenska 
 53 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 Akademiens grammatik har vårt språk fått en beskrivning som i noggrannhet har få motstycken. En rad olika korpusar 
 6  
 och text- samlingar finns också att tillgå, framför allt vid Språkbanken vid Institutionen för svenska språket i Göteborg. Vid institutioner för nordiska språk/svenska, lingvistik m.m. på universitet och hög- skolor sker en omfattande forskning om språket. 
 För det andra är svenskan som även påpekats väl normerad på olika nivåer. Sedan länge har Svenska Akademiens ordlista rollen som officiellt rättesnöre för ords stavning och böjning. Skrivhand- ledningar som ger hjälp och råd i olika avseenden ges ut av bl.a. Svenska språknämnden, Terminologicentrum TNC och Statsråds- beredningen i Regeringskansliet. Den som har frågor om språk- bruket kan vända sig till flera olika språkvårdsorgan för att få svar. I allt väsentligt finns det därför en tydlig och klar norm för den skrivna rikssvenskan. Även för riksspråket i dess talade form finns det en tämligen tydlig norm. 
 För det tredje är man i det svenska språksamhället på det hela taget överens om vikten av att använda ett korrekt, klart och tydligt språk. Inte minst gäller det för den offentliga svenskan där i flera decennier ett omfattande klarspråksarbete bedrivits. 
  
 2.2.2 
  
 Inget allmänt språkförfall 
  
 Det hävdas ibland att svenskan skulle vara på väg att försämras – språkförändring uppfattas ofta som språkförfall. Bland språk- forskare och språkvårdare råder dock i stort sett enighet om att det inte finns skäl att hävda att en allmän och allvarlig försämring av det svenska språkbruket skulle hota. 
 Som ett exempel på att svenskan klarar sig ganska bra – trots att den motsatta åsikten inte är ovanlig – kan nämnas det förment stora bruket av engelska lånord. Det är uppenbart att det finns ett inflöde av engelska lånord, och att vi ofta använder engelska ut- tryck, ibland i helt engelsk form, ibland mer eller mindre anpassade till svenskan, för många nya företeelser, tekniska innovationer m.m. Men inflytandet kan inte sägas ha nått en omfattning som utgör ett allvarligt hot mot svenskans fortsatta existens. Det finns flera skäl till detta. 
  
 6  
 En korpus är en databas där en viss textmängd, exempelvis allt som publicerats i en viss tidning under en viss period, lagrats och behandlats så att olika typer av sammanställningar och sökningar kan göras. 
 54 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 För det första är frekvensen av lånord trots allt inte påfallande stor. En uppskattning är att vanlig tidningstext innehåller ca fem engelska lånord per tusen ord (se Förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket 1998; jfr även Chrystal 1988 och Ljung 1988). Det bör dock observeras att förhållandena kan ha ändrats sedan  
 80-talet 
  då de anförda undersökningarna gjordes och att frekvensen i dag kan antas vara högre. 
 För det andra gäller att inlåningen – åtminstone hittills – be- gränsar sig till språkets öppna och föränderliga delar. De ord som tas in är nämligen i allt väsentligt s.k. innehållsord (alltså sådana ord som bär upp ett yttrandes innebörd i motsats till de s.k. formord som anger grammatiska förhållanden o.d.). Att så sker är inte konstigt; när verkligheten förändras behöver vi nya ord och ut- tryck, och ett vanligt fenomen är då att ord importeras från andra språk. Detta sker f.n. främst från engelskan. Däremot är inlån av engelska grammatiska formord, övertagande av grammatiska regler etc. marginella fenomen. Den typ av påverkan som kan ses vid en språkbytesprocess ligger långt borta (jfr Hyltenstam 1999). 
 För det tredje har svenskan under sin historia alltid påverkats av andra språk: latin, lågtyska, franska, högtyska har alla vid skilda tillfällen, på varierande vis och i olika omfattning lämnat avtryck i vårt språk (om svenska lånord se bl.a. Turner  Hene 1992). Från den utgångspunkten är engelskans nuvarande inflytande vare sig något nytt eller påfallande starkt. 
 De lånord som finns är dock inte oproblematiska. Lånord är ofta svåra att stava, uttala och böja. De skapar också lätt klyftor mellan dem som behärskar det långivande språket och dem som inte gör det. Därigenom bidrar de inte sällan till språklig ojämlikhet. En person som inte alls behärskar engelska kommer i dagens Sverige exempelvis ofta att känna sig osäker på hur olika ord skall uttalas, och kanske vara orolig för att göra sig löjlig genom att säga fel. Detta kan bl.a. leda till att man avstår från att göra vissa saker som man skulle önska, t.ex. att köpa en vara man behöver men vars namn man inte behärskar. Sådant står naturligtvis i motsatsställning till grundläggande demokratiska värderingar. 
 Om engelska lånord däremot anpassas till svenskan så att de inte ställer till problem med stavning, böjning och uttal finns det få goda språkliga skäl att motarbeta dem. Ett anpassat lånord, som exempelvis  
 mobbning 
 , fungerar ju utmärkt. Att lämna förslag om hur sådan anpassning kan göras, och att motverka inlån av onödiga engelska ord är en av huvuduppgifterna för svenska språkvårdare. I 
 55 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 vårt handlingsprogram för svenska språket föreslår vi också olika insatser på området, framför allt när det gäller uttryck inom data- världen. 
 Det sägs på liknande vis ibland att svenskarnas förmåga att speci- ellt skriva korrekt svenska skulle ha försämrats. Sådana påståenden går knappast att vare sig bestyrka eller vederlägga genom empiriska undersökningar. Ser man till hela samhället är det dock rimligast att tro att motsatsen gäller, bl.a. tack vare den allt längre skolutbild- ning som nästan alla får. Vad som kan ha förändrats är att skrift- språket används av allt fler, efter att tidigare ha varit förbehållet en numerärt mindre och socialt mer homogen grupp. Om det nu skulle vara så att det sker ett ökat antal brott mot en del tradition- ella regler – vilket alltså inte är säkert – kunde detta ha sin förklar- ing i att de som numera yttrar sig offentligt i skrift har en mer vari- erande bakgrund. I så fall är detta i grunden positivt; det är själv- fallet viktigare att många vågar göra sig hörda än att alla regler alltid följs till punkt och pricka. 
  
 2.2.3 
  
 Den enskilde språkbrukaren har det yttersta ansvaret 
  
 Det finns naturligtvis åtskilliga exempel på mindre gott språkbruk, även om man inte kan tala om ett allmänt språkförfall. Många retar sig på onödig användning av engelska eller på brott mot språk- reglerna i olika sammanhang (exempelvis bruk av apostrof framför  
 genitiv-s 
  enligt engelsk modell). 
 Avsteg från elementära språkliga regler, språkbruk som oavsikt- ligt stör mottagaren etc. är självfallet inte bra, och bör i största möjliga utsträckning undvikas. Det tyngsta ansvaret för att språk- brukarna har de nödvändiga kunskaperna vilar naturligtvis på skol- an – det är i denna som grunderna för en god språkbehandling skall läggas. Utöver detta kan språkvårdare ge råd och rekommendation- er, försöka påverka attityder, bevaka utvecklingen m.m. Men den enskilde måste själv ytterst ha makten över och ta ansvaret för sitt språkbruk. Språket är allas egendom och allas ansvar. 
 56 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 2.2.4 
  
 Tre utpekade områden 
  
 I Svenska språknämndens förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket utpekas tre områden som man menar bör uppmärksammas och där det kan finnas anledning till åtgärder. Dessa är för det första utvecklingen inom massmedierna, för det andra den offentliga administrationens språk och för det tredje konsekvenserna av  
 IT-utvecklingen. 
  Vi har därför valt att studera dessa frågor, vilket redovisas i del III. De allmänna utgångs- punkterna har varit följande. 
 Massmediernas språk 
 Massmediernas språkbruk utgör en central del av den offentliga svenskan. Massmedierna fungerar som normkällor och är väsentliga introduktörer av nya termer och begrepp. Därför har språkbruket i massmedierna stor inverkan på både det allmänna och det mer specialiserade språket. Stora förändringar har under det senaste decenniet skett när det gäller massmedierna: produktionsvillkoren för tidningar och tidskrifter har förändrats och inom etermedierna finns numera ett stort antal olika aktörer på en allt mer internation- aliserad marknad. 
 Den offentliga administrationens språk 
 I Sverige bedrivs sedan flera decennier arbete för att förbättra den offentliga svenskan inom statliga och kommunala myndigheter och institutioner. Sverige kan i många avseenden berömma sig av att vara ett föregångsland på detta område. Att detta arbete kan drivas vidare med kraft och verkligen få genomslag i de texter som pro- duceras är av största vikt. Ett speciellt och relativt nytt problem utgör de texter som produceras inom EU. Dessa har av många uppfattats som bl.a. oklara och svårbegripliga. 
 IT som normskapare, normförflyttare och diskriminerare 
  
 IT-utvecklingen 
  påverkar förutsättningarna både för läsande och skrivande. Texter som är avsedda att läsas från en datorskärm lyder under andra villkor än vanliga papperstexter. Därför kan t.ex. råd 
 57 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 om hur texter bör utformas för att vara läsarvänliga behöva skilja sig åt mellan de två typerna av texter. På liknande vis gäller att sät- tet att skriva har förändrats. Exempelvis har produktionskedjan från skribent till färdig produkt blivit kortare genom den nya tekniken, och en rad kontrollinstanser (sekreterare, sättare, korrekturläsare etc.) har då försvunnit.  
 IT-utvecklingen 
  skapar också nya redskap för språklig normering och standardisering. Grundinställningar i olika program blir i praktiken ofta standarder. Språkstödsfunktioner som stavningskontroll, avstavningsprogram, grammatik- och stilkontroller påverkar på liknande sätt. 
  
 IT-utvecklingen 
  innebär också att vi i allt större utsträckning förväntas använda datorer i skilda sammanhang: för att söka in- formation (som förut kanske tillhandahölls på papper), för att ut- rätta olika typer av ärenden, för att kontakta myndigheter m.m. Det finns risk att denna utveckling kan utestänga många från in- formationssamhället och skapa nya klyftor (ibland kallade digitala klyftor), bl.a. eftersom det i många fall krävs hög språklig kompet- ens för att man skall kunna utnyttja olika  
 IT-tjänster. 
  
 2.3 
  
 Allas rätt till språk 
  
 2.3.1 
  
 Språkets betydelse 
  
 Att språket har en oerhörd betydelse för oss kan ingen ifrågasätta. Vår identitet och självbild är knuten till språket. Genom språket upplever och förstår vi människor vår tillvaro, uttrycker våra tankar och känslor och samspelar med andra. Språk och tanke hänger nära samman; när ett språk dör försvinner också det sätt att uppleva och förstå världen som är kopplat till detta språk. Språket ger oss till- gång till litteratur och andra kulturalster, språket är bärare av vårt kulturarv och nyckeln som öppnar dörren till detta. Ett rikt och levande språk – både om vi ser till språket som övergripande sam- hälleligt fenomen och till de olika individernas enskilda språk- förmåga – är en förutsättning för att vi skall kunna växa och ut- vecklas som människor. Vill vi verka för ett samhälle präglat av humanism måste därför alla ha rätt till språket. 
 Men språket är också ett redskap. Skall man kunna hävda sin rätt måste man ha språket i sin makt: språket är förutsättningen för att man skall kunna delta i det offentliga samtalet och den allmänna debatten, för att man skall kunna verka i politiskt och fackligt 
 58 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 arbete, för att man skall kunna ta strid med makthavare inom före- tag och myndigheter m.m. Språket är nyckeln till framgång i skol- an, och kraven blir allt större för allt fler; exempelvis går ju numera nästan alla elever vidare till gymnasieskolan och skall där skaffa sig grundläggande behörighet till högskolestudier. Inom arbetslivet blir språkanvändningen allt centralare. I dagens Sverige finns mycket få arbeten som skulle kunna utföras av den som inte alls kan läsa och skriva; det sägs att mer än en fjärdedel av löntagarna i dag tillbringar mer än hälften av sin arbetsdag framför en dator- skärm. Den allmänna utvecklingen mot ett informationssamhälle gör språkbehärskningen allt viktigare i de flesta sammanhang. 
 Speciellt förmågan att hantera skriftspråket har blivit viktigare. Att fenomenet funktionell analfabetism kommit att uppmärksam- mas under de senaste decennierna är med all säkerhet mer en av- spegling av att kraven på skriftspråksanvändning blivit högre, än ett symptom på att folk i allmänhet blivit sämre på att läsa och skriva (som något berörts i avsnitt 2.2.2 är sanningen nog snarare att det motsatta gäller). Detsamma kan sägas om den debatt som under senaste år förts om läs- och skrivsvårigheter/dyslexi – det är först då alla måste använda skriftspråket som detta skapar helt oundvik- liga problem; i en mindre skriftspråkscentrerad miljö kan svårig- heterna lättare kringgås. 
 Men också kraven på talspråksfärdigheter har i de flesta fall ökat. I takt med att industriell varuproduktion har ersatts av arbeten med tjänsteinriktning, ofta inom kunskapsintensiva branscher, har kommunikation med andra människor och sociala färdigheter blivit allt viktigare förutsättningar för att man skall kunna hävda sig på arbetsmarknaden. Förmodligen kan något liknande sägas om sam- hällsutvecklingen i stort. Exempelvis kan jämförelser av språk- användningsmiljön i staden och på landet (inflyttning till städerna har ju varit en mycket markerad trend under lång tid) grovt sägas visa att man i staden ofta har många men ganska ytliga kontakter med okända eller bara svagt bekanta personer, medan på landet kontakterna kan vara färre men i stället på olika sätt djupare (se Scott  Nordberg 1993). Sådant förändrar naturligtvis vad man måste kunna använda talspråket till. 
 Samtidigt är det uppenbart att inte alla har jämbördiga möjlig- heter att tillägna sig språket. Detta leder till ojämlikhet av skilda slag. Inte minst skapar olikheter i tillgången till språket makt- mässiga klyftor; att språk är makt har ofta påpekats. Regeringen betonar i direktiven till kommittén detta perspektiv: För ett 
 59 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 demokratiskt samhälles utveckling är språket och yttrandefriheten av central betydelse. Makten i sina olika former utövas i hög grad genom språket. Nya klasskillnader växer fram i samhället och den enskildes chanser har till stor del blivit beroende av språkfärdig- heten. 
  
 2.3.2 
  
 Det rika språket och det korrekta språket 
  
 Inom ett språk som svenska finns en stor variation. Mest påtagligt är detta för det talade språket: beroende på varifrån i landet vi kommer, men också beroende på faktorer som ålder, utbildning, typ av yrke m.m. låter vi alla lite olika. Dessutom varierar vi språket efter situationen och kan vara högtidliga, vardagliga, skämtsamma, allvarliga, formella, informella m.m. För skriftspråkets del är vari- ationen mindre; exempelvis ser stavningen i våra dagstidningar ut på samma vis över hela landet (med marginella undantag som väx- lingen mellan i  
 fjol  
 och i  
 fjor 
 ) trots att de journalister som skriver dem nog inte låter exakt lika. Däremot varierar skriftspråket efter syfte och situation: man skriver normalt inte likadant på ett vykort som i en offentlig utredning. 
 Det finns alltså många sätt att använda svenskan på. Men de är inte alla likställda i den meningen att vi värderar dem på samma sätt. Vi har alla åsikter om vad som är rätt och fel, fint och fult, tufft och töntigt etc. i språket. I många fall är detta oproblematiskt och snarast en tillgång: om de som umgås språkligt har ungefär samma värderingar kan de utnyttja den språkliga variationen till att markera hur de uppfattar situationen och till att modifiera bud- skapet. Har man däremot inte likartade uppfattningar om hur språket bör se ut skapas ofta spänningar och motsättningar. 
 Det finns emellertid en variant av svenskan som har en särställ- ning, nämligen det offentliga skriftspråket. I ordböcker, grammat- ikor och skrivregelsamlingar har en speciell norm fastslagits som den gällande. I vissa avseenden är normen mycket tydlig, exempel- vis stavning. I andra avseenden är den lite mindre klar (t.ex. reg- lerna för hur olika meningar länkas till varandra i en löpande text). Men i allt väsentligt kan man säga att den som vill skriva en svensk text har en klar och tydlig norm att följa. Denna norm är också högt värderad; den får vanligen representera vad som är bra, korrekt eller fint i språket. För talspråkets del är normen mindre fast och toleransen mot variation betydligt större, men 
 60 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 trots det har de flesta en relativt klar idé om vad som uppfattas som rikssvenska (standardsvenska), och det är också den språkform man vanligen finner lämplig att använda i mer formella samman- hang. 
 Av detta resonemang kan man dra åtminstone två viktiga slut- satser. 
 Rikt och torftigt språk 
 Den första slutsatsen är att man inte kan sätta likhetstecken mellan att ha ett rikt språk och att behärska standardspråket. Ett språk som gör det möjligt för en viss person att gestalta sin verklighet, uttrycka sina känslor och framhålla och bekräfta sin identitet och personlighet kan naturligtvis se ut på många olika vis. Inte heller behöver bristande behärskning av standardspråket vara detsamma som ett torftigt eller fattigt språk. Ett belysande exempel redo- visas i Andersson 1985. Ett ordförrådstest som omfattade en rad dialektala, icke standardspråkliga ord gavs till skolelever. Det visade sig då att barn ur socialgrupp 3 hade de bästa resultaten. I vanliga test, inriktade mot det standardspråkliga ordförrådet, brukar barn med denna bakgrund klara sig sämst. Slutsatsen blir alltså att dessa barn hade ett stort ordförråd. Men det var inte standardspråkets ord. 
 Behärskning av standardspråket är nödvändig i många sammanhang 
 Den andra slutsatsen är att det i många sammanhang är nödvändigt att behärska standardspråket. Speciellt gäller detta i skrift. Den som inte behärskar exempelvis stavningsreglerna eller använder ord och ordformer som inte anses korrekta kan få svårt att klara sig i skilda sammanhang. Risken finns att både budskapet och personen bakom det nedvärderas om formen är fel. 
  
 2.3.3 
  
 Språkförmåga 
  
 I olika sammanhang använder vi språket på olika sätt. Ser man till talspråket kan man exempelvis småprata vardagligt med någon man känner väl, förhandla med en motpart av något slag, göra en före- dragning av ett ärende vid ett sammanträde eller hålla en föreläs- 
 61 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 ning inför publik. Att dessa uppgifter är olika krävande kan knapp- ast ifrågasättas – vardagligt småprat med goda vänner finner få svårt, medan många känner stort obehag inför att hålla ett muntligt anförande inför publik. Likaså finns det stor variation när det gäller bruket av skriftspråket. En inköpslista eller ett vykort klarar många av att skriva. Att ställa samman en text där man utreder en viss fråga och argumenterar för en viss lösning är däremot en uppgift som inte sällan kan kännas mycket krävande. 
 Vår språkförmåga består alltså av många olika delar. De olika uppgifterna är också på skilda vis olika krävande. God språkför- måga kan från denna utgångspunkt sägas vara att behärska så många och så krävande situationer som möjligt i både tal och skrift, och det yttersta målet för språkutvecklingen att man kan uppträda kompetent i alla de sammanhang som man önskar kunna medverka i. 
  
 2.3.4 
  
 Områden vi undersökt 
  
 Kommittén har valt att utgå från fyra olika typer av faktorer (som inbördes hänger samman på många vis) som kan skapa hinder för tillägnandet av ett rikt språk, och låtit dessa bilda utgångspunkt för vad vi studerat närmare. I del IV behandlas dessa. 
 Sociala skillnader och språktillägnande 
 Den första faktorn är sociala skillnader med koppling till barns möjlighet att tillägna sig ett rikt språk. Det finns klara indikationer på att barn med olika socioekonomisk bakgrund har skilda för- utsättningar att tillägna sig språket, framför allt på grund av läs- och mediekonsumtionsvanorna i hemmet. 
 Språkform, språkförmåga samt språk och kön 
 Den andra faktorn är kopplad till att språket varierar och till att olika språkliga uppgifter vi utför är olika krävande. Faktorer av detta slag kan leda till att vägen till det offentliga standardspråket kan vara olika lång för olika personer och att förmågan att hantera en bred uppsättning språkliga uppgifter kan skilja sig åt mellan t.ex. 
 62 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 olika elever. I detta sammanhang behandlar vi också några aspekter på frågan om språk och kön. 
 Andraspråksfrågor 
 Den tredje faktorn är att svenskan inte är modersmålet för många av dem som i olika sammanhang använder den. I Sverige finns det numera över en miljon personer med utländsk bakgrund, och för många av dessa är svenskan ett andraspråk. Att detta skapar andra förutsättningar för tillägnandet av svenskan än för den som har språket som förstaspråk är uppenbart. 
 Rätten till språket kan dock inte ses enbart i förhållande till svenskan, utan även de andra språk som brukas i vårt land måste dras in i debatten. Inte minst gäller det våra erkända minoritets- språk – hur kan talarna av dessa ges rätt till sina språk? 
 Funktionshinder 
 Den fjärde faktorn är att olika former av funktionshinder kan skapa svårigheter både för tillägnandet av språket och för användningen av det. Ett tydligt exempel är läs- och skrivsvårigheter/dyslexi. Sådana problem uppmärksammas som bekant alltmer både inom skolan och arbetslivet som ett viktigt hinder för mångas möjlig- heter att klara skolgången, och att t.ex. utföra sitt arbete. Ett annat exempel är syn- och hörselnedsättningar som naturligtvis påverkar förutsättningarna för att ta del av skrivet respektive talat språk. 
  
 2.4 
  
 Lagstiftning, språkvårdsorganisation m.m. 
  
 I regeringens direktiv till kommittén anges att vi skall överväga om det är ändamålsenligt att lagfästa svenska språkets ställning, och om så befinns vara fallet föreslå hur en sådan lagstiftning kan se ut. Vidare ges kommittén i uppdrag att följa och stimulera initiativ på språkteknologiområdet samt föreslå åtgärder som främjar översätt- ningsverktyg och andra språktekniska hjälpmedel. Slutligen sägs att kommittén skall lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation i ljuset av det handlings- program som föreslås. 
 63 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 I betänkandets del V behandlas dessa uppgifter. Frågorna hänger dock samman med andra förhållanden, och vi lämnar därför i denna del även förslag som gäller språkvårdsforskning och språkpolitik. Vi inleder med dessa båda sista frågor, varefter vi i tur och ordning tar upp språklagstiftning, språkvårdens uppgifter och språkvårdens organisation. Dessutom redovisar vi i ett avslutande kapitel våra konsekvensbedömningar inklusive ekonomiska beräkningar och finansieringsförslag. Våra allmänna utgångspunkter har varit följ- ande. 
 Språkvårdsforskning 
 I arbetet med att främja svenska språket har forskningen och ut- bildningen vid våra universitet och högskolor en viktig uppgift. Här sker det grundläggande utforskandet av vårt språks uppbygg- nad, användning, förändring, m.m. och här sker utbildningen av lärare, journalister, språkvårdare, språkforskare etc. Men också när det gäller frågor med mer direkt koppling till språkvårdens arbete har språkinstitutionernas verksamhet och den kompetens som finns där avgörande betydelse. Det är därför viktigt att språkvårds- anknuten forskning kommer till stånd både för svenskan och för våra minoritets- och invandrarspråk. 
 Språkpolitik 
 I en viss mening bedrivs alltid en språkpolitik i ett land, eftersom skilda politiska beslut får konsekvenser på det språkliga området. I Sverige har dock inte funnits en språkpolitik i formell mening, utan språkfrågor har behandlats inom ramen för andra områden såsom utbildningspolitik, kulturpolitik, minoritetspolitik, integrations- politik m.m. Som berörts har språksituationen i Sverige förändrats på många sätt. Är det dags att låta språkpolitiken få en mer fram- trädande plats? 
 Språkteknologiska initiativ 
 Språkteknologin har stor betydelse från många olika utgångs- punkter. Det är uppenbart att det är viktigt att språkteknologiska produkter utvecklas också för svenskans del om vi i framtiden vill 
 64 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 kunna använda svenska i skilda sammanhang. Exempelvis kan tal- styrda datorer etc. antas få allt större användning – det har frågats om vi i framtiden måste tala engelska med kylskåpet (Karlsson 2000). 
 Men språkteknologin innebär också stora möjligheter. Att få texter översatta till och från svenska med hjälp av dator skulle kunna underlätta för många både att få tillgång till och att själva sprida information. Språkteknologin skapar också förutsättningar för att vi på ett radikalt annorlunda sätt än tidigare skall kunna ta del av information från t.ex. myndigheter. Detta kräver dock att informationen är språkligt utformad på ett sätt som kan hanteras av datorer vid exempelvis informationssökning. Här finns ett stort behov av samarbete och samordning. Hur skall detta kunna åstad- kommas? 
 Språklagstiftning 
 Svenska språket har en undanskymd ställning i lagen. Någon för- fattning som förklarar svenskan som landets officiella språk e.d. finns inte. Av vissa lagar framgår dock direkt eller indirekt att det förutsätts att man använder svenska. Det finns också lagar som reglerar minoritetsspråkens ställning i vissa av Sveriges kommuner. 
 Svenska språknämnden menar i sitt förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket att det är rimligt att stadfästa det svenska språkets ställning som huvudspråk i Sverige. Ett sådant stadfästande skulle enligt nämnden vara ett led i arbetet för att be- hålla svenskan som samhällsbärande och komplett språk i Sverige. 
 Med utgångspunkt från nämndens resonemang har regeringen alltså gett vår kommitté i uppdrag att pröva denna fråga. Är det lämpligt att införa en språklag i Sverige och hur skulle en sådan lag i så fall kunna utformas? 
 Språkvårdens uppgifter och organisation 
 Den nya språkliga situationen i Sverige ställer språkvården inför nya uppgifter. Enligt våra direktiv skall vi också lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation. Detta skall ske i ljuset av det handlingsprogram vi presenterar. Vilka är alltså språkvårdens uppgifter utifrån de förslag som vi läg- 
 65 
  
 Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa 
  
 SOU 2002:27 
  
 ger fram och hur skall den svenska språkvården organiseras för att kunna möta de nya krav som ställs? 
 66 
 Del II: Ett komplett och samhällsbärande språk 
 I denna del av betänkandet uppmärksammas först svenskans bruk och ställning inom olika områden: utbildning och forskning (kapitel 3); politik och förvaltning (kapitel 4); arbetsliv, marknad och konsum- tion; kultur och medier; informationsteknik samt hälso- och sjuk- vårdsområdet (kapitel 5). I dessa kapitel står alltså frågan om eventu- ella förluster av användningsområden i centrum. Därefter behandlas terminologifrågor (kapitel 6). Att det finns svenska termer är viktigt om vi vill att det skall vara möjligt att använda svenska också inom mer specialiserade områden, och är därför centralt från domän- utgångspunkt. Slutligen tar vi upp frågor som hänger samman med att många olika språk används i Sverige (kapitel 7). Våra minoritets- språk, teckenspråket, olika invandrarspråk och främmande språk som engelska, utgör en viktig del av det svenska språklandskapet och måste på skilda sätt ingå i en diskussion av svenskans ställning och funktion i landet. 
 3 Utbildningsområdet 
 I regeringens direktiv till kommittén anges att svenska språkets tillstånd och utveckling inom skilda samhällssektorer skall analyseras och ligga till grund för våra förslag. Detta kapitel redo- visar vi en kartläggning av svenskans bruk och ställning inom ut- bildningsområdet: dels förskolan och skolan, dels den högre ut- bildningen och forskningen. Speciellt uppmärksammas förhållandet mellan bruket av engelska och svenska. Engelskan har ju en mycket stark position både internationellt och nationellt, och är därmed det i sammanhanget intressanta språket att ställa svenskan i relation till. 
 Vi har inte gjort några egna empiriska undersökningar utan har sökt sammanställa kunskap från andra undersökningar, bl.a. en rapport om domänförändringar för svenskan som Smith utfört på uppdrag av Nordiska ministerrådets språkpolitiska referens- grupp (Falk 2001). Strax efter kommitténs tillsättande bestämde nämligen Nordiska ministerrådets språkpolitiska referensgrupp att avsätta medel för undersökningar av domänförändringar för språk- en i de nordiska länderna, och under 2001 utfördes parallellt sådana undersökningar i de olika länderna. Vi har alltså utgått från Nord- iska ministerrådets undersökning, men vi har också utnyttjat andra källor såsom officiell statistik och rapporter av skilda slag. 
 Vi redovisar inom bägge områdena först en kartläggning av för- hållandena och därefter de förslag till åtgärder som läggs fram. 
 Följande punkter ingår i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket beträffande svenskans ställning inom utbildnings- systemet: 
  
 I alla skolor där undervisning bedrivs på främmande språk (sprint) skall verksamheten noga följas och fortlöpande utvärd- eras. 
  
 Den rättsliga grunden för sprint skall regleras när sådan under- visning bedrivs i betydande omfattning. 
  
 69 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 Regelverket för gymnasieskolan skall ändras så att det blir obligatoriskt att ge svenskundervisning under alla år av gymn- asieutbildningen. 
  
 Universitet och högskolor bör förstärka moment i utbild- ningen som förbättrar studenternas muntliga och skriftliga färdigheter i både svenska och engelska, samt i vissa fall höja förkunskapskraven i svenska. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att främja parallell användning av engelska och svenska inom forskning och vetenskap. 
  
 I utbildning vid svenska universitet och högskolor skall ett mål vara att studenterna tillägnar sig förmåga att i både nationella och internationella sammanhang muntligt och skriftligt och för olika målgrupper utbyta kunskap inom sitt specialområde. 
  
 En genomgång skall göras av kraven för yrkesexamina vid hög- skolan. I relevanta fall skall införas krav på för yrket tillräckliga kunskaper i svenska i såväl tal som skrift. 
  
 3.1 
  
 Förskola och skola 
  
 Skolan spelar en språklig nyckelroll. Under förskoleåldern läggs grunden för barnens språkutveckling. Längre fram är skolan central för tillägnandet av det offentliga språket i tal och skrift. Genom skolans undervisning introduceras också eleverna till fackspråket inom skilda ämnen. 
 I hur stor utsträckning, och i vilka sammanhang, svenskan an- vänds inom skolan är därför av avgörande betydelse för språkets utveckling och för dess ställning i samhället. Regeringen har i budgetpropositionen för år 1999 (prop. 1998/99:1, utg. omr. 17) redovisat att en av utgångspunkterna för en svensk språkpolitik bör vara att undervisning som grundprincip sker på svenska. 
  
 3.1.1 
  
 Förskolan 
  
 Enligt Skolverkets statistik finns det ca 8 000 förskolor i Sverige (Falk 2001). Av de tillgängliga siffrorna framgår inte på vilket språk verksamheten bedrivs. Det finns dock inga klara tecken på att det skulle vara vanligt förekommande med förskoleverksamhet på annat språk än svenska. 
 70 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 Ser man till engelskan – som nämnts det språk som är intressant för en diskussion av en eventuell försvagning av svenskans ställning 
 – finns det vissa förskolor där engelska används. Dessa förefaller dock utnyttjas främst av familjer som har en speciell anknytning till engelskan. En grupp är då familjer från engelskspråkiga länder som vistas tillfälligt i Sverige, exempelvis för att någon av föräldrarna under en tid arbetar här. En annan grupp kan vara svenska familjer som inom kort kommer att flytta utomlands och som önskar för- bereda barnen för en engelskspråkig miljö. Någon uttalad trend att svenskspråkiga föräldrar skulle vilja placera sina barn på engelsk- språkiga förskolor går inte att spåra. 
  
 3.1.2 
  
 Grundskola och gymnasieskola 
  
 Engelska som undervisningsspråk 
 Svenskan har under lång tid varit det dominerande språket i den svenska skolan. Under senare år har dock språk- och innehålls- integrerad inlärning och undervisning (sprint) tilltagit i omfattning. Grundidén är att använda ett främmande språk i undervisningen i olika ämnen, i akt och mening att förbättra elevernas kunskaper och färdigheter i detta språk. Undervisningen i förslagsvis mate- matik, historia eller samhällskunskap kan således i större eller mindre omfattning ske på exempelvis engelska (i de flesta fall är det just kunskaperna i engelska man vill förbättra). 
 Sprint har på många håll mötts med entusiasm bland såväl lärare och skolledare som elever och föräldrar. Man har sett modellen som ett välkommet sätt att förbättra engelskundervisningen. En aspekt är att eleverna får möjlighet att använda sin engelska i rikt- ig kommunikation; ett problem som ofta påpekas inom språk- pedagogiken är att undervisning i främmande språk kan få en arti- ficiell karaktär och präglas av inriktning mer mot den språkliga formen än mot det innehåll språket skall bära. En annan aspekt är att eleverna tidigt kan få möta det engelska fackspråk som kan an- tas bli viktigt för många under kommande högskolestudier och inom arbetslivet. 
 Det har dock också höjts varnande röster. Framför allt är det då tre aspekter som betonats. För det första har man framfört farhåg- or för elevernas språkutveckling vad gäller svenskan. För det andra har man ifrågasatt om eleverna tillgodogör sig ämnesinnehållet lika 
 71 
 Utbildningsområdet SOU 2002:27 
 bra på främmande språk som på svenska. Och för det tredje har man menat att undervisning på engelska kan bidra till att försvaga svenskans ställning på ett allmänt samhälleligt plan och ytterligare stärka engelskans redan nu starka position. (Se vidare bilaga 3, där Garcia bl.a. redovisar synpunkter på sprint.) 
 De första försöken med sprint gjordes på  
 70-talet 
  (en översikt utvecklingen ges i Skolverksrapporten SPRINT – hot eller möjlig- het? 2001). Under de senaste åren har en stark expansion ägt rum. År 2000 förekom sådan undervisning enligt en av Skolverket genomförd enkätundersökning (SPRINT – Språk- och innehålls- integrerad undervisning, 2000) vid sammanlagt 293 skolor. Av grundskolorna uppgav 4 % att man tillämpade sprint i någon form och motsvarande siffra var för gymnasiernas del 23 %. Däremot var sprint ovanligt vid komvux; totalt 8 skolor rapporterade att man tillämpade modellen. I elevantal omfattade sprint enligt enkät- undersökningen 16 700 grundskoleelever (av ca 1 miljon, dvs. 1,7 %) och 11 700 gymnasieelever (av ca 390 000, dvs. 3 %). Ytter- ligare 44 gymnasieskolor och 55 grundskolor angav att de planerade att starta sprint. Ser man till den geografiska spridningen är under- visning av det aktuella slaget särskilt vanlig i storstäderna. Huvud- sakligen (75 %) är det engelska som används. Majoriteten av elev- erna har sprint i ett eller två ämnen. Vanligen gäller det en eller två timmar per vecka eller några tematiska dagar under en termin. Av enkätsvaren framgår också en viss tendens till ökad intensitet år 7– 9. På gymnasienivå ökar intensiteten ytterligare. I de flesta fall löp- er undervisningen över tre hela läsår för gymnasiets del. 
 Situationen varierar för olika skolämnen. De vanligaste ämnena på grundskolenivå är samhällsorienterande ämnen, musik och na- turorienterande ämnen, men minst 18 andra ämnen berörs. På gymnasienivå är de oftast berörda ämnena historia, matematik, samhällsorienterande ämnen och kemi. Vidare förekommer sprint oftast på samhällsvetenskapsprogrammet och naturvetenskaps- programmet, men ytterligare åtta program berörs. 
 Sprint bedrivs oftast enligt de ordinarie svenska nationella läro- och kursplanerna. En del skolor följer dock planerna för det s.k. International  
 Baccalaureat-programmet, 
  och ytterligare några andra planer, t.ex. speciellt framtagna lokala varianter (se vidare SPRINT – Språk- och innehållsintegrerad undervisning, 2000 s. 23). 
 Det finns i dag ingen särskild reglering av villkoren för sprint. I grundskolan finns endast bestämmelser om undervisning på annat 
 72 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 språk för elever som har ett annat modersmål än svenska och för elever som vistas i Sverige under en begränsad period. Skolverket har tidigare lämnat förslag till ändring i grundskoleförordningen för undervisning på ett annat språk. Regeringen genomförde då inga ändringar i avvaktan på utvärderingar av sprint. 
 För gymnasieskolan finns i gymnasieförordningen 2 kap. 8 § villkor angivna. Regeringen får efter ansökan bestämma att utbild- ningen på ett program eller inriktning helt får anordnas på annat språk än svenska. Någon sådan ansökan har dock aldrig inkommit, sannolikt beroende på att det så gott som alltid är fråga om att delar av ett program bedrivs på ett annat språk. 
 Det vanligaste skälet till att tillämpa sprint som framförs i enkät- en från skolor på grundskolenivå är att man vill öka elevernas studiemotivation. På andra plats kommer att förbättra kvaliteten på språkundervisningen och på tredje plats elevernas efterfrågan och uppskattning. På gymnasienivå hänvisar man huvudsakligen till planer för framtiden, förutsättningar för fortsatta studier och ökade chanser på arbetsmarknaden. Högst upp på gymnasielistan står dock internationalisering. 
 I SPRINT – hot eller möjlighet? (2001) redovisas en samman- fattning av undersökningar om effekterna av sprint (se också Hyl- tenstams genomgång i bilaga 3). Sammanlagt förtecknas tolv undersökningar från 1977 och framåt. De flesta av dessa karaktär- iseras emellertid som begränsade till omfattning och/eller allsidig- het (s. 16). Några är av lite äldre datum, från  
 70-talet, 
 80-talet 
  och  
 90-talets 
  inledning, och säger kanske inte så mycket om förhålland- ena i dag. Undervisningens uppläggning, dess omfattning m.m. varierar, vilket gör det svårt att dra slutsatser om effekten i olika avseenden. Som ytterligare en svårighet med att bedöma effekterna har framförts att det bland eleverna som deltar i sprint finns en överrepresentation av duktiga och ambitiösa elever, ofta från akademikerhem. 
 Den bild som trots dessa begränsningar framkommer är följande. Vad gäller det språk man vill förbättra inlärning av  
 (målspråket) 
 , dvs. i de flesta fall engelska, förefaller den främsta effekten vara att elevernas intresse ökar och att den egna bedömningen av språkkun- skaperna blir positivare. Det finns också tecken på att färdigheten i målspråket, mätt genom språktest, ökar (Åseskog 1982, Wash- burn 1997). Förbättringen är dock liten och har inte kunnat säker- 
 ställas statistiskt. 
 73 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 Effekterna för svenskan är också oklara, men antydningar till försämrade svenskkunskaper framkommer i några undersökningar. Främst gäller det ordkunskap, fackspråkliga termer och flytet i skriftlig framställning. Negativ inverkan på elevernas svenskkun- skaper antyds i en textanalytisk studie av ett antal gymnasieelevers hantering av svenska i skrift (Alvtörn 2000). Analysen visar att de studerade eleverna som deltog i sprint överlag gjorde fler språkliga fel än jämförelsegruppen av elever. Resultaten kan därför tolkas som att elevernas utveckling av svenskkunskaperna till viss del har stannat upp eller inte stimulerats tillräckligt. Att svenskans funk- tion i vissa sammanhang skulle kunna förändras av sprint visar också en undersökning av elevers kommunikation i olika situa- tioner under en vanlig skoldag (Falk 2000). Eleverna visar enligt denna en tendens till att växla mellan svenska och engelska i ämnes- relaterade sammanhang, vilket kan bero på att de inte finner eller kan de svenska orden. Elever i en annan undersökning uppger i enkäter att de väljer att kommunicera på engelska i ämnesspecifika sammanhang, trots att de egentligen behärskar svenska bättre (Hall 1996). Förklaringen de ger är att de inte behärskar de svenska orden inom området. 
 Effekterna för elevernas  
 ämneskunskaper  
 vet vi knappast något om. Utifrån enkätsvar och betygsjämförelser går det inte att dra några slutsatser med säkerhet, och några direkta test har inte genomförts i den svenska skolan. 
 Falk (2001 s.  
 16–17) 
  menar dock att det allmänt sett framstår som tveksamt att undervisa på främmande språk utifrån vad vi vet om hur pass lång tid det tar att tillägna sig en fungerande språk- kompetens på ett främmande språk. Hon påpekar att det även under gynnsamma förhållanden och om man börjar i första klass kan ta upp till tio år för barn att utveckla den typ av andraspråks- färdighet som krävs för att tillägna sig skolans läsämnen på högre stadier (a.a. s. 17). Också Huber (bilaga 3) framför tveksam- het inför sprint med hänvisning till internationella erfarenheter från undervisning på annat språk än modersmålet. 
 Ytterligare en aspekt som berörts i vissa undersökningar är  
 effekterna på undervisningen 
 . I SPRINT – hot eller möjlighet? (2001 s. 22) pekar Skolverket på att undervisning på engelska före- faller att leda till mer lärarstyrda och lärarledda lektioner: Överlag anser eleverna att de får tala för lite engelska på lektionerna. De önskar mer diskussioner och muntliga övningar istället för lektio- ner där läraren föreläser och endast ibland ställer frågor till elever- 
 74 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 na. Lärarna bekräftar [] dessa förhållanden. De säger att under- visningen blir mer fyrkantig på grund av bristande språkkunskaper, att det ibland är svårt att ta upp elevernas trådar och att de över- huvudtaget talar mindre. Lärarna säger också att de förbereder sig extra mycket. [] Denna noggranna förberedelse menar Bolton inverkar också på själva undervisningen. Ekman anser att det blir mindre utrymme för flexibilitet. 
 Slutligen har effekterna av sprint på ett övergripande samhälleligt plan för  
 förhållandet mellan svenska och engelska inom Sverige  
 upp- märksammats: bidrar sprint till att försvaga svenskans ställning och stärka engelskans? Exempelvis framhåller Huber denna aspekt (bilaga 3): 
 Sprint är emellertid en kontroversiell verksamhet. Detta beror i främsta rummet på att användning av engelska som undervisningsin- strument i svenska skolor spelar en annan språkpolitisk roll i landet än den vanliga engelskundervisningen. Världen över, särskilt i mindre språkområden, finns en oro för att engelskans starka globala position på lång sikt ska ha negativa effekter på språk som är i en underordnad maktposition. I Sverige kan man se att engelskan alltmer börjar an- vändas i sammanhang där tidigare bara svenska använts; engelskan stiger efter hand in på språkanvändningsdomäner där svenskan får träda tillbaka. Det är just sprints roll som en direkt injektion för så- dana processer som oroar. 
 Också i Svenska språknämndens förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket behandlas sprint. Språknämnden menar att språket i grund- och gymnasieskolan normalt skall vara svenska. Vill en skola anordna undervisning på annat språk skall enligt nämnden en särskild och tidsbegränsad dispens meddelas av Skol- verket, som också löpande utvärderar undervisningen. I denna ut- värdering skall man uppmärksamma inlärning i det aktuella ämnet, inlärning av engelska samt effekterna på elevernas förmåga att be- handla det aktuella ämnet på svenska. Målet skall därvid vara att eleverna har full kompetens att tala om dessa ämnen också på svenska. 
 Svenskundervisningens fördelning över läsåren i gymnasieskolan 
 Skolorna bestämmer själva hur olika ämnen skall läggas ut över de olika årskurserna. Det kan t.ex. innebära att svenskkurserna kan förläggas till enbart år 1 och 2 vilket alltså innebär att eleverna inte erhåller svenskundervisning under år 3. 
 75 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 Tvåspråkig undervisning och undervisning på minoritetsspråk 
 Det bör påpekas att valet mellan svenska eller annat språk för undervisningen naturligtvis inte bara gäller fall där barn med svenska som modersmål undervisas på engelska genom sprint. En separat fråga är valet av undervisningsspråk för barn med annat modersmål än svenska. 
 Ser man till undervisningen på minoritetsspråk har den generellt liten omfattning. Skolverket (Undervisning i och på de nationella minoritetsspråken, 2001 s. 8) beskriver situationen för detta på följande vis: 
 Undervisning på minoritetsspråk förekommer i sameskolan och de sverigefinska fristående skolorna samt de få kvarvarande tvåspråkiga klasserna i kommunala skolor. Viss temaundervisning förekommer också på meänkieli. Studiehandledning på modersmålet spelar en viktig roll vid undervisningen av romska elever, men annars har studiehand- ledning på modersmålet drabbats hårt av nedskärningarna på nittiotal- et. 
 För sådan undervisning är de språkpolitiska förhållandena snarast de omvända mot vad som gäller för svenska och engelska. Här be- finner sig svenskan entydigt i överläge maktmässigt. Från utgångs- punkten att främja svenskan kan därför sådan undervisning inte sägas vara problematisk. Tvärtom kan det finnas anledning att tro att ökade möjligheter till undervisning på det egna modersmålet ofta stärker chanserna att tillägna sig en god svenska (se vidare kapitel 13). Dessutom är sådan undervisning naturligtvis ett sätt att stärka de aktuella språken, och ge barn från minoritetsspråksgrupp- er större möjlighet till en allsidig utveckling av sitt modersmål. 
 Lärare med utländsk utbildning 
 Enligt tidigare bestämmelser i skollagen (1985:1100) gällde som krav för att få anställas utan tidsbegränsning i det offentliga skol- väsendet bl.a. att den sökande skulle behärska svenska språket. Varje kommun, eller i vissa fall landsting, avgjorde om kravet på språkkunskaper var uppfyllt. Genom en ändring i skollagen (1999:887) gäller fr.o.m. den 2 januari 2000 att en lärare som har ett annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska för att få ett behörighetsbevis av Högskoleverket skall ha de kunskaper i svenska som behövs. 
 76 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 Den nya ordningen innebär att Högskoleverket prövar om en lärare med utländsk utbildning har de kunskaper i svenska som be- hövs. Den som har ansökt om behörighetsbevis kan överklaga ett negativt beslut av Högskoleverket till de allmänna förvaltnings- domstolarna. Högskoleverket meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av skollagens bestämmelser om krav på kunskaper i svenska språket. 
 Svenska språknämnden hävdar i sitt förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket att man bör precisera lärarnas be- härskning av svenska för behörighet till olika slags undervisning på skilda nivåer. Språknämnden menar att detta i första hand gäller för lärarna i svenska under de tidigare skolåren i grundskolan. 
  
