sou 2003 88 d2 
 6WUXNWXUELGUDJ 
 %DNJUXQG 
  
 .RPPLWWpQV Wong  
 7Yn GHOPRGHOOHU L NRVWQDGVXWMlPQLQJHQ 
 I|U NRPPXQHU QlULQJVOLYVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU RFK VYDJW EH 
 IRONQLQJVXQGHUODJ XWJnU Todd RFK VNDSDU 
 WLOOVDPPDQV PHG GHQ GHO DY XWIDOOHW DY NRPPLWWpQV VDPODGH 
 Farley |YHUVWLJHU HQ SURFHQW Sn VNDWWHVDWVHQ HWW Q\WW VWDW 
 OLJW VWUXNWXUELGUDJ 
 )|U ODQGVWLQJHQ lU GHW HQ GHOPRGHOO VPn ODQGVWLQJ VRP 
 XWJnU RFK VNDSDU WLOOVDPPDQV PHG GHQ GHO DY XWIDOOHW DY NRP 
 PLWWpQV VDPODGH Farley |YHUVWLJHU SURFHQW Sn VNDWWH 
 VDWVHQ VRP I|UV VDPPDQ WLOO HWW Q\WW VWDWOLJW VWUXNWXUELGUDJ 
 6WUXNWXUELGUDJHW I|UHVOnV OLJJD XWDQI|U XWMlPQLQJVV\VWHPHW 
 RFK Gilbert DWW GHQ I|UHVODJQD UHJOHULQJVSRVWHQ VlQNV 
 PHG PRWVYDUDQGH EHORSS 
 )DVWD LQI|UDQGHWLOOlJJ LQI|UGHV L XWMlPQLQJVV\VWHPHW I|U DWW PLOGUD GH HNRQRPLVND HIIHNWHUQD I|U GH NRPPXQHU VRP NRP DWW In YlVHQWOLJW OlJUH HUVlWWQLQJ lQ L GHW VWDWVELGUDJVV\VWHP VRP I|UHJLFN XWMlPQLQJVV\VWHPHWV LQI|UDQGH 'HWWD PRWVYDUDU LQWH Griffin VNLOOQDGHU XWDQ DY DYVSHJODU L K|J JUDG WU|JKHWHU L RPVWlOOQLQJHQ 
 'H Mccoy RFK ODQGVWLQJHQ KDU HPHOOHUWLG HQ I|UK|MG NRVWQDGVQLYn VRP NDQ WD P\FNHW OnQJ WLG DWW Walls YDG VRP JlOOHU L |YULJD ODQGHW 'HW NDQ RFNVn YDUD Vn DWW NRPPXQHU VlUVNLOW L JOHVE\JG WYLQJDV WD HWW VW|UUH DQVYDU I|U ORNDOVDPKlOOHWV LQIUDVWUXNWXU RFK XWYHFNOLQJ 'HW lU GlUI|U L K|J JUDG Obrien VnGDQD KlQV\Q WDV Rocha RFK VWDWVELGUDJV V\VWHP 
  
 )|U DWW NRPSHQVHUD GH NRPPXQHU VRP HUKnOOLW K|JD ELGUDJV LQNRPVWHU L V\VWHPHQ I|UH PHQDGH 6WUXNWXUNRVWQDGVXWUHG Lyons DWW PDQ VNXOOH LQI|UD HWW VlUVNLOW UHJLRQDOSROLWLVNW VWDWV ELGUDJ 6WDWVELGUDJHW YDU WlQNW DWW XWJn WLOO JOHVE\JGVNRPPXQHU \WVWRUD NRPPXQHU RFK NRPPXQHU PHG HQ VWUXNWXUHOOW EHWLQJDG DUEHWVO|VKHW 'HWWD VNXOOH NRPSHQVHUD I|U OnQJD DYVWnQG DYVDNQD GHQ DY HQ IXQJHUDQGH SULYDW PDUNQDG I|U PnQJD VHUYLFHWMlQVWHU VDPW XWJ|UD HWW ELGUDJ WLOO QlULQJVOLYVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU %LGUDJHW I|UHVORJV OlJJDV XWDQI|U XWMlPQLQJVV\VWHPHW RFK ILQDQVLHUDV DY HQ PLQVNQLQJ DY VWDWVELGUDJHW 
 ([SHUWJUXSSHQ I|U I|UHQNODG NRPPXQDO XWMlPQLQJ I|UVORJ L VLWW EHWlQNDQGH DWW PDQ VNXOOH EU\WD XU YLVVD PRGHOOHU XU NRVWQDGV Merritt VNDSD HWW VlUVNLOW VWDWVELGUDJ YLG VLGDQ DY XWMlP QLQJHQ , GHW James LQJLFN lYHQ PHUSDUWHQ Fitzgerald LQI|UDQGHWLOOlJJHQ )LQDQVLHULQJHQ VNXOOH VNH JHQRP DWW GHW JHQHUHOOD VWDWVELGUDJHW PLQVNDGHV PHG PRWVYDUDQGH EHORSS 
 7DEHOO  
 6WDWVELGUDJHWV VWRUOHN HQOLJW ([SHUWJUXSSHQV I|UVODJ PLOMRQHU NURQRU 
  
 6HNWRU 
 .RPPXQ /DQGVWLQJ 
 7RWDOW 
 %HORSS 
 7RWDOW VNXOOH VWDWVELGUDJHW XSSJn WLOO FLUND PLOMRQHU NURQRU 
 gYHUYlJDQGHQ RFK Miller I|UHVOnU DWW Gonzalez EU\WV XW Conrad XWMlPQLQJHQ .RPPXQHU RFK ODQGVWLQJ NRPSHQVHUDV JHQRP DWW PDQ LQI|U HWW VWDWOLJW ILQDQVLHUDW ELGUDJ HWW Vn NDOODW VWUXNWXUELGUDJ 'HWWD VWDWVELGUDJ I|UHVOnV OLJJD XWDQI|U GDJHQV XWMlPQLQJVV\VWHP 
  
 0RWLYHULQJ 
  
 .RPPLWWpQ DQVHU DWW GHW lU DQJHOlJHW DWW Stevens VWUXNWXUHOOD NRVWQDGVVNLOOQDGHU 'HW lU GlUWLOO Thompson DWW Gonzalez NDQ SnYHUNDV DY ORNDOD HOOHU UHJLRQDOD SROLWLVND EHVOXW 
 'HVVXWRP ILQQV GHW JRGD VNlO DWW LQWH Simmons SULVVlWWQLQJ Sn ROLND UHJLRQDOD RFK ORNDOD PDUNQDGHU WURWV DWW VnGDQD SULVVNLOOQDGHU QDWXUOLJWYLV SnYHUNDU NRVWQDGVOlJHW I|U GHQ HQVNLOGD NRPPXQHQ 8WMlPQDV VnGDQD NRVWQDGVVNLOOQDGHU ULVNHUDU GH DWW SHUPDQHQWDV RFK Bruce 6nOXQGD NDQ HQ ORNDO K|JNRQ MXQNWXU GULYD Campbell Sn ERHQGH RFK WMlQVWHU 6NXOOH GHWWD XWMlPQDV GYV GHOYLV EHWDODV Navarro WYlUWRP EHILQQHU VLJ L HQ ORNDO OnJNRQMXQNWXU Vn VNXOOH µXWMlPQLQJHQµ |ND GH UHJLRQDOD VNLOOQDGHUQD L ODQGHW 'HW NDQ LQWH KHOOHU XWHVOXWDV DWW Sanchez SURFHVV NDQ GULYD XSS GHW JHQHUHOOD NRVWQDGVOlJHW L NRP PXQDO YHUNVDPKHW 
 'HW NDQ RFNVn ILQQDV VNlO DWW SnPLQQD RP DWW Lowery LQWH Hebert ILQDQVLHULQJ Dixon[WSROLWLNHQ YDUNHQ GHQ VWDWOLJD UHJLRQDOD HOOHU ORNDOD 'HW NDQ MX OLJJD QlUD WLOO KDQGV DWW DQVH DWW EHIRONQLQJVVYDJD NRPPXQHU PHG EHW\GDQGH XWIO\WWQLQJ ERUGH In HQ H[WUD HUVlWWQLQJ I|U DWW EURPVD HQ QHJDWLY XWYHFNOLQJ RFK NXQQD ELGUD WLOO HQ PHU DNWLY WLOOYl[WSROLWLN 'HW NDQ RFNVn YDUD ORFNDQGH DWW Taylor[WNRPPXQHU VRP KDU VWRU EHW\GHOVH I|U KHOD ODQGHWV WLOOYl[W PHQ VRP VDPWLGLJW EURWWDV PHG VWRUD HNR QRPLVND SUREOHP RFK HIWHUVDWWD EHKRY DY W H[ XWE\JJG NROOHNWLY WUDILN 6nGDQD nWJlUGHU lU Cline[WSROLWLVND RFK E|U KDQWHUDV XWDQI|U XWMlPQLQJVV\VWHPHW 
 $Y GHVVD VNlO RFK lYHQ L V\IWH DWW I|UHQNOD XWMlPQLQJVV\VWHPHW E|U YLVVD GHODU Jackson NRVWQDGVXWMlPQLQJHQ EU\WDV XW RFK I|UDV WLOO HWW Q\WW VWDWOLJW VWUXNWXUELGUDJ bYHQ GHQ Castillo WLOO YLVVD NRPPXQHU I|U RPVWlOOQLQJ IUnQ WLGLJDUH XWMlP QLQJV RFK VWDWVELGUDJVV\VWHP L IRUP DY IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJ E|U EHDNWDV YLG XWIRUPQLQJHQ DY VWUXNWXUELGUDJHW 
 'HW lU VDPWLGLJW YLNWLJW DWW LQWH I|UD IDNWRUHU VRP IDNWLVNW DYVHU VWUXNWXUHOOD NRVWQDGVVNLOOQDGHU WLOO VWUXNWXUELGUDJHW 6NXOOH GHW VNH InU PDQ WYn V\VWHP I|U DWW XWMlPQD VWUXNWXUHOOD NRVWQDGVVNLOOQDGHU KRV NRPPXQHU RFK ODQGVWLQJ , GHW HQD IDOOHW VNXOOH XWMlPQLQJHQ VNH JHQRP Hayes V\VWHPHW PHG VWDWOLJW SnEMXGQD ELGUDJ RFK Curry NRPPXQNUHWVHQ RFK L GHW DQGUD IDOOHW JHQRP HWW YDQOLJW XWJLIWVDQVODJ Sn VWDWVEXGJHWHQ , GHW VLVWQlPQGD IDOOHW VNXOOH 
  
 Brock VWUXNWXUHOOD NRVWQDGVVNLOOQDGHU LQJn L HWW VWUXNWXU ELGUDJ WLOOVDPPDQV PHG DQQDQ IRUPHU DY ELGUDJ WLOO NRPPXQHUQD 'lUPHG NDQ LQVODJHQ DY XWMlPQLQJ I|U VWUXNWXUHOOD VNLOOQDGHU L VWUXNWXUELGUDJHW XSSIDWWDV VRP PHU HOOHU PLQGUH JRGW\FNOLJD 'HWWD L NRPELQDWLRQ PHG DWW GHW U|U VLJ RP HQ YDQOLJW XWJLIWVDQVODJ Sn VWDWVEXGJHWHQ VRP RPSU|YDV L nUOLJD EXGJHWI|UKDQGOLQJDU ELGUDU WLOO HQ Collins RFK WURYlUGLJKHW I|U XWMlPQLQJHQ $Y OLNQDQGH VNlO lU GHW RFNVn YLNWLJW DWW VWUXNWXUELGUDJHW EHJUlQVDV Vn DWW UHODWLYW In NRPPXQHU RPIDWWDV DY GHW 
 .RPPLWWpQ I|UHVOnU DWW I|OMDQGH GHOPRGHOOHU I|U NRPPXQHUQD OlJJV VDPPDQ WLOO HWW VWUXNWXUELGUDJ XWDQI|U XWMlPQLQJVV\VWHPHW 
  
 QlULQJVOLYV RFK V\VVHOVlWWQLQJVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU 
  
 VYDJW EHIRONQLQJVXQGHUODJ VDPW 
  
 GHQ GHO DY XWIDOOHW DY NRPPLWWpQV VDPWOLJD I|UVODJ LQNOXVLYH HIIHNWHQ DY Hebert IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJHQ VRP |YHUVWLJHU HQ NURQD Sn VNDWWHVDWVHQ 
  
 )|U ODQGVWLQJHQ I|UHVOnU NRPPLWWpQ DWW I|OMDQGH GHOPRGHOO VNDOO 
 LQJn L HWW VWUXNWXUELGUDJ XWDQI|U XWMlPQLQJVV\VWHPHW 
  
 VPn ODQGVWLQJ 
  
 GHQ GHO DY XWIDOOHW DY NRPPLWWpQV VDPODGH Collins HIIHNWHQ DY Hebert IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJHQ VRP |YHUVWLJHU IHPWLR |UH Nguyen 
  
 1lULQJVOLYV RFK V\VVHOVlWWQLQJVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU 
 , Shepherd Alexander PHUNRVWQDGHU Sn JUXQG NRPPXQHUQDV LQVDWVHU L QlULQJVOLYV RFK V\VVHOVlWWQLQJVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU 'H NRPPXQHU VRP XQGHU GHQ VHQDVWH IHPnUVSHULRGHQ KDU KDIW HQ DQGHO DY Olsen nOGHUQ VRP YDULW DUEHWVO|VD HOOHU L NRQMXQNWXUEHURHQGH nWJlUGHU SURFHQWHQKHWHU Evans HUVlWWV PHG NURQRU SHU LQYnQDUH SHU SURFHQWHQKHW 
 (QOLJW 6WDWLVWLVND Combs NRP PXQHUQDV NRVWQDGHU I|U DUEHWVPDUNQDGVnWJlUGHU WLOO PLOMDUGHU EUXWWR 'UDV LQWlNWHU DY GlU VWDWHQ VWnU I|U GHQ Brooks XSSJnU Warner PLOMDUGHU NURQRU cWJlUGHU VRP V\IWDU WLOO DWW SnYHUND QlULQJVOLYVVWUXNWXUHQ L NRPPXQHQ WLOO H[HP 
  
 SHO GULIWVELGUDJ WLOO QlULQJVOLYVERODJ NRVWDGH PLOMDUGHU EUXWWR RFK Smith 
 7RWDOW VHWW KDU NRPPXQHUQD NRVWQDGHU I|U QlULQJVOLYV RFK V\VVHOVlWWQLQJVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU Sn PLOMDUGHU EUXWWR RFK 
 PLOMDUGHU QHWWR 
 'HODU PDQ LQ NRPPXQHUQD L VH[ JUXSSHU HIWHU GHQ VWDQGDUG NRVWQDG GH HUKnOOHU L GHQ QXYDUDQGH GHOPRGHOOHQ VHU YL DWW K|JUH HUVlWWQLQJ JHU K|JUH NRVWQDGHU )|U QlULQJVOLYVnWJlUGHUQD JlOOHU GHW I|U DOOD HUVlWWQLQJDU )|U DUEHWVPDUNQDGVnWJlUGHUQD JlOOHU GHW XSS WLOO GH K|JVWD HUVlWWQLQJDUQD 6WRUD GHODU Johnson NRVWQDGHU VRP PRGHOOHQ lU WlQNW DWW NRPSHQVHUD I|U ILQDQVLHUDV H[WHUQW 6WDWHQ VWnU I|U HQ VWRU GHO JHQRP GHW ULNWDGH VWDWVELGUDJHW WLOO DUEHWV PDUNQDGVXWELOGQLQJDU .RVWQDGVXWMlPQLQJHQ lU WlQNW DWW Monroe , Hill QHWWR NRVWQDGHU I|U GH DNWXHOOD YHUNVDPKHWHUQD *LYHW HQ JHQRPVQLWWOLJ NRVWQDG Sn FLUND NURQRU SHU LQYnQDUH WUlIIDU PRGHOOHQ UlWW I|U NRPPXQHU PHG OnJ HOOHU LQJHQ HUVlWWQLQJ )|U NRPPXQHU PHG HQ HUVlWWQLQJ Sn PHOODQ RFK NURQRU SHU LQYnQDUH |YHUVNDWWDV Lester FLUND NURQRU SHU LQYnQDUH )|U GH nWWD NRP PXQHUQD PHG K|JVW HUVlWWQLQJ |YHUVNDWWDV NRVWQDGHUQD PHG XSS WLOO NURQRU SHU LQYnQDUH 
 )LJXU  
 1HWWRNRVWQDGHU I|U DUEHWVPDUNQDGVnWJlUGHU RFK QlULQJVOLYVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU NURQRU SHU LQYnQDUH 
  
 !      " 
  
 6YDJW EHIRONQLQJVXQGHUODJ 
  
 .RPPXQHUQD NRPSHQVHUDV L GHOPRGHOOHQ I|U PHUNRVWQDGHU Sn 
 JUXQG DY VYDJW EHIRONQLQJVXQGHUODJ 'HVVD NDQ XSSVWn Sn JUXQG DY 
  
 VlPUH I|UXWVlWWQLQJDU I|U LQWHUNRPPXQDOW VDPDUEHWH 
  
 Gomez PnVWH WD HWW VW|UUH DQVYDU L DWW HUIRUGHUOLJ VDP KlOOVVHUYLFH XSSUlWWKnOOV 
  
 , RPUnGHQ GlU GHW UHJLRQDOD EHIRONQLQJVXQGHUODJHW LQRP 
 NLORPHWHU |YHUVWLJHU LQYnQDUH EHG|PV GHW SULYDWD QlULQJVOLYHW NXQQD IXQJHUD Sn NRPPHUVLHOOD JUXQGHU $OOW PLQGUH UHJLRQDOW EHIRONQLQJVXQGHUODJ VNDSDU HWW DOOW VW|UUH EHKRY DY HWW WLOOlJJ VnWLOOYLGD GHW LQWH ILQQV HWW VWRUW ORNDOW EHIRONQLQJVXQGHUODJLQRP NLORPHWHU 
 6WUXNWXUNRVWQDGVXWUHGQLQJHQ VRP I|UHVORJ PRGHOOHQ VNUHY L VLWW EHWlQNDQGH 
 *UXQGHUQD I|U DWW IDVWVWlOOD HWW VnGDQW WLOOlJJ Gilbert VXEMHNWLYD HIWHUVRP GHW LQWH JnU DWW YLVD KXU NRVWQDGHUQD PHU SUHFLVW SnYHUNDV DY VNLOOQDGHU L EHIRONQLQJVXQGHUODJ )|UVODJHW DWW LQUlWWD WLOOlJJHW lU Vn OHGHV JUXQGDW Sn HQ UHQW SROLWLVN EHG|PQLQJ 'HQ WHNQLVND NRQVWUXN WLRQHQ lU RFNVn JUXQGDG Sn UHQD EHG|PQLQJDU « 
 6Pn ODQGVWLQJ 
  
 /DQGVWLQJ PHG IlUUH LQYnQDUH lQ InU HWW VlUVNLOW WLOOlJJ L GHOPRGHOOHQ I|U KlOVR RFK VMXNYnUG )\UD ODQGVWLQJ HUKnOOHU  
  
 WLOOlJJ VRP YDULHUDU PHOODQ RFK NURQRU SHU LQYnQDUH 7LOOlJJHW lU WlQNW DWW ILQDQVLHUD PHUNRVWQDGHU VRP NDQ XSS 
 NRPPD QlU G\U XWUXVWQLQJ PnVWH ILQDQVLHUDV DY HWW IlUUH DQWDO LQYnQDUH 'HOPRGHOOHQ E\JJHU Howard Sn QnJRW Lee ODJ RFK GHW KDU LQWH SnYLVDWV QnJUD PHUNRVWQDGHU I|U KlOVR RFK VMXNYnUG VRP KlQJHU VDPPDQ PHG DWW Monroe lU VPn 
 'HQ XSSI|OMQLQJ VRP JMRUWV DY KlOVR RFK VMXNYnUGVPRGHOOHQ L ODQGVWLQJVV\VWHPHW YLVDU DWW GHOPRGHOOHQV I|UNODULQJVJUDG I|UElWW UDV SnWDJOLJW RP WLOOlJJHW I|U VPn ODQGVWLQJ WDV ERUW 
  
 (NRQRPLVND HIIHNWHU 
  
 , GDJHQV V\VWHP lU GHW NRPPXQHU VRP HUKnOOHU ELGUDJ L HQ HOOHU IOHUD DY GHOPRGHOOHUQD QlULQJVOLYVEHIUlPMDQGH nWJlUGHU RFK VYDJW EHIRONQLQJVXQGHUODJ (QOLJW VDPODGH NRPPLWWpQV Chavez GHW 
 NRPPXQHU VRP InU HWW XWIDOO VRP |YHUVWLJHU HQ NURQD Sn VNDWWH VDWVHQ 7RWDOW EOLU GHW NRPPXQHU VRP HUKnOOHU HWW VWUXNWXUELGUDJ HIWHU LQI|UDQGHSHULRGHQV VOXW 
  
 7DEHOO  
 $QWDO NRPPXQHU LQGHODW HIWHU EHORSS SHU LQYnQDUH 
  
 %HORSS NU LQY 
  
 $QWDO NRPPXQHU 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 WLOO 
  
 gYHU 
  
 6XPPD 
  
 )|U ODQGVWLQJHQ lU GHW VH[ VW\FNHQ VRP HUKnOOHU HWW VWUXNWXUELGUDJ HIWHU LQI|UDQGHSHULRGHQV VOXW )|U WUH ODQGVWLQJ lU GHW HUVlWWQLQJHQ L GHOPRGHOOHQ VPn ODQGVWLQJ VRP OLJJHU WLOO JUXQG I|U ELGUDJHW )|U WYn lU GHW HIIHNWHQ DY NRPPLWWpQV VDPODGH I|UVODJ VRP OLJJHU WLOO JUXQG I|U ELGUDJHW )|U HWW ODQGVWLQJ lU GHW HQ NRPELQDWLRQ 
  
 7DEHOO  
 /DQGVWLQJ PHG VWUXNWXUELGUDJ 
  
 /DQGVWLQJ 
  
 %HORSS NU LQY 
  
 .URQREHUJ 
  
 *RWODQG 
  
 %OHNLQJH 
  
 -lPWODQG 
  
 9lVWHUERWWHQ 
  
 1RUUERWWHQ 
  
 6WUXNWXUELGUDJHW VNXOOH HQOLJW GHWWD I|UVODJ Rodriguez FLUND PLO MDUGHU NURQRU 'HWWD ILQDQVLHUDV JHQRP DWW UHJOHULQJVSRVWHQ PLQVNDV PHG PRWVYDUDQGH EHORSS 
  
 7DEHOO  
 6WUXNWXUELGUDJHWV VWRUOHN PLOMRQHU NURQRU 
  
 6HNWRU 
  
 %HORSS 
  
 /DQGVWLQJ 
  
 GlUDY PRGHOOHU 
  
 XWIDOO 
  
 .RPPXQ 
  
 GlUDY PRGHOOHU 
  
 XWIDOO 
  
 7RWDOW 
  
 6 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 Kommitténs bedömning:  
 De årliga förändringarna i bidrag och avgift bör slå igenom fullt ut. Vid översyn av nuvarande delmodeller bör en ökad stabilitet eftersträvas. Kommittén anser att man bör öka kunskapen om att kostnadsutjämningen är ett utjämningssystem och inte ett bidragssystem. 
 Enligt direktiven skall kommittén analysera stabiliteten i kostnads- utjämningens olika delmodeller mellan åren. Brist på stabilitet tolkas här som att tillägg/avdrag i en delmodell förändras kraftigt åt ett håll för att nästa år förändras kraftigt åt andra hållet. 
 Inför varje bidragsår uppdateras alla demografiska och socio- ekonomiska variabler i kostnadsutjämningen. Andra variabler såsom tätortsbefolkning uppdateras när tillfälle ges. Detta kan och skall ge förändrat utfall för enskilda kommuner. Om kommunens relativa kostnadsläge gentemot övriga kommuner har förändrats som det beräknas i utjämningsmodellen skall detta återspeglas i en förändrad standardkostnad. 
 Dessutom görs det en nivåjustering av delmodellerna då den riksgenomsnittliga kostnaden uppdateras. Om kostnaderna i kom- munsektorn ökar mellan åren kommer omfördelningen att öka över tiden. En förändrad standardkostnad behöver således inte betyda förändrade strukturella förutsättningar. Det är förändringen av tillägget/avdraget i respektive delmodell som är intressant att studera. 
  
 6.1 
  
 Utjämning inte bidrag 
  
 Man kan säga att via kostnadsutjämningen fördelas det demo- grafiska trycket lika på alla kommuner. De kommuner som har en utveckling som är kraftigare än riket får ett ökat bidrag/minskad 
 237 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 avgift. Kommuner med en svagare utvecklingen får vara med och betala via ökad avgift/minskat bidrag. 
 På grund av en allt äldre befolkning och fler elever i grund- och gymnasieskolan i riket i allmänhet de senaste åren har kostnads- utjämningen ofta beskyllts för att vara orättvis. Finansieringen av det ökade trycket på kommunal service i landet som helhet löses inte via kostnadsutjämningen utan via tillskott i det generella stats- bidraget eller genom ökade skatteintäkter. 
  
 6.1.1 
  
 Exemplet grundskolan 
  
 Under de senaste åren har andelen skolelever ökat i riket som hel- het. Det finns dock kommuner som minskat sin andel samtidigt som det finns kommuner vars andel ökat betydligt snabbare än genomsnittet. 
 Via kostnadsutjämningen och då främst delmodellen för grund- skolan justeras tillägg/avdrag utifrån kommunens relativa läge. I figur 6.1 nedan redovisas utvecklingen av andelen skolelever i tre kommuner samt i riket. 
  
 Figur 6.1.  
 Utvecklingen av andelen skolelever i några utvalda kom- muner samt riket 1999 2001 
  
 14,0% 
  
 13,5% 
  
 13,0% 
  
 12,5% 
  
 12,0% 
  
 11,5% 
  
 11,0% 
  
 10,5% 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Upplands Väsby 
  
 Sigtuna 
  
 Lekeberg 
  
 Riket 
  
 238 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
 Sigtuna kommun har upplevt en kraftig ökning av andelen skolbarn under perioden 1999 till 2001 Ökningen har dessutom varit kraf- tigare än i riket. Detta har resulterat i ett ökat tillägg i delmodellen för grundskolan då Sigtunas ogynnsamma åldersstruktur blivit allt mer ogynnsam under perioden (plus 456 kronor per invånare mellan 2000 och 2003). 
 I Upplands Väsby kommun har andelen skolelever också ökat, om än i en något lugnare takt. Ökning är ungefär den samma som den i riket, vilket gett en liten ökning av tillägget (plus 16 kronor per invånare 2000 till 2003). Kommunen får alltså fler elever men inte mer pengar då det handlar om en utjämning. 
 Elevantalet i Lekebergs kommun har minskat kraftigt under perioden. Det gör att kommunen får ett minskat tillägg, kom- munens tidigare ogynnsamma struktur har närmat sig nivån i riket. Minskningen av tilläget är dock inte bara kopplad till den egna minskningen utan även en effekt av att genomsnittet i riket ökar. Totalt har kommunen fått en minskning av tillägget med 299 kro- nor per invånare mellan 2000 och 2003. 
  
 6.2 
  
 Marginaleffekter vid in- respektive utflyttning 
  
 Nedan redovisas effekterna av att personer i olika åldrar flyttar in till Tranås kommun. Som det visar sig i tabellen varierar utfallet kraftigt beroende på den flyttande personens ålder. Utjämnings- systemets grundtanke är att omfördelningen av resurser vid in- och utflyttning i genomsnitt skall motsvara de förändringar av kostna- derna som befolkningsförändringen antas generera. Detta gäller vid genomsnittlig  
 avgifts-, 
  ambitions- och effektivitetsnivå. 
 239 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 6.1.  
 Effekter på skatter och statsbidrag vid inflyttning i Tranås kommun, några valda grupper 
  
 Ålder 
  
 Inkomst 
  
 Kön 
  
 Skatte- 
  
 Inkomst- 
  
 Generellt 
  
 Ålders- 
  
 Kostnads- 
  
 Totalt 
  
 intäkter 
  
 utjämning 
  
 statsbidrag 
  
 baserat 
  
 utjämning 
  
 stats- 
  
 bidrag 
  
 19–64 
  
 0 
  
 man/kvinna 
  
 0 
  
 28 061 
  
 2 970 
  
 0 
  
 -25 
  657 
  
 5 374 
  
 19–64 
  
 300 
  
 man/kvinna 
  
 64 650 
  
 -29 
  479 
  
 2 970 
  
 0 
  
 -25 
  657 
  
 12 484 
  
 1–2 
  
 0 
  
 man/kvinna 
  
 0 
  
 28 061 
  
 2 970 
  
 0 
  
 24 941 
  
 55 972 
  
 10–15 
  
 0 
  
 man/kvinna 
  
 0 
  
 28 061 
  
 2 970 
  
 2 621 
  
 35 723 
  
 69 375 
  
 16–18 
  
 0 
  
 man/kvinna 
  
 0 
  
 28 061 
  
 2 970 
  
 3 371 
  
 53 292 
  
 87 694 
  
 65–74 
  
 150 
  
 kvinna 
  
 32 325 
  
 -709 
  
 2 970 
  
 365 
  
 -16 
  675 
  
 18 276 
  
 75–84 
  
 150 
  
 man 
  
 32 325 
  
 -709 
  
 2 970 
  
 1 864 
  
 9 568 
  
 46 018 
  
 85+ 
  
 150 
  
 kvinna 
  
 32 325 
  
 -709 
  
 2 970 
  
 6 873 
  
 149 151 
  
 190 610 
  
 Kostnadsutjämningen försämras med knappt 26 000 kronor när en person i åldern 19 64 år flyttar in i kommunen. Generellt kan man säga att om det flyttar in en person i åldern 19 64 år minskar andelen barn, ungdomar, äldre och utomnordiska medborgare av den totala befolkningen. Därför kommer kostnadsutjämningen för dessa verksamheter att försämras (se tabell 6.2). Sambandet gäller även vid utflyttning. En person mindre i åldern 19 64 genererar ett tillskott i kostnadsutjämningens övriga delmodeller. 
  
 Tabell 6.2.  
 Effekten på kostnadsutjämningens olika delmodeller vid inflyttning av person i åldern  
 19–64 
  år i Tranås kommun 
  
 Tranås 
  
 Barnomsorg 
  
 -4 
  387 
  
 Individ- och fam.omsorg 
  
 -2 
  590 
  
 Äldreomsorg 
  
 -7 
  351 
  
 Grundskola 
  
 -7 
  628 
  
 Gymnasieskola 
  
 -2 
  916 
  
 Övriga 
  
 -785 
  
 Summa 
  
 -25 
  657 
  
 240 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 6.3 
  
 Förändringar i kostnadsutjämningen till följd av den årliga uppdateringen 
  
 Kostnadsutjämningen 
 Kostnadsutjämningen innefattar utjämningsmodeller för 16 verk- samheter eller kostnadsslag för kommunerna och tre utjämnings- modeller för landstingen. De utjämningsmodeller som omfördelar mest resurser är de traditionella kärnverksamheterna. Dessa verk- samheter står också för störst andel av kommunernas och lands- tingens kostnader. 
 Den årliga förändringen i kostnadsutjämningen beror på att underlaget uppdateras. Sådana förändringar bör slå igenom då de motsvaras av en motsvarande förändring i den faktiska relativa kostnadsstrukturen. Den årliga förändringen av kostnadsutjäm- ningen bör därför tillåtas slå igenom fullt ut vid de årliga upp- dateringarna. Något som också kan ge stora effekter vid uppdate- ringar är om nivån på någon enskild uppgift passerar en uppsatt gräns vilket gör att kommunens bidrag/avgift förändras på ett till synes omotiverat sätt. Sådana gränser finns exempelvis i del- modellerna för vatten och avlopp, befolkningsminskning (delen som beaktar elevförändringarna), samt administration och rädd- ningstjänst. 
 Kommittén anser att man i den mån det är möjligt bör utforma delmodellerna så att dessa effekter kan undvikas. I delmodellen för befolkningsminskning föreslår kommittén en sådan lösning. När det gäller vatten och avlopp föreslår kommittén att denna del- modell utgår. 
 När det gäller de årliga förändringarna ligger 50 till 60 procent av kommunerna inom intervallet plus/minus 200 kronor för kostnads- utjämningen totalt. Andelen inom detta intervall ökar under perioden 2000 2003, från 51 till 62 procent. För 34 procent av kommunerna har bidraget/avgiften sammantaget förändrats med mer än plus 600 kronor per invånare mellan 2000 och 2003. För endast 4 procent av kommunerna har bidrag/avgiften sammantaget förändrats med mer än minus 600 kronor per invånare mellan 2000 och 2003. 
 241 
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen SOU 2003:88 
  
 Figur 6.2.  
 Total förändring i kostnadsutjämningen 2000 2003. Antal kommuner per intervall 
  
 50 
  
 46 
  
 45 
  
 40 
  
 38 
  
 34 
  
 34 
  
 33 
  
 35 
  
 kommuner 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 18 
  
 Antal 
  
 20 
  
 15 
  
 11 
  
 11 
  
 10 
  
 5 
  
 7 
  
 6 
  
 6 
  
 4 
  
 4 
  
 2 
  
 5 
  
 0 
  
 800- till 000 1- 
  
 600- till 800- 
  
 400- till 600- 
  
 200- till 400- 
  
 0 till 200- 
  
 200 till 0 
  
 400 till 200 
  
 600 till 400 
  
 800 till 600 
  
 000 1 till 800 
  
 200 1 till 000 1 
  
 400 1 till 200 1 
  
 600 1 till 400 1 
  
 800 1 till 600 1 
  
 000 2 till 800 1 
  
 000 2 över 
  
 Tabell 6.3.  
 Antal kommuner med stora förändringar 
  
 Årlig förändring 
  
 Ett år 
  
 Två år 
  
 varav i följd 
  
 Tre år 
  
 45 
  
 12 
  
 8 
  
 2 
  
 >+200 
  
 76 
  
 79 
  
 53 
  
 23 
  
 En årlig förändring på 200 kronor per invånare bör en kommun kunna hantera utan större problem. De nuvarande införande- reglerna bygger på detta antagande. Det motsvarar cirka 14 öre på skattesatsen för genomsnittskommunen. 
 T 
 abell 6.4.  
 Maximal förändring i kostnadsutjämningen 
  
 2000 till 2001 
  
 2001 till 2002 
  
 2002 till 2003 
  
 2000 till 2003 
  
 Martinez 
  
 1 293 
  
 1 196 
  
 949 
  
 2 142 
  
 Min 
  
 -553 
  
 -644 
  
 -605 
  
 -952 
  
 De maximala bidragsförändringarna redovisas i tabell 6.4. 
 242 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
 Det är 23 kommuner som har haft en positiv förändring på mer än 200 kronor per år. Samtliga kommuner utom en är mindre än mediankommunen (cirka 15 200 personer). De flesta kommuner erhåller i utgångsläget ett bidrag, endast 3 kommuner betalar en avgift. Merparten av den positiva förändringen kan härledas till ökad ersättning i delmodellen befolkningsminskning och ett ökat bidrag i delmodellen för äldreomsorgen. Flertalet kommuner har också fått en ökad ersättning i delmodellen för gymnasieskolan. 
 Det är 14 kommuner som har haft en negativ förändring på mer än 200 kronor två eller tre år. Hälften av dessa kommuner har fler än 30 000 invånare. Merparten av kommunerna betalar i ut- gångsläget en avgift. Endast en kommun ligger i skogslänen. Orsaken till den negativa förändringen är blandad, ökad avgift i delmodellerna för äldreomsorg, grundskola och gymnasieskolan, men även inom övriga verksamheter. 
  
 6.3.1 
  
 Förändring i kostnadsutjämningens olika delar 
  
 Figur 6.3.  
 Total positiv förändring över 200 kronor i kostnads- utjämningen 2001, 2001 och 2003 antal kommuner per modell 
  
 Antal kommuner 
  
 140 
  
 121 
  
 120 
  
 100 
  
 93 
  
 97 
  
 85 
  
 78 
  
 80 
  
 60 
  
 54 
  
 40 
  
 33 
  
 25 
  
 24 
  
 22  
 16 
  
 21 
  
 18  
 20 
  
 18 
  
 20 
  
 9 
  
 2 
  
 4 
  
 4 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 2000/2001 
  
 2001/2002 
  
 2002/2003 
  
 Romero 
  
 Burns 
  
 Carroll 
  
 Äo 
  
 Thompson 
  
 Bef.minsk 
  
 övrigt 
  
 Totalt 
  
 243 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 6.4.  
 Total negativ förändring över 200 kronor i kostnads- utjämningen 2001, 2001 och 2003. Antal kommuner per modell 
  
 Antal kommuner 
  
 35 
  
 31 
  
 29 
  
 30 
  
 26 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 13 
  
 10 
  
 7 
  
 7 
  
 8 
  
 7 
  
 8 
  
 10 10 
  
 9 
  
 8 
  
 5 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2000/2001 
  
 2001/2002 
  
 2002/2003 
  
 Romero 
  
 Burns 
  
 Carroll 
  
 Äo 
  
 Thompson 
  
 Bef.minsk 
  
 övrigt 
  
 Totalt 
  
 Stor negativ förändring 
  
 För kommuner med sammantaget stora förändringar i kost- nadsutjämningen från ett år till ett annat går förändringarna åt samma håll i två eller flera modeller, framförallt i delmodellen i äldreomsorgen. 
  
