SOU 1998:24 
  
 429 
  
 Bilaga 1 
 Tillämpning av den gemensamma fiskeripolitiken i andra medlemsländer 
 Danmark 
 Organisation 
 Danmarks jordbruks- och fiskeriorganisation har setts över flera gånger sedan  
 1970-talet 
  för att anpassa organisationen t ill de krav som EU- inträdet ställt.  
 EU-direktoratet 
  som handhar betalningar, inrättades ti- digt. Den senaste omorganisationen, som tog sin början år 1994, har varit ett mycket stort utvecklingsprojekt. Första steget var att slå sam- man Fiskeriministeriet med Lantbrugsministeriet. Därefter har de opera- tionellt administrativa delarna brutits ut i flera myndigheter (direktorat) som är på väg mot en allt större självständighet. 
 Den senaste omorganisationen har just genomförts (1997) och har som syfte att tydligare betona livsmedelsperspektivet. Livsmedelshygie- niska frågor, veterinära frågor m.m. har länkats hårdare till jordbruks- och fiskerifrågorna och ministeriet har blivit ett Fødevare- Landbrugs- og Fiskeriminstierum. 
 Inriktningen har varit att utveckla ett antal stora direktorat som Fis- keridirektoratet, Strukturdirektoratet och Veterinärdirektoratet. På så sätt har en koncernliknande struktur bildats. Eftersom departementet samtidigt minskar i storlek är det viktigt att utveckla former för depar- 
  
 430  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 tementens styrning av direktoraten så att direktoraten inte blir så själv- ständiga att de utvecklar en egen politik. 
 Tidigare upptogs departementets tid mycket av detaljfrågor och imp- lementering, vilket gav litet utrymme för strategiskt tänkande. Med den organisation som förvaltningen har idag har tre nivåer skapats genomgå- ende i hela ministeriet, en för politik och ledning (departementet), en för administration och genomförande (direktorat, myndigheter) och en nivå för utveckling (forskning, utveckling och laboratorieverksamhet). 
 För fiskerifrågorna har detta inneburit en omställning eftersom dessa fram till mitten av september 1994 hanterades inom ett eget ministerium, Fiskeriministeriet. Organisationen var då mycket platt och kontaktvägar- na enkla. Nu har fiskefrågorna organiserats på samma sätt som övriga frågor inom Fødevare- landbrugs og fiskeriministeriet, d.v.s. i de tre be- skrivna nivåerna. 
 För närvarande arbetar ca 4.000 personer inom hela ministeriet varav 4% eller ca 200 st på departementsnivå, 50% arbetar med övrig admi- nistration och 46% med undersökningar och utveckling (forskningsnivå). Med fiskefrågor arbetar totalt ca 375 personer inom ministeriet och di- rektoraten. Därtill kommer de som arbetar med forskning och undersök- ningar. 
 Ministerium i förhållande till myndighet 
 Ministeriet står för lagstiftning (lovgivning) och strategisk utveckling medan direktoraten sköter administration och genomförande. 
 Arbetsfördelningen mellan ministeriet och direktoraten styrs av bekantgörelser. Delegeringsordningen fastställs av ministern och det enda regeringen som kollektiv beslutar om är vem som skall vara direk- tör för respektive direktorat. Direktoraten är så självständiga som mi- nistern önskar, d.v.s. ministern kan inskränka befogenheterna. 
 Det är en process att få fiskeriadministrationen anpassad till den öv- riga administrationen på lantbrukets område. Modellen anses fungera bra på direktoraten, eftersom det nu är svårare för politiker och ministe- riet att direkt styra direktoratens arbete. Tjänstmännen vid direktoratens uppfattar att det är relativt lätt att urskilja vad som är politik och inte. 
 Styrningen av direktorat och institut är en viktig fråga. Inom ministe- riet styrs varje direktorat både ekonomiskt och sakligt av ett utpekat Fagkontor (ansvarigt fackkontor, sakenhet). Om ett direktorat be- handlar en fråga av större betydelse som rör ett annat direktorat eller en annan avdelning inom ministeriet, skall frågan hanteras genom fagkonto- ret. Dessa har härigenom en vägledande och koordinerande funktion. 
 I ministeriet arbetar ett  
 40-tal 
  personer med fiskefrågor. Inom de oli- ka direktoraten sysselsätts inom Fiskeridirektoratet 320 personer, 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 431 
  
 Strukturdirektoratet sju personer och Veterinärdirektoratet åtta personer (hälsofrågor och fisksjukdomar). 
  
 EU-direktoratet 
  har inte någon personal som arbetar specifikt med fiskefrågor. 
 Departementets organisation 
 Vid sammanslagningen av jordbruks- och fiskerifrågor i ett ministerium behölls fiskefrågorna i en avdelning trots att det fanns vissa potentiella fördelar med att samordna fiske- och jordbruksfrågor. Fiskefrågorna innehåller ofta även på departementsnivå många särdrag i förhållande till jordbruksfrågorna. En annan anledning var att övergången från den tidi- gare organisationen skulle underlättas. Tonvikten inom  
 EU-arbetet 
  har också vidgats från koordineringsbara frågor (såsom marknad) till mer sektorrelaterade frågor. 
 Fødevareministeriets fiskeriavdelning är indelad i fyra enheter eller kontor: 
  
 · 
  
 Kontor 1, Utvecklingskontor 
  
 · 
  
 Kontor 2, Marknadskontor 
  
 · 
  
 Kontor 3, Internationellt kontor samt 
  
 · 
  
 Kontor 4, Nationellt kontor. 
  
 Nationellt kontor 
 Det nationella kontoret är Fagkontor för Fiskeridirektoratet och har där- med det politiska ansvaret för hela Fiskeridirektoratets ansvarsområde. 
 En viktig uppgift för kontoret, i samarbete med direktoratet, är att ut- arbeta nationella regleringar, såväl avseende implementering av EU- regleringar som helt nationella bestämmelser (t.ex. för fritids- och kust- fiske). 
 Internationellt kontor 
 Fiskeriavdelningens internationella kontor har ansvaret för övergri- pande internationella frågor i förhållande till fiskeripolitiken och skall i denna egenskap betjäna regeringen och folketinget. Ansvaret gäller EU- frågor såväl som övriga internationella frågor t.ex. inom FAO. Det in- ternationella kontoret hanterar uteslutande internationella frågor. Även de andra tre kontoren kan hantera vissa internationella frågor men det internationella kontoret har huvudansvaret. 
  
 432  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Den danska regeringen skall alltid försäkra sig om folketingets god- kännande. Ministern skall personligen redogöra för den aktuella frågan och om han inte ges mandat av folketinget skall Danmark rösta emot när frågan debatteras i  
 EU-sammanhang. 
  Även för Danmark perifera frågor, som t.ex. fiskeriavtal med södra halvklotet, föreläggs Folketin get. 
 Enheten har tre årsarbetskrafter på resurssidan (kvoter, tekniska reg- leringar, kontroll och tredje lands relaterade frågor) varav en för proce- durfrågor, en för miljörelaterade frågor och en för havsrättsliga frågor inkl FAO. Härutöver finns två personer som arbetar med fiskefrågor på representationen i Bryssel. Även de tre personerna därutöver i Bryssel, som huvudsakligen arbetar med jordbrukspolitiken, används som resur- ser vid behov. 
 Utvecklingskontor 
 Inom utvecklingskontoret hanteras strategiska utvecklingsfrågor, t.ex. fiskeflottans kapacitet och stöd till näringen. Kontoret ansvarar i denna egenskap för de rådgivande udvalg (utskott) som dryftar utvecklingen av fiskerinäringen. Det finns ett antal olika udvalg. 
  
 · 
  
 Fiskeriutvecklingens udvalg (Det Rådgivende Udvalg vedrørende Udviklingen af Fiskerisektorn), vilket är ett forum för nya idéer och strategiskt tänkande och som skall ge råd till ministern 
  
 · 
  
 Kapacitetsudvalget, som behandlar frågor om flottans storlek 
  
 · 
  
 Generellt fiskeudvalg vilket bl.a. tar upp frågor som har att göra med ändringar av EG:s förordningar. 
  
 Forskningen hanteras inte inom Fiskeriavdelningen utan gemensamt för hela ministeriet inom avdelningen för administration och utveckling. 
 Inom förvaltningen skiljer man mellan den dagliga driften, förhand- lingar och utvecklingsarbetet. Normalt sköts planering och administrativ utveckling inom Utvecklingskontoret, förhandlingar sköts av Marknads- kontoret och Internationella kontoret och den dagliga driften sköts inom det Nationella kontoret. Visst strategiskt analysarbete bedrivs också in- om departementets avdelning för administration och utveckling, t.ex. avseende utformningen av den gemensamma fiskeripolitiken efter år 2002. 
 De strategiska frågorna är av stor vikt för departementet och tid av- sätts för dessa frågor. Att göra utredningar på eget initiativ som före- läggs kommissionen redan innan denna har påbörjat arbete i frågan an- 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 433 
  
 ses kunna ge fördelar i senare kommunikation och förhandling. Utred- ningar görs ofta inom departementet genom att en ämbetsmannagrupp tillsätts. Denna bör ha kompetens inom olika områden som ekonomi, fiskeri m.m.. Det är dock inte heller ovanligt att det i utredningarna ingår personer från universitet, institut m.m. Efter samråd med övriga ministe- rier beslutas om en officiell dansk hållning i viss fråga. 
 Direktoraten 
 Fiskeridirektoratet 
 Fiskeridirektoratet är det direktorat som har de mest omfattande arbets- uppgifterna på fiskets område och är närmast knutet t ill departementets kontor för nationella frågor. 
 Fiskeridirektoratets centrala del är uppdelad i tre kontor: Administra- tion, Fiskeri samt ADB. Fiskerikontoret ansvarar för regleringar, juridik, fiskevård, samt de operationella delarna d.v.s. inspektoraten och fiskeri- kontrollfartygen. 
 Allt yrkesfiske måste bedrivas från registrerat fiskefartyg (förutom sötvattensfiske). Fiskeridirektoratet utfärdar fartygstillstånd och ansva- rar för  
 fartygsregistret 
 . Ansökan om strukturstöd för investering görs dock separat hos Strukturdirektoratet. Om investeringen förväntas leda till en kapacitetsökning kontrollerar Strukturdirektoratet med Fiskeridi- rektoratet om tillstånd för investeringen finns. En elektronisk förbindelse säkerställer informationsutbytet i dessa ärenden mellan Struktur- och Fiskeridirektoraten. 
  
 Inspektoraten  
 utgör lokala kontor under Fiskeridirektoratet. Inspekto- raten är indelade i tre huvudområden: landningskontroll, importkontroll samt övervakning av kustnära områden. 
 Vad avser  
 marknadsordningen,  
 anmäls överskott av fisk till inspek- toraten som anmäler vidare till fiskeridirektoratet för kontroll av uppgif- terna. Det är dock  
 EU-direktoratet 
  som utför de ekonomiska transaktio- nerna. 
 Fiskeridirektoratet ansvarar för all  
 fiskeristatistik,  
 förutom handels- statistiken, och ger bl.a. ut fiskeristatistisk årsbok. 
 Strukturdirektoratet 
 Strukturdirektoratet handlägger struktur- och regionalstöd för både jord- bruket och fisket. Fördelen med att ha fiske och jordbruk inom samma 
  
 434  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 organisation uppges vara att man kan samordna rapportutformningar, hantering av bedrägerier etc. 
 Det Forskningssekretariat som tidigare fanns som en enhet inom mi- nisteriet har överförts till Strukturdirektoratet. En av anledningarna till att forskningen ligger inom Strukturdirektoratet är att det finns gemen- samma medel för produktutveckling som måste koordineras mellan olika delar av  
 livsmedels-, 
  fiske- och jordbruksområdet. 
 Personalen vid direktoratet ser själva en stor fördel i att jordbrukets och fiskets frågor även för forskningen är organiserade i en myndighet eftersom samma procedurer kan följas för båda sektorerna. 
 Kontakterna gentemot Bryssel 
 Det finns inte någon formell fördelning mellan Fiskeridirektoratet och departementet för att delta i möten (Strukturdirektoratet deltager endast undantagsvis i möten). Detta är en följd av att de så nyligen var en integ- rerad organisation. Rådsnivån hör dock hemma i departementet och di- rektoraten deltar endast i interna/externa gruppen på uppmaning av de- partementet, d.v.s. vid behov av teknisk expertis. Direktoratet har dock aldrig deltagit i ministermöten. 
 I de fall rådet har överlåtit kompetensen åt kommissionen är det Fis- keridirektoratet som har huvudansvaret. Emellertid delegeras fler och fler frågor från rådet till kommissionen, vissa även med politiska inslag, varför även departementet deltar i kommissionsmöten vid b ehov. 
 Utrikesministeriet har lagt fast instruktionsprocessen och ansvarar för att formella  
 instruktioner  
 ges. Instruktioner till representationen i Brys- sel skall också förmedlas via utrikesministeriet. Normalt utarbetas in- struktionerna av Fødevareministeriets tjänstemän, om än ofta på förslag från direktoraten. 
 För att delta i kommissionens arbetsgrupper krävs inga instruktioner eftersom dessa arbetar med att genomföra rådsbeslut alternativt sådant som efter politiska beslut delegerats till kommissionen att besluta om. Informella diskussioner förekommer dock ofta mellan ministeriet och Fiskeridirektoratet när så behövs. När en fråga tas upp till behandling för första gången inom kommissionen utarbetar direktoratet ett notat med förslag till generell dansk hållning vilket diskuteras med ministeriet. 
 Instruktionerna inför möten inom interna och externa gruppen samt med COREPER bereds normalt endast med chefen för Fiskeavdelningen i ministeriet före vidarebefordran till Utrikesministeriet. Instruktionerna föredras för ministern endast om ämnet är av särskilt stort intre sse. 
  
 Rapporter  
 utarbetas från samtliga möten i Bryssel, ibland av tjäns- temän från Köpenhamn, ibland av representationen i Bryssel. Oftast är 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 435 
  
 det representationen som utarbetar rapporten om det avser rådsarbets- grupper, d.v.s. ministermöten, COREPER, interna och externa gruppen. 
 Rapporter från förvaltningskommittémöten delges endast ministeriet om frågan berör något som senare skall behandlas i rådsarbetsgrupper. Fiskeridirektoratet får inte heller regelmässigt rapporter från inter- na/externa grupperna. Det är tjänstemännen på ministeriet som väljer att skicka rapporterna till direktoratet när de tror/tycker att direktoratet är intresserade. Emellanåt har denna individuella valmöjlighet varit en källa till irritation hos direktoratet eftersom tolkningen av vad som är intres- sant för dem inte alltid är den samma på de olika nivåerna. 
 Stödhantering 
 Departementsnivå 
 Frågor om fiskets strukturstöd hanteras på departementsnivå inom Fis- keriavdelningen. Fiskets strukturstöd är på departementsnivå skilt ifrån jordbrukets stöd. 
 Inom Fiskeriavdelningen hanteras frågor om stöd- och strukturpoli- tik för fiskerisektorn vid Utvecklingskontoret. Ca två till tre personer arbetar med strukturfrågor. Utvecklingskontoret hanterar i detta avseen- de såväl  
 EU-lagstiftningen 
  som den nationella fiskerilagstiftningen. 
 Strukturpolitiken inriktas mot två huvudområden dels stöd till näring- en, dels styrning av kapacitetens utveckling. 
 De nationella danska instrumenten för att styra kapaciteten, och däri- genom uppfylla de fleråriga utvecklingsprogrammen (MGP), är fartygs- tillstånd och etableringsregler för fiskare. 
 Ministeriet ansvarar för reglering (lovgivning) och strategisk utveck- ling. När det gäller fiskares etableringsrätt sker regleringen på Fiskeri- avdelningens nationella kontor. 
 Myndighetsnivå 
 Tillämpningen av de olika stöden till fisket inom ramen för  
 mål 5a  
 sköts på Strukturdirektoratet. Totalt arbetar sju personer med fiskets struktur- stöd, fem handläggare, en assistent och en ledningsperson. All doku- mentkontroll sker på Strukturdirektoratet. All fysisk kontroll avseende strukturfrågor hanteras dock av Fiskeridirektoratet som är huvudansva- rigt för den samlade kontrollverksamheten på fiskets område. 
  
 436  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Strukturdirektoratet handlägger stödordningar för både fiske och jordbruk. Strukturdirektoratet mottar, behandlar och beslutar om ansök- ningar om stöd, samt sköter utbetalningar, rapporterar till kommissionen och hanterar Övervakningskommittén. Tidigare var övervaknings- kommittéer placerade inom ministeriet men eftersom uppgifterna är av en mer teknisk karaktär har de flyttats till direktoratet. Amten, d.v.s. länen, är inte inblandade i hanteringen av  
 5a-stöd. 
  
 Vid urval av projekt inom  
 Romero  
 finns rådgivande grupper där Amten (länen), kommunerna och näringen är representerade. De formella be- sluten tas dock centralt av Strukturdirektoratet, Erhvervsfremmestyrel- sen (ung. NUTEK) eller av Arbejdsmarkedsstyrelsen (ung. AMS), bero- ende av om projektet avser Fiskefonden, Regionalfonden eller Socialfon- den. Huvudansvaret för Romero ligger dock hos Strukturdirektoratet som sköter koordinationen gentemot EU. 
 I praktiken fungerar det så att de utlåtanden som man kommer fram till inom de rådgivande, regionala gr upperna inte kan ändras av Strukturdirektoratet, såvida inte formella eller juridiska fel föreligger. En ansökan om stöd enligt Romero kan skickas antingen till Strukturdirekto- ratet eller direkt till respektive Amt. 
 Ansökningstider 
 Strukturdirektoratet administrerar olika ansökningssystem för olika stö- dordningar. Vissa stöd går det att ansöka om kontinuerligt under året men för andra finns särskilda ansökningstider. I de fall ansökningsom- gångar tillämpas, har dessa förlagts till olika tider på året så att arbetet koncentreras till vissa åtgärder under vissa perioder. Nedanstående tider gällde enligt en översikt från juni 1997: 
  
 · 
  
 Skrotning, fr.o.m. den 10 juni och året ut eller tills pengarna är slut 
  
 · 
  
 Joint ventures (Blandede selskaber og fællesforetagender), hela året 
  
 · 
  
 Nybygge av fiskefartyg, 1 mars, 1 juni, 1 september, 1 december 
  
 · 
  
 Modernisering av fiskefartyg, 1 januari, 1 april, 1 juli och 1 oktober 
  
 · 
  
 Vattenbruk, 15 maj och 15 november 
  
 · 
  
 Skydd av marina områden, hela året 
  
 · 
  
 Hamnar, hela året. 
  