 3.1.3 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Våra förslag: 
  
 I alla skolor där undervisning bedrivs på främmande språk (sprint) skall verksamheten noga följas och fortlöpande utvärd- eras. 
  
 Den rättsliga grunden för sprint skall regleras när sådan under- visning bedrivs i betydande omfattning. 
  
 Regelverket för gymnasieskolan skall ändras så att det blir obligatoriskt att ge svenskundervisning under alla år av gymn- asieutbildningen. 
  
 Vi anser att situationen inom  
 förskolan  
 är god när det gäller svenska språkets ställning i förhållande till engelskan. Några tydliga tend- enser till att svenskspråkiga barn sätts i förskola på engelska (eller andra språk) går inte att spåra. Några förslag till förändringar i dessa avseenden har vi därför inte. Det är dock en brist att det inte finns språkstatistik för förskoleområdet. Vi föreslår i kapitel 13 att språkstatistik för förskoleområdet skall tas fram. 
  
 Ser man därefter till  
 grundskolan och gymnasieskolan  
 är ett viktigt mål att eleverna tillägnar sig goda färdigheter i både svenska och engelska och dessutom andra främmande språk. Sprint kan vara ett sätt att förbättra inlärningen av engelska och andra främmande språk. Den kan bidra till att öka det kommunikativa inslaget i undervisningen och den kan tidigt introducera eleverna till fack- språkliga begrepp på främmande språk. 
  
 77 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 Men den kan också ha negativa konsekvenser för elevernas ut- veckling av färdigheter i svenska, och för deras inhämtande av ämneskunskaper. En starkt utbredd sprint på engelska kan också vara en faktor i en process som försvagar svenskans ställning som komplett och samhällsbärande språk. 
 Vi anser att det inte finns tillräcklig kunskap för att man skall kunna ta ställning till om sprint allmänt sett är en bra undervis- ningsmodell eller inte. Som en generell metod för undervisningen kan därför sprint för närvarande inte rekommenderas. Sprint som bedrivs i mindre omfattning kan enligt vår mening knappast på- verka svenskan negativt, och vi ser därför inga skäl till att avråda från sprint när den bedrivs på detta vis. 
 Fler undersökningar skall göras 
 De undersökningar av sprints effekter som gjorts är alla av tämlig- en begränsad omfattning och kan tolkas på olika vis. Det behövs därför fler, mer omfattande och djupgående studier. Sådana under- sökningar måste innefatta både språkvetenskapliga och pedagogiska forskare. Enligt uppgifter som kommittén inhämtat planeras också projekt på området just nu, och forskningsmedel har nyligen be- viljats. 
 Ett flertal olika frågeställningar behöver enligt vår mening belys- as ytterligare. 
 För det första måste effekterna för elevernas inhämtande av ämneskunskaper studeras. Från allmänna utgångspunkter finns det goda skäl att anta att undervisningen sker effektivast på moders- målet. Vidare finns det klara belägg för att en allsidig utveckling av modersmålet är nödvändig för att en god kognitiv utveckling skall kunna komma till stånd. 
 För det andra måste effekterna för elevernas utveckling i svenska uppmärksammas. De undersökningar som antyder försämrade fär- digheter i bl.a. skriftlig framställning är utan tvekan illavarslande, även om de bygger på ett bräckligt material. Vad som händer med elevernas tillägnande av ett svensk fackspråk är också av betydelse. En angelägen fråga är även elevernas attityder till svenskan. Atti- tydmässiga förhållanden har stor betydelse för ett språks ställning och funktion inom ett visst samhälle. Framstår svenskan som ett språk som inte duger i vissa sammanhang? 
 78 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 För det tredje är det viktigt att uppmärksamma hur elevernas kunskaper i målspråket utvecklas. Att svenska elever måste vara duktiga i engelska är ovedersägligt. Om sprint är ett bra sätt att ut- veckla deras engelska är detta därför ett starkt argument för att till- lämpa sprint i en eller annan form. Men om inlärningen av engelska är svag, eller om lika goda resultat kan nås på annat vis, framstår det som mindre lämpligt att tillämpa sprint. Vi menar att det bör undersökas närmare vilka möjligheter som finns att utveckla språk- undervisningen och om det är lämpligare att sträva efter att för- bättra undervisning i främmande språk, snarare än att undervisa på ett sådant språk. En ambition måste vara att hitta en undervis- ningsmodell som främjar både svenska och kunskaper i främmande språk. En central fråga i sammanhanget är också lärarnas kunskaper och färdigheter i språket. Håller t.ex. den engelska eleverna får möta i sprint tillräckligt hög kvalitet? 
 För det fjärde bör man undersöka vilken påverkan sprint får på undervisningssituationen. En mer lärarstyrd och mindre interaktiv undervisning, genom att läraren blir mer bunden till en förberedd plan, till läromedel m.m., står på många vis i motsatsställning till centrala pedagogiska ambitioner. 
 Användningen av främmande språk skall följas 
 Det är också viktigt att det finns ordentliga kunskaper om sprints utbredning, vilka ämnen den omfattar, vilka språk som ingår m.m. Vi förslår därför att Skolverket ges i uppdrag att noggrant följa detta. Uppgifter som behövs är bl.a. hur många skolor, klasser och elever som berörs på skilda nivåer och vilka ämnen som omfattas. 
 Det är i detta sammanhang centralt att sprint på olika språk hålls isär. Med utgångspunkt i ambitionen att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk är det på grund av engelskans speciella ställning både internationellt och inom Sverige en skillnad mellan sprint på engelska och andra språk. En ökad användning av engelska som undervisningsspråk skulle på sikt kunna vara ett led i en process som försvagar svenskans ställning i Sverige i förhållande till engelskan, medan detsamma inte kan hävdas om andra språk. Däremot måste man naturligtvis anta att en eventuell negativ på- verkan på den enskilde elevens språkutveckling kan ske på liknande vis oavsett om sprint bedrivs på engelska eller t.ex. tyska. Om 
 79 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 negativa effekter av sprint på engelska kan konstateras, bör mot- svarande gälla för sprint på andra språk. 
 Vidare är det viktigt att undervisning på elevernas modersmål inte blandas samman med sprint. Tvåspråkig undervisning där minoritets- och invandrargrupper i någon utsträckning ges utbild- ning på sitt modersmål kan medföra stora vinster för de elever som ges denna möjlighet. I den mån sprint på exempelvis finska eller spanska involverar modersmålselever måste detta särhållas från fall där elever med svenska som modersmål ges undervisning på dessa språk. 
 Den rättsliga grunden för sprint skall regleras 
 Vi föreslår att den rättsliga grunden för sprint skall regleras. Om en huvudman vill anordna undervisning på annat språk än svenska i betydande omfattning, kan en särskild och tidsbegränsad dispens meddelas av Skolverket. Skolverket skall löpande följa upp under- visningen. 
 Dispens skall inte krävas för att anordna s.k. tvåspråkig under- visning på svenska och något annat modersmål. 
 Svenskundervisning skall vara obligatorisk under samtliga år i skolan 
 Vi anser att det är viktigt att eleverna ges möjligheter att utveckla sin svenska under hela gymnasietiden. Vi föreslår därför att regel- verket skall ändras så att det blir obligatoriskt att ge svenskutbild- ning under alla år i gymnasieskolan. 
  
 3.2 
  
 Högre utbildning och forskning 
  
 Högre utbildning och forskning hör till de samhällssektorer inom vilka det svenska språkets tillstånd och utveckling [] skall ana- lyseras, enligt den uppräkning som görs i kommitténs direktiv. Regeringen anger också att vi skall belysa behovet och vikten av svenska både som ett väl utvecklat allmänspråk och som ett språk inom olika fackområden. 
 Universitets- och högskoleområdet är ett av de områden som Svenska språknämnden speciellt uppmärksammar i sitt förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket. Nämnden fram- 
 80 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 för en rad åtgärder och krav avsedda att stärka svenskans ställning. Bland annat föreslås följande. 
  
 1. 
  
 Gymnasiets  
  
 C-kurs 
  i svenska skall vara obligatoriskt förkun- skapskrav för behörighet till teoretiska högskolestudier. 
  
 2. 
  
 De studerande skall kunna tala och skriva om sitt ämne på svenska. 
  
 3. 
  
 I högskoleförordningen skall införas krav på att doktorer skall dokumentera sin förmåga att både tala och skriva om sitt ämne på svenska. 
  
 4. 
  
 Konsekvenserna av engelska som läroboks- och föreläsnings- språk inom högskoleutbildningar skall studeras. 
  
 5. 
  
 Pedagogiskt utvecklingsarbete som gynnar parallell användning av svenska och engelska inom högskoleutbildning och forsk- ning skall främjas. 
  
 6. 
  
 Yrkesexamina skall garantera att den utexaminerade har för yrket tillräckliga kunskaper i svenska i såväl tal som skrift. 
  
 3.2.1 
  
 Engelskan dominerar inom flera fält 
  
 Att engelska i hög grad används inom högre utbildning och forsk- ning – särskilt naturvetenskap, teknik och medicin – är väl känt. Inom många ämnen publiceras avhandlingar i det närmaste uteslut- ande på engelska. Studier av publiceringsspråk för avhandlingar har exempelvis gjorts av Teleman (1992) för Lunds del och av Thelan- der (2000) för Uppsalas. Båda visar på en närmast hundraprocentig användning av engelska inom de medicinska, naturvetenskapliga och tekniska fakulteterna. Inom humaniora, teologi och juridik samt i viss mån samhällsvetenskap står sig svenska bättre. Det är mycket sällsynt med avhandlingar på tyska eller franska, med visst undantag för språkämnena (där stundtals också andra språk kan förekomma). 
 Gunnarsson  Öhman (1997) redovisar en undersökning av språkbruk och språkval vid Uppsala universitet. Författarna kon- staterar att anglifieringen har kommit långt, speciellt inom teknik, naturvetenskap, medicin och farmakologi. Anpassningen till engelskspråkig undervisning, litteratur och produktion är i första hand tydlig inom forskning och forskarutbildning. Även om bilden är något mer splittrad vad gäller den samhällsvetenskapliga fakul- teten och den  
 historisk-filosofiska 
  sektionen, intar engelskan också 
 81 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 inom dessa en framskjuten position. Sammantaget används inte svenska som vetenskapligt språk inom en stor del av universitetet, och andra främmande språk brukas inte heller i någon större ut- sträckning. Engelska är alltså det dominerande vetenskapliga språk- et. Marsh (1999) menar sammantaget att det svenska veten- skapssamhället utvecklas mot att engelska används i de mer ren- odlade vetenskapliga sammanhang och på högre nivåer inom ut- bildningen, medan svenskan används för popularisering och under- visning på lägre nivå. 
 I den tidigare berörda rapporten till Nordiska ministerrådets språkpolitiska referensgrupp (Falk 2001) redovisas svaren på en rundfråga till ett antal institutioner och fakulteter vid olika uni- versitet. Av de svar som lämnats framgår sammanfattningsvis att högre utbildning och forskning generellt sett är en domän där engelska används mycket frekvent. Andelen engelska varierar dock mellan olika fakulteter och institutioner. Överlag har anglifieringen nått längst inom naturvetenskap, teknologi och medicin. Inom dessa vetenskaper har engelska sedan lång tid en självklar ställning som vetenskapligt språk. Juridik är det ämne som mest utmärker sig för sin låga andel engelska, både på grundutbildningsnivå och på forskarutbildningsnivå. 
 Vidare finns det en klar tendens till ökad användning av engelska ju högre upp i utbildningen man kommer. Inom många ämnen är en stor del av kurslitteraturen engelskspråkig redan på grundut- bildningsnivå, men framför allt ökar andelen på engelska drastiskt efter den första grundkursen. På de flesta forskarutbildningarna dominerar engelskspråkig kurslitteratur, undervisning och semin- arier är på engelska och studenterna skriver rapporter, artiklar och avhandlingar på engelska. Ett fåtal institutioner kräver samman- fattningar till avhandlingarna på svenska. 
  
 3.2.2 
  
 Engelskan inte oproblematisk 
  
 De lärare och studenter som besvarat Falks enkät uttrycker ingen vilja till ökad användning av engelska på grundutbildningsnivå (a.a. s. 38). Lärare uppger tvärtom att de helst undervisar på svenska så långt det är möjligt, och studenterna att de helst läser kurslitteratur på svenska om de får välja. En allmän uppfattning är att man undervisar bättre på det språk man behärskar bäst. Man har märkt att undervisning på andra språk (i praktiken engelska) påverkar 
 82 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 kommunikationen mellan föreläsare/lärare och studenter; både lär- are och studenter känner sig mer hämmade inför att diskutera på engelska och diskussionen når ofta inte samma vetenskapliga nivå. En del påpekar att det inte bara är kommunikationen som hämmas i detta sammanhang utan även inlärningen genom att studenterna inte får utveckla tankar på sitt eget modersmål. Dessutom uppges att många lärare och studenter överskattar sina kunskaper i engel- ska och därmed kanske lite väl lättvindigt överger svenskan till förmån för engelskan. 
 Pierce menar vidare att en konsekvens av engelska som det enda vetenskapliga språket är att man inte upplever något behov av att kunna bruka ytterligare språk, vilket medför en viss likriktning av den vetenskapliga debatten; engelskspråkig får bli liktydigt med internationell. 
 Ännu en aspekt som har uppmärksammats av många institutio- ner som deltagit i rundfrågan är att studenterna har luckor när det gäller svensk terminologi. Dessutom påpekas att studenterna inte kan att uttrycka sig korrekt i skriftliga sammanhang. En tillfrågad lärare konstaterar att studenterna inte behärskar svenska termer och uttryck, och från annat håll framförs åsikten att det är sorgligt att studenterna inte längre har ett svenskt vetenskapligt språk att tillgå. 
 Pierce menar att diskussionen kring dessa frågor borde fördjupas ute på universitet och högskolor; nu stannar man vid ett så här är det och det är ju oroväckande på något vis. Det förefaller vara få som funderar över konkreta åtgärder för att inom grundutbild- ningen underlätta och förbereda studenterna på mötet med engel- skan, eller för att vidmakthålla svenskan som vetenskapligt språk på forskarnivå. 
 Det huvudsakliga argumentet för den utbredda användningen av engelska är att den nationella och internationella rörligheten inom forskarvärlden måste förbättras och öka. I propositionen Den öppna högskolan (prop 2001/02:15) framhåller också regeringen följande i samband med en genomgång av åtgärder för att öka rekryteringen av utländska studenter till Sverige: 
 Svenska universitet och högskolor har i dag ett betydande antal kurser och program på engelska. Sverige ligger långt framme inom detta om- råde vid en jämförelse med andra  
 EU-länder. 
  Under senare år har ut- budet av engelska kurser och program ökat markant. I en enkätstudie utförd av utredningen framgår att efterfrågan av utbildning på engelska stadigt växer och att utbildningsalternativ på engelska med största 
 83 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 sannolikhet också kommer att öka framöver. Regeringen ser detta som en riktig och positiv utveckling. 
  
 3.2.3 
  
 Reglering av språkförhållanden i universitets- och högskoleutbildning 
  
 De grundläggande bestämmelserna för universitets- och högskole- verksamheten i Sverige finns i högskolelagen (1992:1434). Några direkta bestämmelser om språkförhållandena ges inte. Riksdagen har dock nyligen i 1 kap. 9 § infört målet att den grundläggande högskoleutbildningen bl.a. skall utveckla förmågan att utbyta kun- skaper även med personer utan specialkunskaper inom området (bet. 2001/02:UbU4). 
 I högskoleförordningen (1993:100) behandlas sådant som hög- skolornas organisatoriska uppbyggnad, vilka typer av lärartjänster som får finnas samt behörighetsvillkor och anställningsförfaranden för dessa, behörighetsregler för studerande, regler för kurs- och studieplaner m.m. I bilaga 2 (Examensordning) ges bestämmelser för vilka examina som får avläggas och vilka krav som skall uppfyll- as för respektive examen (utöver de ovan citerade allmänna målen i högskolelagen). Några språkbestämmelser finns inte här. 
 Därutöver bestämmer varje högskola på skilda nivåer och vis egna mål för utbildningen för olika examina, program och kurser. 
 Någon central reglering av språkval etc. för doktorsavhandlingar finns inte. Enligt högskoleförordningen (8 kap. 5 §) ligger huvud- ansvaret för forskarutbildningen på fakultetsnämnden vid respekti- ve universitet och högskola. Vissa allmänna regler för doktors- avhandlingen anges (8 kap. 13 §), men språkfrågan berörs inte. 
  
 3.2.4 
  
 Lokala regler för avhandlingsspråk 
  
 En genomgång av reglerna om avhandlingsspråk vid de skilda läro- sätena visar att dessa varierar. Det vanligaste förefaller vara att fak- ultetsnämnder eller motsvarande bestämmer på vilket språk en av- handling får skrivas, som en del av det övergripande ansvaret för forskarutbildningen inom skilda områden vid respektive universitet och högskola. I något fall tillämpas dock mer centrala bestäm- melser. Uppsala universitet har exempelvis regler för utformning m.m. av doktorsavhandlingar som gäller för samtliga fakulteter. I 
 84 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 andra fall finner man regler på lägre nivå, som i de studieplaner som respektive institution utformar för forskarutbildningen inom sitt ämne. 
 En vanlig bestämmelse är att avhandlingar får skrivas på svenska, danska, norska, engelska, franska och tyska. Det är dock inte ovan- ligt att engelska utpekas som det föredragna språket: Doktorsav- handlingen skall normalt skrivas på engelska. Skall annat språk an- vändas, anges det i den individuella studieplanen. (Handbok för forskarutbildningen inom  
 matematisk-naturvetenskapliga 
  fakultet- en, Lunds universitet, 2000) eller Doktorsavhandling skall i regel skrivas på engelska. Det är dock möjligt att skriva avhandlingen på annat språk, men för detta krävs dekanus godkännande (Studie- handbok för forskarutbildning. KTH, 1997). Ännu starkare formuleringar återfinns också: Avhandlingen skall skrivas på engelska. Den kan i undantagsfall skrivas på svenska. (Studie- handbok för forskarstuderande. Chalmers, 1999). I vissa fall godtas endast engelska: Avhandling skall författas på engelska språket. (Studieplan för forskarutbildning i ämnet etologi. SLU, 2001). 
 Det är heller inte ovanligt att det påpekas att de uppsatser som ingår i en sammanläggningsavhandling (en avhandling som består av en sammanställning av separata artiklar) i största möjliga ut- sträckning skall ha varit publicerade i internationella, engelsk- språkiga tidskrifter, för att en tillräckligt hög kvalitet skall kunna garanteras, och att sammanläggningsavhandlingar rekommenderas av samma skäl. Detta innebär i praktiken att engelska anbefalls som avhandlingsspråk. Sammanläggningsavhandlingar är helt dominer- ande inom naturvetenskap, teknik och medicin. 
  
 3.2.5 
  
 Goda kunskaper i både svenska och engelska efterfrågas 
  
 Att det krävs goda kunskaper i engelska för att man skall kunna genomgå en högre utbildning inom många områden är uppenbart. Lika klart är det att god förmåga att läsa, skriva och tala engelska krävs för den yrkesverksamhet som många högutbildade ägnar sig åt efter examen. 
 Men goda kunskaper i svenska språket behövs också. Sveriges universitets- och högskoleförbund (SUHF) genomförde under 1998 en enkätundersökning där ca 5 500 doktorander, 5 500 personer som avlagt doktors- eller licentiatexamen och 
 85 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 700 arbetsgivare inom relevanta branscher fick svara på frågor om utbildningens innehåll, vilka krav yrkeslivet ställer m.m. (En genomlysning av svensk forskarutbildning, 1999). De tillfrågade personerna har utbildning inom alla universitetsområden. 
 En uppsättning av frågor rörde hur viktiga man ansåg olika om- råden vara. Sammanlagt 19 olika områden presenterades. Student- erna fick svara på om området i fråga prioriterades inom ut- bildningen och om det borde prioriteras. De utexaminerade svarade på om området hade prioriterats under deras utbildning och om de nu uppfattade det som viktigt i yrkeslivet. Arbetsgivarna fick kryssa för fem områden de ansåg vara viktiga då de anställde pers- oner. 
 Två områden som man fick ta ställning till var muntlig och skriftlig färdighet i svenska respektive engelska. Tabell 3:1 sam- manfattar resultatet för just dessa områden. 
  
 Tabell 3:1.  
 Svar på frågor om områden som prioriterats under ut- bildningen, bör prioriteras resp. är viktiga för yrkesverksamhet 
  
 Dokto- 
  
 Examine- 
  
 Arbets- 
  
 rander 
  
 rade 
  
 givare 
  
 Priorite- 
  
 Bör prio- 
  
 Prioriterades 
  
 Viktigt 
  
 5 viktiga 
  
 ras nu 
  
 riteras 
  
 utbildning 
  
 i yrke 
  
 Svenska 
  
 21 
  
 55 
  
 31 
  
 77 
  
 24 
  
 Engelska 
  
 51 
  
 82 
  
 64 
  
 80 
  
 22 
  
 Källa:  
 En genomlysning av svensk forskarutbildning. 1999. 
 Som framgår tycker samtliga grupper att engelska är viktigt. Un- gefär hälften av doktoranderna anser att engelskan prioriteras nu, och drygt 80 % att den bör prioriteras. Av de utexaminerade pekar 80 % på att engelskkunskaper är viktiga i arbetslivet. Även arbets- givarna värdesätter engelskan; med 22 % markeringar placerar sig muntlig och skriftlig språkfärdighet i engelska på en delad åttonde- plats bland de egenskaper arbetsgivarna anser vara viktiga (högst rankas social kompetens och samarbetsförmåga). Uppenbart är dock att också svenskan anses vara viktig. Arbetsgivarna sätter den t.o.m. högre än engelskan (24 % markeringar). Av de utexaminer- ade uppger 77 % svenskan vara viktig. För doktoranderna gäller att drygt hälften anser att svenskan bör prioriteras i utbildningen. 
 86 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 3.2.6 
  
 Utbildning i vetenskapligt skrivande 
  
 Strand (2000) redovisar en inventering av undervisning i veten- skapligt skrivande vid Stockholms universitet. Även om det natur- ligtvis kan finnas skillnader mellan olika lärosäten, är det svårt att tro att situationen i Stockholm är radikalt annorlunda än den som råder på annat håll. Därför kan den bild som ges förmodligen vara giltig även för andra lärosäten. 
 Av rapporten framgår att förhållandena fullt naturligt skiljer sig åt mellan olika institutioner och fakulteter. På vissa institutioner ges smärre kurser i vetenskapligt skrivande, men det vanligaste är att skrivträningen sker genom att studenterna producerar rapport- er, PM, projektarbeten m.m. som en del av den ordinarie undervis- ningen. I många fall förekommer också rena uppsatskurser av skilda slag. Här ingår ibland undervisning i det vetenskapliga skriv- andets formalia (referenser, litteraturlistor o.d.). Från många håll framförs också att studenterna har varierande förkunskaper och språkfärdigheter. Vissa har ett korrekt språk och kan skriva texter som också i andra avseenden uppfyller kraven på en vetenskaplig framställning. Andra har betydligt större problem att producera välfungerande texter, och i en del fall gäller problemen även helt elementära saker som stavning och meningsbyggnad. 
 Det övergripande intrycket är att det inte sker någon direkt, heltäckande och systematisk träning av förmågan att skriva veten- skaplig text, på vare sig svenska eller engelska. Samtidigt framstår det som om det i många fall finns behov av ytterligare insatser. Exempelvis har genomströmningen vid uppsatskurser traditionellt varit lägre än för många andra kurser, och trots att en hel del för- bättringar uppnåtts genom olika åtgärder är detta problem inte löst. 
  
 3.2.7 
  
 Språkmoment i introduktionskurser och collegeterminer 
  
 I den offentliga utredningen Mångfald i högskolan (SOU 2000:47) föreslås att en introduktionskurs skall bli ett obligatoriskt moment i högskoleutbildningen. I en sådan kurs skulle enligt förslaget ingå en del om kommunikation. Som ett första steg föreslår man att ett tiotal universitet skall få anordna en obligatorisk  
 20-poängs 
  hög- skoleintroduktionskurs som pilotprojekt. Liknande förslag har också tidigare framförts av utredningen om studentinflytande inom högskolan (Ds 1998:51) och högskoleutredningen (SOU 1992:1). 
 87 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 I Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) ställer sig regeringen avvisande till obligatoriska introduktionskurser. Man framhåller (s. 50): En sådan utbildning skulle, som flertalet remissinstanser framhållit, förlänga studietiden med en termin och därmed medföra stora kostnader både för de studerande och för staten. Flertalet högskolenybörjare är inte i behov av en så lång introduktion. Där- emot är man positiv till frivilliga kurser: Redan i dag anordnas kortare frivilliga introduktionskurser vid ett flertal lärosäten som syftar till att underlätta studenternas fortsatta högskolestudier. För de studenter, som känner sig osäkra på sin förmåga eller som upp- lever den akademiska miljön som så främmande att de tvekar att ta steget in i högskolan, kan en introduktionskurs vara av stor nytta. Regeringen pekar i sammanhanget också på vikten av goda kun- skaper i svenska (s. 51):  Goda kunskaper i det svenska språket har stor betydelse för att högskolestudier skall kunna bedrivas fram- gångsrikt, men också för det framtida arbetslivet. Vid några läro- säten erbjuds i dag introduktionskurser i svenska för invandrar- studenter som har en utländsk gymnasieutbildning och som vill förbättra sina kunskaper i svenska. I likhet med mångfaldsutredar- en anser regeringen att valbara inslag av språkträning bör kunna ingå i de ovan nämnda introduktionskurserna eller i den s.k. coll- egeutbildningen. Även svenskfödda kan ha behov av att få under- visning i det svenska språket. 
 Utredningen om mångfald i högskolan föreslår också att en s.k. collegetermin bör provas. Denna skulle vända sig både till person- er som saknar behörighet och personer som är formellt behöriga men i praktiken saknar de reella kunskaper som krävs för att till- fredsställande kunna följa högskoleundervisningen (s. 120). 
 Collegeterminer har provats vid några universitet och högskolor. Ett exempel på hur det kan fungera kan hämtas från Umeå. Där bedrivs sedan 1998 en collegeutbildning som ett samarbetsprojekt mellan Umeå universitet, Folkuniversitetet i Umeå och Kunskaps- lyftet i Umeå kommun. Utbildningen består av två terminer. Den ena terminen utgörs av gymnasiekurser och är avsedd för dem som behöver komplettera sin gymnasieutbildning för att få formell kompetens, eller vill fräscha upp gamla kunskaper för att få reell kompetens. En speciell variant inriktad mot matematik finns också. Den andra terminen ligger på högskolenivå. Inriktningen beskrivs på följande vis: 
  
 College-högskolenivå 
  vänder sig till dig som t.ex. har formella men in- aktuella kunskaper, känner osäkerhet inför högskolestudier, inte rik- 
 88 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 tigt har bestämt sig [sic] för vilka universitetsstudier som du vill fort- sätta med, eller väntar på att bli antagen till annan utbildning eller vill stärka dina förutsättningar att bedriva framgångsrika studier. Kursen omfattar bl a muntlig- och skriftlig framställning, data/IT och en idé- historisk översikt. (Vad är college? 2002) 
 Man söker antingen till gymnasiekursen eller till högskolekursen. Den som genomgått gymnasiekursen med godkänt resultat är gar- anterad plats på högskolekursen. 
 Riksdagens har beslutat att universitet och högskolor skall få möjlighet att i rekryteringsfrämjande syfte erbjuda en introducer- ande utbildning i samarbete med kommunal vuxenutbildning (prop. 2001/02:15, bet. 2001/02 UbU4). 
  
 3.2.8 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Våra förslag: 
  
 Åtgärder skall vidtas för att främja parallell användning av engelska och svenska inom forskning och vetenskap. 
  
 I utbildning vid svenska universitet och högskolor skall ett mål vara att studenterna tillägnar sig förmåga att i både nationella och internationella sammanhang muntligt och skriftligt och för olika målgrupper utbyta kunskap inom sitt specialområde. 
  
 En genomgång skall göras av kraven för yrkesexamina vid hög- skolan. I relevanta fall skall införas krav på för yrket tillräckliga kunskaper i svenska i såväl tal som skrift. 
  
 Vår bedömning: 
  
 Universitet och högskolor bör förstärka moment i utbild- ningen som förbättrar studenternas muntliga och skriftliga färdigheter i både svenska och engelska, samt i vissa fall höja förkunskapskraven i svenska. 
  
 Vi anser att frågan om svenskans och engelskans ställning inom högre utbildning och forskning är central. Det är uppenbart att det är nödvändigt med ett utbrett användande av engelska. Få verk- samheter är så internationella som forskning. För att svenska forskare skall kunna göra sina rön kända utomlands, ta in veten- skaplig kunskap utifrån och kunna delta i internationell verksamhet krävs att de har goda kunskaper i engelska, som ju är den inter- nationaliserade vetenskapens främsta språk. Det är dessutom önsk- 
 89 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 värt att svenska studenter, högskolelärare och forskare behärskar andra främmande språk än engelska. 
 Samtidigt står det klart att bruket av engelska inte är oproblem- atiskt. Det finns indikationer på att både studenter och lärare i olika sammanhang finner det svårt att använda engelska. Detta kan få konsekvenser för studenternas kunskapsinhämtande, undervis- ningens kvalitet m.m. 
 Även för svenskans ställning inom landet och dess utveckling som komplett språk skapar engelskans dominerande position inom delar av högskoleverksamheten problem. Om vissa områden för- loras för svenskan helt och hållet – och som framgått finns det mycket som tyder på att så skett inom några fält – upphör svenskan att utvecklas inom denna sfär. Det blir då med tiden svårt att an- vända svenska i de fall där detta vore önskvärt. Möjligheterna att sprida kunskaperna ut i samhället, förutsättningar för insyn i forskningsverksamheten och till diskussion av utvecklingen, kon- sekvenserna av olika upptäcker m.m. försämras då drastiskt. 
 En sådan utveckling kan också vara till men för det svenska när- ingslivet. Mycket av den nya tekniska kompetensen genereras inom universitet och högskolor samt storföretag för vilka engelskan är arbetsspråk. Om sådan kunskap inte kan uttryckas på svenska kan det försvåra möjligheterna att föra innovationerna vidare till små och medelstora företag, vilket kan hämma utvecklingen av dessa. 
 Vi anser därför att det är viktigt att stärka svenskans ställning inom universitets- och högskolevärlden. Detta får dock inte ske på bekostnad av engelskan. Både svenska och engelska behövs. En diskussion av förhållandet mellan svenska och engelska inom svenskt universitetsväsen måste därför handla om ett  
  
 både–och, 
  
 inte ett  
  
 antingen–eller 
 . 
  
 Vi anser vidare att det är viktigt att svenska studenter har god förmåga att i såväl tal som skrift behandla de ämnen de studerar. Detta efterfrågas av arbetsmarknaden och det är också en grund- läggande förutsättning för att den enskilda studenten skall kunna genomföra sin utbildning på ett effektivt och framgångsrikt sätt. Enligt vår mening bör ett övergripande mål för den högre utbild- ningen därför vara att studenterna behärskar både svenska och engelska väl. Därutöver bör andra stora internationella språk som franska, tyska och spanska behärskas i större utsträckning än vad som är fallet i dag. Vi erinrar här om att EU har uppsatt som mål att medborgarna i medlemsstaterna skall behärska två främmande språk, utöver att ha goda kunskaper i modersmålet. I kapitlet om 
 90 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 språkpolitik (16) lämnar vi förslag på mål för en nationell språk- politik, där detta språkmål inom EU ingår. 
 Kurser i vetenskaplig kommunikation bör införas 
 En förstärkning av moment som förbättrar den muntliga och skriftliga språkfärdigheten i svenska och engelska bör generellt övervägas i universitets- och högskoleutbildningen. Det är också önskvärt att kunskaperna i andra språk ökas. Speciellt vore det lämpligt att studenterna i större utsträckning kunde läsa veten- skaplig text på exempelvis franska eller tyska. 
 Universitet och högskolor bör därför utveckla kurser i veten- skaplig kommunikation som omfattar träning i att både tala, skriva och läsa. Sådana kurser bör integreras i de skilda utbildningspro- grammen. Det finns anledning att tro att detta kan löna sig även rent ekonomiskt genom att genomströmningen kan öka (inte bara på rena uppsatskurser). Dessutom bör studenternas attraktions- kraft på arbetsmarknaden därigenom öka, vilket i sin tur bör vara ett konkurrensmedel för den enskilda högskolan. 
 I den frivilliga introduktionsterminen bör moment av språkutbildning ingå 
 Försök görs för närvarande med en frivillig introduktionstermin som allmänt förbereder och introducerar studenterna till de kommande studierna. Vi anser att det i en sådan kurs bör ingå moment av språkutbildning. Dagens studenter har en betydligt mer heterogen bakgrund än tidigare, och med tanke på de ambitioner som finns att minska den sociala snedrekryteringen till högre ut- bildning, förstärka den etniska och kulturella mångfalden etc., är det rimligt att anta att detta i än högre grad kommer att prägla kommande studentgenerationer. Kurser som underlättar mötet med det akademiska språket bör ha stort värde i detta sammanhang och dels kunna ge den enskilde bättre möjligheter att framgångsrikt genomföra sina studier, dels underlätta för högskolan genom att ett större mått av gemensamma utgångspunkter skapas. 
 Vi vill i detta sammanhang betona att skolan har det grund- läggande ansvaret för att eleverna har de förkunskaper som behövs då de går över till högskolestudier. Ett införande av språkmoment 
 91 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 inom en introduktionstermin skall inte innebära att gymnasie- moment flyttas upp på högskolenivå, och det skall heller inte ses som uttryck för att förkunskapskraven kan sänkas. Den skall inte heller ses som en ersättning till den kommunala vuxenutbildningen. 
 Språkmoment bör ingå i collegeutbildning 
 Riksdagen (bet. 2001/02:UbU4) har beslutat att universitet och högskolor skall ges möjlighet att erbjuda s.k. collegeutbildning i samarbete med kommunal vuxenutbildning, i enlighet med förslag- en i Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). Vi anser att språk- moment bör ingå i sådan utbildning. 
 Vi vill också framhålla att en collegeutbildning skall ha som mål- sättning att bredda rekryteringen genom att locka nya grupper till högskolan. I enlighet med vad vi tidigare framfört ligger ansvaret för att studenterna har tillräckliga förkunskapskrav primärt på skolan. I den mån elever behöver komplettera sin gymnasiekom- petens i svenska inför högskolestudierna bör detta därför i huvud- sak ske inom ramen för de ordinarie gymnasieskolformerna, ex- empelvis komvux. 
 Svenska C skall vara obligatorisk på naturvetenskapsprogrammet i gymnasieskolan 
 Svenska språknämnden föreslår att gymnasieskolans  
 C-kurs 
  i svenska skall vara obligatorisk för behörighet till teoretiska hög- skolestudier. 
 Vi anser att det är inkonsekvent att denna kurs numera är oblig- atorisk inom samhällsvetenskapsprogrammet, men inte inom nat- urvetenskapsprogrammet. Vi föreslår att kursen skall göras oblig- atorisk även för naturvetenskapsprogrammet. Detta skulle bl.a. ge de studenter som från detta program går över till högskolans ut- bildningar inom naturvetenskap, teknik och medicin – som fram- gått de fält där domänförlusterna är mest uttalade – en bättre grund för att tillägna sig de språkfärdigheter i svenska som både utbild- ning och arbetsliv kräver och också motverka domänförluster för svenskan. 
 92 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 Svenska C bör vara förkunskapskrav på flertalet teoretiska högskole- utbildningar 
 Vi gör bedömningen att Svenska C bör vara förkunskapskrav inom den särskilda behörigheten för flertalet teoretiska högskoleutbild- ningar. 
 Självfallet måste då goda möjligheter till komplettering av gymn- asiekompetensen, exempelvis via komvux, finnas för de elever som inte läst denna kurs i sin ordinarie gymnasieutbildning. 
 Det kan i detta sammanhang påpekas att Högskoleverket nyligen har föreslagit att Svenska B och Engelska A skall ingå i kraven för grundläggande behörighet till högskolestudier. Vi anser att detta är ett steg i rätt riktning. 
 Målen i högskolelagen skall ändras 
 Som redovisats har det nyligen genomförts en revidering av hög- skolelagens 1 kap. 9 § som innebär att den grundläggande hög- skoleutbildningen skall utveckla förmågan att utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. Vi anser att detta är en riktig och välkommen förändring, bl.a. eftersom förmågan att utbyta kunskaper även med personer utan specialkun- skaper inom området måste förutsätta förmåga att hantera ämnet på svenska. 
 Vi menar dock att den aktuella paragrafen kunde förändras ytterligare, för att ännu starkare betona att god språkfärdighet är ett viktigt mål för utbildningen. Vi föreslår därför att den aktuella paragrafen ändras så att det i beskrivningen av de allmänna målen i 1 kap. 9 § sätts upp som mål att högskoleutbildningen skall ge studenterna förmåga att i både nationella och internationella sammanhang muntligt och skriftligt och för olika målgrupper ut- byta kunskap inom sitt specialområde. 
 Genomgång av kraven för yrkesexamina skall göras 
 Svenska språknämnden föreslår att yrkesexamina skall säkra att den utexaminerade har för yrket tillräckliga kunskaper i svenska i såväl tal som skrift. Vi menar att sådana krav skall införas för de veten- skapligt anknutna professioner där det finns risk att studenterna 
 93 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 inte ges möjlighet att tillägna sig ett fullgott svenskt fackspråk under utbildningen. 
 Den redan föreslagna förändringen av högskolelagens allmänna mål borde kunna ge stöd också för en sådan förändring av de mål för utbildningen som respektive lärosäte formulerar. Dessutom skall det i högskoleförordningens bilaga 2, där kraven för olika ex- amina anges, i relevanta fall införas ett krav på tillräckliga kunskap- er i svenska i såväl tal som skrift. Vi föreslår därför att en genom- gång görs av högskoleförordningens bilaga 2 (examensordningen) om i vilka fall krav på för yrket relevanta språkkunskaper skall in- föras som en del av examensfordringarna. 
 Pedagogiskt utvecklingsarbete bör främjas 
 En grundläggande ambition inom universitetsvärlden bör vara att svenska och engelska skall användas parallellt inom såväl grund- som forskarutbildningen. Detta måste självfallet lösas på skilda vis inom olika ämnen, med hänsyn till sådant som tillgången till läro- böcker och andra texter på svenska respektive engelska, inter- nationella samarbeten m.m. Vi gör därför bedömningen att peda- gogiskt utvecklingsarbete som främjar parallell användning av svenska och engelska i högskoleutbildningen bör främjas. Detta bör vara en uppgift för universitetens och högskolornas kontinuer- liga pedagogiska utvecklingsarbete. 
 Språkliga färdigheter bör vara en del av målen för forskarutbildningen 
 Universitet och högskolor bör enligt vår bedömning i målen för sina forskarutbildningar inkludera språkliga färdigheter, som då alltså skall gälla både svenska och engelska. Ett exempel på hur man skulle kunna utforma ett sådant mål kan hämtas från Sveriges lant- bruksuniversitet. Där har man i ett måldokument formulerat följ- ande som ett av flera mål för vad doktorsexamen skall garantera: [att doktorn] kan i såväl nationella som internationella samman- hang muntligt och skriftligt presentera och diskutera forsknings- resultat inför olika målgrupper. (Program för verksamhetsutveck- ling i ett kvalitetsperspektiv, 2000.) En förändring av målen i hög- skolelagens 1 kap. 9 § på det sätt som ovan diskuterats skulle vara 
 94 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 ett stöd för arbetet med att införa sådana mål i de lokala forskarut- bildningsplanerna. 
 Hur dessa mål skulle uppnås och hur färdigheterna skall kunna dokumenteras bör de ansvariga för respektive forskarutbildning ta ställning till. Förmodligen krävs olika modeller för olika lärosäten och ämnen. 
 Sammanfattning och abstract på svenska skall ingå i doktorsavhand- lingar på annat språk 
 Vi föreslår att det skall vara obligatoriskt att till avhandlingar på annat språk än svenska foga en sammanfattning på svenska. Dess- utom bör abstract, dvs. det korta referat om ca 250 ord som står bl.a. på det s.k. spikbladet, återges i både svensk och engelsk ver- sion. Danska och norska bör behandlas på samma sätt som svenska. 
 En sammanfattning på svenska gör att svenskan kan hållas lev- ande även inom de mest avancerade fälten av modern forskning. För den enskilde doktoranden ger det också möjlighet att öva sig i att beskriva sitt ämne på svenska, och det kan vara ett led i doku- mentationen av att man uppnått delar av det ovan diskuterade målet för kommunikativa färdigheter. En svensk sammanfattning ökar också förutsättningarna för att sprida den nya kunskapen ut i det svenska samhället. 
 Också en svenskspråkig version av det korta referatet (abstract) till avhandlingen bör bidra till detta. 
 Ett sådant krav kan införas högskoleförordningens 8 kap. 13 § genom ett tillägg av följande lydelse: En doktorsavhandling på annat språk än svenska skall innehålla dels ett kort referat på både svenska och engelska, dels en sammanfattning på svenska. En av- handling på svenska skall innehålla dels ett kort referat på både svenska och engelska, dels en sammanfattning på engelska, franska eller tyska. Danska och norska skall behandlas som svenska. 
 Publicering av populärvetenskapliga presentationer bör uppmuntras 
 Utöver krav på sammanfattning och abstract kan de olika lärosäte- na kräva exempelvis en populärvetenskaplig presentation av forsk- ningen avsedd att publiceras i pressen e.d. 
 95 
  
 Utbildningsområdet 
  
 SOU 2002:27 
  
 Så sker redan nu vid flera fakulteter vid Lunds universitet. I Föreskrifter för forskarutbildningen vid samhällsvetenskapliga fakulteten vid Lunds universitet (2000) anges exempelvis att alla doktorsavhandlingar skall också kortfattat sammanfattas populär- vetenskapligt på svenska. Vi menar att detta är ett gott exempel på hur en doktorand kan dokumentera sin förmåga beträffande en viktig del av det ovan diskuterade målet att i såväl nationella som internationella sammanhang muntligt och skriftligt presentera och diskutera forskningsresultat inför olika målgrupper. 
 Vår bedömning är att att liknande krav bör införas vid fler läro- säten. 
 Terminologiskt samarbete bör ske mellan universitet och högskolor och språkvården 
 Enligt vår bedömning är det viktigt med ett nära samarbete på det terminologiska området mellan universitet och högskolor och den terminologiskt inriktade språkvården. Den forskning som utförs vid universitet och högskolor ligger i framkanten av kunskapsut- vecklingen. Därigenom kommer många nya begrepp och termer att skapas genom denna verksamhet. Det är då viktigt att det finns möjlighet att skapa en god och fungerande svensk terminologi. Detta kräver att det finns goda möjligheter för samarbete mellan terminologer och forskare. 
 Läromedel på svenska bör finnas inom alla delar av lärarutbild- ningen 
 Vi vill också framhålla vikten av att blivande lärare får goda möjlig- heter att tillägna sig svensk terminologi inom de ämnen som de senare skall undervisa i. Om de studenter som utbildar sig till lärare på skilda nivåer genom sina universitetsstudier inte får möjlighet att tillägna sig ett fullgott svenskt fackspråk inom sitt ämne, får de naturligtvis svårt att tala om sitt ämne på svenska för sina kom- mande elever. Detta kan dels leda till att svenskan får en svagare ställning inom skolan än vad som annars skulle vara fallet, dels skapa svårigheter för kommunikationen med eleverna, dels leda till att de termer som eleverna får lära sig i skolan inte är de korrekta. 
 96 
  
 SOU 2002:27 
  
 Utbildningsområdet 
  
 Det måste därför säkras att lärarstuderande inom samtliga ämnen kan tillägna sig ett fullgott svenskt fackspråk. En förutsättning för detta är att de har tillgång till läromedel på svenska. 
 Forskning bör ske om konsekvenserna av högskoleundervisning på engelska 
 Slutligen vill vi fästa uppmärksamhet på att det är väl känt att det innebär en extra påfrestning att inte få använda sitt modersmål. Vilka konsekvenserna blir av det utbredda bruket av engelska inom vissa ämnen vet vi mycket lite om. Det bör därför studeras vilka effekterna blir för inlärning, förståelse, undervisningssituationen m.m. när svenska studenter får sin utbildning på engelska, samt hur sådan undervisning kan bedrivas framgångsrikt. I kapitel 15 lämnar vi förslag inom området språkvårdsrelaterad forskning. 
 97 
 4 Politik och förvaltning 
 I detta kapitel redovisas en kartläggning av svenskans bruk och ställning inom politik och förvaltning. 
 De frågor som främst uppmärksammats beträffande svenskans ställning i politiska sammanhang är kopplade till bruket av svenska inom EU. Dessa frågor behandlas i kapitlets första del, som också utgör huvudparten av kapitlet. Svenskans ställning inom den mer inhemska politiken och förvaltningen behandlas i kapitlets andra del. 
 Följande punkter ingår i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket när det gäller svenskans ställning inom politik och förvaltning. 
  