 Vissa kommuner får också stora förändringar i delmodellen gymnasieskolan. I flera fall förklaras förändring i gymnasie- modellen av förändringar i programvalsfaktorn. 
  
 I några kommuner som tidigare haft en kraftigt minskande folkmängd har ersättningen minskat som en följd att befolk- ningsminskningen har planat ut. 
  
 I delmodellen för näringsliv och sysselsättning utgår ersättning för de kommuner som har en andel arbetslösa som överstiger riket med 2 procentenheter. Om andelen uppdateras och kom- munen kommer under gränsen försvinner hela bidraget. 
  
 244 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 6.3.2 
  
 Kostnadsutjämningen och kommungrupperna 
  
 En analys av förändringen på kommungruppsnivå visar att det skett relativt stora omfördelningar. Det har skett en omfördelning från storstäder till främst  
 industri-, 
  landsbygds- och glesbygdskom- muner. Förorterna har vunnit på vissa delar samtidigt som man förlorat på andra delmodeller. 
  
 Figur 6.5.  
 Förändring i kostnadsutjämning 2000 2003 per kom- mungrupp och delmodell, kronor per invånare 
  
 2 000 
  
 invånare 
  
 1 500 
  
 1 000 
  
 per 
  
 500 
  
 Kronor 
  
 0 
  
 -500 
  
 -1 
  000 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 Glesbygdskom. 
  
 Övriga, större 
  
 Övriga, mindre 
  
 Barnomsorg 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasieskola 
  
 Äldreomsorg 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 Befolkningsminskning 
  
 Övrigt 
  
 Totalt 
  
 I tabell 6.5 redovisas de totala avgifts- och bidragsbeloppen år 2000 och 2003. Här syns tydligt den omfördelning som skett under de senaste åren. Omfördelningen är en effekt av de demografiska förändringar som skett de senaste åren där ett stort antal yngre vuxna sökt sig till storstadsområdena. 
 Stockholmsregionen har tappat till övriga Sverige, främst till Norrlandslänen. När det gäller kommunstorlek finns ett samband mellan förändringen i kostnadsutjämningen och storleken på kom- munen. De mindre kommunerna har haft en positiv förändring. 
 245 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 6.5.  
 Utfall i kostnadsutjämningen 2000 och 2003 samt nettoförändring per kommungrupp 
  
 2000 
  
 2003 
  
 Nettoförändring 
  
 Avgift 
  
 Bidrag 
  
 Brewer 
  
 Avgift 
  
 Bidrag 
  
 Brewer 
  
 Storstäder 
  
 0 
  
 2 131 
  
 2 131 
  
 0 
  
 1 702 
  
 1 702 
  
 -429 
  
 Förorts- 
  
 -1 
  009 
  
 102 
  
 -907 
  
 -1 
  158 
  
 98 
  
 -1 
  060 
  
 -153 
  
 kommuner 
  
 Större städer 
  
 -2 
  213 
  
 47 
  
 -2 
  166 
  
 -2 
  792 
  
 32 
  
 -2 
  760 
  
 -593 
  
 Medelstora städer 
  
 -719 
  
 205 
  
 -514 
  
 -686 
  
 325 
  
 -361 
  
 153 
  
 Industri- 
  
 -396 
  
 171 
  
 -225 
  
 -205 
  
 378 
  
 173 
  
 398 
  
 kommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 -59 
  
 283 
  
 224 
  
 -58 
  
 404 
  
 346 
  
 122 
  
 Glesbygdskom. 
  
 0 
  
 1 319 
  
 1 319 
  
 0 
  
 1 497 
  
 1 497 
  
 178 
  
 Övriga, större 
  
 -256 
  
 237 
  
 -19 
  
 -223 
  
 369 
  
 146 
  
 166 
  
 Övriga, mindre 
  
 -123 
  
 271 
  
 148 
  
 -124 
  
 391 
  
 267 
  
 119 
  
 Totalt 
  
 -4 
  777 
  
 4 766 
  
 -5 
  247 
  
 5 195 
  
 6.3.3 
  
 Kostnadsutjämningen och befolkningsminskning 
  
 När folkmängden minskar i en kommun kompenseras kommunen för detta genom att ersättningen i delmodellen för befolknings- minskning ökar. För närmare beskrivning se kapitlet om befolk- ningsförändringar. 
 Något som kanske inte är lika känt är att när folkmängden minskar, exempelvis genom utflyttning av personer i åldern 20 till 30 år ökar ersättningen i de åldersberoende delmodellerna. Detta genom att andelen barn och andelen äldre ökar vilket ger en högre standardkostnad. Se exempel i tabell 6.6. 
 246 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 Tabell 6.6.  
 Effekten på kostnadsutjämningens olika delmodeller vid utflyttning av person i åldern 19 64 år i Örnsköldsviks kom- mun 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Barnomsorg 
  
 4 387 
  
 Thompson 
  
 2 449 
  
 Äldreomsorg 
  
 7 296 
  
 Grundskola 
  
 7 305 
  
 Gymnasieskola 
  
 2 763 
  
 Befminskning 
  
 8 957 
  
 Övriga 
  
 184 
  
 Summa 
  
 33 341 
  
 Den totala effekten på kommunens inkomster blir knappt minus 3 200 kronor när hänsyn tagits till att skatteintäkter och statsbidrag minskar vid utflyttning. 
 I figur 6.6 redovisas förändringen av kostnadsutjämningen bidrag/avgift för samtliga kommuner. En gruppering är gjord utifrån befolkningsutvecklingen 1991 till 2001. De 10 procent av kommunerna med den största befolkningsminskningen, mer än 11,5 procent, redovisas i stapeln längst till vänster. 
 Ju större minskning av befolkningen desto större är den positiva förändringen i kostnadsutjämningen. Kommunerna har fått ett ökat bidrag i delmodellen som kompenserar för befolknings- minskning. 
 Men betydligt större inverkan har den positiva förändringen i delmodellen för äldreomsorg. Antalet personer över 80 år har ökat med 10 procent sedan 1991. Motsvarande förändring i riket är 25 procent. Men då den totala folkmängden har minskat med över 11 procent ökar andelen personer över 80 år kraftigare än den gör i riket. Detta resulterar i en positiv förändring av kostnadsutjäm- ningen. 
 247 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 6.6.  
 Förändring i kostnadsutjämning 2000 till 2003 per 
  
 befolkningsförändringsdecil och delmodell 
  
 2 000 
  
 1 500 
  
 invånare 
  
 1 000 
  
 500 
  
 kronor per 
  
 0 
  
 -500 
  
 -1 
  000 
  
 Barnomsorg 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasieskola 
  
 Äldreomsorg 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 Befolkningsminskning 
  
 Övrigt 
  
 Totalt 
  
 Tabell 6.7.  
 Befolkningsförändring, procent 
  
 1991 
  
 2001 
  
 Föränd. 
  
 Antal 80+ 
  
 Decil 1 
  
 16 745 
  
 18 453 
  
 10,2 % 
  
 Riket 
  
 369 578 
  
 464 211 
  
 25,6 % 
  
 Andel 80+ 
  
 Decil 1 
  
 5,42 % 
  
 6,87 % 
  
 26,8 % 
  
 Riket 
  
 4,30 % 
  
 5,22 % 
  
 21,3 % 
  
 Skillnad 
  
 1,12 % 
  
 1,65 % 
  
 248 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 6.3.4 
  
 Kostnadsutjämningen och stabiliteten 
  
 Stabilitet har här definierats som att summan av en kommuns för- ändring av avgiften/bidraget i kostnadsutjämningen under perioden 2000 till 2003 är större än nettoförändringen. Går förändringen av avgiften/bidraget åt samma håll vid varje uppdatering kan det ses som en effekt av en förändrad relativ behovsstruktur i kommunen. Sådana förändringar bör kunna förklaras och accepteras. Men när avgiften/bidraget förändras fram och tillbaka mellan åren kan det vara svårt att förstå logiken i kostnadsutjämningssystemet. 
 För att kostnadsutjämningen skall anses instabil måste kommu- nen ha haft minst en positiv och en negativ förändring på 200 kro- nor. Totalt är det 25 kommuner som upplevt detta under perioden 2000 till 2003. För flera av dessa kommuner har dock nettoföränd- ringen under perioden varit liten. 
 Om det är en enstaka delmodell som svänger fram och tillbaka kan det finnas anledning att försöka öka stabiliteten i samband med att kostnadsutjämningen ses över. Är det däremot så att flera enskilda delmodeller förändras åt samma håll får detta ses som en naturlig effekt av den demografiska utvecklingen i kommunen. 
  
 Figur 
  
 6.7. 
  
 Förändring i kostnadsutjämningen årligen 2000 2003 
  
 samt totalt under perioden 2000 2003 
  
 1500 
  
 1000 
  
 per invånare 
  
 500 
  
 Kronor 
  
 0 
  
 -500 
  
 -1000 
  
 Nykvarn 
  
 Östhammar 
  
 Oxelösund 
  
 Kinda 
  
 Vadstena 
  
 Valdemarsvik 
  
 Mullsjö 
  
 Bromölla 
  
 Dals-Ed 
  
 Essunga 
  
 Karlsborg 
  
 Munkedal 
  
 Sotenäs 
  
 Stenungsund 
  
 Eda 
  
 Storfors 
  
 Askersund 
  
 Laxå 
  
 Nora 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Malung 
  
 Smedjebacken 
  
 Vansbro 
  
 Norsjö 
  
 Vännäs 
  
 2000 till 2001 
  
 2001 till 2002 
  
 2002 till 2003 
  
 Brewer 
  
 249 
  
 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2003:88 
  
 Gör man motsvarande analys per delmodell kan det konstateras att det är ytterst få fall där en enskild modell förändras kraftigt åt olika håll under perioden. Det rör sig om en till tre kommuner per del- modell. Undantaget är delmodellen för gymnasieskolan där det är något fler kommuner som har upplevt stora svängningar. 
 En orsak till stora förändringar mellan åren kan vara att kom- munens värde passerar en uppsatt gräns i någon modell och på så sätt förlorar ersättning. I det senare fallet blir effekten desto mer kännbar ju högre den lägsta ersättningsnivå är. Börjar ersättningen vid noll är det inget problem. Dylika gränser finns i delmodellerna för: 
  
 befolkningsminskning 7 18 år 
  
 vatten och avlopp 
  
 administration, räddningstjänst med mera 
  
 kollektivtrafik 
  
 I delmodellen för befolkningsminskning finns ett generellt villkor att den totala befolkningen skall ha minskat med två procent för att ersättning skall utgå för minskat antal elever. Uppfylls inte den gränsen utgår ingen ersättning oavsett om antalet skolelever fort- farande minskar. Eftersom ersättningen per elev är högt satt blir förlusten stor om kommunen inte längre uppfyller det generella villkoret. 
 I delmodellen för vatten och avlopp finns det 11 olika standard- kostnadsklasser allt beroende vilken bebyggelsestruktur samt vilka markförhållanden som råder i kommunen. När bebyggelsestruk- turen (mäts genom tätortsgraden) uppdateras kan kommunen få en förändrad ersättning. Då det skiljer 50 kronor mellan de olika klasserna blir förändring minst detta belopp vid byte av ersättning. Sedan 2000 har bebyggelsestrukturen uppdaterats en gång, inför bidragsåret 2003. Detta resulterade i att 10 kommuner fick föränd- rade ersättningar, merparten negativa sådana. För den enskilde kommun kan dessa förändringar te sig konstiga då deras kostnader inte förändras på samma sätt. 
 I delmodellen för administration, räddningstjänst med mera finns det åtta olika standardkostnadsnivå från 150 till 850 kronor per invånare. Standardkostnaden räknas fram med hjälp av folk- mängden, antalet invånare per kvadratmeter samt tätortsgraden. Befolkning uppdateras varje år, tätortsgraden när tillfälle ges. Stora 
 250 
 SOU 2003:88 Utfallsförändringar på grund av den löpande uppdateringen i kostnadsutjämningen 
 förändring kan uppstå vid uppdateringar, som mest plus/minus 650 kronor. 
 I delmodellen för kollektivtrafik mäter man andelen personer som bor i tätorter med fler än 20 000 invånare. Vid uppdatering kan det, om en eller fler tätorter i ett län kommer under denna gräns, bli en minskad ersättning för länet vilket drabbar samtliga av länets kommuner. 
  
 6.4 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Kommittén anser att man inte bör införa någon begräsning på hur mycket en kommuns avgift/bidrag får förändras mellan åren. Att flertalet modeller förändras åt samma håll vissa år vilket samman- taget ger en stor effekt för den enskilde kommunen är det en effekt av valet av metod. Varje delmodells standardkostnad räknas ut separat och skall spegla den relativa strukturen i den enskilda verk- samheten. 
 För att minska stora förändringar bör man istället söka öka stabiliteten i de olika delmodellerna. 
 Kommittén förslår exempelvis i utvärderingen av delmodellen för gymnasieskolan att programvalsfaktorn skall räknas på ett tvåårsgenomsnitt. Ett sådan förändring minskar förändringarna mellan åren. 
 När det gäller delmodellen för befolkningsminskning föreslår kommittén att nuvarande kompensation förändras. Nuvarande spärr på den totala folkmängden tas bort samtidigt som ersätt- ningen sänks. 
 Delmodellen för vatten och avlopp förslås utgå ur kostnads- utjämningen. 
 Delmodellen för räddningstjänst, administration m.m. skall en- ligt kommittén förslag slås samman med ett antal andra del- modeller inom ramen för kostnadsutjämningen. 
 251 
  
 7 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 7.1 
  
 Kommunernas faktorkostnader 
  
 Ett vanligt synsätt när man studera kommunernas kostnader är verksamhetsperspektivet, t.ex. vad grundskolan kostar. Utjäm- ningssystemets struktur bygger till största del på detta synsätt. Vissa inslag av att kompensera för kostnader som förekommer i produktionen av de flesta verksamheter, så kallad faktorkostnader, görs i delmodellen för uppvärmning där kommunerna kompenseras för de skillnader i lokalkostnader som beror på klimatet. Vidare kompenseras vissa kommuner för kvardröjande merkostnader i löneläget på grund av det tidigare kallortstillägget. 
 Analyserar man kostnaderna utifrån de olika kostnadsslagen kan man se att den enskilt största kostnaden är den egna personalen, som tar i anspråk 53 procent av kommunernas resurser. Till detta kommer personalrelaterade kostnader i delar av kommunernas verksamhet som inte bedrivs i egen regi. Om man lägger till dessa tjänster utgör de personalrelaterade kostnaderna för kommunerna som helhet knappt 70 procent. 
 De resterande 30 procenten av de totala kostnaderna består till största delen av lokalkostnader (10 procent), inköp av varor (6 pro- cent) och transfereringar (6 procent) varav hälften går till enskilda personer. 
 253 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 7.1.  
 Fördelning av kommunernas kostnader på kostnadsslag år 2001, cirka 350 miljarder kronor 
  
 Kalkylerade 
  
 Fördelade kostnader 
  
 kapitalkostnader 
  
 8% 
  
 7% 
  
 Externa lokalhyror 
  
 3% 
  
 Bidrag o 
  
 transferingar 
  
 6% 
  
 Personalkostnader 
  
 Övriga tjänster 
  
 53% 
  
 6% 
  
 Köp av verksamhet 
  
 11% 
  
 Externa varor 
  
 6% 
  
 Källa: SCB. 
 De faktorkostnader som utgör den större delen av kommunernas verksamhet och är intressanta ur ett strukturellt perspektiv är personal- och lokalkostnader. 
  
 7.1.1 
  
 Personalkostnader 
  
 Personalkostnaderna består dels av löner till de anställda, dels av arbetsgivaravgifter. De senare utgörs till största del av de lag- stadgade arbetsgivaravgifterna, en mindre del är avtalsenliga. 
 Personalkostnadsandelen skiljer sig mellan olika verksamheter. Barn- och äldreomsorg är de verksamheter med högst andel, 80 respektive 81 procent. Se tabell 7.1. 
 254 
 SOU 2003:88 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Tabell 7.1.  
 Personalkostnadsandel per verksamhet år 2000 
  
 Verksamhet 
  
 Personalkostnadsandel, % 
  
 Barnomsorg 
  
 80 
  
 Grundskola 
  
 73 
  
 Gymnasieskola 
  
 65 
  
 Äldreomsorg 
  
 81 
  
 Totalt 
  
 68 
  
 Källa: Svenska Kommunförbundet. 
 Den del av skillnaden i personalkostnader mellan kommunerna som beror på skillnader i åldersstrukturen kompenseras i respektive verksamhets delmodell. 
 Personaltäthet 
 En hög personaltäthet ger höga personalkostnader som i sin tur ger höga verksamhetskostnader, detta givet en viss lönenivå. 
 Personaltätheten kan också ses som ett servicemått och i viss mån vara en indikator på skillnader i verksamhetens kvalitet. Den kan också vara av strukturell karaktär. En högre andel äldre kräver mer personal, är de äldres hälsa dessutom sämre krävs det ytter- ligare personal. 
 Ska man jämföra skillnader i personaltäthet mellan olika kom- muner bör man försöka eliminera eventuella skillnader som beror på strukturella faktorer såsom åldersstruktur. Detta görs enklast genom att mäta personaltätheten per brukare, exempelvis per elev. Strukturella skillnader som beror på geografiska faktorer kan vara svårare att sortera bort. 
 Barnomsorg 
 Inom barnomsorgen, här kommunal förskola, är den genom- snittliga personaltätheten 5,3 barn per årsarbetare. Den enda kom- mungrupper som väsentligt avviker från genomsnittet och övriga grupper är glesbygdskommunerna. I denna grupp går det endast 4,7 barn per årsarbetare. Skillnaderna mellan grupperna har minskat under de senaste åren. 
 255 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 7.2.  
 Personaltäthet i förskolan 2001, barn per årsarbetare 
  
 7,00 
  
 6,00 
  
 5,6 
  
 5,1 
  
 5,6 
  
 5,4 
  
 5,7 
  
 5,4 
  
 5,4 
  
 5,4 
  
 5,5 
  
 5,4 
  
 5,4 
  
 5,6 
  
 5,3 
  
 5,4 
  
 5,1 
  
 5,6 
  
 5,3 
  
 5,6 
  
 5,3 
  
 årsarbetare 
  
 5,00 
  
 4,7 
  
 4,00 
  
 Barn per 
  
 3,00 
  
 2,00 
  
 1,00 
  
 0,00 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre 
  
 kommuner 
  
 Övriga större 
  
 kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
  Barn per årsarbetare, enskild förskola  
  Barn per årsarbetare, kommunal förskola 
 Källa: Skolverket. 
 Inom fritidsverksamheten är skillnaderna större. Det är framför allt förorter, större och medelstora städer som har fler barn per an- ställda än genomsnittet. Fritidsverksamheten utgör dock en mindre del av barnomsorg varför detta inte slår igenom i kostnaden. 
 Grundskola 
 Vid en analys av antalet lärare per elev kan konstateras att det är två kommungrupper som avviker från övriga – storstäderna och gles- bygdskommunerna. I storstädernas fall beror skillnaden på bety- dande undervisning i modersmål och svenska som andraspråk. Exkluderas denna personalkategori hamnar lärartätheten för stor- städer i nivå med övriga grupper. Glesbygdskommunernas högre värde förklaras delvis av att de av geografiska skäl bedriver mindre skolor med mindre antal elever per klass vilket i sin tur ger en högre lärartäthet. 
 256 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Figur 7.3.  
 Personaltäthet i grundskolan 2001, lärare per 100 elever 
  
 10 
  
 8,5 
  
 9 
  
 8,2 
  
 7,5 
  
 7,7 
  
 7,7 
  
 7,9 
  
 7,8 
  
 7,7 
  
 7,7 
  
 7,8 
  
 elev 
  
 8 
  
 7 
  
 100 
  
 6 
  
 5 
  
 per 
  
 4 
  
 Lärare 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre kommuner 
  
 Övriga större kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
 Lärare (heltidstj.) per 100 elever 
  
 Källa: Skolverket. 
 Den skillnad i lärartäthet och kostnad som beror på att glesbygds- kommunerna är tvungna att bedriva mindre skolenheter kompen- seras i tillägget för små skolor och skolskjutsar. Skillnaden för storstäderna som beror på en större omfattning av modermåls- undervisning och undervisning av svenska som andraspråk kom- penseras i tillägget för modermålsundervisning. 
 Gymnasieskola 
 Lärartätheten i gymnasieskolan skiljer sig mer mellan kommun- grupper än vad fallet är i grundskolan. Storstäderna har den lägsta lärartätheten medan glesbygdskommuner har den högsta. En för- klarande faktor kan vara elevernas val av program. Praktiska program har en högre lärartäthet än teoretiska. Desto fler elever som väljer praktiska program ger allt annat lika en högre lärar- täthet. Glesbygdskommunerna har den dyraste programvalsstruk- turen och högst andel elever på praktiska program. Detta ger en hög lärartäthet. 
 257 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 7.4.  
 Personaltäthet i gymnasieskolan 2001, lärare per 100 ele- ver 
  
 12,0 
  
 9,7 
  
 10,9 
  
 9,9 
  
 100 elev 
  
 10,0 
  
 8,0 
  
 8,0 
  
 8,5 
  
 9,4 
  
 8,6 
  
 9,0 
  
 8,0 
  
 6,9 
  
 6,0 
  
 per 
  
 Lärare 
  
 4,0 
  
 2,0 
  
 0,0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre 
  
 kommuner 
  
 Övriga större 
  
 kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
  Lärartäthet per 100 elev inkl gymnasieförbund (258 k:n) 
 Källa: Skolverket. 
  
 Tabell 7.2.  
 Antal elever per elev och skola 2001 efter kommun- storlek 
  
 Folkmängd 
  
 Lärartäthet 
  
 Antal elever per skola 
  
 0– 4 999 
  
 9,9 
  
 54 
  
 5  
 000–9 
  999 
  
 10,5 
  
 127 
  
 10  
 000–14 
  999 
  
 9,2 
  
 249 
  
 15  
 000–19 
  999 
  
 8,8 
  
 482 
  
 20  
 000–29 
  999 
  
 8,4 
  
 727 
  
 30  
 000–49 
  999 
  
 8,1 
  
 899 
  
 50  
 000–99 
  999 
  
 8,0 
  
 896 
  
 100  
 000–199 
  999 
  
 7,9 
  
 837 
  
 200  
 000–800 
  000 
  
 7,0 
  
 777 
  
 Källa: Skolverket. 
 Det finns också ett samband mellan kommunens storlek och lärartätheten, ju mindre kommun desto högre lärartäthet. Detta gäller ner till de allra minsta kommunerna. De större kommunerna 
 258 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 kan ha fler elever per skola, hålla ett bredare programurval samt fylla sina klasser. Detta ger samordningsvinster och verksamheten behöver inte samma lärartäthet. Det motsatta förhållandet gäller i mindre kommuner. 
 Den skillnad i lärartäthet och kostnad som beror på elevernas programval kompenseras i tillägget för programvalet. Någon kom- pensation för små gymnasieskolor utgår inte. Kommuner med ett lite elevunderlag och stort avstånd till andra gymnasieorter får ersättning för resekostnader och inackordering oavsett om kom- munen bedriver gymnasieutbildning eller inte. För de kommuner som bedriver en egen gymnasieskola trots ett litet elevunderlag fungerar denna ersättning som en kompensation för små gymnasie- skolor. 
 Äldreomsorg 
 Personaltätheten inom äldreomsorgen, här mätt som antal årsarbe- tare per vårdtagare, för storstäderna avviker nedåt från övriga kom- mungrupper och genomsnittet i riket. 
  
 Figur 7.5.  
 Personaltäthet inom äldreomsorg 2001, endast verk- samhet och vårdtagare i egen regi 
  
 0,80 
  
 0,66 
  
 0,69 
  
 0,67 
  
 0,68 
  
 0,68 
  
 0,71 
  
 0,67 
  
 vårdtagare 
  
 0,70 
  
 0,61 
  
 0,65 
  
 0,60 
  
 0,49 
  
 0,50 
  
 per 
  
 årsarbetare 
  
 0,40 
  
 0,30 
  
 0,20 
  
 Antal 
  
 0,10 
  
 0,00 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 Glesbygdskom. 
  
 Övriga, större 
  
 Övriga, mindre 
  
 ovägt medelvärde 
  
 Antal årsarbetare per vårdtagare 
  
 Källa: Skolverket: Vad kostar verksamheten i din kommun 2001, SCB. 
 259 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Personaltätheten påverkas av vilken mix av ordinärt och särskilt boende kommun väljer. Den senare är mer personalintensiv. En högre andel med hjälp i ordinärt boende ger allt annat lika en lägre personaltäthet. Storstäderna har valt en fördelning mellan verk- samheterna där man i åldersgruppen över 80 år väljer att hjälpa personerna i hemmet i stället på någon form av boende. Se ta- bell 7.3. Detta förklarar delar av skillnaden i personaltätheten mellan storstäder och övriga kommungrupper. 
 Vissa skillnader i val omsorgsform kan vara orsakade av struk- turella förhållanden. De orsaker som beror på de äldres hälsa kom- penseras genom en högre normkostnad i delmodellen för äldreomsorg. Finns det av geografiska skäl, och inte främst av hälsoskäl, behov att samla de äldre till någon form av boende kom- penseras kommunerna i den del i delmodellen för äldreomsorgen som beaktar behovet av institutionsboende i glesbygd. 
  
 Tabell 7.3.  
 Andel personer med omsorg 80+ uppdelat på omsorgs- form 2001, procent 
  
 Kommungrupp 
  
 Hemtjänst, 80+ 
  
 Särskilda boendeformer, 80+ 
  
 Storstäder 
  
 19,5 
  
 18,1 
  
 Förortskommuner 
  
 17,5 
  
 19,9 
  
 Större städer 
  
 18,0 
  
 20,0 
  
 Medelstora städer 
  
 18,4 
  
 20,5 
  
 Industrikommuner 
  
 16,1 
  
 21,2 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 17,4 
  
 20,5 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 19,9 
  
 23,5 
  
 Övriga, större 
  
 17,9 
  
 20,6 
  
 Övriga, mindre 
  
 17,1 
  
 21,2 
  
 Riket 
  
 17,6 
  
 20,9 
  
 Källa: Socialstyrelsen. 
 Löner 
 Kommittén har med underlag från Kommunförbundets personal- och lönestatistik följt upp löneutvecklingen i kommunerna. Löne- nivåerna har gjorts mer jämförbara genom att lönenivån för olika personalgrupper per kommun har viktats efter den genomsnittliga personalstrukturen inom respektive sektor i landet som helhet. Bearbetningar har gjorts för åren 1993, 1997, 2001 och 2002. 
 260 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Lönenivåerna i kommunerna som 1993 var högst i Norrbottens län är under senare år högst i Stockholms län. De relativa löne- nivåerna har sjunkit mest i de tre nordligaste länen. Men även i andra län utan kallortskommuner har likartade förändringar ägt rum. 
 I nuvarande kostnadsutjämning utgår en ersättning till de före detta kallortskommunerna. Den uppföljning som kommittén gjort visar att de inte finns några större kvardröjande kostnader för detta i de aktuella kommunerna. Kommittén föreslår därför att den aktuella delmodellen skall utgå, se avsnitt 4.12. 
 Det finns skillnader i lönenivå mellan olika regioner. Kom- munerna i Stockholms län har en genomsnittlig lönenivå som ligger 6 till 7 procent över riksgenomsnitt. Den verksamhet som ligger högst är teknik samt vård och omsorg. Den senare gruppen utgör en större personalgrupp och påverkar därmed genomsnitt mer. För övriga grupper är skillnaden inte lika stor. De är främst inom vård och omsorg som det varit en bristsituation i Stockholmsregionen de senaste åren. Detta kombinerat med flera konkurrerande arbets- givare (exempelvis bemanningsföretag) har drivit upp lönerna i regionen. Samma konkurrens om personalen finns inte i samma utsträckning på andra håll i landet. 
 Hur mycket av den högre nivån som är en effekt av bristsitua- tionen och hur mycket som är en självvald nivå är svårt att veta. Sedan är det inte självklart att nuvarande skillnader kommer att bestå över tiden. Kommittén menar att det är riskfyllt att införa en kompensation för löneläge då den i hög grad är påverkbar och eventuellt tillfällig. 
  
 7.1.2 
  
 Lokalkostnader 
  
 Kommunerna äger och förvaltar cirka 50 miljoner kvadratmeter lokalyta. Kostnaderna för detta uppgår till drygt 30 miljarder kro- nor. Lokalinnehavet varierar mellan kommungrupperna, per person har glesbygdskommunerna mest lokaler medan förortskommuner- na har minst. Lokalinnehavet säger dock inte hela sanningen om kommunernas lokalanvändning. Vissa kommuner hyr ut lokaler de inte har behov av till företag eller egna bolag. Andra kommuner behöver hyra lokaler från egna bolag eller på den öppna marknaden för att täcka sina behov. 
 261 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 I genomsnitt kostar lokalerna cirka 3 000 kronor per invånare, motsvarande 26,5 miljarder kronor. Denna kostnad innehåller både kostnader för de lokaler som kommunerna själva äger och förvaltar och kostnader för inhyrda lokaler. 
 Kostnaden för kommunernas lokaler har minskat de senaste åren, utan att den genomsnittliga lokalytan har minskat. Det har skett en kostnadseffektivisering samtidigt som räntekostnaderna har minskat de senaste åren. Många kommuner har också arbetat medvetet med att sänka sina lokalkostnader. 
 1 
  
 Barnomsorg 
 Kostnader för lokaler och inventarier inklusive fastighetsskötsel och städning uppgick 2001 till 11 000 kronor per heltidsbarn. Högst kostnad har större städer följt av glesbygdskommunerna. Låga kostnader jämfört med snittet har förortskommunerna och landsbygdskommunerna. Kostnaderna för lokalerna påverkas av fördelningen av omsorgsformer. En hög andel familjedaghem ger exempelvis mindre lokaler och lägre lokalkostnader. Hur mycket kommunen äger själv eller hyr kan också påverka kostnaden. 
  
 1  
 Förvaltningsnyckeln 2002, Svenska Kommunförbundet. 
 262 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Figur 7.6.  
 Lokalkostnad per heltidsbarn i barnomsorg 2001 
  
 Kronor per heltidsbarn 
  
 16 000 
  
 10629 
  
 6429 
  
 11 923 
  
 10593 
  
 16110 
  
 0629 
  
 11 561 
  
 11162 
  
 01410 
  
 10433 
  
 10 000 
  
 14 000 
  
 12 000 
  
 8 000 
  
 6 000 
  
 4 000 
  
 2 000 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Större övriga 
  
 kommuner 
  
 Mindre övriga 
  
 kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
 Lokalkostnad 
  
 Källa: Vad kostar verksamheten i din kommun 2001, SCB. 
  
 Figur 7.7.  
 Lokalyta per heltidsbarn i barnomsorg 2001 
  
 12 
  
 10,3 
  
 heltidsbarn 
  
 10 
  
 8,3 
  
 9,5 
  
 8,8 
  
 9,5 
  
 8,8 
  
 8 
  
 7,2 
  
 7,8 
  
 6,5 
  
 6 
  
 per 
  
 Kvadratmeter 
  
 4 
  
 2 
  
 Uppgift 
  
 saknas 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Större övriga 
  
  Kvadratmeter per heltidsbarn 
  
 kommuner 
  
 Mindre övriga 
  
 kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
 Källa: Svenska Kommunförbundet, förvaltningsnyckeln 2002. 
 263 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 När det gäller lokalytan inom förskoleverksamheten finns det skill- nader mellan kommungrupperna som kan förklara delar av skillna- derna i kostnaderna. Landsbygdskommunerna har få kvadratmeter per heltidsbarn vilket förklarar den låga lokalkostnaden. Gles- bygdskommunerna och de större städerna hade relativt höga lokal- kostnader och har en lokalyta som överstiger genomsnittet. 
 Grundskola 
 Kostnader för lokaler och inventarier inklusive fastighetsskötsel och städning uppgick 2001 till 11 400 kronor per elev. Högst kost- nad har storstäderna följt av glesbygdskommunerna. Övriga kom- mungruppers värden ligger kring genomsnittet. 
  
 Figur 7.8.  
 Lokalkostnad i grundskolan 2001, kronor per elev 
  
 18 000 
  
 400 
  
 16 000 
  
 15 
  
 11 700 
  
 12 800 
  
 14 000 
  
 10 900 
  
 10 300 
  
 10 000 
  
 10 700 
  
 10 300 
  
 10 900 
  
 11 400 
  
 elev 
  
 12 000 
  
 10 000 
  
 per 
  
 Kronor 
  
 8 000 
  
 6 000 
  
 4 000 
  
 2 000 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre 
  
 kommuner 
  
 Övriga större 
  
 kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
 Lokalkostnad 
  
 Källa: Skolverket. 
 Höga lokalkostnader per elev beror antingen på stor lokalyta per elev eller på hög kostnad per kvadratmeter eller en kombination av båda. 
 264 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Den högre lokalkostnaden för glesbygdskommunerna förklaras av större lokalyta per elev. Kostnaden per kvadratmeter ligger i nivå med genomsnittet. Den större lokalytan i glesbygdskommunerna förklaras av att antalet elever per skola är färre. I delmodellen för grundskolan kompenseras kommunerna för små skolor. 
  
 Figur 7.9.  
 Kvadratmeter per elev samt lokalkostnad per kvadrat- meter i grundskolan 2001 
  
 25 
  
 1 200 
  
 Kvadratmeter per elev 
  
 20 
  
 1 000 
  
 Kronor per kvadratmeter 
  
 15 
  
 800 
  
 600 
  
 10 
  
 400 
  
 5 
  
 200 
  
 0 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre kommuner 
  
 Övriga större kommuner 
  
 Samtliga kommuner 
  
 Lokalyta 
  
 Kostnad per kvm 
  
 Källa: Skolverket. 
  
 Tabell 7.4.  
 Antal elever per grundskola 2001 
  
 Kommungrupp 
  
 Antal elever per skola 
  
 Storstäder 
  
 330 
  
 Förortskommuner 
  
 284 
  
 Större städer 
  
 233 
  
 Medelstora städer 
  
 209 
  
 Industrikommuner 
  
 194 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 167 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 111 
  
 Större övriga kommuner 
  
 183 
  
 Mindre övriga kommuner 
  
 166 
  
 Källa: Skolverket. 
 265 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Storstäderna har däremot en yta per elev som ligger i nivå med genomsnittet. Den högre lokalkostnaden förklaras av en högre kostnad per kvadratmeter. Även förortskommunerna har en högre kostnad per kvadratmeter. Detta är en effekt av högre markkost- nader och en högre hyresnivå i storstadsregioner. Någon kom- pensation för detta utgår inte i kostnadsutjämningen. 
 Gymnasieskola 
 För gymnasieskolan är situationen likartad den inom grundskolan. Skillnaderna i lokalkostnader är dock inte lika stora. Storstäderna har en hög kostnad per kvadratmeter men då lokalytan per elev är lägre ger detta en mindre skillnad i lokalkostnader. Glesbygds- kommunerna utmärker sig inte inom gymnasieskolan. Anledningen till detta är förekomsten av små gymnasieskolor inte är lika vanligt som fallet med grundskolan. Större skolenheter ger lägre lokal- kostnader. 
  
 Figur 7.10.  
 Lokalkostnad i gymnasieskolan 2001, kronor per elev 
  
 25 000 
  
 20 000 
  
 17 600 
  
 17 300 
  
 16 800 
  
 15 300 
  
 16 000 
  
 16 000 
  
 15 900 
  
 15 200 
  
 elev 
  
 15 000 
  
 12 200 
  
 per 
  
 10 000 
  
 Kronor 
  
 5 000 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre 
  
 kommuner 
  
 Övriga större 
  
 kommuner 
  
 Lokalkostnad 
  
 Källa: Skolverket. 
 266 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Figur 7.11.  
 Kvadratmeter per elev samt lokalkostnad per kvadrat- meter i gymnasieskolan 2001 
  
 25 
  
 1400 
  
 20 
  
 1200 
  
 elev 
  
 1000 
  
 Kvadratmeter per 
  
 15 
  
 800 
  
 Kronor per elev 
  
 10 
  
 600 
  
 400 
  
 5 
  
 200 
  
 0 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga mindre kommuner 
  
 Övriga större kommuner 
  
 Lokalyta 
  
 Kostnad per kvm 
  
 Källa: Skolverket. 
 Äldreomsorg 
 Lokalkostnaderna inom äldreomsorgen per person över 65 år varierar mycket mellan kommungrupperna. Glesbygdskommuner- na har mer än dubbelt så höga lokalkostnader som storstäderna. Men eftersom servicenivån, det vill säga hur många som får hjälp i särskilt boende, skiljer sig mellan kommungrupperna är antalet personer över 65 år mindre lämplig som målgrupp. Mäts lokal- kostnaderna per vårdtagare inom särskilt boende minskar skillna- derna. Storstäderna är dock fortfarande den grupp med den lägsta lokalkostnaden, även medelstora städer och övriga mindre kommu- ner har låga lokalkostnader. Glesbygdskommuner och förorts- kommuner är de grupper med den högsta lokalkostnaden. 
 267 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Figur 7.12. 
  
 Lokalkostnad i äldreomsorg 2001, kronor per vård- 
  
 tagare 
  
 60 000 
  
 48 766 
  
 48 091 
  
 45 132 
  
 45 896 
  
 48 390 
  
 50 000 
  
 37 939 
  
 41 180 
  
 43 255 
  
 41 136 
  
 44 816 
  
 vårdtagare 
  
 40 000 
  
 30 000 
  
 per 
  
 Kronor 
  
 20 000 
  
 10 000 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 Glesbygdskom. 
  