 · 
  
 Beredning - 1 juni och 1 december 
  
 · 
  
 Studier och pilotprojekt, hela året och 
  
 · 
  
 Romero - hela året. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 437 
  
 Överklagan 
 Om näringen eller annan stödmottagare har något att klaga på när det gäller olika stöd kan man vända sig till Strukturdirektoratet om det gäller den rent administrativa hanteringen och till ministeriet om klagomålet avser en politisk avvägning eller om den klagande vill ändra på något i sak. Någon formell överklaganderätt avseende ett enskilt beslut om stöd finns dock inte. 
 Övervakningskommittéer 
 Medlemmar i de båda övervakningskommittéerna för fiskets stöd är nästan de samma för mål 5a och Romero, nämligen Strukturdirektoratet, Fødevareministeriet,  
 EU-kommissionen, 
  Europeiska Investeringsbanken, Danmarks Fiskeriforening, SID (fackförening - medlem av Arbejderbe- vægelsens Erhvervsråd) och Danske Fiskeres P.O. För mål 5a tillkom- mer Danmarks Fiskeindustri- og Exportforening. För Romero tillkommer: Erhvervsfremmestyrelsen, Arbejdsmarkedsstyrelsen, Kvindelig Arbejder Forbund (fackförening), Ringkjøbing Amt, Skagen Kommune och Amts- rådsforeningen 
 Rådgivande udvalg 
 Inom ramen för ministeriet finns som nämnts ovan tre rådgivande organ s.k. fiskeudvalg. Inom de rådgivande organen sker ett samarbete mel- lan myndigheterna och näringen. Det mest betydelsefulla udvalget är Fisekeriutvecklingens udvalg. Representerat i udvalget är: 
  
 · 
  
 Fødevareministeriet, 
  
 · 
  
 Amtsrådsforeningen, 
  
 · 
  
 Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, 
  
 · 
  
 Danmarks Fiskeindustri- og Eksportforening, 
  
 · 
  
 Danmarks Fiskeriforening, 
  
 · 
  
 Dansk Industri, 
  
 · 
  
 Danske Fiskeres Producent Organisation m.fl. producent- organisationer, 
  
 · 
  
 Foreningen for Danmarks Fiskemel- og Fiskeolieindustri, 
  
 · 
  
 Kommunernas Landsforening, 
  
 · 
  
 Konsumfiskeindustriens Arbejdsgiverforening, 
  
 · 
  
 Landsorganisationen af Danmarks Detailfiskehandlere, samt 
  
 · 
  
 Organisationen Dansk Aquakultur. 
  
 438  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Strukturdirektoratet och Danmarks Fiskeriundersøgelser är observa- törer i udvalget. 
 Strategier för de olika stöden till fisket utarbetas inom Fiskeriutveck- lingens udvalg . Till udvalget kan Strukturdirektoratet även hänskjuta specifika eller särskilt omfattande ansökningar om stöd. Udvalget kan likaledes begära att få ta upp viss ansökan t ill granskning; även näring- ens representanter kan begära att få ta upp viss fråga inom udvalget. 
 Danmark har tidigare inte givit stöd till nybyggnation men öppnade denna möjlighet i juni 1997. Inom Strukturdirektoratet har i samband härmed ett Rådgivande udvalg inrättats med uppgift att prioritera far- tygstyp. I udvalget kommer att finnas representanter för näringen, Dan- marks Fiskeriundersøgelser (DFU), Sjøfartsstyrelsen m fl. 
 Deltagande i Brysselarbetet 
 Strukturfrågor behandlas inom rådet i interna gruppen för fiskefrågor och inom kommissionen i Ständiga förvaltningskommittén för fiskets struktur. I motsats till vad som gäller för flera andra av fiskets områden, deltar Strukturdirektoratet inte i någon av dessa arbetsgr upper, det är istället departementet som ansvarar för såväl rådets som kommissionens grupper. 
 Nationella stöd 
 Det enda rent nationella stöd som finns är ett stöd till  
 ophalingsspil  
  
 på västkusten av Själland som uppgår t ill totalt 135.000 dkr / år. Målet med stödordningen är att kompensera för de extraordinära kostnader för underhåll av fiskefartygs bundbeklædning (bottenmålning?) som är förknippat med att bedriva fiske från stranden. 
 Marknadsstöd 
 EU:s marknadsordningar för fiskprodukter hanteras på departementsnivå av Fiskeriavdelningens andra kontor, Marknadskontoret. Den praktiska hanteringen av stöden, inklusive utbetalning av stöd till producentorgani- sationer, sköts av  
 EU-direktoratet, 
  som är ansvarig myndighet för alla stöd inom ramen för Jordbruksfondens garantisektion. Kontroll utförs av Fiskeridirektoratets inspektorat. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 439 
  
 Kontroll 
 Fiskeridirektoratet organiserar sex inspektorat och därutöver 10 kontor. Inspektoratet i Roskilde är det största med 32 anställda, varav sju perso- ner är stationerade på Bornholm och fem på Själland. Samtliga inspekto- rat inrättades samtidigt, under  
 1987-88, 
  efter beslut i riksdagen om att avsätta 200 m iljoner danska kronor för att bygga upp en bättre kontrol- lorganisation. Organisationen är helt landbaserad och utrustad med spe- cialinredda fordon samt mindre båtar på släp. 
 Fiskeridirektoratet utbildar inspektörerna enligt ett två och ett halvt år långt program där teori och praktik varvas. Utbildningen förläggs delvis till direktoratet och delvis till inspektoraten. I regel rekryteras per- soner som är mellan 20 och 25 år och har en god utbildningsgrund t.ex. inom miljöområdet på laboratorium eller liknande. Efter utbildningstiden stannar de ofta en tid på direktoratet centralt för att träna in sig på da- torsystemet och den övergripande administrationen. 
 Enligt inspektörerna finns det nackdelar med att istället ha kontrol- lanter som inte är specialutbildade. Dessa inte är specialister på kontroll. En annan nackdel skulle kunna vara att alltför god lokalkännedom eller att bo nära en kontrollplats kan leda till sociala bindningar. 
 Befogenheter 
 Inspektörerna har befogenheter att vidta rättsliga åtgärder. De kan också beslagta fångst och redskap samt vidta administrativa åtgärder som t.ex. att begära in ett fiskeriföretags räkenskaper och bokf öring. 
 Inspektörerna har rätt att ta sig in i alla lokaler där det finns fisk och kan vidta de åtgärder som finns i fiskerilagen. En nyligen avkunnad dom visar att även statistiskt material kan räknas till sådant material som fis- keriinspektionen har möjlighet att beslagta. 
 Loggboksplikt 
 Grundregeln är att alla yrkesfiskare skall föra loggbok men undantag ges om: 
  
 · 
  
 fartyget är under 10 m och 
  
 · 
  
 fiskaren deklarerar till inspektoratet vilket  
  
 ICES-område 
  han fiskat i och 
  
 · 
  
 fiskaren inte deltar i något fiske där särskild licens behövs. 
  
 440  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Fiskarens fångst registreras dock vid försäljning till förstahandsmottaga- re oavsett om han för loggbok eller ej. Enda undantaget är om försälj- ningen avser sötvattensfiske. 
 När det gäller utländska fiskare måste en landningsdeklaration med- följa loggboken. För 1997 görs dock undantag för svenska fiskare 
 Kontroll i land 
 Inspektoraten arbetar på land i hamnar och på auktioner. De är bilburna och verkar i lag. Lagen arbetar tre till fyra dagar per vecka med kon- troller. Inspektoraten utför även kvalitetskontroll samt hygien- och livs- medelskontroll på förädlingsindustrierna. 
 De olika inspektoraten täcker kuststräckan inom en radie som inte in- nebär mer än ett par timmars bilresa. Kontrollerna koncentreras till de  
 10-15 
  mest frekventerade hamnarna inom varje inspektorats område. Landningarna i de  
 20-25 
  mest frekventerade hamnar står för 90%. Nexö på Bornholm har ca 200 landningar per dag varav många från tredje land, varför man har en speciell styrka som arbetar där permanent. 
 Antalet landningar uppgår totalt t ill ca 215 000 och antalet administ- rerade loggböcker till ca 65 000 (enligt Thompson). I hamnarna kontrolle- ras: 
  
 · 
  
 fartygslicenser, 
  
 · 
  
 loggböcker, 
  
 · 
  
 redskap, samt 
  
 · 
  
 fångstsammansättning och vikt. 
  
 Lagets färdvägar läggs in i ett körschema och kontroll utförs därefter enligt ett slumpmässigt urval. Inspektörerna kontrollerar samtliga fartyg i de hamnar de besöker den dagen. Landningar från tredje land har styrts till vissa tider, i regel 06.00 - 15.00. Det skulle annars bli för dyrt att ständigt ha folk i beredskap. Om detta förfaringssätt är förstahandsmot- tagare och fiskerikontrollen överens. 
 Inom 48 timmar skall förstahandsmottagaren sända avräkningsnotan till Fiskeridirektoratet. Uppköpare med omsättning över tre miljoner kro- nor skall sända in sina avräkningsnotor på datamedia - övriga sänder in dokumenten per post eller fax. Poststämpelns datum gäller som tidsangi- velse. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 441 
  
 Sjökontroll 
 Kontroll till sjöss utförs av direktoratets fem fartyg. Dessa fungerar även som hjälpfartyg och tillhandahåller visst underhåll för fiskeflo ttan. 
 Sjökontroll omfattar inte samma moment som landningskontroll. En- dast loggböcker, positioner och redskap kan kontrolleras till sjöss. Det som innefattas under begreppet landningskontroll kan således enligt de danska inspektörerna inte göras fullständigt till sjöss. Landningskontrol- len uppfattas som mer preventiv än sj ökontroll och anses därför effekti- vare och billigare. 
 Åtgärder vid oriktigheter 
 Om oriktighet upptäcks under fysisk kontroll upprättas rapport genast i hamnen eller på auktionen och skickas till den lokala polismästaren för vidare befordran till domstolar. Påföljderna är vanligtvis böter eller kon- fiskation. Domstolsprocesserna tar dock som regel lång tid och sedan ett år tillbaka prövas även administrativa påföljder, t.ex. indragen fartygsli- cens under en till två månader, vilket sker innan domstolen gör lagsök- ningen. 
 Vid fel i loggboken är avräkningsnotan bevismaterial och fartyg kan kvarhållas i hamn om de är misstänkta för oriktighet och släpps först mot garantier. Förfarandet bedöms vara kostnadseffektivt (samhällsekonomiskt) och administrativa påföljder bedöms ha avskräck- ande effekt. 
 Administrativ kontroll 
 Den administrativa kontrollen görs till 100%. Fiskeridirektoratet sam- manställer handlingarna i ett avräkningsregister som bygger på att av- räkningsnotorna skall vara myndigheterna tillhanda senast två dygn efter försäljningen. Vidare finns ett loggboksregister som uppdateras genom att loggboksbladet sänds till myndigheterna inom 48 timmar. 
 Dubbelkontroll  
 (cross-checking) 
  sker mellan avräkning och loggbok genom hela systemet. Varje kväll samkörs registren. Identifikation kan ske genom båtens namn och genom att uppköparens namn registreras i loggboken. Fiskaren skriver under på i vilket område han fiskat. 
 Två dygn efter landningen kan felaktigheter således upptäckas och undersökas samt åtgärdas - till exempel kan oegentligheter kontrolleras genom att uppköpares räkenskaper hämtas in. 
  
 442  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Kontakter med EU 
  
 EU-inspektörer 
  besöker kontrollorganisationen varje år. De anländer med ca tre veckors varsel. Vid inspektion pekar de på olika brister, mest avseende dataunderlaget. En allmän uppfattning är att  
 EU-inspektörerna 
  inte tar upp så mycket för diskussion vid besöken men att diverse saker sedan i alla fall lyfts fram i en kritisk skriftlig rapport. Enligt Bowen är dock den danska kontrollen väl utbyggd. 
 Nationell administration 
 Departementsnivå 
 På departementsnivå finns flera enheter. Endast en av enheterna arbetar med nationella frågor, "nationale kontor". En viktig uppgift för enheten är att i samarbete med Fiskeridirektoratet utarbeta nationella regleringar, såväl avseende införandet av  
 EU-regleringar 
  som helt nationella be- stämmelser t.ex. för fritids- och kustfiske. 
 Om ett direktoratet behandlar en fråga av större betydelse som rör ett annat direktorat eller en annan avdelning inom ministeriet skall frågan gå genom fagkontoret. 
 Fiskeridirektoratet 
 Fiskeridirektoratets centrala del är uppdelat i tre kontor. Fiskerikontoret har enheter för regleringar, juridik, fiskeskötsel och fiskevård samt styr- ning av operationella delar av organisationen d.v.s., inspektoraten och fiskerikontrollfartygen. 
 Under fiskerikontoret finns enheten för fiskevård (fiskepleje). Denna enhet hanterar olika regleringar med avseende på foderfisk, sportfiske m.m. 
 Fiskeridirektoratet hanterar således även delar av fiskeriadministra- tionen som inte primärt kan hänföras till CFP. Fiskeridirektoratet har ansvaret för att fritidsfiskarna efterlever fastlagda regler, både att inte det maximala antalet redskap överskrids och att fiskevårdsavgift lösts. Fiskevården bekostas, åtminstone delvis, av avgifter som tas ut för fis- kekort. För kusten och övriga statliga vatten kan fiskekort köpas på postkontoren. Dessa kostar 25 kr /dag, 50 kr/vecka eller 250 kr/ år. Statskassan tar in 25 miljoner kronor på sportfiske och 5 miljoner kronor för fritidsfiske. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 443 
  
 När det gäller privat ägda vatten (avser sötvatten) får man köpa fis- kekort av ägaren. Denne ansvarar också för vården av sina vatten. Det finns även en typ av sammanslutningar (regulativ förening) för privat ägda fiskevatten. Dessa bevakas av en fiskeriuppsyningsman som följer fiskeridirektoratets instruktioner. 
 De medel som kommer in för fiskekort ackumuleras på ett konto i strukturdirektoratet och används till ¼ för biologisk rådgivning och till ¾ för utsättning av fisk. 
 England och Skottland 
 Organisation 
 I Storbritannien (det Förenade Kungadömet, United Kingdom, UK) finns inte den i Sverige traditionella strukturen med oberoende myndigheter som agerar under bemyndigande av ministerier. Politikens utformning och dess verkställighet sker inom ministerierna. The United Kingdom Fisheries Departments utgörs av the Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF), the Scottish Office Agriculture Environment and Fisheries Department (SOAEFD), the Welsh Office Agriculture De- partment (WOAD) och the Department of Agriculture for Northern Ireland (DANI). De olika departementen genomdriver inom sina vatten den gemensamma fiskeripolitikens regler och förordningar, inklusive administrationen av Storbritannien:s kvoter. 
 Vad avser förvaltningen av områdena inom sex sjömil från baslinjer- na, finns i England och Davis Sea Fisheries Committees vilka representerar den lokala kunskapen om fisket. Kommittéerna beslutar om och administrerar, i överenskommelse med MAFF och Mcfarland, lokala stadgor om reglering och bevarande av bestånd, framför allt avse- ende skaldjur. I övriga delar av Storbritannien faller även ansvaret för fisket innanför sex sjömil på respektive Fiskeridepartement. 
 I det fortsatta kommer redovisningen i huvudsak att avse England och Skottland, i egenskap av Storbritannien:s viktigaste fiskenationer. 
 Skottlands ställning som nation 
 Skottlands ställning inom EU är unik i så måtto att det är ett land som verkar inom en union, Storbritannien och som således agerar gentemot Bryssel inom ramen för den unionen. Skottland är således inte en region i ett land utan ett land i unionen Storbritannien inom unionen EU. 
  
 444  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Detta förhållande skapar vissa svårigheter. Först skall överenskom- melse nås på nationell nivå och härefter skall koordinering ske med övri- ga fiskeridepartement innan man kan nå fram till en gemensam stånd- punkt för Storbritannien. Det är en icke helt okontroversiell balansgång mellan samarbete och regelrätta förhandlingar mellan MAFF i London och SOAEFD i Skottland. 
 Departement i förhållande till myndighet 
 Eftersom Storbritannien inte har den svenska duala, centrala myndighe- tesstrukturen med oberoende myndigheter som agerar under bemyndi- gande av ministerier är någon skarp gräns mellan å ena sidan politik och beslutsfattande och å andra sidan utredningsarbete, förslagsställande och genomförande svår att observera. 
 Under senare år har dock ministerierna avskilt allt fler självständiga organisationer, myndigheter (  
 agencies 
 ). En oberoende miljömyndighet bildades (för England och Wales) under 1995. M iljömyndigheten har sina rötter i de Fresh Water Boards som ansvarade för vattenförsörj- ningen. Myndigheten skall verka för ett uthålligt samhälle ur miljösyn- punkt generellt och har som sådan bl.a. ansvar för fritidsfisket. Mil- jömyndigheten rapporterar till flera departement, såsom MAFF och Miljödepartementet (  
 Department of Environment 
  (DoE)). 
 MAFF:s egen forskningsverksamhet är på väg att konkurrensutsättas och inrättandet av en oberoende myndighet för fiskforskning är ett led i denna strategi. CEFAS ( 
 Centre for Environment, Fish and Aquaculture Science 
 ), som bildades i april 1997, var tidigare en integrerad del av MAFF. Övergången till helt öppen konkurrens sker stegvis. F.n. regleras kontakterna och arbetsuppgifterna mellan MAFF och CEFAS i en över- enskommelse ( 
 memorandum of understanding 
 ). 
 Härutöver är en ny myndighet med ansvar för livsmedelsfrågor under planering. Förslaget om en särskild livsmedelsmyndighet är ett resultat av en omfattande debatt efter både  
 BSE-krisen 
  och  
 E-coli- 
  bakterieutbrottet hösten 1996. Den nya m yndigheten (  
 Food Agency 
 ) kommer enligt nuvarande förslag att rapportera direkt till den politiska ledningen. I de fall människans hälsa påverkas av en fråga kommer den nya livsmedelsmyndigheten att ansvara, om endast fiskens hälsa påver- kas stannar ansvaret dock inom MAFF. 
 MAFF:s organisation 
 På MAFF:s fiskedepartement i London arbetar ca 120 personer. Härut- över finns 72 personer ute på de olika hamnkontoren (  
 port offices 
 ) i 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 445 
  
 England och Wales. MAFF:s fiskedepartement är indelat i fyra avdel- ningar: 
  
 · 
  
 Fisheries division I (Fish I),  
 ansvarar för policyfrågor avseende flottans struktur och fiskeansträngning, inklusive åtgärder för att re- ducera kapaciteten, stöd till fiskerinäringen, marknadsordningar, sta- tistik samt finansiellt ansvar för Sea Fish Industry Authority (SFIA) (se mera nedan om SFIA). 
  
 · 
  
 Fisheries division II (Fish II),  
 ansvarar för vattenbruk, fiskodling, skaldjursodling, fisk och skaldjurs hälsa, lax och sötvattensfisk. En- heten har kundansvar för FoU inom samtliga dessa områden. Avdel- ningschefen är också Storbritannien:s representant i internationella valkommissionen och avdelningen är därmed ansvarig för valfrågor. 
  