 Regeringen skall fastlägga officiella svenska riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU, och även fortsättnings- vis årligen bedöma och till riksdagen rapportera om kraven i riktlinjerna uppfylls samt om de nödvändiga resurserna finns inom EU. 
  
 Hur Sverige kan stödja utbildning av tolkar  
  
 från  
 svenska skall undersökas. 
  
 Undersökningar av dokumentanvändning och informations- strömmar med avseende på  
  
 EU-texter 
  skall genomföras. 
  
 Utvecklingen av översättningshjälpmedel för de svenska över- sättarna skall följas noga. 
  
 Svenska språket skall normalt användas inom den offentliga administrationen. 
  
 4.1 
  
 Svenskans ställning som  
  
 EU-språk 
  
 För svenskans ställning som komplett och samhällsbärande språk är Sveriges  
 EU-medlemskap 
  en central fråga. Genom vårt lands in- träde i EU kom vi att inlemmas i en större politisk och administr- 
 99 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 ativ struktur, där andra språk än svenska har en dominerande posit- ion. Det är uppenbart att det därigenom kan finnas risk för att svenskan tappar mark på den offentliga arenan, genom att svenska politiker, tjänstemän m.m. i större utsträckning än tidigare får ut- föra sitt arbete på andra språk än svenska. Det finns också risk för att tillgången till information och möjligheterna till insyn och på- verkan försämras för dem som inte behärskar engelska och franska. 
 I regeringens direktiv till kommittén skrivs som första moment under rubriken Svenska språkets ställning: Kommittén skall före- slå åtgärder som leder till att svenskans ställning som officiellt språk inom EU kan bevaras. Det anges därvid att behovet av kva- lificerade översättare och tolkar i det sammanhanget [skall] belysas särskilt. I den redovisning som ges av regeringens bedömning i budgetpropositionen för år 1999 framhålls att utgångspunkterna för en svensk språkpolitik bör vara att svenska språket bevaras som ett samhällsbärande och komplett språk i Sverige och att det förblir ett officiellt språk i EU. I Berättelse om verksamheten i Europe- iska unionen (skr. 2001/02:30) framhåller regeringen att dess ambition är att förbättra situationen för svenskan ytterligare (s. 318). 
 I detta avsnitt behandlar vi frågan om hur  
 EU-medlemskapet 
  på- verkar svenskan från ett domänperspektiv: förlorar vårt språk an- vändningsområden på grund av detta, och hur kan vi främja rätten att bruka svenska i  
 EU-sammanhang? 
  De problem som är för- bundna med en eventuell försämring av den offentliga svenskan som beror på påverkan från  
 EU-texternas 
  mer komplicerade stil berörs däremot inte här. Sådana frågor behandlas i kapitel 9. 
  
 4.1.1 
  
 EU:s språkregim 
  
 Språkbestämmelser 
 Språkfrågan behandlas i EU:s mest grundläggande dokument. I artikel 217 i Fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska gemenskapen (Romfördraget) stadgas att reglerna i fråga om språk för gemenskapens institutioner skall, med förbehåll för bestämm- elserna i domstolens rättegångsregler, enhälligt fastställas av rådet. Rådets första åtgärd var också att reglera de språkliga förhålland- ena. I den första artikeln i förordning 1/1958 från den 15 april 1958 fastslogs att franska, italienska, nederländska och tyska skulle vara 
 100 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 officiella språk och arbetsspråk för gemenskapens institutioner. Vid de efterföljande utvidgningarna av gemenskapen har språklist- an sedan konsekvent utökats: 1973 tillfördes danska och engelska 
 1  
 , 1981 grekiska, 1986 portugisiska och spanska och 1995 finska och svenska. 
 I de därefter följande artiklarna i rådets förordning finns mer detaljerade bestämmelser. För det första fastställs att en person som vänder sig till någon av gemenskapens organ fritt kan välja att använda något av de elva språken, och då har rätt att få svar på det valda språket. (Denna rätt är numera inskriven också i artikel 21 i Amsterdamfördraget.) Tar en  
 EU-institution 
  kontakt med en medborgare i ett  
 EU-land 
  skall man använda det landets språk. Vidare fastslås att lagar och andra generella bestämmelser, liksom Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT), där sådana dokument publiceras, skall ges ut på samtliga officiella språk. Slut- ligen sägs att de enskilda institutionerna i sina procedurregler har rätt att fastställa separata bestämmelser för språkanvändningen i speciella situationer, och att domstolen skall fastslå sina egna regler i detta avseende. 
 I Amsterdamfördraget (artikel 255) fastslås vidare: Varje un- ionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat skall ha rätt till tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar enligt de principer och villkor som skall bestämmas i enlighet med punkt- erna 2 och 3. (Punkt 2 säger att rådet skall fastställa allmänna principer och gränser för rätten till tillgång till handlingar och punkt 3 att de olika institutionerna i sina arbetsordningar skall ut- arbeta särskilda bestämmelser på området.) 
 Inrättningar för tolkning och översättning 
 EU har skapat stora inrättningar för språkservice av skilda slag; tolknings- och översättningstjänsterna inom unionen är utan mot- stycke de största i världen. 
  
 1  
 Vid Irlands inträde blev även iriska ett av EU:s officiella språk. Iriska används dock betydligt mindre än de andra språken; någon tolkservice förekommer inte och översättningen begränsas till i stort sett enbart förordningar. 
 101 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 Tolkning 
 Tolkningen sköts inom kommissionen, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den gemensamma tjänsten för tolkning och konferenser (GTTK). GTTK svarar också för tolkning inom en rad andra  
 EU-organ 
  belägna både i Bryssel och på andra platser. Verksamheten har stora dimensioner. Under 2001 svarade GTTK för 146 249 tolkdagar under 11 767 möten som anordnades av bl.a. kommissionen och rådet (Allmän rapport om Europeiska unionens verksamhet, 2002). GTTK har drygt 500 an- ställda tolkar och dessutom finns det ett stort antal tolkar som arbetar på frilansbasis. För svenskans del gäller att 54 tolkar (21 fast anställda och 33 frilansare) tolkar till svenska, och 123 från svenska till andra språk, 53 fast anställda och 70 frilanstolkar (Europeiska kommissionen. Gemensamma tjänsten för tolkning och konferenser 2001). Tolkning från svenska finns huvudsakligen för tyska, nederländska, danska och finska, medan få tolkar finns tillgängliga för tolkning till de övriga  
 EU-språken. 
  
 Parlamentet och domstolen har egna tolkningsavdelningar. Även här är verksamheten omfattande. För parlamentets del anges den årliga arbetsvolymen för tolkarna till drygt 61 000 dagar. Antalet anställda är här omkring 250, varav något över 20 tolkar till svenska. Utöver de anställda anlitas runt 1 000 frilansare. 
 Översättning 
 Översättningen hanteras av översättningstjänster knutna till re- spektive organ. Den största av dessa är kommissionens som enbart för översättningen till svenska har ca 100 personer anställda. Rådet håller sig med drygt 50 svensköversättare och motsvarande siffra är för parlamentet 35, för domstolen 20, för Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén 18 (dessa har gemensamt kansli) och för revisionsrätten 5 personer. Till detta kommer en tämligen stor mängd frilansöversättare. Även vad gäller antalet översatta dokument är siffrorna höga: totalt inom EU:s alla inrättningar översätts drygt 200 000 sidor text till svenska varje år. 
 I tabell 4:1 visas antalet översättare och tolkar för samtliga språk inom olika  
 EU-institutioner. 
  
 102 
 SOU 2002:27 Politik och förvaltning 
  
 Tabell 4:1.  
 Antal anställda: översättare och tolkar 
  
 Institution 
  
 Översättning 
  
 Tolkning 
  
 Parlamentet 
  
 583 
  
 258 
  
 Rådet 
  
 641 
  
 GTTK 
 * 
  
 Kommissionen 
  
 1 332 
  
 GTTK 
  
 Domstolen 
  
 265 
  
 40 
  
 Revisionsrätten 
  
 63 
  
 0 
  
 Ekonomiska och sociala kommittén 
  
 140 
  
 GTTK 
  
 Regionkommittén 
  
 58 
  
 GTTK 
  
 Totalt 
  
 3 082 
  
 798 
  
 *  
 GTTK har ca 500 tolkar.  
 Källa:  
 Allmänna budgeten, 2000. 
 Nyligen har kommissionens översättningstjänst också inrättat smärre översättningsfilialer i de flesta länder; vanligtvis är dessa placerade i respektive huvudstad. Vid Stockholmskontoret tjänst- gör f.n. två personer. Dessa betjänar i första hand representationens tjänstemän i Stockholm, men i mån av tid arbetar de också för översättningstjänsten i framför allt Bryssel. Ett rotationssystem tillämpas, så att man stannar tre år i Stockholm; någon förlängning efter detta är normalt inte möjlig. 
 Översättningen sker huvudsakligen från franska och engelska. Tidigare var dessa båda språk relativt jämställda som källspråk. Statistik från 1997 visar exempelvis för kommissionens del att drygt 45 % av texterna översattes från engelska och något över 40 % från franska. Förhållandena tycks dock förändras relativt snabbt just nu så att engelskan kommit att få en allt mer dominer- ande roll som källspråk, och franskan i motsvarande mån en minsk- ad andel. Siffror för år 2000 (för kommissionen) anger att strax under 700 000 sidor översatts från engelska medan värdet för franskan är 400 000. Övriga språk har bara marginella siffror. Tyska, som kom på tredje plats, svarar för 3,9 % av källtexterna medan värdet för de återstående språken varierar mellan 1,8 % (italienska) och 0,5 % (finska). I absoluta tal är det totala årliga antalet sidor översatta från svenska knappt 1 000. (Europeiska kommissionens översättningstjänst, 2001.) 
 Siffrorna är mer jämna för i hur stor utsträckning man översätter till de skilda språken. För kommissionens översättningstjänst upp- ges exempelvis följande siffror för år 2000. Tyska är det största 
 103 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 språket med strax över 160 000 översatta sidor år 2000. Franskan hamnar på andra plats med ca 150 000 sidor och engelska på tredje (drygt 130 000 sidor). Övriga språk har relativt lika värden och ligger någonstans mellan 90 000 och 110 000 översatta sidor per år. 
 Översättningshjälpmedel 
 Översättarna har i sitt arbete möjlighet att utnyttja olika typer av datorstöd. I kapitel 17 Språkteknologiska initiativ behandlas de olika typerna av datorstöd, och där lämnas även vårt förslag på om- rådet. 
 Kostnader för EU:s språkservice 
 Utan tvekan ger tolknings- och översättningsverksamheten upphov till avsevärda utgifter för EU:s del. För närvarande är kostnaderna för all översättning och tolkning i hela EU strax under 6 miljarder kronor per år, vilket utgör ca 15 % av EU:s totala administrativa budget och 0,8 % av hela  
 EU-budgeten 
  (Europeiska kommission- ens översättningstjänst, 2001.) Den relativa andelen av den admin- istrativa budgeten har sjunkit; för ungefär ett decennium sedan an- gavs att 40 % av den administrativa budgeten upptogs av språkav- delningarna. En då och då framförd siffra är att kostnaden beräkn- ad per invånare och år är strax under två euro. 
 Varför mångspråkighet? 
 EU:s språkregim skiljer sig från andra internationella organisation- ers, där ett eller några få språk utnyttjas. Vilka argument har då framförts för det tillämpade systemet? 
 För det första är EU inte som andra organisationer ett mellan- statligt samarbetsorgan utan en union med överstatliga inslag. EU utfärdar t.ex. förordningar som är rättsligt bindande i de olika medlemsstaterna. Av bl.a. rättssäkerhetsskäl är det nödvändigt att EU:s medborgare på sitt modersmål skall kunna ta del av den EU- lagstiftning de måste följa. 
 För det andra har medborgarna rätt till insyn i och påverkan på EU:s verksamhet, t.ex. utses Europaparlamentets ledamöter genom direktval i samtliga medlemsstater. För att sådant skall vara möjligt 
 104 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 måste dokument m.m. vara tillgängliga på språk som man behärsk- ar. I Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen (skr. 2001/02:30 s. 318) framhålls denna synpunkt: Eftersom språkfråg- an är en del i regeringens strävanden efter större öppenhet och demokratisk förankring av  
 EU-arbetet 
  är svenska språkets ställning inom EU mycket betydelsefull. 
 För det tredje måste politiska representanter på skilda nivåer på sedvanligt sätt kunna utses på grundval av det förtroende de åt- njuter, utan att diskvalificeras av sina språkkunskaper. Skall t.ex. Europaparlamentet kunna representera medborgarna kan inte bara speciellt språkkunniga vara valbara. Regeringen fastslår (skr. 2001/02:30 s. 318) att folkvalda representanter i Europaparla- mentet och ministerrådet måste ha möjlighet att använda svenska. Demokratiskt valda representanter får inte utestängas på grund av sina språkkunskaper. 
 För det fjärde strävar EU efter att vara en union för medborgar- na. Skall den kunna vara det, och skall unionen kunna få folkligt stöd, måste den tala samma språk som invånarna i de skilda länd- erna. Det har sagts att det viktiga inte är att EU framstår som mångspråkigt utan att det framstår som enspråkigt gentemot varje individ – att var och en skall få använda sitt eget språk i kontakter med unionen. I Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen sägs också att en viktig utgångspunkt för svenskans ställning som officiellt  
 EU-språk 
  är att enskilda har god möjlighet till kom- munikation med EU:s institutioner på det egna språket (s. 318). 
 För det femte är mångspråkigheten ett utslag av ambitionerna att EU:s olika medlemsstater skall vara jämlika. Om något eller några språk generellt skulle ges försteg skulle det, inte minst symboliskt, vara ett tydligt brott mot den principen. Detta gäller naturligtvis främst för rådsmöten o.d. 
 Språkförhållanden inom några olika  
 EU-organ 
  
 Som nämnts har EU:s enskilda institutioner i sina procedurregler rätt att fastställa separata språkbestämmelser för språkanvänd- ningen i olika sammanhang. Hur brukar då de övergripande språk- reglerna inom skilda inrättningar beskrivas? (Sammanställningen bygger på Young 2000b och där given litteratur.) 
 Vid möten inom rådet använder respektive lands minister nästan uteslutande det egna språket. Arbetsspråket i mer informella för- 
 105 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 handlingar och möten för ministrarna är däremot huvudsakligen franska eller engelska. Arbetet i rådet förbereds av Ständiga repre- sentanternas kommitté (Coreper), som består av cheferna för de olika ländernas delegationer i Bryssel. Deras veckovisa möten sker på engelska, franska och tyska. Till rådet finns också en tämligen stor mängd arbetsgrupper av skilda slag kopplade. I dessa skall i princip – men knappast reellt, se nedan avsnitt 4.1.3 – alla språk kunna användas på lika villkor. 
 Beträffande kommissionen gäller för kommissionärernas verk- samhet i det s.k. kollegiet att tre språk används: engelska, franska och tyska, av vilka de två förstnämnda utan tvekan är de mest an- vända. De skilda generaldirektoratens arbetsspråk kan i princip be- stämmas fritt av respektive generaldirektör. Det vanliga är då att det blir franska, engelska eller tyska som brukas. Vid möten med externa representanter av skilda slag skall i princip tolkning alltid finnas tillgänglig. 
 Parlamentet har genomgående tagit ställning för rätten för alla dess medlemmar att använda det egna språket. Under plenarsess- ioner förväntas också alla ledamöterna använda sitt eget språk. I princip skall denna rätt finnas även under utskotts- och parti- gruppsmöten, liksom under de sammanträden som sker inom vari- erande undergrupper, tillfälliga kommittéer m.m. 
 För både Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkom- mittén gäller att det i princip skall vara möjligt för ledamöterna att använda sina egna språk inom samtliga arbetsformer. Man har flit- iga kontakter med olika utomstående representanter och även här är strävan att dessa skall kunna använda det egna språket i arbetet. 
 Som berörts har  
 EG-domstolen 
  enligt grundfördragen rätt att bestämma sina egna språkliga regler. De regler som fastställts inne- bär att vid en s.k. direkt talan kommer den person eller institution som initierar ärendet att bestämma vilket språk som skall bli detta ärendes rättegångsspråk. Man kan här fritt välja mellan samtliga elva vanliga officiella  
 EU-språk, 
  och dessutom iriska. Vid begäran om ett s.k. förhandsavgörande, dvs. en framställan från en domstol i något medlemsland om avgörande i en fråga som berör gemen- skapsrätten, är det den nationella domstolens språk som blir rätte- gångsspråk. Domar meddelas på rättegångsspråket, men publiceras på alla officiella språk. Domstolens interna arbetsspråk är franska. 
 106 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 4.1.2 
  
 Sveriges språkpolicy i EU 
  
 Mot slutet av 1996 presenterade Utrikesdepartementets EU- sekretariat ett cirkulär med riktlinjer för att främja svenska språkets ställning i  
 EU-arbetet 
  (Cirkulär 6, UD.  
 Eu-sekr. 
  1996:6 rev.). I detta framhålls att regeringen fäster största vikt vid svenska språk- ets ställning inom EU och att syftet med Sveriges policy i frågan är att förmå EU:s institutioner att ta sitt fulla ansvar för tolkning och översättning. Såväl enskilda som myndigheter måste ha möjlighet att använda svenska vid kontakter med EU:s institutioner. I cirkuläret anges också att bl.a. följande principer skall tillämpas till dess EU:s institutioner förfogar över nödvändigt antal tolkar och översättare för att tillgodose de krav som berättigas av svenska språkets ställning som officiellt språk: 
  
 Svenska folkvalda representanter i Europaparlamentet och svenska företrädare i andra  
  
 EU-organ 
  på hög nivå, såsom rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén måste ha möjlighet att kommunicera på svenska. Valet av dessa representanter får inte avgöras av deras språkkunskaper. 
  
 Svenska språket skall inte behandlas sämre än jämförbara språk. 
  
 För svensk del är de bästa alternativen antingen tolkning till och från samtliga officiella språk eller en begränsning till engel- ska och franska. I det senare fallet är det ett starkt svensk intr- esse att engelskan hävdas i förhållande till franskan. 
  
 EG-domstolens 
  
  domar betraktas som delar av det gemensamma regelverket. Domar som offentliggjorts före Sveriges inträde i EU skall därför översättas till svenska utan onödigt dröjsmål. Det är nödvändigt att medborgarna får möjlighet att tillgodo- göra sig  
 EG-domstolens 
  avgöranden – och på så sätt ta del av utvecklingen av praxis – på svenska. 
 Riktlinjer ges också för hur dessa principer skulle tillämpas i praktiken. Grundprincipen är att Sverige inte godtar någon sär- ställning för ett enskilt språk – vare sig positiv eller negativ. De inskränkningar vad gäller tolkning som etablerats i vissa samman- hang, exempelvis att man i Coreper endast använder engelska, franska och tyska (se ovan avsnitt 4.1.1), accepteras dock under förutsättning att det är en s.k. två- eller trespråksordning som till- lämpas (dvs. att engelska och franska respektive engelska, franska och tyska brukas). De fem- och sexspråksordningar som kommit att utbildas inom vissa grupper ses däremot inte som förenliga med 
 107 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 EU:s grundläggande principer och skall därför motarbetas. På lägre nivå, i arbetsgrupper o.d., är målet att svenskar skall ges tolkservice på samma nivå som representanter för något av de med svenskan närmast jämförbara språken t.ex. danska, finska, grekiska och portugisiska. När inte likabehandling är möjlig skall två- språksordningar eftersträvas. För den skriftliga kommunikationen gäller som huvudprincip motsvarande ambitioner: att svenska skall användas utom i sammanhang där praxis etablerats att endast engelska eller franska utnyttjas. 
  
 4.1.3 
  
 Bruket av svenska inom EU:s institutioner 
  
 Tolkning 
 I april 1998 redovisade UD:s  
 EU-sekretariat 
  en utvärdering av den svenska språkpolicyn (UD.  
 Eu-sekr. 
  1998). Det konstateras här att svenskan efter tre års medlemskap fortfarande behandlades något sämre än jämförbara språk. 
 Problemen har funnits framför allt beträffande tolkningen: det tolkas mindre till svenska än till något annat likvärdigt mindre språk, möjligen med undantaget finska. Den svenska tolktjänsten var vid denna tidpunkt inte fullt utbyggd, vilket hade sin grund i bristande rekryteringsunderlag. Utbildningsinsatser ansågs därför vara nödvändiga. Vidare framhålls att budgetrestriktioner vid GTTK varit ett problem. Det framkommer också att tolkning inte erbjudits trots att svenska deltagare i arbetsgrupper begärt detta. Vad gäller rekommendationen att kräva övergång till två- eller tre- språksordningar om svenskan inte behandlas likvärdigt med jäm- förbara språk konstateras att sådana uttalanden nästan aldrig fått effekt. Ytterligare ett problem som berörs är att de svenska mötes- deltagarna haft svårigheter att få sina inlägg på svenska korrekt tolkade till andra språk. Därför har många svenska deltagare tvekat att begära tolkning eftersom de befarat att deras inlägg skulle komma att förvanskas. 
 I antologin Svenskan som  
 EU-språk 
  redovisas en enkätunder- sökning om bruket av svenska och andra språk (Melander 2000a). Tre grupper har fått besvara enkäten: för det första svenska EU- parlamentariker, för det andra svenska representanter i Ekonom- iska och sociala kommittén och Regionkommittén och för det tredje tjänstemän verksamma i skilda rådsarbetsgrupper. 
 108 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 Det huvudsakliga resultatet är att de politiska representanterna använder tämligen mycket svenska medan tjänstemännen väsentlig- en verkar på engelska och franska. 
 För de svenska ledamöterna i  
 parlamentet  
 gäller exempelvis att man i stort sett uteslutande brukar svenska i plenum. I utskotten har också svenskan en mycket stark position med 80 % av använd- ningstiden (återstående 20 % av tiden begagnar man engelska). För partigruppsmötena gäller att svenskan utnyttjas ungefär 2/3 av tid- en medan engelskan lägger beslag på den återstående tredjedelen. I informella situationer dominerar emellertid engelskan som då svar- ar för något mer än hälften av användningstiden. Här har också bruket av franska och tyska blivit lite vanligare, och italienska och spanska har även fått någon enstaka markering. 
 Det framgår även att det finns tillfällen då man inte har möjlig- het att använda svenska, därför att tolkservice inte tillhandahålls. Likaså händer det att man föredrar att begagna andra språkversion- er trots att det vore möjligt att lyssna till översättning till svenska. En del menar t.ex. att kvaliteten på tolkningen ibland brister, och att de därför lyssnar till andra språk, framför allt engelska. Viljan att använda svenska förefaller dock vara stor hos de parlamentar- iker som besvarat enkäten. 
  
 Också inom  
 Ekonomiska och sociala kommittén  
 och  
 Regionkom- mittén  
 verkar svenskan klara sig bra. Svenskan har en helt dominer- ande position vid plenarmötena, och svarar även för en hög andel inom olika sektionsmöten o.d. För studiegrupper av varierande slag gäller dock att engelskan tagit tätpositionen, och detsamma är fallet för de informella situationerna. 
  
 I likhet med vad som är fallet för parlamentarikerna förefaller det emellertid då och då förekomma att kommittéledamöterna inte har möjlighet att använda sig av svenska eftersom tolkning inte finns tillgänglig. Men precis som för parlamentarikerna tycks likväl den grundläggande ambitionen vara att använda svenska; i stort sett alla menar exempelvis att det är viktigt att svenska används så mycket som möjligt i  
 EU-arbetet. 
  
 Däremot har svenskan en tämligen undanskymd roll i tjänste- männens  
 EU-anknutna 
  verksamhet. Engelska dominerar, men även franska begagnas. Tolkning uppges sällan förekomma. 
 Tolkningen till svenska är också generellt sett lägre än för jäm- förbara språk. Siffror för andra halvåret 2000 visar att tolkning till svenska tillhandahölls vid 12,4 % av mötena (beräknat på samtliga institutioner och möten) och tolkning från svenska vid 16,6 % av 
 109 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 mötena (Europeiska kommissionen. Gemensamma tjänsten för tolkning och konferenser, 2001). För ministerrådets del var värd- ena 26,2 % till svenska och 31,4 % från svenska. Som jämförelse kan nämnas att täckningen för portugisiska under samma period var 23,4 % för tolkning till språket, och 42,2 % för tolkning från språket (för samtliga institutioner och möten). 
 Tidigare har brist på tolkar ansetts vara förklaringen till det låga värdet för svenskans del. Från GTTK:s sida har man dock till kommittén framfört att man nu har de nödvändiga resurserna för att erbjuda mer tolkning. Enligt GTTK beror den dåliga täckningen för svenska på att man inte får beställningar på tolkning i tillräck- ligt stor utsträckning. Om detta sedan beror på att svenska repre- sentanter inte efterfrågar tolkning, eller om de beställningar som görs av skilda skäl inte kommer fram till GTTK tar man inte ställ- ning till. Att det förefaller finnas möjlighet till mer tolkning för svenskans del visas dock av att värdena för första kvartalet 2001 (då ju Sverige hade ordförandeskapet i EU och svenskanvändningen därför var intensivare än vanligt) låg på 19,7 % för tolkning till svenska och 23,9 % för tolkning från svenska (alla institutioner och möten). Motsvarande värden för ministerrådet var 42,4 % respekt- ive 46,7 %. 
 Översättning 
 Bruket av svenska texter respektive texter på annat språk finns det relativt lite statistik kring. Frågan uppmärksammas dock i den ovan berörda enkätundersökningen av användningen av svenska och andra språk hos svenska  
 EU-parlamentariker, 
  representanter i Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén samt tjänstemän vid Regeringskansliet (Melander 2000a). 
 För parlamentarikernas del gäller för  
 skrivandet  
 att svenskan är det dominerande språket: drygt 2/3 av skrivtiden ägnas åt svenska. Engelska utgör det enda egentliga alternativet, och lägger beslag på nästan hela den återstående tredjedelen. Även när det gäller läsning har svenskan en stark ställning. Ungefär 2/3 av lästiden ägnas åt svenska texter, engelska kommer på andra plats med något mer än en fjärdedel och det återstående tiondedelen delas ganska lika mell- an franska och tyska. 
 Det framgår dock även att det finns tillfällen då man inte har möjlighet att använda svenska, t.ex. därför att översättningar inte 
 110 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 finns tillgängliga. Likaså händer det att man föredrar att begagna andra språkversioner trots att det vore möjligt att utnyttja en text på svenska. En del menar t.ex. att kvaliteten på översättningen ibland brister, och att de därför måste använda andra versioner. Då tar man främst till de engelska. 
 Ser man till de båda kommittéerna gäller för skrivandet att det är svenskan som har den ledande positionen, med drygt 4/5 av skriv- tiden. Engelska är det enda andra språk som får några nämnvärda siffror, men ligger med 15 % av skrivtiden långt efter. Också vad gäller läsning har svenskan en stark ställning. Svenska används 3/4 av lästiden, och engelska något över 1/5 av tiden. 
 I likhet med vad som är fallet för parlamentarikerna förefaller det då och då förekomma att kommittéledamöterna inte har möjlighet att använda sig av svenska eftersom översättningar inte hinner bli klara i tid. Likaså händer det att man väljer att använda sig av andra språk trots att det vore möjligt att exempelvis läsa en svensk text. Vissa menar t.ex. att kvaliteten på översättningen ibland är mindre god och använder sig därför av andra språkversioner, framför allt engelska. 
 För tjänstemännens del gäller som berörts att engelska och franska intar framskjutna positioner. Detta gäller också skrivna texter. En anledning som uppges till att man inte använder svenska är att dokument av skilda slag inte föreligger på annat än engelska och franska, eller att tolkning inte finns att tillgå. En annat skäl som framförs är att engelska och franska skulle utgöra original- språk (trots att alla versioner av ett dokument principiellt skall vara likvärdiga), och att mer subtila tolkningar därför måste baseras på utgåvor på dessa språk. Ett tredje argument är att kvaliteten på översättningarna skulle vara för låg. 
 Viljan att utnyttja svenska verkar dock vara tämligen hög bland de aktuella tjänstemännen. På en fråga om på vilket språk man helst skulle vilja läsa texter svarar de flesta svenska. Som skäl till att man vill använda svenska framförs bl.a. att det går lättare och snabbare att läsa på svenska, att det är lättare att skumläsa och skaffa sig snabb överblick, att förståelsedjupet är bättre och att känslan för nyanser är bättre. 
 111 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 4.1.4 
  
 Tidigare utredningar, förslag etc. 
  
 Svenska språknämndens förslag till handlingsprogram 
 I Svenska språknämndens förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket behandlas frågan om hur svenskan påverkas av  
 EU-medlemskapet. 
  Språknämnden betonar starkt att svenskan måste förbli ett officiellt språk i EU; detta bl.a. som ett led i den övergripande målsättningen att behålla svenskan som samhällsbär- ande och komplett språk i Sverige. Att svenskan skall vara ett of- ficiellt språk preciseras till att betyda att alla  
 EU-dokument 
  som har rättslig verkan i Sverige skall finnas tillgängliga på svenska, att tolkning till och från svenska ska kunna ske vid möten i alla för- samlingar där  
 icke-tjänstemän 
  deltar. Vidare hävdar man att principen att svenskan också ska kunna utnyttjas som arbetsspråk i flertalet  
 EU-sammanhang 
  ska upprätthållas också om eller när EU utvidgas med flera medlemsstater. 
 För att säkerställa svenskans ställning i  
 EU-sammanhang 
  krävs det enligt Språknämnden fortsatt kraftig satsning på tolkar och översättare. Vad gäller tolkningen pekar man på att det är själva möjligheten att få tala på svenska i debatter och diskussioner som måste säkras eftersom det är orealistiskt att tro att varenda en av de många svenska tjänstemännen skulle kunna driva avancerade förhandlingar på ett annat språk än det egna. 
 Svenskan i EU 
 En offentlig utredning har varit direkt inriktad mot språkfrågor i  
 EU-sammanhang. 
  Denna presenterade 1998 sitt betänkande Svenskan i EU (SOU 1998:114). 
 Huvudfrågan för utredningen var vilka åtgärder som behövs i den svenska förvaltningen för att garantera kvaliteten på de svenska  
 EU-texterna. 
  Också frågan om svenskans ställning som arbetsspråk inom EU berörs. Bedömningen är att de ovan relaterade riktlinj- erna från UD:s  
 EU-sekretariat 
  väl svarar mot dagens situation men att dessa måste ses över inför en utvidgning. Det hävdas att möjligheten att få tolkning från modersmålet borde utvidgas på bekostnad av tolkning till modersmålet. Beträffande översättning av arbetsdokument framförs att kraven bör skärpas: slutar vi över- sätta  
 EU-dokument 
  till svenska så får det svåra följder för svenskt språk och svensk samhällsdebatt eftersom [e]n stor majoritet av 
 112 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 svenska folket utestängs från möjligheten att ta del av viktiga sam- hällsdokument. Mot den bakgrunden menar utredaren att det är mycket viktigt att noga analysera konsekvenserna av planerade rationaliseringar av EU:s översättnings- och tolkningsverksamhet: Det är därför oroande när vi får signaler om att utvidgningen skulle kunna klaras utan ökade kostnader också när det gäller tolk- ning och översättning hos  
 EU-institutionerna. 
  
 4.1.5 
  
 Inför utvidgningen av EU 
  
 Vid tidigare utvidgningar har som framgått inga förändringar skett av det regelverk som gällt från början: alla de nya språken har förts till listan över officiella språk och arbetsspråk. Det tycks inte som om det i något fall förekom nämnvärd diskussion om att så inte skulle bli fallet vid de skilda utvidgningarna. 
 Inte heller inför den nu förestående utvidgningen finns det några signaler om att en revidering av systemet skulle förberedas. Det första språkliga steget vid en ansökan om  
 EU-medlemskap 
  är att den nu gällande  
 EU-rätten 
  översätts till ansökarlandets språk. Att så sker ansvarar respektive land för, och arbete med detta pågår i kandidatländerna. Något avsteg från principen om att översätt- ningen skall genomföras har inte gjorts, och inte heller har kraven vad gäller omfattningen på översättningen sänkts. 
 När ett land väl blivit medlem i EU övergår ansvaret för över- sättning (och tolkning) till EU:s språkinrättningar. Enligt den in- formation kommittén fått bl.a. i samband med sitt studiebesök i Bryssel förbereder sig dessa genomgående inför den kommande utvidgningen med utgångspunkt i att det nuvarande systemet skall gälla framgent, trots att antalet språk relativt snart kan komma att vara uppe i 23. 
 Vid öppningskonferensen av Europeiska året för språk (Språklig mångfald i Europa – en utmaning, Lund  
 18–20 
  februari 2001) framträdde företrädare för både översättning och tolkning inom EU. I bägge fallen betonades att man förutser en utvidgning av det nuvarande systemet utan inskränkningar. Inrättningarna har klarat av tidigare utvidgningar och kommer att kunna hantera även dem som kommer i framtiden, hävdades det. Det framfördes också att kostnaderna även efter en utvidgning skulle vara överkomliga. (Cunningham 2000 och Pierce 2000.) 
 113 
 Politik och förvaltning SOU 2002:27 
 Vissa svårigheter verkar dock förutses. Störst förefaller bekymr- en vara beträffande tolkningen. Antalet språkpar mellan vilka man måste tolka stiger snabbt då antalet språk ökar. Då grunden till dagens EU lades var språken 4. Detta resulterade i 12 språkpar att tolka mellan. Nuvarande antal språk är 11, vilket ger 110 tolkriktningar. Ett framtida EU med exempelvis 23 språk skap- ar 506 olika riktningar. Antalet tolkar blir dock inte lika stort efter- som en tolk normalt kan hantera flera språk. Trots detta blir det dock tämligen många människor som blir inblandade: gör man i räkneexemplet ovan antagandet att tolkarna behärskar 4 språk var- 
  
 dera (vilket är en ganska 
  
 hög siffra) blir resultatet att det för 
  
 4 språk krävs 4 tolkar, för 
  
 11 språk 33 tolkar och för 23 språk 
  
 138 tolkar för att fullständig och direkt tolkning i alla riktningar skall ske. 
 Ett ganska konkret problem är att det helt enkelt kommer att bli svårt att få plats för alla de tolkar som krävs vid en fullständig tolk- ning i alla riktningar. Redan idag saknas inte sällan tolkburar för alla språk. Många förefaller därför mena att fullständig tolkservice i framtiden kommer att kunna ges främst vid möten på högsta nivå. I vardagslag kommer man att få använda sig av olika inskränkningar. En modell för sådana inskränkningar kan vara antingen relätolk- ning (tolkning via ett tredje språk) eller returtolkning (tolken tolk- ar både till och från sitt modersmål). En annan möjlighet är s.k. asymmetrisk tolkning där man tolkar från flera språk än man tolkar till. 
 Vad gäller översättning är en vanlig bedömning att svårigheterna är mindre. De rena utrymmesproblemen finns förstås inte. Det finns också större möjlighet att gradvis lära upp översättare än vad som är fallet för tolkar som måste fungera fullt ut från första stund. Kvaliteten på översättningarna garanteras också mer av organisat- ionen än av den enskilde översättaren eftersom översättningar kan granskas och revideras. Men trots detta förutser man svårigheter att få tag på alla de översättare som behövs för de tillkommande språk- en, och man planerar därför att göra ett avsteg från de översätt- ningsprinciper som hittills tillämpats. Nu översätter en översättare enbart till det egna modersmålet (oftast från flera språk). I framtid- en kan översättare för vissa språks del komma att översätta både till och från det egna modersmålet. 
 114 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 4.1.6 
  
 Utbildning av tolkar och översättare 
  
 Den centrala inrättningen för tolk- och översättarutbildning i Daniels rige är Tolk- och översättarinstitutet (TÖI). Detta bildades 1986 för att ansvaret för landets tolk- och översättarutbildningar skulle samlas på ett ställe. Institutet var till en början främst inriktat på invandringens behov av tolkservice. Sedan dess har verksamheten utökats. Inte minst har Sveriges medlemskap i EU inneburit ett ökat ansvar för utbildning av konferenstolkar och översättare för tjänst inom EU:s institutioner. 
 TÖI:s uppgifter regleras i förordningen om Tolk- och över- sättarinstitutet (1998:1005). Den främsta uppgiften är att anordna tolk- och översättarutbildning. TÖI fördelar också statsbidrag till kontakttolkutbildning vid folkhögskolor och studieförbund, lik- som till folkhögskolor för utbildning av teckenspråkstolkar (se kapitel 14). Inom TÖI bedrivs också forskning och utvecklings- arbete kring översättning och tolkning. 
 Översättningsutbildningar med olika inriktning ges även på ann- at håll: vid universiteten i Göteborg, Lund, Uppsala och Örebro samt vid Södertörns högskola. 
 Inom EU gavs tidigare tolkutbildning, men 1997 lades denna ned, och ansvaret för tolkutbildningen överfördes till de olika medlemsländerna. Konferenstolkutbildningen vid TÖI sker dock i nära samarbete med  
 EU-institutionernas 
  tolktjänster. 
  
 4.1.7 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Våra förslag: 
  
 Regeringen skall fastlägga officiella svenska riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU, och även fortsättnings- vis årligen bedöma och till riksdagen rapportera om kraven i riktlinjerna uppfylls samt om de nödvändiga resurserna finns inom EU. 
  
 Hur Sverige kan stödja utbildning av tolkar  
  
 från  
 svenska skall undersökas. 
  
 Undersökningar av dokumentanvändning och informations- strömmar med avseende på  
  
 EU-texter 
  skall genomföras. 
  
 Utvecklingen av översättningshjälpmedel för de svenska över- sättarna skall följas noga. 
  
 115 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 Riktlinjer skall utformas och resurssituationen övervakas och redovis- as 
 Som framgått förefaller man från EU:s sida arbeta med utgångs- punkt i att någon förändring av det nuvarande systemet inte skall ske i framtiden, även om antalet språk så småningom kan komma att uppgå till närmare 25. Mångspråkigheten är en av EU:s grund- stenar. Vi delar denna uppfattning. 
 Att någon förändring av de grundläggande språkbestämmelserna inte är att vänta innebär dock inte att det inte kan ske en omställ- ning av de faktiska förhållandena. Trots försäkringarna om att ut- vidgningen kan hanteras, och att kostnaderna för detta inte blir orimliga, förefaller det troligt att de mindre språken kommer att sättas under ökad press. 
 Från svensk sida är det därför viktigt att klargöra vad man önskar uppnå beträffande svenskan. Detta gäller då både svenskan som officiellt språk och som arbetsspråk, speciellt med tanke på att det ingenstans i EU:s språkbestämmelser uttryckligen klargörs vad dessa båda begrepp står för. Vidare förefaller det viktigt att ut- veckla en hållning gentemot de stora språkens ställning i samarbet- et. 
 Vi föreslår därför att riktlinjer skall fastläggas där Sveriges offici- Barker hållning beträffande svenskans ställning och bruk inom EU preciseras. Vissa av de punkter som nedan anges gäller redan enligt den policy som utformats av Utrikesdepartementet (se ovan) medan andra än nya eller innebär revideringar. 
 För svenskan som  
 officiellt  
  
 EU-språk 
  skall riktlinjerna vara: 
  
 Alla  
  
 EU-dokument 
  som har rättslig verkan i Sverige skall finnas tillgängliga på svenska. 
  
 Material som tillhandahålls via EU:s webbplatser skall som regel finnas i svensk version. 
  
 Tolkning till och från svenska skall kunna ske vid möten i alla församlingar där folkvalda eller på annat vis politiskt nominer- ade deltar. 
  
 Svensktalande skall ha rätt att vid kontakter med EU:s olika institutioner få använda svenska och att därvid få svar på samma språk. 
  
 EU:s inrättningar skall vara skyldiga att använda svenska då de vänder sig till svensktalande. 
  
 116 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 För svenskan som  
 arbetsspråk  
 inom EU skall riktlinjerna vara: 
  
 Svenska språket skall vara ett av EU:s olika arbetsspråk och behandlas som jämförbara språk. 
  
 Tolkning skall ske både till och från svenska. Om inskränk- ningar av tolkningen måste ske är rätten att tala svenska viktig- are att upprätthålla än rätten att få lyssna till svenska. 
  
 Om inte möjlighet kan ges för alla att tala det egna språket skall s.k. två- eller trespråksordningar tillämpas (dvs. att engelska och franska respektive engelska, franska och tyska används). 
  
 I skriftlig kommunikation skall normalt svenska användas. I de fall där sedan länge en praxis finns att endast engelska eller franska utnyttjas kan denna behöva accepteras. Utvecklandet av sådana inskränkningar bör dock motverkas. 
  