 Övriga, större 
  
 Övriga, mindre 
  
 ovägt medelvärde 
  
  Lokalkostnad, netto 
 Källa: Vad kostar verksamheten i din kommun 2001, SCB. 
  
 7.1.3 
  
 Överväganden 
  
 Genom att regionala skillnader i lönenivåer inte längre avgörs genom centralt reglerade avtal kan eventuella merkostnader för högre löneläge inte längre betraktas som en helt opåverkbar faktor för den enskilda kommunen. Kommittén är medveten om att löne- nivåerna i kommuner i olika delar av landet kan påverkas av den lokala och regionala arbetsmarknaden. Genom att kommuner och landsting själva förhandlar om lönerna på den lokala och regionala nivån kan man dock inte utesluta att kommuner och landsting själva kan påverka lönenivån i sina organisationer. Kommittén anser därför att skillnader i lönenivåer inte skall beaktas i kostnadsutjäm- ningen. 
 När det gäller lokalkostnaderna finns vissa skillnader som skulle kunna vara en effekt av en högre hyresnivå och högre markpriser. Skillnader i lokalkostnader beaktas i någon mån i kostnadsutjäm- ningen genom delmodellen byggkostnader. 
 268 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Det finns skillnader i både lokal- och personalkostnader som är en effekt av dåliga geografiska förutsättningar. I flertalet av dagens verksamhetsdelmodeller kompenseras kommunerna för dessa mer- kostnader. 
  
 7.2 
  
 Utbudsnivå och kostnader 
  
 En av de grundläggande tankarna för nuvarande system, liksom i de förändringar som kommittén föreslår, är att utjämningen enbart skall avse strukturellt betingade kostnadsskillnader. 
 Strukturella skillnader kan dels bero på skillnader i behov av service och stöd, dels på strukturellt betingade skillnader i kost- nader för att tillgodose dessa behov. Kostnadsutjämningen skall således inte kompensera för skillnader i utbudsnivå, avgiftssättning, kvalitet och effektivitet. 
 Kommittén har velat belysa hur utbudsnivå och kostnader inom skilda verksamheter kan se ut jämfört med utredningens beräkning av standardkostnader och de behov som ligger till grund för dessa. 
 I analysen av kostnadsutjämningens olika delmodeller har för- klaringsgraden mot kostnaden använts som ett mått på modellens träffsäkerhet. Ett sätt att utvärdera träffsäkerheten i olika utjäm- ningsmodeller är att jämföra de beräknade standardkostnaderna med de faktiska kostnaderna enligt kommunernas redovisning. Genom att beräkna förklaringsgraden får man en uppfattning om hur stor del av variationerna i de faktiska kostnaderna som kan förklaras av de variabler som ingår i utjämningsmodellen. Den del som inte förklaras beror på andra faktorer, t.ex. skillnader i service- grad och effektivitet, eller skillnader i gränssnitt för huvudmanna- skap mellan kommunerna och landstingen. 
 En låg förklaringsgrad behöver således inte betyda ett det är en dålig modell utan att variationerna i de faktiska kostnaderna till stor del beror på skillnader i servicegrad och effektivitet etc. Däremot, om förklaringsgraden är hög är det rimligt att anta att modellen är träffsäker, såvida det inte finns ett samband mellan de valda faktorerna och servicegraden/effektiviteten. 
 Totalt sett förklarar nuvarande strukturkostnad cirka 75 procent av kostnadsskillnaderna kommunerna emellan. De resterande 25 procent förklaras således av skillnader i utbudsnivå, avgiftssätt- ning, gränssnitt mot landstinget, kvalitet och effektivitet. Även skillnader i sättet att beräkna och redovisa kostnader kan vara en 
 269 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 delförklaring. Alla verksamheter ingår inte i utjämningen och skill- nader i icke ingående verksamheter, exempelvis fritid- och kultur kan påverka jämförelsen. 
 En skillnad mellan redovisad kostnad och strukturkostnad som går att mäta är den som ges av en högre eller lägre utbudsnivå än genomsnittet. Svenska kommunförbundet har utvecklat en metod för att översiktligt beskriva utbudsnivån. Detta index ger en bild av hur omfattande kommunens verksamhet är i relation till antal personer i respektive brukargrupp (skolbarn, ålderspensionärer etc.). Serviceindex beaktar dock inte skillnader i behov inom t.ex. barnomsorgen som beror på föräldrarnas förvärvsfrekvenser. 
 Alla kommunala verksamheter ingår inte i modellen. Det gäller sådana verksamheter där höga kostnader sannolikt mer beror på strukturella förhållanden än servicenivå. Bland annat ingår inte arbetsmarknadsåtgärder, gator och vägar samt individ- och familje- omsorg. 
  
 Figur 7.13.  
 Utbudsnivå 2001, index riket=100 
  
 Utbudsindex (riket=100) 
  
 140 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga, större 
  
 kommuner 
  
 Övriga, mindre 
  
 kommuner 
  
 skola 
  
 barnomsorg 
  
 äldreomsorg 
  
 fritid o kult 
  
 Källa: Svenska Kommunförbundet. 
 270 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Serviceindex varierar kraftigt mellan kommunerna. I ovanstående figur har index beräknats på kommungrupper. Trots den utjämning som då sker, finns det påtagliga skillnader mellan kommun- grupperna. En viktig förklaring till varför utbudsnivån varierar mellan kommunerna är att behoven ser olika ut. Inom barn- omsorgen kan skillnaderna i stor utsträckning förklaras av andelen barn med förvärvsarbetande föräldrar. Inom äldreomsorgen kan skillnaderna i utbudsnivå delvis förklaras av t.ex. andelen ensam- boende och yrkesbakgrund eftersom skillnader i ålderssamman- sättningen är beaktad. För utbildningsområdet, som på ett likartat sätt för alla kommuner, omfattar alla barn i grundskoleåldrar och nästan alla i gymnasieåldrarna, är skillnaderna små. 
 Men för barnomsorgen ligger serviceindex väsentligt högre i storstäderna, förorterna och de större städerna än genomsnittet för landets kommuner. Inom äldreomsorgen är bilden den motsatta, glesbygdskommunerna ligger väsentligt högre än övriga kommun- grupper och förorter ligger genomsnittligt under övriga kommun- grupper. 
 Inom fritid- och kultur är det storstäderna, större städer samt glesbygdskommuner som ligger högt. I de senare får troligtvis kommunen ta ett ekonomiskt ansvar i avsaknad av fungerande privat marknad. För storstäderna och de större städerna gäller att de förser omkringliggande kommuner med fritids- och kulturverk- samheter. 
 För att erhålla standardkostnaden för ett flertal verksamheter beräknas först servicebehov och utifrån detta beräknas kostnader. Det gäller t.ex. barnomsorgen, grund- och gymnasieskolan, äldre- omsorgen och hälso- och sjukvården. Såväl de beräknade service- behoven som de slutliga standardkostnaderna är intressanta att jämföra med serviceindex och faktiska kostnader. 
 Nettokostnaden är en funktion av utbudet, strukturen, effek- tivitet och avgiftsfinansiering. Om utjämningssystemet fångar upp alla de strukturella faktorerna samt att skillnaden i servicenivån speglas i utbudsindex kommer skillnaderna i effektivitet och avgiftsfinansiering att speglas av skillnader i skattesatsen. 
 Glesbygdskommunerna har ett nettokostnadsindex på 121 pro- cent. Av denna merkostnad förklaras endast en mindre del av ett högre utbud. Då strukturkostnadsindex ligger på 125 kan, givet ovan nämnda förutsättningar, merparten av den högre kostnads- nivån förklaras av strukturen. Glesbygdskommunerna har en lägre avgiftsfinansiering än riket vilket förklarar det högre skatteuttaget. 
 271 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Förortskommunerna har ett nettokostnadsindex på 89 procent. Det har också ett lägre utbudsindex, dock inte lika lågt som netto- kostnaden indikerar. Då strukturkostnadsindex ligger på 93 kan merparten av den högre kostnadsnivån förklaras av strukturen. Det lägre skatteuttaget hänger samman med bland annat ett högre avgiftsuttag. Här kan också högre effektivitet och/eller lägre kva- litet spela in. 
  
 Tabell 7.5.  
 Index för nettokostnader, utbud, strukturkostnad och skattesats 2001. Index riket=100 
  
 Nettokostnads- 
  
 Utbudsindex 
  
 Struktur- 
  
 Skatte- 
  
 index 
  
 kostnads- 
  
 satsindex 
  
 index 
 2 
  
 Storstäder 
  
 96,0 
  
 106,2 
  
 101,1 
  
 94,5 
  
 Förortskommuner 
  
 89,3 
  
 98,5 
  
 93,5 
  
 93,1 
  
 Större städer 
  
 96,1 
  
 104,3 
  
 92,4 
  
 99,6 
  
 Medelstora städer 
  
 98,3 
  
 101,5 
  
 96,1 
  
 99,6 
  
 Industrikommuner 
  
 99,4 
  
 98,2 
  
 98,6 
  
 100,3 
  
 Landsbygdskommuner 
  
 99,4 
  
 96,8 
  
 101,0 
  
 100,9 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 121,4 
  
 104,8 
  
 124,9 
  
 105,7 
  
 Övriga, större 
  
 99,7 
  
 98,7 
  
 97,8 
  
 100,6 
  
 Övriga, mindre 
  
 100,2 
  
 98,3 
  
 99,4 
  
 101,7 
  
 Riket 
  
 100,0 
  
 100,0 
  
 100,0 
  
 100,0 
  
 Exemplet Äldreomsorg 
 Kommunförbundets serviceindex för äldreomsorg avser hemtjänst och särskilt boende. För personer i åldrarna 65 79 år samt 80 år och äldre har antal hemtjänsttimmar relaterats till antalet personer i dessa två åldersgrupper och vägts samman till ett index avseende hemtjänst. På motsvarande sätt har antalet personer med särskilt boende i de två åldersgrupperna relaterats till totala antalet i dessa åldrar och vägts samman till ett index avseende särskilt boende. Ett sammantaget index för både hemtjänst och särskilt boende har också räknats fram. 
 Normkostnaderna återspeglar hälsotillstånd och därmed sam- manhängande vårdbehov för ålderspensionärerna i kommunen 
  
 2  
 Enligt 2003 års utjämning. 
 272 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 (med hänsyn till ålder, kön, familjesituation, yrkesbakgrund och etnisk bakgrund). Vid beräkningen av standardkostnaden läggs därutöver på strukturellt betingade kostnader för hemtjänst i gles- bygd och större behov av särskilt boende i glesbygdskommuner. För att jämföra behovet/normkostnaden enligt utjämningssystemet med serviceindex har kommunens standardkostnad relaterats till antalet personer över 65 år. Standardkostnaden per person över 80 år har omräknats till index, där 100 avser genomsnittet i riket. 
 Av nedanstående figur framgår att kommunerna har ganska skiftande insatser vad gäller hemtjänst och särskilt boende. I stor- städerna, de större städerna och i förortskommunerna är den relativa nivån för hemtjänst högre än för särskilt boende. I gles- bygdskommunerna är index för särskilt boende högre än i övriga kommungrupper. Det sammanvägda index för äldreomsorgen totalt ligger lägre än riksgenomsnittet för förortskommuner, för glesbygdskommunerna ligger det markant över riksgenomsnittet. Övriga grupper ligger kring genomsnittet även om fördelningen mellan hemtjänst och särskilt boende skiljer sig mellan grupperna. Med detta sätt att mäta utbudsnivå finns det markanta skillnader i både nivån och avvägningen mellan insatser via hemtjänst respek- tive särskilt boende. 
  
 Figur 7.14.  
 Utbudsnivå för äldreomsorg 2001 samt standardkost- nad per 65+, index riket=100 
  
 Index (riket=100) 
  
 140 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Medelstora städer 
  
 Industrikommuner 
  
 Landsbygdskom. 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övriga, större 
  
 kommuner 
  
 Övriga, mindre 
  
 kommuner 
  
  Äldreomsorg hemtjänst  
  
  Äldreomsorg särskilt boende  
  Äldreomsorg totalt  
  Standardkostnad äldreomsorg 
 273 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Variationen i behovet, uttryckt som standardkostnad per person 65 år och äldre är ungefär lika stor som den motsvarande varia- tionen i utbudsnivån. Både glesbygdskommunerna och stor- städerna har en servicenivå som överstiger den genomsnittliga. En viss del av det högre utbudet beror på strukturella förhållanden. Glesbygdskommunerna har en servicenivå som överstiger den strukturella nivån. Merkostnaden för detta får kommunen betala genom en högre skatt eller en effektivare verksamhet. För stor- städerna gäller det motsatta, strukturnivån är högre än den aktuella servicenivån. Den lägre servicenivån ger utrymme för ett lägre skatteuttag. Förortskommunerna har en servicenivå som överstiger den strukturella nivå, främst inom hemtjänsten. 
 För större städer och övriga mindre kommuner stämmer utbudsnivå väl överens med de strukturella förutsättningarna. Industrikommuner, landsbygdskommuner samt övriga större kom- muner håller en utbudsnivå som understiger den strukturella nivån. För medelstora städer gäller det omvända. 
 Exemplet från äldreomsorgen visar att det finns tydliga skill- nader i utbudsnivå mellan kommunerna och att kommunerna har valt olika vägar att möta servicebehovet. Avvägningen mellan hem- tjänst och särskilt boende har motsvarigheter inom barnomsorgen med förskola och familjedaghem, inom sjukvården mellan sluten- vård och primärvård etc. Såväl nivån på kommunernas service som hur kommunerna valt att tillgodose behoven återspeglas i de fak- tiska kostnaderna. Dessa skillnader skall inte beaktas i utjämnings- systemet. Det systemet skall ta hänsyn till är om strukturen i kommunen ofrånkomligen ger högre kostnader för att tillgodose servicebehoven. I möjligaste mån har skillnader i behov vägts in i de beräkningar som beskriver servicebehovet. 
  
 7.3 
  
 Jämställdhetsaspekter 
  
 De jämställdhetspolitiska konsekvenserna av utjämningssystemet har belysts av Kommunala utjämningsutredningen och av Utjäm- ningsdelegationen. 
 Kommunala utjämningsutredningen redovisade i sitt betänkande en genomgång av de jämställdhetspolitiska konsekvenserna av kostnadsutjämningen för kommuner respektive landsting. Utred- ningen konstaterade att utbudet av kommunal och landstingskom- munal service har stor betydelse för individers och hushålls lev- 
 274 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 nadsförhållanden. Män och kvinnor är i olika utsträckning beroende av den kommunala servicen, men utjämningssystemet är utformat så att det skall vara neutralt i dessa avseenden. Utjämningssystemet syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting att upprätthålla och utveckla de skilda verksamheterna, men avvägningen mellan olika verksamheter liksom val av utbudsnivå och kvalitet beslutas av de enskilda kommunerna och landstingen. 
 Sammanfattningsvis konstaterade Kommunala utjämningsutred- ningen att i utjämningssystemet beaktas genomgående både kvin- nors och mäns behov av kommunernas och landstingens service som kan innebära strukturella kostnadsskillnader mellan kommu- ner respektive landsting. Där så varit befogat bygger utredningens förslag på separata behovsberäkningar för män och kvinnor. 
 I den efterföljande propositionen ansåg regeringen att det i den fortsatta uppföljningen av utjämningssystemet även bör göras för- djupade jämställdhetsanalyser i vissa delar av kostnadsutjämningen. Det gäller i första hand individ- och familjeomsorg, äldreomsorg samt hälso- och sjukvård. 
 Utjämningsdelegationen konstaterade i likhet med tidigare ut- redning och proposition att utjämningssystemet syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting att bedriva verksamhet. Det är alltså förutsättningarna som skall göras likvärdiga. 
 Kommunerna och landstingen väljer själva hur de vill väga olika verksamheter mot varandra och vilken utbuds- eller servicenivå de skall ha. Samma sak gäller kvalitén på verksamheterna. Utjäm- ningssystemet skall vara neutralt i dessa frågor. Delegationen ansåg vidare att utjämningens delar skall bygga på identifierbara struk- turella behovs- och kostnadsskillnader mellan kommuner respek- tive landsting. 
 I en bilaga till betänkandet, Jämställdhetsaspekter på delar av det kommunala utjämningssystemet, redovisades en genomgång av två områden, kollektivtrafik och äldreomsorg, ur jämställdhets- perspektiv. Det framgår tydligt att det är stora skillnader mellan könen inom båda dessa områden. Med utgångspunkt i att det är strukturellt betingade behovs- och efterfrågeskillnader som skall ligga till grund för utjämningen så är det av vikt att faktorer av betydelse tas med redan från början. 
 275 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 Utjämningsdelegationen föreslog att det vid varje uppdatering eller då nya modeller för utjämning skapas skall beaktas om skill- nader mellan könen har relevans för det område som behandlas. 
 Utjämningskommittén delar Utjämningsdelegationens slut- satser. I de förslag till förändringar som kommittén föreslår utgår dessa från en könsuppdelad statistik i de fall en sådan finns till- gänglig och bedömts som relevant att utnyttja för att återspegla skillnader i behov och kostnader mellan könen. Avsaknaden av könsuppdelad statistik inom olika verksamhetsområden innebär emellertid att det inte är möjligt att skapa en enhetlighet i dessa avseenden. 
 Utjämningskommittén har gjort en jämförelse av de genom- snittliga kostnaderna för män och kvinnor som tillämpas i äldre- omsorgsmodellen respektive hälso- och sjukvårdsmodellen – så kallad genderanalys. Se vidare bilaga 10. 
 I den nuvarande hälso- och sjukvårdsmodell är skillnaderna i den genomsnittliga kostnaden för de olika diagnosgrupperna till över- vägande del högre för män än för kvinnor. 
 Efter den av Utjämningskommittén föreslagna uppdateringen av kostnadsmatrisen till nivån för år 2000 och rättelse av vissa fel krymper skillnaderna avsevärt. Skillnaden mellan den genomsnitt- liga kostnadsnivån för män och för kvinnor har således jämnats ut för de vårdtunga diagnosgrupperna och närmar sig en jämvikts- kostnad. Den högsta skillnaden i den för år 2000 uppdaterade beräkningen utgör tio procent i jämförelse med 30 procent år 1998. 
 Skillnaden mellan den genomsnittliga kostnadsnivån för män och kvinnor för ej vårdtunga grupper har krympt totalt sett genom de föreslagna uppdateringarna. I de äldsta åldrarna syns dock en ökande kostnadsskillnad mellan män och kvinnor bland personer med inkomster under och över median och en kraftigt minskande kostnadsskillnad mellan män och kvinnor bland personer utan inkomst. 
 I äldreomsorgsmodellen har skillnaderna mellan nuvarande och föreslagna normkostnader mestadels ökat då det gäller fördel- ningen mellan gifta respektive ensamstående personer. Både män och kvinnor får del av mer resurser som ensamstående än som gifta personer. Skillnaderna i resursfördelningen har dock minskat vid svår ohälsa men ökat vid måttliga och lätta ohälsotillstånd. En förklaring kan vara att kommunernas totala resurser har minskat och att kommunerna därför lägger en ökad andel av resurserna på de mest sjuka och de som inte har anhöriga. 
 276 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 Gifta mäns normkostnad i förhållande till gifta kvinnors norm- kostnad närmar sig i den nya beräkningsmodellen en mera jämlik fördelning vid svåra ohälsotillstånd. Vid måttliga och lätta ohälso- tillstånd förefaller dock vid den kommunala behovsbedömningen fortfarande de gamla och traditionella skillnaderna slå igenom – dvs. att gifta män i större utsträckning än gifta kvinnor förutsätts kunna få frivillig vård av sin make och därför får mindre kom- munala resurser. 
 Skillnaderna i ensamstående mäns normkostnad jämfört med ensamstående kvinnors normkostnad har efter uppdateringen krympt i förhållande till situationen år 1994. Männen får dock fortfarande en större andel av resurserna än kvinnorna vid samma ohälsosituation. 
 Den uppdaterade beräkningsmodellen innebär således att det underlag som utnyttjas för utjämningen fortfarande avspeglar en ojämlik fördelning av vårdresurserna mellan könen – fast i mindre utsträckning än det underlag som används i nuvarande modell. Detta förhållande binder dock inte biståndsbedömarna i kommu- nerna. Deras beslut kan grundas helt på en individuell behovsbedömning. 
  
 7.4 
  
 Integrationsfrågor 
  
 Hur befolkningsgrupper med utländsk bakgrund beaktas i utjäm- ningssystemet har bl.a. belysts av Kommunala utjämningsutred- ningen. I den efterföljande propositionen föreslog regeringen att en ny delmodell som tar hänsyn till andelen barn och ungdomar med utländsk bakgrund skulle införas från 2000. 
 Utjämningssystemet skall söka beakta strukturellt betingade kostnadsskillnader mellan kommuner respektive landsting. I den mån olika befolkningsgrupper har skilda behov av kommunal service eller stöd skall detta således beaktas. Bland de bakgrunds- förhållanden som analyserats och beaktas i delmodellerna för skilda verksamhetsområden ingår också etnicitet. Inom några områden finns verksamheter som är särskilt inriktade mot personer med utländsk bakgrund, som t.ex. modersmålsundervisningen i grund- skolan. De flesta kommunala verksamheter är emellertid generellt inriktade och i den mån skilda etniska grupper har större behov av service/stöd och därmed sammanhängande högre kommunala 
 277 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 SOU 2003:88 
  
 kostnader så skall detta i möjligaste mån också beaktas i utjämningsmodellerna. 
 Levnadsförhållandena varierar kraftigt mellan grupper från olika länder. Vistelsetid i Sverige kan vara väsentlig att beakta liksom i vissa sammanhang även förhållanden för andra generationens invandrare. Generellt gäller dock att en väsentlig del av de skill- nader, vad gäller behov av samhällsservice och stöd, som finns mellan genomsnittsbefolkningen och olika invandrargrupper för- klaras av skillnader i åldersstruktur och socioekonomiska förhållan- den. 
 För var och en de skilda verksamhetsområden som omfattas av utjämningssystemet har en stor mängd indikatorer som skulle kunna förklara de strukturella kostnadsskillnaderna testats av Utjämningskommittén liksom av tidigare utredningar. Däribland ingår olika mått för att beskriva berörda befolkningsgruppers etniska sammansättning. 
 Vad gäller individ- och familjeomsorg används sedan 2000 variabeln flyktingar eller nära anhöriga som vistats i Sverige mellan 3 och 9 år. Avgränsningen har gjorts mot bakgrund av att staten betalar introduktionsbidrag som avser täcka kommunernas kost- nader i ca 3,5 år. Vidare ingår övriga utrikes födda utanför EU och Norden som vistats i landet upp till 20 år. I individ- och familje- omsorgsmodellen  
 (IFO-modellen) 
  ingår också faktorerna arbets- sökande utan ersättning från  
 A-kassa 
  samt andel män med låg inkomst. Kommuner med en hög andel flyktingar och övriga utrikes födda har i stor utsträckning även höga värden på variablerna arbetssökande utan ersättning samt män med låg inkomst. Dessa faktorer föreslås ingå även i den förändrade IFO- modell som kommittén föreslår. Kommittén föreslår även att andel barn med utländsk bakgrund  
 16-19 
  år används för att beräkna standardkostnaden för delverksamheten barn- och ungdomsvård inom IFO. 
 I den mån merkostnader för invandring och flyktingmottagande finns inom andra kommunala verksamheter beaktas de inte direkt genom en etnisk faktor i utjämningsmodellerna. Däremot påverkas ersättningen i kostnadsutjämningen i den mån som personer med utländsk bakgrund förekommer i större eller mindre utsträckning i de olika delgrupper som beaktas i olika delar av kostnadsutjäm- ningen. 
 I nuvarande modell för äldreomsorg, liksom i den uppdaterade version som kommittén föreslår, beaktas bl.a. de äldres yrkesbak- 
 278 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 grund. Om äldre med utländsk bakgrund i större utsträckning arbetat som ej facklärda arbetare ges kommunen en högre ersätt- ning i kostnadsutjämningen. Därutöver har hittills beaktats den förhöjda risk för svår ohälsa som påvisats bland arbetskraftsinvand- rare från Sydeuropa och flyktingar från övriga världen. Utjäm- ningskommittén föreslår, mot bakgrund av den förnyade fältunder- sökning som gjorts, att etniciteten beaktas genom att en högre ersättning istället beräknas för äldre personer födda utanför Norden. 
 I nuvarande modell för grundskolan beräknas en merkostnad för barn i åldern 7 15 år med finskt och utomnordiskt medborgarskap. Variabeln avser att fånga kostnaderna för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk. Kommittén föreslår att denna variabel byts ut mot andelen barn födda utanför Sverige, Norge och Danmark eller med någon av båda föräldrarna födda utanför dessa länder. Därigenom förbättras anpassningen till de grupper som är berättigade till sådan undervisning. 
 Från 2000 infördes på regeringens förslag en särskild delmodell för att ytterligare kompensera de kommuner som har en hög andel barn och ungdomar (0 19 år) med utländsk bakgrund utanför EU och Norden. 
 I utjämningsmodellen för gymnasieskolan beaktas såväl skillna- der i elevernas programval som kostnadsskillnader mellan olika program. Om elever med utländsk bakgrund i större utsträckning väljer individuella linjer och även kommer att gå fler år än genom- snittligt i gymnasieskolan beaktas dessa merkostnader i utjäm- ningssystemet. 
 Modellerna för utjämning av kostnaderna för barnomsorg base- ras på det faktiska behovet av barnomsorg, förvärvsfrekvenser bland småbarnsföräldrar, skattekraft och täthet. Någon särskild etnisk faktor beaktas ej men variabeln täthet ger högre standard- kostnader för flertalet kommuner i storstadsområdena med hög andel barnfamiljer med utländsk bakgrund. 
 Vad gäller utjämningsmodellen för hälso- och sjukvård pekar ett flertal studier på sämre hälsoförhållanden bland vissa invandrar- grupper än bland genomsnittsbefolkningen. Dessa skillnader kvar- står även om man beaktar skilda socioekonomiska bakgrunds- förhållanden. Å andra sidan visar studier av faktisk vårdkonsumtion på att dessa sämre hälsoförhållanden inte slår igenom i form av förhöjd vårdkonsumtion. Då utjämningsmodellen bygger på data om vårdkonsumtionen har Utjämningskommittén i likhet med 
 279 
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter SOU 2003:88 
 tidigare utredningar valt att inte föreslå någon etnisk faktor i utjämningen för hälso- och sjukvård. En sådan faktor skulle snarare leda till en lägre ersättning för områden med fler invandrare. 
 I nuvarande utjämningsmodell beaktas andelen arbetslösa och andelen i vissa konjunkturberoende åtgärder. I den utsträckning som personer med utländsk bakgrund faktiskt registreras som arbetslösa eller i vissa åtgärder beaktas detta i nuvarande kostnads- utjämning. Genom kommitténs förslag att överföra denna del- modell till ett strukturbidrag som fortsättningsvis inte uppdateras kommer enbart de nuvarande förhållandena att beaktas. 
 När man tar hänsyn till alla delar av bidrags- och utjämnings- systemet, dvs. även utjämningsbidraget enligt de förändringar kommittén föreslår, innebär det att en kommun erhåller en större sammanlagd ersättning för en utländsk än för en svensk med- borgare. 
 Befolkningsförändringar ger upphov till effekter i bidrags- och utjämningssystemet. Skillnaden i ersättning mellan en person med svensk eller utländsk bakgrund har direkt betydelse för grund- skolan, äldreomsorgen, hälso- och sjukvården samt individ- och familjeomsorg. Om ett barn i åldern 7 9 år flyttar in i en kommun ökar kommunens intäkter med i storleksordningen 70 000 90 000 kronor. Att beloppen kan vara olika beror främst på skillnader i barnomsorgsbehov. Om barnet har finsk eller utom- nordisk bakgrund ökar intäkterna med ytterligare ca 7 000 kronor. För vissa kommuner tillkommer ytterligare ca 7 500 kronor i delmodellen för barn och ungdomar med utländsk bakgrund. 
 Om en person i åldern 19 64 år flyttar in påverkas intäkterna något olika beroende på om personen har förvärvsarbete, andra beskattningsbara inkomster eller saknar inkomster. Effekterna på- verkas också av om kommunen har ersättning för befolknings- minskning eller för näringsliv och sysselsättning i kostnadsutjäm- ningen. I vissa fall kan en negativ effekt uppkomma. Oavsett utfallet blir intäkterna högre om den inflyttande personen har utländsk bakgrund. 
 Sammanfattningsvis är det inte möjligt att ge ett entydigt svar på frågan om den enskilda kommunen genom utjämningssystemet och andra statliga bidrag får ersättning för sina merkostnader för befolkningens etniska sammansättning. Samtidigt kan det finnas en viss risk för dubbelkompensation. 
 Om det genomförs större förändringar i andra riktade system till kommuner och landsting som rör ersättningar för flykting- 
 280 
  
 SOU 2003:88 
  
 Vissa verksamhetsövergripande aspekter 
  
 mottagande kan detta enligt Utjämningskommitténs uppfattning föranleda att de delar i kostnadsutjämningen som är avsedda att hantera sådana kostnadsskillnader bör ses över. Motsvarande bör även vara tillämpligt om det görs förändringar av kommunernas ansvar i de obligatoriska verksamheter som riktar sig till personer med utländsk bakgrund. 
 281 
 6DPODGH HNRQRPLVND HIIHNWHU DY 
 NRPPLWWpQV I|UVODJ 
 ,QOHGQLQJ 
 'H UHGRYLVDGH EHUlNQLQJDUQD DYVHU HQ MlPI|UHOVH PHOODQ QXYDUDQGH V\VWHP RFK GHW Patton VHWW XW RP GHW LQI|UWV 'HW QXYDUDQGH V\VWHPHW KDU UlNQDWV RP WLOO HWW UHIHUHQVELGUDJ I|U DWW YDUD MlPI|UEDUW PHG GHW I|UHVODJQD V\VWHPHW 'HOV lU VWRUOHNHQ Sn GHW JHQHUHOOD VWDWVELGUDJHW lQGUDG PHG KlQV\Q WLOO NRPPLWWpQV I|UVODJ RP DWW White ELGUDJ VND I|UDV |YHU WLOO GHW JHQHUHOOD VWDWVELGUDJHW GHOV lU GH U|UOLJD LQI|UDQGHWLOOlJJHQ LQWH PHGUlNQDGH , ODQGVWLQJHQV NRVWQDGVXWMlP QLQJ KDU ODQGVWLQJHQV ELGUDJ I|U OlNHPHGHOVI|UPnQHQ EHDNWDWV 
 'H I|UHVODJQD I|UlQGULQJDUQD NDQ LQI|UDV I|UVW (IIHNWHUQD DY NRPPLWWpQV I|UVODJ E|U GlUI|U UlNQDV RP WLOO nUV QLYn RFK MlPI|UDV PHG XWIDOOHW L QXYDUDQGH V\VWHP L nUV QLYn 
 'H UHGRYLVDGH HIIHNWHUQD LQQHIDWWDU GHOV GH I|UHVODJQD I|UlQG Daugherty VWDWVELGUDJV RFK XWMlPQLQJVV\VWHPHWV ROLND GHODU GHOV HIIHNWHUQD DY DWW Mcpherson LQI|UDQGHWLOOlJJHQ L GHW QXYDUDQGH V\VWH PHW XSSK|U .RPSHQVDWLRQHQ I|U HIWHUVOlSQLQJVHIIHNWHU WLOO I|OMG DY VQDEEW |NDQGH IRONPlQJG Novak LQWH L EHUlNQLQJDUQD , ELODJD RFK ELODJD UHGRYLVDV XWIDOO SHU NRPPXQ RFK ODQGVWLQJ 
 .RPPXQHU 
 'HQ JHQRPVQLWWOLJD I|UlQGULQJHQ I|U HQ PHGHONRPPXQ WLOO I|OMG DY NRPPLWWpQV I|UVODJ XSSJnU WLOO FD NURQRU SHU LQYnQDUH SRVLWLY HOOHU QHJDWLY I|UlQGULQJ LQQDQ LQI|UDQGHUHJOHUQD KDU EHDNWDWV 'HQ VW|UVWD QHJDWLYD I|UlQGULQJHQ XSSJnU WLOO FD NURQRU SHU LQ Duncan GHQ VW|UVWD SRVLWLYD I|UlQGULQJHQ XSSJnU WLOO FD NUR QRU SHU LQYnQDUH 1HJDWLYD I|UlQGULQJDU I|UHVOnV EHJUlQVDV JHQRP LQI|UDQGHUHJOHU Vn DWW GHQ PD[Hill I|UlQGULQJHQ XSSJnU WLOO K|JVW VNDWWHNURQD HIWHU LQI|UDQGHSHULRGHQ Sn nU YLONHW 
  
 PRWVYDUD Osborne LQYnQDUH I|U HQ NRPPXQ PHG JHQRPVQLWWOLJ VNDWWHNUDIW 'HQ PD[Hill I|UlQGULQJHQ HIWHU nU lU EHJUlQVDG WLOO |UH SHU VNDWWHNURQD YLONHW PRWVYDUDU Osborne LQYnQDUH I|U HQ NRPPXQ PHG JHQRPVQLWWOLJ VNDWWHNUDIW 'H Brooks UHGRYLVDV L NDSLWHO 
 7DEHOO  
 )|UlQGULQJDU DY NRPPLWWpQV I|UVODJ I|UH LQI|UDQGH UHJOHU NRPPXQHU .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 *HQRPVQLWWOLJ 
  
 0D[ 
  
 0LQ 
  
 I|UlQGULQJ 
  
 %DUQRPVRUJ 
  
 *UXQGVNROD 
  
 *\PQDVLHVNROD 
  
 bOGUHRPVRUJ 
  
 ,QGLYLG RFK IDPLOMHRPVRUJ 
  
 .ROOHNWLYWUDILN 
  
 2PVWlOOQLQJVELGUDJ 
  
 8SSK|U YDWWHQ RFK DYORSS 
  
 8SSK|U NDOORUWVWLOOlJJ 
  
 6XPPD NRVWQDGVXWMlPQLQJ 
  
 ,QNRPVWXWMlPQLQJ 
  
 8SSK|U nOGHUVEDVHUDW VWDWVELGUDJ 
  
 8SSK|U IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJ 
  
 6XPPD 
  
 )Rubio GH IOHVWD DY NRVWQDGVXWMlPQLQJHQV GHOPRGHOOHU WLOO I|OMG DY XSSGDWHULQJDU DY XQGHUODJVGDWD HWF 6W|UVW RPI|UGHOQLQJ VNHU L GHOPRGHOOHUQD I|U lOGUHRPVRUJ LQGLYLG RFK IDPLOMHRPVRUJ VDPW EDUQRPVRUJ bYHQ XSSK|UDQGHW DY NDOORUWVWLOOlJJHW InU EH W\GDQGH HIIHNW VlUVNLOW I|U HQVNLOGD NRPPXQHU VRP PHVW PHG FD NURQRU SHU LQYnQDUH 'H VDPPDQWDJQD HIIHNWHUQD DY I|U lQGULQJDUQD L NRVWQDGVXWMlPQLQJHQ EOLU Arroyo lQ VXPPDQ DY GHODUQD HIWHUVRP GH IOHVWD NRPPXQHU SnYHUNDV DY EnGD SRVLWLYD RFK QHJDWLYD I|UlQGULQJDU 
 )Torres lU UHODWLYW PnWWOLJD L JHQRPVQLWW lU Steele RFK Smith I|UORUDU PHU lQ Caldwell 
 8WIDOOHW SnYHUNDV lYHQ DY DWW GHQ nOGHUVEDVHUDGH GHOHQ DY GHW JHQHUHOOD VWDWVELGUDJHW |YHUJnU WLOO DWW I|UGHODV HIWHU DQWDO LQYnQDUH 
  
 %RUWIDOOHW DY GH IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJHQ lU GHQ I|UlQGULQJ VRP InU VW|UVW HIIHNW I|U NRPPXQHUQD L JHQRPVQLWW RFK I|U YLVVD HQVNLOGD NRPPXQHU L V\QQHUKHW 'HVVD I|UlQGULQJDU lU Howard HQ HIIHNW DY NRPPLWWpQV Gross I|OMG DY JlOODQGH UHJHOYHUN .RP PLWWpQV XSSGUDJ KDU YDULW DWW OlPQD I|UVODJ WLOO KXU GHQQD I|UlQG ULQJ VNDOO KDQWHUDV 
 7DEHOO YLVDU KXU PnQJD NRPPXQHU VRP SnYHUNDV L ROLND I|UlQGULQJVLQWHUYDOO HIWHU DWW KlQV\Q Soto LQI|UDQGHUHJOHUQD ,QI|UDQGHnUHW lU GHW EDUD HQ NRPPXQ VRP InU HQ QHJDWLY I|UlQG ULQJ VRP |YHUVWLJHU NURQRU SHU LQYnQDUH PHQ NRPPXQHU InU SRVLWLYD I|UlQGULQJDU |YHU NURQRU SHU LQYnQDUH )UDP WLOO 
 Gn V\VWHPHW lU IXOOW JHQRPI|UW |NDU HIIHNWHUQD VXFFHVVLYW $QWDO NRPPXQHU PHG QHJDWLYD I|UlQGULQJDU |YHU NURQRU SHU LQ Gutierrez WLOO 
 7DEHOO  
 $QWDO NRPPXQHU L ROLND I|UlQGULQJVLQWHUYDOO HIWHU LQI|UDQGHUHJOHU 
  