 · 
  
 Fisheries division III (Fish III),  
  
 samordnar övriga enheters arbete med den gemensamma fiskeripolitiken samt arbetar med strategiska frågor avseende politiken, policy för TAC (Total Allowable Catch), kvoter, tillträde till fiskevatten, bevarandeåtgärder, förhandlingar med tredje land, koordination av fiskeriministermöten och förberedelser för Storbritannien:s ordförandeskap. Dessutom hanteras förvaltning av Storbritannien:s långdistansflotta, Sea Fisheries Committees, mil- jöeffekter av fiske samt kundansvar för det marina fiskets FoU. Som samordnande enhet leder Fish III arbetet med den kommande översy- nen av den gemensamma fiskeripolitiken (inför år 2002). 
  
 · 
  
 Fisheries division IV (Fish IV),  
 handhar förvaltning av kvoter i EU- 
 vatten, fiskefartygslicenser samt s.k. kvothoppning (  
 quota hop- ping)  
 och Factortame, klondyking, lagars genomdrivande (  
 enforcement policy 
 ), övervakning till sjöss, i luften och via satel- lit, fiskets  
 IT-stöd 
  samt koordinering av departementets budgetfrågor. 
 Härutöver finns kontrollenheten   
 Sea Fisheries Inspectorate 
 , d.v.s. en kontrollorganisation som är en avdelning inom MAFF. 
 Olika avdelningar kan ansvara för ett och samma ärende beroende av var i besluts- eller genomförandeprocessen det ligger. Så kan t.ex. Fish III ansvara för utformningen av ett ramverk, Fish I för de detaljerade reglerna och Fish IV ansvara för hur frågan genomdrivs nationellt efter att beslut fattats inom EU. 
 De anställda inom MAFF byter som regel arbete med jämna mellan- rum. Det är sällsynt att någon stannar på sin befattning i mera än fem år. Högre chefer stannar dock vanligtvis längre på sina poster. MAFF:s per- sonal blir därför administratörer snarare än experter. Arbetsbytet har en 
  
 446  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 fördel i att frågor återkommande betraktas med friska ögon men det kan leda till svårigheter avseende kontakterna med kommissionens tjänstemän, som oftast har sina befattningar länge och är experter på sina respektive områden. Ur näringens perspektiv kan det vara besvärligt att alltför ofta få nya kontaktpersoner. Vanligen flyttar de anställda inom MAFF men ca 10% av bytena sker med andra departement. 
 Seafish Industry Authority 
 Seafish Industry Authority (SFIA) är en myndighet som inrättades av regeringen år 1981. Allmänt går m yndigheten under benämningen Sea- fish. Seafish arbetar med alla delar av näringen och dess syfte är dels att främja fiskerinäringen, dels att utgöra ett konsumenternas serviceorgan. 
 MAFF ansvarar för Seafish inför regeringen och ger visst ekonomiskt bidrag till verksamheten. Ett memorandum of understanding föreskri- ver hur Seafish skall bedriva sin verksamhet. Dess ordförande och sty- relsemedlemmar utses av regeringen. Av medlemmarna kommer 2/3 från olika delar av näringen och övriga är oberoende. 
 Seafish regleras av 1981 års Fisheries Act (en parlamentsakt) och utgör en sammanslagning av de tidigare White Fish Authority och Thomas Industry Board. Huvuduppgifterna består av rådgivning, ut- bildning, forskning och utveckling, konsumentfrämjande åtgärder och vissa frågor om ekonomiskt stöd. 
 Myndigheten finansieras huvudsakligen genom avgifter på all fisk som landas i eller importeras till Storbritannien. MAFF bidrar med me- del för administration av de stöd de hanterar. Övriga inkomstkällor är t.ex.  
 FoU-medel 
  genom deltagande i  
 EU-projekt 
  (genom sitt  
 FoU-center 
  i Hull) samt medel för att utföra vissa konsulttjänster (bl.a. åt the Scottish Office och EU) inom ekonomi och statistik. Den konsumentfrämjande verksamheten finansieras delvis genom  
 EU-medel 
  (mål  
 5a-stöd). 
  
 SOAEFD:s organisation 
 Storbritannien:s regering består av seniora och juniora ministrar; seniora ministrar har övergripande ansvar för sina respektive departement och juniora ministrar har ansvar för enskilda delar inom dessa departement. The Scottish Office är det departement som har ansvar för skotska frå- gor. Det leds av the Secretary of State for Scotland som är en senior minister. Enskilda sakområden inom the Scottish Office, såsom utbild- ning eller jordbruk, leds av juniora ministrar som rapporterar till the Secretary of State for Scotland och till kabinettet. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 447 
  
 Fiskefrågor hanteras inom the Scottish Office Agriculture Environ- ment and Fisheries Department (SOAEFD). Två avdelningar inom SOAEFD sysslar i princip uteslutande med fiskefrågor: 
  
 · 
  
 Avdelning J,  
 Sea fisheries 
 , hanterar samtliga resursfrågor inklusive förvaltning av fiskbestånd, marknads- och handelsfrågor, nationell implementering samt kustfiske och statistik. 
  
 · 
  
 Avdelning K,  
  
 Salmon and freshwater fisheries 
 , handhar lax och insjöfiske, marin miljö och viltvård, fiskeriforskning, vattenbruk och fisksjukdomar. Härutöver ansvarar avdelningen för Decker. 
  
 Vissa frågor hanteras gemensamt med jordbruket, inom: 
  
 · 
  
 Avdelning A,  
 Livsmedelssäkerhet och djurhälsa, 
  
 · 
  
 Avdelning E:  
 Allmän jordbrukspolitik, koordination av  
 EU-frågor 
  marknadsföring av livsmedel, strukturstöd för jordbruk och fiske, samt beredskapsplanering; 
  
 · 
  
 Avdelning H 
 : Nationalekonomiska samt övergripande statistiska och datatekniska frågor. 
 Härutöver finns en särskild inrättning för fiskeriforskning: Fisheries Research Services vilken består av ett marint laboratorium i Ochoa och ett sötvattenslaboratorium i Faskally. Arbetsprogrammen auktorise- ras av en kommitté inom SOAEFD vars ordförande är den skotska fiske- riministern. Programmet granskas också av en grupp bestående av repre- sentanter för både MAFF och SOAEFD. En utnämnd samordnare för forskning och utveckling på fiskets område inom Storbritannien säker- ställer att kontakterna mellan SOAEFD och MAFF upprätthålls och att dubbelarbete undviks så långt möjligt. 
 För kontrollfunktionen finns i Skottland en separat myndighet, Scottish Fisheries Protection Agency (SFPA). SFPA utgjorde ur- sprungligen en enhet inom SOAEFD men blev en egen myndighet år 1991. 
 I likhet med vad som är fallet inom MAFF, flyttar personalen runt mellan olika poster i hög grad. Inom the Scottish Office sker dock dessa byten ofta mellan helt olika sakområden. Det förhållande att the Scottish Office hanterar alla frågor under ett tak och därför utgör en arbetsgiva- re, leder till att det är lika lätt att flytta från fiske till utbildning som från fiske till t.ex. mejerifrågor inom själva SOAEFD. 
  
 448  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Arbetsfördelning inom Storbritannien och mellan England och Skottland 
 I House of Lords (som består av utnämnda högre jurister, lordar som ärvt sina platser m.m.) utser regeringen särskilda talesmän för olika frå- gor. Talesmännen verkar under viss mandatperiod och representerar hela Storbritannien inom sitt ansvarsområde. I fiskefrågor är det f.n. Green, den skotske fiskeriministern, som är talesman för fiskefrågor. 
 I House of Commons, som består av parlamentsledamöter, är det MAFF:s minister som för talan i första hand men om den diskuterade frågan främst berör skotska intressen, t.ex. lax, kan den skotske minis- tern föra talan. Eftersom den nuvarande skotske fiskeriministern är en Fernandez, kan han inte representera skotska fiskeriintressen i House of Commons, varför en annan skotsk minister för talan för fisket. 
 När det gäller diskussioner i Bryssel är det alltid MAFF som för den officiella talan. MAFF kan emellertid åtföljas av experter. Experter kan dock inte själva representera Storbritannien, med undantag av rent tek- niska arbetsgrupper (t.ex. ICES och STECF). 
 Myndigheter (agencies) har ingen rättighet att delta i Brysselmöten men det har däremot the Scottish Office som ofta deltar av politiska skäl. De brittiska förhandlingsdelegationerna är därför ofta stora med personer från såväl MAFF som Skottland och Nordirland. Welsh Office överlåter oftast till MAFF att sköta förhandlingarna. 
 Kontakterna gentemot Bryssel 
 När det gäller kommissionens arbetsgrupper är det oftast en Head of Bransch (enhetschef) som representerar MAFF. Om det är en rådsar- betgrupp (interna och externa grupperna) är det i normalfallet en Head of Division d.v.s. avdelningschef. 
 Storbritannien:s permanenta representation (UK rep) kan ersätta MAFF vid Brysselmöten. De som arbetar vid Storbritanniens represen- tation är anställda av the Foreign Office (ung. UD). Totalt arbetar fyra handläggare med jordbruk och fiske, varav två arbetar helt eller delvis med fiske beroende på arbetsbördan. Fram till nyligen var det en skotte som var senior på representationen medan England haft mera ju- niora poster. 
 Kontakterna mellan MAFF och UK rep sker mellan alla enheter på alla nivåer. UK rep. rapporterar direkt till den för aktuell fråga ansvari- ga enheten. Någon särskild  
 EU-enhet 
  finns inte inom MAFF. Det finns dock en  
 EU-enhet 
  (European Committees Division) inom det övergri- pande regeringskansliet men de överlämnar normalt till MAFF att ar- beta mycket självständigt med fiskefrågorna. Förutom de rent formella 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 449 
  
 mötena har MAFF, eller UK rep., även informella möten med kommis- sionen för att diskutera idéer och ståndpunkter. 
 Kontakterna med näringen 
 Om ett förslag till ny lagstiftning har effekter för näringen är ministeriet skyldigt att konsultera dem. Framför allt är det NFFO och SFO (den engelska respektive skotska fiskarorganisationen) som vidtalas. Den skriftliga konsultationsproceduren är formaliserad genom att ministeriet sänder ut ett formellt konsultationspapper till organisationerna. 
 Förutom de formella konsultationerna hålls möten med näringen. Vanligen träffas Carter och NFFO medan SOAEFD träffar Smith men om frågorna är av större vikt hålles gemensamma möten. Inför varje fis- keriministermöte håller ministern ett möte med organisationerna i syfte att gå igenom dagordningen. Härutöver sker informella kontakter mellan enskilda tjänstemän och näringen. 
 Även beredningsindustrin och vattenbruksnäringen kontaktas när så behövs. Vad avser vattenbruket är det i första hand British Trout Asso- ciation man kommunicerar med. 
 Devolution (d.v.s. inrättandet av ett skotskt parlament) 
 Den 24 juli 1997 publicerades, efter vallöfte från Labourregeringen, ett s.k. White paper angående ett skotskt parlament och dess befogenhe- ter. I folkomröstningen kring detta, som hölls den 11 september, sade skottarna ja till ett skotskt parlament och ja till att detta skall ha vissa beskattningsbefogenheter. Ett första val till parlamentet kommer att hål- las under första halvåret av 1999 och parlamentet planeras inrättas år 2000. 
 Det skotska parlamentet får det demokratiska inflytandet över de frå- gor som the Scottish Office redan idag har det förberedande och det verkställande ansvaret för under Storbritanniens regering och parlament. Relationerna med EU kommer, liksom andra utrikesaffärer, fortsatt att vara en angelägenhet för Storbritanniens regering. Skottland utövar sitt inflytande genom de ministrar som ingår i regeringen. 
 Vad avser den lagstiftande makten och fisket kommer det skotska parlamentet att ansvara för genomförandet av åtgärder beslutade inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Denna befogenhet är emel- lertid föremål för en inskränkning som innebär att Storbritanniens par- lament även i fortsättningen kommer att kunna lagstifta om implemente- ringen av CFP i Skottland om de så anser nödvändigt. Det skotska par- 
  
 450  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 lamentet kommer dock att inneha suveräna befogenheter vad avser na- tionella fiskefrågor, såsom  
 kust-, 
  lax- och sötvattensfiske. 
 Stödhantering 
 Departement i förhållande till myndighet 
 I England hanteras fiskets strukturfrågor inom Ministry for Agriculture Fisheries and Food (MAFF) avdelning I. I Skottland hanteras frågorna av the Scottish Office, dels inom Scottish Office Agriculture Environ- ment and Fisheries Department (SOAEFD), avseende mål 5a, dels inom den generella European Funds Division, avseende Romero. 
 MAFF leder arbetet med policyfrågor men myndigheterna har en kontinuerlig dialog. The Scottish Office har det huvudsakliga ansvaret för genomförandet i Skottland. Härigenom har även the Scottish Office vissa direkta kontakter med  
 EU-kommissionen. 
  
 Mål 5a 
 Inom Storbritannien finns tre mål  
 5a-program. 
  Två stycken inom ramen för mål  
 1-programmen 
  (Nordirland respektive Highlands  Islands i Skottland) och ett riktat  
 5a-program 
  för resten av Storbritannien (England och Wales samt Skottland utom Highlands  Islands). 
 Det finns endast en särskild övervakningskommitté för mål 5a. För mål  
 5a-stödet 
  inom mål  
 1-regionerna 
  koordineras arbetet med övervak- ningskommittéerna för programmen inom mål 1. Skottland (och Nordir- land) sammanställer och vidarebefordrar aktuella rapporter direkt till kommissionen avseende mål 1. Medlen kanaliseras också direkt från kommissionen till SOAEFD (respektive DANI). 
 Stöd till flottan 
 På grund av att Storbritannien de senaste åren inte levt upp t ill EU:s krav om nedskärning av flottan, utgår inget  
 EU-medfinansierat 
  stöd till nybyggnation eller modernisering av fiskefartyg. Ett undantag är stöd till investeringar i rent säkerhetsförbättrande syfte ombord på fartygen. Det huvudsakliga stödet till flottan utgörs sålunda av skrotningsbidrag. Carter och SOAEFD går in med den nationella medfinansieringen. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 451 
  
 Skrotningsstöden  
 hanteras genom ett enda system för hela Storbri- tannien. Systemet grundas på anbudsförfarande. Två gånger om året går MAFF ut med begäran om anbud (call for proposals). Fartygsägare kan lämna in anbud på den summa man är beredd att skrota sitt fartyg för. De fartyg som anses ge bäst valuta för pengarna väljs ut. Detta system har kritiserats av bl.a. den skotska fiskarorganisationen (Scottish Fishermens Federation, SFF), som anser att det visserligen är e kono- miskt effektivt, d.v.s. man skrotar fartyg till för staten lägsta kostnad, men att det är förkastligt ur bevarandesynpunkt, eftersom de moderna, värdefulla och därmed effektiva fartygen blir kvar. 
 Fartygsägare i Skottland sänder sin ansökan till hamnkontor (del av kontrollorganisationen) i Skottland som vidarebefordrar till SOAEFD, som i sin tur samlar ihop alla ansökningar inom ett anbud och sänder dem till MAFF. I England/Wales skickas ansökan till inspektoraten (hamnkontoren) som vidarebefordrar dessa till MAFF. Efter beslut om stöd för skrotning granskar hamnkontoren att allt genomförts som det skall och därefter gör MAFF utbetalningarna för hela Storbritannien direkt till stödmottagaren. 
 Stöden för säkerhetsförbättringar hanteras olika i Skottland respekti- ve i England/Wales. I Skottland går the Scottish Office ut med call for proposals två gånger per år. SOAEFD samlar in ansökningar och be- slutar om stöd. SOAEFD ombesörjer också utbetalning av medel till den slutliga stödmottagaren. För den fysiska kontrollen anlitas emellertid den särskilda myndigheten Sea Fish Industry Authority (Seafish). 
 Vad avser England och Wales, mottar Seafish ansökningar kontinu- erligt och skriver ett yttrande till resp ansökan. Efter godkännande från MAFF utfärdar Seafish beslutet. Carter och White träffas regelbundet för att prioritera mellan ansökningar och diskutera huruvida viss investe- ring skall godkännas eller inte. MAFF:s godkännande kan också erhållas genom skriftlig procedur. 
 Övriga  
 5a-stöd 
  
 Stöd till utrustning i hamnar, beredning m.m. hanteras separat för Eng- land respektive Skottland. MAFF fattar beslut för England och the Scot- tish Office för Skottland. Stöd till investeringar i vattenbruk ges för när- varande bara inom Skottland (och Nordirland). 
 Stöd för åtgärdsområdena beredning och saluförande respektive för- bättringar i fiskehamnar är överintecknade. Stöd beviljas till de ansök- ningar som bäst motsvarar mål och prioriteringar i programmet. 
 Fysisk inspektion av dessa  
 5a-stöd 
  utförs i England av kontrollin- spektoraten (Sea Fsiheries Inspectorates) och i Skottland av särskilda kontrollanter (Departmental surveyors). 
  
 452  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 För den nationella medfinansieringen svarar oftast MAFF respektive SOAEFD. Medel kan dock även tas från lokala myndigheter eller andra departement. 
 Överklagan 
 Det finns inga överklagningsprocedurer för de sökanden som får avslag på sina ansökningar om stöd. 
 Pesca 
 Det finns ett enda Pescaprogram för hela Storbritannien. Inom detta finns fem olika underprogram på vilka medlen är uppdelade: ett för England, ett för Wales, ett för Nordirland, ett för Skottland Highlands  Islands och ett för Skottland utom Highlands  Islands. 
 Det finns bara en övervakningskommitté för hela Storbritannien- programmet, eftersom det ur kommissionens synvinkel är ett enda pro- gram. MAFF tillhandahåller sekretariatet för Romero och är kommissio- nens huvudsakliga kontaktpunkt. 
 Skottland 
 The Scottish Office är behörig myndighet för Romero i Skottland. 
 Det skotska programmet inom Highlands  Islands (mål 1) hanteras av Highlands  Islands Enterprise (HIE) genom åtta lokala Pescagrup- per (Local Pesca Groups, LPGs), det andra programmet administreras av the Scottish Office genom fyra lokala Pescagrupper. Huvudmän för respektive lokal grupp är inom Highlands  Islands de lokala grenarna av HIE (Local Enterprise Companies, LECs) och för övriga grupper en regional myndighet motsvarande län/landsting (County Council). Re- spektive lokalt program täcker områden motsvarande ett eller ett par län. 
 Highlands  Islands Enterprise är ett statligt organ som är frikopplat från ministerierna. Detta agerar som en mellanhand och genomför Pescaprogrammet inom området på uppdrag av the Scottish Office. Denna tjänst finansieras genom tekniskt stöd inom ramen för pro- grammet. Någon motsvarande myndighet finns dock inte för lågländerna (Lowlands) varför the Scottish Office hanterar programmet för denna del av landet. 
  