 I Svenska språknämndens förslag till handlingsprogram görs som berörts preciseringen att svenskans ställning som  
 officiellt språk  
 bör tolkas som att alla  
 EU-dokument 
  som har rättslig verkan i Sverige skall finnas tillgängliga på svenska, att tolkning till och från svenska skall kunna ske vid möten i alla församlingar där  
 icke-tjänstemän 
  deltar. 
 Vi anser att detta är en rimlig precisering, men till listan skall fogas rätten att vid kontakter med EU:s olika institutioner få an- vända svenska och att få svar på samma språk, samt att EU:s inrätt- ningar är skyldiga att använda svenska då de vänder sig till svensk- talande. Dessa rättigheter garanteras visserligen redan i rådets grundläggande språkförordning 1/1958, men de bör ändå betonas och upprätthållas. Dessutom skall – inte minst mot bakgrund av Sveriges ambitioner att verka för ett öppnare EU – dokument o.d. i så stor utsträckning som möjligt hållas tillgängliga via EU:s webb- platser och då finnas i svenskspråkig version. 
 För svenskan som  
 arbetsspråk  
 är det enligt vår mening viktigt att svenska tjänstemän använder svenska i största möjliga utsträckning. Från språkpolitisk utgångspunkt är detta en viktig fråga, inte minst för att svenskan skall förbli ett komplett och samhällsbärande språk. Om svenska tjänstemän använder engelska och franska finns det risk för att Sveriges position i sakpolitiska frågor försvagas. 
 Det förefaller dock också viktigt att fastslå en realistisk ambi- tionsnivå – att engelska och franska kommer att vara de språk som i stor utsträckning bildar grunden för EU:s arbete kommer knappast att kunna förändras. I utredningen Svenskan i EU (SOU 1998:114) 
 117 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 görs som redovisats ovan bedömningen att de regler som fastslås i UD:s cirkulär från 1996 väl svarar mot dagens situation men att dessa måste ses över inför en utvidgning. Vi menar att denna värd- ering förefaller rimlig också i dag, och att dessa regler därmed kan tas till utgångspunkt för utformandet av en policy för svenskans bruk som arbetsspråk inom EU. 
 Vi anser också att den prioritering som föreslås i Svenskan i EU vad gäller  
 tolkning  
 (att tolkning från svenska är viktigare att upp- rätthålla än tolkning till svenska) är rimlig. Som framgått framför även Svenska språknämnden denna idé. Vi instämmer även när det gäller  
 översättning  
 i den bedömning som görs i Svenskan i EU av att hävdande av kravet på översättning snarare bör skärpas än minskas. Rätten till insyn och möjligheten till påverkan för unionens invån- are måste få väga tungt i bedömningen, och om inte en omfattande översättning sker kommer möjligheterna till insyn att minska väs- entligt. Det är också lättare att upprätthålla en stor översättnings- verksamhet än en fullständig tolkservice i samtliga situationer. Översättningsverksamheten kräver självfallet att tillräckliga resurs- er finns, och det är därför viktigt att EU avsätter de nödvändiga medlen för översättning, även efter en utökning av antalet med- lemsstater. 
 Som berörts förefaller inte någon formell förändring av EU:s språkregler stå för dörren. Därför bör Sveriges ansträngningar in- riktats mot att bevaka och säkerställa att de regler som finns verk- ligen efterlevs. I regeringens skrivelse till riksdagen om  
 EU-arbetet 
  det gångna året redovisas sådant material, och det är viktigt att så sker även i fortsättningen. 
 För att språksystemet skall kunna upprätthållas krävs naturligt- vis att resurserna för språkservice inom EU är tillräckliga, och om så inte är fallet skall man verka för att EU:s språkavdelningar får de medel som behövs. 
 Hur Sverige kan stödja utbildning av tolkar från svenska skall undersökas 
 Den utbildning av tolkar som sker vid TÖI, och den utbildning av översättare som sker vid både TÖI och olika universitet och hög- skolor, är naturligtvis av stor vikt för att EU:s inrättningar skall kunna rekrytera kvalificerad personal. Det är därför viktigt att så- 
 118 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 dan utbildning ges även fortsättningsvis, och att staten avsätter de resurser som är nödvändiga för detta. 
 Tolkutbildningen i Sverige gäller tolkning från andra språk till svenska, medan utbildningen av tolkar  
 från  
 svenska sköts i andra länder. Ser man rätten att få tala svenska som den centralaste är den angelägnaste uppgiften att säkerställa god tolkning från svenska. Som berörts finns det uppgifter som tyder på att svenskar ibland avstår från att använda svenska för att tolkningen inte är tillräckligt god för att budskapet skall gå fram på ett övertygande vis. Som redovisats ovan finns tolkning från svenska huvudsakligen för tyska, nederländska, danska och finska, medan få tolkar finns till- gängliga för tolkning till de övriga  
 EU-språken. 
  Med tanke på att engelska och franska i realiteten är de viktigaste arbetsspråken inom unionen framstår det som viktigt att säkerställa att det för svenskans del kan ske en god tolkning till dessa språk. 
 Det bör därför övervägas hur Sverige kan stödja utbildningen av tolkar från svenska. En nära samverkan finns redan mellan TÖI och  
 EU-institutionernas 
  tolkavdelningar. Vi föreslår att TÖI under- söker hur man i samarbete med dem kan stödja utbildning av tolkar från svenska. 
 Undersökningar av dokumentanvändning och informationsströmmar med avseende på  
 EU-texter 
  skall genomföras 
 Det är naturligtvis nödvändigt att tillgängliga resurser utnyttjas effektivt, om svenskans ställning i EU skall kunna hävdas. Det är därför viktigt att överväga vilka rationaliseringar som kan vara tänkbara. 
 En möjlig rationalisering är större selektivitet när det gäller vilka dokument som översätts. Redan nu översätts inte alla dokument till samtliga språk, utan man försöker begränsa översättningen till de dokument som det verkligen finns behov av att översätta. En mer systematisk tillämpning av ett sådant system kunde övervägas utifrån ett studium av dokumentanvändning och informations- strömmar, så att de texter som behöver bli översatta faktiskt också blir det, medan texter med mindre användning lämnas åt sidan. Det vore därför önskvärt att man inom EU:s ram genomförde sådana undersökningar. 
 Även från svensk sida kunde man studera  
 EU-dokuments 
  bruk i Sverige med tanke på medborgarnas rätt till insyn och påverkan. En 
 119 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 sådan undersökning kunde också bidra till att kasta ljus över frågan om  
 EU-medlemskapet 
  ger upphov till domänförluster inom om- rådet politik och administration. Vi föreslår att Statskontoret i samverkan med språkvården genomför en sådan studie. 
 Vi vill här också påpeka att texter som är korta och klara själv- fallet är lättare att översätta än sådana som är långa och svårbegrip- liga, vilket bidrar till att göra det lättare att hävda de mindre språk- ens ställning inom EU. Också från utgångspunkten att svenskans bruk skall främjas är det därför viktigt att arbeta för att förändra de framför allt engelska och franska dokument som utgör källtexter vid översättning. (Se vidare kapitel 9, där insatser för bättre EU- texter diskuteras.) 
 Utvecklingen av översättningshjälpmedel skall följas noga 
 Vi vill också framhålla att tillgång till goda översättningshjälpmedel i form av stora och högkvalitativa översättningsminnen, tillförlit- liga och omfattande termdatabaser (se kapitel 17), elektroniska lexikon m.m. underlättar och effektiviserar översättningsarbetet. Vi föreslår att tillgången till sådana hjälpmedel för svenskans del där- för skall bevakas kontinuerligt. 
 Även direkt maskinöversättning är viktig att uppmärksamma i detta sammanhang. Utvecklandet av maskinöversättning för svenska bör kunna stärka svenskans bruk inom EU. Personer som inte behärskar svenska kan genom en maskinöversättning bilda sig en uppfattning om innehållet i svenska texter. Svenskar kan i sin tur skriva utkast på svenska och därefter maskinöversätta dem, när de skall producera en text på annat språk. 
 Vårt förslag om maskinöversättning lämnas i kapitel 17. 
  
 4.2 
  
 Inhemsk politik och förvaltning 
  
 I detta avsnitt behandlas svenskans ställning inom det inhemska svenska politiska och administrativa systemet. Kan man här se tendenser till att svenskan tappar mark till andra språk, främst engelskan? Vi gör först ett litet nedslag i riks- och kommunalpol- itiken och tar därefter upp vissa förhållanden med anknytning till förvaltning och administration. 
 120 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 4.2.1 
  
 Svenska och engelska inom riks- och kommunalpolitik 
  
 Det finns få undersökningar inriktade mot bruket av svenska och andra språk inom den mer inhemska politiken. 
 I den undersökning som gjorts på uppdrag av Nordiska minister- rådet redovisas dock svaren på en mindre rundfråga till politiker på riks- och kommunalnivå (Falk 2001 s.  
 67–69). 
  Frågorna gällde språkanvändning, t.ex. vilka språk man behöver kunna för arbetets skull, hur ofta och i vilka sammanhang engelska används i arbetet och huruvida konflikter har uppstått på grund av språkliga mot- sättningar eller problem. Frågorna sändes ut till ett antal politiker på olika nivåer och skilda områden (regerings- och riksdagsleda- möter och kommunalpolitiker). 
 Materialet är litet och osystematiskt tillkommet, och det är svårt att veta hur generaliserbara svaren är. Den bild som framkommer är dock att politikerna på riksdags- och regeringsnivå använder engel- ska relativt ofta i arbetet. I de flesta sammanhang är det dock inte  
 nödvändigt  
 att använda engelska eftersom det finns tolkservice, möjligheter till hjälp med underlag och översättningar inför möten där engelska krävs m.m. De tillfrågade kommunalpolitikerna ställs däremot sällan inför kravet att använda något annat språk än sitt modersmål. De få tillfällen detta är nödvändigt handlar det om engelska. 
 Pierce menar sammanfattningsvis att det på den nationella nivån inte finns något som tyder på att svenskan som politiskt språk är på väg att utarmas eller försvagas (s. 74). 
  
 4.2.2 
  
 Förvaltning 
  
 Några undersökningar av hur svenskan och andra språk används i svenska förvaltningssammanhang föreligger inte, så vitt kommittén lyckats finna. 
 I detta sammanhang finns det dock anledning att uppmärk- samma vissa förhållanden som hänger samman med hur synlig svenskan är i samhället, nämligen språkvalet på offentliga skyltar o.d., i namn på offentliga inrättningar samt på webbplatser och i e- postadresser till myndigheter. 
 När det gäller skyltar och liknande information föreligger inga undersökningar beträffande språkvalet. Inte heller har vi någon laglig reglering av förhållandena – det har varit självklart att man 
 121 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 normalt använder svenska. För minoritetsspråkens del finns det emellertid en reglering i kulturminneslagen (1988:950) som innebär att svenska, samiska och finska ortnamn så långt möjligt skall an- vändas samtidigt på kartor samt vid skyltning och övrig utmärk- ning i flerspråkiga områden. 
 Svenska offentliga organ har normalt namn på svenska. Ofta kan de också använda en översättning till engelska och andra språk i olika sammanhang. Det finns dock exempel på myndigheter och statliga bolag som endast har ett engelskt namn. Så är exempelvis fallet med myndigheterna Invest in Sweden Agency, Stockholm Environment Institute och Stockholm International Peace Re- search Institute (Sipri). Dessutom finns ett antal myndigheter som i sin utåtriktade verksamhet använder sin engelska förkortning, t.ex. Sida och Swedac. Den statliga myndigheten Moderna museet använder även sin engelska översättning (Modern Museum) i sin utåtriktade verksamhet i Sverige. 
 Under utredningsarbetet har också språkvalet på offentliga in- rättningars hemsidor och i myndigheters  
 e-postadresser 
  aktualiser- ats. Det finns flera exempel på myndigheter som har hemsidor på engelska. Vidare kan nämnas att exempelvis Regeringskansliet och hovet har engelskspråkiga  
 e-postadresser. 
  
 4.2.3 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Svenska språket skall normalt användas inom den offentliga administrationen. 
 Vi gör bedömningen att risken för domänförluster inom riks- och lokalpolitiken är liten. 
 När det gäller förvaltningen saknas som framgått empiriska undersökningar, men det är ändå rimligt att anta att svenskan inte gjort stora domänförluster på detta fält. Enligt vår mening är det också självklart att svenska skall användas. 
 122 
  
 SOU 2002:27 
  
 Politik och förvaltning 
  
 Skyltar och liknande information från myndigheter skall vara på svenska 
 Svenska språknämnden har i sitt förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket bedömt att det är viktigt att svenskan är synlig i det offentliga rummet. Vi delar denna bedömning. Detta förhållande är viktigt för att markera svenskans ställning som sam- hällsbärande språk. 
 En viktig del av det offentliga rummet är skyltar och liknande allmän information som sätts upp av statliga och kommunala myndigheter. Vi föreslår att sådan information normalt skall vara på svenska samt i relevanta sammanhang på de nationella minor- itetsspråken. Därutöver finns det naturligtvis i många fall behov av information på andra språk. 
 Myndigheter skall ha namn på svenska 
 Vi föreslår vidare att alla statliga och kommunala myndigheter skall ha namn på svenska, och att dessa normalt skall användas vid kommunikation inom landet. 
 Myndigheter skall ha  
 e-postadresser 
  på svenska 
 Vi föreslår också att statliga och kommunala myndigheter skall ha  
 e-postadresser 
  på svenska. Så länge inte  
 åäö-problemen 
  lösts får man acceptera att  
 a  
 respektive  
 o  
 används i stället för  
 å/ä  
 och  
 ö 
 . Självfallet kan man utöver den svenska adressen ha en parallell adress på annat språk. 
 Författningsreglering bör övervägas 
 Dessa tre krav på statliga och kommunala myndigheter skulle kunna genomföras genom en författningsreglering. Vi gör bedöm- ningen att det bör övervägas om en komplettering kan göras av de bestämmelser som styr statlig resp. kommunal förvaltning. 
 123 
  
 Politik och förvaltning 
  
 SOU 2002:27 
  
 Myndigheters webbplatser skall vara på svenska 
 Vi anser även att det är självklart att information från svenska myndigheter som läggs ut på webbplatser på det globala nätet normalt skall vara på svenska. Vi föreslår därför att regeringen skall fatta beslut om att statliga myndigheters hemsidor skall vara på svenska. Detta skall naturligtvis inte vara något hinder för myndig- heter med internationellt intressant verksamhet att ha delar av webbplatserna översatta till andra språk. I relevanta fall bör även myndigheterna ha information på de nationella minoritetsspråken och vissa invandrarspråk. 
 Likaså bör svenska forskningsinstitutioner utan myndighets- status, statliga svenska bolag etc. publicera sin information på nätet på svenska (att man dessutom i många fall har anledning att an- vända även andra språk är uppenbart). 
 124 
  
 5 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och medier, informationsteknik samt hälso- och sjukvård 
  
 I detta kapitel behandlas svenskans bruk och ställning inom flera olika områden: arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och medier, informationsteknik samt hälso- och sjukvård. 
 Följande punkter ingår i vårt förslag till handlingsprogram för att främja svenska språket inom de aktuella områdena: 
  
 Användningen av svenska inom arbetslivet skall främjas och i vissa fall regleras. Konsekvenserna av användningen av andra språk inom arbetslivet skall följas. 
  
 Användningen av svenska inom konsumentområdet skall främjas och i vissa fall regleras och konsekvenserna av använd- ningen av andra språk skall undersökas. 
  
 Svenska språkets ställning inom kultur och medier skall främjas. 
  
 Skolor bör stödjas och stimuleras att använda dataprogram på svenska språket. 
  
 Personer med utländsk utbildning som skall arbeta inom hälso- och sjukvårdsområdet bör ha de språkkunskaper som behövs för att utöva yrket i Sverige. 
  
 5.1 
  
 Arbetsliv 
  
 5.1.1 
  
 Arbetsspråk, arbetsmiljö och arbetsrätt 
  
 Språket spelar en stor roll för förhållandena inom arbetslivet. Språket är ett viktigt arbetsredskap för allt fler, och språkförhåll- andena på arbetsplatserna blir därmed allt viktigare för den enskild- es möjligheter att få anställning och göra karriär. Likaså är språk- förhållandena en central del av arbetsmiljön och de påverkar också löntagarnas möjligheter till medbestämmande och inflytande. 
 125 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Språknämnden pekar i sitt förslag till handlingsprogram på att det är välkänt inom språkforskningen att den som har ett annat språk än sitt modersmål som arbetsredskap långt ifrån alltid kan ta hela sin kapacitet i anspråk. Risken finns därför, menar man, att svensk arbetskraft i onödan kommer att prestera sämre därför att ett införande av engelska som koncernspråk också kan leda till att engelska används i sammanhang där det skulle gå lika bra att fort- sätta med svenskan. Språknämnden föreslår att konkurrens och samspel mellan engelska och svenska inom kunskapsintensiva delar av arbetslivet bör bli föremål för tillämpad språkforskning. 
 I detta avsnitt behandlas först undersökningar av bruket av eng- elska på svenska arbetsplatser, varefter vi gör en kort genomgång av några arbetsrättsliga förhållanden. Efter detta följer våra bedöm- ningar och förslag relaterade till arbetslivsfrågor. 
 Engelska allt vanligare som koncernspråk 
 Enligt den kartläggning som redovisas av Pierce (2001 s. 40) arbetar knappt 20 % av de anställda i den privata sektorn i utlandsägda företag. Samtidigt byter allt fler företag koncernspråk till engelska. I en undersökning uppgav 17 av Sveriges 20 största företag att de har engelska som koncernspråk. Enligt en undersökning redovisad i Brown 2000 har 26 av 55 större företag engelska som företagsspråk. 
 Det finns ingen samlad bild av i vilken utsträckning engelska verkligen används inom företagen och hur detta påverkar arbetet. Av den undersökning som gjorts på uppdrag av Nordiska minister- rådets språkpolitiska referensgrupp (Falk 2001) framgår dock att det inte verkar som om en domänförlust för svenskan skulle vara nära förestående inom näringslivet. Det finns även undersökningar (Jämtelid 1998, Johansson 1997, Andersson 1998, Brown 2000) som visar att användningen av engelska ökar ju högre befattningen är och att användningen av engelska är vanligast i skrift. En annan studie (Andersson  Nilsson 2000) visar att övergången till engelska sker lättvindigt och att medarbetarna inte får någon särskild utbildning för att förbättra språkkunskaperna. 
 Övergången till engelska uppfattas enligt de undersökningar som redovisas av Pierce (2001 s. 41 ff.) inte som problematisk av företag- en. Få företag förefaller ha analyserat vad språkbytet i praktiken kommer att innebära för de anställda. Motiven bakom språkbytet 
 126 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 handlar till stor del om att underlätta företagets organisation i ut- landet samt att effektivisera den interna kommunikationen. Språk- bytet påverkar på olika sätt den svenska delen av företaget. Faktor- er som tas upp är inverkan på förståelse (svårare att ta till sig in- formation på engelska) och uttrycksförmåga (kan inverka häm- mande i muntliga sammanhang). 
 En genomgång av språkvalet på 22 större företags hemsidor visar att knappt hälften av bolagen har likvärdiga hemsidor på svenska och engelska (a.a. s. 45). Två bolag, bl.a. Volvo, har ingen text på svenska. Resterande bolag blandar engelska och svenska, men i de flesta fall dominerar engelskan. 
 När det gäller arbetsmarknadens parter verkar enligt Falks kart- läggning den språkliga medvetenheten vara förhållandevis låg. Varken TCO eller SACO har någon policy i språkfrågan. Inte heller LO har någon sådan policy, enligt vad som framkommit i kommitténs kartläggning. Från LO pekar man på behovet av kun- skaper i engelska. PTK har enligt Pierce pekat på problem med eng- elska som arbetsspråk och behovet av mer forskning i ämnet. Företag som byter språk bör enligt PTK erbjuda kontinuerlig språkutbildning. 
 Metall anser inte att man har haft behov att formulera någon skriftlig policy, eftersom språkfrågor blir lösta på ett praktiskt sätt i de företag där frågan kommer upp. När det gäller styrelse- representation för de anställda menar Metall att det är självklart att det innebär svårigheter att utföra sitt uppdrag på ett främmande språk, men att lämplig språkutbildning eller översättning/tolkning bör erbjudas vid behov. Även från SIF menar man att det är styr- elsearbetet på ett företag som påverkas mest då koncernspråket är engelska. SIF har inte varit indraget i någon konflikt som gäller just de anställdas språkliga kunskaper eller  
 icke-kunskaper. 
  
 Inte heller Svenskt Näringsliv har haft någon diskussion om språkvalet inom arbetslivet. De konstaterar att användningen av engelska har ökat. Man har hittills inte sett några problem kring detta. Från Svenskt Näringsliv har man till kommittén framfört vikten av att skolan förmedlar goda kunskaper i både engelska (vilket man också anser att skolan gör) och andra moderna språk, främst tyska, franska och spanska. Även från arbetstagar- organisationer har man betonat vikten av goda kunskaper i eng- elska. 
 127 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Språket har betydelse för arbetsmiljön och arbetarskyddet 
 Vi har konstaterat att användningen av engelska ökar inom arbets- livet, men det finns inga undersökningar av vilka konsekvenser detta får för arbetsmiljö- och arbetarskyddsfrågor. Av vår kartlägg- ning framkommer att varken arbetstagar- eller arbetsgivar- organisationer har uppmärksammat några problem av detta ännu, men både representanter för LO, TCO och Svenskt Näringsliv har framfört att det är viktigt att t.ex. skyddsföreskrifter finns till- gängliga på ett sådant sätt att de är enkla att förstå. 
 Inom arbetslivsområdet finns ett antal myndigheter och lagar där språkliga aspekter skulle kunna ingå. Arbetsmiljöverket (tidigare Yrkesinspektionen och Arbetarskyddsstyrelsen) har som övergrip- ande mål att minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetslivet och att förbättra arbetsmiljön ur ett helhetsperspektiv. Verkets uppgift är bl.a. att se till att arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftning- en efterlevs. Arbetsmiljöverket skall också ge råd och upplysningar samt sprida information. 
 Arbetslivsinstitutet är ett nationellt kunskapscentrum för arbetslivsfrågor som bedriver forskning och utveckling kring hela arbetslivet. Arbetslivsinstitutet finns i Bergslagen, Göteborg, Malmö, Norrköping, Solna, Stockholm, Söderhamn, Umeå och Östersund. Forskning och utveckling sker inom tre huvud- områden: arbetsmarknad, arbetsorganisation och arbetsmiljö. Institutet samarbetar med arbetsmarknadens parter, näringsliv, universitet och högskolor, internationella intressenter och andra aktörer. 
 Arbetsmiljölagens (1997:1160) ändamål är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god arbets- miljö. I lagen regleras bl.a. att arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Av 3 kap. 3 § framgår att arbetsgivaren skall se till att arbetstagaren får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Arbetsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbildning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Enligt 8 § skall den som tillverkar, importerar, överlåter eller upplåter en teknisk anordning lämna uppgifter om anordningen som är av betydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall (produktinformation) vid av- lämnandet genom tydlig märkning eller på annat sätt. I 6 kap. 
 128 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 regleras att skyddsombud har rätt att ta del av de handlingar och få de upplysningar i övrigt som behövs för ombudets verksamhet. Av lagen framgår inte vilket språk som skall användas. 
 Enligt Arbetsmiljöverkets föreskrifter om systematiskt arbets- miljöarbete skall arbetsgivaren se till att arbetstagarnas kunskaper om arbetet och riskerna i arbetet är tillräckliga för att ohälsa och olycksfall skall förebyggas. När riskerna är allvarliga skall det finnas skriftliga instruktioner för arbetet. Enligt verkets allmänna råd är det angeläget att de skriftliga instruktionerna är lätta att förstå. Arbetsgivaren bör anpassa instruktionerna bl.a. till arbetstagarens språkkunskaper, kulturella bakgrund och eventuell funktionsned- sättning. Arbetsgivaren bör också förvissa sig om att instruktion- erna uppfattats riktigt. 
 Arbetsmiljöverket har gett ut föreskrifter som behandlar arbetarskyddet inom olika områden. Dessa bygger delvis på EG- direktiv. När det gäller t.ex. maskiner anger föreskrifterna (AFS 1993:10) att den information som krävs för att styra en maskin skall vara entydig och lättbegriplig. Detta gäller även för varningsanordningar. Om risker kvarstår, trots alla vidtagna åt- gärder, skall tillverkaren varna för detta. Sådana varningar skall helst vara i form av lättbegripliga symboler och/eller ges på svenska samt, på begäran, även på de språk som förstås av operatörerna. Alla maskiner skall dessutom åtföljas av bruksanvisning som skall avfattas av tillverkaren på något av språken inom EES. När maskin- en tas i bruk måste den åtföljas av en översättning av bruksanvis- ningen till svenska. Denna översättning skall ha gjorts av tillverkar- en eller den som för in maskinen i Sverige. Ett undantag från detta krav är underhållsinstruktioner avsedda att användas av specialiser- ad personal. 
 Regeringen avslog i november 2001 ett överklagande från ett tidigare huvudskyddsombud på Trelleborg Automotive i Sjöbo som med stöd av Industrifacket hade begärt att Yrkesinspektionen skulle ålägga företaget att se till att viss information översätts från engelska till svenska (regeringsbeslut dnr N2000/5785/ARM). Yrkesinspektionen, som avslog begäran, ansåg att det visserligen fanns risk för olyckor, men om maskinerna hanterades av speciellt utbildad personal var det enligt inspektionen inget problem att in- struktionerna bara fanns på engelska. Ärendet överklagades till Arbetarskyddsstyrelsen som också avvisade huvudskyddsombudets krav. Arbetarskyddsstyrelsen ansåg att leverantören uppfyllt sitt ansvar genom att utbilda två av företagets produktionstekniker i 
 129 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 hur man programmerar maskinen. Även detta beslut överklagades, men regeringen fann inte skäl att frångå Arbetarskyddsstyrelsens bedömning. 
 Arbetsrätten och språket 
 I lagen om anställningsskydd (1982:80) regleras frågan om anställ- ningsavtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. Enligt 6 a § skall arbetsgivaren skriftligen informera arbetstagaren om de villkor som gäller för anställningen senast en månad efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Informationen skall bl.a. innehålla uppgifter om arbetstagarens arbetsuppgifter och längden på arbetstagarens be- talda semester. I lagen regleras inte på vilket språk denna inform- ation skall vara. Genom kollektivavtal får det göras avvikelser från 6 a § under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmån- liga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av två EG- direktiv (77/187/EEG och 91/33/EEG). Från LO och TCO har man framfört att det är ett självklart krav att sådan information skall vara på svenska. 
 Enligt lagen om medbestämmande i arbetslivet (1976:580) har arbetstagarorganisation rätt till förhandling med arbetsgivare i fråga om förhållandet mellan arbetsgivaren och arbetstagare. Mot- svarande rätt har arbetsgivare att förhandla med arbetstagar- organisation. Förhandlingsrätten, som behandlas i  
 10–17 
  §§, inne- bär bl.a. att arbetsgivare skall förhandla med arbetstagar- organisationen innan de beslutar om viktigare förändringar av sin verksamhet, arbetsförhållanden eller anställningsförhållanden. 
 I medbestämmandelagen regleras också rätten till information  
 (18–22 
  §§). Det kan gälla t.ex. tillgång till en handling som någon av parterna åberopar i en förhandling och arbetsgivarens inform- ation om hur hans eller hennes verksamhet utvecklas pro- duktionsmässigt och ekonomiskt. Enligt uppgift från bl.a. LO och TCO är i dag en hel del material på engelska. I viss mån regleras detta genom medbestämmandeavtal. 
 Medbestämmandelagen reglerar vidare frågor kring avtal mellan arbetsgivarorganisation eller arbetsgivare och arbetstagar- organisation om anställningsvillkor för arbetstagare eller om för- hållandet i övrigt mellan arbetsgivare och arbetstagare (s.k. kol- lektivavtal). 
 130 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 5.1.2 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Användningen av svenska inom arbetslivet skall främjas och i vissa fall regleras. Konsekvenserna av användningen av andra språk inom arbetslivet skall följas. 
 Genom det ekonomiska livets internationalisering har använd- ningen av engelska i näringslivet ökat och i vissa miljöer blivit om- fattande. Att engelska används som koncernspråk på många stora företag är antagligen ofrånkomligt. Från ett maktperspektiv kan språkvalet dock sägas innebära att det finns en tydlig tendens att företagen i allt större utsträckning styrs på engelska, medan språket på verkstadsgolvet är svenska även om användningen av engelska ökar på alla nivåer inom företagen. Den enskilde arbetstagarens chanser på arbetsmarknaden blir alltmer beroende av språkfärdig- heten, inte bara i svenska utan även i engelska. 
 Konsekvenser av användning av andra språk än svenska skall följas 
 Vi anser att forsknings- och utredningsarbete behövs om hur byte av koncernspråk påverkar både företagen och de anställda. Insatser behövs från språkvården och andra för att öka den språkliga med- vetenheten hos arbetsgivare, arbetstagare och deras organisationer. Undersökningar visar att den språkliga medvetenheten är låg, både bland företagen och arbetsmarknadens parter. Vi menar därför att det är viktigt att forskningen, språkvården och de ansvariga arbets- livsmyndigheterna bidrar till att kunskapen om språkvalet inom arbetslivet blir större. Detta gäller både den faktiska förekomsten av främmande språk som arbetsspråk och vilka konsekvenser detta får både för effektiviteten inom företagen och för arbetstagarnas säkerhet och möjligheter på arbetsmarknaden. Det är t.ex. viktigt att fördjupa de kunskaper som finns om hur arbetstagare klarar sig på andra språk än sitt modersmål och hur arbetarskyddet påverkas. En annan aspekt som bör belysas är hur den enskildes språk- kunskaper påverkar möjligheterna på arbetsmarknaden. 
 Vi föreslår således att forsknings- och utredningsarbete initieras när det gäller bruket av engelska inom arbetslivet. 
 Vidare föreslår vi att Arbetslivsinstitutet ges i uppdrag att i sam- arbete med språkvården utreda språkvalets effekter på de anställda 
 131 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 och deras prestationer samt hur arbetstagares språkkunskaper på- verkar deras möjligheter att hävda sig på arbetsmarknaden. 
 Dessutom föreslår vi att språkvården ges i uppgift att verka för ökad medvetenhet hos både arbetsgivare, arbetstagare och deras organisationer om språkets betydelse. Detta ligger inom den in- formerande roll som språkvården föreslås få (se vidare kapitel 19 och 20). 
 Översyn av lagstiftningens språkliga aspekter inom arbetarskydd och anställningsskydd skall göras 
 Som ovan berörts har allt fler företag infört engelska som arbets- eller koncernspråk. Detta är en trend som av allt att döma kommer att fortsätta. Det är viktigt att användningen av andra språk än svenska som koncern- och arbetsspråk inte får negativa effekter på arbetarskydd och andra aspekter som rör arbetstagares rättigheter och trygghet på arbetsplatsen. Inför en sådan utveckling är det be- tydelsefullt att från statens sida markera att information som är av avgörande vikt för den enskilde arbetstagaren och dennes förhåll- ande till arbetsgivaren skall lämnas på det för Sverige gemensamma språket – svenskan – även om företaget har ett annat arbetsspråk än svenska. 
 Från arbetarskyddssynpunkt är det viktigt att skyddsföreskrifter och dylikt finns tillgängliga på svenska, även om företaget har ett annat koncernspråk. Utgångspunkten måste vara att de anställda skall förstå sådan information för att arbetarskyddet skall vara ändamålsenligt och effektivt. Språknämnden föreslår att det bör övervägas om man inom arbetarskyddslagstiftningen kan föreskriva att skyddsföreskrifter m.m. skall finnas på svenska. Vi föreslår i detta betänkande att mål för en nationell språkpolitik och en språklag skall införas. Vi menar att det mot den bakgrunden skall göras en översyn av lagstiftningen inom arbetarskydds- och arbetsmiljöområdet och undersökas om den nuvarande lagstift- ningen ger ett tillräckligt starkt skydd för rätten till svenska språk- et. 
 Kommittén har i sitt arbete inte kunnat göra en fullständig genomlysning av de språkliga aspekterna på hela det arbetsrättsliga regelverket. Vi föreslår att en sådan genomgång skall göras. Vi föreslår därför att Arbetsmiljöverket ges i uppdrag att utreda vilka eventuellt ytterligare rättsliga regleringar som behövs för att 
 132 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 skydda anställdas språkliga rättigheter. Det bör t.ex. övervägas om regler kring språk skall lyftas till lagnivå. 
 Vi menar dessutom att det bör övervägas om ett förtydligande kan göras i lagen om anställningsskydd så att den information som skall lämnas enligt 6 a § skall ges på svenska språket. 
 Språket skall uppmärksammas i arbetsmiljötillsynen 
 Vidare föreslår vi att Arbetsmiljöverket i sin tillsyn ytterligare skall uppmärksamma språkets betydelse för arbetsmiljön (t.ex. före- komsten av skyddsföreskrifter på främmande språk, handlingar på främmande språk som underlag för skyddsombud etc.). 
 Förhandlingsunderlag bör finnas tillgängliga på svenska 
 Den lagreglerade rätten om medbestämmande i arbetslivet är ett annat exempel på ett område som kan påverkas av att företag går över till annat arbetsspråk än svenska. Det finns en risk för att t.ex. förhandlingsunderlag och liknande i allt större utsträckning tas fram på engelska. Enligt vår bedömning är det viktigt att underlag inför sådana förhandlingar finns tillgängliga på svenska språket. Vi menar därför att det bör övervägas om sådana underlag som huvud- regel – dvs. om parterna inte kommer överens om annat – skall vara på svenska språket och att detta regleras i medbestämmandelagen (10 §). 
 Vidare anser vi att handlingar som en part åberopar vid för- handling samt information från arbetsgivare om hur verksamheten utvecklas produktionsmässigt och ekonomiskt i första hand skall lämnas på svenska språket (18 §). För t.ex. ett företag med ett annat språk än svenska som arbetsspråk kan det dock vara förenat med stora kostnader att översätta sådana handlingar till svenska. Vi anser därför att informationen skall lämnas på svenska språket om det kan ske utan att oskälig kostnad uppstår för den part som skall lämna informationen. Det bör också finnas möjlighet att endast översätta delar av underlag, då så är lämpligt. 
 Lagstiftningen bör lämna öppet för möjligheten att genom kol- lektivavtal göra undantag från språkkravet om både arbetstagare och arbetsgivare är överens om detta. Detta kan t.ex. vara fallet om arbetsgivaren genom utbildningsinsatser i arbetsspråket medverkar 
 133 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 till höjda språkkunskaper hos arbetstagarorganisationens repre- sentanter. Ett sådant undantag kan läggas in i 4 § medbestäm- mandelagen (1976:580). 
 Språkvalet i kollektivavtal bör inte regleras 
 I medbestämmandelagen regleras också frågor om kollektivavtal. Med kollektivavtal avses skriftligt avtal mellan arbetsgivar- organisation eller arbetsgivare och arbetstagarorganisation om an- ställningsvillkor för arbetstagare eller om förhållandet i övrigt mel- lan arbetsgivare och arbetstagare. Enligt vad som framkommit i kartläggningen skrivs kollektivavtal i normalfallet på svenska. Initi- ativet till kollektivavtal kommer oftast från arbetstagar- organisationerna. I de fall som arbetsgivaren inte förstår svenska språket görs enligt uppgift en översättning till ett språk som båda parter förstår. Vi har därför kommit fram till att det inte finns något behov att i lag reglera språkvalet för kollektivavtal. 
  
 5.2 
  
 Marknad och konsumtion 
  
 5.2.1 
  
 Konsumentinformation och produktsäkerhet 
  
 Språkfrågor spelar en stor roll för medborgarnas rättigheter som konsumenter och aktörer på marknaden. Svenska språknämnden uppmärksammar sådana frågor i sitt förslag till handlingsprogram. Man framhåller bland annat att viktiga konsumentskyddsfrågor berörs. Språknämnden föreslår att varudeklarationer, bruksanvis- ningar och patentbeskrivningar samt svensk standard skall finnas på svenska. Man pekar också på behovet av forskning om svenskans roll som konkurrensmedel i varudeklarationer, bruksanvisningar etc. 
 Konsumentverket är en statlig myndighet med uppgift att ta till vara konsumenternas intressen. Inom det konsumentpolitiska om- rådet finns ett antal lagar, bl.a. konsumentköplagen (1990:932) och marknadsföringslagen (1995:450). En vara skall enligt konsument- köplagen (16 §) vara åtföljd av de anvisningar som behövs för dess montering, användning, förvaring och skötsel, annars är varan att anse som felaktig. Konsumentverket har i en kommentar till lagen (Konsumentköplagen – när du går och handlar i affär, 2000) angett att dessa anvisningar normalt skall vara skrivna på svenska. Enligt 
 134 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 marknadsföringslagen (4 §) skall näringsidkare vid marknadsföring lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsum- entsynpunkt. Språkvalet regleras inte. En annan viktig lag är pro- duktsäkerhetslagen (1988:1604), som har till ändamål att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. För detta får näringsidkare åläggas att lämna t.ex. säkerhets- och var- ningsinformation. Språkvalet regleras inte. 
 Inom konsumentområdet styrs språkvalet även genom standard- er. Som exempel kan nämnas ISO/IEC Guide 37:1995 om bruks- anvisningar. Enligt denna skall instruktionen ges på the official language(s) of the country of sale. 
 Livsmedelsverket är central tillsynsmyndighet för frågor som gäller livsmedel inklusive dricksvatten. Livsmedelsverket har ut- färdat föreskrifter och allmänna råd om dels märkning och present- ation av livsmedel, dels näringsvärdesdeklaration. Dessa regler har stöd i livsmedelsförordningen. Reglerna föreskriver att all märk- ning, presentation och näringsvärdesdeklaration skall anges på svenska. I vissa fall, om märkningen ändå kan antas vara förståelig för konsumenter med svenska som modersmål, kan annat språk användas (främst norska och danska). Märkningsuppgifterna får anges på flera språk och i undantagsfall kan märkningen ske på främmande språk. 
 För läkemedel har Läkemedelsverket utfärdat föreskrifter med stöd av läkemedelsförordningen. Märkning av läkemedel (text på yttre och inre förpackning samt bipacksedel) fyller tre syften: identifiering, korrekt användning och information till konsument- en. Föreskrifter som gäller språkbruk och språkval preciseras under särskilda bestämmelser för varje specifik del av märkningen. I deklarationen skall s.k.  
 INN-namn 
  (International Nonproprietary Name) eller  
 Ph.Eur.-namn 
  (namnet i European Pharmacopeia) an- vändas. När det gäller bruksanvisningar (användar- information/bipacksedel) skall dessa vara avfattade på svenska. För varje läkemedel skall en på svenska skriven produktresumé finnas, som skall godkännas av Läkemedelsverket. När det gäller t.ex. kosmetiska och hygieniska produkter baseras Läkemedelsverkets föreskrifter på ett  
 EG-direktiv 
  (76/768/EEG), vilket föreskriver krav på enhetliga innehållsdeklarationer. Ämnena skall namnges enligt en internationell norm (International Nomenclature for Cosmetic Ingredients – INCI), vilken bl.a. innebär att ingredienser från växtriket återges med latinska beteckningar och att vatten be- nämns  
 aqua 
 . 
 135 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Pierce (2001 s. 57 ff) redovisar att det för livsmedel och läkemedel finns tydliga föreskrifter som innebär att svenska skall användas. När det gäller innehållsdeklarationer för läkemedel används inter- nationella kemiska beteckningar, latinska namn etc. vilka kan vara svåra att förstå för konsumenten. Detta kan innebära problem för t.ex. allergiker. För varor i allmänhet finns dock inga uttryckliga språkliga krav i konsumentköplagen eller marknadsföringslagen. Frågor från allmänheten och anmälningar till Konsumentverket blir föremål för tolkning. I praktiken anses en vara felaktig om den inte är försedd med bruksanvisning, monteringsanvisning eller skötsel- råd på svenska om det finns behov av en sådan. Det finns ingen statistik om hur många sådana ärenden som handläggs av Kon- sumentverket, men frågor om språket i bruksanvisningar m.m. är vanliga. Brist på konsumentinformation på svenska förekommer, t.ex. användarinformation för datorer, varningstexter på leksaker eller skötselråd för mobiltelefoner samt varor som enbart tillverkas i små serier och för speciella fackmän. 
  
 5.2.2 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Användningen av svenska inom konsumentområdet skall främjas och i vissa fall regleras och konsekvenserna av an- vändningen av andra språk skall undersökas. 
 För konsumenterna har internationaliseringen blivit tydlig: utbudet av produkter och tjänster från utlandet har ökat. Även svenska produkter marknadsförs numera ofta på engelska. I en alltmer internationaliserad värld blir det allt viktigare att kunna kräva kon- sumentinformation på god och begriplig svenska. 
 Av kartläggningen framgår att språkliga föreskrifter redan finns för livsmedel och läkemedel. Dessa innebär att konsumenterna i vissa fall möts av formler, facktermer, kemiska ämnesbeteckningar, förkortningar etc. som de flesta inte förstår. Det har i kartlägg- ningen inte framkommit att detta betraktas som något stort pro- blem. Vad gäller varor i allmänhet är lagstiftningen inte lika klar, även om praxis verkar vara att de anvisningar som skall åtfölja en vara (för dess montering, användning, förvaring och skötsel) skall vara på svenska. 
 136 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 En genomgång av språket och konsumenträtten skall göras 
 Det finns ett flertal lagar och förordningar inom det konsument- rättsliga området. Kommittén har i sitt kartläggningsarbete inte kunnat göra en fullständig genomgång av lagstiftningen inom om- rådet och hur språket regleras i denna. Vi föreslår att en sådan genomgång av området skall göras och att användningen av svenska språket i vissa fall skall regleras. Som ett underlag för en sådan genomgång vill vi peka på bl.a. följande lagar. 
 Ett exempel är konsumentköplagen (1990:932), där vi menar att denna bör ändras så att kravet att anvisningar skall vara på svenska språket blir tydligt och klart för alla (16 §). Det måste finnas nöd- vändig information på klar och begriplig svenska. 
 Ett annat exempel är produktsäkerhetslagen (1988:1604), som har till ändamål att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. Enligt 1 § får en näringsidkare för detta ändamål bl.a. åläggas att lämna säkerhetsinformation och var- ningsinformation. Enligt 5 och 7 §§ kan marknadsdomstolen ålägga en näringsidkare att lämna information som har särskild betydelse för att förebygga att varan eller tjänsten orsakar skada på person eller egendom. Detsamma gäller information om skaderisker och om hur sådana skall förebyggas. Vi anser att det i produktsäker- hetslagen bör regleras att näringsidkare är skyldiga att lämna avsedd information på svenska språket. 
 Ett tredje exempel är marknadsföringslagen (1995:450), som har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och närings- idkare. I lagens 4 § regleras bl.a. att marknadsföringen skall stämma överens med god marknadsföringssed och att näringsidkare vid marknadsföring skall lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. Enligt kommitténs mening bör det närmare utredas vilka effekter det kan få om sådan inform- ation lämnas på andra språk än svenska. Det bör vidare utredas närmare om lagstiftningen behöver ändras för att tillförsäkra kon- sumenter i Sverige att sådan information lämnas på svenska språk- et. En sådan utredning bör genomföras i samarbete med språk- vården. 
 137 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 5.2.3 
  
 Patenthandlingar 
  
 Inskränkning av översättningsskyldigheten 
 Sedan flera år pågår i Europa ett arbete för att minska kostnaderna för översättningar av europeiska patent. Kostnaderna för europe- iska patent uppges vara avsevärt högre än för t.ex. amerikanska eller japanska patent, och det har hävdats att detta hämmar frekvensen av patentansökningar och verkar menligt på den europeiska industrin. Förslag har därför lagts fram som innebär att skyldighet- en att översätta patenthandlingar inskränks. 
 Från språkvårdens sida har man motsatt sig sådana inskränk- ningar. Man har hävdat att principen att rättligt bindande texter skall vara på svenska skulle komma att åsidosättas om patent- handlingar inte finns tillgängliga på svenska. Detta skulle försvaga svenskans funktion som samhällsbärande språk, och kunna inne- bära rättssäkerhetsproblem, eftersom man inte kan förutsätta att alla har kunskaper i de aktuella språken. Vidare har man pekat på att patentområdet är ett vidsträckt fält med ett rikt och varierat ordförråd varför det skapas förutsättningar för att svenskt fack- språk utvecklas även inom nya och avancerade områden om patenthandlingen skrivs på svenska. Därigenom bidrar översättning av patenthandlingar till att understödja arbetet för att bevara svenskan som ett komplett språk. 
 Flera olika delar 
 Frågan om översättning av patenthandlingar är tekniskt komplicer- ad. Ett patent består av olika delar för vilka skilda regler gäller och systemet involverar flera olika aktörer på skilda nivåer. 
 Ett patent är ett skydd för en lösning på ett tekniskt problem (en uppfinning eller ny produkt). Patentet innehåller en omfattande dokumentation: 
  
 Patentbeskrivningen  
 som är en teknisk beskrivning där upp- finningen, bakomliggande teknik och nya lösningar presenter- as. 
  
 Patentkravet  
 som uttrycker det önskade skyddets omfattning. 
 Patent skall godkännas av det nationella patentverket, som för Perez del är Patent- och registreringsverket (PRV), eller av Europe- 
 138 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 iska patentverket (EPO). En uppfinning måste skyddas i varje land för sig. 
 Ansökningar om patent i Sverige ges in till PRV på svenska. An- sökningar om europeiska patent inlämnas på engelska, franska eller tyska till EPO. Patentsökanden kan då välja i vilka länder patentet skall vara gällande. Om EPO beslutar att ansökan skall gälla i Lopez, kan Sverige enligt europapatentkonventionen (EPC, arti- kel 65) föreskriva att det till de patent som utfärdats av EPO skall fogas en svensk översättning av patenttexten. Sverige har liksom de flesta andra länder utnyttjat den möjligheten, vilket innebär att europeiska patent har verkan i Sverige endast om sökanden inom en viss tid lämnar in en översättning av patentet (både patent- beskrivning och patentkrav) till PRV (patentlagen § 82). 
 Pågående förändringsarbete 
 Vid en regeringskonferens i oktober 2000 antog konventions- staterna till Scott en tilläggsöverenskommelse om  
 europeiska patent.  
 Denna är öppen för signering och ratificering eller för anslutning av de  
 EPC-stater 
  som så önskar. Överenskommelsen går ut på följ- ande. Stater som har engelska, franska eller tyska som officiellt språk avstår fortsättningsvis helt från att kräva översättning av patentet. Patentkraven skall dock fortfarande översättas till de två andra språken. Stater som inte har något av dessa språk som offici- ellt språk skall peka ut ett av de tre språken och avstå från översätt- ning om patentet finns på det utpekade språket. Dessa stater får därutöver fortsätta att kräva översättning av patentkraven till sitt nationella språk. 
 Det pågår också arbete om ett  
 gemenskapspatent för EU 
 . Kom- missionen föreslog sommaren 2000 att gemenskapspatent skall be- viljas av EPO enligt reglerna i EPC. Handläggningsspråken skulle då vara desamma som för europeiska patent, dvs. engelska, franska och tyska. Kraven skulle översättas enligt Scott till de två EPO- språk som sökanden inte använt. Kommissionen föreslog vidare att gemenskapspatentet inte skall behöva översättas för att bli giltigt i hela gemenskapen. 
 EU:s medlemsstater har inte kunnat enas i frågan, och arbete för att lösa motsättningarna pågår för närvarande. 
 139 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Från språklig utgångspunkt är det viktigt med översättning 
 Det finns en konflikt mellan olika intressen när det gäller patent- reglerna. Å ena sidan finns det europeiska näringslivets krav på enkla regler för att öka patentfrekvensen och minska kostnaderna för översättningar. Å andra sidan finns bl.a. kultur- och språk- politiska mål om de små språkens ställning samt rättssäkerhets- synpunkterna. 
 För vår kommitté är det naturligt att ta fasta på de språkliga aspekterna. Från sådan utgångspunkt är det otvivelaktigt olyckligt om inskränkningar av översättningskraven sker, eftersom det mot- verkar möjligheterna att bevara svenskan som ett komplett och samhällsbärande språk. 
  