 )|UlQGULQJ 
  
 cU 
  
 cU 
  
 cU 
  
 NU LQY 
  
 $QWDO NRPPXQHU 
  
 ¤ 
  
 VRP YLQQHU 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 $QWDO NRPPXQHU 
  
 ¤ 
  
 VRP I|UORUDU 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 ¤ 
  
 7DEHOO YLVDU GHQ JHQRPVQLWWOLJD HIIHNWHQ DY I|UlQGULQJDUQD I|U NRPPXQHU L JHQRPVQLWW SHU OlQ .RPPXQHUQD L 6WRFNKROP  
 -|Q 
  N|SLQJ %OHNLQJH 'DODUQD RFK 1RUUODQGVOlQHQ I|UXWRP  
 -lPWODQG 
  Singh QHJDWLYD I|UlQGULQJDU QlU I|UVODJHW KDU QnWW IXOO JHQRPVODJVNUDIW )|U NRPPXQHUQD L 6WRFNKROP I|UNODUDV GHWWD IUlPVW DY Smith RFK Hart DWW GH IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJHQ I|UVYLQQHU RFK I|U NRPPXQHUQD L QRUUODQGV OlQHQ IUlPVW DY Hughes RFK Hart DWW Mcpherson LQI|UDQGHWLOOlJJHQ I|UVYLQQHU 'HVVD HIIHNWHU GlPSDV GRFN DY 
  
 GH LQI|UDQGHELGUDJ VRP WLOOI|UV VWUXNWXUELGUDJHW L E|UMDQ DY SHULRGHQ 
 7DEHOO  
 (IIHNWHU DY NRPPLWWpQV I|UVODJ I|U NRPPXQHUQD SHU OlQ .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 .RVWQDGV 
  
 ,QNRPVW 
  
 gYULJW  
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 nU 
  
 nU 
  
 nU 
  
 6WRFNKROP 
  
 8SSVDOD 
  
 6|GHUPDQODQG 
  
 gVWHUJ|WODQG 
  
 -|QN|SLQJ 
  
 .URQREHUJ 
  
 .DOPDU 
  
 *RWODQG 
  
 %OHNLQJH 
  
 6NnQH 
  
 +DOODQG 
  
 9lVWUD *|WDODQG 
  
 9lUPODQG 
  
 gUHEUR 
  
 9lVWPDQODQG 
  
 'DODUQD 
  
 *lYOHERUJ 
  
 9lVWHUQRUUODQG 
  
 -lPWODQG 
  
 9lVWHUERWWHQ 
  
 1RUUERWWHQ 
  
 6WUXNWXUELGUDJ VDPW XSSK|UDQGH Gray RFK DY I|UGHOQLQJ DY VWDWVELGUDJ HIWHU nOGHU 
 6H[ Beltran InU QHJDWLYD I|UlQGULQJDU L JHQRPVQLWW 6W|UVW QHJDWLYD I|UlQGULQJDU InU JOHVE\JGVNRPPXQHUQD PHG 
 NURQRU SHU LQYnQDUH 7UH NRPPXQJUXSSHU InU SRVLWLYD I|UlQG ULQJDU VW|UUH RFK PHGHOVWRUD VWlGHU VDPW ODQGVE\JGVNRPPXQHU 
  
 7DEHOO  
 (IIHNWHU DY NRPPLWWpQV I|UVODJ I|U NRPPXQHUQD SHU NRPPXQJUXSS .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 .RVWQDGV 
  
 ,QNRPVW 
  
 gYULJW  
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 nU 
  
 nU 
  
 nU 
  
 )|URUW 
  
 *OHVE\JG 
  
 ,QGXVWUL 
  
 /DQGVE\JG 
  
 0HGHOVWRU VWDG 
  
 6WRUVWDG 
  
 6W|UUH VWDG 
  
 gYULJ PLQGUH 
  
 gYULJ VW|UUH 
  
 6WUXNWXUELGUDJ VDPW XSSK|UDQGH Gray RFK DY I|UGHOQLQJ DY VWDWVELGUDJ HIWHU nOGHU 
 /DQGVWLQJ 
 'HQ JHQRPVQLWWOLJD I|UlQGULQJHQ SHU ODQGVWLQJ LQQDQ LQI|UDQGH UHJOHUQD EHDNWDWV XSSJnU WLOO FD NURQRU SHU LQYnQDUH RFK GHQ Carter I|UlQGULQJHQ XSSJnU WLOO FD NURQRU SHU LQ YnQDUH 6W|UVW HIIHNW Sn XWIDOOHW KDU ERUWIDOOHW DY GH IDVWD LQI|UDQGH Elliott VnYlO JHQRPVQLWWVODQGVWLQJHW VRP I|U GHW ODQGVWLQJ VRP SnYHUNDV PHVW bYHQ ERUWIDOOHW DY NDOORUWVWLOOlJJHQ InU EHW\GDQ GH HIIHNW I|U QnJUD ODQGVWLQJ )Rios RFK VMXNYnUGV PRGHOOHQ RFK Peterson lU PnWWOLJD )Hunt PHOODQ FD NURQRU SHU LQYnQDUH PHQ L JHQRPVQLWW lU I|UlQGULQJDUQD lYHQ L GHQQD PRGHOO Fowler 
  
 7DEHOO  
 )Williams NRPPLWWpQV I|UVODJ I|UH LQI|UDQGH UHJOHU ODQGVWLQJ .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 *HQRPVQLWWOLJ 
  
 0D[ 
  
 0LQ 
  
 I|UlQGULQJ 
  
 +lOVR RFK VMXNYnUG 
  
 *OHVE\JG 
  
 .ROOHNWLYWUDILN 
  
 8SSK|U NDOORUWVWLOOlJJ 
  
 6XPPD NRVWQDGVXWMlPQLQJ 
  
 ,QNRPVWXWMlPQLQJ 
  
 8SSK|U IDVWD LQI|UDQGHWLOOlJJ 
  
 6XPPD 
  
 /DQGVWLQJHQ L 6WRFNKROP RFK L 1RUUODQGVOlQHQ I|UXWRP *lYOH VDPW *RWODQGV NRPPXQ InU QHJDWLYD I|UlQGULQJDU QlU V\VWHPHW lU Fields )|U 1RUUODQGVODQGVWLQJHQ I|UNODUDV GHVVD HIIHNWHU IUlPVW DY I|UlQGULQJDUQD L NRVWQDGVXWMlPQLQJHQ RFK Hart DWW Mcpherson LQI|UDQGHWLOOlJJHQ RFK NDOORUWVWLOOlJJHQ I|UVYLQQHU )|U 6WRFNKROPV OlQV ODQGVWLQJ I|UNODUDV I|UlQGULQJHQ IUlPVW DY DWW Mcpherson LQI|UDQ Branch 
  
 7DEHOO  
 (IIHNWHU DY NRPPLWWpQV I|UVODJ I|U ODQGVWLQJHQ .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 .RVWQDGV 
  
 ,QNRPVW 
  
 gYULJW  
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 nU 
  
 nU 
  
 nU 
  
 6WRFNKROP 
  
 8SSVDOD 
  
 6|GHUPDQODQG 
  
 gVWHUJ|WODQG 
  
 -|QN|SLQJ 
  
 .URQREHUJ 
  
 .DOPDU 
  
 *RWODQG 
  
 %OHNLQJH 
  
 6NnQH 
  
 +DOODQG 
  
 9lVWUD *|WDODQG 
  
 9lUPODQG 
  
 gUHEUR 
  
 9lVWPDQODQG 
  
 'DODUQD 
  
 *lYOHERUJ 
  
 9lVWHUQRUUODQG 
  
 -lPWODQG 
  
 9lVWHUERWWHQ 
  
 1RUUERWWHQ 
  
 6WUXNWXUELGUDJ VDPW XSSK|UDQGH Gray RFK DY I|UGHOQLQJ DY VWDWVELGUDJ HIWHU nOGHU 
 .RPPXQHU RFK ODQGVWLQJ VDPPDQWDJHW 
 7DEHOO YLVDU GH VDPPDQWDJQD HIIHNWHUQD SHU OlQ I|U EnGH NRP PXQHU RFK ODQGVWLQJ , IHP Smith GH VDPPDQWDJQD I|UlQGULQJDUQD L JHQRPVQLWW QHJDWLYD L 6WRFNKROPV OlQ RFK L GH I\UD QRUGOLJDVWH OlQHQ 
  
 7DEHOO  
 (IIHNWHU DY NRPPLWWpQV I|UVODJ I|U NRPPXQHU RFK ODQGVWLQJ VDPPDQWDJHW SHU OlQ .URQRU SHU LQYnQDUH 
  
 .RVWQDGV 
  
 ,QNRPVW 
  
 gYULJW  
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 7RWDOW 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 XWMlPQLQJ 
  
 nU 
  
 nU 
  
 nU 
  
 6WRFNKROP 
  
 8SSVDOD 
  
 6|GHUPDQODQG 
  
 gVWHUJ|WODQG 
  
 -|QN|SLQJ 
  
 .URQREHUJ 
  
 .DOPDU 
  
 *RWODQG 
  
 %OHNLQJH 
  
 6NnQH 
  
 +DOODQG 
  
 9lVWUD *|WDODQG 
  
 9lUPODQG 
  
 gUHEUR 
  
 9lVWPDQODQG 
  
 'DODUQD 
  
 *lYOHERUJ 
  
 9lVWHUQRUUODQG 
  
 -lPWODQG 
  
 9lVWHUERWWHQ 
  
 1RUUERWWHQ 
  
 6WUXNWXUELGUDJ VDPW XSSK|UDQGH Gray RFK DY I|UGHOQLQJ DY VWDWVELGUDJ HIWHU nOGHU 
  
 9 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 9.1 
  
 Nuvarande utformning av införanderegler 
  
 För att undvika drastiska effekter för enskilda kommuner och landsting vid införandet av det nuvarande bidrags- och utjämnings- systemet 1996 ansågs det nödvändigt att systemet infördes succes- sivt under en längre period. 
 För att dämpa genomslaget för de kommuner och landsting som drabbades av stora inkomstförluster konstruerades systemet tek- niskt utifrån en införandeperiod om åtta år. För kommuner med inkomstökningar var införandeperioden tre år. Den tekniska kon- struktionen av införandereglerna innebar att bidragsförändringar, över en viss nivå, som uppstod till följd av det nya systemet jämfört med det tidigare systemets utfall, minskade genom särskilda införandetillägg och införandeavdrag som successivt trappas ned under införandetiden. Däremot får de bidrags- eller avgifts- förändringar som beror på förändringar i skattekraft och beräknad strukturkostnad slå igenom vid den årliga uppdateringen av bidrags- och utjämningssystemet. 
 Bidragsförändringen mättes som skillnaden mellan ett referens- bidrag, för varje kommun och landsting, och det bidrag i 1995 års nivå som det nya bidrags- och utjämningssystemet skulle gett för varje kommun och landsting. 
 Referensbidraget för kommuner utgjordes av summan av det statliga utjämningsbidraget i det system som gällde t.o.m. 1995 (och hade införts 1993, men långt ifrån fullt ut för flertalet kom- muner), bidraget för att minska skattereformens effekter (som införts för att kompensera vissa kommuner för inkomstskatte- reformens beräknade effekter på skatteunderlaget) samt bidraget för missbrukar- och ungdomsvård, minskad med avdraget från kommunernas skatteinkomster (neutraliseringsavgift som upp- kommit till följd av ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn). 
 291 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 SOU 2003:88 
  
 Referensbidraget för landstingen utgjordes av summan av skatte- utjämningsbidraget och bidrag för sjukresor m.m. minskat med avdraget från landstingens skatteinkomster. 
 Samtidigt hade flertalet kommuner inte hunnit fasas in i det system som infördes 1993. De kvarvarande effekterna av 1993 års övergångsregler, som dessutom trappats av andra året jämfört med det ursprungliga beslutet och även frusits sista året, kom genom konstruktionen av 1996 års införanderegler att ha sin påverkan på utfallet av detta nya system. 
 Införanderegler till 1996 års system 
 Införandet av systemet reglerades i en särskild lag (1995:1517). För kommuner begränsades den årliga bidragsminskningen till följd av att ett nytt system infördes till 250 kronor per invånare och den totala bidragsminskningen under den åttaåriga införandeperioden maximerades till 2 000 kronor per invånare. För landstingen var motsvarande belopp 150 respektive 1 200 kronor per invånare. För de tre kommuner vars skattekraft år 1993 översteg garantinivån i det statliga utjämningssystemet och därför kom att hamna utanför 1993 års system begränsades de maximala negativa förändringarna till 500 kronor per invånare och år och den totala bidragsminsk- ningen under införandeperioden till 4 000 kronor per invånare. 
 Begränsningen av den totala bidragsminskningen för hela perioden sker genom att ett fast införandetillägg årligen utbetalas till berörda kommuner. Inget landsting hade en bidragsminskning överstigande 1 200 kronor per invånare, varför inga fasta införande- tillägg utföll för landstingen. På motsvarande sätt begränsades de årliga bidragsminskningarna genom att berättigade kommuner och landsting erhöll ett rörligt införandetillägg som successivt trappas av. För kommuner med bidragsökning begränsades denna de tre första åren genom successivt avtrappade införandeavdrag. För landstingen tillämpades inga införandeavdrag. 
 Kostnaderna för införandereglerna finansierades för kommuner- na första året genom att tilläggen var nästan lika stora som av- dragen. Genom att införandeavdragen trappades av på tre år finan- sierades införandereglerna 1999 helt genom en nivåjustering av det generella bidraget. För landstingen finansierades införandereglerna redan från 1996 helt ur det generella bidraget. 
 292 
  
 SOU 2003:88 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 Förändringar i utjämningssystemet från 2000 
 Efter Kommunala utjämningsutredningens översyn av kostnads- utjämningen genomfördes vissa förändringar från 2000, vilka ledde till nya omfördelningar. Samtidigt hade 25 kommuner fasta in- förandetillägg. Flera kommuner och landsting hade även rörliga införandetillägg då endast häften av den maximala bidragsföränd- ringen under den ursprungligen åttaåriga införandeperioden hunnit genomföras. 
 Förändrade införanderegler från 2000 
 Förändringarna i utjämningssystemet från 2000 föranledde änd- ringar i den lag (1995:1517) som reglerade införandet av systemet. Dessutom förlängdes införandeperioden med ytterligare ett år, dvs. t.o.m. 2004. Under perioden 2000 2004 begränsas den maximala bidragsminskningen till 1 000 kronor per invånare genom ett fast införandetillägg. För hela perioden 1996 2004 begränsades den totala bidragsminskningen till 1 200 kronor per invånare genom ett fast införandetillägg. För landsting begränsades bidragsminsk- ningen på motsvarande sätt till 600 respektive 720 kronor per invånare. Trots att införandeperioden förlängdes reducerades den maximala bidragsminskningen jämfört med de ursprungliga regler- na från 1996. 
 Genom ett rörligt införandetillägg/avdrag begränsades bidrags- minskningen/ökningen till 200 kronor för kommuner och 120 kro- nor för landsting per invånare och år fram till 2004. 
 Genom att gränsvärdena för de fasta införandetilläggen för- ändrades, men även på grund av nya omfördelningseffekter till följd av förändringarna i kostnadsutjämningen från 2000, för- dubblades antalet kommuner med fasta införandetillägg från 25 till 49. Av kommunerna ligger åtta i Stockholms län och 39 i Bergs- lagen och Norrland, dock ingen i Jämtlands län. Dessutom tillkom fem landsting med fasta införandetillägg, de fyra nordligaste samt Stockholm. 
 Oavsett utfallen av de båda bidragsomläggningarna 1996 och 2000 har genom införanderegler de sammanlagda maximala nega- tiva förändringarna begränsats till 1 200 kronor per invånare. För de tre kommuner som hamnade utanför 1993 års system på grund 
 293 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 SOU 2003:88 
  
 av hög skattekraft har de maximala negativa förändringarna be- gränsats till 2 400 kronor per invånare. 
 Av tabell 9.1 framgår hur antalet kommuner och landsting som påverkas av de rörliga och fasta införandereglerna vid olika tid- punkter under införandeperioden från 1996. 
 För 2004 har kostnaderna för de fasta införandereglerna beräk- nats till knappt 1,6 miljarder kronor för kommunerna och knappt 1,6 miljarder kronor för landstingen. Det motsvarar 178 kronor per invånare i respektive sektor. Införandereglerna finansieras genom en nivåjustering av det generella statsbidraget för samtliga kom- muner och landsting. 
 Tabell 9.1. Antal kommuner och landsting med införanderegler 1996 2004 
  
 1996 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2004 
  
 Kommuner med rörliga införandetillägg 
  
 140 
  
 74 
  
 36 
  
 0 
  
 Kommuner med fasta införandetillägg 
  
 25 
  
 25 
  
 49 
  
 49 
  
 Kommuner med införandeavdrag 
  
 128 
  
 0 
  
 140 
  
 0 
  
 Landsting med rörliga införandetillägg 
  
 18 
  
 8 
  
 4 
  
 0 
  
 Landsting med fasta införandetillägg 
  
 0 
  
 0 
  
 5 
  
 5 
  
 Landsting med införandeavdrag 
  
 0 
  
 0 
  
 12 
  
 0 
  
 Av tabell 9.2 framgår hur nivån på de fasta införandetilläggen för- delar sig för kommuner respektive landsting. 
 Tabell 9.2. De fasta införandetilläggen 2000 2004. Antal kom- muner och landsting samt belopp i kronor per invånare 
  
 Kronor per invånare 
  
 Antal kommuner 
  
 Antal landsting 
  
 >3 000 
  
 2 
  
 0 
  
 2 000 2 999 
  
 5 
  
 0 
  
 1 000 1 999 
  
 11 
  
 0 
  
 500 999 
  
 14 
  
 4 
  
 66 499 
  
 17 
  
 1 
  
 294 
  
 SOU 2003:88 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 9.2 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Kommitténs förslag: Effekterna av de förändringar i stats- bidrags- och utjämningssystemet som kommittén föreslår till- sammans med effekterna av att de fasta införandetilläggen upphör regleras genom ett strukturbidrag vid sidan av utjäm- ningssystemet. 
 För kommuner och landsting med negativa bidragsföränd- ringar förs till strukturbidraget årligen ett belopp av den storleken att den årliga negativa bidragsförändringen högst motsvarar en utdebitering på 10 öre för kommuner respektive 5 öre för landsting beräknat på eget skatteunderlag införande- året. 
 Införandet av effekterna för kommuner och landsting med negativa bidragsförändringar sker under en period om högst tio år. Ett belopp motsvarande en negativ bidragsförändring överstigande 1 krona i utdebitering för kommuner och 50 öre för landsting förs utan tidsbegränsning till strukturbidraget. 
 För kommuner och landsting med positiva bidragsföränd- ringar bör förändringarna slå igenom fullt ut samma år som för- ändringarna införs. 
 Bidragsförändringar som beror på förändringar i skattekraft och struktur bör som nu slå igenom utan begränsning vid de årliga uppdateringarna av utjämningssystemet. 
 Enligt direktiven skall kommittén lämna förslag till hur intäkts- förändringar för enskilda kommuner och landsting till följd av ändringar i statsbidrags- och utjämningssystemet skall hanteras efter 2004. De nuvarande införandereglerna innebär att de rörliga tilläggen respektive avdragen successivt har trappats av och upphör 2004. De fasta införandetilläggen är oförändrade till och med 2004. Om inga nya beslut fattas bortfaller även de fasta tilläggen 2005, vilket skulle innebära stora intäktsbortfall för vissa kommuner och landsting (se tabell 9.2). 
 Även de förändringar i statsbidrags- och utjämningssystemet som kommittén föreslår leder i vissa fall till stora intäktsföränd- ringar. 
 Kommittén anser att de sammanlagda utfallseffekterna av kom- mitténs förslag för kommuner och landsting med positiva bidrags- 
 295 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 SOU 2003:88 
  
 förändringar bör få slå igenom fullt ut samma år som föränd- ringarna införs. 
 Kommuner och landsting med negativa förändringarbör ges en viss tid att anpassa sina kostnader till de nya intäkterna om bidragsminskningen överstiger en viss nivå. Kommittén bedömer det som rimligt att klara omställningar motsvarande en utdebite- ring på 10 öre per år för kommuner och 5 öre per år för landsting. Effekterna därutöver av de förändringar i statsbidrags- och utjäm- ningssystemet som kommittén föreslår tillsammans med effekterna av upphörande fasta införandetillägg bör regleras genom ett strukturbidrag vid sidan av utjämningssystemet. Det föreslås ske genom att det till strukturbidraget årligen förs ett belopp av den storleken att den årliga negativa bidragsförändringen högst motsvarar en utdebitering på 10 öre för kommuner respektive 5 öre för landsting beräknat på eget skatteunderlag. Införandet av effek- terna sker för berörda kommuner och landsting under en period om högst tio år. I 2003 års nivå motsvarar en utdebitering om 10 öre 147 kronor per invånare för en kommun med ett genom- snittligt uppräknat skatteunderlag per invånare. Motsvarande för landstingen är 73 kronor per invånare. Kostnaderna för struktur- bidraget finansieras genom minskning av det generella statsbidraget till kommunsektorn. 
 Ett belopp motsvarande en negativ bidragsförändring över- stigande 1 krona i utdebitering för kommuner och 50 öre för lands- ting förs utan tidsbegränsning till strukturbidraget. Genom att under hela införandeperioden basera beräkningarna på respektive kommuns och landstings uppräknade egna skatteunderlag införan- deåret kan strukturbidraget för hela perioden fastställas redan inför 2005. 
 I strukturbidraget föreslås endast ingå utfallseffekterna av de föreslagna förändringarna i utjämningssystemets olika delar inklu- sive upphörandet av de fasta tilläggen. De utfallsförändringar som kommer att uppkomma till följd av de årliga uppdateringarna av systemet bör, liksom i nuvarande system, få slå igenom fullt ut utan att strukturbidraget påverkas. 
 De av kommittén redovisade beräkningarna avser en jämförelse av nuvarande system för 2003 och de föreslagna förändringarna samma år. De föreslagna förändringarna kan införas först från 2005 och effekterna av kommitténs förslag bör därför räknas om i förhållande till 2004 års beräkningar av nuvarande system för att utfallet skall kunna beräknas med utgångspunkt från ett så aktuellt 
 296 
  
 SOU 2003:88 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna 
  
 underlag som möjligt. Utfallet införandeåret kommer därför att bli något annorlunda för enskilda kommuner och landsting jämfört med det som redovisas i detta betänkande. 
 297 
 10 Systemets fortlevnad 
 Kommitténs förslag: Utjämningssystemet bör bli föremål för en kontinuerlig löpande uppföljning och utvärdering. 
 Kommitténs bedömning: Ett mindre permanent organ bör tillskapas med ansvar för en kontinuerlig uppföljning. En parla- mentariskt sammansatt referensgrupp bör knytas till det löpan- de uppföljningsarbetet. 
  
 10.1 
  
 Inledning 
  
 I tillämpningen av nuvarande kostnadsutjämning ligger en fort- löpande anpassning till förändringar av behovs- och kostnadsstruk- turen i de kommunala verksamheterna. Det sker genom att kost- nadsutjämningen uppdateras årligen när det gäller åldersstruktur och de viktigaste behovsvariablerna inom skola, barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg samt hälso- och sjukvård. Övriga faktorer uppdateras med vissa tidsintervall och efter vad omständigheterna medger. Beräkningarna av inkomstutjämningen görs årligen med utgångspunkt från senaste fastställda taxerings- utfall. 
 Beräkningarna av inkomst- och kostnadsutjämningen regleras i en särskild förordning (1995:1645) om utjämningsbidrag och ut- jämningsavgift för kommuner och landsting. Regeringen beslutar inför varje bidrags- och avgiftsår om de förändringar som skall göras i beräkningarna för de olika verksamheter och kostnadsslag som ingår i kostnadsutjämningen. I bilaga till förordningen anges beräkningsmetoder och närmare detaljer för kostnadsutjämningens olika delar. Enligt förordningen skall Statistiska centralbyrån be- räkna inkomst- och kostnadsutjämningen och lämna uppgifterna till skattemyndigheterna. 
 299 
  
 Systemets fortlevnad 
  
 SOU 2003:88 
  
 Sedan nuvarande utjämningssystem infördes 1 januari 1996 har tre kommittéer haft uppdraget att följa upp och/eller utveckla systemet och då med huvudinriktning på kostnadsutjämningen, nämligen Kommunala utjämningsutredningen, Utjämningsdelega- tionen och Expertgruppen för förenklad kommunal utjämning. De två förstnämnda har varit parlamentariska. 
 Förändringar i både kostnads- och inkomstutjämningen har hit- tills genomförts utifrån förslag från två av dessa kommittéer. En del av förändringarna har haft karaktären av uppdateringar av underlaget för utjämningen. 
 Utjämningskommittén är den fjärde utredningen sedan införan- det och uppföljningsarbetet har således hittills skett i kommitté- form. En informell arbetsgrupp, med företrädare från Regerings- kansliet, SCB och de två kommunförbunden har främst ägnat sig åt delar av underlaget för de årliga uppdateringarna av kostnadsutjäm- ningen. 
  
 10.2 
  
 Behov av löpande uppföljning 
  
 Flertalet kommittéer, inklusive Statsbidragsberedningen vars för- slag låg bakom 1996 års system, har föreslagit att systemet bör bli föremål för en löpande uppföljning. De föreslagna formerna för denna uppföljning har dock varierat. 
 Hösten 2001 beslutade regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté, Utjämningskommittén, för att se över det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet. Uppdraget är tidsbegränsat och skall enligt direktiven redovisas senast den 1 oktober 2003. 
 Man kan således konstatera att någon permanent organisation för en löpande uppföljning hittills inte tillskapats. Istället har denna uppgift ingått i de tidsbegränsade kommittéernas uppdrag. 
 Varför behövs en löpande uppföljning och utvärdering? 
 Statsbidragsberedningen föreslog att utjämningssystemet bör bli föremål för en löpande uppföljning och att en utvärdering av sys- temet bör göras när det varit i funktion i tre år. Vidare föreslog man att en parlamentarisk grupp, ledd av Finansdepartementet till- sätts för uppföljning och utvärdering av systemet. Till gruppen 
 300 
  
 SOU 2003:88 
  
 Systemets fortlevnad 
  
 skulle knytas experter och företrädare för berörda myndigheter och organisationer. 
 Redan innan systemet införts tillsattes en parlamentarisk kom- mitté, Kommunala utjämningsutredningen. Denna föreslog, efter att ha följt utjämningssystemet i nästan tre år, att systemet bör bli föremål för en fortsatt löpande uppföljning och utvärdering. Man ansåg att behovet av att även fortsättningsvis följa upp utjämnings- systemet är motiverat inte minst mot bakgrund av att systemet i hög grad påverkas av såväl förändringar i samhällsutvecklingen som i kommunal verksamhet. Som exempel angavs behovet av att ta fram underlag för sådana delar av kostnadsutjämningen som inte aktualiseras årligen, men där nytt underlag behövs för en uppdate- ring längre fram. Utöver den årliga uppdateringen av de viktigaste behovsvariablerna angavs behov av förändringar i utjämningssys- temet till följd av kostnadsutvecklingen och till följd av för- ändringar i kommunsektorns verksamhet och ansvar. Vidare angavs behov av förändringar till följd av huvudmannaskapsförändringar mellan kommuner och landsting och till följd av indelningsänd- ringar. Utredningen avstod dock från att föreslå i vilken form en fortsatt löpande uppföljning bör ske. 
 Redan ett halvår innan de av Kommunala utjämningsutredningen föreslagna förändringarna i systemet infördes från 1 januari 2000 tillsattes två tidsbegränsade utredningar, Utjämningsdelegationen och Expertgruppen för förenklad kommunal utjämning. 
 Utjämningsdelegationen ansåg att nuvarande sätt att följa upp och utvärdera utjämningssystemet medför att onödiga svårigheter uppstår vid uppdatering av dataunderlag och vid bedömning av systemets effekter. Delegationen framhöll vikten av att nuvarande hanteringsordning ses över. Man föreslog att ett samverkansorgan under ledning av Regeringskansliet bildas. Detta organ skulle kon- tinuerligt arbeta med att underhålla, uppdatera och utveckla syste- met samt sköta den löpande uppföljningen och utvärderingen av systemet och säkerställa behovet av adekvat dataunderlag. Däri- genom säkras en kontinuerlig kunskapsuppbyggnad kring modeller och system för utjämning som krävs för att bibehålla systemets legitimitet. Man framhöll vikten av att arbetet bedrivs kontinuerligt så att förändringar i systemet inte ansamlas vid samma tidpunkt. Man ansåg vidare att organet bör ha en bred sammansättning med representanter från Regeringskansliet, Kommun- och Landstings- förbundet samt statliga myndigheter. Genomgripande översyner 
 301 
  
 Systemets fortlevnad 
  
 SOU 2003:88 
  
 ansågs ligga utanför samarbetsorganets arbetsfält och borde ske inom ramen för parlamentariskt sammansatta kommittéer. 
 Uppgifter för en löpande uppföljningsorganisation 
 De motiv som tidigare utredningar framfört om behovet av att tillskapa en organisation för löpande uppföljning av utjämnings- systemet har varit relativt likartade. De förslagna formerna har dock varierat. 
 Kortfattat skulle en löpande uppföljningsorganisation kunna ha följande uppgifter: 
  
 Underhålla, uppdatera och utveckla systemet samt svara för den löpande uppföljningen och utvärderingen av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag 
  
 Löpande följa upp kostnadsutjämningens olika delar och till- skapa ett system för detta 
  
 Löpande följa verksamhets- och kostnadsutvecklingen i de kommunala verksamheterna 
  
 Löpande följa förändringar i samhällsutvecklingen och i de kommunala verksamheterna i de delar som har betydelse för systemet 
  
 Ta fram underlag för och följa behovet av uppdateringar av systemets olika delar och vid behov lämna förslag till upp- dateringar 
  
 Utjämningskommitténs egna erfarenheter är att uppdateringen av olika delar av kostnadsutjämningen i många fall leder till stora omfördelningar mellan kommuner. En förklaring till de stora om- fördelningarna är att vissa delar av underlaget är gammalt och att ingen uppdatering gjorts sedan systemet infördes. När nytt under- lag tas fram kan uppdateringen innebära att löpande förändringar som pågått under loppet av 6 8 år slår igenom fullt ut vid ett enda tillfälle. Det gäller bl.a. äldreomsorgen, där den föregående fält- undersökningen över de äldres hälsa och vårdbehov genomförts 1994. Beräkningarna över kostnader för gles bebyggelsestruktur inom grundskola, gymnasieskola och äldreomsorg återspeglar i nuvarande utjämning befolkningens fördelning vid årsskiftet 1995/96. Enligt kommitténs uppfattning bör uppdateringar, även av det underlag som inte sker årligen i nuvarande system, göras oftare än som hittills skett. Om systemet blir föremål för en 
 302 
  
 SOU 2003:88 
  
 Systemets fortlevnad 
  
 kontinuerlig uppföljning förbättras förutsättningarna för att göra uppdateringar när sådana behövs och vid lämpliga tillfällen. 
 Uppföljningsarbetets organisation 
 Tidigare utredningar har föreslagit varierande organisationer för det löpande uppföljningsarbetet och det finns olika tänkbara lös- ningar. Arbetet kan organiseras: 
  
 inom Regeringskansliet, 
  
 i kommittéform eller 
  
 i en myndighet 
  
 Kommittén avstår dock från att lämna förslag om i vilken form en fortsatt uppföljning bör ske. Kommittén anser att en parlamen- tariskt sammansatt referensgrupp bör knytas till det löpande upp- följningsarbetet oavsett vilken organisatorisk lösning som väljs. Om arbetet förläggs inom Regeringskansliet kan dessutom ett sam- verkansorgan av den typ som föreslagits av Utjämningsdelega- tionen behöva knytas till arbetet. 
 Vid behov av mer omfattande utredningsinsatser kring eller översyner av det kommunala utjämningssystemet bör ett sådant arbete lämpligen ske i en tidsbegränsad parlamentarisk kommitté. 
 De årliga beräkningarna av utjämningssystemet bör, som hittills, regleras i förordning och genomföras av Statistiska centralbyrån. 
 303 
 Reservationer och särskilda yttranden 
 Reservation 
 av ledamoten Warren (fp) 
 Folkpartiet anser att ett utjämningssystem är en förutsättning för att kommuner och landsting ska ha likvärdiga möjligheter att be- driva sin kärnverksamhet. Men ett utjämningssystem får samtidigt inte stå i vägen för kommuner och landstings egna försök att förbättra sin situation. Dagens utjämningssystem straffar de kom- muner och landsting som försöker att utvecklas och hämmar därmed den ekonomiska tillväxten i hela landet. 
 Utredningen innehåller en del bra förslag. Folkpartiet välkomnar att utredningen föreslår att de generella statsbidragen ska öka och de riktade statsbidragen minska. Tyvärr är dock några av utred- ningens förslag halvhjärtade. 
 Utredningen föreslår att inkomstutjämningen och det generella statsbidraget ska integreras till ett statligt nettobidrag, vilket är en förändring i rätt riktning. Folkpartiet anser att inkomstutjäm- ningen och kostnadsutjämningen ska ses samlat och inte separat. Vi hade därför önskat att utredningen i sina direktiv, som ett alter- nativ, hade givits möjlighet att ta ställning till om hela utjämnings- systemet, även kostnadsutjämningen, skulle ske genom statens försorg. 
 Utredningen föreslår att kompensationsgraden i inkomstutjäm- ningen ska vara oförändrad på 95 procent. För kommuner och landsting med högre skattekraft än den garanterade skattekraften sänks kompensationsgraden till 85 procent. Folkpartiet anser att kompensationsgraden borde minskas till 80 procent för kommuner och landsting med en skattekraft över den garanterade. 
 305 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Utjämningssystemet är mycket svåröverskådligt. Utredningen lägger förslag för att förenkla systemet, vilket är bra. Antalet del- modeller inom kostnadsutjämningen minskas och andra del- modeller flyttas ut ur kostnadsutjämningen till ett särskilt struk- turbidrag. Folkpartiet har tidigare varit tveksamt till några av de faktorer som kommer att ingå i detta strukturbidrag och är det fortfarande. Vi tycker dock ändå att det är en viss förbättring att dessa inte längre ingår i kostnadsutjämningen. 
 Folkpartiet beklagar att utredningen i huvudsak valt att lappa och laga ett bristfälligt system. Folkpartiet önskar istället en mer genomgripande översyn av de ekonomiska relationerna mellan sta- ten och kommunerna och landstingen. En sådan översyn borde inkludera både möjligheten att flytta uppgifter och växla skatter mellan staten och kommunsektorn. Översynen kunde även utreda förutsättningarna för att staten skulle ta över uppgiften att jämna ut inkomster och kostnader mellan kommuner och landsting. 
 Utredningen föreslår att ett permanent organ ska skapas för att följa upp utjämningssystemet. Till organet ska en parlamentarisk referensgrupp knytas. Folkpartiet anser istället att en utomstående helt oberoende granskning ska göras av utjämningssystemet som komplement till den genomgripande översyn vi föreslår ovan. 
 306 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Reservation 
 av ledamoten Matthews (m) 
 Jag reserverar mig mot att det föreslagna systemet i följande av- seenden (motiveringen framgår av mitt särskilda yttrande): 
  
 1. 
  
 Mellankommunal inkomstutjämning borde inte finnas kvar (såsom föreslagits över garantinivån 120%).  
  
 Kommunal-/lands- 
  tingsskatt uttagen i en kommun/landsting ska inte av staten föras över för att finansiera verksamhet i annan kom- mun/landsting. 
  
 2. 
  
 Nuvarande läkemedelsersättningen från staten bör också fram- över ges likvärdigt till alla landsting. Påsen och därmed garantinivån för landstingen minskas i motsvarande mån. 
  
 3. 
  
 En lönekostnadsfaktor bör tillföras i inkomstutjämningsdelen av systemet.  
  
 En krona ska ge lika mycket verksamhet överallt – inte service motsvarande 95 öre på ett ställe mot 1:05 på ett annat. 
  
 4. 
  
 Tas inkomstutjämningsavgift ut så ska den tas på faktisk in- komst/skattesats – inte schablon (den s.k. länsvisa genomsnitt- liga skattesatsen). 
  