 EU-medlen 
  har fördelats på de olika delprogrammen utifrån: 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 453 
  
 a) befolkningssiffror, b) sysselsättningnivån inom fiskerisektorn och c) förlust av arbetstillfällen inom fiskerisektorn. 
 De lokala Pescagrupperna utfärdar affärsplaner som skall godkän- nas av antingen Highlands  Islands Enterprise eller the Scottish Office. Med planen som underlag beslutar de lokala grupperna om enskilda projekt. Formerna för beslut och eventuella överklaganden är de lokala gruppernas ansvar. Ansökningsförfarandena har därför kommit att han- teras olika inom de olika lokala grupperna. Några mö jligheter att över- klaga finns dock inte för närvarande. 
 Den lokala Pescagrupp som utredningen varit i kontakt med, länen Fife/Tayside, administrerar ansökningar tre gånger per år. Beslut fattas med enighet inom den lokala Pescagruppen efter diskussion och med användande av fastlagda urvalskriterier. Om enighet inte kan nås fattar gruppens huvudman, Fife Council, beslutet. Detta har emellertid inte inträffat. I den lokala Pescagruppen har även näringen representanter, från såväl fisket som beredningssidan. 
 The Scottish Office håller i en övergripande Scottish Regional Pesca Group som omfattar huvudmännen för alla lokala Pescagrupper i låg- länderna samt Highlands  Islands Enterprise. Gruppen träffas ungefär var tredje månad och diskuterar hur programmen framskrider, utform- ning av rapporter och den information som skall lämnas vidare till Över- vakningskommittén. 
 England 
 Pescaområdena i England är utvalda på grundval av vilka hamnar som man tror kommer att påverkas mest av skrotning inom fiskeflottan, stor- leken på tillgängliga fiskekvoter och andra  
 EG-regler 
  såsom hygienbe- stämmelser. 
 MAFF är ansvarigt organ för de Pescamedel som härrör från Fiske- fonden. Fiskefondsmedlen administreras på regional nivå av MAFF Regional Service Centres. De medel som kommer från Regionalfonden och Socialfonden administreras av regeringens regionala myndigheter (Government Offices for the English Regions) 
 Det finns inga formella regionala program inom det Engelska under- programmet för Romero.. De regionala myndigheterna arbetar dock till- sammans med lokala aktörer både inom den offentliga sektorn (local authorities) och inom den privata sektorn, t.ex. fiskets organisationer, i syfte att utveckla lokala strategier för hur Pescamedlen bäst skall nytt- jas. 
 Det finns inte heller någon formell fördelning mellan de olika regio- nerna men i planeringssyfte erhåller varje region en indikativ ram av Pescamedlen. Fördelningen baseras på nivån på sysselsättningen inom 
  
 454  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 fiskerisektorn. Fördelningen kommer att ses över efter halvtidsutvärde- ringen av Storbritannien:s Pescaprogram, så att hittillsvarande behov av medel de olika regionerna beaktas. 
 Det finns inte några formella möjligheter att överklaga de ansökning- ar som får avslag. 
 Nationella stöd 
 Inom Förenade Kungadömet finns nationellt finansierade stöd för far- tygssäkerhet och för byggnation och förbättring av hamnar. 
 Kontroll 
 Regionala kontrollorgan inom Förenade Kungadömet (Storbritannien) 
 För England och Wales ansvarar MAFF för kontrollverksamheten ge- nom sina Sea Fisheries Inspectorates, som utgör en integrerad del av MAFF. I Skottland är det en speciell myndighet fristående från the Scot- tish Office, Scottish Fisheries Protection Agency (SFPA), som svarar för kontrollen. 
 Trots att kontrollverksamheten inom Storbritannien alltså sköts av två olika organisationer, skall data från båda systemen inordnas i det samlade systemet för kvotadministration. Storbritannien är i EU- sammanhang en nation med en nationell kvot. De nationella kvoterna fördelas i huvudsak på olika slag av fisken och olika regioner genom producentorganisationer (PO). En liten del av den nationella kvoten för- delas till en grupp fiskefartyg som inte är medlemmar i någon PO. 
 Totalt sysselsätter kontrollverksamheten i Storbritannien 151 in- spektörer, varav 72 i England och Wales, 63 i Skottland och 16 på Nordirland. Uppgifterna är: 
  
 · 
  
 kontroll vid landning inklusive kvalitetskontroll 
  
 · 
  
 registrering av loggböcker och landningsdeklarationer i datasystemet (avräkningsnotor används ej) 
  
 · 
  
 rådgivning och information till fiskarena. 
  
 Vad avser kontroll till sjöss har inte de engelska/walesiska inspektoraten några egna fartyg utan kontrakterar "the Royal Navy" för 10 fartyg för ett visst antal dagar per år. Den skotska myndigheten äger dock sina eg- 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 455 
  
 na fartyg. Dessutom förekommer i såväl Skottland som England en väl utbyggd kontroll med flyg. 
 Förhandsanmälan och landningshamnar 
 Idag finns 450 hamnar där la ndning kan ske, varav 12 huvudhamnar i England och Wales. Storbritannien har inte något system för förhands- anmälan när fiskarena önskar landa, förutom för tredje lands fartyg där  
 EU-lagstiftning 
  gäller. I syfte att underlätta kontrollen överväger man dock att införa sådana krav. 
 Den nya regeringen har också talat om att införa särskilda landnings- hamnar för samtliga fartygskategorier, för att söka råda bot på den stora förekomsten av svarta landningar av framför allt demersala arter (bottenlevande, t.ex. kolja och torsk). Om systemet med särskilda land- ningshamnar blir verklighet kommer varje fartygs licens att innehålla uppgift om var fartyget har rätt att landa. La ndningar i andra hamnar skulle direkt kunna leda till administrativ bestraffning, d.v.s. att licensen dras in för viss period. Viss försöksverksamhet har påbörjats i Fleet- wood på västkusten. 
 Loggboksplikt 
 Fartyg under 10 m samt fartyg under 17 m som är till sjöss mindre än 24 timmar i taget, behöver inte föra loggbok i Storbritannien. Uppgifter för fartyg  
 10-17 
  m inhämtas från landningsdeklarationen som förs för varje fisketur. Båtar under 10 m behöver inte redovisa vare sig loggböcker eller landningsdeklarationer. Uppgifterna inhämtas på frivillig väg av folk som samlar information från förstahandsmottagare och fiskarena själva - ett system som också enligt MAFF förefaller något oseriöst. 
 Havsfiskekommittéerna (Sea Fisheries Committees) har, formellt, ingen- ting med insamlingen av landningsstatistik att göra. 
 Loggböckerna tar endast upp arter som är begränsade genom TAC. Det finns dock ett tryck från miljöintressena och miljömyndigheten att kontrollera allt fiske och alla arter. 
 Kontrollverksamheten 
 Kontrollen i hamn täcker in en viss  
 %-sats 
  som inte kunde anges exakt men det finns ingen systematik i hur kontrollen läggs upp. Den är helt baserad på historisk erfarenhet av effekter av landningskontrollen på olika platser vid olika tillfällen. År 1996 utfördes ca 4 000 fullständiga 
  
 456  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 landningskontroller i England och Wales. I Skottland var motsvarande siffra omkring 6 300, en viss minskning från tidigare år. Från MAFF uppges att ca 10% av loggböckerna kontrolleras mot landningsdeklara- tionerna 
 Statistikinsamlingen från loggböcker och landningsnotor sköts i England helt av MAFF:s inspektorat. Registrering sker på inspektoraten. Data sänds till en samordningscentral och analyseras av MAFF. Analy- sen omfattar hela Storbritannien. Skottland samlar in och registrerar egna data men skickar data i aggregerad form till MAFF. 
 Kontakter med andra medlemsländer 
 MAFF:s kontrollpersonal har regelbunden kontakt med sina irländska, franska, spanska och holländska motsvarigheter, dels genom officiella, bilaterala, regelbundna möten, dels genom viss "praktiktjänstgöring" vid varandras inspektorat. 
 Skottland 
 Scottish Fisheries Protection Agency, SFPA, blev en egen myndighet år 1991 och har en egen budget, skild från the Scottish Office. M yndighe- ten är helt anslagsfinansierad men har ett smärre bidrag från EU. Antalet anställda uppgår t ill 275 personer, varav 46 st på huvu dkontoret i Edin- burgh, 133 ombord på fartyg och 96 på inspektoraten, av vilka 63 är inspektörer. 
 Utsjöfartygen bemannas med ca 15 personer per fartyg. SFPA har fyra större fartyg, två kustpatrullfartyg och en snabbgående båt för in- omskärsbruk. SFPA:s fartyg är deras egna (t ill skillnad från MAFF:s). Fram till 1997 kontrakterade dock även SFPA the Storbritannien Royal Navy för ca 300 dagar per år. Genom effektiviseringar och koncentra- tion av kontrollen mot större fiskefartyg anser man sig kunna kontrollera minst samma volymer med endast sina egna fartyg. 
 De två flygmaskiner som används tillhör staten men ett privat företag har kontrakterats för driften. Företaget tillhandahåller besättningen som består av tre personer, piloten och två observatörer. Den relativt stora bemanningen krävs därför att observation från endast en person inte är tillräckligt i domstol i Skottland, till skillnad från i England/Wales. Ob- servationsflyget är där endast bemannat med två personer i taget. MAFF kontrakterar flygspaningen för både Skottland, England och Wales d.v.s. inklusive själva flygplanen (tre st.). 
 Det finns inte något system med särskilda mottagningshamnar där fartyg måste landa. Undantag gäller dock för fartyg med pelagisk fångst 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 457 
  
 (ytlevande - t.ex. sill och makrill) i Skottland, vilka skall landa i någon av hamnarna Austin, Lerwick, Ullapool, Mallaig, Ayr, Ball, Ochoa eller Fraserborough. Vilken eller vilka hamnar ett fartyg har rätt att landa i framgår av dess licens. 
 Det finns 19 st Port Offices. Inspektörerna arbetar främst i den närliggande större hamnen men gör inspektioner också i andra, mindre hamnar. Inspektionerna omfattar även fiskauktioner samt analyser av data från auktioner, industrier och lagerlokaler. Kontrollerna omfattar redskap såväl som loggböcker och storlekssortering (kvalitetskontroll). Den del av inspektionerna som sker utanför huvudhamnarna kan ske när som helst på dagen eller på natten. Kusten patrulleras med rörliga team för att kunna, utan förvarning, ingripa mot olagliga landningar och för- säljningar. 
 Data från kontrollerna samt en del annan information registreras på hamnkontoren (av inspektörerna själva eller administrativ personal) i ett centralt datasystem. Datasystemet förser bl.a.  
 producent-organisationer 
  och fiskefartyg med statistik som underlag för beräkningar av ianspråk- tagen kvot. En fiskare kan t.ex. ringa till SFPA för att få reda på om det finns utrymme för att landa visst antal kilo av en viss art. 
 Fisken hamnar inte alltid på auktion utan en stor del är i förväg kon- trakterad direkt till återförsäljare / beredningsindustrier. Vad gäller kräftor  
 (nephrops 
 ) är största delen kontrakterad i förväg. Större auktio- ner finns dock för demersala arter på följande platser: Ochoa, Mccoy head, Fraserborough, Lerwick, Scrabster, Kinlochbervie och Mallaig. 
 Kontrollen indelas i flygkontroll, kontroll till havs och kontroll i land. Under budgetåret 1996/97 utfördes: 
  
 · 
  
 1.851 flygtimmar varvid 17.006 siktade fartyg antecknades. Kostna- den per siktning var 82 pund 
  
 · 
  
 2.413 bordningar till havs till en kostnad av 2.888 pund per bordning. Andelen utländska fartyg uppgick t ill 32%. Antalet patrulldagar var 2.110. Antalet brott uppgick till 0,1% och det totala antalet förseelser till 11,4% 
  
 · 
  
 inspektoraten utförde 38.000 kontroller av fångster, och 34. 200 logg- boksblad för brittiska fartyg och 583 l oggbokskontroller på utländska fartyg. 41% av landningsdeklarationerna kontrollerades mot den in- vägda fångsten. 
  
 Genom att utrusta varje fartyg med en licens där det framgår i vilka hamnar fartyget får landa (jfr ovan) skulle man a) lättare kunna kontrol- lera dess landningar och b) ha ett administrativt instrument för bestraff- 
  
 458  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 ning. Idag kan fusk och annat endast bestraffas genom att fartyget tas till domstol och där har man i sin tur endast böter som sanktion. 
 I Skottland, liksom i Sverige, har man problem med att domstolarna prioriterar annat än åtal av fiskare. Dessutom, när någon fälls blir böter- na alltför lindriga (i normalfallet 4.000 - 5.000 pund) vilket är lindrigt för ett större fartyg. Sålunda skulle SFPA välkomna ett system där man kunde ta licensen för att någon landat i för honom icke tillåten hamn. Enligt tjänsteman på SFPA skulle detta ha en betydligt bättre avskräckande effekt för fiskarena. Att mista licensen under t.ex. en månad kostar betydligt mera i förlorad inkomst än böterna och detta skulle kunna åstadkommas utan domstolsprocesser. 
 Den nya organisationen 
 I Skottland har kontrollorganisationen förbättrats väsentligt sedan alla funktioner samlades under ett tak. Dessförinnan låg den marina kontrol- len hos viss avdelning inom the Scottish Office och kustkontrollen inom en annan. För strategisk planering och effektiv kontroll anses det viktigt att ha en enhetlig organisation som snabbt kan förmedla information. 
 I syfte att ytterligare styra upp förvaltningen har SFPA nyligen in- rättat management Sims (tre st.) med en area manager för respekti- ve område. Att flera hamnkontor lyder under ett management area har medfört flera förbättringar: 
  
 a) 
  
 kontroller kan oftare utföras utan att fiskare kan förutspå dessa - även om inspektörerna i ett hamnkontor gått för dagen kan inspek- törer från ett annat hamnkontor inom samma management area ut- föra kontroll, 
  
 b) 
  
 genom att inspektörerna inom samma management area gör kon- troller i varandras hamnar ökar flexibiliteten och man bryter ned det i vissa fall lokala beskyddande inslaget, 
  
 c) 
  
 man har en naturlig liten styrgrupp genom att chefen för respektive management area träffar huvudkontoret i Edinburgh en gång per månad inom Sea Fisheries Inspectorate Management Board. Min- nesanteckningar från dessa möten sänds direkt ut till alla 19 hamn- kontoren. 
  
 Genom nya åtgärder såsom de planerade systemet med anvisade hamnar, inrättande av management areas och mötena inom Sea Fisheries Inspectorate Management Board finns förhoppningsvis en 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 459 
  
 bättre förvaltning som leder till mindre behov av fysiska kontroller och i längden därmed en billigare, effektivare organisation. 
 Kontakter mellan SFPA och MAFF 
 Kontakterna mellan de engelska och skotska kontrollmyndigheterna är ganska omfattande. En lista över alla inspektioner till sjöss sänds dagli- gen från SFPA t ill Carter och MAFF skickar dagligen en lista över alla skotska fartyg som bordats i Engelska/Walesiska vatten. Anledningen är att man vill undvika att samma fartyg bordas den ena dagen av den skotska myndigheten och nästa av engelsk myndighet. I syfte att integre- ra arbetssätten får de som utbildas till inspektörer inom the Royal Navy delar av sin utbildning hos SFPA. 
 SFPA och MAFF har också regelbu ndna möten med diskussioner om hur gällande lagstiftning bäst kan implementeras etc. Diskussionerna kan också gälla särskilda gemensamma problem, såsom det danska tobisfis- ket utanför Storbritanniens kust i fjol. Informella kontakter förekommer ofta mellan hamnkontoren. 
 SFPA:s kontakter med DG XIV och med andra medlemsländer 
 När det gäller statistik över landningar och inspektioner skickas infor- mationen till MAFF som sammanställer uppgifterna för hela Storbritan- nien för vidare befordran till DG XIV. Förteckningar över tredje lands fartyg samt fartyg som fiskar väster om 4e longituden (irländska box- en) och dylika licensierade fisken skickas dock direkt från SFPA till DG XIV. 
 De mer informella kontakterna upprätthålls genom att SFPA haft ett flertal personer som arbetat som  
 EU-inspektörer. 
  Härigenom har man goda kanaler för diskussioner om enskilda frågor. 
 SFPA har också ganska omfattande kontakter med andra medlems- länder, i första hand Irland, Danmark och Holland. Med Holland sker ibland utbyte av personal. Det förekommer inte några formella, regel- bundna möten men det finns tankar på att inrätta sådana. 
 Det land som det förekommer flest kontakter med är dock Norge vil- ket även framkommer i årsredovisningen. Enligt en tjänsteman på SFPA förekommer förmodligen flera kontakter med norska myndigheter än med MAFF. Exempelvis har man haft mål i skotska domstolar avseende skotska fartyg där informationen är helt baserad på norska uppgifter. 
  