 5.3 
  
 Kultur och medier 
  
 Regeringen har i sin redovisning av utgångspunkterna för en svensk språkpolitik framhållit som en av flera målsättningar att det skall finns ett varierat och rikligt utbud av kultur på svenska (prop. 1998/99:1, utg.omr. 17). Det sägs där också att radio och TV har en särskilt viktig roll i sammanhanget. Riksdagens kultur- utskott har (bet. 1999/2000:KrU2) angett att den talade och skrivna svenskan är vår främsta kulturbärare och utgör en av de viktigaste förutsättningarna för vår kulturella identitet. 
 Även Svenska språknämnden har i sitt förslag till handlings- program behandlat kulturområdet. Nämnden konstaterar att eng- elska dominerar i  
 TV-program 
  som sänds här men som producerats i andra länder och föreslår att TV- och radiokanaler i samband med koncessionsgivning bör åläggas att se till att en tillräcklig andel svenskspråkiga program ingår i programutbudet. Nämnden föreslår vidare att kampanjer bör genomföras gentemot allmänheten för att demonstrera svenskans möjligheter – också i t.ex. populärmusik och reklamtexter. 
  
 5.3.1 
  
 En blandad bild 
  
 I detta avsnitt redovisar vi en genomgång av situationen inom en rad olika fält. I den mån inget annat anges bygger uppgifterna på sammanställningen i den undersökning som Smith gjort på 
 140 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 uppdrag av Nordiska ministerrådets språkpolitiska referensgrupp (Falk 2001). 
 Litteratur och bokmarknad 
 Den totala svenska bokproduktionen år 2000 omfattade nästan 11 000 titlar (17 % skönlitteratur, 11 % barn- och ungdomsböcker samt 72 % facklitteratur). 
 Av de 1 880 skönlitterära titlarna hade 42 % svenska som origin- alspråk och 55 % var utländska böcker i svensk översättning. Av översättningarna var 79 % från engelska, därefter följde norska, franska och danska. Utgivningen av skönlitteratur har enligt Kulturrådets omvärldsanalys (Omvärlden 2001) minskat något under  
 1990-talet, 
  framför allt på grund av en lägre utgivning av skönlitteratur översatt till svenska. När det gäller publikationer på andra språk än svenska är dessa utspridda över olika språk (kur- diska, arabiska, engelska, polska, persiska m.fl.). 
 Av barn- och ungdomsböcker (946 titlar) var 46 % svenska originaltexter och drygt 51 % utländska böcker i översättning (80 % av översättningarna var från engelska, varefter kom danska, franska, tyska och norska). Enligt Kulturrådet har antalet utgivna barn- och ungdomsböcker ökat under  
 1990-talet, 
  medan antalet översatta verk minskar. Antalet representerade språk bland över- sättningarna blir färre år för år. Engelska är även det största språket när det handlar om barn- och ungdomslitteratur som ges ut på andra språk än svenska (50 % på engelska och 36 % på finska). 
 Av de 7 891 facklitterära titlarna hade 49 % svenska som orig- inalspråk, 12 % var översättningar (71 % av dessa var från engelska, 8 % från tyska och 6 % från danska). Den resterande delen av pro- duktionen hade till stor del (88 %) engelska som publiceringsspråk (1,5 % var på tyska och 1 % på franska). En viktig del av den eng- elskspråkiga facklitteraturen i Sverige utgörs av doktorsavhand- lingar. 
 Populärmusik 
 Mycket inom den svenska musikbranschen präglas av det anglo- amerikanska inflytandet. Många svenska artister och grupper väljer att uttrycka sig på engelska (dock med vissa undantag som t.ex. 
 141 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 hip-hopen, 
  där svenska språkets ställning stärkts kraftigt under senare år). På Internet har flertalet svenska artister sina hemsidor på engelska. Engelska lånord, anglifieringar och försvenskade eng- elska termer och uttryck är självklara inslag i musikartiklar och recensioner. Det finns ett stort antal internationella musiktidningar i Sverige. 
 Teater 
 Inom teaterområdet är uppsättningar på andra språk än svenska ovanliga. Operaföreställningar framförs dock ofta på originalspråk. 
 Radio 
 Sveriges Radio (SR) har (regeringsbeslut Ku 2001/1543/Me) ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning i sam- hället. SR skall enligt sändningstillståndet tillhandahålla ett mång- sidigt utbud av program av hög kvalitet på svenska språket och till- varata den svenska kulturen i dess vidaste bemärkelse. SR bedriver sin programverksamhet på nästan 20 olika språk, varav svenska är det helt dominerande språket i det talade utbudet. Musiken är en viktig del av SR:s utbud. Drygt 50 % av det totala musikutbudet inom SR definieras av SR som svensk musik, dvs. musik av svensk kompositör, med svensk artist, svensk textförfattare eller på svenska språket. Andelen svensk musik inom SR har minskat totalt under de senaste åren, men en viss ökning kan konstateras inom P2 och P3 (Radio och TV i allmänhetens tjänst, SOU 2000:55). Det bör observeras att en stor del av det som av SR de- finieras som svensk musik kan vara framförd på andra språk, huvudsakligen engelska. 
 Television 
 Den tekniska utvecklingen har gjort att vi har fått tillgång till ett stort antal  
 TV-kanaler 
  som via satellit sänder på en rad olika språk. De flesta av dessa utländska kanaler når dock endast en begränsad del av befolkningen här i Sverige. 
 Enligt EU:s s.k.  
 TV-direktiv 
  (89/552/EEG och 97/36/EG) skall medlemsländerna sträva efter att hälften av  
 TV-programmen 
  har 
 142 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 europeiskt ursprung. Direktivet innebär att den sändande staten skall svara för att  
 TV-sändningarna 
  uppfyller vissa minimikrav. Den mottagande staten skall tillåta mottagning och inte hindra åter- utsändning av  
 TV-program 
  från andra medlemsstater. Medlems- staterna har rätt att tillämpa strängare regler för de egna program- företagen (inkl. regler som kan omfatta språkpolitiska mål), för- utsatt att inte reglerna strider mot  
 EG-rätten. 
  
 Regleringen för svenskt vidkommande finns i radio- och TV- lagen (1996:844). Lagen omfattar alla sändningar av ljudradio- och  
 TV-program 
  som är riktade till allmänheten. Lagens syfte är att ta till vara de särskilda behov av tillgänglighet och mångfald som anses föreligga inom radio- och  
 TV-området. 
  Enligt 6 kap. 8 § skall den som sänder  
 TV-program 
  över satellit eller med stöd av tillstånd av regeringen se till att mer än hälften av den årliga sändningstiden upptas av program av europeiskt ursprung (inklusive svenskt ut- bud). Lagen föreskriver att TV- och ljudradiosändningar som sker efter tillståndsgivning av regeringen (om det inte finns särskilda skäl mot det) i betydande omfattning skall innehålla program på svenska språket, program med svenska artister och verk av svenska upphovsmän. Syftet med detta är i första hand kulturpolitiskt, inte språkpolitiskt. 
 En varierande del av de  
 TV-program 
  som sänds i Sverige har producerats i andra länder. Bland de utländska produktionerna dominerar engelskspråkiga program. En indikation på hur stor del av det svenska  
 TV-utbudet 
  som är på svenska språket ger den undersökning av  
 TV-utbudet 
  som Institutionen för journalistik och masskommunikation vid Göteborgs universitet (JMG) gör på uppdrag av Granskningsnämnden (Svensk  
 TV-utbud 
  1999; TV- utbud 2000). Undersökningen omfattar åtta kanaler; SVT1, SVT2, TV4, TV3, Kanal 5, ZTV, TV6 och TV8. 
 I rapporterna redovisas bl.a.  
 TV-utbudets 
  ursprung, dvs. i vilket land programmet uppges vara producerat. Tabell 5:1 redovisar den procentuella andelen program från olika länder under år 2000. Som framgår var 76 % av SVT:s och 47 % av TV4:s programutbud inhemskt producerat. För SVT innebär detta en ökning jämfört med år 1998, vilken huvudsakligen förklaras av det ökade nyhets- utbudet, men en minskning jämfört med år 1999, vilket beror på att SVT24 hade omfattande provsändningar år 1999. ZTV:s höga 
 143 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 siffror beror på att musikvideor har klassificerats som svenskt ram- program. 
 1 
  
 Tabell 5:1.  
  
 TV-utbudets 
  produktionsursprung år 2000 (procent) 
  
 Sverige 
  
 Norden 
  
 Storbri- 
  
 USA 
  
 Övriga väst- 
  
 Resten av 
  
 tannien 
  
 världen 
  
 världen 
  
 SVT 
  
 76 
  
 4 
  
 4 
  
 8 
  
 7 
  
 1 
  
 TV4 
  
 47 
  
 1 
  
 10 
  
 37 
  
 5 
  
 1 
  
 TV3 
  
 17 
  
 0 
  
 3 
  
 75 
  
 4 
  
 2 
  
 Kanal 5 
  
 13 
  
 0 
  
 2 
  
 81 
  
 4 
  
 0 
  
 ZTV 
  
 75 
  
 0 
  
 1 
  
 24 
  
 0 
  
 0 
  
 TV6 
  
 0 
  
 1 
  
 36 
  
 41 
  
 12 
  
 10 
  
 TV8 
 2 
  
 8 
  
 0 
  
 61 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Källa 
 : Svenskt  
 TV-utbud 
  2000. 
 Inom det utländskt producerade programutbudet dominerar det engelskspråkiga mycket kraftigt. USA överväger särskilt i TV3 och Kanal 5. I TV6 och TV8 är även Storbritannien ett framträdande producentland. Enda utomeuropeiska länder – förutom USA – som når upp till det mätbara är engelskspråkiga Australien och Nya Zeeland: 1 % i SVT:s och 3 % i TV4:s sändningar. Vad gäller icke- engelskspråkiga länder kan följande noteras för Compton och TV4 av- seende  
 TV-utbudet 
  1999. Tyskland svarar för 0 % av SVT:s och 2 % av TV4:s sändningar. Frankrike för 2 resp. 0 %, övriga Väst- europa för 1 % i bägge fallen samt östra Europa 0 % för både SVT och TV4 
 För barnprogrammen i TV3 och Kanal 5 gäller att dessa till mycket stor del har sitt ursprung i USA. Speciellt uttalat är detta i TV3, där i princip samtliga barnprogram under år 1999 utgjordes av tecknade amerikanska serier. Vad gäller Compton och TV4 är barn- programmen ofta av typen ramprogram där det inte har varit möj- ligt att urskilja produktionsursprung. 
 SVT har enligt sitt sändningstillstånd (regeringsbeslut  
 2001-12- 
  20) ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning i samhället. SVT skall tillhandahålla ett mångsidigt utbud av program av hög kvalitet på svenska språket och tillvarata den svenska 
  
 1 
  
 Ett ramprogram är ett program som innehåller olika delinslag vilka sammanhålls genom att t.ex. en programledare presenterar, kommenterar m.m. Många barnprogram har denna uppläggning. 
  
 2 
  
 30 % av TV8:s utbud har okänt produktionsursprung. 
  
 144 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 kulturen i dess vidaste bemärkelse. Det utländska programutbudet skall spegla olika kulturkretsar och i större omfattning än hittills innehålla program från olika delar av världen. Enligt Sveriges Tele- visions public  
 service-redovisning 
  för år 2000 är ca tre fjärdedelar av de förstasända programtimmarna producerade i Sverige eller i samarbete med utländsk part, men på svenska språket. Drygt 40 % av det utländska förstasända utbudet kommer från länder utanför Europa. Av den europeiska delen är nästan en fjärdedel av nordiskt ursprung. Under året visades program med ursprung i 49 olika länder utanför Sverige. Av det totala rikssända, förvärvade utbudet (summa 2 996 timmar år 2000) kom 53 % från fem engelskspråkiga länder (USA, Storbritannien, Australien, Nya Zeeland och Kanada), 18 % från Sverige, 15 % från övriga nordiska länder, 12 % från övriga europeiska länder och 1 % från övriga världen. 
 Inom SVT förekommer ingen form av kvotering för sändning av program på svenska resp. andra språk. För perioden  
 1996–1999 
  framhåller Compton att andelen förvärvade program, huvudsakligen ut- ländska, har minskat, vilket gör att utbudet nu innehåller en större proportion svenska program. Vad gäller program från andra länder försöker Compton få spridning mellan olika länder och språk, men man menar att det är svårt att få genomslag för program från icke- engelsktalande länder. Utbudet av program från Norden har dock ökat något. 
 Utbudet av kanaler på annat främmande språk än engelska är mycket begränsat i de svenska  
 kabel-TV-näten. 
  
 År 2000 sändes totalt 2 570 timmar med utländskt material i SVT. Ca 80 % av detta översattes, framför allt genom textning (se tabell 5:2). Dubbning används huvudsakligen för barnprogram. De obearbetade eller endast kommenterade programmen återfinns huvudsakligen inom programkategorin sport (Sveriges Televisions public  
 service-redovisning 
  2000). 
 145 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Tabell 5:2.  
 Översättning till svenska av det rikssända utbudet av främmande ursprung inom SVT (sänd tid i timmar år 2000) 
  
 Översatt 
  
 Berättare/ 
  
 Myers 
  
 Text- 
  
 Obearbetat/ 
  
 Summa 
  
 text 
  
 speaker 
  
 ning 
  
 TV- 
  
 kommen- 
  
 text 
  
 tator 
  
 Fakta 
  
 436 
  
 8 
  
 0 
  
 186 
  
 25 
  
 656 
  
 Fiktion/Film 
  
 1 080 
  
 19 
  
 151 
  
 16 
  
 30 
  
 1 296 
  
 Musik 
  
 82 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 33 
  
 116 
  
 Nöje 
  
 16 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 7 
  
 23 
  
 Sport 
  
 33 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 441 
  
 477 
  
 Service 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 Summa 
  
 1 649 
  
 27 
  
 154 
  
 204 
  
 536 
  
 2 570 
  
 Källa:  
 Sveriges Television public service- redovisning 2000. 
 Film 
 Biograffilmen är ett viktigt medium som når en stor del av Sveriges befolkning, särskilt ungdomar. År 2000 hade totalt 223 långfilmer premiär i Sverige, varav 38 var svenska (år 1999 hade 23 svenska långfilmer premiär). Under år 2000 biografvisades sammanlagt 813 filmer, varav 27 % var svenska, 34 % amerikanska, 31 % euro- peiska och 7 % från andra länder. Svensk film har ökat sin andel av det totala antalet biobesök från 16,2 % år 1998 till 21,5 % år 1999 och 25,7 % år 2000. År 2000 gick drygt 65 % av publiken på amer- ikanska filmer, knappt 7 % på europeiska filmer och drygt 2 % på filmer från andra länder. (Se bl.a. Svenska Filminstitutets verksam- hetsberättelse 2000.) 
 Staten stöder bl.a. produktionen av svensk film. Genom det filmavtal mellan staten, filmbranschen och  
 TV-företagen 
  som gäller  
 2000–2004 
  har staten förstärkt produktionsstödet till svensk film, liksom bl.a. lanseringsstödet, distributionsstödet och stimulans- bidraget till biografägare för visning av svensk film. Staten satsar dessutom resurser på regionala resurscentrum för film och video. 
 Stiftelsen Svenska Filminstitutet grundades år 1963 och är det centrala filmorganet i Sverige. Verksamheten regleras i filmavtalet. Svenska Filminstitutets uppdrag är att stödja produktion av värde- full svensk film, främja spridning och visning av kvalitetsfilm, be- vara filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse samt ansvara för en internationell spridning av svensk filmkultur. 
 146 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 Inom Europeiska unionen finns ett stödprogram för den euro- peiska  
 film-, 
 TV-, 
  video- och multimedieindustrin – Media Plus – som ger räntefria lån och bidrag till bland annat distribution, pro- jektutveckling, strukturella produktionsbolagsstöd, vidareutbild- ning samt biografvisning av europeisk film. Programmet har till syfte att stärka den europeiska film- och  
 TV-industrins 
  kon- kurrenskraft, att utöka det gränsöverskridande europeiska sam- arbetet på företagsnivå genom uppbyggandet av nätverk, att öka utbytet av filmer och  
 TV-program 
  inom Europa samt att höja kompetensnivån, främst när det gäller ny medieteknologi. 
  
 5.3.2 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Svenska språkets ställning inom kultur och medier skall främjas. 
 Av Nordiska ministerrådets undersökning framgår att risken för att svenskans ställning inom svenskt kulturliv försvagas inte är sär- skilt stor. Det framstår som om få kulturarbetare och journalister väljer engelska i stället för svenska, med undantag för populär- musiker och facklitterära författare (i det senare fallet är det också förhållandena inom det mer populärt inriktade området som är viktigast, och här kan andelen svenska böcker förmodas vara högre än i gruppen facktexter totalt, där som nämnts också rena special- isttexter som doktorsavhandlingar ingår). Så länge som svensk film spelas på svenska, svenska dagstidningar innehåller nyheter på svenska, teater i Sverige spelas på svenska och en betydande andel program i svensk TV är på svenska, är risken för en domänförlust inom kulturområdet liten. 
 Vi anser dock att svenskans ställning bör stärkas, främst inom etermedieområdet. Visserligen är svenskans ställning stark inom dagspressen, likaså inom nyhets- och faktaprogrammen i TV, men man kan ändå konstatera att en stor del av utbudet i både radio och TV är på engelska. I radion gäller detta framför allt musikutbudet och i TV gäller det program som har importerats från engelsk- språkiga länder, framför allt USA. Utbudet av musik och program på andra främmande språk än engelska är mycket begränsat. En mindre andel av SVT:s och SR:s utbud är på minoritets- och in- vandrarspråk. (Se vidare kapitel 7.) 
 147 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Andelen svenskspråkiga program i Compton skall inte minska 
 Svenska språknämnden har i sitt förslag till handlingsprogram framfört att man bör överväga möjligheten att i högre grad ange kvoter mellan svenska och nordiska program, angloamerikanska program och övriga utländska program. Vi har övervägt denna fråga utifrån olika aspekter och kommit fram till att det inte är önskvärt med en sådan kvotering. Staten bör inte direktreglera program- innehållet på sådant sätt som en kvotering skulle kunna innebära. Enligt radio- och  
 TV-lagen 
  skall radio- och  
 TV-sändningar 
  som sker efter tillstånd av regeringen i betydande omfattning inne- hålla program på svenska språket. SVT skall enligt sitt nuvarande sändningstillstånd (för åren  
 2002–2005) 
  tillhandahålla ett mång- sidigt utbud av program av hög kvalitet på svenska språket och till- varata den svenska kulturen. 
 Vi föreslår i stället att det i de framtida tillståndsvillkoren skall uttryckas en viljeinriktning att andelen svenskspråkiga program inte skall minska för SVT:s del och att de bör öka för TV4:s del. 
 När det gäller utbudet av program på svenska språket inom SVT vill vi särskilt peka på att det främst är mer teaterproduktion och liknande på svenska som bör eftersträvas. 
 Det bör dessutom övervägas hur liknande ambitioner för svenskan skall kunna uttryckas i tillståndsvillkoren för de pro- grambolag som sänder i det digitala marknätet. 
 Vi har i vår kartläggning kommit fram till att det utländska TV- materialet till allra största delen översätts. Det är nödvändigt att göra så inte bara för Compton utan också för de kommersiella  
 TV-bolag 
  som vill nå största möjliga publik i Sverige. Det är viktigt att över- sättning sker för att svenskan inte skall marginaliseras på en mass- mediescen där engelskan har en framträdande roll. Att översättning till svenska sker i så stor utsträckning som är fallet visar också att det finns en efterfrågan på området. 
 Andelen utländska program på andra språk än engelska bör öka 
 Vi vill också peka på den centrala roll som TV och radio har när det gäller att visa på den kulturella och språkliga mångfald som finns i världen, både i länder utanför den västerländska kultursfären och här i Europa. Det är därför viktigt att det utländska programutbud- et i framför allt televisionen i större omfattning än i dag speglar 
 148 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 olika kulturkretsar och att den innehåller program från olika delar av världen. SVT skall enligt sitt sändningstillstånd tillhandahålla ett mångsidigt utbud som speglar de olika kulturer som finns i Sverige. Det utländska programutbudet skall spegla olika kulturkretsar och i större omfattning än hittills innehålla program från olika delar av världen. Det är viktigt att denna formulering finns med även i de framtida sändningstillstånden. 
 Vi vill också betona vikten av att program på nordiska språk finns med i  
 TV-utbudet. 
  Enligt SVT:s sändningstillstånd skall pro- gram om och från de nordiska länderna sändas i syfte att stärka den nordiska gemenskapen. I kapitel 7 redovisar vi vår bedömning om mediernas roll för den nordiska språkgemenskapen. 
 Programbolagen skall redovisa sändningsspråk 
 Vi föreslår att Compton och TV4 årligen skall redovisa andelen svensk- språkiga program och program på andra språk. Detta kan ingå i de redovisningar som lämnas till regeringen och till Gransknings- nämnden för radio och TV. 
 Fortsatt stöd bör ges till litteratur 
 Inom kulturområdet varierar språksituationen mellan olika verk- samhetsområden. Svenskans ställning som skönlitterärt språk i Daniels rige är relativt ohotad, medan facklitteratur till stor del skrivs på engelska. Det är enligt vår bedömning viktigt att staten fortsätter att stödja t.ex. författare och svensk bokutgivning. (Se vidare kap. 11.) 
 I detta sammanhang bör det uppmärksammas att svenskspråkig litteratur naturligtvis också produceras i Finland, som har en rik svensk litteraturtradition och en livaktig svensk litteraturscen. Vi anser att det vore önskvärt att finlandssvensk litteratur lättare kunde nå den rikssvenska publiken. 
 Statens kulturråd har i sin omvärldsanalys år 2001 pekat på bl.a. behov av stöd till utgivning av afrikansk, asiatisk och latin- amerikansk litteratur i översättning till svenska. Man anför att en möjlig väg att stödja översättningslitteraturen från små språk- områden är att erbjuda svenska förlag stöd för att låta översätta böcker av författare som är framstående i sina hemländer. En annan 
 149 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 väg är att stödja återutgivning av moderna klassiker av författare från Asien, Afrika och Latinamerika i billigupplagor för spridning till skolor. Enligt kommitténs bedömning är det viktigt att litterat- ur från olika språkområden når den svenska publiken i svensk över- sättning. Översättningarna är en väsentlig del av den svenska litter- aturscenen och främjar också det svenska språket. 
 Facklitteraturen står för en stor andel av landets bokutgivning. Beträffande språkvalet är här det viktiga att det finns tillgång till populärvetenskaplig och folkbildande facklitteratur på svenska. Kommitténs synpunkter på specialistgenrer som doktorsavhand- lingar redovisas i kap. 3 där högre utbildning och forskning diskut- eras. 
 Fortsatt stöd bör ges till musiklivet 
 Engelskans ställning inom populärmusiken är för närvarande stark. Det är inte bara den importerade musiken vars texter är på eng- elska, utan detta gäller även i stor utsträckning för den musik som produceras här i Sverige. En av anledningarna till att mycket popu- lärmusik i Sverige skrivs på engelska är att man vill nå en större publik och satsa på en internationell karriär. En annan anledning är de positiva attityder som f.n. råder till engelska i Sverige. 
 Det är enligt vår bedömning viktigt att fortsätta stödja det svenska musiklivet genom olika kulturpolitiska insatser, utan att reglera de enskilda musikkonstnärernas språkval. 
 Staten skall fortsätta stödja svensk film 
 Engelskans ställning är stark även inom filmområdet. Till skillnad från t.ex. populärmusiken handlar det här enbart om importerade filmer, inte om filmer som produceras här i Sverige. Det kan noter- as att svensk film under senare år har haft framgångar. Produktion- en har varit relativt hög och framgången hos biopubliken för- hållandevis stor. Trots detta dominerar fortfarande utländska bio- graf- och videofilmer både utbudet och efterfrågan. 
 Det är viktigt att det finns en svensk filmproduktion. Vi föreslår att staten fortsätter att stödja svensk film på olika sätt. 
 150 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 5.4 
  
 Svenskan som  
  
 IT-språk 
  
 Inom datorvärlden är det engelska språkets dominans ovanligt stor. Samtidigt har datoranvändningen ökat dramatiskt under det senaste decenniet. Många utnyttjar datorer i stor omfattning både i arbets- livet och på fritiden. Andelen Internetanvändare har ökat från 20 % en genomsnittlig dag år 1998 till 32 % år 2000 (Mediebarometern 2000). Internet utgör 6 % av den samlade tiden för medie- användning (a.a.). Det är ungdomar och högutbildade som är de flitigaste användarna. En stor del av användningen äger rum på arbetsplatserna. Både i hemmet och på arbetsplatser och skolor ut- nyttjar man framförallt Internet för  
 e-post 
  och för informations- sökning. I september 2000 hade 80 % av Sveriges befolkning till- gång till dator i hemmet. Vid samma tidpunkt hade 85 % tillgång till Internet i hemmet, på arbetet eller i skolan. (Fakta om inform- ations- och kommunikationsteknik i Sverige 2002.) 
 Genom Internet, spel och olika typer av programvara möter allt fler det engelska språket i många situationer. Vi använder engelska uttryck och både läser och skriver texter på engelska. Genom e- posten förenklas vardagskommunikation över världen. 
  
 5.4.1 
  
 Den stora engelskspråkiga marknaden styr 
  
 Tillgång till olika typer av programvara på svenska språket 
 Det finns ett stort antal företag i Sverige som producerar, import- erar och distribuerar programvara för den svenska marknaden. Dessa företags kunder är dels näringsliv och förvaltning, dels hus- håll (framför allt vad gäller datorernas operativsystem och spel). 
 När det gäller valet av språk i programvaruproduktionen har vi inga uppgifter om förhållandena i Sverige. I samband med Norsk språkråds framtagande av Handlingsplan for norsk språk og IKT (2001) har  
 IKT-Norge 
  – en medlemsorganisation för företag inom informations- och kommunikationsteknik i Norge – gjort en enkel kartläggning av norska programvaruföretag och det norska språket. Deltagarna i undersökningen var huvudsakligen norska producent- er. Kartläggningen visade att norska och engelska var närmast jäm- ställda som språk i norsk programvaruproduktion. Huruvida detta förhållande gäller även för den svenska marknaden finns det inga undersökningar om. 
 151 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Flera av de svenskproducerade programmen är baserade på ut- ländska produkter. Man kan anta att även program och produkter som utvecklas i Sverige till stor del är utvecklade på engelska, efter- som dessa program av marknadsskäl måste vara kompatibla med program som används på andra håll i världen. 
 Bland de program som vänder sig direkt till hushåll och kanske framför allt till barn och ungdomar utgör spel och s.k. multimedie- program en stor och viktig andel. På grund av förändrade medie- vanor kan sådana spel och multimedieprogram förutsättas få en allt större betydelse för ungas språkinlärning. 
 IT har fått ett stort genomslag i skolan. IT erbjuder möjligheter att utveckla läromedel i nya former, som fördjupar och stöder för- ståelse och inlärning och därmed kan komplettera mer traditionella läromedel. Från språksynpunkt innebär ett ökat användande av elektroniska läromedel och Internet en utmaning. Barn från för- skoleåldern och uppåt möter först den nya tekniken genom spel o.d. Barnen konfronteras tidigt med engelskspråkiga data- och TV- spel. I skolan uppmuntras eleverna att söka information på nätet och mycket av det som de finner är på engelska. Eleverna kommer på detta sätt tidigt i kontakt med engelskspråkigt material. 
 För närvarande produceras enligt Skolverket få svenska multi- mediebaserade läromedel. På Skolverket pågår ett arbete med att analysera läromedelssituationen på detta område och hur den kan förbättras. 
 Information på webbplatser 
 Det globala nätet består av ett mycket stort antal webbplatser som av naturliga skäl till stor del har texter på engelska. Andelen eng- elskspråkiga webbsidor minskar dock genom att en mängd inform- ation på andra språk läggs ut på nätet. Sett till vilka sidor som ut- nyttjas dominerar fortfarande engelskspråkiga sidor. Även inform- ation på svenska webbplatser finns i viss utsträckning på engelska, t.ex. olika forskningsinstitutioners och företags hemsidor (se även kap. 4). 
 152 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 Språkteknologiska produkter och tjänster 
 Allt fler datorbaserade hjälpmedel som är avsedda att förenkla och förbättra kommunikationen mellan människor och göra gräns- snittet mellan människa och maskin enklare och mer naturligt har under senare år börjat få spridning. Kommittén har inte kunnat göra någon egen kartläggning av marknaden. Företrädare för bl.a. Svenska språknämnden har framfört att en stor del av de språk- teknologiska produkterna är på engelska och att det finns relativt få svenskspråkiga produkter på marknaden (se bl.a. Karlsson 2000). 
 Orsakerna till att många språkteknologiska produkter är eng- elskspråkiga är flera. Det är t.ex. dyrt att utveckla produkter för en så liten marknad som den svenska. Många företag har inte råd att låta utveckla specifikt svenska produkter. Till detta kommer att tekniken i sig ofta är engelskspråkig. Många produkter är i grunden inte konstruerade för de nordiska språkens grammatik och ord- bildning. Mycket importeras och den kulturella anpassningen av produkterna är också dyr. Det finns också risker för att svenska versioner kommer mycket senare än de engelska (vilket i och för sig inte alltid behöver vara en nackdel när det gäller ny teknik). En annan risk är att de engelska versionerna kommer att vara mycket billigare än de svenska, varför användare av kostnadsskäl kommer att välja den engelska versionen. 
  
 5.4.2 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vår bedömning:  
 Skolor bör stödjas och stimuleras att använda dataprogram på svenska språket. 
 Skolor bör stimuleras att använda svenskspråkiga dataprogram 
 Informationstekniken påverkar oss alla och förändrar våra levnads- villkor. Målet för den statliga  
 IT-politiken 
  är att Sverige som första land skall bli ett informationssamhälle för alla. Språket är naturligt- vis en viktig del i detta. Vi anser att det är ett demokratikrav att det finns möjlighet att använda svenska språket i detta informations- samhälle. Detta är särskilt viktigt i skolan och inom den offentliga förvaltningen. 
 153 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska språknämnden föreslår i sitt förslag till handlings- program att multimedieprogram för skolbruk skall vara översatta till svenska. 
 Inom skolan används elektroniska läromedel allt mer. Eleverna hämtar ofta information från nätet och en stor del av detta material är på engelska. Om program och innehåll inte översätts till svenska finns det en risk för att elever inte utvecklar ett svenskt ordförråd för det innehåll som  
 e-läromedlen, 
  spelen eller webbplatserna för- medlar eller att de inte begriper programmens innehåll och mening. Användningen av IT i skolan har öppnat en mängd nya möjligheter, men innebär också språkpolitiska utmaningar. Det är viktigt att både lärare och elever görs medvetna om detta. Enligt kommitténs bedömning bör skolor stödjas och stimuleras att använda program på svenska språket. Multimedieprogram för skolbruk bör normalt vara översatta till svenska. I kapitel 10 föreslår vi att språkvården skall följa kvalitetsutvecklingen och ges möjlighet att medverka i arbetet med att höja den språkliga standarden på program som rikt- ar sig till skolelever. 
 Samarbete med näringslivet bör övervägas 
 Beträffande tillgången till svenskspråkig programvara i samhället i stort är det naturligtvis önskvärt att olika program finns i svenska versioner, speciellt sådana som riktar sig till en bred användarkrets. Det måste dock i första hand vara en uppgift för de företag som är aktiva inom området att förse den svenska marknaden med svensk- språkiga, kommersiella produkter. För att främja en sådan ut- veckling kan det övervägas om staten bör ta initiativ till ett sam- arbete med näringslivet i denna fråga. Detta bör vara en fråga för det språkteknologiska sekretariat som föreslås i kapitel 17. Det statliga ansvaret bör dock enligt vår mening i första hand begränsas till att gälla insatser för att garantera att programvara på svenska används inom skolan och inom myndigheter och förvaltningar. 
 154 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 5.5 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 5.5.1 
  
 Patienterna måste få begriplig information 
  
 Inom hälso- och sjukvårdsområdet finns en del regler när det gäller användningen av svenska språket. Vi har valt att behandla två aspekter, nämligen språkvalet i journalhandlingar och kraven på kunskaper i svenska språket för personer med utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet. 
 Journalhandlingar 
 Journalhandlingar som upprättas inom sjukvården skall vara skrivna på svenska (5 § patientjournallagen 1985:562). Enligt Social- styrelsens föreskrifter (SOSFS 1982:2) skall sjukvårdspersonal sträva efter ett klart och enkelt språk i kontakten med patienter och deras anhöriga. Svenska namn och beteckningar bör användas. 
 Enligt SOSFS 1993:20 får den som erhållit kompetensbevis efter utbildning i annat nordiskt land föra journal på danska eller norska. Den som efter utomnordisk utbildning utövar ett yrke inom hälso- och sjukvården får föra journal på engelska om han eller hon har ett förordnande som meddelats med stöd av ett bemyndigande från Socialstyrelsen. Läkare som uppehåller en tjänst i Finland och som får utöva läkaryrket i angränsande distrikt i Sverige får föra journal på finska. 
 Om det för ett visst medicinskt uttryck på främmande språk saknas en lämplig motsvarande beteckning på svenska får det främmande uttrycket användas. Valet mellan ett medicinskt uttryck på främmande språk eller svenska skall göras utifrån vad som bäst gagnar patientsäkerheten och kravet på noggrannhet i journalen. Journaler som förs på annat språk än svenska skall om möjligt innehålla en översättning till svenska av patientens sjukdoms- historia (anamnesen) och den avslutande, sammanfattande bedöm- ningen (epikrisen). 
 Utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet 
 Den fria rörligheten är en av grunderna för den inre marknaden inom EU. Alla medborgare i ett medlemsland i EU har rätt att resa till ett annat medlemsland och bl.a. arbeta där. Sedan år 1994 om- 
 155 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 fattas Sverige av de  
 EG-direktiv 
  som rör erkännande av utbildning och yrkeskompetens som ger behörighet till ett visst yrke.  
 EU/EES-länderna 
  har en gemensam arbetsmarknad där med- borgarna har rätt att ta anställning eller starta egen verksamhet. Grundprincipen är att den som är kvalificerad att utöva ett yrke i sitt hemland också är kvalificerad att utöva yrket i alla EU/EES- länder. Regelsystemet inom EU är uppbyggt kring tre olika grupp- er av direktiv (etableringsdirektiv, sektorsdirektiv och generella direktiv). 
 Sektorsdirektiv finns för läkare (direktiv 93/16/EEG), tand- läkare, sjuksköterskor (direktiv 77/452/EEG) m.fl. och innebär att minimikrav ställs på resp. utbildning för att den skall godkännas i de olika länderna. En följd av detta är att t.ex. en läkare inte kan nekas att få sin examen godkänd i ett annat  
 EU-land. 
  För t.ex. läkare reglerar direktivet att medlemsstaterna skall se till att pers- onerna i fråga, där så är lämpligt, i sitt eget och sina patienters in- tresse förvärvar de språkkunskaper som krävs för att utöva yrket i värdlandet (artikel 20). 
 För de yrken som omfattas av generella direktiv (direktiv 89/48/EEG och 92/51/EEG) finns inga minimikrav på utbild- ningen. Detta innebär att man inte automatiskt ges tillträde till övriga  
 EU-länders 
  arbetsmarknad. För dessa yrken (psykolog, advokat, revisor m.fl.) kan man enligt Europeiska kommissionen i princip inte ställa krav på att den sökande skall klara ett språkprov, utom för vissa yrken (t.ex. tolk och språklärare). 
 Inom hälso- och sjukvården är den s.k. legitimationen det mest framträdande beviset på en yrkesutövares kompetens. Legitim- ationen är ett uttryck för att en yrkesutövare står under samhällets tillsyn och har godkänts för yrkesverksamhet i Sverige inom det område legitimationen avser. Detta regleras genom lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Socialstyrelsen har som uppgift att pröva och meddela bevis om behörigheter för hälso- och sjukvårdspersonal med såväl svensk som utländsk utbildning. 
 Den som har en utländsk utbildning från ett annat  
 EES-land 
  än Sverige skall enligt förordningen (1998:1513) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område på ansökan få legitimation som läkare etc. här i landet om han eller hon har ett sådan  
 utbildnings-, 
  examens- eller annat behörighetsbevis som anges i  
 EES-avtalet. 
  An- sökan om kompetensbevis eller behörighet görs hos Social- styrelsen. Om det behövs skall Socialstyrelsen erbjuda den sökande 
 156 
  
 SOU 2002:27 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 möjlighet att inhämta de kunskaper i svenska som krävs för att ut- öva yrket (7 kap. 13 §). 
 Den som har annan utländsk utbildning skall ha för yrket nöd- vändiga kunskaper i svenska, danska eller norska för att få ett kom- petensbevis (8 kap. 1 § i förordningen). Socialstyrelsen skall med- dela ytterligare föreskrifter om kraven på bl.a. språkkunskaper för dem som genomgått sådan utländsk utbildning. Detta innebär att det i princip krävs bl.a. godkänt prov i svenska för att få svensk legitimation för den som är tredjelandsutbildad och skall arbeta i ett legitimationsyrke inom svensk hälso- och sjukvård. 
 För personer som har en vårdutbildning från andra länder än  
 EES-området 
  anordnar Folkuniversitetet särskilda kurser och prov i svenska språket på Socialstyrelsens uppdrag. Såväl kurser som prov genomförs på olika orter i landet och godkänt prov är obligat- oriskt. Språkprovet betalas av Socialstyrelsen, men språkkurserna får varje deltagare själv finansiera. Socialstyrelsen har hittills dock avsatt ca 2,1 miljoner kronor per år för att kunna finansiera ca 60 platser på dessa kurser, men detta avser man att sluta med. Dessutom finns utbildningsplatser i svenska för sjukvårdspersonal rekryterad i utlandet som finansieras av Arbetsmarknadsverket. 
 Socialstyrelsen rekommenderar att även personer som har en vårdutbildning från länder som omfattas av  
 EG-direktiv 
  skaffar sig kunskaper i svenska, men står inte för kostnaden för kurser och språkprov i dessa fall. 
 Riksdagen har i ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2001/02: SoU5, rskr. 2001/02:144) beslutat att regeringen skall göra en över- syn av språkutbildningen för utländsk vårdpersonal i enlighet med ett förslag från Riksdagens revisorer. 
  
 5.5.2 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vår bedömning:  
 Personer med utländsk utbildning som skall arbeta inom hälso- och sjukvårdsområdet bör ha de språkkunskaper som behövs för att utöva yrket i Sverige. 
 När det gäller s.k. ekvivalering av utländska examina för olika yrkesgrupper, främst inom hälso- och sjukvården, är det enligt vår bedömning viktigt att hälso- och sjukvårdspersonal med patient- 
 157 
  
 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och 
  
 SOU 2002:27 
  
 kontakter har goda kunskaper i svenska språket eller i andra nord- iska språk. 
 För personer med vårdutbildning från ett  
 EU-/EES-land 
  kan staten inte ställa några krav på språkkunskaper för att legitimation skall utfärdas. Däremot kan arbetsgivaren ställa krav på språk- kunskaper i samband med anställning. Socialstyrelsen rekommend- erar att läkare och annan vårdpersonal skall gå kurser i sjukvårds- svenska och avlägga språkprov. För personer med vårdutbildning från något annat land ställer staten krav på språkkunskaper för att man skall få legitimation. 
 Vi gör bedömningen att det finns behov av resurser för kurser i svenska för personal inom hälso- och sjukvården med utländsk ut- bildning. Finansiering av sådana kurser kan ske genom såväl lands- tingen som staten. I vissa fall är det naturligt att den kommande arbetsgivaren (t.ex. landstingen) betalar. I andra fall kan det vara mer naturligt att arbetsmarknadspolitiken (genom Arbets- marknadsverket), hälso- och sjukvårdspolitiken (genom Social- styrelsen) eller utbildningspolitiken betalar. Enligt vår bedömning är det viktigt att det avsätts resurser för detta. Detta bör uppmärk- sammas i den översyn av språkutbildningen för utländsk vård- personal som riksdagen har beslutat om. 
 158 
 6 Svenska termer och uttryck 
 Om svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk måste den gå att använda inom alla de områden där vi vill kunna göra det. En förutsättning för detta är att det finns svenska benäm- ningar att utnyttja. 
 I detta kapitel behandlas frågor kring svenska termer, uttryck och begrepp. Framför allt uppmärksammas terminologiarbete, men också mer allmänspråkliga frågor berörs något. Organisatoriska frågor relaterade till terminologiarbete berörs inte, utan diskuteras i kapitel 20 där vårt samlade förslag om den svenska språkvårdens organisation återfinns. 
 Följande punkter ingår i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket inom det aktuella området: 
  
 Åtgärder skall vidtas för att säkerställa att svenska termer och uttryck kan skapas inom alla de områden där vi vill kunna an- vända svenskan. 
  
 Terminologiarbete bör integreras i de satsningar som görs på mjuk infrastruktur inom  
  
 IT-området. 
  
 6.1 
  
 Vikten av svenska termer och uttryck 
  
 6.1.1 
  
 Termer och domänförluster 
  
 Skall svenskan kunna användas inom specialiserade områden och fält där den tekniska och vetenskapliga utvecklingen går snabbt är det viktigt att svenska ord och uttryck finns att tillgå. Tillgång till ändamålsenliga specialisttermer gör det lättare att begagna svenska, än om det hela tiden råder osäkerhet om vad man kallar olika före- teelser på vårt språk. Termarbete är alltså ett led i motverkandet av domänförluster. 
 159 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 SOU 2002:27 
  
 Samtidigt är en av de viktigaste förutsättningarna för att termer m.m. skall finnas tillgängliga inom ett visst fält att språket verkligen brukas inom detta verksamhetsområde. De domänförluster som hotar eller redan har drabbat svenskan inom en del specialiserade sfärer gör därmed att vi riskerar att vårt språk inom en rad områden inte kommer att utvecklas. Så småningom kan vi därför komma att hamna i en situation där det blir svårt att använda svenska också när det av olika skäl skulle vara önskvärt att göra det. 
 Språkanvändning och termtillgång hänger således ömsesidigt samman och kan såväl förstärka varandra i en positiv spiral som försvaga varandra i en negativ. 
  
 6.1.2 
  
 Inte bara en domänfråga 
  
 Tillgång till lämpliga ord, uttryck och termer är alltså en förutsätt- ning för att specialister av olika slag skall kunna arbeta på svenska inom sitt expertområde. Men svenska termer krävs också för att den specialiserade kunskapen skall kunna föras vidare ut i sam- hället. Det gäller då inte bara populärvetenskap o.d., utan även en mängd andra fall då en expert och en lekman behöver mötas: i  
 läkare–patient-kontakter, 
  då specialister skall ge beslutsunderlag till politiker och myndighetsföreträdare, för att vetenskap och forsk- ning skall kunna bli föremål för allmän debatt m.m. Ett annat aktu- ellt exempel är  
 IT-området 
  (se vidare kap. 10). Svenska termer är ofta mer självförklarande och kan därigenom underlätta för icke- specialisten. 
 Vidare är en adekvat terminologi ofta en förutsättning för väl- fungerande verksamhet inom ett visst område, och därmed av när- ingspolitisk och ekonomisk betydelse. Det kan räcka med att erinra om att dåvarande Tekniska nomenklaturcentralen (TNC) startades på initiativ av Buckley, och att en viktig del av TNC:s verksamhet har varit att på uppdrag av industrin utarbeta terminologi för olika branscher. I dag påpekas ofta vikten av terminologiarbete för ut- vecklingen inom  
 IT-området. 
  Det krävs terminologiskt arbete om verktyg för informationssökning i databaser, i texter, på Internet m.m. skall kunna utvecklas. Omvänt kommer genom sådan verk- samhet termer att etableras, oavsett om detta är avsikten eller ej. Det är då viktigt att de på så sätt introducerade termerna håller till- räckligt hög kvalitet. Också på andra vis spelar terminologin roll för utvecklandet av olika  
 IT-tjänster: 
  skall exempelvis sådant som 
 160 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 24-timmarsmyndigheter 
  via Internet kunna bli verklighet krävs begreppsreda och språklig konsekvens. 
  
 6.1.3 
  
 Hur skapas benämningar och termer? 
  