 307 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservation 
 av ledamoten Perry (kd) 
 För kommuner och landsting med en skattekraft som överstiger den föreslagna garanterade skattekraften på 120 procent av medel- skattekraften skall en särskild utjämningsavgift betalas. Kommit- téns majoritet föreslår under 3.2.5 att för dessa kommuner och landsting sätts den s.k. kompensationsgraden till 85 procent för den överskjutande delen. 
 Jag föreslår att kompensationsgraden för dessa kommuner skall sättas till 80 procent. Syftet är att därigenom undanröja oönskade marginaleffekter som kan minska kommunernas incitament till för- bättringar av den egna skattekraften. Denna kompensationsgrad föreslogs också i betänkande av Expertgruppen för förenklad kom- munal utjämning (SOU 2000:120). Det betänkandet utgick från att alla kommuner och landsting med en skattekraft över medelskatte- kraften skulle få kompensationsgraden sänkt till 80 procent. I nu avlämnat betänkande föreslås en annan konstruktion för inkomst- utjämningen. Trots detta kvarstår motiven för att de kommuner och landsting som betalar till inkomstutjämningen bör få kom- pensationsgraden sänkt till 80 procent. 
 Bland de som tillskrivit kommittén har också förslag framförts att kompensationsgraden i inkomstutjämningen bör sänkas till 80 procent. Detta baseras bl.a. på att de obligatoriska verksam- heterna i kommunsektorn beräknas omfatta ca 80 procent av den totala verksamheten. 
 Termen kompensationsgrad har använts i flera utredningar. Benämningen har relevans för kommuner med en skattekraft som understiger den garanterade skattekraften. För kommuner som ligger över den garanterade skattekraften leder benämningen fel. Det är där inte fråga om någon kompensation eftersom kommu- nerna vid den kompensationsgrad på 85 procent som utredningens majoritet föreslår i princip får behålla endast 15 procent av de egna skatteintäkterna över den garanterade skattekraften. 
 Om man beaktar detta är det enligt min mening rimligt att de kommuner som har skatteintäkter över den garanterade skatte- kraften får behålla 20 procent av dessa. 
 308 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande 
 av ledamoten Cruz (c) 
 Centerpartiets politik har sin grund i att ge människor likvärdiga möjligheter och skapa tillväxt över hela landet. Det kommunala självstyret och självbestämmandet är viktigt och måste förstärkas. Statliga pekpinnar i form av riktade statsbidrag försvårar kommu- nernas arbete. 
 Centerpartiets inriktning är att stärka kommunsektorns skatte- bas och minska behovet av statsbidrag. Med dagens skattesystem avgörs nivån på den garanterade skattekraften av storleken på det generella statsbidraget. Eftersom vi inte har någon annan uppfatt- ning än kommitténs majoritet när det gäller den totala ramen för kommunsektorns finanser väljer jag att inte reservera mig när det gäller nivån för den garanterade skattekraften och kompensations- graden för de kommuner som ligger över nivån för den garanterade skattekraften. Jag vill dock utveckla effekterna på skatteutjäm- ningssystemet av Centerpartiets politik i detta särskilda yttrande. 
 En väl fungerande kommunal skatteutjämning bidrar till att en grundläggande service kan komma hela landet till del genom lik- värdig tillgång till skola, vård och omsorg. Systemet ska utjämna såväl skillnader i skattekraft som strukturella skillnader. Dagens utformning av utjämningssystemet fungerar generellt sett bra. Dock är det riktigt att det ses över för att ta bort vissa skön- hetsfläckar samt göra förenklingar och försöker skapa ett mer genomskinligt system. Nuvarande system kan leda till effekter som kan upplevas motverka tillväxt och förnyelse. Utjämningssys- temet måste också ha en uppslutning i hela landet för att behålla sin legitimitet. 
 De förslag kommittén lägger bygger på principerna i det tidigare systemet samtidigt som vissa förbättringar görs. De senaste åren har antalet riktade statsbidrag kraftigt ökat och de förändrar för- utsättningarna för utjämningssystemet. Det är därför mycket positivt att kommittén föreslår att de riktade statsbidragen (för maxtaxa, skolsatsning, kunskapslyftet mm) förs in i ett generellt system. 
 Det nya inkomstutjämningssystemet samlar de ekonomiska flödena till den enskilda kommunen. Men för att göra kommunerna mindre beroende av utjämningssystemet och statsbidrag behöver 
 309 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 kommunens skattebas förstärkas. Långsiktigt krävs en skatte- reform. Centerpartiets förslag till ny inkomstskattereform med en skatterabatt gör att kommunernas skattebas förstärks och det skulle minska trycket på skatteutjämningssystemet. 
 Centerpartiet har i riksdagen presenterat ett förslag på reforme- ring av inkomstbeskattningen. Det innebär en rejäl skattesänkning för människor med låga och normala inkomster. Förutom de positiva effekterna för människor med små ekonomiska marginaler har också Centerpartiets inkomstskatteförslag positiva effekter för kommunsektorn. 
 Förslaget innebär bland annat att dagens grundavdrag slopas och ersätts med en skatterabatt på 10 000 kronor för alla. Det kommer att förstärka kommunsektorns skattebas. 
 Förstärkningen är generell, hela kommunsektorn får en ökad skattebas och blir mindre beroende av statsbidrag, men effekten är störst för kommuner och landsting med låg skattekraft. Detta beror på att dagens system, där grundavdraget har en kraftig upp- och nedtrappning i de lägre inkomstskikten, medför att kommuner med många medborgare i dessa inkomstskikt förlorar extra mycket egen skattekraft. Dagens skattesystem förstärker på så sätt skill- naderna i skattekraft mellan de kommuner och landsting som har låg skattekraft och de som har hög skattekraft. Ersätter man grund- avdraget med en skatterabatt, lika för alla, försvinner denna effekt och belastningen på utjämningssystemet minskar. 
 Kommitténs majoritet föreslår att kompensationsgraden för kommuner och landsting med en skattekraft som överstiger den garanterade skattekraften ska sättas till 85 procent för den över- skjutande delen. Mot bakgrund av att Centerpartiets inkomst- skatteförslag stärker skattebasen för kommuner och landsting i allmänhet och för kommuner och landsting med låg skattekraft i synnerhet kommer behovet av utjämning då att minska. Kommu- ner och landsting med hög skattekraft behöver därför inte heller betala så hög avgift till utjämningssystemet. 
 Som en följd av centerpartiets inkomstskatteförslag skulle därför kommuner och landsting med en skattekraft som överskrider den garanterade få betala en lägre avgift och kompensationsgraden skulle således kunna sänkas för den överskjutande delen. 
 Den föreslagna regleringsposten är ett nödvändigt instrument för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. Den ska vara ett verktyg för att hantera finansieringsprincipen mellan staten och kommunsektorn. Däremot kan inte att regle- 
 310 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 ringsposten ska användas för att hålla den totala statsbidragsramen nominellt oförändrad. Ett av problemen med dagens system med statsbidrag är ju att det inte finns någon koppling mellan stats- bidragen och kommunsektorns kostnadsutveckling, eftersom stats- bidragen inte är indexreglerade. Förslaget med en garanterad skattenivå löser detta problem eftersom skattebasen växer i takt med löner och andra kostnader. Om regleringsposten används för att hålla den totala statsbidragsramen nominellt oförändrad innebär det en fortsatt osäkerhet för kommunernas ekonomi. Kommun- sektorn måste få en friare ställning och ha möjlighet att planera sin ekonomi. Därför måste regleringsposten begränsas till att vara ett verktyg för att hantera finansieringsprincipen mellan staten och kommunsektorn och den måste värdesäkras. 
 311 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Särskilt yttrande 
 av ledamoten Craig (v) 
 Det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet är av stor betydelse för att skapa likvärdiga förutsättningar för alla kommu- ner och landsting i landet att kunna tillhandahålla sina invånare service oberoende av inkomstförhållanden och opåverkbara struk- turella kostnader. Detta sker genom att utjämna skatteinkomster och genom att ta hänsyn till de merkostnader som uppstår p.g.a. strukturella faktorer. Utan ett väl fungerande bidrags- och utjäm- ningssystemet skulle det kommunala självstyret på många håll i landet omöjliggöras. 
 Kommittén har på en är rad väsentliga områden lämnat förslag som förbättrar utjämningssystemet. Genom uppdateringar, nya variabler och förenklingar får systemet en större träffsäkerhet och även en tydligare struktur. Jag delar bedömningen om vikten av att slå ihop det generella statsbidraget och inkomstutjämningen till en garanterad skattekraftsnivå på 120 procent. Jag finner det även lämpligt att omvandla en antal riktade statsbidrag till generella bidrag. 
 Jag delar således i stort utjämningens förslag, men vill dock lämna några aspekter som berör utjämningsgraden i inkomst- utjämningen, kompensationen för kraftig befolkningsminskning för landstingen i kostnadsutjämningen samt synpunkter på jäm- ställdhetsavsnittet. 
 Långtgående inkomstutjämning 
 Kommittén föreslår att varje kommun och landsting garanteras en skattekraft motsvarande 120 procent av medelskattekraften. För de kommuner och landsting som har en skattekraft  
 under  
 120 procent föreslås kompensationsgraden vara 95 procent. För kommuner och landsting som har en skattekraft  
 över  
 120 procent, föreslås dock kompensationsgraden bara vara 85 procent. 
 Jag känner mig tveksam till att kompensationsgraden endast är 85 procent för de rikaste kommunerna och landstingen. Det kom- mer på lång sikt troligen leda till ökade inkomstskillnader i landet. Det är förvisso viktigt att utjämningssystemet har en hög legiti- 
 312 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 mitet inom kommunsektorn, men det är också av avgörande betydelse att systemet leder till en långtgående utjämning. Jag valde dock att inte reservera mig mot förslaget, utan ser nu fram emot att remissomgången av kommitténs förslag, kommer ge vägledning om det är klokt eller ej att sänka utjämningsgraden 
 Kostnadsutjämningen 
 Jag vill i det här sammanhanget särskilt lyfta kompensationen för landsting med kraftig befolkningsminskning. För år 2001 2004 finns ett särskilt omställningsbidrag för detta ändamål. Jag anser att det finns skäl att i den fortsatta processen närmare pröva om kom- pensationen för landsting med kraftig befolkningsminskning ska ingå i kostnadsutjämningen. Detta av samma skäl som kommuner erhåller motsvarande kompensation i kostnadsutjämningen. 
 Jämställdhet 
 Det är bra att det dels finns ett underkapitel som berör jäm- ställdhetsaspekter och att det dels finns bilagor till utredningen som berör jämställdheten. Jag anser dock att kommittén kunde ha utvecklat avsnittet om jämställdhetsaspekter i högre grad än vad som nu är fallet. Inom ett bidrags- och utjämningssystem för kom- muner och landsting finns det självklart en jämställdhetsdimension. 
 Att få kompensation för strukturella kostnader är viktigt, men det kan också leda till att den rådande könsstrukturen cementeras. För att nämna ett exempel kan jag ta en variabel inom standard- kostnaden äldreomsorg. Där är den strukturella kostnaden baserat på att kvinnor kostar mer inom äldreomsorgen än vad män gör. Detta är riktigt, men det beror på att kvinnor i högre utsträckning än män, tar hand om sin make i hemmet, dvs. arbetar gratis och därför inte kostar kommunen någonting. Om en kommun lyckas bryta denna könsskillnad (dvs. att det är kommunen som ansvarar för omsorgsbehovet och inte enskilda kvinnor), leder det till ökade kostnader, eftersom en mans normkostnad är lägre än en kvinnas. Det finns således inget ekonomiskt incitament för en kommun att bryta traditionella könsstrukturer. Liknande problem skulle kom- mittén ha diskuterat i större utsträckning än vad som varit fallet. 
 313 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Det finns också faktorer som kommittén kunde ha berört på ett positivt sätt utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Kommitténs för- slag om en högre kompensationsnivå inom standardkostnaden kollektivtrafik (från 75 till 100 procent), kan sägas påverka jäm- ställdheten positivt, eftersom kvinnor utnyttjar kollektivtrafik i större utsträckning än männen. 
 Kommittén föreslår att det skapas en permanent organisation för en kontinuerlig uppföljning av utjämningssystemet. Det är viktigt att redan vid starten av en sådan organisation fastställa att när för- slag till förändringar tas fram ska dessa redan från början genom- syras av ett jämställdhetsperspektiv. Lägger man istället till ett jämställdhetsperspektiv i efterhand (vilket tyvärr allt för ofta sker), uppstår det lätt en känsla av att perspektivet är en påklistrad aspekt. 
 314 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande 
 av ledamoten Matthews (m) 
 Visionen om ett annat system 
 Utredningens uppdrag att se över utjämningssystemet bygger på att nuvarande ansvars- och uppgiftsfördelning mellan medborgare, kommun och stat i princip bibehålls. Kommuner och landsting ska fortsatt till mycket stor del vara förmedlare – och till stor del finansiärer – av mycket omfattande verksamhet, där mål, inriktning och ramar bestäms nationellt och där kraven på likvärdighet är stora. Med de stora samhällsförändringar vi ser framöver, vad gäller utvecklingen av demografi och skattekraft i vårt land, riskerar vi att behöva göra alltmer omfattande omfördelningar. Detta ställer på sin spets frågan om hur länge nationella åtaganden ska finansieras genom kommunal- och landstingsskatter. Vi moderater har sam- tidigt en önskan om att medborgaren mer direkt ska kunna påverka den utbildning, vård och omsorg man har rätt till. Tillsammans leder detta oss till att skola, barnomsorg, handikappomsorg, äldre- omsorg och sjukvård bör finansieras genom att vi förser den enskilde med rätten att välja – och där betalningen följer den enskildes val. Denna finansiering bör då rimligen komma från den nationella nivån. I det läget är uppdraget för systemet något helt annat. Mer om detta tas upp i slutet av det särskilda yttrandet. 
 Även om vi moderater således har en annan vision om uppgifts- och ansvarsfördelningen, och därav följande krav på finansierings- systemet, så har vi självfallet åsikter om utjämningssystemet i nuvarande läge. Detta redovisas nedan. 
 Värdefulla steg i rätt riktning 
 Genom Utjämningskommitténs förslag till förändring av utjäm- ningssystemet för kommuner och landsting tas viktiga steg i rikt- ning mot ett bättre system (vid nuvarande grundläggande uppgifts- fördelning mellan medborgare, kommun/landsting och stat). 
 315 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Från mellankommunal inkomstutjämning till statligt garanterad inkomstnivå bra 
 Övergången från en rent mellankommunal inkomstutjämning till ett statligt finansierat, där statsbidragspåsen används för att lyfta upp inkomsterna för kommuner och landsting med otillräcklig egen skattekraft är helt i linje med den politik moderata samlings- partiet argumenterat för under ett decennium. 
 Kostnadsutjämningen städas upp 
 Översynen av systemet för kostnadsutjämning – där de regional- politiskt inriktade faktorerna fått lämna systemet (och blir en rent statlig angelägenhet), antalet faktorer kunnat minskas, kollektiv- trafikfaktorn fått sitt fulla utslag och en faktor för snabbväxande kommuner införts – är också helt i linje med den moderata poli- tiken. 
 Minskad statlig detaljstyrning 
 Förslagets tydlighet i att minska den statliga detaljstyrningen av kommuner och landsting är utmärkt. Antalet specialdestinerade statsbidrag, åtföljda av detaljerade regelverk, har ökat dramatiskt under senare år och uppgår nu till 127 st. Att en stor del av dessa föreslås försvinna och pengarna överföras till påsen är mycket viktigt för den kommunala självstyrelsen och därmed för effekti- viteten i den kommunala sektorn. 
 Kontinuerlig uppföljning och översyn angelägen 
 Förslaget att utjämningssystemet kontinuerligt ska följas upp och utvärderas, och därmed kunna fånga upp både inträffade föränd- ringar och förbättrad kunskap, är bra. Både rättvisa och samhälls- ekonomisk effektivitet kräver att en så stor del av offentliga sektorns finansiering och därmed arbetsförutsättningar ständigt granskas. 
 316 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Viktiga delar saknas ännu i systemet 
 Även om värdefulla steg tagits i att skapa ett system, som kan uppfattas som rimligt och riktigt saknas ännu viktiga delar för att det ska kunna uppfattas som rättvist. 
 Kvarvarande mellankommunala inkomstutjämningen borde utgå 
 Det föreslagna systemet innebär att den mellankommunala utjäm- ningen utgår och ersätts med att staten använder sin påse till att fylla på så att alla kommuner och landsting i princip får mot- svarande en skattekraft på 120 procent av medelskattekraften (erhåller 95 procent av skillnaden mellan egen skattekraft och garantinivån 120 procent). För kommuner och landsting med en egen skattekraft över garantinivån 120 procent föreslås att 85 pro- cent av kommunalskatteinkomsten, som kommer från skatte- kraften över 120 procent, dras in och fördelas till övriga kommu- ner/landsting. Denna form av mellankommunal inkomstomfördel- ning tycker vi moderater står i strid med den kommunala själv- styrelsen, vilken ger varje kommun/landsting rätt att ta ut skatt för sina angelägenheter. Så länge kommunernas och landstingens åtaganden definieras som just kommunala/landstingskommunala – och inte statliga – är det principiellt helt fel att lokalt uttaxerade skattepengar går från enskilda kommuner/landsting till andra för att finansiera delar av de senares verksamhet. Kommun/landsting med egen skattekraft över garantinivån ska i gengäld inte kunna få sin inkomst höjd genom strukturbidrag eller (positiv) kostnads- utjämning. Vår långsiktiga vision återkommer nedan. 
 Tas inkomstutjämningsavgift ut så ska den tas på faktisk inkomst – inte schablon 
 Såsom framgår ovan är vi moderater, på principiella grunder, emot att det ska tas ut en inkomstutjämningsavgift (på 85 procent) över garantinivån. Om en sådan avgift, trots detta, ska tas ut anser vi att den ska tas ut på faktisk inkomst för kommunen/landstinget, dvs. på egen utdebitering och inte på den s.k. länsvisa genom- snittliga skattesatsen. Något behov av symmetri med hur inkomst- utjämningsbidraget (under garantinivån) beräknas föreligger inte 
 317 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 (dvs. bidrag bör beräknas på schablon – inte på egen utdebitering). En kommun/landsting ska inte bestraffas för att man lyckats hålla låg skatt. 
 Statens ersättning till landstingen för läkemedelskostnaderna hör inte till påsen 
 Enligt förslaget ska statens betalning för att landstingen, genom avtal mellan staten och landstingen, fått ta över läkemedels- kostnaderna föras över till påsen. Motivet för detta är att kunna uppnå tillräcklig storlek på påsen för att kunna garantera alla landsting en inkomst motsvarande 120 procent av medelskatte- kraften. En ersättning från staten till landstingen, som bygger på en avtalsrelation, som rimligen måste kunna förändras, kan inte jäm- ställas med ett generellt statsbidrag. Läkemedelsersättningen måste således lyftas ut och garantinivån för landstingen i motsvarande mån sänkas. Visserligen kan det uppfattas som en olägenhet om inte kommuner och landsting har samma garantinivå, men detta kan inte motivera att avtalsbaserad ersättning betraktas som statens egna generella statsbidrag och dessutom inte skulle komma alla landsting till godo – trots att alla fått ta över statens tidigare läke- medelskostnader. 
 Skillnader i kostnadsläge måste kompenseras –  
 En krona ska ge lika mycket verksamhet överallt – inte service motsvarande 95 öre på ett ställe mot 1:05 på ett annat 
  
 Systemet för kostnadsutjämning försöker på ett rimligt sätt allmänt kompensera kommuner resp. landsting för strukturella skillnader i behov av service för sina invånare. Kostnadsutjämningssystemet bygger dock på att de s.k. faktorkostnaderna (löner, lokalkostnader m.m.) är lika över landet, vilket inte är fallet. Ett system såsom det svenska, som genom en rad delfaktorer och moment syftar till att åstadkomma likvärdiga förutsättningar, uppnår inte sina syften om det inte också försöker möta kommuners och landstings skilda kostnadslägen. De enskilt största kostnadsfaktorerna är löner och lokalkostnader. 
 Lokalkostnaderna har undersökts av utredningen, men trots att exempelvis kontorshyrorna påtagligt skiljer sig över landet – och 
 318 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 därmed också troligen kommunala lokalkostnader vid samma stan- dard och effektivitet – så har inte något underlag kunnat tas fram, som i dagsläget skulle kunna ligga till grund för en kompensation för skilda kostnadslägen för lokalhållningen. Viss kompensation ges dock för bedömd merkostnad vid nybyggnation inom ramen för byggkostnadsfaktorn (som ingår som en del i den nya s.k. näringsgeografiska faktorn). 
 Vad gäller lönekostnaderna, som står för ca 70 procent av kom- muners och landstings kostnader, finns underlag som beskriver skillnader i löneläge. Tydliga skillnader framträder vad gäller vilka löner som måste betalas för att kunna rekrytera nödvändig arbets- kraft. Arbetsmarknadssituationen skiljer sig påtagligt mellan olika delar av landet. Eftersom det allmänna arbetsmarknadsläget i den funktionella arbetsmarknadsregionen, och därmed påverkan på löneläget (genom konkurrensen/brist på konkurrens om arbets- kraften), knappast kan påverkas av den enskilda kommunen/lands- tinget så måste detta vägas in när likvärdiga arbetsförutsättningar ska skapas. Enklast sker detta genom att 70 procent (lönernas andel av den kommunala kostnadsmassan) av det utjämnade inkomst- beloppet (inkomsten från den egna skattekraften + utjämnings- bidraget om 95 procent av skillnaden mellan egen skattekraft och garantinivån) multipliceras med en lönekostnadsfaktor. Det löne- kostnadsjusterade inkomstbeloppet ska inte kunna bli lägre än den egna kommunalskatteinkomsten (före utjämningsbidrag och löne- kostnadsjustering). Eftersom rimligen inte en enskild kommun, en grupp av kommuner eller ett enskilt landsting ska kunna påverka lönekostnadsfaktorn bör den inte sättas utifrån  
 kommunal- /landstingslönerna 
  i regionen utan sättas som en andel av den totala arbetsmarknadens löneläge i regionen. Det sammanlagda löneläget i hela arbetsmarknadsregionen (länet) påverkar självfallet löneläget för kommuner och landsting, men inte så att ex.vis 15 procent högre löneläge totalt ger 15 procent högre kommunallöner rakt över. Den faktiska relationen mellan  
 kommunal-/landstingslöner 
  och den totala arbetsmarknadens löner ger dock rimlig vägledning för att sätta en lönekostnadsfaktor. 
 319 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Överväg att justera garantinivån istället för att införa en regleringsavgift 
 Förslaget innebär att statsbidragen av olika slag förs samman till en påse, som används för att lyfta inkomsterna för alla kommuner och landsting till motsvarande en skattekraftsnivå på 120 procent av medelskattekraften. Vad gäller kommunerna så räcker inte de statliga pengarna i dagsläget till mer än drygt 117 procent. Resten av påsen föreslås finansieras av kommunerna genom en avgift, som också ska kunna användas för den händelse regering och riks- dag framöver inte värdesäkrar den samlade statsbidragskakan. Avgiften ska också användas för att löpande kunna reglera, uppåt och nedåt, den ekonomiska relationen mellan staten och kommun- sektorn kopplat till förändringar i huvudmannaskap, skattebasför- ändringar, uppgiftsförändringar etc. För oss moderater är det helt legitimt att staten ska kunna hantera dessa olika former av eko- nomiska regleringar gentemot kommunsektorn. Ett förändrat grundavdrag i inkomstbeskattningen, som exempelvis skulle kunna öka den kommunala skattebasen, ska inte självklart innebära ut- rymme för ökad kommunal konsumtion. På samma sätt ska, av regering och riksdag beslutade, ökade uppgifter för kommunerna åtföljas av ökade inkomster (utan kommunalskattehöjning). En tydlighet i relationen mellan staten och kommunsektorn är mycket angelägen. En enklare modell för denna reglering, liksom för att slippa redan i inledningen finansiera ett par procent av garantinivån med avgifter på kommunerna, borde dock vara att låta garantinivån förändras uppåt och nedåt istället för att ta ut en regleringsavgift. Detta bör allvarligt övervägas för att göra det samlade systemet enklare. 
 Incitamenten måste bevakas 
 Ett generellt problem i det svenska samhället är brist på incitament för tillväxt av de samlade resurserna. Internationell statistik visar entydigt att vi under de senaste 30 åren tappat rejält i samlat väl- stånd jämfört med nästan alla utvecklade länder. Orsakerna till detta är många, men det måste vara en viktig uppgift att i alla sammanhang bevaka att politik inte bara tillåts handla om hur en given kaka ska fördelas utan hellre om hur kakan kan växa. Detta så vi har mer att fördela både genom enskilda beslut och i det politiska 
 320 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 arbetet. Mot denna bakgrund måste det också löna sig för en kommun att medverka till att den beskattningsbara lönesumman i den egna kommunen ökar. Detta bidrar till att vi inte vill ta ut någon utjämningsavgift över garantinivån (även om huvudargu- mentet framgår ovan) utan där ger en skattekraftsökning (jämfört med  
 genomsnittskommunen/-landstinget) 
  fullt utslag i ökad in- komst. Att en inkomstutjämningsavgift, om den i strid med vår värdering ändå ska tas ut, bör beräknas på faktisk inkomst/utdebi- tering innebär också att kommuner och landsting har ett incita- ment att hålla nere skattesatsen, och därmed skattetrycket, vilket också bidrar till ökad privat ekonomisk aktivitet och därmed tillväxt i ekonomin. Vad gäller incitamenten till ökad tillväxt för alla kommuner under garantinivån är det mer problematiskt. Vid en höjning av den relativa skattekraften erhålls bara en inkomstökning på 5 procent av de totalt ökade skatteinkomsterna (utöver höj- ningarna i kommuner i allmänhet). Detta genom att det bortfallan- de inkomstutjämningsbidraget uppgår till 95 procent av skillnaden mellan egen skattekraft och garantinivån (120 procent). En sänk- ning av den nu föreslagna kompensationsgraden på 95 procent skulle självfallet ge större utslag och därmed utgöra ett större incitament till höjd egen skattekraft jämfört med andra kommuner. Med de mycket stora skillnader i skattekraft som finns mellan kommunerna riskerar vi märkbara svårigheter för kommunerna med låg skattekraft att kunna finansiera alla sina uppgifter, varav huvuddelen är nationellt reglerade till standard och omfång. Lägst ligger idag Borgholm med 76 procent av medelskattekraften och här utgör således utjämningsbidraget 44 procentenheter  
 (120-76=44) 
  x 0,95. Likafullt behöver i den kontinuerliga översynen av systemet prövas om kompensationsgraden kan sänkas för att därigenom öka incitamentet för höjd skattekraft i för- hållande till andra kommuner. 
 Även i kostnadsutjämningssystemet finns risker för att incita- menten för tillväxt, och därmed högre befolkningsökning eller minskad befolkningsminskning, inte är tillräckligt stora. De sam- manlagda effekterna i olika delar av kostnadsutjämningssystemet (befolkningsförändringar, äldreomsorg, grundskola mm) riskerar att i vissa lägen ge inget, eller t.o.m. negativt, kommunaleko- nomiskt incitament att häva en fortlöpande befolkningsminskning. Till den sammantagna bilden i dessa fall hör dock också problemen med den historiska pensionsskuldens relativt ökade tyngd vid 
 321 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 minskad befolkning och i vissa fall påtagliga ekonomiska problem för det kommunala bostadsbolaget. 
 Mot bakgrund av de redovisade resonemangen måste detta med incitamenten till ökad skattekraft och tillväxt särskilt bevakas i den föreslagna fortlöpande granskningen och översynen av systemet. 
 Vaksamhet så att inte kostnadsutjämningen blir själv- uppfyllande 
 Det finns rent allmänt anledning att ställa upp på att ett system för kostnadsutjämning behövs i ett läge som det svenska, där kom- muner och landsting med mycket skiftande inkomstskattebaser ska ansvara för finansieringen av nationellt fundamentala funktioner som exempelvis grundskolan och gymnasieskolan. Att t.ex. kom- muner med riktigt låg skattekraft skulle ha  
 7-årig 
  skolgång medan andra hade  
 12-årig 
  är helt otänkbart. En för oss moderater spän- nande lösning, nationell finansiering och enskilt beslutsfattande, framgår nedan. Med nuvarande uppgiftsfördelning mellan stat och kommun behövs dock både kostnadsutjämning och att de med låg skattekraft lyfts rejält. Att vi således bejakar att vi i dagsläget måste arbeta med ett antal kostnadsutjämningsfaktorer innebär dock inte att vi inte måste erkänna att det finns problem och fallgropar. Förutom de generella problemen att hitta rimliga och logiska för- klaringsfaktorer, som samtidigt inte ska vara påverkbara av kom- munerna, vill vi peka på riskerna att systemet blir i viss utsträck- ning självuppfyllande. Det finns en klar risk att grupper eller typer av kommuner och landsting, som av olika skäl har extra ont om pengar jämfört med övriga, tvingas att hålla igen på utgifterna på vissa områden – med därav följande lägre  
 service-, 
  kvalitets- och/eller subventionsnivå jämfört med normalkommunen – helt enkelt för att man inte har mer pengar. Körningar av systemet kan då riskera att ge intrycket att denna typ av kommuner inte har så stora behov på dessa områden och kostnadsutjämningsfaktorn jus- teras då till denna grupps nackdel. Med sålunda minskade resurser tvingas denna typ av kommuner till än större serviceförändringar och så riskerar spiralen att skruva vidare. Det finns således alla anledning att i det fortlöpande arbetet granska att systemet inte utvecklas på detta sätt. I betänkandets avsnitt 7.2 indikeras, för att nämna ett exempel, att kategorin förortskommuner i vissa fall tvingats till en förhållandevis låg servicenivå i förhållande till 
 322 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 behoven. Denna kategori kommuner har också klämts extra hårt vid flera av förändringarna av utjämningssystemen under den senaste  
 10-årsperioden. 
  
 Visionen om samhället med allas rätt att välja – och (de nationella) pengarna följer med 
 Vi moderater har en vision om att den enskilda människans val- frihet och makt över sin vardag ska kunna stärkas tydligt. Detta genom att den enskilde genom nationella pengsystem (skola/för- skola, delar av äldreomsorgen) och allmänna obligatoriska hälso- försäkringar (sjukvården, delar av äldreomsorgen) får styra finan- sieringen till den verksamhet som man vill nyttja. I ett sådant system, med egenmakt som inte behöver bry sig om kommun- eller landstingsgränser och som inte ska vara beroende av lokal politisk välvilja, lyfts hela finansieringen av skolan, barnomsorgen och äldreomsorgen av från kommunerna. Kvar för kommunerna att finansiera blir då den lokala infrastrukturen och myndighetsfunk- tionerna (räddningstjänst, miljöskydd, gator/vägar, parker, idrott, kultur m.m.). Kommunalskatterna ska då radikalt sänkas och be- skattningsutrymmet föras över till staten. På samma sätt vill vi lyfta ut sjukvårdens finansiering ur landstingen. I ett sådant läge, med nationell finansiering av de stora välfärdssystemen, blir behovet av kommunal skatteutjämning ytterst begränsat. 
 323 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Särskilt yttrande 
 av ledamoten Reyes Resare (mp) 
 Allmänt 
 Jag anser att dagens system för utjämning mellan kommuner och landsting i huvudsak är bra. Genom avdrag och tillägg i både inkomst- och kostnadsutjämningen skapas i hög grad likartade ekonomiska förutsättningar för landets kommuner och landsting att genomföra lagstadgad och nödvändig samhällsservice, främst inom de ekonomiskt tunga områdena skola, vård och omsorg. Eftersom denna utjämning är inomkommunalt finansierad och inte tar hänsyn till t.ex. skattesatser eller olika ambitionsnivåer, så är det samhällsekonomiskt stabilt också på lång sikt. 
 Genom det generella statsbidraget som utgår med samma summa per invånare till alla kommuner respektive landsting, regleras ekonomiska förhållanden mellan stat och kommunsektor. Det ger också möjlighet till generella ambitionshöjningar inom kommun- sektorn genom statliga beslut. 
 Det är emellertid ett stort problem för kommuner och landsting att det generella statsbidraget inte har höjts i takt med kost- nadsutvecklingen och de ambitionshöjningar som statsmakten på andra sätt ålagt kommunsektorn. Dessutom har ett påtagligt ökat inslag av riktade statsbidrag haft en snedvridande effekt på utjäm- ningen. Det ökade inslaget av riktade statsbidrag har dessutom drivit upp den generella kostnadsnivån i kommunsektorn och där- med tvingat fram ökade besparingar inom den kommunala verk- samheten. Det är därför utmärkt att kommittén nu föreslår att ett flertal mer eller mindre riktade bidrag läggs in det generella stats- bidraget. 
 Inkomstutjämningen 
 Kommittén föreslår att inkomstutjämningen och det generella statsbidraget slås ihop så att de flesta kommuner och landsting erhåller ett statsbidrag som i princip ska vara 120 procent av skattekraften. Därigenom kan den kritik som finns mot den nu- varande inkomstutjämningen mildras, trots att utjämningen blir 
 324 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 praktiskt taget lika långtgående och ger nära samma resultat för de enskilda kommuner och landstingen som med dagens system. Jag står därför bakom förslaget. 
 Jag har emellertid också en del betänkligheter kring förslaget: 
  
 1. 
  
 Några kommuner och landsting kommer även vid en garanti- nivå på 120 procent av medelskatteskraften i riket får betala en avgift till staten. Den principiella kritiken mot att kommuner får betala avgift till staten för att deras invånare har en hög skattekraft kommer därför att kvarstå. Jag delar inte kritiken, men jag ser risken att den negativa debatt som förekommit mot dagens inkomstutjämning kan bestå. 
  
 2. 
  
 Om kommunsektorn verkligen ska garanteras 120 procent av medelskattekraften i alla landets kommuner så kommer det inte vara samhällsekonomiskt hållbart. Det beror på att lönerna normalt ökar snabbare än landets ekonomi som helhet. Den kommunala skattekraften baseras på lönerna och kommer därför öka snabbare än landets tillväxt. För att upprätthålla en garantinivå på 120 procent kommer därför staten tvingas minska på olika statliga åtaganden. I längden leder det till en ohållbar situation. Systemet kan då inte finansieras fullt ut. 
  
 3. 
  
 Kommittén föreslår en regleringspost som är antingen ett tillägg eller avdrag från garantinivån (som föreslås vara 120 pro- cent av kommunernas samlade medelskattekraft). Det innebär att det egentligen inte är någon garanterad nivå. Det finns också en uppenbar risk att regleringsposten blir lägre för varje år, alternativt blir ett större avdrag från garantinivån för varje år, för att statsfinanserna ska kunna bibehållas i ett gott skick. Den debatt som detta torde orsaka lär knappast öka förtroende för eller stabiliteten i utjämningen. 
  
 4. 
  
 För kommuner med hög egen skattekraft föreslår kommittén en lägre grad av utjämning än vad som är fallet i dagens system. Något godtagbart motiv för detta, annat än att undvika mer komplicerade system för att undvika den s.k. pomperipossa- effekten, har jag inte funnit. Dagens system är något mer komplicerat i detta avseende, men är också mer rättvist. 
  
 325 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Kostnadsutjämningen 
 Kommittén föreslår i princip att kostnadsutjämningen består och att denna uppdateras och förbättras i ett antal avseenden. Kom- mittén föreslår också att några faktorer utgår och att några hänförs till ett nytt strukturbidrag. Jag står bakom förslagen, men har trots detta några betänkligheter: 
  
 1. 
  
 Kollektivtrafikens kostnader utjämnas, vilket i sig är bra med hänsyn till de stora strukturella kostnader som främst stor- stadskommunerna/landstingen har för kollektivtrafiken. Men samtidigt ordnas samma typ av trafikförsörjning i högre grad genom icke skattefinansierat bilresande i andra delar i landet. Det är därför tveksamt om utjämningen av kollektivtrafikens kostnader ska vara inomkommunalt finansierad. 
  
 2. 
  
 Landsting med stor och ihållande befolkningsminskning erhåller idag en viss kompensation för ökade kostnader genom ett statsbidrag. Kommuner får en motsvarande kompensation i den inomkommunalt finansierade kostnadsutjämningen. Jag anser att landstingen i princip bör behandlas på samma sätt som kommunerna i detta avseende. Kommitténs analyser har emellertid visat att det sakliga motivet är svagt för en kom- pensation till landstingen för befolkningsminskning. Därför har man valt att inte förslå en sådan utjämning, i syfte att undvika att komplicera systemet. Jag anser emellertid att detta närmare bör prövas i den fortsatta processen. 
  