 460  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Nationell fiskeriadministration 
 MAFF ansvarar för alla fiskarter, oavsett om de nyttjas kommersiellt eller inte. 
 Inom MAFF handläggs frågor om nationellt fiske endast inom en av departementets enheter, Fisheries II. I enhetens uppgifter ingår vatten- bruk, fiskodling, skaldjursodling, fisk och skaldjurs hälsa, lax och söt- vattensfisk. Genom att även vattenbruksfrågor och hälsofrågor som har anknytning till den gemensamma fiskeripolitiken handläggs vid enheten finns inte någon renodlad enhet vid ministeriet som arbetar enbart med frågor avseende nationell fiskeripolitik. 
 Under senare år har fler och fler självständiga organisationer, myn- digheter bildats och uppgifter som tidigare har utförts på Ministeriet har delegerats. En utveckling som ser ut att fortsätta. och kan leda till att enhet II som också handlägger frågor om sötvattensfiske kommer att mista frågor avseende hälso- hygien- och tjänlighetsfrågor avseende fisk som livsmedel och därmed minskar i storlek i förhållande till andra en- heter. 
 Fish II hanterar även fritidsfisket. Vad avser hanteringen av fiskekort för fritidsfiske är det dock miljömyndigheten (Environmental Agency) som hanterar det 
 Sea Fisheries Committees 
 De 12 havsfiskekommitteerna finns endast i England och Wales, av vilka 10 hanteras, ur regeringens synpunkt, hos MAFF, en hos Mcfarland och en gemensamt av MAFF och Welsh Office. Kommitteerna finansieras genom local authorities (ung. länsstyrelser). 
 Varje kommittè består av ca 20 personer, varav ungefär hälften utses av den lokala myndigheten, en av miljömyndigheten och resten av MAFF. MAFF försöker finna folk som har kunskap om fiske, inklusive fritidsfiske, och beredning. Personerna utses för fyra år och nya utnäm- ningar har just gjorts för perioden 1/7/97 - 30/6/2001. 
 Kommittèerna kontrollerar kustfisket och fritidsfisket genom by- laws (länsstadgor) och de kan verka ut till sex nautiska mil. Respektive  
 by-law 
  gäller bara inom kommittérnas geografiska täckningsområden. 
 Departementets (MAFF / Welsh Office) ansvar är att granska lagarna och se till att de är kompatibla med gällande nationell och internationell lagstiftning samt, att försöka få lagarna enhetliga. Emellertid är så inte alltid fallet, t.ex. skiljer sig lagstadgade minimimått för vissa arter mel- lan de olika geografiska områdena. Kommittéerna daterar från den viktorianska tiden och de har således med tid utvecklats åt olika håll. MAFF avser att försöka styra upp länsstadgorna bättre. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 461 
  
 Huvudsakligen avser stadgorna skaldjursfisket och syftar i första hand till att skydda bestånd eller miljöer i kustzonen. Stadgorna kan t.ex. handla om minimimått, högsta tillåtna storlek på fartyg i visst område, slag av redskap som tillåts i visst område för visst fiske, fredningstider etc. De kan också innehålla beslut om att licens krävs för att få ta upp viss art i visst område. Information om stadgorna distribueras framför allt genom lokala dagstidningar. 
 Miljömyndighet 
 Miljömyndigheten (Environment Agency) organiserades 1995 och star- tade sin verksamhet den 1 april 1996 som en följd av 1995 års m iljölag. Miljömyndigheten tillkom genom en sammanslagning av tre andra myn- digheter och delar av miljöministeriet (Department of Environment, DoE). De myndigheter som slogs samman var the National Rivers Auto- rity, Ball och Waste regulation Aut- horities. Myndigheten har också sina rötter i de Fresh water boards som först hade ansvaret för dricksvatten och därefter all vattenförsörj- ning. Som miljömyndighet har ansvaret utvidgats på olika sätt, bl.a. ansvarar myndigheten för fritidsfisket. Dess uppgift är att verka för ett uthålligt samhälle ur miljösynpunkt. Grunden är miljölagstiftningen (Environmental Act). 
 Miljömyndigheten är helt oberoende och rapporterar till flera depar- tement, såsom MAFF och Department of Environment (DoE). Myndig- heten rapporterar direkt till ministrarna. Den finansieras också från flera olika ministerier även om Department of Environment finansierar hu- vudparten. Viss finansiering med avgifter förekommer även. Miljömyn- digheten hanterar en mängd andra miljöfrågor förutom de fiskerelatera- de. 
 Miljömyndigheten omfattar geografiskt England och Wales. Skott- land har särskilda miljömyndigheter. 
 Myndigheten har huvudkontor i London och Bristol och orgsaniseras i 8 regioner, Hughes, North East, Welsh, Midlands, Anglian, Dixon, South West och Southern. Dessutom finns 26 lokala områden. Re- gionerna som i princip motsvarar de regeringsstyrda lokala statliga myn- digheterna (ung. länsstyrelser) ansvarar för att den nationella politiken genomförs och för externa relationer med lokala myndigheter. Varje re- gional chef har tre rådgivande kommittéer knutna till sig, Miljöskydd, Översvämningsskydd och Fiske. Vidare finns lokala gr upperingar angå- ende miljö och fiskefrågor. 
 Det är huvudsakligen sötvattensfisket som berörs av myndighetens verksamhet. Det är också miljömyndigheternas regionala kontor som 
  
 462  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 upprättar "local  
 by-laws" 
  (ungefär länsfiskesta dgor) för fritidsfisket, i diskussion med sportfiskeförbund m.m. Ministeriet (formellt ministern) måste godkänna de olika regionala stadgorna. Vidare utfärdar miljömyn- digheten licenser för sötvattensfiske. 
 Den lagstiftning som utgör grunden för myndighetens verksamhet in- kluderar en följd av lagar inom miljöområdet men även inom fisket. 
 Myndigheten beskriver sin verksamhet i en långsiktig och en kortsik- tig plan som utgår från definitionen om en hållbar utveckling och däref- ter har sju delmål formulerats. Under dessa finns ett antal områden defi- nierade. Under området vattenhantering ingår vattenresurser, översväm- ningsskydd, fiske, bevarandeåtgärder, navigation (ansvar för inre vatten- vägar och båtregister) samt rekreation. Det är en myndighets uppgift att ta hänsyn till och stödja möjligheterna till rekreation i och vid vatten. 
 Under delområdet fiske uttrycks att målet är att förbättra och ut- veckla forell, sötvattens- och ålfisket i syfte att få till stånd en hållbar utveckling där alla sociala och ekonomiska aspekter tillvaratas. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 463 
  
 De operativa målen är att: 
  
 · 
  
 åstadkomma en effektiv styrning av fisket genom att kartlägga 9 500 km flod. 
  
 · 
  
 sätta in åtgärder för 90% av alla fiskdödsolyckor inom 2 timmar på vardagar och inom 4 timmar på helgdagar. 
  
 · 
  
 bygga upp 150 strukturer för att förbättra m iljön för redan existeran- de stammar. 
  
 · 
  
 utarbeta individuella aktionsplaner för lax utifrån den övergripande strategin på området. 
  
 · 
  
 utveckla en strategi för styrning av fisket till 1998. 
  
 · 
  
 utreda licenserna för spöfiske och presentera utredningen för minis- tern 1997. 
  
 · 
  
 kontrollera 15 % av alla spöfiskelicenser som säljs och öka försälj- ningen med 6%. 
  
 · 
  
 undersöka möjligheterna för ett bestämt straffsystem för överträdelser mot spöfiskebestämmelser som föreläggs styrelsen 1997. 
  
 · 
  
 Implementera fas I i översynen av  
  
 "by-laws" 
  (lokala fiskestadgor) och introducera fas II. 
 Undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  i andra länder 
 För närvarande finns ingen total översikt av fiskeriforskning i olika län- der. EU planerar att under 1998 komma ut med en översikt av fiskeri- forskningen i de olika medlemsländerna Fisheries and fishery research in EU. I denna kommer en översikt av fiskerisektorn som beskriver bå- de yrkes- och fritidsfiskets omfattning, akvakultur och förädlingsin- dustri, samt organisation och omfattning av ländernas fiskeriforskning. att presenteras. Redan nu finns European Directory of Research Cen- ters in the Fisheries Sector som utkom 1994 i vilken vissa fakta om olika forskningsinstitutioner i medlemsländerna presenteras. 
 Nedan följer en beskrivning av hur fiskeriforskningen är organi- serad och finansierad i två länder, Danmark och England, båda med ett stort havsfiske men ett relativt litet fiske i inlandsvatten. Både när det gäller Danmark och England sker för närvarande stora föränd- ringar inom fiskeriforskningens organisation. Syftet är i båda fallaen att göra sektorsforskningen mer självständig och i högre grad om- fattning konkurrensutsatt. 
  
 464  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Danmark 
 Forskningens organisation 
 All fiskeriadministration i Danmark var fram till 1994 integrerad i ett ministerium. Numera är fiskerifrågorna dock uppdelade i tre nivåer; Föde- vareministeriet med politik och ledning (departementsnivå), Fiskeridirekto- ratet för administration och genomförande (myndighetsnivå) och en nivå, Danmarks Fiskeriundersøgelser (DFU), för undersöknings- och FoU- verksamhet. 
 En allmän strävan är att göra sektorsforskningen mer oavhängig, d.v.s. att forskningen fortsättningsvis inte skall styras så hårt som tidigare av departementet. Som en följd av detta har de direkta anslagen från depar- tementet till DFU minskat. Detta har inneburit att DFU i högre utsträckning än tidigare får söka medel externt, i konkurrens med andra utförare. 
 Ansvaret för forskningen inom sektorn ligger numera inom en myn- dighet, Strukturdirektoratet. Strukturdirektoratets  
 forsknings-sekreteriat 
  fördelar medel till sektorsforskningen i form av institutionsanslag (basbeviljning) till såväl ministeriets egna institutioner, t.ex.. DFU, som till andra offentliga institut. Dessutom handhar strukturdirektoratet medel för projekt inom flera av Födovareministeriet prioriterade områden (programbeviljning). På detta sätt utgör födevareministeriet den största externa forskningsfinansiären när det gäller fiskeriforskning. Totalt finansi- erar departementet ca 4/5 av den offentliga danska fiskeriforskningen. 
 Enligt den danska regeringens strategi för forskning skall fördelning- en mellan basanslag och externa medel vara 60/40. Detta skall gälla för institutioner inom Födevareministeriet, t.ex. DFU, men på flertalet andra institut och olika universitetsinstitutioner där fiskeriforskningen kan utgöra en marginell aktivitet motsvarar basanslagen ofta endast  
 10-20%. 
  
 Dansk fiskeriforskning finansieras uteslutande med offentliga medel. Den privata finansieringen utgör endast 2% av de totala resurserna. Huvud- delen av de offentliga medlen går till DFU som bildades 1995 genom en sammanslagning av ursprungligen flera institutioner. Verksamheten vid DFU omfattar undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  i både hav och i in- landsvatten. Vid sidan av DFU sker forskning relaterad till fiskeriområdet även vid Danmarks miljöundersökelser (DMU) under Miljöministeriet, tekniska institut (t.ex. DIFTA), vid privata forskningsinstitut samt vid olika universitetsinstitutioner. 
 DFU samarbetar med universitet och institut vilka har för sektorn relevant  
 FoU-verksamhet 
  varvid avtal om samarbete inom vissa projekt upprättas. De institutioner som är knutna t ill ministeriet, d.v.s.. DFU, har 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 465 
  
 styrelser vilka är sammansatta av representanter från andra ministerier, från branschen, forskarsamhället och olika personalkategorier. Denna anger ramarna för verksamheten, d.v.s. anger strategi, gör prioriteringar och fastställer budget. Chefen för DFU svarar sedan för genomförandet. 
 Totalt omfattar fiskeriforskningen ca 175 miljoner danska kronor. Till detta kommer även viss verksamhet vid DMU:s sötvattens- respektive marina avdelning (totalt ca 55 miljoner) varav en del är relaterat till fisk och fiske. Totalt omfattar undersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  inom området fisk och fiske 350 årsarbetskrafter. Detta inkluderar DFU men också DMU samt forskning vid olika universitet och institut. 
 Utarbetande av strategi för dansk fiskeriforskning 
 Under 1997 har ett förslag t ill strategi för dansk fiskeriforskning utar- betats i syfte att utgöra en samlad strategi för de kommande  
 5-10 
  åren. Denna skall utgöra ett fundament för ministeriets och forskningsrådens nationella och internationella arbete, d.v.s. för prioriteringar och finansi- ering av  
 FoU-verksamheten 
  samt ge riktlinjer för hur forskningsmiljöer skall organiseras. 
 Arbetet med att utarbeta en nationell strategi började med att ett udvalg, Strategiudvalget (SU), bestående av representanter för forsk- ningsråd, DFU, Miljö- och Födevareministeriet tillsattes. Som grund genomfördes en internationell utvärdering av den offentliga fiskeriforsk- ningen. Tre internationella paneler bildades för respektive område: 
  
 · 
  
 fiskeribiologi; 
  
 · 
  
 fiskeriekonomi, fiskeriförvaltning och redskapsteknologi; 
  
 · 
  
 förädling. 
  
 Utvärderingsarbetet omfattade forskningens organisation, kvalitet och relevans samt samarbetsformer nationellt och internationellt. Efter panelernas rapportering anordnades en offentlig hearing varpå Strategi- utvalget med hjälp av tre fackgrupper utarbetade strategier för respektive område. 
 Strategiudvalget framhöll att det övergripande målet för fiskeri- forskningen är att bidra till att upprätthålla och utveckla en e konomiskt och ekologiskt bärkraftig fiskerisektor. Enligt Williams uppfatt- ning bör framtida dansk fiskeriforskning prioritera dels utveckling av bättre förvaltningssystem dels utveckling av effektiv och kvalitetsoriente- rad utnyttjande av fångsterna. För att utveckla bättre förvaltningssystem krävs enligt Strategiutvalgets uppfattning i hög grad att samhällsveten- skaplig, speciellt ekonomisk kunskap beaktas samt att den biologiska rådgivningen inte enbart baseras på beståndsuppskattningar utan i högre 
  
 466  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 grad även omfattar tvärdisciplinära ekosystemanalyser. För ett bättre utnyttjande av fångsterna anser Strategiutvalget att ett helhetsperspektiv behövs, d.v.s. att  
 FoU-arbetet 
  med produkten fisk omfattar hela kedjan från fångst till bord. Mot denna bakgrund identifierade Strategiutvalget ett antal forskningsområden som bör prioriteras: 
  
 · 
  
 Utveckling av bättre beståndsuppskattningsmetoder 
  
 · 
  
 Ökad kunskap om de ekologiska sambanden 
  
 · 
  
 Ökad förståelse för av olika förvaltningsmodellers biologiska, ekono- miska och sociala effekter 
  
 · 
  
 Utveckling av mer selektiva fångstmetoder 
  
 · 
  
 Bättre utnyttjande av fångst (minimering av Phelps och högre ut- nyttjandegrad av råvaran) 
  
 · 
  
 Utveckling av kvalitetsparametrar för produktkontroll 
  
 · 
  
 Vidareutveckling av fiskeprodukter 
  
 Strategiutvalget utarbetade också förslag om överordnade princip- er för hur forskningsinsatserna bör organiseras och prioriteras under de kommande åren för att uppfylla ovanstående målsättningar. I detta sam- manhang framhålls att det är nödvändigt att den vetenskapliga nivån håller internationell klass på alla nivåer, d.v.s. såväl teoretiska, metodut- veckling och på det empiriska området samt att de enskilda forskarnas kunskaper är sådana att tvärdisciplinär forskning möjliggörs. Vidare framhöll Strategiutvalget att forskningsmiljöer av tillräcklig storlek bör skapas för att verksamheten skall vila på hög vetenskaplig nivå och för att kontinuitet i verksamheten skall upprätthållas. Det framhölls vidare att organisationsformerna bör främja såväl grundläggande som använda- rorienterad tillämpad forskning för att säkra ett rådgivningsunderlag av högsta kvalitet. Enligt Strategiutvalget var följande punkter viktiga att beakta: 
  
 · 
  
 Det är nödvändigt att grundläggande och strategisk forskning har hög prioritet samtidigt som kopplingen till den tillämpade forskningen sä- kerställs, i första hand genom att utveckla samarbetet mellan univer- sitets- och sektorsforskningen, 
  
 · 
  
 Starka fackliga miljöer bör utvecklas kring ett antal kärnområden så att tillräcklig bredd och djup uppnås. Prioriteringar skall baseras på forskningens relevans d.v.s. till aktuella och förväntade behov. Dess- utom måste forskningen kvalitet värderas. Endast sådan forskning som kan leva upp till internationell standard bör utföras, 
  
 · 
  
 Mot bakgrund av allt mer komplexa frågeställningar är integrerade, tvärdisciplinära lösningar nödvändiga. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 467 
  
 Följande organisatoriska aspekter bör enligt Strategiutvalget beaktas för att uppnå de övergripande målsättningarna: 
  
 · 
  
 Forskningsinsatserna bör koncentreras till färre miljöer genom sam- manslagningar eller samlokalisering av institutioner, 
  
 · 
  
 Om samarbete inte kan organiseras fysiskt kan ett annat sätt vara att upprätta samarbetsavtal eller eventuellt att upprätta icke fysiska cent- ra. 
  
 · 
  
 För att uppnå t illräcklig kritisk massa kan en nationell forskningsspe- cialisering behövas och att lokalisering och organisering av forsk- ningsmiljöer främjar samarbete. Dessutom bör respektive institutions forskningsprofil göras tydlig så att överlappande arbete begränsas. 
  
 · 
  
 För att tillgodose rekryteringen av forskare bör kandidat och forskar- utbyte ske. Exempel på detta är att en gemensam professur mellan DFU och Köpenhamns universitet har inrättats. 
  
 · 
  
 Deltagande i internationellt arbete bör prioriteras. Detta säkrar bl.a. tillgången till de senaste forskningsresultaten och bidrar till att kvali- 
  
 tetssäkra den egna forkningen. Till detta hör även att öka publicering- en av resultat i internationella tidskrifter. 
 Som ovan redovisats är Födevareministeriet den avgjort största fi- nansiären inom fiskeriforskningen.. Födevareministeriets insatser på fis- keriområdet har i allt högre grad fokuserats till prioriterade områden genom programbeviljningar. Strategiutvalget föreslår att denna ut- veckling fortsätter men framhåller att det bör övervägas att utnyttja en del av programbeviljningarna i form av aftalsbeviljningar för att erhålla flexibilitet och ge ökade möjligheter att styra användningen. 
 Enligt Strategiutvalget är den i Danmark fragmenterade institu- tionsstrukturen ett centralt problem vilket har medfört att forskningsmil- jöerna i flera fall inte utgör tillräcklig kritisk massa. Enligt Strategiutval- gets uppfattning krävs mot denna bakgrund en omorganisation av dansk fiskeriforskning med fokusering på den institutionella strukturen för att stärka existerande samarbeten och främja nya. Med anledning av detta har en omorganisation föreslagits som innebär: 
  
 · 
  
 Den marina fiskeriforskningen som tidigare utgjordes av tre enheter inom DFU, vid DMU och en institution vid Köpenhamns universitet har ombildats. Den består nu av en enda enhet inom DFU som är placerad i närheten av DMU och Köpenhamns universitet. 
  
 · 
  
 Den limniska fiskeriforskningen bedrivs vid en enhet inom DFU, två avdelningar vid DMU samt vid Aalborgs universitet. Institutionerna 
  
 468  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 vid DFU och DMU ligger i samma ort vilket ger goda samarbetsmöj- ligheter, 
  
 · 
  
 Akvakulturforskningen i Danmark är spridd, inte samordnad och med många institutioner involverade. Strategiutvalget rekommenderar att i det fall akvakulturen prioriteras två forskningsgrupperingar skapas, en näringsorienterad och en miljöinriktad, 
  
 · 
  
 Vad gäller fisksjukdomar finns för närvarande tre institutioner SVS, KVL och DFU:s patologigrupp. Ett samarbetsavtal existerar redan på området vilket möjliggör arbetsdelning och att d ubbelarbete begrän- sas, 
  
 · 
  
 Redskapsforskningen är av begränsad omfattning och bedrivs fram- 
  
 förallt vid DIFTA men även DFU har börjat bygga upp en enhet. Strategiutvalget anser att resurserna bör samlas och organiseras inom DFU. 
  
 · 
  
 På området fiskeriekonomi är fyra institutioner aktiva med delvis oli- ka inriktningar. Den största institutionen är StrategiutvalgetC som dock endast i liten omfattning används av det administrativa systemet på grund av dess organisatorisk tillhörighet. Födevareministeriet har därför beslutat att etablera en egen enhet vid SJFI. Strategiutvalget anser att denna uppbyggnad bör ske i kontakt med StrategiutvalgetC och att ett avtal ingås om att samordna arbetsuppgifter, 
  
 · 
  
 Ett flertal aktörer arbetar med FoU kring förädling med en avdelning inom DFU som största aktör. Av övriga större utförare finns Dan- marks tekniska högskola, Lanbrukshögskolan och DIFTA med verk- samhet inom området. Samarbete på området sker mellan DFU, KUL och DTU vilket underlättas av att de är lokaliserade till samma områ- de. Strategiutvalget framhåller att detta bör fortsätta men att verk- samheten vid DIFTA överförs till DFU. 
  