 Ord och uttryck för företeelser inom en viss sfär kan dels till- komma någorlunda spontant, dels som en produkt av mer system- atiskt arbete. I det första fallet är naturligtvis förutsättningen att svenskan kommer till användning inom ett visst fält. Om så sker utvecklas vanligen de språkliga uttrycksmedel det finns behov för. Inte sällan uppstår dock bekymmer: olika uttryck kan konkurrera med varandra, benämningarna kan vara klumpiga eller uppfattas som ologiska eller på annat sätt missledande, de kan utgöras av ointegrerade eller åtminstone dåligt anpassade lånord m.m. 
 Vad gäller de mer allmänspråkliga förhållandena har det varit en typisk uppgift för den traditionella språkvården att skapa och i möjligaste mån lansera lämpliga benämningar. Det kan då gälla både rekommendationer om huruvida vissa svenska uttryck är lämpliga (är  
 vinstvarning  
 ett bra ord och hur benämner man bäst det första decenniet av ett visst århundrade?) och förslag om svenska ersättningar för engelska ord  
 (Cooper  
 bör kallas  
 kontant- kort  
 på svenska). 
 I många sammanhang behövs också terminologiarbete i striktare bemärkelse för att tillräcklig systematik och stringens skall uppnås. Det gäller då att både reglera den innehållsliga sidan (vad något skall betyda) och uttryckssidan (hur något skall benämnas). 
 Gränsen mellan den mer allmänna språkvårdens rekommen- dationer om lämpliga ord och utryck och den specialiserade fack- språksterminologin och det till denna kopplade terminologiarbetet är naturligtvis inte helt skarp. När Språknämnden lanserar  
 rikt- märkning  
 som ersättning för  
 benchmarking  
 rör det ju såväl allmän- som fackspråket. EU:s svenska översättare och terminologer och Regeringskansliets språkexperter spelar en stor roll för utveck- lingen av svensk terminologi både i  
 EU-sammanhang 
  och för svenska myndigheters mer inhemska verksamhet och därigenom för skapandet av många svenska termer. Samarbete mellan språk- vårdens olika organ är i det sammanhanget värdefullt och nöd- vändigt för att termerna och uttrycken skall få genomslag. Sådant samarbete sker för närvarande ofta genom Språkvårdsgruppen och dess  
 e-postlista, 
  som omfattar representanter för de olika språk- 
 161 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 SOU 2002:27 
  
 vårdsorganen. Verksamheten inom termgrupper som Svenska biotermgruppen är betydelsefull inte bara för svenskan som fack- språk utan också för svenskan som allmänspråk. 
  
 6.2 
  
 Terminologisituationen i Sverige 
  
 Det är givetvis svårt att generellt uttala sig om huruvida svenska språkbrukare har tillgång till de etablerade termer de behöver för att kunna behandla också specialiserade områden på svenska. Det skulle kräva omfattande inventeringar av ett stort antal områden för att försöka utröna detta. Förrådet av ord och termer inom ett visst område förändras också kontinuerligt och ingen ordlista, termbank e.d. kan göra anspråk på att vara fullständig. Dessutom handlar det ju i hög grad om den enskilde språkbrukarens kunskap- er. Om en viss svensk term finns förtecknad, men ingen känner till den och använder den utan alla i stället brukar ett engelskt uttryck, är ju värdet av den svenska varianten begränsat. 
  
 6.2.1 
  
 Svenska terminologiinrättningar 
  
 Försöker man ändå göra en bedömning av det terminologiska läget för svenskan kan det för det första påpekas att det finns flera in- rättningar som bl.a. arbetar med att skapa svenska ord och termer. 
 Vad gäller allmänspråket har vi främst Svenska språknämnden som bland annat ger råd om svenska beteckningar på nya företeels- er inom skilda områden. Man följer också svenskans utveckling ordförrådsmässigt och publicerar bl.a. ordböcker över språkliga nytillskott. 
 För det mer specialiserade språket och den striktare terminologiverksamheten gäller att TNC började sin verksamhet redan 1941. Sedan dess har man där (med undantag för en kort period under 2000 då TNC gick i konkurs och därefter rekonstru- erades i form av Terminologicentrum TNC) bl.a. producerat en rad ordlistor m.m. inom skilda fält. Under perioden  
 1971–1995 
  pub- licerades exempelvis 30 sådana ordböcker och ordlistor. TNC har också arbetat med svenska termer för EU:s räkning bl.a. genom att på kommissionens uppdrag förse kommissionens centrala term- databas Eurodicautom med svenska termposter. Det finns även några samarbetsgrupper som arbetar med termproduktion och 
 162 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 termproblem inom vissa fält (med lite varierande inriktning och omfattning på verksamheten). Här kan bl.a. nämnas Svenska biotermgruppen och Svenska datatermgruppen. Andra exempel är Svenska Optiksällskapets arbetsgrupp för språkvårdsfrågor, Svenska Läkaresällskapets kommitté för medicinsk språkvård och Matematikterminologigruppens arbete med matematikterminologi i skolan. 
 Det finns även språkteknologiföretag som på rent kommersiell grund arbetar med terminologi och termanknutna problem. Vid det senaste upphandlingstillfället fick exempelvis ett privat företag EU- kommissionens uppdrag att lägga in termposter i kommissionens ovan nämnda termdatabas Eurodicautom. 
 Svenska myndigheter är också inblandade i termanknuten verk- samhet genom att vissa myndigheter utarbetar termer inom sina ansvarsområden. Exempelvis har Socialstyrelsen en enhet som arbetar med termer inom hälso- och sjukvårdsområdet, Enheten för klassifikation och terminologi. Naturvårdsverket har likaså ut- format termförteckningar inom miljö- och naturvårdsområdet. Någon central reglering av vilka områden som de olika myndig- heterna skall täcka, eller någon inrättning för samordning m.m. dem emellan finns dock inte. 
 I detta sammanhang är verksamheten inom EU av stor betydelse. Via EU:s texter kommer många nya begrepp och benämningar in i svenskan. I den verksamhet som Regeringskansliets språkexperter utför med inriktning mot  
 EU-texter 
  är en central del råd i särskilt termfrågor till EU:s översättare, granskare och juristlingvister. Denna verksamhet måste dock byggas upp och förstärkas ytterlig- are. 
  
 6.2.2 
  
 Svenskans terminologibestånd 
  
 Försök har gjorts att uppskatta beståndet av termer på svenska som dokumenterats i databaser m.m. Inom ett projekt kallat Nordterm- Net, som bedrivits av TNC och motsvarande inrättningar i övriga nordiska länder med stöd av Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) och  
 EU-programmet 
  MLIS, har som en deluppgift in- venterats relevanta terminologiska samlingar i Norden med hjälp av enkäter till olika aktörer på området. Resultatet för de olika länderna och språkområdena sammanfattas av figur 6:1. 
 163 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 SOU 2002:27 
  
 Figur 6:1.  
 Preliminärt antal termer som dokumenterats i databaser inom skilda nordiska språkområden 
 120000 
 100000 
 80000 
 60000 
 40000 
 20000 
 0 
  
 Källa:  
 Reports on Terminologial Databases Relevant to a Nordic Network of Termbanks, 1999. 
 Den slutsats man kan dra är att Sverige har en tämligen stor mängd termer samlade i olika databaser m.m., åtminstone sett i ett nord- iskt perspektiv. Av detta följer naturligtvis inte att vi har alla de termer som krävs för att svenskan skall vara ett språk fullt utrustat för att tala om naturvetenskap på för att citera Svenska språk- nämndens målsättning i förslaget till handlingsprogram för att främja svenska språket. Det verkar tvärtom rimligt att anta att så inte är fallet, bl.a. med tanke på svenskans svaga ställning inom högt specialiserad naturvetenskap och teknologi. 
 Kiselman (2001) hävdar: Det måste emellertid understrykas att TNC inte har täckt alla tekniska områden – centralen har sysselsatt sig huvudsakligen med områden som är viktiga ur politisk eller ekonomisk synpunkt, inte så mycket med vetenskaper – och aktiv- iteten i arbetsgrupperna för datavetenskap och biologi är begräns- ad, både programmatiskt [hänvisar till datatermgruppens uttalande att man inte eftersträvar att utarbeta fullständiga ordlistor] och resursmässigt. Inom andra vetenskaper, såsom matematik, fysik och kemi, synes den terminologiska aktiviteten vara ringa. 
 164 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 Flerspråkiga databaser viktiga 
 Termfrågor aktualiseras också av arbetet inom EU; verksamheten i t.ex. olika arbetsgrupper genererar många nya termer. I Svenskan i EU (SOU 1998:114) poängteras starkt behovet av flerspråkiga termbaser för  
 EU-arbetet. 
  Det framhålls exempelvis (s. 57): Arbetet med terminologi är också det som inledningsvis har krävt störst insatser i översättningsarbetet både här hemma och hos EU. 
 Flerspråkiga termbaser är dock inte centrala enbart för arbetet inom EU, utan har större betydelse än så. I Svenskan i EU fram- hålls att frågan måste ses i ett större sammanhang: tillförlitliga fler- språkiga termbaser är en nödvändighet i vår internationaliserade värld både för myndigheter, organisationer och företag. 
 Det finns ett flertal olika aktörer med betydelse för termarbetet. Svenskan i EU nämner TNC,  
 EU-institutionernas 
  terminologi- och översättningsenheter, Regeringskansliets språkexperter, UD:s translatorsenhet Språkforum, SIS Swedish Standards Institute samt de internationella enheterna eller avdelningarna hos svenska myndigheter, organisationer och företag. 
  
 6.3 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag: 
  
 Åtgärder skall vidtas för att säkerställa att svenska termer och uttryck kan skapas inom alla de områden där vi vill kunna an- vända svenskan. 
  
 Vår bedömning: 
  
 Terminologiarbete bör integreras i de satsningar som görs på mjuk infrastruktur inom  
  
 IT-området. 
  
 Vi anser att det är nödvändigt att svenska uttryck och termer kan utarbetas inom specialiserade områden som naturvetenskap, med- icin och teknik. Om så inte sker kommer kommunikationen mellan lekmän och experter att försvåras, vilket vore olyckligt från bl.a. demokratisk utgångspunkt. Vidare kommer tendensen att svenskan förlorar domäner till engelskan att förstärkas om inte en svensk fackterminologi finns att tillgå. 
 För att svenskan skall kunna användas i  
 EU-sammanhang 
  krävs goda termdatabaser som hjälpmedel för översättare och tolkar. För vården av allmänspråket är det nödvändigt att svenska benämningar 
 165 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 SOU 2002:27 
  
 för nya företeelser kan introduceras snabbt, om vi vill undvika att svenskan fylls med många mer eller mindre ointegrerade engelska lån. Om inte svenska benämningar på nya begrepp kan skapas i till- räcklig omfattning kan det också påverka attitydmässiga för- hållanden. 
 Det bör i detta sammanhang dock också framhållas att termino- logiarbete i strikt mening, där bl.a. en reglering av vad olika termer innehållsmässigt skall betyda, framför allt behövs inom industrin och liknande områden. Där kan sådan verksamhet betraktas som en del av det allmänna standardiseringsarbetet. För vetenskap och forskning är situationen mer komplicerad eftersom just diskussion om innebörden hos termen är en del av den vetenskapliga verksam- heten och utvecklingen. Inom vetenskapen förefaller det angeläg- naste vara att svenska benämningar tas fram för nya företeelser, begrepp m.m., och inte att försök att reglera innebörden görs. 
 Staten skall ta ansvar för det allmännyttiga terminologiarbetet 
 Vi anser att det är ett överordnat statligt ansvar att se till att term- inologiarbetet kan bedrivas på ett effektivt sätt i Sverige, liksom att benämningar för mer allmänspråkligt bruk har en möjlighet att lanseras framgångsrikt där det är lämpligt att exempelvis ersätta ett mindre användbart engelskt uttryck eller en klumpig svensk be- nämning. 
 Vissa delar av termarbetet kan finansieras på affärsmässiga grunder genom att näringslivet betalar för terminologiprojekt man har behov av. Även inom andra områden kan terminologiarbete ske på kommersiella villkor; så är exempelvis fallet med EU:s term- databas Eurodicautom, där tjänsten upphandlas enligt sedvanlig modell. I den mån det finns marknadsmässiga förutsättningar för termarbete bör naturligtvis verksamheten bedrivas på detta vis. 
 I andra fall kan inte marknaden garantera att det arbete som är nödvändigt kommer till stånd. Staten skall då ta ansvar exempelvis för sådant som uppbyggande av termdatabaser för allmänna ända- mål, medverkan i nordiska projekt, terminologiarbete som krävs för satsningar på den mjuka infrastrukturen inom  
 IT-området 
  m.m. 
 166 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 Kontinuerlig uppföljning av läget skall göras 
 I kapitel 10 föreslår vi att språkvården skall prioritera arbetet med svenska databegrepp, dvs. ord och uttryck som används inom IT- området. Med tanke på hur stort inflytande IT har i dagens sam- hälle är detta naturligt. För andra delområden inom fälten natur- vetenskap, medicin och teknik menar vi att det inte är lämpligt att försöka för längre tid peka ut inom vilka områden det är särskilt angeläget att arbete kommer till stånd och hur detta skall ske. Dels förändras naturvetenskap, teknik, näringsliv m.m. snabbt varför nya områden hela tiden kommer till, dels förändras samhälls- förhållandena oavlåtligt, med nya kommunikativa behov som följd. 
 Vi föreslår därför att kontinuerlig bevakning och uppföljning av situationen skall göras. Detta är en angelägen språkvårdsuppgift både för dem som arbetar med allmänspråket och för dem som hanterar fackspråkliga frågor. 
 Termgrupper skall ges stöd 
 Den verksamhet som bedrivs inom exempelvis Svenska bioterm- gruppen är mycket viktig för att hävda svenskans ställning inom ett centralt vetenskapsområde. På liknande vis har Svenska dataterm- gruppens arbete varit av stor vikt för att underlätta bruket av svenska i  
 IT-sammanhang, 
  och för att skapa förutsättningar för att den svenska som används är enhetlig, klar och tydlig. 
 Vi anser att det är viktigt att sådant arbete kan bedrivas också i framtiden, och att fler liknande grupper kan skapas. Vi föreslår att språkvården ges i uppdrag att stödja termsamarbetsgrupper och vid behov även söka initiera sådana. 
 Stödet kan för det första utgöras av hjälp med administration o.d. av gruppernas verksamhet. För det andra bör det finnas medel för att arvodera gruppernas ledamöter, så att man inte måste förlita sig på ideella insatser. För det tredje bör det finnas möjlighet för någon att som sekreterare i respektive grupp ta fram underlag för ledamöternas bedömning, utföra olika typer av terminologiska ut- redningar m.m. Allt detta kostar naturligtvis pengar. Statens stöd till denna verksamhet bör gå via de ordinarie anslagen till termino- logiverksamheten (se vidare nedan i kapitel 20 om språkvårdens organisation). Det bör också vara möjligt att få stöd från annat håll, exempelvis från branschorgan för företag inom det aktuella områd- 
 167 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 SOU 2002:27 
  
 et; en god terminologisituation gynnar även den affärsmässiga verksamheten. De olika terminologigrupperna bör därför under- söka om det finns möjlighet att få sådant stöd. 
 Språkvården skall säkerställa att flerspråkiga termbaser utvecklas 
 Vi anser att det är viktigt att det utvecklas flerspråkiga termbaser för internationellt arbete både inom EU och i andra sammanhang. Speciellt gäller att det är nödvändigt att säkerställa att översättarna inom EU har tillgång till goda terminologiska hjälpmedel. Vi före- slår därför att språkvården skall bevaka att det utvecklas de fler- språkiga termbaser det finns behov av. I den mån nödvändiga termbaser inte kan skapas kommersiellt eller av andra aktörer på området skall språkvården ta ansvar för att det erforderliga arbetet kommer till stånd. (Se vidare i kapitel 17.) 
 Myndigheternas begreppsansvar skall kartläggas och regleras 
 Offentliga verksamheter i Sverige, bl.a. olika myndigheter, är vikt- iga aktörer inom termområdet. Myndigheter har generellt ansvar för sin egen språkvård (se bl.a. kapitel 9). En del i detta är term- inologiverksamheten. Olika myndigheter är på skilda vis verk- samma inom terminologiarbete genom att de har begreppsansvar inom skilda fält. 
 Vi anser att det är viktigt att detta terminologiarbete bedrivs så effektivt som möjligt, och att resultaten av det blir allmänt till- gängliga. Vi förslår därför att språkvården ges i uppdrag att kart- lägga myndigheternas begreppsansvar. Språkvården bör utifrån denna kartläggning lämna förslag till regeringen med klara regler för de olika myndigheternas ansvar i detta avseende och anvis- ningar för hur dessa skall tas in i de olika myndigheternas in- struktioner. 
 Myndigheter och andra offentliga verksamheter kan inte bedriva sitt terminologiarbete isolerat utan måste samordna detta inbördes. Det behövs därför samarbete mellan olika offentliga verksamheter, varför ett nätverk för sådant terminologiarbete bör byggas upp. Att underlätta uppbyggandet av ett sådant nätverk är en uppgift för det centrala stödet till myndighetsspråkvården (se också kapitel 9 och 20). 
 168 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenska termer, uttryck och begrepp 
  
 Terminologiarbete bör integreras i de satsningar som görs på mjuk infrastruktur 
 Vi vill framhålla att det finns ett nära samband mellan terminologi- frågor och IT. Skall Sverige lyckas med de satsningar som görs inom området mjuk infrastruktur, dvs. utvecklandet av utbudet av kunskap, tjänster m.m., speciellt via Internet, är terminologi- aspekterna av central betydelse. 
 För det första är sådant som termbanker och liknande viktiga resurser inom exempelvis språkteknologiskt arbete. För det andra krävs det allmän begreppsreda om information skall kunna hanteras effektivt via nätet. Satsningar som  
 24-timmarsmyndigheter 
  och Sverige Direkt där en mängd information skall tillhandahållas i digital form nödvändiggör språkligt och terminologiskt arbete av olika slag. För det tredje skapar  
 IT-verksamhet 
  på skilda vis termer, och det är då viktigt att denna verksamhet ger resultat som står i samklang med annat terminologiarbete. 
 Vi gör därför bedömningen att terminologiarbete bör integreras i de satsningar som görs på mjuk infrastruktur. Hur terminologi- situationen skall hanteras kan inte behandlas isolerat utan måste ses i samband med hur språkvårdsorganisationen i övrigt utformas. Vi återkommer därför till frågan i kapitel 19 och 20 där den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation behandlas. 
 169 
 7 Det mångspråkiga Sverige 
 I dagens Sverige talas många språk. Förutom svenska begagnas de fem nationella minoritetsspråken, teckenspråket och en lång rad invandrarspråk. Dessutom lär vi oss olika främmande språk, i första hand engelska, vilka i varierande utsträckning används inom t.ex. arbetslivet. I de nordiska länderna har vi dessutom en stor tillgång, nämligen att det är möjligt att med större eller mindre ansträngning förstå våra grannar i de övriga nordiska länderna. 
 I detta kapitel riktar vi fokus på de olika språken, vilka åsikter som finns om dem och hur de används. Enligt våra direktiv skall attityder till, kunskaper i och bruk av minoritets- och invandrar- språk 
 1  
 samt stora internationella språk belysas av kommittén. Mot bakgrund av minoritetsspråkens speciella ställning kommer dessa att behandlas mer utförligt än invandrarspråken. Vi har också haft i uppgift att ta ställning till hur känslan och intresset för svenska språket kan stimuleras. 
 I detta kapitel presenterar vi resultaten av vår attitydundersök- ning, men även resultaten av en del andra undersökningar om atti- tyder till språk. Vidare behandlas utbildning i främmande språk samt kunskaper i och attityder till övriga nordiska språk. 
 Följande punkter ingår i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket inom de aktuella områdena: 
  
 Åtgärder skall vidtas för att förändra attityderna till svenska språket och olika språkliga varieteter i positiv riktning. 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka den nordiska språkgemen- skapen. 
  
 Minoritets- och invandrarspråken i Sverige bör stödjas. 
  
 1  
 I kommittédirektiven används begreppen  
 minoritetsspråk  
 och  
 invandrarspråk  
 och vi har valt att använda samma termer. Med  
 minoritetsspråk  
 avser vi de fem nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, Smith, romani chib och samiska och med  
 invandrarspråk  
 de språk som i Sverige används av invandrare och andra personer med utländsk bakgrund. 
 171 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stödja tillgången till medier på minoritets- och invandrarspråk. 
  
 Teckenspråkets ställning skall klarläggas. Åtgärder skall vidtas för att stärka och utveckla teckenspråket. 
  
 De moderna språkens ställning inom svensk utbildning skall stärkas. 
  
 7.1 
  
 Attityder till svenska språket 
  
 Sommaren 2001 lät vi genomföra en undersökning med syftet att granska attityder till svenska, minoritets- och invandrarspråk samt till engelska och andra främmande språk i Sverige. Denna under- sökning bestod av två delar. För det första utförde Svenska Gallup AB en enkätundersökning som riktade sig till 1 000 slumpvis ut- valda personer. Attitydundersökningens andra del bestod av längre intervjuer med tio personer utifrån de tolv enkätfrågorna. Under- sökningens resultat redovisas i sin helhet i bilaga 2. 
  
 7.1.1 
  
 Svenska språkets betydelse för Sverige 
  
 Svenska språket är av hävd det språk som talas i Sverige och därmed bäraren av vårt kulturarv. I Kulturutredningens betänkande Kul- turpolitikens inriktning (SOU 1995:84) framförs att språk och kultur är oupplösligt förenade med varandra och tillsammans den viktigaste identitets- och kulturbäraren. 
 Av kommitténs enkätundersökning framgår att nästan alla (96 %) anser att svenska språket är mycket viktigt för Sverige, eftersom det är en del av landets identitet. Det finns dock en ten- dens till att ju yngre man är, desto mindre benägen är man att hålla med om svenska språkets betydelse som identitetsskapande faktor. Detta skulle möjligen kunna ses som ett tecken på att svenskan med tiden skulle kunna framstå som mindre betydelsefull. Skillnad- erna är emellertid små och det är dessutom svårt att veta om det är ett tecken på en verklig förändring eller om dagens ungdomar kommer att ändra uppfattning när de i sin tur blir medelålders. 
 Av en europeisk undersökning (Europeans and Languages, 2001) framgår att 57 % av svenskarna känner att en utvidgning av EU innebär att det svenska språket måste skyddas mer. Detta ligger något under  
 EU-genomsnittet 
  (63 %). 
 172 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 7.1.2 
  
 Attityder till svenska i skolan 
  
 Svenska är ett basämne i skolan. Av den enkätundersökning vi låtit genomföra framgår att nästan alla (96 %) anser att svenska är ett mycket viktigt ämne i skolan. Detta stämmer väl överens med den attitydundersökning som Skolverket genomförde år 2000 (Attityd- er till skolan 2000). I den rapporten framkommer att 78 % av elev- erna, 96 % av allmänheten och 97 % av föräldrarna anser att det är absolut nödvändigt eller mycket viktigt att ha goda kunskaper i svenska. Av Skolverkets undersökning framgår att 84 % av eleverna anser att skolan har lyckats ge eleverna goda kunskaper och färdig- heter i ämnet. Bland allmänheten anser dock endast 53 % och bland föräldrarna 63 % att skolan lyckas bra i mycket eller ganska stor utsträckning. 
 I Skolverkets undersökning är elevernas uppfattning att svenska jämfört med andra ämnen kommer på andra plats, både när det gäller hur viktigt ämnet är och när det gäller hur väl skolan lyckas lära ut det. Det viktigaste av skolans ämnen anser eleverna vara engelska. För allmänheten och föräldrarna kommer svenska på för- sta plats. Jämfört med år 1997 anser en större andel elever och all- mänhet att svenska är viktigt (ökningen är nio procentenheter för elever och två procentenheter för allmänheten). 
  
 7.1.3 
  
 Attityder till dialekter och sociolekter 
  
 En stor del av den forskning om språkattityder som har bedrivits i Sverige och på andra håll har rört dialektal variation (se forsknings- genomgången i bilaga 2). En dialekt kan definieras som en språk- varietet som talas inom ett geografiskt avgränsat område och som skiljer sig både från standardspråket och angränsande dialekter. Dialekterna har en lång historia och representerar en talspråks- tradition som är av stort intresse språkligt och kulturellt. Dialekt- erna är viktiga bärare av vårt gemensamma kulturarv. I samband med de stora samhällsförändringarna som har ägt rum under 1900- talet har dialekterna i stor utsträckning utjämnats och närmat sig riksspråket. 
 Forskning kring dialekter har lång historia i Sverige. Forskning bedrivs både vid universitet och högskolor och vid Språk- och folkminnesinstitutet (SOFI) som är en statlig myndighet vars upp- gift är att på vetenskaplig grund öka kunskaperna om dialekter, 
 173 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 folkminnen, namn m.m. i Sverige samt att vidmakthålla, levande- göra och sprida detta kulturarv. Myndigheten skall särskilt samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta och ge ut material om bl.a. dia- lekter. SOFI består av sex enheter på skilda platser i landet, var och en med ett regionalt eller ämnesmässigt ansvarsområde. 
 Ett exempel på en undersökning av svenskars åsikter om stan- dardsvenska och dialekter är en studie av attityder i olika delar av landet till mer utjämnade dialekter respektive standardspråk (Day 2000). En attitydundersökning gjordes i Tierp, Östersund, Linköping, Trollhättan och Malmö. Den visar bland annat att dialekter i de norra och västra delarna av landet är mer prestigefyllda, vilket bekräftar tidigare forskning. Hill (1985) nämner två faktorer som anses bidra till att vissa dialekter åtnjuter högre prestige än andra: dels spridda stereotypa åsikter och fördomar om talarna av dialekten, dels förhärskande maktrelationer i samhället. Bakom språkattityder finns det ofta sociala värderingar och attityder till olika människor, snarare än till deras språk. 
 Toleransen inom bl.a. etermedierna mot dialekter förefaller att ha ökat under senare år. Som framgår av kapitlet om massmedier- nas språk är det i dag inte ovanligt att det talade språket i radio och TV är färgat av talarens dialektala ursprung, inte minst i de lokala radiokanalerna inom Sveriges Radio. 
 Inom språkforskningen har man studerat dialekter sedan lång tid tillbaka. Från  
 1960-talet 
  och framåt har man också uppmärksammat språkets sociala variation och de s.k. sociolekter som därigenom skapas. Språkbruket har samband med bland annat ålder, kön och socioekonomisk ställning. En sociolekt kan således sägas vara en social dialekt, dvs. en språkart som är utmärkande för en viss social grupp. 
 Under senare år har frågor om s.k. multietniskt ungdomsspråk diskuterats. Vissa har sett Rinkebysvenska och annan språklig variation i mångkulturella bostadsområden som undermålig svenska, medan andra menar att sådant språk snarare skall betrakt- as som en dialekt – om än med lite ovanlig bakgrund – och därmed inte kan värderas i termer av bra och dåligt språk. Bland annat Språkforskningsinstitutet i Rinkeby undersöker språk och språk- bruk bland ungdomar i mångspråkiga storstadsmiljöer. Även andra forskningsinstitutioner forskar om t.ex. multietniskt ungdoms- språk och andra nya former av svenska. 
 174 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 7.1.4 
  
 Svenska med brytning 
  
 Attityder 
 Genom framför allt invandring finns det många som har svenska som andraspråk och som talar språket med mer eller mindre påtag- lig brytning. Vilka attityder till brytning finns i dagens Sverige? De flesta som deltog i kommitténs enkätundersökning (94 %) anser att man måste acceptera att invandrare talar svenska med utländsk brytning. 
 I enkätundersökningen ställdes även en fråga om invandrares svenskkunskaper. Av svaren framgår att drygt 40 % anser att det ställs för stora krav på invandrares kunskaper i svenska när de söker jobb. Knappt hälften håller dock inte med om att det skulle ställas för stora krav i detta avseende. Det finns här vissa åldersskillnader: de yngsta anser i högre utsträckning att det ställs för stora krav (53 %). Även personer som inte har svenska som modersmål eller har svenska och något annat språk som modersmål är benägna att anse att kraven är för högt ställda (68 %). 
 Det finns resultat från ett forskningsprojekt om lärare med ut- ländsk bakgrund som indikerar att skolledare och lärarutbildare drar slutsatser om yrkeskompetens utifrån uttalet (Boyd, Bredäng  Dorriots 1998; Boyd 1998). I projektet försökte man klarlägga kriterier som kan vara aktuella när lärare med utländsk bakgrund skall anställas. Man intervjuade skolledare och lärarutbildare och lät dessa bedöma fem utlandsfödda lärares pedagogiska egenskaper och språkfärdighet i olika undervisningssituationer. Man gjorde dessutom en kartläggning av antalet uttalsfel hos lärarna. Det framkom att skolledarnas och lärarutbildarnas bedömning av lärar- lämplighet och brytningsgrad visade en stor samstämmighet, det vill säga att skolledarna och lärarutbildarna verkade dra slutsatser om yrkeskompetens utifrån uttalet. Det förefaller alltså som om det föreligger en risk för att lärare med brytning bedöms som mindre skickliga trots att de är jämbördiga med sina kolleger i andra avseenden. 
 Inom forskningen har det endast i begränsad utsträckning upp- märksammats vilka svårigheter som faktiskt kan uppstå på grund av bristande förståelse och/eller svårigheter med att göra sig förstådd i arbetslivet. I vår kartläggning har det framkommit att kunskaperna om vilka typer av språkproblem som förekommer i arbetslivet är små, både när det gäller hur andraspråksanvändare upplever dem 
 175 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 och hur svenska arbetskamrater och arbetsledare ser på språkliga hinder i kommunikationen med anställda med svenska som andra- språk. Internationell forskning visar att fördomar gentemot olika etniska grupper kan uppstå och befästas på ett mycket omedvetet plan till följd av ganska subtila avvikelser i språket. Det kan till ex- empel handla om en något avvikande rytm och melodi i det talade språket som infödda svenskar kan uppleva som otrevlig eller krävande eller avvikelser i pragmatiska mönster som är svåra att sätta fingret på. 
 Förekomst av svenska med brytning i etermedierna 
 En fråga som är kopplad till attityder till brytning är i vilken grad som svenska talad av personer med utländsk bakgrund förekommer i de svenska etermedierna. Det finns få uppgifter om i hur stor ut- sträckning som svenska talad med brytning förekommer i medier- na. Granskningsnämnden för radio och TV har genomfört en undersökning, Svenska  
 TV-nyheter 
  – en spegling av Sverige och vår omvärld? (2000) som ger en indikation på att invandrare och personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade i TV. Granskningsnämnden kom fram till att personer med utländsk bakgrund stod för 11 % av den totala tid som människor kom till tals i  
 TV-nyheternas 
  inrikesrapportering. Personer med utländsk bakgrund omfattade i denna undersökning både personer som tala- de svenska med brytning och personer med utomnordiskt namn. 
 Inom medieföretagen finns en medvetenhet om frågan. Som ex- empel kan nämnas att Sveriges Radio (SR) år 1999 antog en policy för kulturell mångfald. Enligt SR:s public  
 service-redovisning 
  arbetade år 2000 fler personer med utländsk bakgrund och även språklig brytning på SR, vilket enligt företaget förhoppningsvis har bidragit till att öka acceptansen för svenska med brytning i radio. Det finns en strävan att få personer med annat ursprung än svenskt att höras i radion i olika sammanhang. Det mångkulturella samhäll- et speglas enligt SR bäst om det ingår som en naturlig del av SR:s programverksamhet i alla typer av program. 
 Regeringen har i budgetpropositionen för år 1999 betonat att kraven och ambitionerna vad gäller svenska språket inte får ställas mot en bred acceptans av den svenska som inte talas helt perfekt eller talas med utländsk brytning. 
 176 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 7.1.5 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Åtgärder skall vidtas för att förändra attityderna till svenska språket och olika språkliga varieteter i positiv riktning. 
 Svenska språket är en viktig del av Sveriges kulturarv. Kommitténs undersökningar visar att befolkningen i Sverige också ser svenska språket som mycket viktigt för Sverige, eftersom det är en del av landets identitet. Detta stämmer väl med den uppfattning som vi redovisar i detta betänkande, nämligen att svenska skall vara ett samhällsbärande språk i Sverige. I kapitel 16 lämnar vi förslag till mål för språkpolitiken som har denna inriktning och i kapitel 18 lämnar vi dessutom förslag som rör den rättsliga regleringen av svenskans ställning. 
 Forskning om attityder till språkliga varieteter bör öka 
 Enligt vår bedömning behövs det mer forskning kring olika språk- liga varieteter såsom dialekter, sociolekter och brytning, framför allt om vilka attityder folk har till dem men också vilken betydelse denna variation har för synen på språkriktighet, för utbildningen m.m. Det kan t.ex. gälla attityder till det multietniska ungdoms- språk som talas i framför allt storstäderna och vilken betydelse detta har för de berörda ungdomarnas möjligheter i skolan och arbetslivet. 
 Forskning om förekomsten av språkproblem i arbetslivet bör öka 
 Enligt vår bedömning behövs det mer forskning om vilken typ av språkliga och kommunikativa problem som människor upplever på olika typer av mångkulturella arbetsplatser. Sådan forskning kan öka vår förståelse för de problem som kan uppstå vid kommunika- tion över språk- och kulturgränser och som i förlängningen kan leda till fördomar och diskriminering. Sådan forskning kan natur- ligtvis bidra med viktig kunskap för undervisningen i svenska som andraspråk och svenskundervisningen för invandrare. 
 177 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 SOFI skall ges ökade resurser för arbete med dagens dialekter 
 Vi anser att dialekterna är en viktig del av vårt kulturarv som bör bevaras, men också brukas. Dialekterna är en del av den mång- språkighet som råder i Sverige. Bruket och bevarandet av dialekter- na är inte bara viktiga för samhället som helhet, utan naturligtvis också för de enskilda individer som talar dialekt. Vi menar att alla måste få sitt språk respekterat, oavsett om vi talar dialekt eller inte 
 – språk och identitet hänger nära samman. 
 I budgetpropositionen för år 2002 gör regeringen bedömningen att SOFI genom insamling, digitalisering och förmedling av arkiv- material samt forskning inom sitt verksamhetsområde bidrar till att bevara kulturarvet. Vi delar denna bedömning, men vi vill även peka på att det finns behov av ett mer aktivt arbete för dialekternas överlevnad genom att de också brukas. Det är särskilt viktigt att barn och ungdomar i dialektala miljöer möter dialekten i mer offi- ciella miljöer och inte enbart i hemmet eller på fritiden. SOFI bör kunna spela en mer aktiv roll i arbetet med att främja bruket av dialekter och då utifrån sin särskilda kompetens. 
 Vi föreslår att SOFI skall ges resurser att bistå bl.a. språkvården och Skolverket med sakkompetens i deras arbete för dialekterna. Vidare föreslår vi att SOFI även ges utökade resurser för att på olika sätt arbeta med det faktiska bruket och vidmakthållandet av dagens dialekter. Detta är en viktig insats bl.a. för att uppnå det kulturpolitiska målet att både bevara och bruka kulturarvet. 
 I kapitel 12 föreslår vi olika insatser för att främja skolans stöd till dialektal språkutveckling. 
 Språkvården skall genomföra intensifierade informationsinsatser om bra och dåligt språk 
 Kommitténs undersökningar visar att i det närmaste alla tycker att svenska är ett viktigt skolämne. Det finns således stöd för att svenskan har status som kärnämne i skolan. Samtidigt anser endast hälften av allmänheten att skolan har lyckats ge eleverna goda kun- skaper och färdigheter i svenska. Bland eleverna själva anser dock en stor majoritet att de får goda kunskaper och färdigheter i svenska. Alla tycker alltså att det är viktigt med god utbildning i svenska, men många tycker att skolan inte lyckas. I flera fall fram- 
 178 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 kommer missnöje med ungdomars språk som ibland till och med beskrivs som fattigt eller dåligt. 
 Det är därför angeläget att föra en offentlig diskussion kring bra och dåligt språk, där attityderna till ungdomars språk upp- märksammas särskilt. Detta är en uppgift för både språkvården och Skolverket. I kommitténs förslag om språkvårdens framtida upp- gifter och organisation betonas just den informerande uppgiften för den centrala, statligt finansierade språkvården. 
 Vi föreslår att språkvården ges i uppdrag att utöka och intensifi- era sina informationsinsatser om språklig variation och attityder till språk i allmänhet och språklig variation i synnerhet. Särskilt bör ungdomsspråk, dialekter, sociolekter och den svenska som talas av personer med annat modersmål uppmärksammas. Dessa insatser bör riktas både mot skolan och mot allmänheten. Språkvården bör samarbeta med språkforskningen samt Skolverket kring insatser som riktas mot skolan och med SOFI när det gäller dialekter. 
 Denna diskussion måste utgå från en solid kunskapsgrund, var- för det, som ovan föreslagits, behövs ytterligare forskning inom dessa områden. 
 Svenskans hela variation med dialekter och olika brytningar skall av- speglas i etermedierna 
 Attityderna till brytning är relativt positiva i vår attitydundersök- ning. (Uppenbart är dock att det kan vara svårt att avgöra hur ärliga svaren är.) Samtidigt kan det konstateras att personer med utländsk bakgrund fortfarande har problem, bl.a. på arbetsmarknaden. Detta är en fråga som till stor del handlar om attityder. 
 Genom segregeringen i samhället är de naturliga kontakterna mellan personer med utländsk och svensk bakgrund inte alltid så utbredda. Det är därför viktigt att svenska talad av personer med utländsk bakgrund förekommer i betydligt större utsträckning än nu i olika sammanhang. Det finns också exempel på att utveck- lingen i vissa avseenden går i den riktningen, bl.a. har under senare tid ett antal biograffilmer där huvudpersonerna talar svenska med utländsk brytning fått stora publikframgångar. Sådant bidrar för- modligen till mer positiva attityder till brytning. 
 Från kommitténs sida vill vi framför allt peka på mediernas roll. Inom olika medieföretag har mycket gjorts för att öka inslagen av svenska med brytning i radio- och  
 TV-program. 
  Trots detta före- 
 179 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 kommer svenska med brytning fortfarande i tämligen ringa om- fattning i radio och television. Detta riskerar att förstärka negativa hållningar till svenska med brytning. När det gäller andra språkliga varieteter, såsom dialekter och sociolekter, ges dessa i dag ett visst utrymme i etermedierna. Vi vill dock betona vikten av att dessa hörs mer i radio- och  
 TV-program. 
  Dialekterna är en hotad del av vårt kulturarv. Om mer dialekter hördes i både radio och TV skulle det troligen bidra till en mer positiv inställning till språklig varia- tion och dessutom förstärka dialekternas möjlighet att överleva. 
 Vi föreslår att dessa förhållanden skall uppmärksammas i fram- tida tillståndsvillkor för public service. Det är av stor betydelse att den svenska som förekommer i etermedierna avspeglar den språk- liga variation som finns i samhället. 
  
 7.2 
  
 Attityder till och kunskaper i nordiska språk 
  
 7.2.1 
  
 Nordiskt samarbete 
  
 Det finns många former av nordiskt samarbete 
 De nordiska länderna har en lång gemensam historia. I dag visar sig den nordiska samhörigheten på olika sätt. Det officiella nordiska samarbetet kanaliseras genom de båda organisationerna Nordiska rådet och Nordiska ministerrådet. 
 Nordiska rådet och Nordiska ministerrådet stöder olika aktivi- teter som syftar till att stimulera och fördjupa det nordiska sam- arbetet. Detta sker i form av projektbidrag, stipendier och utbytes- program. Som ett exempel kan nämnas Nordiska kulturfonden som är det viktigaste nordiska stödorganet för kultur. Det nordiska samarbetet inom språkvården beskrivs i kapitel 19 (se även bilaga 5). 
 Förutom det officiella nordiska samarbetet finns det också aktiva nordiska nätverk inom många olika samhällsområden, t.ex. inom kultur och föreningsliv. Nämnas bör också Föreningen Norden som finns i alla de nordiska länderna och sammanlagt har ca 100 000 medlemmar. Föreningen Norden arbetar för ökat nord- iskt samarbete bl.a. inom områdena arbets- och näringsliv, kultur, utbildning, miljö och massmedier. 
 180 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 Den nordiska språkgemenskapen 
 Den nordiska språkgemenskapen är central i det nordiska sam- arbetet. Den svenska regeringen har pekat på att språket är en för- utsättning för att man skall kunna ta del av det gemensamma kul- turarvet (skr. 2000/01:90). Målet är att de skandinaviska språken fortsatt skall utgöra den gemensamma ramen i det nordiska sam- arbetet och att den internordiska språkförståelsen och kultur- kompetensen skall vidareutvecklas och bestå samt att nordbors färdigheter att förstå varandra i skrift och tal skall stärkas. Genom den nordiska språkkonventionen från 1987 har nordiska med- borgare rätt att använda sitt eget språk i kontakter med myndighet- er i ett annat nordiskt land (se vidare kapitel 18). 
 I en rapport om nordisk språkförståelse (Grünbaum 2001) pekas på att hur bra vi förstår varandra bl.a. beror på vårt intresse för grannländerna, vår vana att höra de övriga nordiska språken och vår vana vid språklig variation över huvud taget. Den nordiska språk- förståelsen kan delas in i två slag. 
  
 Primär språkförståelse: med utgångspunkt i sitt eget språk för- står man det andra språket utan att behöva lära sig det. Denna förståelse har svenskar, danskar och norrmän sinsemellan. 
  
 Sekundär språkförståelse: ett av de skandinaviska språken är hjälpspråk till de andra två. För islänningar, färingar och grön- ländare är det ofta danskan och för finnar ofta svenskan. 
  
 Förståelsen av de övriga nordiska språken varierar mellan de olika nordiska länderna. I rapporten om nordisk språkförståelse görs följande iakttagelser. 
  
 Norrmän är bäst på att förstå de två andra språken, särskilt svenska. Det finns flera orsaker till detta. En är att det norska bokmålet har ett stort gemensamt ordförråd med danskan. Norrmännen är också vana vid stor språklig variation genom sina två skriftspråk och användningen av dialekt i det offentliga livet. Norrmän får genom radio och TV en god inblick i svensk kultur. 
  
 Danskar förstår norska nästan lika bra som norrmän förstår danska, mycket tack vare det gemensamma ordförrådet. Man har svårare med svenskan. 
  
 181 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Svenskarna förstår inte norska fullt lika bra som norrmän för- står svenska. Förståelsen av danska är sämre än vad danskarna förstår svenska. Det är enklare att förstå danska i skrift. 
  
 För islänningar var danska fram till år 1999 det första främ- mande språket i skolundervisningen. 
  
 För färingar är danska ett levande andraspråk. Norska och svenska program i färöisk TV översätts inte. 
  
 Grönland är tvåspråkigt. Sedan självstyrelsen 1979 är grön- ländska förstaspråk i skolundervisningen. Tidningar har artiklar på både danska och grönländska. 
  
 För finnar är svenska det nordiska kommunikationsspråket. De finskspråkigas kunskaper i svenska är dock ojämnt fördelade. 
  
 7.2.2 
  
 Utbildningsväsendet 
  
 Grannspråksundervisning i skolorna 
 I Nordiska ministerrådets handlingsplan Nordmål  
 2000–2004 
  sägs det att förståelsen av grannspråken tillgodoses i grannspråksunder- visningen i Danmark, Norge och Sverige. I rapporten om nordisk språkförståelse pekas dock på att skolundervisningen lägger allt mindre vikt vid nordisk språkförståelse och läsning av nordisk lit- teratur. Tidigare kursplaners anvisningar om att eleverna skall lära sig att förstå grannspråken har i den nya kursplanen för svenska i grundskolan ersatts med att eleverna skall få erfarenhet av språk- en i de nordiska grannländerna. Samtidigt pekas i rapporten på att lärarutbildningen i grannspråken blir alltmer summarisk. 
 Olika initiativ har tagits i Nordiska ministerrådet angående ut- bildningsfrågor. Bland annat kan nämnas att ett permanent mobil- itetsprogram för grundskolans högstadium skall utarbetas på grundval av erfarenheterna av pilotprojektet Nordplus mini. Nord- plus är rådets och ministerrådets program för att stärka det nord- iska utbildningssamarbetet. Omkring 3 500 studenter och lärare får varje år stipendier för att resa till ett annat nordiskt land. Nordplus junior och Livingston mini riktar sig till ungdomar respektive grundskoleklasser. Genom Nordiska ministerrådets stipendie- ordning Livingston har sedan starten 1988 ca 30 000 studerande och lärare inom olika ämnesområden fått möjlighet att göra resor och studiebesök i grannländerna. 
 182 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 Ett projekt som drivs av bl.a. Skolverket är Nordiska teman. Skolor i Norden har sedan 1994 i samarbete utarbetat mål med nordisk prägel för kurser inom olika ämnen och yrkesområden. Syftet är att genom utbildning stärka den nordiska identiteten och det nordiska kunnandet. Den skola som vill kan anordna en nord- isk kurs, eller utarbeta en i samarbete med andra nordiska skolor. 
 ODIN är det nordiska skoldatanätet (www.odin.dk) som bl.a. innehåller ett kontaktgalleri där man kan söka brevvänner, sam- arbetspartner etc. i de andra nordiska länderna. Där finns även bl.a. nättidskriften Skolen i Norden, skandinaviska ordböcker och länkar till de nationella skoldatanäten. 
 Nordiska lektorer vid svenska universitet 
 Vid svenska universitet har det sedan lång tid tillbaka funnits s.k. nordiska lektorer vid institutionerna för nordiska språk/svenska språket. De nordiska lektorerna är personer från Danmark, Norge och Island som undervisar i danska, norska och isländska. Tidigare betalades de nordiska lektorerna i Sverige genom ett särskilt anslag från statsmakterna, men detta har nu överförts till de ordinarie uni- versitetsanslagen, så att de nordiska lektorerna finansieras på samma sätt som övrig personal. Tidigare fanns också en speciell tjänstetyp kallad nordisk lektor. Innehavarna av sådana lektorat hade tidsbegränsade placeringar (tre år med möjlig förlängning yt- terligare tre år) vid respektive universitet. Denna särskilda tjänste- typ har nu avskaffats. 
 De nordiska momenten har minskat inom kursutbudet vid institutionerna, inte minst inom de delar som ingår i lärarutbild- ningar av skilda slag. Därigenom har det blivit svårare för institu- tionerna att finansiera en hel lektorstjänst i de respektive språken, och olika indragningar och nedskärningar har därför skett. 
 Kurslitteratur på grannspråk – ett sätt att öka förståelsen? 
 Vid svenska universitet och högskolor används i stor utsträckning kurslitteratur på engelska. Undersökningar visar att betydligt fler svenskar anser att de förstår engelska bättre än norska och danska. Men samtidigt finns det indikationer på att vi överskattar våra kun- skaper i engelska och kanske underskattar vår förståelse av grann- 
 183 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 språken. I rapporten om nordisk språkförståelse (Grünbaum 2001) refereras exempelvis ett test från ett svenskt universitet där stud- enterna fick läsa en lärobok på norska. Möjligheten fanns också att läsa samma bok på engelska. Ett test efteråt visade att de som läst den norska versionen hade förstått ämnet bättre. 
  