 326 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande 
 av ledamoten Perry (kd) 
 Utjämningskommittén föreslår nu förändringar i inkomstutjäm- ningen. I valet mellan kommunal och statlig inkomstutjämning har kristdemokraterna i tidigare utredningar förordat en statlig inkomstutjämning. Skälen för detta har varit att systemet bör var överblickbart och förståeligt. Det har också ansetts stötande att skatt tas ut i en kommun för att i princip tillfalla en annan kommun, vilket Kristdemokraterna ansett strider mot principen om att en kommun enbart får ta ut skatt för egna verksamheter och därmed inskränker den kommunala självstyrelsen. Det nu före- slagna systemet är pedagogiskt mycket lättare att förstå än nu- varande inkomstutjämning. Införandet av en regleringspost i syste- met tydliggör också statens ansvar för kommunernas ekonomiska situation. Kristdemokraternas uppfattning är att staten inte tagit tillräckligt ansvar för kommunernas ekonomiska situation. 
 I nuläget har 12 kommuner en högre skattekraft än 120 procent av medelskattekraften. Det är rimligt att dessa kommuner för den överskjutande delen inte deltar med samma andel i inkomstutjäm- ningen. Detta har jag utvecklat närmare i en reservation. 
 Den föreslagna nivån på den garanterade skattekraften 120 pro- cent av medelskattekraften för kommuner och landsting möjliggörs genom att flera riktade statsbidrag föreslås bli generella. Av dessa bidrag har kristdemokraterna tidigare förordat förekomsten av en åldersrelaterad del. Jag menar att den nu föreslagna garantinivån är så värdefull att den uppväger nackdelen av att det åldersrelaterade bidraget blir generellt. Bl.a. den ändrade gruppindelningen i kost- nadsutjämningen för äldreomsorgen förbättrar också utjämningen till följd av skillnader i åldersstruktur. 
 I utredningsarbetet har vi på olika sätt mött synpunkter på utjämningssystemet och också fått förslag på förändringar. 
 Nedan har jag tagit upp några synpunkter som enligt min mening bör prövas i fortsatt utredningsarbete eller på annat sätt. Flera av dessa frågor ryms inte inom kommitténs direktiv. I andra fall har inte tiden räckt till för en allsidig genomlysning. 
 327 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Individ och familjeomsorg (avsnitt 4.6) 
 Här ansåg Expertgruppen för förenklad kommunal utjämning SOU 2000:120, att individ- och familjeomsorgsmodellen är mycket problematisk. Modellen är verksamhetsanknuten och har en kopp- ling till redovisade kostnader. Den är också en av de modeller som omfördelar mest pengar. Gruppen ansåg att det fanns ett behov av att utveckla denna modell ytterligare. 
 Utjämningskommittén föreslår här vissa förändringar efter att ha prövat olika modeller. Jag anser inte att man med de förslagna för- ändringarna nått den träffsäkerhet som man kan begära. Modellen bör därför bli föremål för fortsatt utvecklingsarbete. 
 Hälso- och sjukvård (avsnitt 4.13) 
 Beräkningen av genomsnittlig vårdkostnad bygger i allt väsentligt på kostnadsdata från region Skåne. Jag anser det önskvärt att underlaget kan förbättras genom att det kompletteras med kost- nadsdata också från andra delar av landet. 
 Incitament för att kommunerna skall vidta åtgärder för att för- bättra sin situation 
 Kritiker menar att med nuvarande långtgående utjämning av in- komsterna saknas incitament för kommunerna att förbättra sin situation. I de fall förbättringsåtgärderna kostar pengar så är kritiken riktig. I normalfallet när man gör en investering räknar man med att få en viss avkastning av investeringen. 
 Med den utjämningsgrad som finns i inkomstutjämningen får huvuddelen av kommunerna endast behålla ca 5 procent av intäkts- ökningen från en åtgärd som ökar skatteunderlaget. Resterande 95 procent hamnar i utjämningssystemet. 
 Jag anser att om man utgår från utjämningens syfte att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting att bedriva sina verksamheter så är det inte möjligt att sänka utjämningsgraden så mycket att kostnader för åtgärder att höja skattekraften i en kommun kan räknas hem på så sätt att ökade egna skatteintäkter får behållas. Däremot är problemet rele- vant och åtgärder bör vidtas utanför utjämningssystemet. Endera 
 328 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 genom någon form av bidrag eller genom någon avdragskonstruk- tion. 
 Kommuner med stort fritidsboende eller säsongsboende 
 Kommittén har tillskrivits om kostnader för fritidsboende som belastar kommunen utan att dessa kommuner får någon kom- pensation för detta. 
 Jag anser inte att detta kan lösas i utjämningen. Däremot har kristdemokraterna i andra sammanhang framfört förslag om att avskaffa fastighetsskatten och delvis växla över den till en kommu- nal avgift. Den kommunala avgiften skulle bidra till att täcka kost- nader för fastighetsanknuten service som räddningstjänst, gator, vägar, parkering samt fysisk och teknisk planering och bostads- förbättring. Ett motiv för en kommunal fastighetsavgift är det incitament kommunerna kunde få för en utveckling av infrastruk- turen, ett offensivt bostadsbyggande och en bra näringspolitik. Om även företagssektorns lokaler och industrier utgjorde en del av avgiftsunderlaget i kommunerna, blir effekten ett långt större incitament än i dag att verka för det lokala näringslivet och för nya arbetstillfällen. En ytterligare aspekt är att kommunerna genom en kommunal avgift finge intäkter från fritidsbebyggelse som i vissa kommuner är omfattande, men som inte genererar några kommu- nala intäkter i dagens system. 
 Subsidiaritetsprincipens makt- och uppgiftsfördelning mellan olika nivåer i samhället motiverar dessutom en ekonomiskt stabi- lare grund för kommunernas uppgifter och för den kommunala självstyrelsen. Bättre långsiktiga tillväxtförutsättningar och en högre grad av självfinansiering genom en bredare avgiftsbas vore ett led i en ekonomisk stabil bas för den kommunala självstyrelsen. Samtidigt skulle den som betalar avgiften se ett direkt samband mellan avgift och nytta. 
 Införandet av en kommunal fastighetsavgift skulle beröra del- modeller i kostnadsutjämningen. 
 Barnomsorgen 
 Synpunkter på faktorer i utjämningssystemet har bl.a. lämnats från Norrtälje kommun. Dessa synpunkter går bl.a. ut på att faktorn andelen barn är ett relevant begrepp för beräkning av standard- 
 329 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 kostnad för barnomsorgen. Däremot anses faktorn skattekraft vara en variabel som inte mer än marginellt påverkar efterfrågan i barn- omsorg. De reformer som genomförts de senaste två åren innebär att de ekonomiska incitamenten att inte välja kommunalt finan- sierad barnomsorg har reducerats kraftigt. 
 Jag delar den uppfattningen. Allt talar för att en kostnads- uppföljning efter ett par år kommer att bekräfta påståendet. Det är därför viktigt att den uppföljning som utjämningskommittén före- slagit kommer tillstånd. 
 Kollektivtrafiken 
 Vill staten utveckla kollektivtrafiken, vilket enligt min mening behövs, vore riktade statsbidrag en lämplig åtgärd. Genom riktade statsbidrag skulle man också kunna nå rättvisa mellan olika län och kommuner. Införs ett särskilt statsbidrag till kollektivtrafiken bör inte kollektivtrafiken ingå i utjämningssystemet. 
 Övrigt 
 Det är svårt att i de olika delmodellerna nå total rättvisa. Ibland kan skillnaderna mellan olika år bli betydande. Särskilt känsliga tycks små kommuner vara. Regeringen bör vara observant på detta. Möjlighet finns att modifiera genom strukturbidraget. 
 330 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande 
 av sakkunnige Steele och sakkunnige Webb 
 Vi delar kommitténs uppfattning att det behövs en långtgående inkomst- och kostnadsutjämning för att alla kommuner och lands- ting skall kunna erbjuda sina invånare en någorlunda likvärdig service. En aldrig så långtgående utjämning löser dock inte proble- met med ett underfinansierat kommunalt välfärdsuppdrag. Härför krävs andra åtgärder. 
 För att ett utjämningssystem skall uppfattas som legitimt och ha förutsättningar att överleva på sikt krävs att samtliga kommuner och landsting, oavsett problem, behandlas rättvist. Någon konsen- sus om vilka faktorer som skall beaktas för att nå likvärdiga villkor kommer att vara svår att uppnå, särskilt med tanke på att eventuella förbättringar för någon leder till att någon annan får det sämre. Till syvende och sist handlar det om politiska värderingar om vad som kan anses som rätt och rättvist. Vi har därför valt att lyfta fram ett antal frågeställningar i anledning av kommitténs förslag som vi anser förtjänar fördjupade politiska överväganden. 
 Inkomstutjämningen 
 Förslaget om en statligt finansierad inkomstutjämning, som för flertalet kommuner och landsting resulterar i ett statligt bidrag som svarar mot mellanskillnaden mellan ett garanterat skatteunderlag och det egna skatteunderlaget, överensstämmer med den önskan som många kommuner och landsting gett uttryck för. De främsta fördelarna med förslaget är att statsbidragen är tänkta att värde- säkras samt att det minskar den rundgång av bidrag och avgifter som kännetecknar dagens system. Med en garantinivå på 120 pro- cent av medelskattekraften blir det bara ett landsting och ett fåtal kommuner som får betala till systemet. 
 Men det finns också ett antal svårlösta problem förknippade med förslaget, varav garantinivån, omvandlingen av de specialdestine- rade statsbidragen till generella bidrag och i viss utsträckning nega- tiva effekter av tillväxt tillhör de mest centrala. 
 331 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 En garantinivå utan garanti 
 Enligt förslaget är det tänkt att kommuner och landsting ska garan- teras en skattekraft som uppgår till 120 procent av medelskatte- kraften. Om statens bidrag till kommunsektorn tillåts att växa i takt med löne- och sysselsättningsutvecklingen i riket och kommer således att värdesäkras genom en årlig uppräkning, något som Kommun- och Landstingsförbundet länge efterlyst. 
 Men enligt förslaget skall staten också ha möjlighet att justera statsbidragen med hjälp av en regleringspost; antingen positiv eller negativ. Storleken på denna regleringspost blir i stor utsträckning avhängig statens finanser. Har staten inte råd att värdesäkra bi- dragen kommer regleringsposten att minska. Tidigare erfarenheter är att staten har haft svårt att hitta finansiellt utrymme för en värdesäkring, några få år undantagna. 
 Kommitténs förslag innebär att primärkommunerna kommer att drabbas av en negativ regleringspost på cirka 700 kronor per in- vånare redan när det nya systemet införs. I praktiken blir det så- ledes inte tal om att garantera kommunerna en beskattningsbar inkomst per invånare som svarar mot 120 procent av medelskatte- kraften. Den verkliga garantinivån kommer snarare att hamna i intervallet 116,5 117,5 procent. 
 För landstingen beräknas regleringsposten däremot bli positiv, drygt 500 kronor per invånare, vilket främst beror på att det särskilda statsbidrag för läkemedelsförmånen som tillförs systemet överstiger det som behövs för att garantera landstingen 120 pro- cent. Den reella garantinivån för landstingen kommer således att uppgå till cirka 122 procent när systemet införs. 
 Vi anser att det är tveksamt att initialt tala om en garantinivå på 120 procent när det i praktiken handlar om 117 procent för kom- munerna, såvida inte staten är beredd att skjuta till mer pengar till systemet. 
 Med en garantinivå på 117 procent och en lika stor reglerings- post för kommuner respektive landsting när systemet införs skulle följande fördelar enligt vår mening kunna uppnås; 
  
 1. 
  
 Kommuner och landsting garanteras den nivå som systemet faktiskt utlovar. 
  
 2. 
  
 Regleringsposten för kommuner och landsting blir lika stor. 
  
 3. 
  
 Det frigörs ett större ekonomiskt utrymme för landstingen (mellanskillnaden mellan 122 och 117 %) som kan läggas vid 
  
 332 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 sidan om systemet framgent och underlätta hanteringen av problematiken kring läkemedelskostnadernas utveckling. 
 Statsbidraget för läkemedelsförmånen har en speciell karaktär och har sin grund i att läkemedelskostnaderna ökat betydligt mer än andra kostnader sedan lång tid tillbaka, en utveckling som också förväntas framgent. Mellan 1997 och 2001 följde bidraget i princip kostnadsutvecklingen. Under perioden 2002 2004 gäller ett särskilt avtal mellan staten och Landstingsförbundet, där statsbidragsnivån till skillnad från tidigare är bestämd på förhand. Enligt överens- kommelserna om läkemedelsförmånen är  
 kostnadsansvaret delat  
 mellan staten och landstingen. 
 En ny överenskommelse om läkemedelsbidraget för tiden efter 2004 skall enligt gällande avtal träffas senast våren 2004. Utan en ny överenskommelse, eller åtminstone tydliga signaler om en sådan, blir det svårt för landstingen att acceptera att statsbidraget för läkemedelsförmånen omformas till ett generellt statsbidrag. 
 Asymmetrisk kompensationsgrad med negativa effekter av tillväxt 
 Vi anser att det finns skäl att ifrågasätta begreppet kompensations- grad i utjämningssammanhang. För de kommuner och landsting som betalar till systemet är det på intet sätt tal om en kompen- sation utan om en avgift. 
 Vidare talar erfarenheten för att den s.k. kompensationsgraden lätt förväxlas med utjämningsgraden, som i praktiken ligger i intervallet 98 107 procent för kommunerna och 99 101 procent för landstingen. Begreppsfloran kompliceras ytterligare av de s.k. länsvisa skattesatserna (i klartext 95 % av medelutdebiteringen i riket år 1995 och som i nuvarande system är identisk med kom- pensationsgraden för kommuner och landsting sammantaget). 
 Enligt kommitténs förslag skall kompensationsgraden i inkomst- utjämningen vara oförändrad, dvs. 95 procent 
 1  
 med undantag för ett landsting och några få kommuner. Men eftersom de länsvisa skattesatserna (den skattesats som ligger till grund för att bestäm- ma bidragens respektive avgifternas storlek i inkomstutjämningen) 
  
 1  
 Den asymmetriska inkomstutjämning som kommittén föreslår innebär att kompensations- graden för det enda landsting och de få kommuner som skall betala till inkomstutjämningen för den skattekraft som ligger över garantinivån (120 %) skall uppgå till 85 procent. 
 333 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 kommer att justeras uppåt innebär det i praktiken en höjning jämfört med dagens nivå, som dock ligger något lägre än 95 procent i förhållande till dagens skattesatser. 
 Den aktör som starkast bidragit till att de länsvisa skattesatserna höjs med så mycket som 0,84 procentenheter (0,68 öre för lands- tingssektorn) är Stockholms läns landsting (SLL). Under år 2003 höjde SLL skatten med 1,30 procentenheter. Även om kompensa- tionsgraden för SLL – som är det enda landsting som är netto- betalare till inkomstutjämningen – sänks till 85 procent i enlighet med kommitténs förslag, kommer Stockholms läns landsting inte att tjäna på förslaget. I praktiken kommer SLL att få betala något mer till andra landsting jämfört med idag. Alla övriga landsting kommer således att tjäna på skattehöjningen i Stockholm. Den samlade effekten för övriga landsting till följd av vidtagna skatte- höjningar i landstingssektorn blir cirka plus 200 kronor per in- vånare. 
 Fyra landsting kommer att förlora på ekonomisk tillväxt i det föreslagna systemet, under förutsättning att dagens skattesatser förblir oförändrade i de aktuella landstingen fram till dess att sys- temet införs. Mer konkret handlar problematiken om att lands- tingen i fråga får ett större bidrag från inkomstutjämningen på mellanskillnaden mellan det egna och det garanterade skatteunder- laget än vad den egna skattesatsen skulle ha genererat eftersom den länsvisa skattesatsen överstiger den egna. I kommunsystemet blir det fem bidragskommuner som enligt kommittén på ett mot- svarande sätt kommer att förlora på ekonomisk tillväxt. 
 Den asymmetriska utjämningsmodell som kommittén föreslår kommer således inte att lösa all den problematik som är förknippad med inkomstutjämningen, bland annat beroende på att Stockholms läns landsting väger så tungt i systemet. Kommittén föreslår att de länsvisa skattesatserna ska uppdateras från 1995 till 2003 års nivå, men man anger inga principer för hur de länsvisa skattesatserna kommer att uppdateras framöver. Om SLL måste höja skatten för att klara sina egna problem, och de länsvisa skattesatserna räknas upp, kommer landstinget inte att kunna lösa problemen av egen kraft eftersom andra landsting har rätt att erhålla en viss andel av de intäkter som en eventuell skattehöjning i Stockholm genererar. På motsvarande sätt kan andra landsting tvinga fram ytterligare skattehöjningar i Stockholm genom att höja sin egen utdebitering. Den uppdatering av de länsvisa skattesatserna som kommittén föreslår kan således väcka den björn som sover och bidra till att 
 334 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 skapa en negativ utvecklingsspiral beträffande landstingens skatte- satser. 
 Statsbidragen 
 För att kunna finansiera en garantinivå på cirka 120 procent måste i stort sett samtliga specialdestinerade statsbidrag omformas till ett generellt bidrag. Att växla över statsbidrag som till exempel 200- kronan eller sysselsättningsstödet, som redan är av generell karak- tär, stöter inte på några större problem. Men flera av de special- destinerade statsbidragen är inte lika lätta att omforma eftersom de är kopplade till ett visst avtalat åtagande som dessutom kan innehålla uppföljningsklausuler. Enligt vår uppfattning måste pro- blematiken kring statsbidragen (och då inte bara läkemedels- förmånen) utredas ordentligt innan systemet sätts i sjön. Hur skall man t.ex. se på maxtaxorna? Spelreglerna måste vara glasklara. Kommunsektorn måste få garantier för att kvarstående kompensa- tionskrav skall kunna växlas in i särskild ordning. 
 Kommunalt självstyre innebär att kommuner och landsting har förtroende att själva avgöra var de begränsade ekonomiska resur- serna bäst skall satsas. 
 Systemets varaktighet 
 En annan fråga som förtjänar politiska överväganden är om den föreslagna bidragskonstruktionen har förutsättningar att överleva på sikt. I den mån staten inte har råd att finansiera en värdesäkring av statsbidragen blir regleringsposten successivt lägre och allt mer negativ. Därmed riskerar systemets trovärdighet att urholkas, vilket för övrigt även kännetecknar dagens system. 
 Den successiva urholkningen av statsbidragen blir förvisso tydlig med kommitténs förslag, men den föreslagna lösningen lär knap- past stärka tilltron till systemet om kommuner och landsting inte har reella förutsättningar att uppnå ekonomisk balans. Den lång- siktiga finansieringen av kommunsektorns åtagande lär inte kunna garanteras enbart genom kommitténs förslag, vilket heller inte varit kommitténs uppgift. 
 335 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Kostnadsutjämningen 
 Kommittén har lagt ned ett omfattande och gediget arbete för att såväl förbättra delmodellerna i kostnadsutjämningen som att för- enkla systemet. Men det finns också ett antal icke helt okontrover- siella frågeställningar förknippade med kostnadsutjämningen som vi tycker förtjänar ytterligare analyser. Dessa handlar bland annat om hur konsekvenserna av kraftiga befolkningsförändringar skall hanteras, hur strukturbidraget skall utformas samt hur skilda fak- torkostnader i olika regioner skall beaktas. 
 Konsekvenserna av kraftiga befolkningsförändringar 
 Det har sedan länge varit känt att kommuner med vikande befolkningsunderlag har ekonomiska bekymmer. För att få ekono- min att gå ihop är det nödvändigt att successivt anpassa verksam- heten till de minskade intäkter som följer av ett minskat skatte- underlag. 
 Det är också känt att kommuner som växer har ekonomiska problem, bland annat till följd av eftersläpningseffekterna i dagens utjämningssystem och att systemet inte tar hänsyn till de mer- kostnader som följer av investeringar i ny infrastruktur. 
 Kommitténs förslag innebär att såväl starkt krympande som snabbt växande kommuner kommer att kompenseras i kostnads- utjämningen, vilket är positivt. Men frågan är om förslaget verk- ligen speglar de merkostnader som följer av kraftiga befolknings- förändringar i olika delar av landet. Under senare år har kostnads- ökningen (mätt i kronor per invånare) varit nästan dubbelt så hög i snabbt växande kommuner jämfört med krympande kommuner. Snabbt växande kommuner är också den kommuntyp som har haft den i särklass sämsta resultatutvecklingen sedan slutet av 1990- talet, tätt följd av storstäderna. 
 Kommitténs förslag, som innebär att starkt krympande kom- muner kommer att erhålla väsentligt högre bidrag för befolknings- förändringar jämfört med kommuner som lider av växtvärk, saknar således empiriskt stöd i räkenskapssammandragen. 
 336 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Höga faktorkostnader i tillväxtregionerna 
 Den resultatmässigt negativa utvecklingen i tillväxtkommunerna beror dock inte enbart på de merkostnader som följer av inves- teringar i ny infrastruktur eller utjämningssystemets eftersläp- ningseffekter. Det som främst förklarar utvecklingen är att löne- och lokalkostnaderna har ökat mer än i andra kommuner. 
 Kommitténs bedömning är att skillnader i lönekostnader inte skall beaktas i utjämningssystemet, bl.a. med motiveringen att kostnaderna går att påverka och att höga lönekostnader i tillväxt- regionerna kan vara av övergående natur. 
 Fakta i fråga om den nya ekonomiska geografin talar emeller- tid för att det finns skäl att ytterligare överväga förslaget. Med växande rörlighet, avreglering och en alltmer kunskapsberoende produktion har de geografiska villkoren för ekonomisk utveckling förändrats. Tillväxten koncentreras till ett fåtal, huvudsakligen stora, regioner. 
 Mellan 1990 och 2001 växte hushållens reala lönesumma med mer än 30 procent i sex lokala arbetsmarknader. I mer än hälften av landets 109 lokala arbetsmarknader var tillväxten mindre än 15 pro- cent och i 15 regioner var den mindre än 5 procent eller negativ. 
 Det finns ett starkt samband mellan regionstorlek, sysselsätt- ning, inkomster och utgifter vilket påverkar villkoren för såväl kommuner och företag som för enskilda hushåll. I regioner med hög skattekraft är konkurrensen om personal generellt sett högre eftersom det finns fler alternativa arbetsgivare, vilket leder till ett högre löneläge. Av lönestatistiken kan man utläsa att timlönerna är betydligt högre i kommunerna i Stockholms län och i Stockholms läns landsting jämfört med riket i övrigt. Även i Göteborg är löneläget betydligt högre än riksgenomsnittet. 
 Utan hänsyn tagen till det högre löneläget i tillväxtregionerna kommer de kommuner och landsting som betalar till inkomst- utjämningen att drabbas dubbelt, såvida man inte förmår att sänka personalens löner till riksgenomsnittlig nivå. De merkostnader som de högre lönerna medför går till personalen och den högre skatte- kraft som dessa löner i sin tur genererar får man avstå till andra kommuner och landsting. 
 Om man inte vill ge utrymme för att hantera faktorkostnads- problematiken i tillväxtregionerna i kostnadsutjämningen, finns även möjligheten att sänka utjämningsgraden i inkomstutjäm- ningen. I dag är utjämningsgraden i princip 100 procent. Men i så 
 337 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 fall räcker det inte med att enbart sänka kompensationsgraden. Som exempel kan nämnas att Stockholms läns landsting bara skulle tillföras ytterligare cirka 2 procent vid en helt slopad kompensa- tionsgrad eftersom den egna skattekraften är 122 procent och den garanterade enligt kommitténs förslag 120. 
 Dessutom är en helt slopad kompensationsgrad mindre lyckad utifrån andra utgångspunkter, till exempel om ambitionen är att åstadkomma minskad segregation. Om kommuner med en hög skattekraft skulle få behålla skatteinkomsterna över garantinivån ograverat, skulle trycket på kommundelningar öka. I segregerade städer, som t.ex. Göteborg och Malmö, skulle skatten i de stads- delar i vilka de mest välbärgade invånarna bor nästan kunna halve- ras om man fick bilda egna kommuner med sådana ekonomiska förutsättningar. 
 I skogslänen ersätts, enligt kommitténs förslag, höga kostnader som inte fångas upp i kostnadsutjämningen indirekt i ett nyinrättat strukturbidrag. 
 Ett strukturbidrag utan tydlig struktur 
 I dagens utjämningssystem erhåller många kommuner (och några få landsting) i skogslänen en betydande kompensation av klart regionalpolitisk natur, t.ex. tilläggen för näringslivsbefrämjande åtgärder, tidigare kallortstillägg och ett svagt befolkningsunderlag. 
 Men som kommittén påpekar är dessa bidrag konstruerade för att kompensera för tidigare höga bidragsinkomster, som egentligen härstammar från 1966 års utjämningssystem. 
 Strukturkostnadsutredningen (SOU 1993:53), dvs. den utred- ning som lade grunden för dagens utjämningssystem föreslog att alla bidrag av regionalpolitisk karaktär borde samlas i ett särskilt regionalpolitiskt bidrag vid sidan om utjämningssystemet med motiveringen att regionalpolitik är en uppgift för staten. 
 Expertgruppen för förenklad kommunal utjämning föreslog i sitt betänkande (SOU: 2000:120) att man borde bryta ut vissa modeller ur kostnadsutjämningen och skapa ett särskilt statsbidrag vid sidan av utjämningssystemet. Finansieringen skulle ske genom att det generella statsbidraget minskades med motsvarande belopp. 
 Kommittén har tagit fasta på expertgruppens förslag och föreslår att ett strukturbidrag inrättas vid sidan om utjämningssystemet. Finansieringen är tänkt att ske via regleringsposten. 
 338 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Förslaget bidrar till att förenkla och renodla utjämningssyste- met, vilket är positivt. Men det föreslagna strukturbidraget, så som det är utformat, får inte karaktären av ett renodlat regionalpolitiskt bidrag eftersom bidraget främst syftar till att minimera omfördel- ningseffekterna. I strukturbidraget för kommunerna, som föreslås bli permanent, bakas två renodlade delmodeller i nuvarande system ihop med ett införandetillägg som skall täcka intäktsförluster som överstiger 1 krona totalt. Dessutom införs ett temporärt bidrag i strukturbidraget under en tioårsperiod för att minimera intäkts- förlusten till max 10 öre per år under 10 år (5 öre per år för lands- tingen). 
 Strukturbidraget blir enligt vår uppfattning ogenomskinligt och kommer i någon mening att permanenta kommunernas intäkter till 1966 års system. Vidare blir utfallet en aning märkligt eftersom flera kommuner i tillväxtregionerna, med hög skattekraft eller bra förutsättningar i övrigt, också kommer att erhålla ett struktur- bidrag för all framtid. Vi menar att det finns skäl att överväga ett strukturbidrag med en tydligare regionalpolitisk profil vid sidan av utjämningssystemet. Problemen av regionalpolitisk karaktär är onekligen störst i skogslänen. 
 339 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Särskilt yttrande 
 av experten Uta ShortSammanfattning: 
 Jag avstyrker den delen av finansieringsförslaget som rör: införlivandet av det nuvarande särskilda statsbidraget Bidrag för ökad tillgänglighet inom vården i det generella statsbidraget. 
 Jag delar inte kommitténs bedömning att möjligheter till sär- skilda överenskommelser angående regleringspostens storlek med hänsyn till kostnadsökningen för läkemedelsförmånen bör finnas kvar efter införandet av det nya systemet. Att öppna för nya förhandlingar hela tiden strider mot själva principen för det nya systemet till inkomstutjämning. 
 Yttrande 
 Förslaget att omvandla nuvarande system för inkomstutjämning till ett statligt bidrag som baseras på skillnaden mellan en garanterad skattekraft och kommunernas egna skattekraft är ur min synvinkel intressant och kan på ett utmärkt sätt ersätta nuvarande system för inkomstutjämning. 
 Invändningar 
 1)  
 Jag kan dock inte acceptera  
 den finansiering som förordas av kommittén i den delen som rör införlivandet av det nuvarande särskilda statsbidraget  
 Bidrag för ökad tillgänglighet  
 i det generella statsbidraget. Anledningen är att detta bidrag är ett stimulansbidrag som Socialdepartementet beviljar landstingen i ett speciellt syfte, nämligen att utveckla tillgängligheten till hälso- och sjukvården. Det finns vissa krav på redovisning av resultat kopplade till dessa pengar som landstingen måste uppfylla. 
 Tillgänglighetssatsningen regleras i en överenskommelse (S2001/8963/HS) mellan staten och landstingsförbundet. I denna överenskommelse finns angivet hur pengarna skall användas och 
 340 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 fördelas samt krav på återredovisning av hur de satsats. Enligt överenskommelsen skall landstingen bl.a. årligen redovisa till Socialdepartementet hur tilldelade medel använts. Denna redo- visning ligger sedan till grund för en årlig avstämning mellan staten och Landstingsförbundet. Dessa avstämningar kan leda till att satsningen eller fördelningen omprövas. Detta förhållande strider emot den princip som gäller för det generella statsbidraget, näm- ligen att landstingen inte ska vara uppbundna för vilka ändamål statsbidraget skall disponeras. 
 2) När det gäller förslaget att inordna  
 Bidraget för läkemedels- förmånerna  
 i det generella statsbidraget, ser jag detta däremot som fullt acceptabelt. Syftet med läkemedelsbidraget är att landstingen skall kunna ha ett totalansvar för alla delar av hälso- och sjukvården inklusive läkemedel och prioritera inom den samlade ramen. 
 Syftet sammanfaller således med principen för det generella statsbidraget, nämligen att landstingen skall sköta prioriteringen inom sin totala ram. Strukturella kostnadsskillnader utjämnas genom kostnadsutjämning och inkomstskillnaderna utjämnas genom inkomstutjämning, som nu har föreslagits vara baserade på skillnaden mellan en garanterad skattekraft och den egna skatte- kraften. 
 Jag delar däremot inte kommitténs bedömning  
 att möjligheter till särskilda överenskommelser angående regleringspostens storlek med hänsyn till kostnadsökningen för läkemedelsförmånen bör finnas kvar. En sådan ordning menar jag strider mot själva prin- cipen för det nya systemet till inkomstutjämning, som ju handlar om att garantera en viss procent av medelskattekraften för alla kommuner/landsting. 
  
 341 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Särskilt yttrande 
 av experten Parsons 
  
 Kommitténs överväganden 
 Utjämningskommittén föreslår en ny form av inkomstutjämning. Förslaget innebär att nuvarande system för inkomstutjämning 
 och generellt statsbidrag avskaffas och ersätts med ett statligt bidrag som baseras på skillnaden mellan en garanterad skattekraft och den egna skattekraften. Nivån på den garanterade skattekraften bestäms av storleken på det generella bidraget. Kommittén vill fastställa bidraget till en så hög nivå som möjligt. Vissa riktade statsbidrag planeras därför att fr.o.m. 2005 omvandlas till generella bidrag. 
 Det riktade statsbidraget som utgår till kommunerna för att täcka inkomstbortfallet av  
 maxtaxan  
 inom förskolan samt för kvalitetssäkrande åtgärder föreslås ingå i det generella statsbidraget fr.o.m. 2005 (3,7 mnkr). 
 Bidraget för  
 personalförstärkning  
 föreslås ingå i det generella statsbidraget fr.o.m. 2005 med 4,5 miljarder kronor. Även den åter- stående nivåhöjningen 2006 (0,5 mnkr) föreslås utbetalas genom det generella statsbidraget. 
 Det statliga stödet för utbildning av vuxna,  
 som enligt beslut i riksdagen, ska utgå som ett riktat statsbidrag till kommunal vuxen- utbildning 2003 2005 för att fr.o.m. 2006 ingå i det generella statsbidraget, föreslås av kommittén överföras till det generella bidraget fr.o.m. 2005 med ca 1,8 miljarder kronor. 
  
 Jag delar inte kommitténs uppfattning att ovan nämnda bidrag ska ingå i det generella statsbidraget fr.o.m. 2005. 
 Maxtaxan 
 I och med riksdagens beslut (prop. 1999/2000:129, bet. 2000/01:UbU5, rskr. 2000/01:46) antogs reformen om Johnson och allmän förskola m.m. Reformen, som har genomförts i flera steg, syftar i grunder till att utvidga den generella välfärden till att också omfatta barnomsorgen. Förskoleverksamhet och skolbarns- omsorg ska erbjudas alla barn och barnfamiljer. 
 342 
  
 SOU 2003:88 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 En del av statsbidraget (500 miljoner kronor per år) lämnas till kommuner som tillämpar maxtaxan. Detta bidrag ska användas till personalförstärkningar eller kompetenshöjande åtgärder i förskole- verksamhet eller skolbarnsomsorg i syfte att säkra reformen om maxtaxa och garantera att kvaliteten i verksamheten inte påverkas negativt. Om dessa medel införlivades i det generella statsbidraget och inte längre riktades till personalåtgärder inom barnomsorgen riskerar man att statsbidraget inte får de kvalitetssäkrande effekter som riksdagen beslutat om. 
 Maxtaxans bidrag utgår visserligen för närvarande till samtliga kommuner eftersom alla fr.o.m. innevarande år tillämpar de kri- terier som gäller för bidraget. Införandet av maxtaxan är dock frivillig för kommunerna. För att bidraget ska ingå i det generella statsbidraget måste formen göras obligatorisk och regleras genom lag. Skolverket har fått i uppdrag av regeringen att under en fem- årsperiod årligen följa upp maxtaxereformen. Skolverkets första rapport visar att maxtaxan sannolikt bidragit till att fritidshemmen tar emot fler barn. En slutrapport ska lämnas senast den 1 mars 2007. Ställningstagande till om maxtaxan bör göras obligatorisk kan göras först när regeringen tagit del av slutrapportens resultat våren 2007. Därmed är det inte heller möjligt att ta ställning till om statsbidraget bör ingå i det generella statsbidraget. 
 Personalförstärkningsmedlen 
 I och med riksdagens beslut om budgetpropositionen för 2001 (prop. 2000/01:1 utg.omr. 16, bet. 2000/01:UbU1, rskr. 2000/01:99) infördes ett särskilt statsbidrag riktat speciellt till skolsektorn för att öka personaltätheten. Bidraget avser att förbättra förutsätt- ningarna för att höja skolornas resultat i förhållande till mål ut- tryckta i läroplan och kursplaner genom att tillföra mer personal till skola och fritidshem. Statsbidraget beräknas successivt öka med en miljard kronor tills nivån fem miljarder kronor är nådd. Riksdagens beslut innebär att det riktade statsbidraget ska utgå t.o.m. år 2006. 
 Att från 2005 införliva personalförstärkningsresurserna till skolan i det generella statsbidraget står således i direkt strid med riksdagens beslut och riskerar att satsningen inte får den effekt riksdagen avsåg. 
 343 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2003:88 
  
 Statligt stöd för utbildning av vuxna 
 Kunskapslyftet upphörde vid årsskiftet 2002/03 och ersattes av ett permanent stöd. Det är av stor betydelse att statens resurser styrs dit där de ger störst effekt, där problemen finns och där behoven av förändring är störst. Regeringen och riksdagen har beslutat i samband med propositionen om vuxnas lärande att detta arbete ska vara sammankopplat med ett riktat statsbidrag fram t.o.m. 2006. Det är angeläget att satsningen fortsätter i nuvarande form och att kommunerna ges möjligheter att utveckla ett varaktigt system för vuxnas lärande. 
 Både när det gäller bidragen till personalförstärkning inom skolan och det statliga stödet för utbildning av vuxna bygger dessa bidragsformer på motprestationer från varje enskild kommun. De uppföljningar som hittills (efter första bidragsperioden) presente- rats avseende personalförstärkningssatsningen visar att de flesta kommuner uppfyller villkoren. Dock finns det några kommuner som inte kunnat uppfylla kraven. Det riktade statsbidraget för kun- skapslyftet gäller först fr.o.m. i år och kraven på motprestation har därför ännu inte kunnat följas upp ens efter första bidragsåret. Innan ställningstagande kan tas till om de riktade statsbidragen kan överföras till det generella bidraget bör de villkor som krävs för bidrag ha uppfyllts av samtliga kommuner under hela bidrags- perioden. 
 344 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Parlamentarisk kommitté för översyn av det 
  
 Dir. 
  
 kommunala statsbidrags- och utjämnings- 
  
 2001:73 
  
 systemet 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 27 september 2001. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En parlamentarisk kommitté tillkallas för att utreda vissa frågor rörande det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet samt vid behov föreslå förändringar. De grundläggande principerna för statsbidrags- och utjämningssystemet skall dock ligga fast. 
 Kommittén skall 
  
 analysera om målen för utjämningssystemet uppnås i den del som avser utjämning för strukturella kostnadsskillnader och vid behov föreslå förändringar, 
  
 analysera och lämna förslag till hur kommuner och landsting med kraftig befolkningsminskning kan ges likvärdiga förutsätt- ningar att tillhandahålla vård, omsorg och utbildning, 
  
 undersöka möjligheterna till förenklingar av statsbidrags- och utjämningssystemet, samt 
  
 lämna förslag till hur intäktsförändringar för enskilda kom- muner och landsting till följd av ändringar i statsbidrags- och utjämningssystemet efter 2004 skall hanteras. 
  
 Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 oktober 2003. 
 345 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bakgrund 
 Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem 1996 
 Den 1 januari 1996 infördes ett nytt statsbidrags- och utjäm- ningssystem för kommuner och landsting (prop. 1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116). 
 Huvudsyftet med utjämningssystemet är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting att bedriva sina verksamheter. Systemet består av inkomstutjämning, kostnadsutjämning och införanderegler. Inkomstutjämningen skall utjämna för skillnader i skattekraft. Kostnadsutjämningen skall utjämna för strukturella kostnadsskillnader, men däremot inte kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet, avgiftssättning eller effektivitet. Kostnadsutjämningen skall baseras på mätbara och för kommuner och landsting opåverkbara faktorer som mäter strukturella kostnadsskillnader. Införandereglerna innebär bl.a. att inkomstminskningar till följd av tidigare regeländringar begränsas för berörda kommuner och landsting t.o.m. 2004 genom fasta och rörliga införandetillägg. 
 Vid sidan av utjämningssystemet finns ett generellt statsbidrag som till största delen betalas ut med ett enhetligt belopp per invånare till kommuner respektive landsting. 
 Från och med andra halvåret 1997 betalas en del av det generella statsbidraget till kommunerna ut efter antalet skolungdomar och äldre (prop. 1999/2000:100, bet. 1999/2000:FiU20, rskr. 1999/2000:261). Den åldersrelaterade delen av det generella stats- bidraget avsågs upphöra efter utgången av 2000, men har förlängts till utgången av 2001. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för 2002 att den åldersrelaterade delen skall finnas kvar till ut- gången av 2004. 
 Förändringar i systemet 2000 
 För att följa upp och utvärdera utjämningssystemet tillkallades en parlamentarisk kommitté (Kommunala utjämningsutredningen) i augusti 1995. Kommitténs förslag i betänkandet Kostnadsutjäm- ning för kommuner och landsting (SOU 1998:151) låg till grund för propositionen Förändringar i utjämningssystemet för kom- muner och landsting (prop. 1998/99:89, bet. 1998/99:FiU25, rskr. 1998/99:253). Ändringarna trädde i kraft den 1 januari 2000. 
 346 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 1 
  
 De största förändringarna gjordes i modellerna för hälso- och sjukvård respektive individ- och familjeomsorg i kostnadsutjäm- ningen. En ny delmodell i kostnadsutjämningen infördes, avseende barn och ungdomar med utländsk bakgrund. Nya införanderegler infördes för åren 2000 2004. Ett fortsatt uppföljnings- och utveck- lingsarbete aviserades i propositionen. 
 Förändringar i systemet 2001 
 Regeringen beslutade i juni 1999 att tillkalla en särskild delegation (Utjämningsdelegationen) med uppgift att göra en uppföljning av utjämningssystemet och utvärdering av träffsäkerheten hos de enskilda delarna i kostnadsutjämningen (dir. 1999:57). Delega- tionen skulle vidare utreda alternativa utformningar av inkomst- utjämningen, med bibehållen långtgående utjämning men utan negativa marginaleffekter, samt lämna förslag till förändringar som förbättrar systemets förmåga att skapa likvärdiga ekonomiska för- utsättningar för kommuner respektive landsting. 
 Delegationen lämnade i februari 2000 en delrapport till rege- ringen, bland annat med förslag till förändringar i inkomstutjäm- ningen i syfte att från och med 2001 eliminera negativa marginal- effekter. Förslagen har genomförts i enlighet med delegationens betänkande (prop. 1999/2000:115, bet. 2000/01:FiU9, rskr. 2000/01:26). 
 Omställningsbidrag till landsting 
 Utjämningsdelegationen föreslog i delrapporten även att ett särskilt omställningsbidrag skall ges ut åren 2001 och 2002 till landsting med kraftig befolkningsminskning, vid sidan av utjäm- ningssystemet. De landsting som under en femårsperiod haft en befolkningsminskning på över 2 procent får ett bidrag på 60 kronor per invånare för varje procent som antalet invånare minskat utöver 2 procent (prop. 1999/2000:115, bet. 2000/01:FiU9, rskr. 2000/01:26). 
 347 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2003:88 
  
 Fortsatt utredningsarbete och förändringar 2002 
 Utjämningsdelegationens slutbetänkande Rättvis kommunal ut- jämning (SOU 2000:127) lämnades till regeringen i januari 2001. Betänkandet har remissbehandlats. I betänkandet lämnas bland annat förslag till vissa modifieringar och uppdateringar av delar av kostnadsutjämningen för kommuner (befolkningsminskning) re- spektive landsting (hälso- och sjukvård) inför 2002. Förslagen föranleder ändringar i förordningen (1995:1645) om utjämnings- bidrag och utjämningsavgift för kommuner och landsting. Rege- ringen avser att besluta om dessa ändringar hösten 2001. 
 En expertgrupp (Expertgruppen för förenklad kommunal utjäm- ning) tillkallades samtidigt med Utjämningsdelegationen. Expert- gruppens uppgift var att undersöka möjligheterna att förenkla utjämningssystemet för kommuner och landsting och att göra systemet mer stabilt. Expertgruppen lämnade i december 2000 till regeringen betänkandet Förenklad kommunal utjämning (SOU 2000:120). Betänkandet har behandlats vid ett remissmöte i juni 2001. 
 Expertgruppen har lämnat förslag som rör såväl kostnads- utjämningen som inkomstutjämningen och införandereglerna. Beträffande kostnadsutjämningen föreslås att redovisningen för- enklas genom att utfallet redovisas efter tre faktorer en ålders- faktor, en social faktor och en geografisk faktor. Beräknings- modeller som bedömts vara av regionalpolitisk karaktär föreslås lyftas ut från kostnadsutjämningen och ersättas av ett regional- politiskt statsbidrag till berörda kommuner och landsting. 
 Behov av fortsatt utredningsarbete 
 Det finns ett behov av att kontinuerligt följa upp och utvärdera utjämningssystemet, bland annat mot bakgrund av senare tids ändringar i systemet. Samtidigt påverkas förutsättningarna för de kommunala verksamheterna av förändringar i omvärlden. Såväl Ut- jämningsdelegationen som Expertgruppen för förenklad kommunal utjämning pekar på behovet av att vissa delar av det kommunala utjämningssystemet utreds vidare. 
 Kraven på en utjämning med hög precision har medfört att systemet blivit omfattande och komplext. Det finns därför ett 
 348 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 1 
  
 behov av att se över möjligheterna att göra systemet enklare men med bibehållen hög precision. 
 Den kraftiga befolkningsminskningen i vissa kommuner och landsting påverkar möjligheterna att upprätthålla en verksamhet som är likvärdig med den som bedrivs i andra kommuner och landsting. Det behöver göras en bred analys av konsekvenserna av denna befolkningsminskning och av vad som krävs för att en lik- värdig kvalitet och servicenivå skall kunna upprätthållas. Även de ekonomiska konsekvenserna av kraftig befolkningsökning kan behöva analyseras och bli föremål för överväganden. 
 De nuvarande införandereglerna omfattar dels rörliga införande- tillägg respektive avdrag, dels fasta införandetillägg. De rörliga tilläggen respektive avdragen trappas successivt ned för att upphöra efter 2004. De fasta införandetilläggen är oförändrade fram till och med 2004. Om inga nya beslut fattas bortfaller även de fasta tilläggen 2005 vilket skulle innebära stora intäktsbortfall för vissa kommuner och landsting, som mest med ca 4 600 kronor per in- vånare. 
 Den åldersrelaterade delen av det generella statsbidraget till kommunerna kommer, med nuvarande regler, att upphöra vid utgången av 2001 och i stället utbetalas i form av ett enhetligt belopp per invånare. Regeringen föreslår dock i budgetpropo- sitionen för 2002 att den åldersrelaterade delen av det generella statsbidraget förlängs till utgången av 2004. Det åldersrelaterade bidraget innebär att en viss omfördelning sker vid sidan av utjäm- ningssystemet och att det därför finns risk för över- och under- kompensation. 
 Det kan även förekomma omfördelningseffekter i andra system vilket gör att det är svårt att överblicka de sammanlagda effekterna för enskilda kommuner och landsting. 
 Uppdraget 
 En parlamentarisk kommitté tillsätts med uppgift att främst se över om målen för kostnadsutjämningen uppnås, samt att vid behov föreslå förändringar. 
 De grundläggande principerna som det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet bygger på skall ligga fast. Kommuner och landsting skall ges likvärdiga ekonomiska förutsättningar genom en långtgående utjämning för strukturella kostnadsskillnader och för 
 349 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2003:88 
  
 skillnader i skattekraft. Utjämning skall dock inte ske för skillnader i ambitionsnivå, effektivitet eller avgiftsnivå. 
 Kommittén skall belysa de samlade effekterna för enskilda kom- muner och landsting av utjämningssystemet och andra betalnings- strömmar mellan staten och kommunsektorn (specialdestinerade statsbidrag m.m.). Kommittén skall i detta sammanhang även beakta det åldersrelaterade bidraget och risken för över- och underkompensation. 
 Kommittén skall analysera vilka verksamheter/kostnadsslag och kostnadsdata som bör ingå i kostnadsutjämningen. Samtidigt skall stabiliteten i utjämningssystemets olika delmodeller analyseras när det gäller förändringarna mellan åren. 
 Kommittén skall undersöka möjligheterna till förenklingar i sys- temet, dels i beräkningsmetoderna, dels i sättet att redovisa resul- tatet av beräkningarna. Kommittén skall i detta sammanhang även utvärdera om avvägningen mellan enkelhet och precision är kon- sekvent och ändamålsenlig i de olika delmodellerna. 
 Kommittén skall analysera och lämna förslag till hur kommuner och landsting med kraftig befolkningsminskning kan ges likvärdiga förutsättningar att tillhandahålla vård, omsorg och utbildning. 
 Kommittén bör också lämna förslag om hanteringen av de eftersläpningseffekter som uppstår i vissa kommuner med kraftig befolkningsökning. 
 Kommittén är i övrigt oförhindrad att göra andra analyser och lämna andra förslag rörande statsbidrags- och utjämningssystemet som anses vara motiverade. 
 Kommittén skall lämna förslag till hur intäktsförändringar för enskilda kommuner och landsting till följd av ändringar i stats- bidrags- och utjämningssystemet efter 2004 skall hanteras. 
 I de förslag och analyser som kommittén lämnar skall samhälls- ekonomiska aspekter belysas. 
 Förslag som läggs skall vara statsfinansiellt neutrala. 
 Redovisning av uppdraget 
 Kommittén skall redovisa sitt uppdrag till regeringen senast den 1 oktober 2003. 
 (Finansdepartementet) 
 350 
 Bilaga 2 
 Ordlista 
  
 Bidrag/avgift 
  
 En kommuns/landstings utfall i kost- 
  
 nads- alt. inkomstutjämningen. 
  
 Egen skattekraft 
  
 En kommuns/landstings beskatt- 
  
 ningsbara inkomster dividerat med 
  
 antal invånare i kommunen/landstinget. 
  
 Garantinivå 
  
 Den garanterade skattekraften 
  
 uttryckt i procent av medelskatte- 
  
 kraften. 
  
 Kompensationsgrad 
  
 Hernandez hur stor del av skillnaden 
  
 mellan den egna och en garanterad 
  
 skattekraft som utjämningssystemet 
  
 skall kompensera. 
  
 Länsvis skattesats 
  
 Den enhetliga skattesatsen som 
  
 används för beräkning av bidrag/avgift 
  
 i inkomstutjämningen. Baseras på 
  
 95 procent av den genomsnittliga 
  
 skattesatsen för kommuner respektive 
  
 landsting 1995. Till detta har lagts 
  
 skillnaden mellan den skatteväxling 
  
 som skett i varje län och den genom- 
  
 snittliga skatteväxlingen i riket år 1995 
  
 (2,94 %). 
  
 Medelskattekraft 
  
 Rikets beskattningsbara inkomster per 
  
 invånare. 
  
 Skattesats 
  
 Den andel av den beskattningsbara 
  
 inkomsten som invånarna betalar i 
  
 skatt till kommun respektive 
  
 landsting. Benämns även utdebitering. 
  
 351 
 Bilaga 2 SOU 2003:88 
  
 Skatteunderlag, eget 
  
 En kommuns/landstings beskattnings- 
  
 bara inkomster. 
  
 Skatteunderlag, garanterat 
  
 Det skatteunderlag som kommu- 
  
 nen/landstinget garanteras via utjäm- 
  
 ningen. 
  
 Standardkostnad 
  
 En teoretiskt beräknad ersättning för 
  
 en viss verksamhet för respektive 
  
 kommun eller landsting. En standard- 
  
 kostnaden som överstiger den riks- 
  
 genomsnittliga standardkostnaden 
  
 indikerar att kommunen/landstinget 
  
 har strukturella merkostnader för 
  
 verksamheten i fråga. 
  
 Strukturkostnad 
  
 Summan av standardkostnader. 
  
 Tillägg/avdrag 
  
 En kommuns/landstings utfall i någon 
  
 av kostnadsutjämningens delmodeller. 
  
 Uppräknat skatteunderlag 
  
 De beskattningsbara inkomsterna två 
  
 år före bidragsunderlag året uppräknat 
  
 med uppräkningsfaktorn. 
  
 Uppräkningsfaktor 
  
 Den faktor som används för att 
  
 fastställa uppräknat skatteunderlag 
  
 respektive uppräknad medelskatte- 
  
 kraft för bidragsåret. 
  
 Utjämningsgrad 
  
 Den samlade effekten av inkomst- 
  
 utjämningen på en kommuns/lands- 
  
 tings sammantagna inkomster av skatt 
  
 och utjämningsbidrag/avgift. 
  
 352 
 Bilaga 3 
 Kommungruppsindelning m.m. 
 Denna bilaga innehåller ett antal kommun- och landstingsvisa upp- gifter som bakgrundsdata vid läsning av betänkandet. Det är dels folkmängdsuppgifter, dels uppgifter om skattekraft och skattesats. Dessutom redovisas kommungruppsindelningen. 
 Definitioner 
 Kommungrupp 
 Kommungruppsindelningen grundar sig på följande variabler: folk- mängd, läge, tätortsgrad, invånare per km 
 2  
 och näringsstruktur. 
  
 Storstad:  
 Kommun men folkmängd som överstiger 200 000 in- vånare. 
  
 Förortskommun:  
 Kommun med utpendling över 50 procent av förvärvsarbetande. Vanligaste utpendlingsmålet är en storstad. 
  
 Större stad:  
 Kommun med mellan 50 000 och 200 000 invånare samt med mindre än 40 procent sysselsatta i industri. 
  
 Medelstor stad:  
 Kommun med tätortsgrad över 70 procent, med mellan 20 000 och 50 000 invånare samt med mindre än 40 pro- cent sysselsatta i industri. 
  
 Industrikommun:  
 Kommun med mer än 40 procent sysselsatta i industri och som ej är glesbygdskommun. 
  
 Landsbygdskommun:  
 Kommun med tätortsgrad under 70 pro- cent samt med mer än 6,4 procent sysselsatta inom jord- och skogsbruk och som ej är glesbygdskommun. 
  
 Glesbygdskommun:  
 Kommun med mindre än 20 000 invånare och mindre än 5 invånare per km 
 2 
 . 
 353 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2003:88 
  
 Län 
 Länsindelning per den 1 januari 2003. 
 Uppräknad skattekraft 
 Skatteunderlag enligt 2002 års taxering (inkomstår 2001) uppräknat enligt fastställda uppräkningstal till 2003 års nivå och dividerat med folkmängden den 1 november 2002. 
 Skattesats till kommun 2003, procent 
 Den skattesats i procent som löntagaren betalar i skatt till kom- munen. 
 Total skattesats 2003, procent 
 Den totala skattesats i procent som löntagaren betalar till kom- munen och landstinget. 
 Folkmängd 
 Total folkmängd den 31 december 2002. 
 354 
 SOU 2003:88 Bilaga 3 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Stockholms län 
  
 Botkyrka 
  
 Förortskommun 
  
 92,1 
  
 20,13 
  
 31,75 
  
 75 216 
  
 Danderyd 
  
 Förortskommun 
  
 189,1 
  
 17,86 
  
 29,48 
  
 29 755 
  
 Ekerö 
  
 Förortskommun 
  
 123,3 
  
 19,23 
  
 30,85 
  
 22 936 
  
 Haninge 
  
 Förortskommun 
  
 104,0 
  
 19,58 
  
 31,20 
  
 70 902 
  
 Huddinge 
  
 Förortskommun 
  
 109,8 
  
 20,23 
  
 31,85 
  
 86 457 
  
 Järfälla 
  
 Förortskommun 
  
 120,4 
  
 19,13 
  
 30,75 
  
 61 290 
  
 Lidingö 
  
 Förortskommun 
  
 159,8 
  
 18,97 
  
 30,59 
  
 41 192 
  
 Nacka 
  
 Förortskommun 
  
 131,6 
  
 18,56 
  
 30,18 
  
 76 624 
  
 Norrtälje 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,9 
  
 20,12 
  
 31,74 
  
 53 702 
  
 Nykvarn 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 111,8 
  
 19,03 
  
 30,65 
  
 8 204 
  
 Nynäshamn 
  
 Medelstor stad 
  
 100,7 
  
 19,83 
  
 31,45 
  
 24 528 
  
 Salem 
  
 Förortskommun 
  
 115,7 
  
 19,33 
  
 30,95 
  
 13 875 
  
 Sigtuna 
  
 Medelstor stad 
  
 109,6 
  
 20,13 
  
 31,75 
  
 35 771 
  
 Sollentuna 
  
 Förortskommun 
  
 133,5 
  
 18,68 
  
 30,30 
  
 58 515 
  
 Solna 
  
 Förortskommun 
  
 124,5 
  
 17,58 
  
 29,20 
  
 57 585 
  
 Stockholm 
  
 Storstad 
  
 127,3 
  
 18,08 
  
 29,70 
  
 758 148 
  
 Sundbyberg 
  
 Förortskommun 
  
 124,5 
  
 19,28 
  
 30,90 
  
 33 797 
  
 Södertälje 
  
 Större stad 
  
 98,9 
  
 19,53 
  
 31,15 
  
 79 613 
  
 Tyresö 
  
 Förortskommun 
  
 116,8 
  
 19,63 
  
 31,25 
  
 39 720 
  
 Täby 
  
 Förortskommun 
  
 152,7 
  
 18,28 
  
 29,90 
  
 60 198 
  
 Upplands Väsby 
  
 Förortskommun 
  
 117,5 
  
 19,58 
  
 31,20 
  
 37 444 
  
 Upplands-Bro 
  
 Förortskommun 
  
 107,4 
  
 19,58 
  
 31,20 
  
 21 162 
  
 Vallentuna 
  
 Förortskommun 
  
 110,2 
  
 18,68 
  
 30,30 
  
 25 905 
  
 Vaxholm 
  
 Förortskommun 
  
 117,4 
  
 19,88 
  
 31,50 
  
 9 631 
  
 Värmdö 
  
 Förortskommun 
  
 110,9 
  
 20,46 
  
 32,08 
  
 32 664 
  
 Österåker 
  
 Förortskommun 
  
 114,5 
  
 20,23 
  
 31,85 
  
 35 633 
  
 Uppsala län 
  
 Enköping 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,1 
  
 20,98 
  
 31,35 
  
 37 647 
  
 Håbo 
  
 Förortskommun 
  
 112,8 
  
 21,83 
  
 32,20 
  
 17 864 
  
 Knivsta 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 110,1 
  
 21,03 
  
 31,40 
  
 12 586 
  
 Tierp 
  
 Landsbygdskommun 
  
 85,2 
  
 21,08 
  
 31,45 
  
 20 088 
  
 Uppsala 
  
 Större stad 
  
 101,7 
  
 21,03 
  
 31,40 
  
 179 673 
  
 Älvkarleby 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 94,3 
  
 22,68 
  
 33,05 
  
 8 970 
  
 Östhammar 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,2 
  
 22,18 
  
 32,55 
  
 21 827 
  
 Södermanlands 
  
 Eskilstuna 
  
 Större stad 
  
 89,9 
  
 21,98 
  
 31,70 
  
 90 089 
  
 län 
  
 Flen 
  
 Övrig, större kommun 
  
 88,1 
  
 21,38 
  
 31,10 
  
 16 520 
  
 Gnesta 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 93,4 
  
 22,08 
  
 31,80 
  
 9 813 
  
 Katrineholm 
  
 Medelstor stad 
  
 89,6 
  
 20,78 
  
 30,50 
  
 32 381 
  
 Nyköping 
  
 Medelstor stad 
  
 97,4 
  
 20,28 
  
 30,00 
  
 49 310 
  
 Oxelösund 
  
 Industrikommun 
  
 102,7 
  
 21,08 
  
 30,80 
  
 11 183 
  
 Strängnäs 
  
 Medelstor stad 
  
 100,3 
  
 20,28 
  
 30,00 
  
 30 015 
  
 Trosa 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 105,8 
  
 20,68 
  
 30,40 
  
 10 514 
  
 Vingåker 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 86,2 
  
 21,78 
  
 31,50 
  
 9 181 
  
 355 
 Bilaga 3 SOU 2003:88 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Östergötlands 
  
 Boxholm 
  
 Industrikommun 
  
 85,9 
  
 21,15 
  
 31,00 
  
 5 291 
  
 län 
  
 Finspång 
  
 Industrikommun 
  
 95,3 
  
 21,30 
  
 31,15 
  
 21 208 
  
 Kinda 
  
 Landsbygdskommun 
  
 81,6 
  
 21,15 
  
 31,00 
  
 10 014 
  
 Linköping 
  
 Större stad 
  
 101,4 
  
 20,40 
  
 30,25 
  
 135 066 
  
 Mjölby 
  
 Medelstor stad 
  
 88,7 
  
 21,15 
  
 31,00 
  
 25 153 
  
 Motala 
  
 Medelstor stad 
  
 91,8 
  
 20,90 
  
 30,75 
  
 42 078 
  
 Norrköping 
  
 Större stad 
  
 91,6 
  
 21,45 
  
 31,30 
  
 123 303 
  
 Söderköping 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 88,5 
  
 21,00 
  
 30,85 
  
 14 009 
  
 Vadstena 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 94,2 
  
 21,25 
  
 31,10 
  
 7 629 
  
 Valdemarsvik 
  
 Landsbygdskommun 
  
 81,9 
  
 21,15 
  
 31,00 
  
 8 230 
  
 Hawkins 
  
 Landsbygdskommun 
  
 81,3 
  
 20,65 
  
 30,50 
  
 4 004 
  
 Åtvidaberg 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 89,5 
  
 20,90 
  
 30,75 
  
 11 887 
  
 Ödeshög 
  
 Landsbygdskommun 
  
 78,8 
  
 20,90 
  
 30,75 
  
 5 566 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 Landsbygdskommun 
  
 82,1 
  
 21,33 
  
 31,00 
  
 6 631 
  
 Eksjö 
  
 Övrig, större kommun 
  
 90,4 
  
 21,90 
  
 31,57 
  
 16 761 
  
 Gislaved 
  
 Industrikommun 
  
 96,1 
  
 20,58 
  
 30,25 
  
 29 976 
  
 Gnosjö 
  
 Industrikommun 
  
 100,9 
  
 21,11 
  
 30,78 
  
 9 997 
  
 Habo 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 92,3 
  
 20,01 
  
 29,68 
  
 9 584 
  
 Jönköping 
  
 Större stad 
  
 94,8 
  
 21,08 
  
 30,75 
  
 118 581 
  
 Deleon 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 87,8 
  
 21,18 
  
 30,85 
  
 7 124 
  
 Nässjö 
  
 Medelstor stad 
  
 88,2 
  
 21,18 
  
 30,85 
  
 29 341 
  
 Sävsjö 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 82,1 
  
 21,58 
  
 31,25 
  
 10 975 
  
 Tranås 
  
 Övrig, större kommun 
  
 87,8 
  
 21,55 
  
 31,22 
  
 17 718 
  
 Vaggeryd 
  
 Industrikommun 
  
 92,6 
  
 20,33 
  
 30,00 
  
 12 603 
  
 Vetlanda 
  
 Industrikommun 
  
 88,0 
  
 21,18 
  
 30,85 
  
 26 428 
  
 Värnamo 
  
 Industrikommun 
  
 96,8 
  
 21,08 
  
 30,75 
  
 32 252 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 Övrig, större kommun 
  
 88,3 
  
 21,21 
  
 31,00 
  
 18 930 
  
 Lessebo 
  
 Industrikommun 
  
 89,4 
  
 21,21 
  
 31,00 
  
 8 255 
  
 Ljungby 
  
 Industrikommun 
  
 92,1 
  
 20,96 
  
 30,75 
  
 26 943 
  
 Markaryd 
  
 Industrikommun 
  
 87,7 
  
 21,00 
  
 30,79 
  
 9 615 
  
 Tingsryd 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 82,5 
  
 21,46 
  
 31,25 
  
 13 175 
  
 Uppvidinge 
  
 Industrikommun 
  
 87,4 
  
 21,71 
  
 31,50 
  
 9 580 
  
 Växjö 
  
 Större stad 
  
 97,1 
  
 20,96 
  
 30,75 
  
 75 036 
  
 Älmhult 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,2 
  
 20,60 
  
 30,39 
  
 15 444 
  
 Kalmar län 
  
 Borgholm 
  
 Landsbygdskommun 
  
 75,9 
  
 21,73 
  
 32,20 
  
 11 162 
  
 Emmaboda 
  
 Industrikommun 
  
 91,8 
  
 21,36 
  
 31,83 
  
 9 690 
  
 Hultsfred 
  
 Industrikommun 
  
 83,9 
  
 22,06 
  
 32,53 
  
 14 893 
  
 Högsby 
  
 Landsbygdskommun 
  
 77,7 
  
 21,66 
  
 32,13 
  
 6 300 
  
 Kalmar 
  
 Större stad 
  
 94,0 
  
 21,56 
  
 32,03 
  
 60 066 
  
 Mönsterås 
  
 Industrikommun 
  
 89,9 
  
 21,56 
  
 32,03 
  
 13 220 
  
 Mörbylånga 
  
 Landsbygdskommun 
  
 86,7 
  
 21,56 
  
 32,03 
  
 13 430 
  
 Nybro 
  
 Industrikommun 
  
 86,4 
  
 21,48 
  
 31,95 
  
 19 871 
  
 Oskarshamn 
  
 Industrikommun 
  
 98,9 
  
 20,91 
  
 31,38 
  
 26 161 
  
 Torsås 
  
 Landsbygdskommun 
  
 80,4 
  
 21,58 
  
 32,05 
  
 7 293 
  
 Vimmerby 
  
 Övrig, större kommun 
  
 86,1 
  
 21,61 
  
 32,08 
  
 15 628 
  
 Västervik 
  
 Medelstor stad 
  
 Mcbride 
  
 21,31 
  
 31,78 
  
 36 913 
  
 356 
  
 SOU 2003:88 Bilaga 3 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 Landsbygdskommun 
  
 81,9 
  
 .. 
  
 32,75 
  
 57 381 
  
 Blekinge län 
  
 Karlshamn 
  
 Medelstor stad 
  
 94,8 
  
 21,89 
  
 32,60 
  
 30 739 
  
 Karlskrona 
  
 Större stad 
  
 95,2 
  
 21,19 
  
 31,90 
  
 60 676 
  
 Carter 
  
 Industrikommun 
  
 97,2 
  
 20,94 
  
 31,65 
  
 13 637 
  
 Ronneby 
  
 Medelstor stad 
  
 90,2 
  
 21,29 
  
 32,00 
  
 28 472 
  
 Sölvesborg 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,0 
  
 21,95 
  
 32,66 
  
 16 351 
  
 Skåne län 
  
 Bjuv 
  
 Industrikommun 
  
 86,8 
  
 20,49 
  
 30,88 
  
 13 674 
  
 Bromölla 
  
 Industrikommun 
  
 93,3 
  
 21,76 
  
 32,15 
  
 12 022 
  
 Burlöv 
  
 Förortskommun 
  
 92,4 
  
 20,09 
  
 30,48 
  
 15 326 
  
 Båstad 
  
 Landsbygdskommun 
  
 93,7 
  
 19,93 
  
 30,32 
  
 14 009 
  
 Eslöv 
  
 Medelstor stad 
  
 86,1 
  
 19,74 
  
 30,13 
  
 28 985 
  
 Helsingborg 
  
 Större stad 
  
 97,1 
  
 19,71 
  
 30,10 
  
 119 406 
  
 Hässleholm 
  
 Medelstor stad 
  
 86,4 
  
 20,61 
  
 31,00 
  
 48 536 
  
 Höganäs 
  
 Medelstor stad 
  
 103,4 
  
 19,73 
  
 30,12 
  
 22 790 
  
 Hörby 
  
 Landsbygdskommun 
  
 79,5 
  
 19,78 
  
 30,17 
  
 13 949 
  
 Höör 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 86,7 
  
 20,83 
  
 31,22 
  
 14 169 
  
 Klippan 
  
 Övrig, större kommun 
  
 85,2 
  
 20,01 
  
 30,40 
  
 15 745 
  
 Kristianstad 
  
 Större stad 
  
 90,5 
  
 20,86 
  
 31,25 
  
 74 951 
  
 Kävlinge 
  
 Övrig, större kommun 
  
 102,3 
  
 18,51 
  
 28,90 
  
 25 191 
  
 Landskrona 
  
 Medelstor stad 
  
 87,0 
  
 20,24 
  
 30,63 
  
 38 475 
  
 Lomma 
  
 Förortskommun 
  
 122,1 
  
 19,24 
  
 29,63 
  
 18 167 
  
 Lund 
  
 Större stad 
  
 102,5 
  
 20,49 
  
 30,88 
  
 100 402 
  
 Malmö 
  
 Storstad 
  
 88,2 
  
 20,84 
  
 31,23 
  
 265 481 
  
 Osby 
  
 Industrikommun 
  
 87,6 
  
 21,26 
  
 31,65 
  
 12 637 
  
 Perstorp 
  
 Industrikommun 
  
 92,3 
  
 20,56 
  
 30,95 
  
 6 789 
  
 Simrishamn 
  
 Övrig, större kommun 
  
 84,0 
  
 20,51 
  
 30,90 
  
 19 406 
  
 Sjöbo 
  
 Landsbygdskommun 
  
 79,6 
  
 19,92 
  
 30,31 
  
 17 027 
  
 Skurup 
  
 Förortskommun 
  
 85,8 
  
 20,11 
  
 30,50 
  
 13 949 
  
 Staffanstorp 
  
 Förortskommun 
  
 107,6 
  
 19,49 
  
 29,88 
  
 20 110 
  
 Svalöv 
  
 Landsbygdskommun 
  
 84,3 
  
 19,99 
  
 30,38 
  
 12 705 
  
 Svedala 
  
 Förortskommun 
  
 99,3 
  
 19,99 
  
 30,38 
  
 18 151 
  
 Tomelilla 
  
 Landsbygdskommun 
  
 77,8 
  
 20,61 
  
 31,00 
  
 12 447 
  
 Trelleborg 
  
 Medelstor stad 
  
 90,2 
  
 20,36 
  
 30,75 
  
 38 759 
  
 Vellinge 
  
 Förortskommun 
  
 120,1 
  
 19,23 
  
 29,62 
  
 31 087 
  
 Ystad 
  
 Medelstor stad 
  
 91,7 
  
 19,86 
  
 30,25 
  
 26 383 
  
 Åstorp 
  
 Industrikommun 
  
 83,3 
  
 20,29 
  
 30,68 
  
 13 150 
  
 Ängelholm 
  
 Medelstor stad 
  
 94,8 
  
 19,04 
  
 29,43 
  
 37 706 
  
 Örkelljunga 
  
 Industrikommun 
  
 81,2 
  
 18,76 
  
 29,15 
  
 9 419 
  
 Östra Göinge 
  
 Industrikommun 
  
 87,1 
  
 20,61 
  
 31,00 
  
 14 087 
  
 Hallands län 
  
 Falkenberg 
  
 Medelstor stad 
  
 83,6 
  
 20,48 
  
 30,20 
  
 38 896 
  
 Halmstad 
  
 Större stad 
  
 91,0 
  
 20,03 
  
 29,75 
  
 86 585 
  
 Hylte 
  
 Industrikommun 
  
 87,6 
  
 20,53 
  
 30,25 
  
 10 401 
  
 Kungsbacka 
  
 Förortskommun 
  
 110,3 
  
 20,83 
  
 30,55 
  
 66 573 
  
 Laholm 
  
 Landsbygdskommun 
  
 82,2 
  
 19,53 
  
 29,25 
  
 22 750 
  
 Varberg 
  
 Större stad 
  
 88,7 
  
 20,53 
  
 30,25 
  
 53 346 
  
 357 
 Bilaga 3 SOU 2003:88 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Västra Göta- 
  
 Ale 
  
 Förortskommun 
  
 96,4 
  
 22,00 
  
 32,25 
  
 25 835 
  
 lands län 
  
 Alingsås 
  
 Medelstor stad 
  
 95,2 
  
 21,79 
  
 32,04 
  
 35 327 
  
 Bengtsfors 
  
 Industrikommun 
  
 87,4 
  
 22,54 
  
 32,79 
  
 10 516 
  
 Bollebygd 
  
 Förortskommun 
  
 100,1 
  
 21,49 
  
 31,74 
  
 7 831 
  
 Borås 
  
 Större stad 
  
 94,3 
  
 21,49 
  
 31,74 
  
 98 150 
  
 Dals-Ed 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 80,0 
  
 22,79 
  
 33,04 
  
 5 044 
  
 Essunga 
  
 Landsbygdskommun 
  
 82,5 
  
 20,29 
  
 30,54 
  
 5 757 
  
 Falköping 
  
 Medelstor stad 
  
 86,6 
  
 21,10 
  
 31,35 
  
 30 896 
  
 Färgelanda 
  
 Landsbygdskommun 
  
 84,2 
  
 21,69 
  
 31,94 
  
 6 939 
  
 Grästorp 
  
 Landsbygdskommun 
  
 86,8 
  
 21,04 
  
 31,29 
  
 5 848 
  
 Gullspång 
  
 Industrikommun 
  
 80,2 
  
 22,92 
  
 33,17 
  
 5 765 
  
 Göteborg 
  
 Storstad 
  
 102,8 
  
 21,55 
  
 31,80 
  
 474 921 
  
 Götene 
  
 Industrikommun 
  
 89,1 
  
 21,04 
  
 31,29 
  
 12 983 
  
 Herrljunga 
  
 Industrikommun 
  
 83,6 
  
 21,64 
  
 31,89 
  
 9 486 
  
 Hjo 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 85,8 
  
 22,00 
  
 32,25 
  
 8 845 
  
 Härryda 
  
 Förortskommun 
  
 107,9 
  
 21,15 
  
 31,40 
  
 30 844 
  
 Karlsborg 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 87,7 
  
 21,50 
  
 31,75 
  
 6 967 
  
 Kungälv 
  
 Förortskommun 
  
 102,3 
  
 21,89 
  
 32,14 
  
 37 912 
  
 Lerum 
  
 Förortskommun 
  
 105,9 
  
 20,89 
  
 31,14 
  
 35 558 
  
 Lidköping 
  
 Medelstor stad 
  
 91,6 
  
 20,69 
  
 30,94 
  
 36 941 
  
 Lilla Edet 
  
 Industrikommun 
  
 89,9 
  
 22,80 
  
 33,05 
  
 13 010 
  
 Lysekil 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,2 
  
 22,49 
  
 32,74 
  
 14 801 
  
 Mariestad 
  
 Medelstor stad 
  
 90,3 
  
 21,19 
  
 31,44 
  
 23 743 
  
 Mark 
  
 Övrig, större kommun 
  
 87,0 
  
 21,64 
  
 31,89 
  
 33 015 
  
 Mellerud 
  
 Landsbygdskommun 
  
 80,3 
  
 22,49 
  
 32,74 
  
 9 807 
  
 Munkedal 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 81,9 
  
 22,76 
  
 33,01 
  
 10 434 
  
 Mölndal 
  
 Förortskommun 
  
 108,7 
  
 21,14 
  
 31,39 
  
 57 079 
  
 Orust 
  
 Övrig, större kommun 
  
 89,6 
  
 21,39 
  
 31,64 
  
 15 113 
  
 Partille 
  
 Förortskommun 
  
 108,2 
  
 20,74 
  
 30,99 
  
 33 088 
  
 Skara 
  
 Övrig, större kommun 
  
 91,8 
  
 21,00 
  
 31,25 
  
 18 311 
  
 Skövde 
  
 Medelstor stad 
  
 95,5 
  
 20,24 
  
 30,49 
  
 49 405 
  
 Sotenäs 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 92,0 
  
 21,74 
  
 31,99 
  
 9 467 
  
 Stenungsund 
  
 Övrig, större kommun 
  
 98,7 
  
 22,32 
  
 32,57 
  
 21 755 
  
 Strömstad 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 84,8 
  
 21,34 
  
 31,59 
  
 11 218 
  
 Svenljunga 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 83,4 
  
 21,20 
  
 31,45 
  
 10 529 
  
 Tanum 
  
 Landsbygdskommun 
  
 79,6 
  
 21,62 
  
 31,87 
  
 12 210 
  
 Tibro 
  
 Industrikommun 
  
 86,3 
  
 20,34 
  
 30,59 
  
 10 624 
  
 Tidaholm 
  
 Industrikommun 
  
 85,1 
  
 21,00 
  
 31,25 
  
 12 585 
  
 Tjörn 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 97,7 
  
 20,84 
  
 31,09 
  
 14 826 
  
 Tranemo 
  
 Industrikommun 
  
 89,8 
  
 20,75 
  
 31,00 
  
 11 988 
  
 Trollhättan 
  
 Industrikommun 
  
 100,0 
  
 21,39 
  
 31,64 
  
 52 937 
  
 Töreboda 
  
 Landsbygdskommun 
  
 78,7 
  
 20,94 
  
 31,19 
  
 9 426 
  
 Uddevalla 
  
 Medelstor stad 
  
 90,9 
  
 22,14 
  
 32,39 
  
 49 683 
  
 Ulricehamn 
  
 Övrig, större kommun 
  
 87,9 
  
 20,98 
  
 31,23 
  
 22 299 
  
 Vara 
  
 Landsbygdskommun 
  
 81,6 
  
 20,29 
  
 30,54 
  
 16 009 
  
 Vårgårda 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 88,0 
  
 21,49 
  
 31,74 
  
 10 668 
  
 358 
 SOU 2003:88 Bilaga 3 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Vänersborg 
  
 Medelstor stad 
  
 95,9 
  
 22,14 
  
 32,39 
  
 37 025 
  
 Åmål 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 88,6 
  
 22,54 
  
 32,79 
  
 12 829 
  
 Öckerö 
  
 Förortskommun 
  
 98,0 
  
 20,19 
  
 30,44 
  
 11 981 
  
 Värmlands län 
  
 Arvika 
  
 Övrig, större kommun 
  
 85,2 
  
 20,90 
  
 31,40 
  
 26 262 
  
 Eda 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 80,4 
  
 21,50 
  
 32,00 
  
 8 670 
  
 Filipstad 
  
 Industrikommun 
  
 89,6 
  
 22,00 
  
 32,50 
  
 11 178 
  
 Forshaga 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 89,3 
  
 22,40 
  
 32,90 
  
 11 474 
  
 Grums 
  
 Industrikommun 
  
 93,8 
  
 22,40 
  
 32,90 
  
 9 312 
  
 Hagfors 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 90,9 
  
 22,30 
  
 32,80 
  
 13 797 
  
 Hammarö 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 106,1 
  
 22,10 
  
 32,60 
  
 14 237 
  
 Karlstad 
  
 Större stad 
  
 98,1 
  
 21,75 
  
 32,25 
  
 80 934 
  
 Kil 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 88,2 
  
 22,40 
  
 32,90 
  
 11 892 
  
 Kristinehamn 
  
 Medelstor stad 
  
 93,6 
  
 22,75 
  
 33,25 
  
 23 963 
  
 Munkfors 
  
 Industrikommun 
  
 88,0 
  
 22,50 
  
 33,00 
  
 4 086 
  
 Storfors 
  
 Industrikommun 
  
 90,9 
  
 22,25 
  
 32,75 
  
 4 605 
  
 Sunne 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 82,2 
  
 21,80 
  
 32,30 
  
 13 573 
  
 Säffle 
  
 Övrig, större kommun 
  
 88,2 
  
 21,65 
  
 32,15 
  
 16 289 
  
 Torsby 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,5 
  
 22,50 
  
 33,00 
  
 13 404 
  
 Årjäng 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 78,9 
  
 21,25 
  
 31,75 
  
 9 743 
  
 Örebro län 
  
 Askersund 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 90,5 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 11 449 
  