 Vidare anser Strategiutvalget vad gäller den framtida fiskeriför- 
 valtningen att denna bör grundas på både biologisk och ekonomisk råd- givning. DFU har som ansvarig för rådgivningen till offentliga myndig- heter en koordinerande roll att fylla i detta sammanhang. Strategiutvalget föreslår att en koordinerande enhet för fiskeriförvaltning bildas vilken integrerar och samordnar forskningsinsatserna på enskilda institutioner. 
 Danmarks fiskeriunders fiskeriundersøgelser (DFU) 
 Som sektorsforskningsinstitution utför DFU undersökningsverksamhet, forskning och övrig kunskapsinsamling på fiskeriområdet i syfte att sva- ra för rådgivning till Födevareministeriet, andra offentliga myndigheter och internationella organ samt fiskerinäringen. Institutionens verksamhet omfattar alla led från att beräkna resurserna av fisk och skaldjur, studier av deras miljö, utnyttjande i form av fiske och odling till förädling av 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 469 
  
 produkten fisk. Målet är att  
 FoU-verksamheten 
  skall bidra till förståel- sen av systemets enskilda delar och deras samverkan och därmed skapa en helhetssyn på utnyttjandet av de levande resurserna i hav och i söt- vatten. 
 Undersöknings- och FoU- verksamheten utförs inom fem avdelningar med sammanlagt 280 anställda varav cirka 100 är forskare. Totalt om- sätts cirka 160 m iljoner DDK. Verksamheten omfattar tre insatsområ- den, havsmiljö och fiskeri, sötvatten och förädling. 
 Havsmiljö och fiskeri 
 Arbetet omfattar forskning och rådgivning vad gäller det marina eko- systemet med speciell inriktning mot utnyttjande av resurserna. Detta innefattar miljöns betydelse för fiskeproduktionen och fiskets påverkan på bestånden och ekosystemet. Den totala budgeten är beräknad till 58 miljoner danska kronor och inkluderar följande områden: 
  
 · 
  
 databas och monitoring, hydrografiska och kemiska fiskeridata, fis- kestatistik och provfisken, 20 miljoner kronor. 
  
 · 
  
 planktonbiologi, fysiska, kemiska och biologiska processer i fria vat- tenmassan, 3 miljonerkronor 
  
 · 
  
 fiskebiologi; rekryterings- och reproduktionsbiologi, 7.2 miljoner kro- nor 
  
 · 
  
 fiskebiologi; tillväxt och dödlighet, 8,6 miljoner kronor 
  
 · 
  
 sjukdomar, vilda och odlade bestånd, 4 miljoner kronor 
  
 · 
  
 marin akvakultur, 2,2 miljoner kronor 
  
 · 
  
 marin fiskevård, identifiera miljövillkor som verkar begränsande för bestånden i kustområdet inklusive effekter av utsättningar, 6,6 miljo- ner kronor 
  
 · 
  
 metodik för beståndsuppskattningar och redskapste knologi, 0,9 miljo- ner kronor 
  
 · 
  
 fiskerimodeller, utveckling av fiskeribiologiska och socioekonomiska modeller, 0,9 miljoner kronor 
  
 · 
  
 fiskets påverkan på ekosystemet, genom t.ex. bifångster, 1,3 miljoner kronor 
  
 · 
  
 fiskeriförvaltning, studera effekter av olika förvaltningsmodeller, 2,2 miljoner kronor 
  
 · 
  
 rådgivning miljö, om fiskets miljöpåverkan och miljöns inverkan på bestånden, 1,2 miljoner kronor 
  
 · 
  
 rådgivning; fiskeri, hur fisk och skaldjursbestånden skall utnyttjas inklusive arbetet inom ICES, 2 miljoner kronor. 
  
 470  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 Sötvatten 
 Arbetet omfattar undersökningar av bestånd i sjöar och rinnande vatten samt rådgivning för reglering av både yrkes- och fritidsfiske. De totala resurserna uppgår till 35 miljoner och fördelas på följande områden: 
  
 · 
  
 fiskevård och fiskbiologi, optimera beståndsvården, t.ex. olika utsätt- ningsstrategier och öka kunskapen om fiskars biologi och roll i eko- systemet, 31,6 miljoner kronor 
  
 · 
  
 bärkraftigt fiske på lax, utveckla förvaltningssystem för långsiktigt nyttjande, 1,2 miljoner kronor 
  
 · 
  
 genetik hos fiskpopulationer, kartering av bestånd; effekter av utsätt- ningar, 1,9 miljoner kronor 
  
 Förädling 
 Arbetet omfattar FoU kring fångstbehandling, bearbetning och förädling av fiskeprodukter med fokusering på råvarans egenskaper och använd- ningsområden, kvalitetssäkring med avseende på färskhet och hygien. Resurserna uppgår t ill  
 30-31 
  miljoner kronor som fördelas på följande områden: 
  
 · 
  
 fångstbehandling, behandling ombord av både industri och konsum- fisk, 2,3 miljoner kronor 
  
 · 
  
 färsk och fryst fisk, utveckling av helfiskutnyttjande och produktkva- litet, 7 miljoner kronor 
  
 · 
  
 konservering av fisk och skaldjur, nya metoder, ökad kvalitet, 5,3 miljoner kronor 
  
 · 
  
 utnyttjande av industrifisk och biprodukter, utveckla produkter som fiskmjöl, fiskolja m.m., 5 miljoner kronor 
  
 · 
  
 kvalitetsstyrning och analys, utveckling av nya metoder för att be- stämma produkters hållbarhet, 10,8 miljoner kronor. 
  
 Finansieringen av verksamheten vid DFU utgörs för närvarande till 50% av institutionsanslag och 50% externa anslag. Den största delen av de externa anslagen utgörs av programbeviljningar (26%), d.v.s. medel från Födevareministeriet, forskningsrådsmedel (28%), bl.a. medel från den så kallade Fiskevårdsfonden,samt medel från internationella organ främst EU (31%). 
 Institutionsmedlen används till fasta kostnader såsom drift av la- boratorier, forskningsfartyg, och administration. Forskningen har oftast blandad finansiering från flera finansiärer. I och med att verksamheten i 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 471 
  
 allt högre utsträckning efter omorganisationen 1995 finansieras med ex- terna medel, vilka söks i konkurrens med andra utförare, har inriktningen på verksamheten blivit alltmer forskningsinriktad. För att motverka ris- Wagner för att verksamheten blir mindre relevant har ledningen för DFU som uppgift att se till att projekt bara söks inom de prioriterade målområdena. 
 En arbetsplan utarbetas årligen. Olika frågeställningar formuleras i form av projekt med budget, uppställda delmål och beräkning av när dessa skall vara uppfyllda. Avrapportering av projekten sker regelbundet under projektets gång i syfte att upprätthålla kvalitet och effektivitet. Resultatet av verksamheten är helheten, d.v.s. vad de enskilda projekten tillsammans producerar. För att uppfylla målsättningarna knyts även kontakter med andra utförare både inom landet och i internationella pro- jekt, t.ex. olika  
 EU-projekt. 
  DFU:s ledning svarar för att utarbeta och sedan genomföra arbetsplanen efter godkännande av styrelsen. 
 England 
 Forskningens organisation 
 Sektorsforskningen inom fiskerisektorn var fram till den 1 april 1997 integrerad i ministeriet, Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF). I en strävan att utveckla självständiga myndigheter som utsätts för konkurrens och på så sätt öka effektiviteten i form av högre kvalitet och lägre kostnader inom  
 FoU-verksamheten, 
  skapades Centre for Fish, Environment and Aquaculture Science (CEFAS). Vid sidan av CEFAS sker  
 FoU-verksamhet 
  inom området fisk och fiske vid i första hand uni- versiteten, främst vid East Anglia och St Andrews, men också vid Sea Fish Industry Authoroty (SFIA) och vid SOAEFDs Marina laboratorium i Ochoa. 
 MAFF finansierar under ett övergångsskede fortfarande största delen av CEFAS verksamhet genom direkta anslag, men motsvarande 20% av MAFF:s totala budget för CEFAS föregångare upphandlas ge- nom anbud där olika forskningsutförare ansöker om medel i konku rrens. 
 Tidigare hade varje enhet vid MAFF ansvar för sina forsknings- frågor. Nu behandlas samtliga forskningsfrågor i en speciell forsknings- enhet inom MAFF. Denna enhet gör prioriteringar av inkomna ansök- ningar utifrån vetenskapliga kriterier och utifrån den av ministeriet upp- ställda forskningsstrategin (se nedan). Enheten svarar också för uppfölj- ningar av beviljade projekt i form av interrimsrapporter och slutredovis- ning efter projektets avslutande. 
  
 472  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 De flesta projekt inom fiskeriforskningen finansieras helt av MAFF men i vissa fall bedrivs projekt i samarbete med andra departe- ment vilka då ingår som delfinansiärer. Detta är speciellt vanligt vad gäller projekt som har anknytning till miljöområdet vilka ofta drivs i samverkan med Miljöministeriet. 
 När det gäller  
 EU-finansierade 
  projekt, bistår forskningsenheten vid MAFF forskarna med råd och att fylla i och komplettera ansöknings- handlingar för att underlätta möjligheterna att erhålla medel. 
 MAFF:s forskningsstrategi för perioden  
 1996-2000 
  
 I strategidokumentet anges ministeriets allmänna mål för den offentligt finasierade  
 FoU-verksamheten. 
  Dokumenten innehåller även planering, för koordination och utförande samt en strategi för respektive sektor som innehåller detaljerade forskningsprogram. 
 Ministeriet har organiserat ett strategiforum vars syfte är att va- ra ett forum för synpunkter mellan olika forskningsfinansiärer. Detta forum identifierar områden där samarbete och gemensamma insatser behövs för att uppnå uppställda mål. Målsättningen är att granska beho- vet av  
 FoU-insatser 
  inom sektorn och att uppnå en effektiv samordning mellan olika departement och olika forskningsråd. Därmed förväntas mängden överlappande verksamhet minska. Syftet är också att fylla eventuella luckor i den offentligt finansierade verksamheten. 
 Ministeriet finansierar sådan FoU som stödjer ministeriets mål- sättningar inom följande övergripande insatsområden: 
  
 1. 
  
 skydda allmänheten, 
  
 2. 
  
 skydda miljön på land och till havs, 
  
 3. 
  
 förbättra ekonomin inom jordbruk, fiske och beredningsindustri, 
  
 4. 
  
 boskapens hälsa. 
  
 Olika aspekter på forskning inom fiskerisektorn ingår framförallt i insatsområde 2 och 3. Följande programområden med direkt anknytning till fisk och fiske finns lax och sötvattensfiske, havsfiske och akvakultur. 
 Lax- och sötvattensfiske 
 Arbetet inom programområdet lax- och sötvattensfiske bedrivs mot bak- grund av dels att bibehålla och vidareutveckla fisket genom olika typer av regleringsåtgärder dels för att skydda bestånd av olika sötvattensarter 
 i linje med internationella åtaganden, t.ex EU:s habitatdirektiv och över- enskommelser inom Collins och ICES. För detta krävs tillförlitliga be- 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 473 
  
 ståndsuppskattningar, speciellt för lax- och öringbestånd men också forskning för att öka förståelsen av arternas ekologi, fysiologi, beteende och vandringar. Totalt omsätts under 1997 698 000 brittiska pund. Föl- jande forskningsinriktningar finns: 
  
 · 
  
 Studier av lax- och öringstammars reproduktion och exploaterings- grad. Sambandet mellan lekbeståndets storlek och rekrytering stude- ras för olika stammar. Vandringsmönster och beteende i samband med lek kartläggs genom olika märkningsförsök. 
  
 · 
  
 Betydelsen av biotoppåverkan för lax- och öringbestånd. Påverkan av olika mänskliga aktiviteter på lekmiljöer studeras och strategier för lämpliga fiskevårdsåtgärder utarbetas. 
  
 · 
  
 Kemiska substansers påverkan på beteendet hos lax och öring. Lewis delsen av kemiska föroreningar på laxfiskars  
  
 olfaktion-system, 
  d.v.s. att med hjälp av luktsinnet hitta tillbaka till rätt vattendrag vid lekvandring m.m. undersöks. 
  
 · 
  
 Havsöringens biologi. Mot bakgrund av minskande bestånd av havsö- ring studeras födoval, tillväxt och överlevnaden under öringens havs- fas. 
  
 · 
  
 Ålbeståndets storlek. Ett nytt område i vilket ålbeståndets storlek skall övervakas och olika faktorers eventuella påverkan på beståndet studeras. 
  
 Havsfiske 
 Med avsikten att utveckla en effektiv och konkurrenskraftig fiskerisektor och samtidigt bevara fiskresurserna bedrivs forskningsverksamhet för att ge underlag för lämpliga förvaltningsåtgärder. Olika arters biologi och hur olika omgivningsfaktorer påverkar bestånden studeras liksom olika fiskeritekniska/ekonomiska aspekter som fiskefartygens fångstkapacitet, selektivitet i redskap, fiskets miljöpåverkan m.m. I och med försämrade statistiska data från det kommersiella fisket riktas insatser mot alternati- va sätt att utföra bestånduppskattningar inklusive att utveckla matema- tiska modeller, ny undersökningsmetodik m.m. Mycket av arbetet be- drivs inom ramen för ICES verksamhet. Totalt omsätts under 1997 2 943 000 brittiska pund. Forskning inom följande projektområden pågår: 
  
 · 
  
 Vandringar och populationsförhållanden. Fiskars vandringsmönster studeras för att lämpliga förvaltningsstrategier skall kunna vidtas vad gäller att särskilja olika bestånd och t.ex. upprätta s kyddsområden, fiskestopp m.m. 
  
 · 
  
 Interaktioner mellan arter. Mot bakgrund av att födoväven i havet är komplex där en fiskart utgör både byte och predator för andra arter 
  
 474  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 utvecklas modeller vilka tar hänsyn till predationsförhållandena i syfte att bättre kunna uppskatta storleken på och utvecklingen av oli- ka bestånd. 
  
 · 
  
 Omgivningsfaktorers påverkan på fiskbestånden. Påverkan av både biologiska och icke biologiska faktorer på rekryteringen studeras, speciellt överlevnaden på ägg- och larvstadiet. Framförallt studeras betydelsen av förändrade oceanografiska och klimatologiska förhål- landen för t.ex. planktonproduktionen och därmed fisklarvernas möj- ligheter att överleva. 
  
 · 
  
 Selektivitet i redskap. I syfte att minska fångsterna av icke önskade arter och yngre individer av målarten studeras möjligheter till separa- tion av fångsten med hjälp av selektiva maskstorlekar i trålen. 
  
 · 
  
 Fiskets miljöpåverkan. Studier av trålningens påverkan på bottnarnas djursamhällen pågår samt av omfattningen av bifångster inom både garn och trålfisket. 
  
 Akvakultur 
 Mot bakgrund av den utveckling som skett vad gäller odling av lax, öring och ostron som skett i Storbritannien är den fortsatta forskningsin- satserna riktade mot sådana potentiella arter för odling som har ett högt marknadsvärde, bl.a. vissa marina fiskar men också skaldjur. Forskning som omfattar förbättrad teknik, förebyggande och behandling av sjuk- domar m.m. sker i samarbete med näringen medan offentliga medel sva- rar för merparten av undersökningar vad gäller vattenbrukets miljöef- fekter och sjukdomsspridning hos både vild och odlade fisk. Totalt om- sätts under 1997 709 000 brittiska pund. Följande forskningsområden pågår: 
  
 · 
  
 Odling av marina fiskar. Studier pågår i syfte att övervinna svårig- heterna med hög dödlighet under fiskens larvstadie. I första hand stu- deras födosammansättningens betydelse för överlevnad. Vidare stude- ras temperaturens och könsdifferentieringens betydelse för tillväxten. 
  
 · 
  
 Odling av skaldjur. Studier av musselodling pågår, bl.a. studeras uppdragning i kläckningsanlä ggningar och åtgärder för att öka till- växten med hjälp av olika odlingsbetingelser. Undersökningar om nedsmittning av musslor både vad avser virussjukdomar och alggifter pågår, bl.a. utvecklas metoder för att upprätta ett övervakningspro- gram för att minska hälsoriskerna. 
  
 · 
  
 Fisksjukdomar. För att minimera påverkan av sjukdomar på både odlade och vilda bestånd pågår forskning för att öka förståelsen av olika typer av sjukdomsutbrott. Biologin hos de sjukdomsalstrande organismerna studeras och ny teknik utvecklas för att erhålla snabb 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 475 
  
 diagnos liksom utveckling av ny antibiotika och nya behandlingsme- toder. 
 Indirekt kan FoU som har att göra med fisk och fiske även ingå i and- ra programområden, t.ex. ingår fiskets miljöeffekter i programområdet: vattenmiljö. 
 En avsikt med att göra  
 FoU-verksamheten 
  mer självständig är att CEFAS verksamhet på sikt helt skall bedrivas i konkurrens med andra utförare. Övergången från att ha varit helt integrerad i ministeriet till en självständig enhet sker dock stegvis. Inledningsvis skall motsvarande cirka 20% av den totala budgeten upphandlas i konkurrens. Avsikten är att denna andel successivt skall öka. 
 De uppgifter som CEFAS utför för MAFF utgörs dels av be- ståndsuppskattningar och rådgivning om lämpliga fångstuttag, dels av olika forsknings- och utvecklingsinsatser. Omfattningen av verksamheten dimensioneras genom att en vissa medel avsätts i ministeriets budget. Inom denna ram prioriteras därefter  
 FoU-verksamheten 
  utifrån den av ministeriet utarbetade forskningsstrategin. Det arbete som utförs för MAFF utgör den största delen av CEFAS verksamhet. Uppdragsverk- samhet för andra avnämare utförs utöver den som kontrakterats med departementet. 
 The Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture service, CEFAS 
 CEFAS, som antog sitt nya namn och blev en egen myndighet den 1 april 1997, var tidigare en del av MAFF. 
 Myndigheten svarar för forsknings och undersökningsverksamhet samt rådgivning inom både marina och söta vatten. CEFAS har fyra "kontor" (i vilka ingår laboratorier) med olika huvud uppgifter. CEFAS finansieras ännu till största delen av MAFF men även andra departement bidrar med medel liksom även utanförstående finansiärer. Totalt omsätter CEFAS ca 25 miljoner brittiska pund. Inriktningen är att CEFAS ska arbeta i helt öppen konkurrens. Övergången sker dock stegvis.  
 F.n. har Carter och CEFAS ett "memorandum of  
 understanding", ett slags avtal, dock ej kontrakt i egentlig mening utan en skriftlig överenskom- melse mellan regeringen och myndigheten om vad den ska utföra. Detta kontrakt är ett förstadium till ett avtal mellan myndigheten och regering- en som planeras att utfärdas efter en övergångsperiod då myndigheten kan konkurrera om tjänster och kan fungera självständigt. I en bilaga till avtalet finns en förteckning över CEFAS uppgifter. 
 Arbetet som utförs för MAFF.s räkning är mest omfattande men även externa tjänster utförs inom de områden som CEFAS har kompetens t.ex. 
  