 7.2.3 
  
 Kultur- och medieområdet 
  
 Grannlands-TV 
  i kabel når inte många i Sverige 
 Det finns ett antal  
 kabel-TV-nät 
  i Sverige. Det behövs inget till- stånd för att bedriva kabelsändningar. I Sverige sattes utbyggnaden av kabelnät för vidaresändning av program från satelliter igångs under 1984. Idag är ungefär 2,7 miljoner hushåll anslutna till kabel- nät, enligt Radio- och  
 TV-verket 
  (siffran gäller analog täckning). 
 I den svenska lagstiftningen regleras den s.k. sändningsplikten. Den innebär att den som äger eller förfogar över ett kabelnät för sändning av  
 TV-program 
  som når fler än tio bostäder är skyldig att se till att de boende i fastigheter som är anslutna till nätet kan ta emot vissa sändningar, för närvarande SVT1, SVT2 och TV4. 
 Utredningen om ökade norska  
 TV-sändningar 
  i svenska kabelnät  
 (Grannlands-TV 
  i kabelnät, SOU 1997:68) föreslog att den lag som nu ålägger företagen att utan kostnad ha med de svenska kanalerna SVT1, SVT2 och TV4 samt en lokal kanal i sina nät skall komplet- teras med ett åläggande att erbjuda kunderna en s.k. public service- kanal från vardera Norge och Danmark. För denna tjänst skall bolagen enligt förslaget ha rätt att ta ut en rimlig tilläggsavgift. 
 Enligt utredningen om  
 grannlands-TV 
  i kabelnät har bara en liten del av Sveriges befolkning tillgång till  
 TV-program 
  från grann- länderna. Dansk TV 1 kan ses av 12 % och norska NRK av 5 % av Sveriges befolkning. I våra grannländer kan mellan 32 och 51 % av befolkningen se de svenska huvudkanalerna. I Danmark har 50 % av befolkningen tillgång till SVT1 och SVT2 och 32 % till NRK. I Norge sprids Danmarks Radios och danska TV 2:s program i de norska kabelnäten på kommersiell grund efter ett direkt agerande av Danmarks och Norges statsministrar. Av den norska befolk- ningen har 46 % tillgång till svenska program. Var tionde norsk tittare med tillgång till svenska  
 TV-kanaler 
  ser dagligen på SVT1, SVT2 eller TV4. Enligt utredningen är intresset för grannländernas  
 TV-program 
  relativt stort i Sverige. 
 184 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 Nordiska inslag i svenska medier är få 
 Nordiska Film- och  
 TV-fonden 
  stöder produktion och distribution av film och TV i Norden. Fonden bygger på ett avtal mellan nio nordiska  
 TV-bolag, 
  fem nationella filminstitut och Nordiska ministerrådet. Under de senaste fem åren har fonden stött produk- tion av drygt 200 filmer och  
 TV-serier 
  (skr. 2000/01:90). 
 De nordiska programinslagen i svenska  
 TV-kanaler 
  ligger på en relativt låg nivå (4 % i SVT1, 3 % i SVT2 och 1 % i TV4). I sänd- ningstillstånden för SVT och SR för åren  
 2002–2005 
  (Regerings- beslut Ku 2001/1543/Me) sägs att program om och från de nord- iska grannländerna skall sändas i syfte att stärka den nordiska kul- turgemenskapen. 
 Nordisk  
 text-TV 
  fungerar dåligt 
 SVT Text har tidigare haft en service vad gäller nordiska nyheter. På grund av upprepade problem med överföringen har samtliga  
 TV-bolag 
  i Norden upphört med utbytet av nyheter. Representant- er för de olika  
 text-TV-redaktionerna 
  i Sverige, Norge, Island, Finland och Danmark har bildat en grupp som tillsammans försök- er hitta en teknisk lösning för överföringen. 
 Tidningar, tidskrifter och litteratur 
 I rapporten om nordisk språkförståelse hävdas att det i svensk och dansk press mycket sällan förekommer artiklar på andra nordiska språk, medan norska dagstidningar inte tvekar att ta in material på de andra språken. Ett  
 svensk-danskt 
  undantag är samarbetet mellan Sydsvenskan och Berlingske Tidene. 
 Vidare är böcker på grannspråken sällsynta i svenska bokhandlar. Inom ramen för det nordiska samarbetet verkar den nordiska litte- ratur- och bibliotekskommittén (Nordbok) för att utveckla sam- arbetet inom litteratur- och biblioteksområdet. Bland annat finns ett översättningsstöd. 
 185 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 7.2.4 
  
 Användningen av nordiska språk inom näringslivet 
  
 Norden är en viktig exportmarknad. Inom näringslivet finns många kontakter mellan företag i Norden. Under senare år har en rad uppmärksammade fusioner mellan företag i olika nordiska länder ägt rum, t.ex.  
 Stora-Enso, 
  Nordea och  
 Storebrand-Skandia. 
  Detta har naturligtvis gjort att de nya storföretagen har ställts inför svåra val vad gäller koncernspråk. Vissa företag har valt engelska, medan andra har valt att behålla ett eller flera av de nordiska språken. I det nordiska försäkringsbolaget If talar de anställda danska, norska och svenska med varandra. På företagets intranät skriver var och en på sitt eget språk. Rapporter och årsberättelser skrivs däremot på eng- elska.  
 Merita-Nordbanken 
  hade först svenska som koncernspråk, men efter sammanslagningen med danska Unibank blev engelska koncernspråk. (Grünbaum 2001.) 
 Ett av de mest välkända exemplen på skandinaviska företag är flygbolaget SAS, där man talar de tre skandinaviska språken med varandra. 
  
 7.2.5 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 Åtgärder skall vidtas för att stärka den nordiska språkgemenskapen. 
 Sverige är en del i den nordiska språkgemenskapen. Det finns en lång tradition av samarbete över riksgränserna i Norden. Detta samarbete har starka historiska rötter. Men för att hålla den nord- iska språkförståelsen vid liv så behöver vi möta de andra nordiska språken mer genom att läsa texter på våra nordiska grannspråk och lyssna till och tala med våra nordiska grannar. De problem kring språkförståelse som man ibland pekar på i nordiska sammanhang handlar till stor del om bristande möjligheter att öva sina nordiska språkkunskaper. 
 Vi menar att det i ett handlingsprogram för svenska språket är viktigt att uppmärksamma även de övriga nordiska språken, i första hand danska och norska. Det bör vara en strävan att vi alla skall förstå skriven och talad norska och danska och att vi skall ha kun- skaper om de övriga nordiska språken. 
 För att uppnå detta vill kommittén peka på olika vägar, som vi går igenom nedan. I kapitlen om språkvårdens framtida uppgifter 
 186 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 och organisation behandlar vi också det nordiska samarbetet inom språkvården. 
 Tillgången till medier på olika nordiska språk skall öka 
 Förekomsten av nordiska språk i medierna är viktig, det visar inte minst erfarenheter från de delar av Norge där man har kunnat se svensk TV. Det är viktigt att vi genom medierna får ta del av kul- tur- och samhällsliv i de övriga nordiska länderna. Detta kan ske genom att vi får möjlighet att läsa grannländernas tidningar, tid- skrifter och böcker i våra folkbibliotek eller genom att tidningar och tidskrifter i högre grad uppmärksammar de nordiska länderna. Ett ökat intresse för de nordiska länderna bidrar till förbättrad språkförståelse. 
 Den nordiska språkförståelsen kan också stärkas genom att möjligheten att se  
 TV-program 
  från andra nordiska länder för- bättras. Detta kan ske på olika sätt, dels genom att möjligheten att se andra nordiska kanaler här i Sverige förbättras, dels genom att  
 TV-program 
  från andra nordiska länder visas i svensk TV. Ett ökat utbud av sändningar på de nordiska språken kan ses som ett medel för att stärka de nordiska språkens ställning i förhållande till eng- elskan inom televisionsutbudet. 
 Vi menar att det är viktigt att tillgången till det nordiska medie- utbudet ökar. Den mest effektiva åtgärden anser vi vara att öka ut- budet av program från andra nordiska länder i svensk TV och radio. I tillståndsvillkoren för Compton sägs att program om och från de nordiska grannländerna skall sändas i syfte att stärka den nordiska kulturgemenskapen. Vi föreslår att mediernas roll för den nord- iska språkgemenskapen även fortsatt skall betonas i tillstånds- villkoren. 
 Ett sätt att förbättra tillgången till  
 TV-kanaler 
  i andra nordiska länder är att bilaterala avtal sluts mellan Sverige och andra länder, som t.ex. nuvarande utbyte av  
 TV-sändningar 
  mellan Sverige och Finland. Vi menar att detta kan vara ett lämpligt sätt att gå vidare med frågan. 
 Ett annat sätt att förbättra tillgången är genom  
 kabel-TV. 
  Vi menar att det skulle ha stor betydelse för den fortsatta utveck- lingen av den nordiska språkgemenskapen om distributörer av  
 kabel-TV 
  i ökad utsträckning erbjöd public  
 service-kanaler 
  från de andra nordiska länderna i sina utbud. 
 187 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Den tekniska utvecklingen bidrar till att sänka hindren för ett brett nordiskt  
 TV-utbud. 
  Genom digitaliseringen blir det möjligt att förmedla fler  
 TV-program 
  i kabelnät, via satellit och i de digitala marknäten.  
 Digital-TV-kommittén 
  menar att minst en frekvens- kanal borde kunna användas för distribution i marknätet av vardera ett program från våra fyra nordiska grannländer till alla  
 TV-hushåll 
  i Sverige. Vi anser att de möjligheter som den nya tekniken öppnar för att förbättra tillgången till  
 grannlands-TV 
  måste tas tillvara. Samtidigt är det viktigt att betona att en utbyggnad av marksänd digital TV inte får försvåra möjligheten att se  
 grannlands-TV. 
 Digital-TV-kommittén 
  har i sitt slutbetänkande (Digital TV, SOU 2001:90) pekat på att för närvarande kan de nordbor som bor i gränsområden till Sverige inte ta del av de digitala marksändning- arna. Det beror på att sändningarna är krypterade och på gällande upphovsrättsliga avtal som inte tillåter mottagning av de digitala programmen från ett annat land. 
 Nordisk  
 text-TV 
  bör återinföras 
  
 Text-TV 
  på de nordiska grannspråken är ett viktigt medel för att det skall finnas möjlighet att få tillgång till nyheter från de övriga nordiska länderna. Detta är en möjlighet som har funnits tidigare, men som har tagits bort av tekniska orsaker. Enligt vår mening är detta uppseendeväckande. Vi anser att arbetet för att återinföra nordisk  
 text-TV 
  bör intensifieras. 
 Nordisk språkgemenskap inom utbildningsväsendet skall främjas 
 Grannspråksundervisningen är viktig. Att använda material från Danmark och Norge bör vara självklart, kanske i första hand inom ämnet svenska, men borde också kunna förekomma inom andra ämnen i grundskolan och gymnasieskolan. Även inom förskolan bör t.ex. böcker och filmer från de nordiska grannländerna kunna användas. Eleverna bör konfronteras med grannspråken i så tidig ålder som möjligt. Förståelsen av grannspråk blir på så sätt ett viktigt komplement till kunskaperna i engelska och andra moderna språk. 
 Det är viktigt att lärare har kunskap för att de skall kunna entu- siasmera eleverna. Ett sätt att uppnå detta är att stimulera de nord- 
 188 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 iska inslagen i lärarnas fortbildning, t.ex. genom resestipendier, studiebesök, nordiska konferenser och utbytestjänstgöring. Det är viktigt att svenska lärare får möjlighet att besöka de övriga nordiska länderna. Och det är viktigt att svenska elever får komma i kontakt med lärare från andra nordiska länder. En infödd grannspråkslärare som under en begränsad utbytestid får undervisa svenska elever skulle med stor sannolikhet betyda mycket för elevernas intresse för grannspråken. 
 Det gäller vidare att kunna peka på de stora fördelar som den nordiska språkgemenskapen medför för eleverna. Att på sitt eget språk kunna kommunicera med personer i andra länder är en stor förmån som vi har här i Norden. Som exempel på kommunika- tionsmöjligheter kan nämnas att man genom skoldatanäten kan gå in och både söka information och skaffa sig brevvänner i grann- länderna. 
 Kunskaperna om de stora möjligheter som den nordiska språk- gemenskapen medför måste spridas bättre till skolorna. Vi föreslår därför att ett handlingsprogram för hur den nordiska språkgemen- skapen kan främjas inom förskola, skola och vuxenutbildning skall tas fram. Inriktningen skall vara att inslagen av både skriven och talad norska och danska inom ramen för den normala under- visningen bör öka. 
 Kommittén vill här också påpeka att det, inte bara från finländsk utan också från svensk och nordisk utgångspunkt, är en stor till- gång att Finland är tvåspråkigt och att finländska representanter i många fall kan använda svenska i nordiska sammanhang, trots att det inte är deras modersmål. 
 Möjligheterna att ha modersmålstalare som lärare i grannspråken bör förbättras 
 Om grannspråksundervisningen i svenska skolor skall kunna fun- gera väl, och verkligen understödja den nordiska språk- och kultur- gemenskapen är det viktigt att lärarna under sin studietid vid uni- versitet och högskolor får en god utbildning i grannspråken. Detta förutsätter att de undervisas av personer med dessa språk som modersmål, inte minst för att den kulturella aspekten skall kunna tillgodoses. Vi anser mot den bakgrunden att det är olyckligt att systemet med nordiska lektorer håller på att monteras ned. Blivan- de lärare måste ges möjlighet till undervisning i grannspråken av 
 189 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 modersmålstalare av dessa språk. Enligt vår bedömning bör möjlig- heterna för universiteten att behålla och helst utöka antalet modersmålstalare som lärare i grannspråken förbättras. 
 Inslagen av norska och danska läromedel inom högskolor och univer- sitet bör öka 
 På svenska högskolor och universitet används till stor del litteratur på svenska och engelska. Samtidigt finns vetenskaplig litteratur på norska och danska som vi kanske ignorerar eller läser i översätt- ning. Enligt vår mening är det viktigt att man inom högskolan i högre utsträckning använder läromedel på norska och danska. Detta är en fråga som bör uppmärksammas av de olika utbildnings- anordnarna. 
 Det nordiska utbytet bör öka 
 Det personliga mötet med de övriga nordiska ländernas kultur och språk är det bästa sättet att utveckla intresset och engagemanget för den nordiska språkgemenskapen. Det personliga mötet uppnås genom att vi reser till de andra nordiska länderna och genom att personer från våra grannländer kommer hit. Detta sker redan i tämligen stor utsträckning, men från språkpolitisk utgångspunkt anser vi det vara viktigt att ytterligare stimulera det nordiska sam- arbetet på gräsrotsnivå. Vi menar att lärare samt barn och ung- domar är de två viktigaste målgrupperna för sådana insatser. Det bör övervägas om vistelse i ett nordiskt grannland på sikt kan bli ett obligatoriskt inslag i svensklärarutbildningen. Vidare bör det övervägas om sådan vistelse kan bli ett möjligt inslag i all lärar- utbildning. 
 Enligt vår bedömning bör möjligheterna till olika former av ut- byte utökas. Det bör övervägas om de resurser som avsätts till sådan verksamhet inom ramen för det nordiska samarbetet kan ut- ökas. Det är särskilt viktigt att stimulera barn- och ungdomsutbyte samt insatser för lärare i de nordiska länderna. 
 Ett annat sätt att mötas är över nätet. Som framgår av vår kart- läggning finns i dag möjligheter för elever att via skoldatanätet komma i kontakt med elever i de andra nordiska länderna. Detta är en möjlighet som borde utnyttjas i större utsträckning. Vi menar 
 190 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 att skolorna bör uppmuntras till att ta flera initiativ för att stimu- lera enskilda elever och skolklasser att ha kontakt via nätet med vänklasser i de övriga nordiska länderna. 
  
 7.3 
  
 Minoritetsspråk, invandrarspråk och teckenspråket 
  
 7.3.1 
  
 Minoritetsspråken i Sverige 
  
 I Sverige finns fem nationella minoritetsspråk. I det följande görs en kort genomgång av de olika språken. Denna bygger i allt väsent- ligt på Minoritetsspråkskommitténs betänkande Steg mot en mino- ritetspolitik (SOU 1997:192), regeringens proposition Nationella minoriteter i Sverige (prop. 1998/99:143) och Kulturrådets rapport De nationella minoriteterna och kulturlivet (2001). 
 Samiska 
 Samerna är en urbefolkning som fanns i Norden innan de nu- varande nordiska staterna växte fram. Samernas språk, samiska, är ett  
 finsk-ugriskt 
  språk som har ett antal varieteter. Det finns tre olika samiska skriftspråk i Sverige, ett nordsamiskt, ett lulesamiskt och ett sydsamiskt. Samiskan har allt mer trängts tillbaka och svenskan har kommit att dominera i det traditionella samiska bo- sättningsområdet. 
 Det finns uppskattningsvis 50  
 000–70 
  000 samer, varav 15 000– 20 000 i Sverige. Antalet samisktalande i Sverige beräknas till ca 9 000. Siffran är dock mycket osäker och bygger på uppskattningar. Den senaste undersökningen av de svenska samernas språk- kunskaper och språkvanor är från 1975. Av den framgick att majo- riteten av den samiska befolkningen kunde tala och förstå samiska, medan betydligt färre kunde läsa och skriva språket. Det framgick också att kunskaperna i samiska var störst i det nordsamiska om- rådet och bland dem som bodde i fjälltrakterna samt hos den ren- skötande befolkningen. 
 I samtliga svenska kommuner är de samisktalande i minoritet. Enligt sametingslagen (1992:1433) har Sametinget som uppgift att leda det samiska språkarbetet. Samtetinget är en statlig för- valtningsmyndighet och ett samiskt folkvalt organ som skall verka för en levande samisk kultur. Det finns flera samiska riksorganisa- tioner och det förekommer även ett samiskt samarbete över 
 191 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 nationsgränserna, t.ex. Samerådet. Sametingen i Sverige, Norge och Finland har tillsammans med två samiska föreningar i Ryssland träffat avtal om en ny samisk språknämnd som skall bli samernas gemensamma högsta beslutsorgan i samiska språkfrågor. 
 Samers barn kan få utbildning i sameskolan som omfattar år  
 1–6. 
  Utbildningen motsvarar grundskolans sex första år. Sameskolan har samma kursplaner som grundskolan men med en samisk inriktning och en särskild kursplan för samiska. Det finns sex sameskolor under Sameskolstyrelsen. Vidare finns det en samisk folkhögskola i Jokkmokk som efter en omorganisation numera är ett samiskt ut- bildningscentrum och samarbetar med den samiska högskolan i Kautokeino i Norge. Staten lämnar bidrag till bl.a. samisk kultur. I budgetpropositionen för år 2002 föreslås att ett nytt bidrag inom kulturpolitiken införs i syfte att främja de nationella minoriteternas språk och kultur. 
 Enligt lag (1999:1175) om rätt att använda samiska hos för- valtningsmyndigheter och domstolar har den enskilde rätt att använda samiska vid sina muntliga och skriftliga kontakter med förvaltningsmyndigheter och domstolar. Detta gäller för det s.k. förvaltningsområdet för samiska, vilket omfattar kommunerna Arjeplog, Gällivare, Jokkmokk och Kiruna. När en kommun i för- valtningsområdet erbjuder plats i förskoleverksamhet skall kom- munen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på samiska. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och om- vårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar samiska. I budgetpropositionen för år 2002 aviseras ett uppdrag till Länsstyrelsen i Norrbottens län att utreda kon- sekvenserna av en eventuell utvidgning av förvaltningsområdet för samiska, så att det omfattar vissa kommuner inom det sydsamiska språkområdet. 
 Länsstyrelsen i Norrbottens län har genomfört en uppföljning och utvärdering av regionala åtgärder för nationella minoriteter (Finska, meänkieli och samiska, 2001). Av denna framgår bl.a. att endast en myndighet dagligen använder samiska i kontakter med enskilda och att en majoritet av myndigheterna aldrig har haft någon kontakt på samiska. De flesta myndigheter saknar helt per- sonal med kunskap i samiska. 
 Statskontoret har under år 2001 utarbetat och fastställt två standarder som skall underlätta användningen av samiska i IT- 
 192 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 sammanhang (Statskontoret teknisk norm 35:1 och 36:1, 2001). De tekniska normerna handlar om teckenkodning för samiska och stöd för samiska i svensk databehandling. Syftet är att myndigheter skall kunna ta emot och svara på texter på samiska. 
 Enligt kulturminneslagen (1988:950) skall svenska, samiska och finska ortnamn så långt möjligt användas samtidigt på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. 
 Finska 
 Finska har talats i Sverige under mycket lång tid. Under ca sex- hundra år, fram till år 1809, var det geografiska område som utgör nuvarande Finland en del av Sverige. Många finsktalande kom till den västra rikshalvan (nuvarande Sverige) under denna tid. Även under efterkrigstiden har många finsktalande kommit till Sverige. År 1994 fanns ca 440 000 personer som är sverigefinnar i första eller andra generationen. Antalet talare för vilka finska är det stark- aste språket eller modersmålet uppskattas till 70  
 000–90 
  000. Ca 250 000 personer uppskattas använda finska, i större eller mindre utsträckning. 
 2  
 Särskilda insatser har gjorts för finskan inom bl.a. utbildningspolitiken (t.ex. möjlighet att starta tvåspråkig undervis- ning i hela grundskolan för finskspråkiga elever), mediepolitiken (t.ex. tillståndsvillkoren för radio- och  
 TV-bolagen 
  i allmänhetens tjänst) samt kulturpolitiken (t.ex. statsbidrag till Sverigefinska språknämnden). Det finns nio fristående finskspråkiga skolor och tre sverigefinska folkhögskolor. Skolverket har fått i uppdrag att inkomma med uppgift om vilka kostnader det skulle innebära att ge finskspråkiga elever samma möjlighet till modersmålsundervisning som samiska, tornedalsfinska och romska elever. År 1957 bildades Sverigefinska Riksförbundet som i dag arbetar bl.a. för att verk- samhet skall finnas på finska språket inom alla områden av intresse för sverigefinnar. Dessutom kan nämnas Sverigefinländarnas dele- gation som bildats för att tillvarata denna grupps intressen i Lopez. 
  
 2  
 I denna siffra inkluderas de meänkielitalande i Tornedalen (se nedan). 
 193 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Roberts av finska har talats i Tornedalen under mycket lång tid. Genom 1809 års gränsdragning delades Tornedalen i en svensk och en  
 finsk-rysk 
  del. Tornedalingarnas historia i Sverige skiljer sig därmed från historien för övriga finsktalande grupper i det nutida Sverige på så sätt att tornedalingarna alltid bott i samma geo- grafiska område. Från svenska myndigheter uppmuntrades länge svenskans utbredning i Tornedalen, så småningom på bekostnad av finskan. Finskan i Tornedalen kom att utvecklas på annat sätt än finskan i Finland och den har nu blivit så skild från finskan att den utgör ett eget språk, meänkieli. I dagens Tornedalen uppskattas att 50  
 000–60 
  000 personer använder meänkieli (tidigare ofta benämnd tornedalsfinska). Hernandez talas framför allt i Haparanda, Över- torneå, Pajala, Gällivare och Kiruna kommuner. Dessutom finns många invandrare från Finland bosatta i svenska Tornedalen. 
 År 1981 bildades Svenska Tornedalingars Riksförbund – Tornionlaaksolaiset  
 (STR-T), 
  vars syfte är att tillvarata torne- dalingarnas språkliga och kulturella intressen bl.a. genom att ut- arbeta undervisningsmaterial samt en ordbok på Smith för att utveckla den skrivna språkformen. År 1987 bildades Meän akateemi/Academia Tornedaliensis som skall initiera och genom- föra aktiviteter som folkbildning, utbildning, dokumentation samt forsknings- och utvecklingsarbete inom bl.a. språkområdet. Hernandez är ett obligatoriskt undervisningsämne från årskurs 1 till 9 vid Kangos Kultur- och ekologiskola i Pajala kommun. 
 Enligt lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meän- kieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar har den enskilde rätt att använda dessa språk vid sina kontakter med dessa instanser om ärendet har anknytning till förvaltningsområdet för finska och meänkieli (Gällivare, Haparanda, Kiruna, Pajala och Övertorneå kommuner). En enskild har rätt att använda finska och meänkieli vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltnings- myndighet. Om den enskilde använder finska eller meänkieli i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på finska respektive meänkieli. Ett skriftligt beslut i ett sådant ärende skall innehålla en upplysning på finska eller meänkieli om att be- slutet kan översättas muntligen till finska respektive meänkieli av myndigheten på begäran av den enskilde. Myndigheten skall även i övrigt sträva efter att bemöta finsktalande och meänkielitalande på finska respektive meänkieli. När en kommun i förvaltningsområdet 
 194 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 erbjuder plats i förskoleverksamhet skall kommunen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på finska respektive meänkieli. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar finska respektive meänkieli. 
 Länsstyrelsen i Norrbottens län har genomfört en uppföljning och utvärdering av regionala åtgärder för nationella minoriteter. Av denna framgår bl.a. att i Haparanda och Övertorneå kommuner tar allmänheten dagligen kontakt med en majoritet av förvaltnings- myndigheterna på något av språken finska och meänkieli. Även i Pajala kommun används språken dagligen. I förvaltningsområdet har nästan alla myndigheter personal med kunskaper i respektive språk. 
 Romani chib 
 I Europa lever uppskattningsvis drygt 10 miljoner romer, främst i Öst- och Centraleuropa. Den i Sverige bosatta romska befolk- ningen uppskattas till minst 15  
 000–20 
  000 personer. Romerna till- hör flera olika grupper. Vissa av dessa, de s.k. svenska och finska romerna, har vistats här länge. Andra grupper har kommit hit senare, bl.a. som flyktingar. Majoriteten av Sveriges romer är i dag invandrare eller flyktingar, bland dem de minst 4 000 romer som bosatte sig i Sverige i samband med kriget i det forna Jugoslavien. Härutöver finns den grupp som kommit att kallas resande, ca 20 000 personer. Dessa talar i varierande utsträckning en varietet av romani chib som kallas svensk romani. Sambandet mellan romer och resande är delvis omstritt. Flera varieteter av romani chib talas i Sverige t.ex. svensk romani, finsk romani, kelderash, lovari, Barr, arli och gurbet. Några varieteter ligger mycket nära varandra. Samtliga varieteter av romani chib har påverkats av språket i de länder där romerna tidigare har levt under längre perioder. 
 År 1973 bildades Nordiska zigenarrådet som numera har bytt namn och heter Romernas riksförbund. Samtliga i Sverige bosatta romska grupper samarbetar inom Romernas riksförbund, vilket internationellt sett är ovanligt. 
 Skolverket har inlett ett arbete med att ta fram läromedel på olika varieteter av romani chib. Sedan fem år har en arbetsgrupp 
 195 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 varit verksam inom Regeringskansliet med syfte att främja romer- nas situation i det svenska samhället. I gruppen har ingått repre- sentanter för Romernas riksförbund, Regeringskansliet, Svenska Kommunförbundet och Integrationsverket. I budgetpropositionen för år 2002 har regeringen bedömt att det finns fortsatt behov av ett särskilt samarbetsorgan för romska frågor. Frågan bereds för närvarande inom Regeringskansliet i samverkan med romska orga- nisationer med inriktning att inrätta ett nytt samarbetsorgan. Vidare kan nämnas att Europarådet har utsett en arbetsgrupp med uppdrag att öka romernas inflytande i samhället. 
 Jiddisch 
 Judarna har kommit till Sverige under tre perioder: från och med  
 1770-talet, 
  vid förra sekelskiftet och i samband med andra världs- kriget. Under 1950- och  
 1960-talet 
  bosatte sig judar från Ungern och Polen i Sverige. Det totala antalet judar i Sverige uppskattas till 20 000 . Av dem beräknas drygt 3 000 kunna tala jiddisch i varier- ande utsträckning. Jiddisch, som har talats sedan  
 900-talet, 
  är ett språk med tysk bas och inslag från hebreiska och arameiska. Jiddisch skrivs med hebreiska tecken. År 1945 bildades Judiska Centralrådet i Sverige. I Sverige finns judiska skolor, daghem och judiskt äldreboende. 
 Attityder till minoritetsspråk 
 Av kommitténs enkätundersökning framgår att drygt 80 % av be- folkningen i Sverige anser att det är viktigt att bevara minoritets- språken i Sverige. Kvinnor är något mer positiva än män i denna fråga. En annan undersökning (Wingstedt 1998) visar på ett starkt stöd för det samiska språket: 86 % tycker att det vore synd om samiska språket i Sverige försvann. 
 Folkbildningens betydelse för minoritetsspråken 
 Folkbildningsrådet har i en rapport (En rapport om nationella minoriteters deltagande i folkbildningen, 2001) pekat på att det i dag erbjuds ett brett utbud av verksamheter med inriktning mot minoritetsspråken och att dessa insatser har en stor betydelse för 
 196 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 Sveriges nationella minoriteter. Av rapporten framgår vidare att de minoritetsgrupper som har tillgång till egen folkhögskola eller är medlemsorganisation i studieförbund förefaller ha betydligt större möjlighet att tillfredsställa sin utbildningsbehov än de grupper som från fall till fall samverkar med en folkhögskola eller ett studie- förbund. 
 Arkivfrågor 
 Den nu sittande Arkivutredningen skall enligt sina direktiv (dir. 2000:104) genomföra en översyn som syftar till att finna lämpliga former för att bevara dokument på minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli, romani chib och jiddisch. Som utgångs- punkt skall en beskrivning göras av var dokumenten i dag finns be- varade, vilket skick de befinner sig i och vilka förutsättningar som finns för allmänheten att ta del av dem. Dokument på minoritets- språken kan utöver de ordinarie arkiven även finnas vid museer, universitet, stiftelser och hos olika minoritetsorganisationer. 
  
 7.3.2 
  
 Invandrarspråken i Sverige 
  
 Det finns många invandrarspråk 
 Genom invandringen talas ett stort antal språk i Sverige. Som ex- empel kan nämnas att eleverna i den svenska skolan har över 100 olika modersmål. Ca 15 % av eleverna är antingen själva födda ut- omlands eller har föräldrar som båda är födda utomlands. 
 Svensk befolkningsstatistik omfattar inte uppgifter om etnisk tillhörighet eller språktillhörighet. Det är därför svårt att uppskatta hur många personer som dagligen talar de olika invandrarspråken. Linköpings universitet har genomfört en undersökning (Interna- tional Adult Literary Survey – Invandrares  
 läs-, 
  skriv- och räkne- förmåga på svenska, 2000). Där konstateras att över hälften av in- vandrarna läser på sitt modersmål minst en gång per vecka. En klar majoritet av invandrarna anser att de behärskar sitt modersmål väl i tal och skrift. 
 197 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Attityder till invandrarspråk 
 Stödet för att bevara invandrarspråken är något lägre än för mino- ritetsspråken. I vår enkätundersökning framkommer att 58 % anser att det är viktigt att bevara invandrarspråken i Sverige. Liksom för minoritetsspråken har kvinnor en något mer positiv inställning än män. I den tidigare refererade undersökningen av Cohen (1998) framkommer liknande resultat, nämligen att 54 % tycker att det vore synd om invandrarspråken i Sverige försvann. 
  
 7.3.3 
  
 Attityder till mångspråkighet 
  
 Sverige har alltid varit ett mångspråkigt land. Som framgår av be- skrivningen av minoritetsspråken ovan finns det en samisk ur- sprungsbefolkning och det finska språket har av historiska skäl en särställning. I den svenska delen av Tornedalen talas meänkieli, som nu är ett erkänt minoritetsspråk. Judarnas och romernas språk talas också sedan lång tid i Sverige. Invandring har alltid förekommit. Tidvis har språk som lågtyska (t.ex. under Hansatiden) och franska (t.ex. genom franskans roll som högreståndsspråk på  
 1700-talet 
  och genom vallonerna i Bergslagen) haft stort inflytande i Sverige. Efter andra världskriget har som nämnts ett stort antal språk kom- mit till Sverige genom flyktingar och invandrare. 
 I kommitténs enkätundersökning ställdes en fråga som försöker fånga attityderna till mångspråkighet. Denna visar att en majoritet av befolkningen i Sverige är för mångspråkighet. Knappt 40 % an- ser att det vore bäst om alla i Sverige hade svenska som moders- mål, medan 56 % inte håller med om detta. Män är något mer positiva till påståendet än vad kvinnor är. Åldersskillnaderna är något större än könsskillnaden i svaren: ju äldre man är, desto mer benägen är man att hålla med om att det vore bäst om alla i Sverige hade svenska som modersmål. Om man ser till utbildning är 70 % av de högskoleutbildade negativa till påståendet. Även personer som har andra modersmål än svenska är negativa till påståendet. 
 I Wingstedt (1998) redovisas att 46 % tycker att det bästa för Sverige vore om alla hade svenska som modersmål, medan 47 % inte håller med om detta. 
 198 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 7.3.4 
  
 Minoritets- och invandrarspråk i medierna 
  
 Kartläggning av medier som riktar sig till minoriteter och invandrare 
 Det finns olika tidningar och tidskrifter på invandrar- och mino- ritetsspråk. Vissa publikationer som främst riktar sig till invandrare och nationella minoriteter får i dag statligt stöd. Presstöd lämnas i huvudsak till dagstidningar skrivna på svenska. Bland annat tid- ningar som vänder sig till språkliga minoriteter i Sverige likställs dock under vissa förutsättningar med dagstidningar enligt press- stödsförordningen (1990:524). Stöd till kulturtidskrifter lämnas av Kulturrådet. 
 För produktion av radio- och  
 TV-program 
  ges inga statliga bidrag i dag. Det finns vissa närradiostationer och  
 lokal-TV-kanaler 
  i kabelnäten som riktar sina sändningar till olika invandrar- och minoritetsgrupper. Ofta är det företrädare för dessa olika grupper som står för produktionen av materialet. 
 Under utredningsarbetet har företrädare för minoritets- och in- vandrarspråken framfört att medieutbudet är begränsat och i flera fall obefintligt. Det saknas en samlad bild av de medier som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter. I syfte att öka kun- skapen om området har regeringen gett Presstödsnämnden i upp- drag att kartlägga och analysera situationen för dessa medier. Upp- draget skall redovisas senast den 1 maj 2002. 
 Radioprogram på minoritets- och invandrarspråk 
 Sveriges Radio bedriver sin programverksamhet på nästan 20 olika språk. År 2001 sände SR på svenska, tre minoritetsspråk, tio in- vandrarspråk samt fem främmande språk i Radio Swedens utlands- sändningar. 
 P6 Radio Sweden International omfattar dels utlandskanalen Radio Sweden, dels redaktionen för invandrarspråk. Sändningarna på de äldre invandrarspråken har gått från traditionell nyhet- sservice till att alltmer bli magasinsprogram. En översyn av vilka språk sändningarna skall omfatta görs varje år. Totalt sändes 624 timmar på invandrarspråken år 2000. 
 SR sänder på tre av minoritetsspråken (finska, meänkieli och samiska). SR har börjat sända program på romani chib under detta år. De finska sändningarna (inkl. meänkieli) är organiserade i en egen kanal, SR Sisuradio, som ansvarar för såväl riks- som regio- 
 199 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 nala/lokala sändningar. Kanalens ledning är placerad i Norrbotten. SR Sisuradio var den första kanalen som inledde reguljära original- sändningar över det digitala nätet. Eftersom utvecklingen av mark- naden för digitala mottagare har gått mycket långsamt utökades under år 2000 de analoga finska sändningarna i P4 med ca en halv- timme tre dagar i veckan. Vidare har Sisuradios digitala utbud gjorts tillgängligt på Internet. Det distribueras även via kabel över 34 orter. Totalt sändes 5 452 timmar på finska år 2000, varav 2 280 analogt och 3 173 digitalt. 
 Det bör observeras att de digitala sändningarna är tillgängliga för en liten publik eftersom antalet mottagare är så begränsat. Enligt Radio- och  
 TV-verket 
  uppgår antalet mottagare till totalt högst ett par tusen. I realiteten innebär det att tillgängligheten för sänd- ningar på finska inte har ökat, vilket SR:s statistik kan ge intryck av. Regeringen har beslutat att försöksverksamheten med digital radio skall utvärderas (dir. 2001:88). SR skall minska kostnaderna för de digitala sändningarna. 
 SR Sameradion med huvudredaktion i Kiruna har som uppgift att bevara, stärka och utveckla det samiska språket och den samiska kulturen. Sameradion sänder över hela landet både på samiska och svenska. Totalt sändes 204 timmar på samiska under år 2000. 
  
 TV-program 
  på minoritets- och invandrarspråk 
 Sveriges Television sänder  
 TV-program 
  med särskild inriktning på ett mångkulturellt perspektiv. Vad gäller sådana program har en successiv omorientering av  
 SVT-programmet 
  Mosaik skett. Fokus riktas numera mot det mångkulturella Sverige, från att tidigare ha varit att ge service för tittare med sitt ursprung i Grekland, Turkiet eller Jugoslavien. En förändring har även ägt rum vad gäller barn- program där SVT:s program på vissa invandrarspråk har lagts ned med förklaringen att det inte längre gick att motivera att barnpro- gram endast sändes på vissa språk och att satellitsändningar gjort det möjligt att ta emot  
 TV-sändningar 
  på olika språk (Sveriges Televisions public  
 service-uppföljning 
  1999). 
 Vad gäller program på minoritetsspråken består utbudet inom SVT av i första hand program på finska och samiska. SVT:s riks- sända programverksamhet på finska uppgick år 2000 till 107 timmar och på samiska till 17 timmar (Sveriges Televisions public  
 service-uppföljning 
  2000). I augusti 2001 startade dagliga 
 200 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 samiska  
 TV-nyheter 
  i Sverige och Norge. Satsningen är ett sam- arbete mellan public  
 service-bolagen 
  i Norge, Sverige och Finland. Sändningarna är på nordsamiska och andra språk dubbas till samiska. 
 Enligt Compton framförs även flera önskemål från olika grupper om textning av svenskt tal till t.ex. minoritets- och invandrarspråk. Kulturutskottet har i sitt betänkande 2000/01:8 tagit upp frågan och där konstaterat att det är teoretiskt sett möjligt att sända text- remsor med text på minoritetsspråk, men att detta är förenat med vissa tekniska problem och kostnader för översättning. 
 I detta sammanhang bör också tilläggas att svensk textning av program på svenska är ett mycket viktigt redskap för personer som lär sig svenska. 
 För att komplettera bilden av tillgången på  
 TV-sändningar 
  på finska bör även det  
 svensk-finska 
  televisionsutbytet omnämnas. Detta utbyte av  
 TV-sändningar 
  mellan Sverige och Finland bedrivs enligt en princip om ömsesidighet. Sverige ansvarar för kostnader- na för utsändningarna av en finsk programkanal i Sverige (Fin-  
 lands-TV) 
  och för överföringen av en svensk programkanal till Finland (SVT Europa). På motsvarande sätt ansvarar Finland för kostnaderna i Finland.  
 Finlands-TV 
  sänds över Storstockholms- området och distribueras genom kabelnät på ca 25 orter i Sverige. Dessa orter har en potential av drygt 1 miljon hushåll, vilket mot- svarar över 2,5 miljoner möjliga tittare. 
 Sedan ett antal år tillbaka finns ett stort utbud av satellitsänd- ningar på flera olika språk vilka kan tas emot med parabolantenn här i Sverige. Detta utbud har haft en stor betydelse för många personer med utländsk bakgrund och deras möjlighet att behålla kontakten med modersmålet. Dessutom har utbudet av program via Internet ökat. Som exempel kan nämnas att det finns ett för- hållandevis stort utbud av program på jiddisch från i huvudsak USA och Frankrike.  
 Kabel-TV-tillgången 
  är högre bland utländska medborgare än bland svenska medborgare. I flerfamiljshus har nästan dubbelt så många av invandrarhushållen parabolantenn (Weibull  Wabring 1998). 
 Regeringen har i sin senaste proposition om public service (prop. 2000/01:94) slagit fast att public service har ett stort ansvar när det gäller programutbud för språkliga och etniska minoriteter . Regeringen menar att de fem nationella minoriteterna intar en sär- ställning. Enligt de nya sändningstillstånden för perioden 2002– 2005 (Regeringsbeslut, Ku 1001/1543/Me) skall public service- 
 201 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 bolagen beakta språkliga och etniska minoriteters intressen. Insats- erna skall öka under tillståndsperioden. Enligt tillstånden skall samiska, finska, meänkieli och romani chib inta en särställning. 
  
 7.3.5 
  
 Teckenspråket 
  
 Teckenspråkets ställning 
 Teckenspråket har använts i Sverige sedan år 1875 och är en viktig del av de dövas kultur. Teckenspråket är modersmål för cirka tio tusen personer i Sverige som är döva från födsel eller tidig barn- dom. Teckenspråkets betydelse för dessa barn är väl dokumenterad. Teckenspråkets status som eget språk fastslogs i början av 1980- talet genom att det i läroplanen för specialskolan fastställdes att teckenspråk är förstaspråk för döva (se bl.a. Sveriges sju inhemska språk, 1999). Från riksdagen framhöll man redan 1981 att barn- domsdöva för att kunna fungera sinsemellan och ute i samhället måste vara tvåspråkiga, vilket [] innebär att de dels måste be- härska sitt visuella/manuella teckenspråk, dels det omgivande sam- hällets språk, svenskan (prop. 1980/81:100 bilaga 12, bet. UbU 1980/81:25, rskr. 1980/81:332). 
 Minoritetsspråkskommittén gjorde i sitt slutbetänkande Steg mot en minoritetspolitik (SOU 1997:192) bedömningen att teck- enspråket inte skall omfattas av en svensk ratificering av mino- ritetsspråkskonventionen. Kommittén menade att det ena kravet på ett landsdels- eller minoritetsspråk – att språket skall vara annor- lunda än det officiella språket – måste anses uppfyllt. Det andra kravet enligt konventionen – att språket skall användas av hävd inom staten – skulle enligt Minoritetsspråkskommittén kanske kunna anses uppfyllt. Man menade dock att främjande av tecken- språket inte kan rymmas inom konventionens övergripande syfte, dvs. att stödja historiska språk i Europa utifrån språkens kulturella funktion: Även om döva själva ser sig som en språklig och kultur- ell minoritet med teckenspråket som en viktig del av dövkulturen, kan teckenspråkets funktion enligt vår uppfattning inte i första hand ses som kulturell. (a.a. s. 111.) Slutligen pekar Minoritets- språkskommittén på att teckenspråket redan i dag [har] en offici- ell ställning som språk i Sverige (a.a. s. 112). 
 Med anledning av Minoritetsspråkskommitténs betänkande gjorde även regering och riksdag bedömningen att teckenspråket 
 202 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 inte skall anses vara ett minoritetsspråk eftersom det inte kan anses falla inom ramen för syftet med minoritetsspråkskonventionen (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:Diaz, rskr. 1999/2000:69). 
 Riksdagen har senare gett regeringen till känna (bet. 2000/01:KU14) att det är angeläget att teckenspråkets ställ- ning ses över. Utvecklingen under senare år, bl.a. arbetet inom ramen för Europarådets verksamhet, har understrukit vikten av att teckenspråket har en stark ställning. Europarådets parlamentariska församling har t.ex. rekommenderat ministerkommittén att ge de skilda teckenspråken i Europa ett skydd som liknar det som er- bjuds i minoritetsspråkskonventionen, eventuellt genom att anta en rekommendation till medlemsstaterna. Det är enligt konstitutions- utskottet angeläget att de dövas och hörselskadades rättigheter när det gäller teckenspråket och teckenspråksinformation säkerställs. Enligt utskottets mening behövs i detta syfte en översyn av rätten och möjligheterna att använda teckenspråket, liksom av dövas och hörselskadades tillgång till samhällets utbud av kultur och littera- tur. Enligt uppgift från Socialdepartementet avser regeringen att tillsätta en utredning med anledning av riksdagens tillkännagivande. 
 Från Sveriges dövas riksförbund (SDR) menar man att döv- samhället skall ses som en språklig minoritet med en egen kultur. 
 Utbildning och forskning 
 Sedan 1972 finns teckenspråksforskning vid Institutionen för lingvistik vid Stockholms universitet. Teckenspråket finns också som akademiskt ämne med grund- och forskarutbildning. År 1990 inrättades en professur i ämnet teckenspråk och 1998 inrättades en professur i ämnet svenska som andraspråk för döva (det senare vid Institutionen för nordiska språk vid Stockholms universitet). Dessa båda professurer blev de första i världen i ämnena (se bl.a. Lite om teckenspråk, 2000). 
 Det första teckenspråkslexikonet kom år 1916 och under 1990- talet har det getts ut sex teckenordböcker. Teckenspråket är trots detta inte något väldokumenterat språk. Enligt SDR finns det fortfarande många tecken som inte är dokumenterade och då speci- ellt tecken för olika yrkesområden. Inom SDR finns en tecken- språksavdelning som får ca 2,5 miljoner kronor per år i statsbidrag. Målet med verksamheten är att stärka teckenspråkets status och förbättra den allmänna attityden till språket. SDR menar att det 
 203 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 behövs stora satsningar för teckenspråksforskning samt för doku- mentering av alla tecken, såväl gamla som nya. 
 Undervisning för hörande elever i teckenspråk ges på flertalet skolor i landet. SDR har pekat på att det råder brist på kompetenta teckenspråkslärare. Vidare har SDR pekat på att det ökade intresset har fått till följd att produktionen av teckenspråksmaterial i bok- form, video eller på cd har ökat, men att det finns en risk för brister i språkkvaliteten. Dessutom görs ingen bedömning om materialet är lämpligt för sitt ändamål. SDR menar att en språknämnd lik- nande sådana som finns för andra språk bör bildas för att garantera kvaliteten på teckenspråksmaterial. 
  