 476  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:24 
  
 marint fiske, fiskodling, sötvattensfiske och akvatisk miljö. Denna del av verksamheten finansieras också till viss del av MAFF, ca 1 miljon brit- tiska pund. 
 De uppgifter som ingår i memorandum och som utförs helt för MAFF delas in i a)  
 FoU-insatser 
  och b) rådgivning inklusive be- ståndsuppskattning. Fish III:s budget för CEFAS är 2,9 m iljoner brittis- ka pund för FOU och 4,5 miljoner brittiska pund för rådgivning. CEFAS kan under pågående "kontraktsperiod" omförhandla sitt "memorandum" om förhållandet mellan resurser och arbetskrav blir orimlig. Inlednings- vis skall motsvarande 20% av MAFF:s totala budget för FOU vid CEFAS föregångare upphandlas genom anbud i konkurrens med de ex- terna instituten. Eftersom Lowestoft ingår i CEFAS ska även laboratoriet upphandla i konkurrens till 20%. En andel som enligt planerna skall ökas successivt. 
 CEFAS har totalt ca 450 anställda. Verksamheten bedrivs vid fyra "kontor" (i vilka ingår laboratorier) med olika huvud uppgifter Lee, Burnham, Waymouth och Lowestoft. Organisationen bedriver undersök- ningar och forskning i både marin och sötvattensmiljö. 
  
 · 
  
 Lee (Wales),  
 som framför allt arbetar med "akvatisk miljö" inklu- sive däggdjur och icke kommersiella arter (samt något som benämn- des som conservative angel) 
  
 · 
  
 Burnham  
 är en liten enhet på östkusten för fisksjukdomar som troli- gen kommer att läggas ned och verksamheten koncentreras då till Waymouth. 
  
 · 
  
 Waymouth  
 är en liten enhet vid sydkusten främst inriktad mot fisk- sjukdomar och skaldjur. 
  
 · 
  
 Lowestoft  
 är det absolut största laboratoriet med ca 100 anställda. Laboratoriet har modern utrustning för fiskforskning bl.a. akvarier, strömmande vatten, akustiktankar och ett elektroniskt system för hantering av databaser. Verksamhetens tyngdpunkt består av be- ståndsuppskattningar och allt därmed sammanhängande statistikar- bete för att ge underlag för kvotförhandlingar. Lowestoft tar fram un- derlagen för ICES arbetsgrupper och databanker. 
  
 · 
  
 Oceangående undersökningsfartyg  
  
 finns två stycken som anges var mycket moderna och som är ackrediterade för ISO 9 000 och IMO:s internationella säkerhetskod. 
  
 Genom marknadsföring skall CEFAS inriktas mot fyra områden: Fis- kerivetenskap och styrning, Miljöforskning och miljöövervakning, Fis- kodling och fiskhälsa samt kontraktsforsknings och konsultation. 
  
 · 
  
 Fiskerivetenskap  
 omfattar undersökningar och forskning i syfte att åstadkomma ett uthålligt fiske och resursbevarande. I marin- och söt- 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 1  
 477 
  
 vattensmiljö utförs studier av ekosystem samt biologiska störningar i dessa. Åldersbestämning av fisk och de databaser som har kunnat byggas upp genom ett kontinuerligt arbete är en grund i verksamhe- ten. 
  
 · 
  
 Miljöforskning och övervakning  
 i akvatiska miljöer är ett område där CEFAS direkt utnyttjas för att ta fram underlag för övervakningspro- gram och ny lagstiftning. GIS- system och statistik används för baselinestudier. Arbetet omfattar både utveckling och design av nya övervakningsprogram, miljöanalyser, riskstudier och studier över längre tid inom förorenade områden. Även toxikologi och födoämne- sanalyser ingår i verksamheten. 
  
 · 
  
 Fiskodlingsområdet  
 omfattar kontraktsforskning och konsultation vid uppstart och förbättring av fis kodlingar, urval av miljöer och pro- duktionsdesign, foderval, sjukdomar och hälsa. Verksamheten om- fattar marina miljöer såväl som sötvatten. 
  
 · 
  
 Forskning, konsultation och utbildning  
  
 utgör ett speciellt område där kunskaperna från de olika verksamheterna nyttiggörs för att lösa pro- blem inom fiske och miljöfrågor. Verksamheten bygger på kontrakt och kunderna kommer från den offentliga sektorn såväl som organi- sationer och från industrin bl.a. petroleomindustri, vatten, kemisk och farmacutisk industri. 
  
 478  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2 
 Kartläggning av  
 FoU-verksamheten 
  inom området fisk och fiske 
 Bakgrund 
 Någon samlad aktuell bild av  
 FoU-verksamheten 
  på området fisk och fiske i Sverige finns ej publicerad. Den senaste kartläggningen gjordes i samband med att programmet för fiskforskning för Sverige (Fiskforsk- ning för Sverige 1987 proposition 1983/84:107 och 1985/85:143) utar- betades av SJFR och dåvarande Fiskeristyrelsen. 
 I syfte att erhålla en heltäckande bakgrundsbild av aktuell undersök- nings- och  
 FoU-verksamhet 
  inom området fisk och fiske genomförde Fis- keriutredningen en enkätundersökning för att kartlägga var sådan verk- samhet äger rum, vilken FoU som bedrivs och hur den finansieras. 
 Tillvägagångssätt 
 Målsättningen var att erhålla information om all  
 FoU-verksamhet 
  som omfattar fisk och fiske varför det i enkäten betonades att svar önskades från institutioner och projektansvariga med verksamhet inom området  
 i vid bemärkelse  
 . Avsikten var att erhålla uppgifter inte bara om de mer tillämpade verksamheterna som fiske, fiskevård och vattenbruk utan även om grundläggande verksamhet som rör fisk, t.ex. ekologi, fysiologi, ge- netik etc. 
 Förfrågan utgick till olika institutioner som kunde förväntas ha FoU- verksamhet inom området; Fiskeriverket, Laxforskningsinstitutet (LFI), Statens veterinärmedicinska anstalt, Sveriges lantbruksuniversitetet (SLU) samt institutioner vid universitet och högskolor. Förteckning över de institutioner som inkom med svar, d.v.s. har  
 FoU-verksamhet 
  inom området fisk och fiske följer nedan (2.5). 
 I enkäten efterfrågades dels en kortfattad beskrivning av institutionens inriktning samt en redogöreslse för pågående projekt rörande inriktning, 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 479 
  
 personalsituation och finansiering. Redovisning av i enkäten ställda frå- gor följer nedan. Redovisade resultat från enkätsvaren motsvarar den aktuella situationen, d.v.s. förhållandena under 1997. I och med att den mesta  
 FoU-verksamheten 
  bedrivs i projektform, d.v.s. med tidsbegränsad varaktighet, ändras situationen vad gäller forskningsinriktning, personal- situation och finansiering kontinuerligt. 
 Definitioner 
 Forskningsområden 
 I enkäten ombads den projektansvarige att ange ämnesområde för verk- samheten. Med hjälp av dessa svar samt beskrivningen av projektet dela- des varje projekt in i olika  
 forskningsområden  
 . En lista på de olika forskningsområdena som använts följer nedan (2.6). Uppdelningen följer den som gjordes i samband med programmet för fiskforskning för Sveri- ge med tillägg av bl.a. monitoring (övervakning). Betonas skall att av- gränsningen mellan de olika områdena är oskarp och att ett projekt dess- utom kan spänna över två eller flera områden. I sådana fall har indelning gjorts utifrån vad som bedömts vara den huvudsakliga inriktningen eller i vissa fall delats upp på flera områden. 
 Med ledning av beskrivning av syfte och arbetssätt inom projektet gjordes en indelning av projekten i olika  
 forskningskategorier 
 ; tillämpad respektive mer grundläggande  
 FoU-verksamhet. 
  
 Enligt regeringens proposition 1996/7:5 Forskning och samhälle kan  
 FoU-verksamhet 
  delas upp enligt följande: "FoU indelas i grundforsk- ning, tillämpad forskning och utvecklingsarbete. Dessa kategorier an- vänds allmänt i den forskningspolitiska diskussionen, men gränserna mellan dem är flytande. Med grundforskning avses forskning efter ny kunskap och nya idéer utan någon bestämd tillämpning i sikte. Begreppet inrymmer även forskning vars inriktning är att lägga en grund som kan tänkas ge tillämpning. I begreppet tillämpad forskning ligger forskning med bestämda tillämpningar i sikte. Utvecklingsarbete avser att utnyttja forskningsresultat och vetenskaplig kunskap och nya idéer för att åstad- komma nya produkter, processer, system eller väsentliga förbättringar av redan existerande sådana." 
 Indelningen av projekten i kategorier följer i allt väsentligt ovanståen- de, varvid fyra kategorier använts där grundforskning delats upp i två kategorier, medan tillämpade forskning och utvecklingsarbete förts till- samma kategori då även utvecklingsarbete kan sägas ha bestämda till- lämpningar i sikte. Den fjärde kategorin utgörs av undersökningsverk- samhet t.ex. olika typer av rutinundersökningar såsom kontinuerlig över- vakning av fiskbestånd (se 2.7). Som betonas ovan när det gällde indel- ningen i olika forskningsområden ska det även när det gäller forsknings- kategorier framhållas att övergångarna mellan de olika kategorierna är flytande. Liksom för forskningsområden kan ett projekt omfatta både grundläggande och tillämpad FoU. Indelningen har i dessa fall gjorts ef- 
  
 480  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 ter vad som bedömts vara huvudinriktningen alternativt delats upp på olika kategorier. 
 Enkätens utformning 
 Till institutionsansvarig 
  
 · 
  
 Beskriv kortfattat institutionens uppgift: (t.ex.  
  
 universitets-institution 
  med uppgift att bedriva grundundervisning, utbilda doktorander samt bedriva forskning) 
  
 · 
  
 Ange antalet verksamma handledare inom området fisk och fiske vid institutionen 
  
 · 
  
 Ange antalet doktorander med forskningsuppgifter inom området fisk och fiske vid institutionen 
  
 · 
  
 Ange grovt hur stor del av institutionens resurser/verksamhet (%) som omfattar FoU inom området fisk och fiske 
  
 Till projektansvarig 
 Frågeformulär (ett formulär per projektbeskrivning) 
  
 · 
  
 Institution 
  
 · 
  
 Projektets titel 
  
 · 
  
 Projektansvarig 
  
 · 
  
 Ämnesområde (huvudsaklig inriktning) 
  
 · 
  
 Ge en kortfattad beskrivning av syftet med projektet,(vad studeras och varför) 
  
 · 
  
 Redogör kortfattat för metodik/arbetssätt inom projektet:(hur bedrivs undersökningen) 
  
 · 
  
 Projektets varaktighet, (startår och slutår eller pågående) 
  
 · 
  
 Antal personer (hel/halvtid etc.) per kategori inom projektet, (t.ex. docent/fil. dr./doktorand/assistent) 
  
 · 
  
 Projektets finansiering, (mängd erhållna medel per finansiär och år) 
  
 · 
  
 Eventuella samarbetspartners, (internationella organisationer, myn- digheter, universitet./högskolor) 
  
 · 
  
 Eventuell planerad fortsättning, (inriktning, tänkt finansiering) 
  
 Institutioner med FoU inom området fisk och fiske 
 Fiskeriverket 
  
 · 
  
 Sötvattenslaboratoriet (inklusive Örebrokontoret och försöks- stationen i Älvkarleby) 
  
 · 
  
 Kustlaboratoriet (med kontor på flera platser utmed kusten) 
  
 · 
  
 Havsfiskelaboratoriet (inklusive Östersjölaboratoriet i Karlskr ona) 
  
 · 
  
 Försöksstationen i Parker 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 481 
  
 ·  
 Utredningskontoren i Jönköping, Härnösand och Luleå. 
 Laxforskningsinstitutet (LFI) 
 Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) 
  
 · 
  
 Vattenbruksinstitutionen, Umeå 
  
 · 
  
 Institutionen för skoglig zooekologi, Umeå 
  
 · 
  
 Institutionen för patologi, Uppsala 
  
 · 
  
 Livsmedelsvetenskap, Uppsala. 
  
 Uppsala universitet 
  
 · 
  
 Zoologiska institutionen 
  
 · 
  
 Limnologiska institutionen 
  
 · 
  
 Institutionen för medicinsk immunologi och mikrobiologi 
  
 · 
  
 Institutionen för fysiologisk botanik 
  
 · 
  
 Institutionen för miljö- och utvecklingsbiologi. 
  
 Stockholms universitet 
  
 · 
  
 Zoologiska institutionen 
  
 · 
  
 Institutionen för systemekologi 
  
 · 
  
 Institutet för tillämpad miljöforskning 
  
 · 
  
 Enheten för populationsgenetik. 
  
 Lunds universitet 
  
 · 
  
 Limnologiska avdelningen 
  
 · 
  
 Ekologiska institutionen 
  
 · 
  
 Genetiska institutionen. 
  
 Umeå universitet 
  
 · 
  
 Institutionen för miljökemi 
  
 · 
  
 Institutionen för ekologisk zoologi 
  
 · 
  
 Institutionen för cell- och molekylärbiologi. 
  
 Göteborgs universitet 
  
 · 
  
 Zoofysiologiska avdelningen 
  
 · 
  
 Avdelningen för ekologisk zoologi 
  
 · 
  
 Institutionen för marin ekologi (Kristineberg och Tjärnö). 
  
 482  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Naturhistoriska riksmuseet 
  
 ·  
 Sektionen för vertebratzoologi 
 Statens veterinärmedicinska anstalt 
  
 · 
  
 Fiskavdelningen 
  
 · 
  
 Virologiska laboratoriet. 
  
 Karolinska institutet 
  
 ·  
 Mikrobiologiskt och tumörbiologiskt centrum 
 Högskolan Kalmar 
  
 ·  
 Institutionen för naturvetenskap. 
 SIK (Institutet för livsmedel och bioteknik) 
 Lindholmen utveckling AB 
 Uppdelning på FoU områden 
  
 ·  
  
 Monitoring,  
 övervakning av bestånd omfattande såväl be- ståndsuppskattningar för bedömning av mö jliga uttag som miljö- kontroll med fisk som indikatororganism 
  
 · 
  
 Fiskevård,  
 åtgärder för skötsel av bestånd i naturvatten, t.ex. bio- topvård eller utsättning av fisk 
  
 · 
  
 Fiskeriteknik,  
 teknikutveckling med koppling till fisket t.ex. ut- formning av ändamålsenliga fiskeredskap, selektionsundersök- ningar etc 
  
 · 
  
 Fiskeriekonomi,  
 beräkning av kostnader i samband med fiske både avseende lönsamhet för näringen och utnyttjande som naturr esurs 
  
 · 
  
 Vattenbruk 
 , odling av fisk i artificiell miljö, intensivt (t.ex. kas- sodling) eller extensivt (t.ex. dammar) 
  
 · 
  
 Ekologi 
 , sambandet mellan fisken och dess miljö; både andra indi- vider, arter och den fysiska miljön 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 483 
  
 · 
  
 Fysiologi,  
 funktionen av organ och celler vad avser t.ex. nutrition, respiration och reproduktion 
  
 · 
  
 Genetik 
 , ärftlighet vad avser t.ex. avel inom vattenbruket eller att bevara genetisk variation 
  
 · 
  
 Sjukdomar,  
 infektionssjukdomar och parasiter; diagnos och biolo- gi både inom vattenbruket och på viltlevande fisk 
  
 · 
  
 Molekylärbiologi/Immunologi,  
 cellbiologi på molekylär nivå; struktur och processer t.ex. genteknik, immunologiska mekanismer 
  
 · 
  
 Toxikologi,  
 verkningar, metabolism och riskuppskattning av olika typer av gifter 
  
 · 
  
 Systematik,  
 släktskapsförhållanden mellan arter/artgrupper vad avser utvecklingshistoria och utbredning. 
 Indelning i forskningskategorier: 
  
 1. 
  
 Inomvetenskaplig grundforskning, studier av samband/mekanismer utan specifikt nyttoperspektiv 
  
 2. 
  
 Riktad grundforskning, studier av samband/mekanismer med ett bak- omliggande nyttoperspektiv 
  
 3. 
  
 Tillämpad forskning, forskning med ett tydligt användarpersektiv; ska lösa ett specifikt problem och utvecklingsarbete, förbättring av be- fintlig metodik 
  
 4. 
  
 Undersökningsverksamhet, studier av om förändringar sker; kartlägg- ningar; färdig metodik; rutinundersökningar. 
  
 Resultatsammanställning av enkätsvar 
 Antal årsverken 
 Det sammanlagda antalet årsverken för undersöknings- och FoU- verksamhet inom området fisk och fiske i Sverige uppgår enligt enkäten till 272, fördelat på 105 årsverken forskande personal (personer med an- svar för FoU projekt), 79 årsverken assistenter och 88 årsverken dokto- rander. Inom Fiskeriverket uppgår antalet årsverken för  
 FoU-verksamhet 
  till 84 varav 44 som forskande personal. Till Fiskeriverket är 6 dokto- rander knutna, d.v.s. har arbetsplats vid något av Fiskeriverkets labora- torier men tillhör och har handledning vid någon universitetsinstitution. Antalet årsverken inom universiteten uppgår t ill 128,5 varav 40 årsver- Wagner forskande personal och 66 doktorander. 
 Av resterande antalet årsverken finns de flesta inom SLU, 37 årsver- Wagner och vid Laxforskningsinstitutet med 10 årsverken. Se vidare tabell 1. 
  
 484  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Tabell 1. Antal årsverken för undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  inom 
  
 området fisk och fiske 1997. 
  