 7.3.6 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Våra förslag: 
  
 Åtgärder skall vidtas för att stödja tillgången till medier på minoritets- och invandrarspråk. 
  
 Teckenspråkets ställning skall klarläggas. Åtgärder skall vidtas för att stärka och utveckla teckenspråket. 
  
 Vår bedömning: 
  
 Minoritets- och invandrarspråken i Sverige bör stödjas. 
  
 Vi anser att det är viktigt att bevara mångspråkigheten i Sverige. Förekomsten av de olika språken berikar vårt land. De nationella minoriteterna och deras språk utgör en viktig del av Sveriges kul- turarv. 
 Staten har ett ansvar för att ge de nationella minoriteterna det stöd och skydd som behövs för att de skall kunna bevara sin särart och hålla sina språk levande. För detta syfte har under senare år en samlad svensk minoritetspolitik vuxit fram. I övrigt görs olika in- satser inom t.ex. kulturpolitiken, mediepolitiken, integrations- politiken och utbildningspolitiken för både minoritets- och in- vandrarspråken. Enligt Barnkonventionen (artikel 30) har barn som tillhör minoritetsgrupper eller ursprungsbefolkningar rätt till sitt språk, sin kultur och sin religion. 
 I den senaste budgetpropositionen görs inom ramen för kultur- politiken en satsning på att främja de nationella minoriteternas kultur, bl.a. utifrån Statens kulturråds redovisning till regeringen. Regeringen betonar att ytterligare insatser på olika områden kom- 
 204 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 mer att behövas och att de förslag som lämnas i budget- propositionen skall ses som ett första steg. Vi delar bedömningen att fler insatser behövs för att bevara mångspråkigheten. Åtgärder bör vidtas inom flera politikområden. 
 Våra undersökningar visar att det finns ett förhållandevis starkt stöd för samhälleliga insatser för att bevara mångspråkigheten i Sverige. Stödet är särskilt stort för de nationella minoritetsspråken, men även bevarandet av invandrarspråken får stöd av en majoritet av befolkningen. Olika insatser bör därför genomföras för att be- vara och stödja de nationella minoritetsspråken, de olika invandrar- språken i Sverige och teckenspråket. 
 Vi lämnar även på andra håll i detta betänkande förslag med denna inriktning. I kapitel 13 lämnas bl.a. förslag om modersmåls- undervisning i skolan som enligt vår bedömning har stor betydelse för språkens bevarande, och i kapitel 19 och 20 uppmärksammas språkvårdens ansvar för minoritetsspråken, invandrarspråken och teckenspråket. 
 Ungdomspolitiska insatser bör vidtas inom språkområdet 
 Det är särskilt viktigt att unga motiveras att använda språket och att omgivningen stimulerar till detta. Enligt vår bedömning bör medel avsättas för olika ungdomspolitiska insatser vad gäller både minoritets- och invandrarspråken. Ett samhälleligt stöd bör kunna ges till ungdomars eget skapande på dessa språk. Ungdomsstyrels- en bör ges medel för sådan verksamhet. 
 Minoriteternas språkliga kulturarv bör bevaras 
 Enligt vår bedömning bör minoriteternas språkliga kulturarv be- varas. Kulturrådet har bl.a. pekat på vikten av att bevara minori- teternas muntliga kulturarv genom nedtecknande, utgivning i tryck eller annan form av dokumentation. Vi menar att Språk- och folk- minnesinstitutet i sin verksamhet tydligare bör uppmärksamma samtliga fem nationella minoritetsspråk. När det gäller bevarande av olika dokument på minoritetsspråken hänvisar vi till Arkiv- utredningen (dir. 2000:104). 
 205 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 Folkbildningens betydelse för minoriteterna bör betonas 
 Folkbildningen har en viktig roll i utbildnings- och bildnings- insatserna för de nationella minoritetsgrupperna. Enligt vår be- dömning bör detta betonas ytterligare. 
 Behovet av stöd till tidskrifter på minoritetsspråk skall undersökas 
 Målet för den statliga minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella minoriteterna och att stärka deras möjligheter till in- flytande samt att stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. För att uppnå detta mål bör staten vidta åtgärder för att bl.a. främja produktion och distribution av tidskrifter på samiska, finska, meänkieli, romani chib och jiddisch. En förbättrad tillgång till tidskrifter på det egna modersmålet skulle bidra till att bevara den språkliga mångfalden i Sverige och stärka minoriteternas möjligheter till inflytande i samhället. En utgångspunkt bör vara den kartläggning och analys av den nuvarande mediesituationen som Presstödsnämnden f.n. gör på regeringens uppdrag. En annan utgångspunkt för statens insatser för att främja produktionen och distributionen av medier på minoritetsspråk bör vara en inventering av de behov som minoritetsspråkens företrädare ser. 
 Vi föreslår att Presstödsnämnden ges i uppdrag att i samarbete med språkvården och Statens kulturråd undersöka vilka behov av statligt stöd som finns inom området mot bakgrund av de resultat som framkommer i den pågående kartläggningen. Undersökningen bör ske i samarbete med företrädare för minoritetsspråken. 
 Utbudet av radio- och  
 TV-program 
  på minoritetsspråk bör ökas 
 Enligt de nu gällande tillståndsvillkoren för SVT, SR och UR skall bolagen beakta språkliga och etniska minoriteters intressen. Bolag- ens insatser på detta område skall öka under tillståndsperioden  
 2002–2005. 
  Minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli och romani chib skall inta en särställning. 
 Det är enligt kommitténs bedömning önskvärt att de nationella minoritetsspråken ges ökat utrymme i både radio och TV. Den kartläggning och analys av medier som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter som Presstödsnämnden skall genomföra på 
 206 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 regeringens uppdrag är ett underlag för beslut om vilka ytterligare åtgärder som är lämpliga att vidta inom området. 
 För att våra nationella minoriteter skall kunna behålla en naturlig kontakt med sina respektive modersmål och vidareutveckla sina språk och sin kultur vill vi peka på att det är viktigt att öka medie- utbudet på minoritetsspråken. Minoritetsspråkskonventionen (Europeisk stadga om landsdels- eller minoritetsspråk) innehåller bl.a. långtgående krav beträffande tillgången till sändningar på minoritetsspråk inom public service. För Sveriges del gäller detta samiska, finska och meänkieli. I dag förekommer inga sändningar på jiddisch. Sändningar på romani chib har nyligen startat inom SR. Ett ökat utbud av sändningar skulle ha stort värde för de fem nationella minoriteterna i Sverige. Att producera radio- och TV- sändningar på de nationella minoritetsspråken kräver utökade resurser, varför det är viktigt att detta utbud får en rimlig omfatt- ning. Detta förutsätter även tillgång till journalister med kunskap i de olika språken. För att vidareutveckla minoritetsspråken är det viktigt att programmen avspeglar dagens verklighet här i Sverige och inte endast utgörs av program som importerats från andra länder. 
 Kommittén utgår från att denna fråga behandlas inför framtida tillståndsvillkor för public service. 
 Utbud av radio och TV på invandrarspråk bör ökas 
 Det bör enligt vår bedömning övervägas om utbudet av radio- och  
 TV-program 
  på de större invandrarspråken bör öka. Sådana över- väganden bör utgå från målen för integrationspolitiken. 
 3 
  
 När det handlar om utbudet av radio- och  
 TV-program 
  på in- vandrarspråk medför den tekniska utvecklingen att det blir allt lättare att här i Sverige ta emot radio- och  
 TV-program 
  från de olika länder där språken talas, via Internet eller satellit. Detta gör att många kan hålla sina modersmål levande och utveckla dem. 
 Från integrationspolitisk synpunkt är det dock viktigt att det finns information om Sverige på det egna språket. Invandrare som väljer att titta på satellitsändningar från hemlandet i stället för 
  
 3  
 Målen för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för (prop. 2000/01:1, utg.omr. 8). 
 207 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 svensk TV går miste om möjligheten att träna sin svenska. Dess- utom försämras deras möjligheter att få information om det svenska samhället. Båda dessa företeelser har betydelse för möjlig- heten att nå de integrationspolitiska målen. Integrationsverket har i sitt yttrande över betänkandet om radio och TV i allmänhetens tjänst bl.a. tagit upp frågan om att Compton bör göra nyhetssändningar tillgängliga på de stora invandrarspråken. 
 Ett underlag för beslut om vilka åtgärder som är lämpliga att vidta inom området är den kartläggning och analys av medier som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter som Presstöds- nämnden genomför på regeringens uppdrag. 
 Enligt vår bedömning bör förutsättningarna för att öka radio- och TV utbudet på invandrarspråk prövas i arbetet inför de fram- tida tillståndsvillkoren för SR, SVT och UR. 
 Det bör vidare övervägas om textning på minoritets- och in- vandrarspråk av svenska  
 TV-program 
  kan användas i större ut- sträckning utifrån minoritets- och integrationspolitiska utgångs- punkter. En textning på minoritetsspråk bör medverka till att uppnå det minoritetspolitiska målet att hålla minoritetsspråken levande. Kommittén menar att frågan om vilka tekniska och eko- nomiska förutsättningar som finns för textning på invandrar- och minoritetsspråk bör uppmärksammas i förberedelsearbetet inför framtida tillståndsvillkor för SVT, SR och UR. Kommitténs be- dömningar och förslag om textning på svenska finns i kapitel 14. 
 Vi vill också peka på att tillgången på tidningar och tidskrifter på de olika invandrarspråken är mycket varierande. I en del fall pro- duceras material i Sverige. Tidningar och tidskrifter som är pro- ducerade i andra länder finns delvis tillgängliga på den svenska marknaden. Samtidigt innebär den snabba utvecklingen inom Internet att tillgången till tidningar från andra delar av världen torde komma att öka. 
 Närradio och  
 lokal-TV 
  för nationella minoriteter och invandrare skall ges statligt stöd 
 Vi anser att närradio och  
 lokal-TV 
  bör kunna användas i högre ut- sträckning för att nå invandrare och nationella minoriteter genom sändningar på olika språk. Sådana sändningar bör även för in- vandrarnas del kunna innehålla utbildning i svenska som andra- 
 208 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 språk. Närradio och  
 lokal-TV 
  är också viktiga verktyg för att upp- rätthålla olika modersmål. 
 Vi föreslår att en satsning på statligt stöd till produktion av när- radio och  
 lokal-TV 
  skall genomföras. Det är viktigt att minori- teternas och invandrarnas egna organisationer och närradio- föreningar engageras i detta arbete. Satsningen bör ske i form av en begränsad försöksverksamhet. Det närmare beslutet om satsning- ens inriktning bör kunna dra nytta av den kartläggning och analys av medier som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter som Presstödsnämnden genomför på regeringens uppdrag. För- söksverksamheten bör samordnas av Integrationsverket i samverk- an med språkvården. 
 Teckenspråkets ställning skall klarläggas 
 Teckenspråket är modersmål för de barndomsdöva. Det framförs ofta att Sverige som första land i världen erkände teckenspråket som de dövas första språk år 1981. I beslutet framhöll regering och riksdag att de barndomsdöva måste vara tvåspråkiga för att fungera sinsemellan och ute i samhället. Något år senare fastslogs den nya läroplanen för specialskolan och där fastställdes att skolans under- visningsspråk är teckenspråk och svenska. Från statens sida har teckenspråkets ställning även bekräftats på ett mer indirekt sätt genom att olika former av ekonomiskt stöd ges till teckenspråks- relaterad verksamhet. Teckenspråkets ställning som språk – dock ej minoritetsspråk – bekräftades även av Minoritetsspråkskommittén. På så sätt kan man säga att det är fastslaget i Sverige att tecken- språket är ett eget språk. 
 Samtidigt finns det inget beslut om vilken legal ställning tecken- språket skall anses ha i Sverige. I det minoritetspolitiska beslutet ingick inte teckenspråket. Senare har riksdagen i ett tillkänna- givande till regeringen sagt att det är angeläget att teckenspråkets ställning ses över. 
 Vi menar att det är viktigt att klarlägga vilken ställning tecken- språket skall ha i Sverige. Det finns flera faktorer som talar för att teckenspråket borde betraktas som ett nationellt minoritetsspråk. Enligt uppgift från Socialdepartementet avser regeringen att med anledning av riksdagens tillkännagivande tillsätta en utredning. Vi anser att det skall ingå i denna utrednings uppgifter att utreda och 
 209 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 klarlägga teckenspråkets ställning samt att lämna förslag med syfte att stärka dess ställning. 
 Det är viktigt att de dövas och hörselskadades rättigheter när det gäller teckenspråket tillgodoses. Under vårt utredningsarbete har det pekats på olika problem och behov kring teckenspråket. Bland annat har det framkommit att det råder brist på teckenspråkslärare. Teckenspråket är ett språk som liksom andra språk är i behov av språkvård för att både kunna bevaras och utvecklas. Det har pekats på bl.a. behovet av fortsatt teckenspråksforskning samt doku- mentation av både gamla och nya tecken. 
 Vi föreslår att insatser skall vidtas för att stärka och utveckla teckenspråket och tillgodose de dövas och hörselskadades rättig- heter. Även frågor om bl.a. teckenspråksforskning och utbildning av teckenspråkslärare bör behandlas i samband med utredningen av teckenspråkets ställning. I kapitlen om språkvårdens framtida upp- gifter och organisation lämnar vi förslag om språkvårdande insatser för teckenspråket. Tillgången till  
 TV-sändningar 
  på teckenspråket behandlas i kapitel 14. 
  
 7.4 
  
 Engelska och andra främmande språk 
  
 7.4.1 
  
 Attityder till användningen av engelska i Sverige 
  
 Engelskan har en stark ställning i Sverige. Inställningen till använd- ningen av engelska varierar mellan åldersgrupperna. Av kommitténs enkätundersökning framgår att drygt en tredjedel (36 %) anser att man använder alltför mycket engelska i Sverige (se bilaga 2). En tidigare undersökning (Wingstedt 1998) visar på liknande resultat: 40 % ansåg att engelska används onödigt mycket i Sverige. I båda undersökningarna framkommer med andra ord att en majoritet inte anser att vi använder för mycket engelska i Sverige. I kommitténs enkätundersökning framkommer en tydlig tendens: ju yngre man är, desto mindre håller man med om att vi använder för mycket engelska i Sverige. Endast 6 % i den yngsta åldersgruppen håller helt med om att vi använder för mycket engelska. I den äldsta åldersgruppen anser drygt hälften att det används för mycket eng- elska. 
 I intervjudelen av kommitténs attitydundersökning är det främst användningen av engelska ord och uttryck som uppmärksammas. Vad gäller den ökade användningen av engelska inom exempelvis 
 210 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 näringslivet och forskningen pekar många av de intervjuade på att det kan finnas problem med att använda engelska; bl.a. sägs att det är svårt att nyansera sig och uttrycka sina känslor på ett annat språk. Flera tror att engelskan, i mindre eller större utsträckning, kommer att ta över allt mer. 
  
 7.4.2 
  
 Språkundervisning inom utbildningsväsendet 
  
 Grundskolan 
 I och med grundskolans första läroplan (1962) blev engelska ett obligatoriskt ämne för alla (se bl.a. Språk – Kursplaner, betygs- kriterier och kommentarer, 2000). Numera är betyg i engelska från grundskolan en förutsättning för att en elev skall få läsa ett nation- ellt program i gymnasieskolan. (Se vidare bilaga 6.) 
 I propositionen En ny läroplan (prop. 1992/93:220) betonades att det ökande internationella samarbetet skärper kraven på bredare och bättre språkkunskaper. Den nya läroplanen för grundskolan från år 1994 innebär en förstärkning av de övriga moderna språkens ställning i grundskolan: 
  
 ett obligatoriskt  
  
 språkval  
 infördes 
  
 kommunerna blev skyldiga att erbjuda undervisning i minst två av ämnena tyska, franska och spanska 
  
 tiden för studier av språk inom språkvalet ökade med ca 25 % 
  
 en möjlighet att läsa ytterligare ett språk inom ramen för det som benämns  
  
 elevens val  
 år 8 och 9 infördes. 
 Alla grundskoleelever läser engelska. Vidare har alla grundskole- elever skyldighet att göra ett språkval år 6 eller 7 (detta varierar mellan olika skolor). För de allra flesta bör språkvalet enligt reger- ingen inriktas på möjligheten att studera ett andra främmande språk utöver engelska. Förutom tyska, franska och spanska får finska och samiska erbjudas som språkval. Även andra språk får erbjudas som språkval om eleverna kan bedömas ha möjlighet att fortsätta studierna i språket i gymnasieskolan. Enligt grundskole- förordningen skall inom ramen för språkval även följande språk erbjudas om eleven och elevens vårdnadshavare önskar det: 
  
 det språk som eleven har rätt till modersmålsundervisning i 
  
 svenska respektive svenska som andraspråk 
  
 211 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 engelska 
  
 teckenspråk. 
  
 Det obligatoriska språkvalet innebär att fler elever än tidigare läser ett andra främmande språk utöver engelska i grundskolan. Andelen elever som läser en fullständig kurs i ett andra främmande språk har enligt Skolverket (se bl.a. Språkvalet i grundskolan, 2000) ökat från 50 % till 64 % av en årskull. Ca 80 % av eleverna väljer ett andra främmande språk år 6 eller 7. En knapp fjärdedel av dessa elever avbryter dock sina språkstudier i förtid och väljer svenska/engelska i stället. Det nya språket spanska har mottagits väl av eleverna och ökar kontinuerligt. 
 Enligt Skolverket (Språken i grundskolan och gymnasieskolan, 2000) har språkvalet svenska/engelska i alltför hög grad fått karak- tär av ett uppsamlingsämne för elever med vitt skilda behov och förutsättningar. Undervisningstiden för språkvalet har genom den nya läroplanen utökats med 25 %, men enligt Skolverket kan effekten av denna förstärkning ha reducerats, bl.a. på grund av organisationen kring den tidigare starten och det breddade elev- underlaget. 
 Antalet elever som läser språk inom ramen för elevens val är litet (knappt 4 %). 
 Språkundervisning i gymnasieskolan 
 Inom gymnasieskolan är engelska ett kärnämne. Därmed ingår det som obligatoriskt ämne i alla programmen. De övriga moderna språken i gymnasieskolan kan förekomma i olika sammanhang i programstrukturerna: som karaktärsämnen, inom det gemensamma blocket i inriktningarna eller bland de valbara kurserna. (Se bi- laga 6.) 
 Våren 2001 presenterade Skolverket statistik (Barnomsorg och skola i siffror) som visar att andelen elever som läser andra moderna språk än engelska i gymnasieskolan sjunker. Enligt Smith verket fortsätter eleverna i mindre utsträckning med det främ- mande språk de påbörjat studier i på grundskolan. Färre elever välj- er att läsa ett tredje främmande språk. Främst är det tyska som minskat. På andra nationella program än det naturvetenskapliga och det samhällsvetenskapliga är det ovanligt att läsa andra moderna språk än engelska, men även där har språken minskat. 
 212 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 Riksföreningen för lärarna i moderna språk (LMS) har genom- fört en undersökning på gymnasieskolor (se bl.a. Soto 2001). Denna visar att eleverna inte läser mer språk än vad som är ob- ligatoriskt. Eleverna anger olika orsaker till detta, men de vanligaste svaren är att språken innebär mycket arbete, att de inte krävs för att komma in på universitetet och att eleverna inte tror att de behöver språkkunskaper i sina kommande yrken. LMS pekar på att antag- ningssystemet till högskolan inte premierar avancerade studier, såsom fördjupningar i moderna språk. Det finns elever som av be- tygstaktiska skäl väljer att börja studera ett nytt språk på gymnasie- skolan i stället för att fortsätta studierna i det språk som man läste på grundskolan. I betygssystemet räknas poängen lika oavsett om det är ett nybörjarspråk eller ett fortsättningsspråk. LMS anför också att engelskans dominans är ett problem. Man framhåller vikten av kunskaper i andra främmande språk än engelska för att vi i framtiden skall få impulser från andra områden än engelskspråk- iga. 
 Attityder till språkundervisning i skolan 
 Stödet för engelska som obligatoriskt skolspråk är i princip full- ständigt. Av vår enkätundersökning framgår att nästan alla (98 %) anser att samtliga elever bör läsa engelska i skolan åtminstone någon period. För de övriga moderna språken är motsvarande siffror 42 % för tyska, 27 % för franska, 21 % för spanska och 3 % för andra språk. Tyskan har ett tämligen starkt stöd bland de äldre men ett mindre stöd bland dem som är under femtio år. 
 Som har beskrivits tidigare i kapitel 3 finns i Sverige ett antal skolor där undervisningen i olika grad sker på främmande språk (sprint), i första hand engelska. Av vår enkätundersökning framgår att drygt hälften anser att det inte borde finnas fler skolor med undervisning på engelska, medan drygt 40 % anser att det borde finnas flera sådana. Den yngsta åldersgruppen är mest positiv till skolor av detta slag. 
 I Skolverkets attitydundersökning (Attityder till skolan 2000) framkommer att andelen som tycker att andra språk än engelska är viktiga ämnen har minskat från år 1997, både bland elever, allmän- het och föräldrar. Minskningen var 16 procentenheter bland ele- verna och 9 procentenheter bland allmänheten. Attityderna till engelska har inte förändrats nämnvärt. 
 213 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 År 2000 ansåg 28 % av eleverna, 41 % av allmänheten och 46 % av skolbarnsföräldrarna att det är absolut nödvändigt eller mycket viktigt med bra kunskaper och färdigheter i andra språk än eng- elska. Detta placerar språken på nästa sista plats, före religions- kunskap. Engelska däremot placeras på första plats av eleverna och på andra plats (efter svenska) av allmänheten och föräldrarna. Re- sultaten för engelska är 85 % (elever), 94 % (allmänhet) respektive 96 % (föräldrar). Det är fler flickor än pojkar som tycker att språk- en är viktiga. 
 När det gäller synen på hur väl skolan lyckas ge bra kunskaper i olika ämnen så har eleverna en mycket ljusare syn än allmänheten och föräldrarna. Även här är resultaten betydligt mer positiva för engelska än för de andra språken. 56 % av eleverna tycker att skol- an lyckas mycket bra eller ganska bra med att ge kunskaper och färdigheter i de moderna språken. Endast 22 % av allmänheten och 29 % av skolbarnsföräldrarna tycker att skolan lyckas i mycket eller ganska stor utsträckning. Motsvarande tal för engelska är 88 % (elever), 43 % (allmänhet) och 61 % (föräldrar). 
 Svenska språknämnden har i sitt förslag till handlingsprogram för svenska språket anfört att det behövs mer undervisning i främ- mande språk – utöver engelska – i det framtida Sverige. 
 Språkutbildning vid universitet och högskolor 
 Det finns utbildning i ca 35 moderna språk vid svenska universitet och högskolor. Enligt Högskoleverket (Årsrapport 2001) svarar undervisningen i dessa mot knappt 5 % av den totala verksamhet- en. Många av dem som läser språk gör det inom ramen för en lärar- utbildning. Nästan hälften av det totala antalet språkstudenter finns i ämnet engelska. 
 Under de senaste åren har språkens ställning vid universitet och högskolor försvagats. För vissa språk har minskningen i student- antal varit kraftig. Enligt Högskoleverket sjönk antalet helårs- studenter i språkutbildning under perioden  
 1997/98–1999/00 
  med 8 %, trots att det totala antalet studenter ökade med nästan 5 %. För vissa språk har minskningen varit dramatisk. Det gäller t.ex. tyska som minskat med 21 %, ryska 20 % och franska som minskat med 12 %. När det gäller utvecklingen av det totala antalet registre- rade studenter under läsåren kan för ämnet tyska konstateras att det skedde en ökning av antalet studenter under läsåren runt Sve- 
 214 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 riges inträde i den europeiska unionen, men att antalet nu har sjun- kit så att det är under de antal som förelåg i början av  
 1990-talet. 
 4 
  
 7.4.3 
  
 Inställning till språkkunskaper 
  
 Intresset för att behärska främmande språk är relativt stort. Vår enkätundersökning visar följande siffror: engelska 78 %, tyska 43 %, franska 35 %, spanska 35 % och andra språk 9 %. Det bör observeras att intresset för spanska är tämligen högt med tanke på att det som skolspråk har kort tradition i Sverige. I intervjuunder- sökningen framkommer dock att inte alla tillfrågade anser att det finns behov av kunskaper i fler främmande språk än engelska. (Se bilaga 2.) 
 I samband med det europeiska året för språk 2001 satsade stu- dieförbunden i Sverige tillsammans på ett gemensamt projekt Språk – kultur – demokrati. För detta beviljades medel från EU. Projektet syftade till att inspirera vuxna till språkstudier. Det poängterade också folkbildningens pedagogik som utgår från indi- videns behov och den enskildes möjligheter att påverka och ta an- svar. 
 Samtidigt visar statistiken att intresset för språken minskar inom folkbildningen. Hos studieförbunden har minskningen varit mar- kant för samtliga språk. Under  
 1990-talet 
  sjönk antalet kurs- deltagare i t.ex. engelska med 45 %, franska med 54 % och tyska med 75 %. Språkens andel av det totala antalet studietimmar har sjunkit från ca 8 % till ca 5 %. År 2000 arrangerades sammanlagt 26 432 studiecirklar i språk. Fördelningen mellan de olika studie- förbunden framgår av tabell 7:1 
  
 4  
 År 1993/94: 4 751 studenter. År 1994/95: 4 654 studenter. År 1995/96: 5 108 studenter. År 1996/97: 5 223 studenter. År 1997/98: 4 759 studenter. År 1998/99: 4 332 studenter. År 1999/2000: 4 117 studenter. (Källa: Högskoleverket.) 
 215 
 Det mångspråkiga Sverige SOU 2002:27 
  
 Tabell 7:1.  
 Studiecirklar i språk år 2000 
  
 Studieförbund 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Andel av för- 
  
 studie- 
  
 deltagare 
  
 bundets 
  
 timmar 
  
 totala antal 
  
 deltagare 
  
 Arbetarnas bildningsförbund 
  
 317 624 
  
 73 442 
  
 8,9 % 
  
 Frikyrkliga studieförbundet 
  
 25 556 
  
 3 804 
  
 2,8 % 
  
 Folkuniversitetet 
  
 163 126 
  
 49 371 
  
 32,2 % 
  
 Studiefrämjandet 
  
 46 396 
  
 8 495 
  
 3,1 % 
  
 Johnsonstudieförb. 
  
 2 011 
  
 679 
  
 2,1 % 
  
 Studieförbundet Vuxenskolan 
  
 133 076 
  
 32 928 
  
 6,5 % 
  
 Nykterhetsrörelsens bildn. v. 
  
 42 494 
  
 6 112 
  
 4,4 % 
  
 Idrottsrörelsens studieförb. 
  
 547 
  
 91 
  
 0,0 % 
  
 Medborgarskolan 
  
 111 017 
  
 33 915 
  
 15,5 % 
  
 Sveriges kyrkliga studieförb. 
  
 17 807 
  
 3 648 
  
 1,8 % 
  
 Tjänstemännens bildningsv. 
  
 27 144 
  
 7 122 
  
 10,2 % 
  
 Summa 
  
 886 798 
  
 219 607 
  
 7,8 % 
  
 Källa:  
 Studieförbundens samlade verksamhet 2000. 
 Det finns naturligtvis olika orsaker till att efterfrågan på språk- kurser inom studieförbunden har minskat. Bland annat fångas en del av behovet in på annat sätt. Till exempel anordnas numera ut- bildningar på uppdrag från arbetsgivare, vilka inte finns med i stati- stiken. Från Folkbildningsrådet har man dessutom pekat på att deltagaravgifterna har ökat. Folkbildningsrådet har till kommittén framfört att man ser allvarligt på att de offentliga bidragen minskat väsentligt under senare år. Det lägre offentliga stödet och då framför allt de vikande kommunbidragen innebär att det är tvek- samt om studieförbundsverksamhet kan anordnas i hela landet. Folkbildningsförbundet – studieförbundens intresseorganisation – samlar sedan en följd av år in uppgifter över studieförbundens eko- nomiska redovisning. Under verksamhetsåret 1999 uppgick del- tagarintäkternas andel till 26 %. Motsvarande siffra i början av  
 1990-talet 
  var 20 %. De ökade deltagaravgifterna kan enligt Folk- bildningsrådet medföra svårigheter för betalningssvaga grupper att delta i verksamheten och därmed motverka ett av folkbildningens syften, nämligen att nå utsatta grupper. 
 Som en del av Europeiska året för språk 2001 har en undersök- ning av språkkunskaperna i Europa gjorts på uppdrag av EU 
 216 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 (Europeans and Languages, 2001). I undersökningen uppgav nästan 86 % av de svarande i Sverige att de kan ett annat språk utöver sitt modersmål. Denna siffra är högre endast i Danmark, Neder- länderna och Luxemburg. Det främmande språk som svenskar uppger sig kunna mest är engelska (81 %). Därefter kommer tyska (36 %) och franska (14 %). Av de svenska deltagarna i undersök- ningen anser 89 % att det är nyttigt att kunna ytterligare ett språk. De faktorer som oftast nämns som motiv för svenskar att lära ett nytt språk är att man använder det vid semester utomlands och att man känner personlig tillfredsställelse. Brist på motivation, inte tillräckligt med tid att studera och för få tillfällen att använda språket tillsammans med människor som talar det är de tre huvud- sakliga faktorer som avhåller människor från att lära ett annat språk. Emellertid skulle 30 % av svenskarna vara klart mer positiva till fler språk om kurserna var gratis. Tre fjärdedelar av svenskarna har lärt sitt första främmande språk i grundskolan. Av svenskarna anser 78 % att alla inom EU borde kunna tala engelska (EU- genomsnittet är 69 %). Att alla borde kunna tala två språk förutom sitt modersmål anser 16 %, vilket ligger under  
 EU-genomsnittet 
  (32 %). Av den minoritet av svenskarna som inte talar något annat språk än sitt modersmål önskar 64 % ofta att de kunde tala fler språk. 
  
 7.4.4 
  
 Bedömningar och förslag 
  
 Vårt förslag:  
 De moderna språkens ställning inom svensk utbild- ning skall stärkas. 
 Kunskaper i engelska och andra främmande språk är viktiga från många olika utgångspunkter. För den enskilde individen är de en nyckel till andra kulturer och till möten med människor i andra länder. Att lära sig ett främmande språk kan öka ens självförtro- ende. För samhället är det viktigt att medborgarna har goda språk- kunskaper för att vi ska klara de krav som den ökande inter- nationaliseringen innebär. Inom näringsliv, forskning, förvaltning, utbildning, organisationsliv m.m. behövs medarbetare med goda kunskaper i både engelska och andra språk. Exempelvis är det för svensk exportindustri viktigt att kunna rekrytera medarbetare med breda språkkunskaper och kulturkompetens. Svenskt Näringsliv 
 217 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 har till kommittén framfört vikten av goda kunskaper i både eng- elska och andra moderna språk, främst tyska, franska och spanska. För förvaltningen har kunskaper i olika  
 EU-språk 
  blivit viktigt. Den som har språkkunskaper kan lättare flytta mellan olika länder och utnyttja de fördelar som  
 EU-medlemskapet 
  erbjuder. 
 EU har som sitt språkpolitiska mål angivit att alla unions- medborgare förutom sitt eget modersmål skall behärska två andra europeiska språk. Detta är enligt kommitténs mening ett bra mål som bör gälla även för den svenska språkpolitiken (se kapitel 16). Attitydundersökningar visar att engelska har ett starkt stöd och att vi i Sverige har en stor tilltro till att det räcker med kunskaper i engelska. De utvecklingstendenser som finns inom gymnasieskol- an, högskolan och folkbildningen när det gäller intresset för studier i andra främmande språk är oroande, men undersökningar visar att det trots allt finns intresse för att lära sig flera språk. 
 Vi anser att det är viktigt att engelska och de övriga moderna språken ges en stark ställning i hela utbildningsväsendet och att folkbildningen fortsatt ges resurser som möjliggör ett bra utbud av språkkurser och en satsning på att locka nya deltagare till dessa kurser. För engelskans del handlar det om att behålla en förhåll- andevis starkare position. För de övriga moderna språken – i första hand tyska, franska och spanska – handlar det om att stärka deras ställning, särskilt inom gymnasieskolan. 
 Vi menar att det behövs ett omfattande arbete för att peka på vikten av goda kunskaper i både engelska och andra moderna språk. Detta är en uppgift för olika delar av samhället. Skolverket och Högskoleverket har båda redan uppmärksammat frågan. Även från folkbildningens sida har frågan uppmärksammats. 
 De moderna språkens problem skall undersökas 
 Det är viktigt att undersöka orsakerna till och konsekvenserna av de iakttagna problemen för språken inom svensk utbildning. Vi föreslår därför att dessa problem utreds av inblandade parter i syfte att stärka de moderna språkens ställning. 
 Frågan bör även beaktas av den kommande läroplanskommittén. 
 218 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 De moderna språkens ställning inom grundskolan skall stärkas 
 Under  
 1990-talet 
  har en satsning genomförts på de moderna språk- en i grundskolan. Detta har varit positivt. Det obligatoriska språk- valet gör att fler elever än tidigare börjar läsa ett andra främmande språk. 
 Men några elever i grundskolan hoppar av från sina språkstudier. Det är viktigt att skolorna vidtar åtgärder för att motverka dessa avhopp och att Skolverket följer upp frågan. 
 Elever med utländsk bakgrund väljer i mindre utsträckning tyska, franska eller spanska i språkvalet. De är också över- representerade bland avhopparna. Enligt vår mening bör det under- sökas om språkundervisningen i alltför hög grad utgår från att elev- erna har svenska som modersmål så att den missgynnar elever med annat modersmål. Detta måste i så fall åtgärdas. 
 Även andra förändringar bör kunna övervägas för att minska av- hoppen från språkvalet. Skolverket har t.ex. pekat på att även elever inom språkvalet bör kunna få betyg för steg 1 i kursplanen för moderna språk om målen för steg 2 inte nås. I dag är det endast elever som läser ett modernt språk inom ramen för elevens val som får betyg för steg 1. 
 5 
  
 Vi menar att de ursprungliga intentionerna med språkvalet skall betonas, dvs. att språkvalet för de allra flesta skall inriktas på möj- ligheten att studera ett andra främmande språk. Detta har även Skolverket pekat på. Det är inte rimligt att elever som har goda förutsättningar att läsa ett främmande språk inte gör detta. Det framstår mot den bakgrunden som olyckligt att så många inte fullföljer sina studier i moderna språk, och det är viktigt att vidta åtgärder mot avhoppen. 
 För att öka antalet elever som väljer att läsa ett andra främmande språk och för att minska avhoppen måste språkundervisningen ges goda förutsättningar, t.ex. genom kompetensutveckling för lärare i moderna språk och pedagogiskt utvecklingsarbete. Regeringen har i den senaste budgetpropositionen (2001/02:1) gjort bedömningen att förstärkningar av språkundervisningen i grundskolan främst skall ske genom utvecklingsarbete. (Se även bilaga 3 där det pekas på behov av reformering engelskundervisningen för att bättre an- passa den till dagens situation.) 
  
 5  
 Kursplanerna i språk är utformade i sju steg som bygger på varandra (se bilaga 6). 
 219 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 De moderna språkens ställning inom gymnasieskolan skall stärkas 
 I gymnasieskolan har en kombination av olika faktorer, bl.a. inslag- en av valfrihet, meritvärderingssystemet och antagningssystemet till högskolan, medfört att många elever inte väljer att fördjupa sig i andra moderna språk än engelska. 
 Dagens gymnasieskola bygger på att eleverna själva till stor del skall välja kurser. I det fortsatta utvecklingsarbetet för gymnasie- skolan är det en viktig fråga i vilken mån som studier i moderna språk skall vara obligatoriska. Enligt vår bedömning bör inslaget av språkstudier öka. 
 Inom samtliga program på gymnasiet finns möjligheten att stud- era ett modernt språk. Samtidigt har flera pekat på att de reella möjligheterna att läsa språk kan vara begränsade för eleverna på de program där moderna språk inte är obligatoriska. Det kan gälla t.ex. att valmöjligheterna är begränsade eller att schemat lägger hinder i vägen. I samband med att allt fler kommuner startar gymnasieskol- or blir gymnasieenheterna allt mindre och svårigheter kan uppstå vad gäller utbudet i moderna språk. 
 Det nuvarande regelverket uppmuntrar inte gymnasieeleverna att gå vidare med sina språkstudier. Eleverna får inte räkna fördjupade språkstudier som en merit vid antagning till högskolan. Det individuella valet innehåller på många skolor ämnen som av elever- na upplevs som lättare än språk. Vid antagning till högskola räknas alla poäng lika och man kan förmoda att flera elever väljer kurser som kräver mindre arbetsinsats. Genom att nybörjar- och fortsättningsspråk har samma värde när det gäller antagningsregler till högskolan har vissa elever ansett att det har lönat sig att börja om från början med sina språkstudier. Vi menar att det skall finnas incitament för eleverna att på gymnasieskolan fortsätta studierna i det språk som man läste i grundskolan. 
 Regeringen har i högskolepropositionen (2001/02:15) angett att man avvaktar Gymnasiekommitténs förslag innan några eventuella förändringar av tillträdesreglerna och meritvärderingssystem före- slås. Vi anser att det finns en uppenbar risk i dagens gymnasieskola att elever som vill fortsätta med studier på högskolenivå anpassar sig till högskolans antagningssystem och väljer kurser i syfte att få så höga gymnasiebetyg som möjligt. Detta innebär att få elever kommer att fördjupa sig i de moderna språken. Vi föreslår därför att följande förändringar skall genomföras: 
 220 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 För gymnasieskolans meritvärderingssystem skall inriktningen vara att längre kurser där elever fördjupar sig och når långt i sina språkstudier skall räknas som betygsmässigt viktigare än kurser där eleverna inte hinner fördjupa sig i ett språk. 
  
 Antagningssystemet till högskolan bör vara utformat så att för- djupade språkstudier premieras. Det nuvarande systemet med grundläggande och särskild behörighet (se bilaga 6) innebär att varje högskola i stor utsträckning bestämmer behörighets- kraven. Vi menar att det inte är motiverat att t.ex. införa krav på betyg i moderna språk i den grundläggande behörigheten. Däremot bör högskolorna enligt vår mening i större utsträck- ning ha krav på moderna språk i den särskilda behörigheten. Vi anser också att det förslag som lagts fram av Högskoleverket om krav på lägst betyget godkänt i svenska B och engelska A för att få grundläggande behörighet är ett steg i rätt riktning. 
  
 Vi föreslår vidare att Högskoleverket ges i uppdrag att följa upp och utvärdera på vilket sätt och i vilken utsträckning som univer- sitetet och högskolor fäster vikt vid de moderna språken i de sär- skilda behörighetskraven. 
 De moderna språkens ställning inom universitet och högskolor bör stärkas 
 Även i högskolan minskar omfattningen av språkstudierna. Detta är en oroande utveckling. Enligt kommitténs bedömning bör språkens ställning inom universitet och högskolor stärkas. Detta kan ske på olika sätt. 
 Ett sätt att stärka språken på högskolan är att vidta åtgärder på gymnasienivå. Om inslagen av moderna språk stärks inom gymn- asieskolan bör det leda till att språkens ställning stärks även inom högskolan. Ett annat sätt är att i högre grad integrera språken i andra utbildningar, som redan har skett inom t.ex. internationell ekonomi. 
 Det bör övervägas om man i större utsträckning kan samarbeta mellan olika institutioner för att få fram forskare i olika moderna språk med en bredare kompetens. Som ett exempel på detta kan nämnas den forskarskola i moderna språk som finansieras av Riks- bankens jubileumsfond. Sådan extern finansiering underlättar att de 
 221 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 SOU 2002:27 
  
 förändringar av arbetssätt m.m. som krävs skall kunna komma till stånd. 
 En av orsakerna till att antalet studenter i moderna språk minsk- ar vid svenska universitet och högskolor kan vara att svenska stud- enter läser språken i de länder där de talas. Detta är en naturlig ut- veckling i en alltmer internationaliserad värld. Detta innebär dock inte att det inte också måste finnas goda förutsättningar att läsa främmande språk i Sverige. 
 Vid olika institutioner i moderna språk vid universiteten har också olika åtgärder vidtagits för att öka intresset för språkstudier. En del av detta arbete är att delar av utbildningar förläggs till de länder där språken talas. Sådana inslag framstår enligt vår bedöm- ning som välkomna och ytterligare försök i den riktningen bör göras. Vi anser dock inte att studier i moderna språk bör delas i en färdighetsdel och en teoridel, där färdighetsdelen skulle kunna för- läggas till någon form av språkinstitut eller till studier i de länder där språken talas och där teroridelen skulle förläggas till de svenska universiteten och högskolorna, framstår som en lämplig väg att gå. En sådan lösning skulle nämligen innebära avsevärda nackdelar eftersom språkfärdigheten och de teoretiska kunskaperna om ett språk hänger nära samman. Det finns en tradition i Sverige och de övriga nordiska länderna att hålla samman dessa delar i högskole- utbildningen. 
 Vi vill också peka på att språkstudier är ett färdighetsämne som ställer krav på t.ex. fler undervisningstillfällen än andra ämnen. Hänsyn till detta bör tas när det gäller fördelning av resurser inom högskolan. 
 Folkbildningen bör ges resurser som möjliggör ett gott utbud av språk- kurser 
 Det har i vårt utredningsarbete framkommit att efterfrågan på språkkurserna inom studieförbunden minskar. Detta är mycket olyckligt. På flera håll i detta betänkande har folkbildningens be- tydelse poängterats. Detta gäller även möjligheterna att i vuxen ålder tillägna sig olika främmande språk. 
 Bidragen från kommuner och landsting till studieförbund och folkhögskolor har minskat kraftigt under senare år. Från statens sida har det framförts att man varken kan eller bör ersätta detta bortfall av bidrag. Detta har inneburit att deltagaravgifterna har 
 222 
  
 SOU 2002:27 
  
 Det mångspråkiga Sverige 
  
 ökat. Regeringen beslutade den 27 september 2001 att tillkalla en utredare för att planera och genomföra en statlig utvärdering av folkbildningen, dvs. studieförbund och folkhögskolor. Uppdraget skall redovisas senast den 15 mars 2004. Finansieringen av folk- bildningen är en av de frågor som kommer att behandlas i ut- värderingen. Det är enligt vår bedömning viktigt att folkbildningen fortsatt får resurser som möjliggör ett bra utbud av språkkurser till låga priser och en satsning på att locka nya deltagare till dessa kurs- er. 
 223