 Forskare 
  
 Assistenter 
  
 Doktorander 
  
 Fiskeriverket 
  
 Havsfiskelaboratoriet 
  
 12 
  
 19 
  
 Kustlaboratoriet 
  
 9.5 
  
 11 
  
 2.25 
  
 Sötvattenslaboratoriet 
  
 19 
  
 6 
  
 3 
  
 Parker 
  
 2.25 
  
 2 
  
 Utredningskontoren 
  
 1.33 
  
 2.33 
  
 LFI 
  
 4.33 
  
 6 
  
 SLU 
  
 13 
  
 10.5 
  
 13.75 
  
 SVA 
  
 2 
  
 1 
  
 Universiteten 
  
 Umeå 
  
 5 
  
 0.25 
  
 8.5 
  
 Uppsala 
  
 10 
  
 4.5 
  
 14 
  
 Stockholm 
  
 9.25 
  
 8.25 
  
 15 
  
 Göteborg 
  
 8.75 
  
 4.75 
  
 18 
  
 Lund 
  
 7 
  
 4.75 
  
 10.5 
  
 Övriga 
  
 2.5 
  
 1.33 
  
 3 
  
 Totalt 
  
 104.7 
  
 79.2 
  
 88 
  
 Medel för undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  
 Den totala summan medel till undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  inom området fisk och fiske uppgick under 1997 t ill 126,3 miljoner kronor. Hälften av resurserna (49%) eller 62,4 miljoner förbrukas inom Fiskeri- verket.  
 FoU-verksamheten 
  inom området fisk och fiske vid universiteten motsvarar 40,3 miljoner (32%). Av övriga aktörer/utförare uppgår resur- serna under 1997 till 13.4 miljoner vid SLU och 6,5 miljoner vid LFI. Se vidare tabell 2. 
 SOU 1998:24  
 Bilaga 2  
 485 
 Tabell 2. Resursförbrukning per institution för undersöknings- och FoU- verksamhet inom området fisk och fiske 1997. 
  
 miljoner kronor 
  
 Fiskeriverket 
  
 Havsfiskelaboratoriet 
  
 17.7 
  
 Kustlaboratoriet 
  
 17.9 
  
 Sötvattenslaboratoriet 
  
 17.3 
  
 Parker 
  
 2.6 
  
 Utredningskontoren 
  
 2.0 
  
 LFI 
  
 6.5 
  
 SLU 
  
 13.4 
  
 SVA 
  
 1.4 
  
 Universiteten 
  
 Umeå 
  
 4.9 
  
 Uppsala 
  
 9.6 
  
 Stockholm 
  
 9.4 
  
 Göteborg 
  
 9.8 
  
 Lund 
  
 5.8 
  
 Övriga 
  
 3.5 
  
 Totalt 
  
 126.3 
  
 Finansiärer av undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  inom området fisk och fiske 
  
 FoU-verksamhetens 
  finansiering utgörs till största delen av statliga me- del, dels genom direkta anslag till Fiskeriverket och institutionsanslag till universiteten, dels indirekt via olika forskningsråd. De direkta anslagen uppgår t ill 35,5 miljoner vilket motsvarar 28% av den totala finansie- ringen av undersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  och rådsmedel till 39,5 miljoner eller 31%. För resterande delen av finansiering står internatio- nella organ (EU och Nordiska ministerrådet) med 19,6 miljoner (15,5%), länsstyrelser med 4,7 miljoner (4%), olika privata stiftelser med 6,2 mil- joner (5%) samt industrin med 20,4 miljoner (16%), framförallt kraft- och skogsindustrin genom vattendomar och miljöövervakningsprogram. 
 Finansiering av undersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  uppdelat på olika finansiärer framgår av Figur 1. Av anslagsmedlen uppgår medel 
 till Fiskeriverket till 22,8 miljoner, eller 18 % av den totala finansiering- en. Motsvarande anslag till universiteten uppgår t ill 12,7 miljoner (10%). Av forskningsråden svarar Skogs- och jordbrukets forskningsråd, SJFR, för den största andelen stöd, 16,4 miljoner (13%) i form av både tjänster och projektmedel. Stödet från Naturvetenskapliga forskningsrådet, NFR, för grundforskningsinriktad verksamhet uppgår t ill 5,7 miljoner (4,5%) och från Stiftelsen för miljöstrategisk forskning, MISTRA, för lös- ningsinriktad tillämpad FoU till 5,8 miljoner (4,5%). Naturvårdsverkets (NV) stöd uppgår t ill 9,8 miljoner (7,7%) i form av medel till både mil- jöövervakning och enskilda projekt. Av medel från internationella organ svarar EU för 13,7% av den totala finansieringen i form av stöd via forskningsprogrammen (5,9 miljoner), direkt från fiskeridirektoratet, DG 
  
 486  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 XIV, (5,2 miljoner) och genom olika former av strukturstöd, (6,2 miljo- ner). Av stödet från industrin utgör 5,7 miljoner medel via vattendomar (10:6 medel) och 14,6 miljoner stöd till olika recipientkontrollprogram. Fiskerinäringens stöd till  
 FoU-verksamheten 
  omfattar cirka 50 000 kro- nor och utgörs av stöd för produktutveckling vid SIK. 
  
 Figur 1:  
 Finansiärer av undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  inom om- rådet fisk och fiske 1997. 
  
 INANSI¤RER TOTALT MILJONER KRONOR 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Institutionsanslag 
  
 Länsstyrelsen 
  
 SJFR 
  
 NFR 
  
 MISTRA 
  
 SIDA 
  
 WWF 
  
 NMR 
  
 EU FAIR 
  
 EU DG XIV 
  
 EU struktur 
  
 10:6 medel 
  
 fiskerinäringen 
  
 Fiskeriverket 
  
 Naturvårdsverket 
  
 stiftelser 
  
 industrin 
  
 övriga 
  
 Finansieringen av undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  för de olika huvudaktörerna framgår av Figur 2. Vid Fiskeriverkets laboratorier och försöksstationer utgörs finansieringen till största delen av externa medel. 
 Anslagen via budgetmedel utgör 29% och övriga interna anslag i form av 10:6 medel uppgår t ill 10%. Resterande delen (61%) finansieras genom externa anslag varav de största anslagsgivarna är industrin (15%), SNV (10%), EU (19%) och MISTRA (7%). 
 Finansieringen vid LFI utgörs till största delen, 65,5%, av medel från industrin genom medel för märkningskontroll av fiskutsättningar och till en mindre del (13,5%) av 10:6 medel från Fiskeriverket. Resterande me- del erhålls från externa källor, framförallt NMR och SJFR. Finansiering- en vid SLU utgörs till 22,5% av institutionsanslag med SJFR (19,3%), EU (19,7%) och industrin (12%) som övriga huvudfinansiärer. 
 Fördelningen på finansiärer vid de olika universiteten redovisas i Fi- gur 3. Sammantaget för de olika universiteten utgör institutionsanslagen 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 487 
  
 23%. En stor del av  
 FoU-verksamheten 
  finansieras via forskningsråden, i första hand SJFR (27,5%) och NFR (13,7%) samt av olika privata stif- telser (8%). Endast en mindre del av verksamheten finansieras i dagslä- get via EU:s forskningsprogram (7%). 
 Olika finansiärers stöd till undersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  vid Fiskeriverket redovisas i Figur 4. Vid Havsfiskelaboratoriet motsvarar budgetanslaget 46% med EU som den största externa finansiären (35%) framförallt genom projektmedel direkt från fiskeridirektoratet. Kustlabo- ratoriets verksamhet finansieras till en mindre del av budgetanslag (16%). Industrin utgör den största enskilda finansiären (43,5%) genom att Kustlaboratoriet är utförare av olika kontrollprogram vid t.ex. kärn- kraftverken och olika skogsindustrier. EU svarar för en mindre del (7%) genom strukturfondsmedel. Kustlaboratoriet är även involverat i ett stör- re  
 MISTRA-projekt 
  vilket motsvarar 20% av verksamheten. Vid Söt- vattenslaboratoriet står Fiskeriverkets finansiering till 32% av budget- medel och till 22,5% av interna anslag genom 10:6 medel. SNV svarar för en stor del av finansieringen (27%) genom medel för olika typer av miljöövervakning t.ex. kontroll av kalkningsverksamhetens effekter. Un- dersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  vid utredningskontoren och vid för- söksstationen i Parker finansieras uteslutande av 10:6 medel internt från Fiskeriverket, medel från EU:s strukturfonder samt olika länsstyrelser. 
 Figur  
 2–Figur 
  4 finns endast i den tryckta versionen 
 Forskningsområden 
 Av de totala resurserna om 126 miljoner kronor motsvarar resursåtgång- en för de mer tillämpade områdena monitoring, fiskevård, vattenbruk, fiskeriteknik och ekonomi 53,7% och för mer grundläggande forskning 46,3% (Figur 5). Monitoring, d.v.s. olika typer av beståndsövervakning utgör det största enskilda området med 34% av resurserna. Av övriga tillämpade inriktningar satsas 9,6% av den totala undersöknings- och  
 FoU-verksamheten 
  på fiskevårdsforskning och 6,6% på teknikutveckling, framförallt bättre selektion i redskap. Vattenbruksforskning motsvarar 2,8% och forskning kring fiskerinäringens ekonomi  
 När det gäller de mer grundläggande inriktningarna står den ekologis- ka forskningen för 20,7% av de totala resurserna. Av övriga inriktningar svarar fysiologi för 8,6% och toxikologisk forskning för 6%. FoU gäl- lande genetik, sjukdomar och immunologi motsvarar 3,8%, 2,8% re- spektive 3,8%. 
 Verksamhetens inriktning för de olika huvudaktörerna framgår av Fi- gur 6. Den största delen, 62%, av verksamheten vid Fiskeriverkets labo- ratorier utgörs av monitoring, d.v.s. olika typer av beståndsövervakning. 
  
 488  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Av övrig verksamhet som bedrivs motsvarar fiskevårdsforskning 13%, fiskeriteknik 12% och ekologisk forskning 9%. Vid LFI utgör monitoring 40% medan resterande verksamhet fördelas på genetik (20%), sjukdomar (12%), toxikologi (10%) och ekologi (15%). SLU:s verksamhet utgörs till största delen av ekologisk- (30,5%) och fiskevårdsforskning (23%) med övrig verksamhet fördelad på framförallt fysiologi (10%), genetik (10%), sjukdomar (10%) och vattenbruk (11,5%). Verksamheten vid universiteten utgörs till största delen av grundläggande inriktningar; ekologi (37,8%), fysiologi (21,6%), immunologi (11,6%) och toxikologi (14,2%). Fördelning av resurser på olika forskningsområden vid de olika universiteten framgår av Figur 7. Den ekologiska forskningen är stor vid samtliga universitet medan fördelningen mellan övriga discipliner av- speglar institutionsprofilen vid de olika universiteten (se 15.5). 
 Fördelningen av resurser på olika forskningsområden inom Fiskeri- verket redovisas i Figur 8. Vid både Havsfiskelaboratoriet och Kustlabo- ratoriet utgör monitoring den huvudsakliga verksamheten, 65,5% re- spektive 59,3%. Denna utgörs av beståndsövervakningar för prognoser om lämpliga fångstuttag och vid Kustlaboratoriet även av recipientun- dersökningar utanför olika industrianläggningar där fisk utgör en indi- kator på miljötillståndet. Resterande delen av verksamheten utgörs framförallt av FoU kring fiskeriteknologi (21% respektive 20%), i första hand redskapsutveckling. Vid Sötvattenslaboratoriet står beståndsöver- vakning för 51.8% av verksamheten. Denna omfattar beståndsövervak- ning för dels prognoser om lämpliga uttag men också för övervakning av miljötillstånd. Övrig verksamhet utgörs av framförallt FoU kring fiske- vård (24,7%) och ekologi (22,8%). Förhållandena för försöksstationen i Parker och utredningskontoren är liknande med olika typer av monito- ring och FoU inom fiskevård som huvudsakliga verksamhetsgrenar. 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 489 
  
 Figur 5:  
 Resursförbrukning per ämnesområde inom området fisk och fiske 1997. 
  
 O5 OMR¥DEN TOTALT MILJONER 
  
 45 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 fiskevård 
  
 fiskeriekonomi 
  
 vattenbruk 
  
 ekologi 
  
 immunologi 
  
 toxikologi 
  
 monitoring 
  
 fiskeriteknik 
  
 fysiologi 
  
 genetik 
  
 sjukdomar 
  
 systematik 
  
 Figur  
 6–Figur 
  8 finns endast i den tryckta versionen 
 Forskningskategorier 
 Fördelningen av resurser mellan tillämpad och mer grundläggande FoU- verksamhet framgår av Figur 9. Av de totala resurserna åtgår, 41,2 mil- joner (32,6%), till olika typer av undersökningsverksamhet, framförallt till övervakning av fiskbestånd för att ta fram prognoser och ge underlag för uttag. Resterande resurser fördelas på tillämpad forskning, 30,3 mil- joner (24%), riktad grundforskning, 29,7 miljoner (23,5%) och inomve- tenskaplig grundforskning, 25,2 miljoner (20%). 
 I Figur 10 redovisas inriktningen på verksamheten för respektive hu- vudaktör. Inom Fiskeriverket utgörs verksamheten till största delen, 58%, av undersökningsverksamhet med resterande aktiviteter fördelat på 31% tillämpad forskning och 11% riktad grundforskning. Vid LFI utgörs största delen av verksamheten, 44,5% av  
 undersöknings-verksamhet 
  me- dan andelen riktad grundforskning motsvarar 35% och tillämpad forsk- ning 20,5% av resurserna. Aktiviteterna vid SLU utgörs av framförallt 
  
 490  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 riktad grundforskning, 63,5%, och tillämpad forskning, 30% samt av en mindre andel (6,5%) med karaktären av inomvetenskaplig grundforsk- ning. Vid universiteten bedrivs framför allt inomvetenskaplig grund- forskning (59,5%) och riktad grundforskning (26,5%). Andelen tillämpad verksamhet är liten, sammanlagt 14%. 
 Verksamhetens inriktning vid Fiskeriverkets laboratorier och försöks- stationer visas i Figur 11. Vid Havsfiskelaboratoriet och Kustlaboratoriet är inriktningen i stort sett lika Den största delen av verksamheten utgörs av undersökningsverksamhet, 56% respektive 59%. Övrig verksamhet utgörs av tillämpad forskning (37,5% och 34,5%), och en mindre del med karaktären av riktad grundforskning (6,5% och 6%). Vid Sötvat- tenslaboratoriet utgör undersökningsverksamhet den största delen, 52,5%, av verksamheten. Resterande verksamhet utgörs av tillämpad forskning (23%) och riktad grundforskning (24,5%). Vid utrednings- kontoren och försöksstationen i Parker bedrivs uteslutande tillämpade verksamheter med en stor andel undersökningsverksamhet vid utred- ningskontoren och en stor andel tillämpad forskning vid försöksstationen 
 i Parker. 
  
 Figur 9:  
 Resursförbrukning per forskningskategori 1997. 
  
 miljoner 
  
 45 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 U 
 nd 
 ersöknings- 
  
 Tilläm pad  
 forskning 
  
 Riktad 
  
 Inomvetenskaplig 
  
 verksamhet 
  
 grundforskning 
  
 grundforskning 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 491 
  
 Figur 10:  
 Resursförbrukning per forskningskategori vid Fiskeriverket, Laxforskningsinstitutet, Sveriges lantbruksuniversitet och universiteten 1997. Uppdelad på unders ökningsverksamhet, tillämpad forskning, rik- tad grundforskning, inomvetenskaplig grundforskning. 
 Fiskeriverkets resursförbrukning, 64,0 m iljoner kronor 
 11,0% 
  
  Undersökning 
  
  Tillämpad forskning 
 31,0% 
 Riktad grundforskning 
 58,0% 
 Laxforskningsinstitutets resursförbrukning 6,5 miljoner kronor 
 35% 
  
  Undersökning 
 44% 
  
  Tillämpad forskning 
  
  Riktad grundforskning 
 21% 
  
 492  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Sveriges Lantbruksuniversitets resursförbrukning 13,4 miljoner kronor 
 6% 
 29% 
  
  Tillämpad forskning 
  
  Riktad grundforskning 
  
  Inomvetenskaplig 
 grundforskning 
 65% 
 Universitetens resursförbrukning 40,8 miljoner kronor 
  
 14% 
  
 Tillämpad forskning 
  
 Riktad 
  
 27% 
  
 grundforskning 
  
 Inomvetenskaplig 
  
 59% 
  
 grundforskning 
  
 Fördelning av undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  på olika fiskkategorier 
 Resursfördelningen fördelat på undersökningsverksamhet, tillämpad forskning och grundforskning för på marina arter, limniska (sötvatten) arter respektive vandringsfiskar visas i Figur 12. Vandringsfisk utgörs av både katadroma och anadroma arter d.v.s. lax, öring och ål. I redovis- ningen omfattar marina och limniska arter inte bara de ur kommersiell synpunkt intressanta målarterna utan inkluderar samtliga arter för re- spektive miljö. I redovisningen är samtliga arter för respektive kategori inkluderade, d.v.s. inte bara de kommersiellt intressanta. Däremot har 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 493 
  
 den typ av FoU exkluderats där fisk ingår som studieorganism men inte kan föras till respektive artgr upp, d.v.s. utgörs av vilken fiskart som helst, t.ex. undersökning av djurcellens funktion etc. 
 Resursförbrukningen under 1997 fördelade på respektive artgrupp ser ut som följer: 36,6 miljoner för marina arter, 37,9 miljoner för sötvat- tensarter och 27,1 miljoner för vandringsfisk. Verksamheten vad gäller marina arter utgörs till största delen, 55,5%, av undersökningsverksam- het, framförallt för prognoser om möjliga uttag. Andelen tillämpad forskning uppgår t ill 25,5% av vilken olika typer av redskapsrelaterade undersökningar och utveckling av bestånds- uppskattningsmodeller står för merparten, medan grundforskning utgör en mindre andel, 19%. FoU- verksamheten för limniska arter fördelar sig i stort lika mellan undersök- ningsverksamhet, 36%, tillämpad forskning, 26%, och grundforskning, 36%.  
 Undersöknings-verksamheten 
  utgörs av olika typer av miljööver- vakning men också av resursuppskattningar för pr ognoser om möjliga uttag. Den tillämpade forskningen består framförallt av att utveckla olika fiskevårdsåtgärder men även av utvecklingsarbete för förbättrade be- ståndsuppskattningar. För vandringsfisk åtgår en mindre del, 18%, av re- surserna till undersökningsverksamhet i form av beståndsövervakning av lax/öring genom märkning i samband med utsättningar och för registre- ring av fångststatistik. Den tillämpade forskningen förbrukar 28% av re- surserna och utgörs till stor del av FoU kring fiskevård som biotopvård och olika utsättningsstrategier. Den största andelen av resursförbruk- ningen, 54%, när det gäller vandringsfisk utgörs av grundforskningsin- riktad verksamhet. 
 Av Figur 13 framgår resursförbrukning per huvudaktörer för respek- tive artkategori. När det gäller marina arter motsvarar verksamheten vid Fiskeriverkets laboratorier den största delen, 83%, av resurserna och verksamheten vid universiteten, 17%. Även för sötvattensarter utgör verksamheten vid Fiskeriverkets laboratorier den största andelen, 71%. Av resterande resurser går 19,5% till verksamheten vid universiteten re- spektive 9% till SLU. När det gäller vandringsfisk är bilden en annan. Fiskeriverkets laboratorier svarar för en mindre del, 21%, av resursför- brukningen. FoU på vandringsfisk bedrivs i stället vid LFI med 23% av resurserna, men stora forskningsinsatser görs också vid universiteten och vid SLU, motsvarande 29% respektive 24% av resurserna. 
  
 494  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:24 
  
 Figur 12. Resursförbrukning inom undersöknings- och  
 FoU-verksam- 
  heten fördelat på marina arter, sötvattensarter och vandringsfiskar 1997. 
  
  Grundforskning 
  
 Tillämpad forskning 
  
  Undersökningsverksamhet 
 40 
 35 
 30 
 25 
 20 
 15 
 10 
 5 
 0 
 Marina 
  
 Limniska 
  
 Vandringsfiskar 
  
 Figur 13. Resursåtgång för respektive artkategori; marina arter, sötvat- tensarter och vandringsfiskar för olika utförare av undersöknings- och  
 FoU-verksamhet 
  1997. 
 M arina arter, 36,6 miljoner krono Hunt17% 
  
  Fis keriverket 
  
  Un ivers itet 
 83% 
  
 SOU 1998:24 
  
 Bilaga 2  
 495 
  
 Limniska arter, 37,9 miljoner kronor 
 9% 
 20% 
  
  Fiskeriverket 
  
  Universitet 
  
  SLU 
 71% 
 Vandringsfiskar, 27,1 miljoner kronor 
 3% 
 21% 
 23% 
  
  Fiskeriverket 
  
  universitet 
  
  SLU 
  
  Laxforskningsinstitutet 
  
  Övriga 
 29% 
 24%