 Degerfors 
  
 Industrikommun 
  
 95,9 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 10 306 
  
 Hallsberg 
  
 Övrig, större kommun 
  
 91,4 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 15 651 
  
 Hällefors 
  
 Industrikommun 
  
 89,5 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 7 794 
  
 Karlskoga 
  
 Industrikommun 
  
 103,2 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 30 600 
  
 Kumla 
  
 Industrikommun 
  
 94,9 
  
 20,42 
  
 31,10 
  
 19 105 
  
 Laxå 
  
 Industrikommun 
  
 93,5 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 6 471 
  
 Lekeberg 
  
 Landsbygdskommun 
  
 86,3 
  
 21,22 
  
 31,90 
  
 7 027 
  
 Lindesberg 
  
 Medelstor stad 
  
 91,4 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 23 492 
  
 Ljusnarsberg 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 86,4 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 5 482 
  
 Lawrence 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 92,0 
  
 21,42 
  
 32,10 
  
 10 515 
  
 Örebro 
  
 Större stad 
  
 93,6 
  
 21,22 
  
 31,90 
  
 125 520 
  
 Västmanlands 
  
 Arboga 
  
 Industrikommun 
  
 94,0 
  
 21,74 
  
 32,02 
  
 13 574 
  
 län 
  
 Fagersta 
  
 Industrikommun 
  
 102,2 
  
 22,49 
  
 32,77 
  
 12 325 
  
 Hallstahammar 
  
 Övrig, större kommun 
  
 94,2 
  
 21,69 
  
 31,97 
  
 14 986 
  
 Heby 
  
 Landsbygdskommun 
  
 79,6 
  
 21,99 
  
 32,27 
  
 13 725 
  
 Kungsör 
  
 Industrikommun 
  
 93,0 
  
 21,84 
  
 32,12 
  
 8 222 
  
 Köping 
  
 Medelstor stad 
  
 92,6 
  
 22,04 
  
 32,32 
  
 24 647 
  
 Reed 
  
 Industrikommun 
  
 92,3 
  
 22,54 
  
 32,82 
  
 5 876 
  
 Sala 
  
 Övrig, större kommun 
  
 87,2 
  
 22,19 
  
 32,47 
  
 21 663 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Industrikommun 
  
 90,6 
  
 21,69 
  
 31,97 
  
 4 785 
  
 Surahammar 
  
 Industrikommun 
  
 98,1 
  
 22,19 
  
 32,47 
  
 10 207 
  
 Västerås 
  
 Större stad 
  
 102,1 
  
 20,49 
  
 30,77 
  
 128 902 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 Medelstor stad 
  
 95,1 
  
 22,31 
  
 32,40 
  
 22 296 
  
 Borlänge 
  
 Medelstor stad 
  
 94,1 
  
 22,66 
  
 32,75 
  
 47 049 
  
 Falun 
  
 Större stad 
  
 97,0 
  
 21,71 
  
 31,80 
  
 54 841 
  
 Gagnef 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 86,5 
  
 22,49 
  
 32,58 
  
 10 008 
  
 359 
  
 Bilaga 3 SOU 2003:88 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Hedemora 
  
 Övrig, större kommun 
  
 90,0 
  
 21,91 
  
 32,00 
  
 15 584 
  
 Leksand 
  
 Övrig, större kommun 
  
 88,3 
  
 21,46 
  
 31,55 
  
 15 301 
  
 Ludvika 
  
 Medelstor stad 
  
 96,8 
  
 22,31 
  
 32,40 
  
 25 975 
  
 Malung 
  
 Glesbygdskommun 
  
 85,8 
  
 21,81 
  
 31,90 
  
 10 593 
  
 Mora 
  
 Medelstor stad 
  
 89,7 
  
 22,68 
  
 32,77 
  
 20 024 
  
 Orsa 
  
 Glesbygdskommun 
  
 77,9 
  
 22,06 
  
 32,15 
  
 7 015 
  
 Rättvik 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 82,3 
  
 22,06 
  
 32,15 
  
 10 898 
  
 Smedjebacken 
  
 Industrikommun 
  
 97,4 
  
 22,70 
  
 32,79 
  
 11 157 
  
 Säter 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 89,3 
  
 22,56 
  
 32,65 
  
 11 043 
  
 Vansbro 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,1 
  
 22,54 
  
 32,63 
  
 7 235 
  
 Älvdalen 
  
 Glesbygdskommun 
  
 80,5 
  
 21,81 
  
 31,90 
  
 7 617 
  
 Cohen 
  
 Bollnäs 
  
 Övrig, större kommun 
  
 89,3 
  
 20,90 
  
 31,25 
  
 26 210 
  
 Gävle 
  
 Större stad 
  
 99,3 
  
 21,55 
  
 31,90 
  
 91 276 
  
 Hofors 
  
 Industrikommun 
  
 97,7 
  
 21,90 
  
 32,25 
  
 10 372 
  
 Hudiksvall 
  
 Medelstor stad 
  
 92,0 
  
 21,15 
  
 31,50 
  
 37 048 
  
 Ljusdal 
  
 Landsbygdskommun 
  
 86,2 
  
 22,40 
  
 32,75 
  
 19 776 
  
 Nordanstig 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 83,3 
  
 21,90 
  
 32,25 
  
 10 021 
  
 Ockelbo 
  
 Landsbygdskommun 
  
 85,8 
  
 22,10 
  
 32,45 
  
 6 101 
  
 Ovanåker 
  
 Landsbygdskommun 
  
 84,1 
  
 21,90 
  
 32,25 
  
 12 193 
  
 Sandviken 
  
 Industrikommun 
  
 98,9 
  
 21,65 
  
 32,00 
  
 36 765 
  
 Söderhamn 
  
 Medelstor stad 
  
 93,2 
  
 21,20 
  
 31,55 
  
 27 250 
  
 Västernorrlands 
  
 Härnösand 
  
 Medelstor stad 
  
 95,9 
  
 23,04 
  
 33,04 
  
 25 193 
  
 län 
  
 Kramfors 
  
 Övrig, större kommun 
  
 89,5 
  
 22,84 
  
 32,84 
  
 20 711 
  
 Sollefteå 
  
 Övrig, större kommun 
  
 89,2 
  
 23,09 
  
 33,09 
  
 21 384 
  
 Sundsvall 
  
 Större stad 
  
 104,7 
  
 22,29 
  
 32,29 
  
 93 252 
  
 Orr 
  
 Övrig, större kommun 
  
 98,8 
  
 22,34 
  
 32,34 
  
 17 784 
  
 Ånge 
  
 Glesbygdskommun 
  
 89,1 
  
 22,79 
  
 32,79 
  
 10 948 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Större stad 
  
 95,2 
  
 21,79 
  
 31,79 
  
 55 047 
  
 Jämtlands län 
  
 Dunn 
  
 Glesbygdskommun 
  
 78,1 
  
 22,87 
  
 33,02 
  
 7 949 
  
 Bräcke 
  
 Glesbygdskommun 
  
 83,0 
  
 22,57 
  
 32,72 
  
 7 406 
  
 Härjedalen 
  
 Glesbygdskommun 
  
 84,7 
  
 22,82 
  
 32,97 
  
 11 289 
  
 Krokom 
  
 Glesbygdskommun 
  
 85,0 
  
 22,52 
  
 32,67 
  
 14 005 
  
 Ragunda 
  
 Glesbygdskommun 
  
 85,9 
  
 23,57 
  
 33,72 
  
 6 079 
  
 Strömsund 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,7 
  
 23,07 
  
 33,22 
  
 13 371 
  
 Åre 
  
 Glesbygdskommun 
  
 80,3 
  
 22,57 
  
 32,72 
  
 9 692 
  
 Östersund 
  
 Större stad 
  
 97,8 
  
 22,37 
  
 32,52 
  
 58 156 
  
 Västerbottens 
  
 Bjurholm 
  
 Glesbygdskommun 
  
 80,8 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 2 608 
  
 län 
  
 Dorotea 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,2 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 3 247 
  
 Lycksele 
  
 Glesbygdskommun 
  
 89,9 
  
 22,85 
  
 32,55 
  
 12 884 
  
 Malå 
  
 Glesbygdskommun 
  
 93,0 
  
 22,65 
  
 32,35 
  
 3 553 
  
 Nordmaling 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 84,6 
  
 22,65 
  
 32,35 
  
 7 573 
  
 Norsjö 
  
 Glesbygdskommun 
  
 85,0 
  
 23,15 
  
 32,85 
  
 4 541 
  
 Robertsfors 
  
 Landsbygdskommun 
  
 82,2 
  
 22,40 
  
 32,10 
  
 7 168 
  
 Skellefteå 
  
 Större stad 
  
 93,2 
  
 22,40 
  
 32,10 
  
 71 813 
  
 Sorsele 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,9 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 3 046 
  
 Storuman 
  
 Glesbygdskommun 
  
 84,9 
  
 22,40 
  
 32,10 
  
 6 679 
  
 360 
 SOU 2003:88 Bilaga 3 
  
 Län 
  
 Kommun 
  
 Kommungrupp 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 index 
  
 Umeå 
  
 Större stad 
  
 95,2 
  
 22,60 
  
 32,30 
  
 106 525 
  
 Vilhelmina 
  
 Glesbygdskommun 
  
 81,1 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 7 655 
  
 Vindeln 
  
 Glesbygdskommun 
  
 81,3 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 5 960 
  
 Vännäs 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 86,8 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 8 479 
  
 Åsele 
  
 Glesbygdskommun 
  
 82,1 
  
 22,90 
  
 32,60 
  
 3 499 
  
 Norrbottens län 
  
 Arjeplog 
  
 Glesbygdskommun 
  
 89,9 
  
 22,28 
  
 31,70 
  
 3 291 
  
 Arvidsjaur 
  
 Glesbygdskommun 
  
 90,0 
  
 21,33 
  
 30,75 
  
 7 017 
  
 Boden 
  
 Medelstor stad 
  
 97,0 
  
 22,13 
  
 31,55 
  
 28 268 
  
 Gällivare 
  
 Medelstor stad 
  
 102,3 
  
 22,33 
  
 31,75 
  
 19 420 
  
 Haparanda 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 78,5 
  
 21,78 
  
 31,20 
  
 10 334 
  
 Jokkmokk 
  
 Glesbygdskommun 
  
 89,8 
  
 21,88 
  
 31,30 
  
 5 782 
  
 Kalix 
  
 Övrig, större kommun 
  
 92,4 
  
 22,33 
  
 31,75 
  
 17 805 
  
 Kiruna 
  
 Medelstor stad 
  
 104,2 
  
 23,13 
  
 32,55 
  
 23 555 
  
 Luleå 
  
 Större stad 
  
 100,6 
  
 21,78 
  
 31,20 
  
 72 139 
  
 Pajala 
  
 Glesbygdskommun 
  
 81,2 
  
 22,08 
  
 31,50 
  
 7 206 
  
 Piteå 
  
 Medelstor stad 
  
 95,2 
  
 22,03 
  
 31,45 
  
 40 531 
  
 Älvsbyn 
  
 Övrig, mindre kommun 
  
 87,6 
  
 22,23 
  
 31,65 
  
 8 835 
  
 Överkalix 
  
 Glesbygdskommun 
  
 87,9 
  
 22,58 
  
 32,00 
  
 4 058 
  
 Övertorneå 
  
 Glesbygdskommun 
  
 79,4 
  
 21,53 
  
 30,95 
  
 5 391 
  
 361 
 Bilaga 3 SOU 2003:88 
  
 Landsting 
  
 Landsdel 
  
 Uppräknad 
  
 Skattesats 
  
 Skattesats 
  
 Folkmängd 
  
 skattekraft, index 
  
 2003 
  
 total 2003 
  
 2002-12-31 
  
 Stockholm 
  
 Svealand 
  
 122,1 
  
 11,62 
  
 30,36 
  
 1 850 467 
  
 Uppsala 
  
 Svealand 
  
 99,5 
  
 10,37 
  
 31,58 
  
 298 655 
  
 Södermanland 
  
 Svealand 
  
 93,6 
  
 9,72 
  
 30,87 
  
 259 006 
  
 Östergötland 
  
 Götaland 
  
 93,9 
  
 9,85 
  
 30,79 
  
 413 438 
  
 Jönköping 
  
 Götaland 
  
 92,6 
  
 9,67 
  
 30,75 
  
 327 971 
  
 Kronoberg 
  
 Götaland 
  
 92,5 
  
 9,79 
  
 30,83 
  
 176 978 
  
 Kalmar 
  
 Götaland 
  
 89,6 
  
 10,47 
  
 31,94 
  
 234 627 
  
 Gotland 
  
 Götaland 
  
 81,9 
  
 .. 
  
 32,75 
  
 57 381 
  
 Blekinge 
  
 Götaland 
  
 94,0 
  
 10,71 
  
 32,12 
  
 149 875 
  
 Skåne 
  
 Götaland 
  
 92,8 
  
 10,39 
  
 30,61 
  
 1 145 090 
  
 Halland 
  
 Götaland 
  
 93,3 
  
 9,72 
  
 30,10 
  
 278 551 
  
 Västra Götaland 
  
 Götaland 
  
 96,9 
  
 10,25 
  
 31,70 
  
 1 508 230 
  
 Värmland 
  
 Svealand 
  
 91,6 
  
 10,50 
  
 32,43 
  
 273 419 
  
 Örebro 
  
 Svealand 
  
 93,9 
  
 10,68 
  
 31,93 
  
 273 412 
  
 Västmanland 
  
 Svealand 
  
 97,0 
  
 10,28 
  
 31,51 
  
 258 912 
  
 Dalarna 
  
 Svealand 
  
 91,9 
  
 10,09 
  
 32,29 
  
 276 636 
  
 Gävleborg 
  
 Norrland 
  
 94,2 
  
 10,35 
  
 31,87 
  
 277 012 
  
 Västernorrland 
  
 Norrland 
  
 97,9 
  
 10,00 
  
 32,39 
  
 244 319 
  
 Jämtland 
  
 Norrland 
  
 89,7 
  
 10,15 
  
 32,75 
  
 127 947 
  
 Västerbotten 
  
 Norrland 
  
 91,5 
  
 9,70 
  
 32,29 
  
 255 230 
  
 Norrbotten 
  
 Norrland 
  
 96,0 
  
 9,42 
  
 31,52 
  
 253 632 
  
 Riket 
  
 100 
  
 10,47 
  
 31,17 
  
 8 940 788 
  
 362 
 Bilaga 4 
 Effekter av kommitténs förslag 
 I följande tabeller redovisas utfallet i bidrags- och utjämnings- systemet för kommuner och landsting till följd av kommitténs förslag. Beräkningarna är gjorda i 2003 års nivå. I tabellerna ingår inte kompensationen för eftersläpningseffekter i systemet till följd av snabbt växande befolkning (se avsnitt 4.7). I bilaga 11 finns fler detaljerade tabeller. 
 Tabell 1. Effekter av föreslagna förändringar – kommuner 
  
 A: 
  
 Effekt av att delmodellen vatten och avlopp upphör. 
  
 B: 
  
 Effekt av att delmodellen kallort upphör. 
  
 C: 
  
 Två delmodeller (näringslivsbefrämjande åtgärder och svagt be- folkningsunderlag) utgår ur kostnadsutjämningen för kommuner och flyttas till ett strukturbidrag (se även bilaga 11, tabell 6). 
  
 D: 
  
 Effekt av övriga förändringar och uppdateringar i kostnads- utjämningen (se även bilaga 11, tabell 5). 
  
 E: 
  
 Sammanlagd effekt av förändringar i kostnadsutjämningen. 
  
 F: 
  
 Effekt av ändringar i inkomstutjämningen (se även bilaga 11, tabell 4). 
  
 G: 
  
 Effekt av att en del av det generella statsbidraget inte längre fördelas med hänsyn till antalet invånare i olika åldrar. 
  
 H: 
  
 Effekt av att de fasta införandetilläggen upphör. 
  
 I: 
  
 Summa av förändringarna  
  
 A-H. 
  
 J: 
  
 Strukturbidrag införandeåret, omfattar de delmodeller i kost- nadsutjämningen som överförs till strukturbidraget samt bidrag 
  
 363 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 som syftar till att dämpa effekterna av förändringarna (se även bilaga 11, tabell 6). 
  
 K: 
  
 Nivåjusteringen syftar till att finansiellt neutralisera de samman- tagna effekterna av förändringarna i systemet. 
  
 L: 
  
 Sammanlagd förändring av bidrag/avgifter införandeåret. 
  
 M-R: 
  
 Motsvarande kolumnerna  
 Griffin 
  fem respektive tio år efter in- förandeåret. 
 Tabell 2 Effekter av föreslagna förändringar – landsting 
  
 A: 
  
 Effekt av att delmodellen kallort upphör. 
  
 B: 
  
 En delmodell (små landsting) utgår ur kostnadsutjämningen för landsting och flyttas till ett strukturbidrag (se även bilaga 11, tabell 11). 
  
 C: 
  
 Effekt av övriga förändringar och uppdateringar i kostnads- utjämningen (se även bilaga 11, tabell 10). 
  
 D: 
  
 Sammanlagd effekt av förändringar i kostnadsutjämningen. 
  
 E: 
  
 Effekt av ändringar i inkomstutjämningen (se även bilaga 11, tabell 9) 
  
 F: 
  
 Effekt av att de fasta införandetilläggen upphör. 
  
 G: 
  
 Summa av förändringarna  
  
 A-F. 
  
 H: 
  
 Strukturbidrag införandeåret, omfattar den delmodell i kost- nadsutjämningen som överförs till strukturbidraget samt bidrag som syftar till att dämpa effekterna av förändringarna (se även bilaga 11, tabell 11). 
  
 I: 
  
 Nivåjusteringen syftar till att finansiellt neutralisera de samman- tagna effekterna av förändringarna i systemet. 
  
 J: 
  
 Sammanlagd förändring av bidrag/avgifter införandeåret. 
  
 K-P: 
  
 Motsvarande kolumnerna  
 H-J 
  fem respektive tio år efter införandeåret. 
 364 
 Bilaga 4 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1  
 Effekter av föreslagna förändringar – kommuner 
 (kronor per invånare) 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Stockholms län 
  
 Botkyrka 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 176 
  
 263 
  
 -206 
  
 126 
  
 179 
  
 Danderyd 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 1 036 
  
 1 123 
  
 1 385 
  
 -87 
  
 -4 
  465 
  
 Ekerö 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 345 
  
 204 
  
 -225 
  
 18 
  
 113 
  
 Haninge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 93 
  
 180 
  
 -211 
  
 127 
  
 179 
  
 Huddinge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -68 
  
 19 
  
 -242 
  
 109 
  
 179 
  
 Järfälla 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 45 
  
 132 
  
 -220 
  
 111 
  
 -501 
  
 Lidingö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 662 
  
 749 
  
 760 
  
 -45 
  
 -2 
  206 
  
 Nacka 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 537 
  
 624 
  
 -35 
  
 64 
  
 179 
  
 Norrtälje 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 94 
  
 181 
  
 -204 
  
 -45 
  
 179 
  
 Nykvarn 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -266 
  
 -179 
  
 -261 
  
 61 
  
 179 
  
 Nynäshamn 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 285 
  
 372 
  
 -201 
  
 13 
  
 179 
  
 Salem 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 330 
  
 417 
  
 -264 
  
 48 
  
 179 
  
 Sigtuna 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 187 
  
 274 
  
 -241 
  
 102 
  
 179 
  
 Sollentuna 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 62 
  
 150 
  
 -11 
  
 69 
  
 179 
  
 Solna 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -317 
  
 -229 
  
 -258 
  
 130 
  
 -263 
  
 Stockholm 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -358 
  
 -271 
  
 -191 
  
 84 
  
 -144 
  
 Sundbyberg 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -654 
  
 -567 
  
 -189 
  
 137 
  
 179 
  
 Södertälje 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 170 
  
 257 
  
 -196 
  
 65 
  
 179 
  
 Tyresö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 22 
  
 110 
  
 -250 
  
 87 
  
 -67 
  
 Täby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 194 
  
 281 
  
 506 
  
 56 
  
 -1 
  029 
  
 Upplands-Bro 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -36 
  
 51 
  
 -227 
  
 101 
  
 179 
  
 Upplands Väsby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -372 
  
 -285 
  
 -252 
  
 134 
  
 179 
  
 Vallentuna 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 345 
  
 433 
  
 -263 
  
 53 
  
 179 
  
 Vaxholm 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 850 
  
 767 
  
 -272 
  
 47 
  
 179 
  
 Värmdö 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 193 
  
 52 
  
 -222 
  
 105 
  
 179 
  
 Österåker 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 130 
  
 217 
  
 -245 
  
 88 
  
 179 
  
 Uppsala län 
  
 Enköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 73 
  
 160 
  
 -28 
  
 -42 
  
 179 
  
 Håbo 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -93 
  
 -6 
  
 -54 
  
 106 
  
 179 
  
 Knivsta 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 6 
  
 -21 
  
 -52 
  
 19 
  
 179 
  
 Tierp 
  
 -298 
  
 43 
  
 0 
  
 171 
  
 -83 
  
 -22 
  
 -113 
  
 179 
  
 Uppsala 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 214 
  
 302 
  
 -42 
  
 80 
  
 179 
  
 Älvkarleby 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 58 
  
 32 
  
 -20 
  
 -83 
  
 -103 
  
 Östhammar 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 14 
  
 -70 
  
 -8 
  
 -68 
  
 179 
  
 Södermanlands län 
  
 Eskilstuna 
  
 44 
  
 43 
  
 -274 
  
 107 
  
 -80 
  
 1 
  
 -0 
  
 179 
  
 Flen 
  
 -127 
  
 43 
  
 -43 
  
 15 
  
 -112 
  
 7 
  
 -67 
  
 179 
  
 Gnesta 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 -263 
  
 -404 
  
 14 
  
 -58 
  
 179 
  
 Katrineholm 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 285 
  
 373 
  
 21 
  
 -91 
  
 179 
  
 Nyköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -41 
  
 46 
  
 17 
  
 -37 
  
 179 
  
 366 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 361 
  
 0 
  
 -259 
  
 102 
  
 0 
  
 -74 
  
 287 
  
 0 
  
 -36 
  
 325 
  
 -2 
  044 
  
 2 027 
  
 -259 
  
 -276 
  
 736 
  
 -74 
  
 -1 
  383 
  
 0 
  
 -36 
  
 -2 
  081 
  
 110 
  
 0 
  
 -259 
  
 -149 
  
 0 
  
 -74 
  
 36 
  
 0 
  
 -36 
  
 74 
  
 275 
  
 0 
  
 -259 
  
 16 
  
 0 
  
 -74 
  
 200 
  
 0 
  
 -36 
  
 239 
  
 65 
  
 34 
  
 -259 
  
 -160 
  
 0 
  
 -74 
  
 -10 
  
 0 
  
 -36 
  
 28 
  
 -479 
  
 562 
  
 -259 
  
 -176 
  
 0 
  
 -74 
  
 -553 
  
 0 
  
 -36 
  
 -515 
  
 -742 
  
 768 
  
 -259 
  
 -234 
  
 0 
  
 -74 
  
 -817 
  
 0 
  
 -36 
  
 -779 
  
 831 
  
 0 
  
 -259 
  
 572 
  
 0 
  
 -74 
  
 757 
  
 0 
  
 -36 
  
 795 
  
 110 
  
 13 
  
 -259 
  
 -136 
  
 0 
  
 -74 
  
 36 
  
 0 
  
 -36 
  
 74 
  
 -200 
  
 296 
  
 -259 
  
 -163 
  
 0 
  
 -74 
  
 -274 
  
 0 
  
 -36 
  
 -236 
  
 363 
  
 0 
  
 -259 
  
 104 
  
 0 
  
 -74 
  
 288 
  
 0 
  
 -36 
  
 327 
  
 379 
  
 0 
  
 -259 
  
 120 
  
 0 
  
 -74 
  
 305 
  
 0 
  
 -36 
  
 343 
  
 315 
  
 0 
  
 -259 
  
 56 
  
 0 
  
 -74 
  
 240 
  
 0 
  
 -36 
  
 278 
  
 387 
  
 0 
  
 -259 
  
 127 
  
 0 
  
 -74 
  
 312 
  
 0 
  
 -36 
  
 350 
  
 -621 
  
 698 
  
 -259 
  
 -182 
  
 0 
  
 -74 
  
 -695 
  
 0 
  
 -36 
  
 -657 
  
 -523 
  
 596 
  
 -259 
  
 -186 
  
 0 
  
 -74 
  
 -597 
  
 0 
  
 -36 
  
 -559 
  
 -440 
  
 518 
  
 -259 
  
 -182 
  
 0 
  
 -74 
  
 -515 
  
 0 
  
 -36 
  
 -477 
  
 306 
  
 0 
  
 -259 
  
 47 
  
 0 
  
 -74 
  
 232 
  
 0 
  
 -36 
  
 270 
  
 -121 
  
 209 
  
 -259 
  
 -171 
  
 0 
  
 -74 
  
 -195 
  
 0 
  
 -36 
  
 -157 
  
 -186 
  
 223 
  
 -259 
  
 -223 
  
 0 
  
 -74 
  
 -261 
  
 0 
  
 -36 
  
 -223 
  
 104 
  
 0 
  
 -259 
  
 -156 
  
 0 
  
 -74 
  
 29 
  
 0 
  
 -36 
  
 67 
  
 -224 
  
 312 
  
 -259 
  
 -172 
  
 0 
  
 -74 
  
 -299 
  
 0 
  
 -36 
  
 -261 
  
 402 
  
 0 
  
 -259 
  
 143 
  
 0 
  
 -74 
  
 327 
  
 0 
  
 -36 
  
 365 
  
 720 
  
 0 
  
 -259 
  
 460 
  
 0 
  
 -74 
  
 645 
  
 0 
  
 -36 
  
 683 
  
 114 
  
 0 
  
 -259 
  
 -145 
  
 0 
  
 -74 
  
 40 
  
 0 
  
 -36 
  
 78 
  
 239 
  
 0 
  
 -259 
  
 -20 
  
 0 
  
 -74 
  
 165 
  
 0 
  
 -36 
  
 203 
  
 269 
  
 0 
  
 -259 
  
 9 
  
 0 
  
 -74 
  
 194 
  
 0 
  
 -36 
  
 232 
  
 225 
  
 0 
  
 -259 
  
 -35 
  
 0 
  
 -74 
  
 150 
  
 0 
  
 -36 
  
 188 
  
 124 
  
 0 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 50 
  
 0 
  
 -36 
  
 88 
  
 -39 
  
 174 
  
 -259 
  
 -124 
  
 0 
  
 -74 
  
 -114 
  
 0 
  
 -36 
  
 -76 
  
 519 
  
 0 
  
 -259 
  
 259 
  
 0 
  
 -74 
  
 444 
  
 0 
  
 -36 
  
 482 
  
 -175 
  
 296 
  
 -259 
  
 -138 
  
 0 
  
 -74 
  
 -249 
  
 0 
  
 -36 
  
 -211 
  
 33 
  
 92 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -42 
  
 0 
  
 -36 
  
 -4 
  
 100 
  
 274 
  
 -259 
  
 114 
  
 274 
  
 -74 
  
 299 
  
 274 
  
 -36 
  
 337 
  
 6 
  
 124 
  
 -259 
  
 -129 
  
 43 
  
 -74 
  
 -25 
  
 43 
  
 -36 
  
 13 
  
 -270 
  
 392 
  
 -259 
  
 -137 
  
 0 
  
 -74 
  
 -344 
  
 0 
  
 -36 
  
 -306 
  
 481 
  
 0 
  
 -259 
  
 222 
  
 0 
  
 -74 
  
 407 
  
 0 
  
 -36 
  
 445 
  
 205 
  
 0 
  
 -259 
  
 -54 
  
 0 
  
 -74 
  
 131 
  
 0 
  
 -36 
  
 169 
  
 367 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Oxelösund 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -153 
  
 -66 
  
 -13 
  
 14 
  
 179 
  
 Strängnäs 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 -184 
  
 -211 
  
 -21 
  
 -43 
  
 179 
  
 Trosa 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -94 
  
 -6 
  
 -16 
  
 5 
  
 179 
  
 Vingåker 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 179 
  
 96 
  
 5 
  
 -83 
  
 179 
  
 Östergötlands län 
  
 Boxholm 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -286 
  
 -199 
  
 -160 
  
 -93 
  
 -132 
  
 Finspång 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -498 
  
 -411 
  
 -192 
  
 -56 
  
 179 
  
 Kinda 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 63 
  
 -78 
  
 -154 
  
 -143 
  
 179 
  
 Linköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -50 
  
 37 
  
 -180 
  
 44 
  
 179 
  
 Mjölby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 164 
  
 251 
  
 -156 
  
 -66 
  
 179 
  
 Motala 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 13 
  
 101 
  
 -181 
  
 -68 
  
 179 
  
 Norrköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 265 
  
 353 
  
 -185 
  
 6 
  
 179 
  
 Söderköping 
  
 -298 
  
 43 
  
 0 
  
 521 
  
 266 
  
 -168 
  
 -45 
  
 179 
  
 Vadstena 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -90 
  
 -3 
  
 -171 
  
 -116 
  
 179 
  
 Valdemarsvik 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -611 
  
 -808 
  
 -152 
  
 -99 
  
 179 
  
 Hawkins 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 283 
  
 142 
  
 -178 
  
 -179 
  
 179 
  
 Åtvidaberg 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 167 
  
 198 
  
 -166 
  
 -64 
  
 179 
  
 Ödeshög 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 255 
  
 228 
  
 -161 
  
 -136 
  
 179 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -356 
  
 -269 
  
 -110 
  
 -176 
  
 179 
  
 Eksjö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 247 
  
 334 
  
 -117 
  
 -121 
  
 179 
  
 Gislaved 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -287 
  
 -200 
  
 -142 
  
 -51 
  
 179 
  
 Gnosjö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -841 
  
 -754 
  
 -132 
  
 -25 
  
 179 
  
 Habo 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -299 
  
 -212 
  
 -123 
  
 -8 
  
 179 
  
 Jönköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 98 
  
 186 
  
 -125 
  
 -25 
  
 179 
  
 Deleon 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 266 
  
 353 
  
 -108 
  
 -36 
  
 179 
  
 Nässjö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 109 
  
 196 
  
 -114 
  
 -111 
  
 179 
  
 Sävsjö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -229 
  
 -141 
  
 -96 
  
 -149 
  
 179 
  
 Tranås 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 32 
  
 119 
  
 -118 
  
 -88 
  
 179 
  
 Vaggeryd 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -411 
  
 -381 
  
 -112 
  
 -84 
  
 179 
  
 Vetlanda 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -46 
  
 42 
  
 -116 
  
 -98 
  
 179 
  
 Värnamo 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -405 
  
 -317 
  
 -142 
  
 -60 
  
 179 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -149 
  
 -62 
  
 139 
  
 -93 
  
 179 
  
 Lessebo 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -273 
  
 -185 
  
 153 
  
 -132 
  
 179 
  
 Ljungby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -240 
  
 -153 
  
 141 
  
 -67 
  
 179 
  
 Markaryd 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -351 
  
 -321 
  
 158 
  
 -128 
  
 179 
  
 Tingsryd 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -209 
  
 -122 
  
 145 
  
 -167 
  
 179 
  
 Uppvidinge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -549 
  
 -462 
  
 132 
  
 -191 
  
 179 
  
 Växjö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 109 
  
 196 
  
 137 
  
 50 
  
 179 
  
 Älmhult 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -372 
  
 -285 
  
 151 
  
 -85 
  
 179 
  
 368 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 113 
  
 0 
  
 -259 
  
 -146 
  
 0 
  
 -74 
  
 39 
  
 0 
  
 -36 
  
 77 
  
 -96 
  
 209 
  
 -259 
  
 -147 
  
 0 
  
 -74 
  
 -170 
  
 0 
  
 -36 
  
 -132 
  
 161 
  
 0 
  
 -259 
  
 -99 
  
 0 
  
 -74 
  
 86 
  
 0 
  
 -36 
  
 124 
  
 197 
  
 0 
  
 -259 
  
 -62 
  
 0 
  
 -74 
  
 123 
  
 0 
  
 -36 
  
 161 
  
 -584 
  
 718 
  
 -259 
  
 -126 
  
 30 
  
 -74 
  
 -628 
  
 0 
  
 -36 
  
 -621 
  
 -480 
  
 601 
  
 -259 
  
 -139 
  
 0 
  
 -74 
  
 -555 
  
 0 
  
 -36 
  
 -517 
  
 -196 
  
 336 
  
 -259 
  
 -119 
  
 0 
  
 -74 
  
 -270 
  
 0 
  
 -36 
  
 -232 
  
 80 
  
 31 
  
 -259 
  
 -148 
  
 0 
  
 -74 
  
 5 
  
 0 
  
 -36 
  
 43 
  
 208 
  
 0 
  
 -259 
  
 -51 
  
 0 
  
 -74 
  
 134 
  
 0 
  
 -36 
  
 172 
  
 31 
  
 94 
  
 -259 
  
 -134 
  
 0 
  
 -74 
  
 -44 
  
 0 
  
 -36 
  
 -6 
  
 352 
  
 0 
  
 -259 
  
 93 
  
 0 
  
 -74 
  
 278 
  
 0 
  
 -36 
  
 316 
  
 232 
  
 0 
  
 -259 
  
 -27 
  
 0 
  
 -74 
  
 158 
  
 0 
  
 -36 
  
 196 
  
 -112 
  
 233 
  
 -259 
  
 -138 
  
 0 
  
 -74 
  
 -186 
  
 0 
  
 -36 
  
 -148 
  
 -881 
  
 1 020 
  
 -259 
  
 -120 
  
 356 
  
 -74 
  
 -599 
  
 0 
  
 -36 
  
 -917 
  
 -36 
  
 176 
  
 -259 
  
 -119 
  
 0 
  
 -74 
  
 -110 
  
 0 
  
 -36 
  
 -72 
  
 146 
  
 0 
  
 -259 
  
 -113 
  
 0 
  
 -74 
  
 71 
  
 0 
  
 -36 
  
 109 
  
 109 
  
 35 
  
 -259 
  
 -115 
  
 0 
  
 -74 
  
 35 
  
 0 
  
 -36 
  
 73 
  
 -376 
  
 515 
  
 -259 
  
 -120 
  
 0 
  
 -74 
  
 -450 
  
 0 
  
 -36 
  
 -412 
  
 275 
  
 0 
  
 -259 
  
 16 
  
 0 
  
 -74 
  
 200 
  
 0 
  
 -36 
  
 238 
  
 -213 
  
 332 
  
 -259 
  
 -140 
  
 0 
  
 -74 
  
 -288 
  
 0 
  
 -36 
  
 -250 
  
 -732 
  
 843 
  
 -259 
  
 -147 
  
 68 
  
 -74 
  
 -738 
  
 0 
  
 -36 
  
 -768 
  
 -164 
  
 288 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -239 
  
 0 
  
 -36 
  
 -200 
  
 214 
  
 0 
  
 -259 
  
 -45 
  
 0 
  
 -74 
  
 140 
  
 0 
  
 -36 
  
 178 
  
 387 
  
 0 
  
 -259 
  
 128 
  
 0 
  
 -74 
  
 312 
  
 0 
  
 -36 
  
 350 
  
 150 
  
 0 
  
 -259 
  
 -110 
  
 0 
  
 -74 
  
 75 
  
 0 
  
 -36 
  
 113 
  
 -207 
  
 346 
  
 -259 
  
 -120 
  
 0 
  
 -74 
  
 -281 
  
 0 
  
 -36 
  
 -243 
  
 92 
  
 40 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 17 
  
 0 
  
 -36 
  
 55 
  
 -398 
  
 522 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -473 
  
 0 
  
 -36 
  
 -435 
  
 7 
  
 124 
  
 -259 
  
 -129 
  
 0 
  
 -74 
  
 -68 
  
 0 
  
 -36 
  
 -30 
  
 -341 
  
 459 
  
 -259 
  
 -141 
  
 0 
  
 -74 
  
 -415 
  
 0 
  
 -36 
  
 -377 
  
 162 
  
 0 
  
 -259 
  
 -97 
  
 0 
  
 -74 
  
 88 
  
 0 
  
 -36 
  
 126 
  
 14 
  
 114 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -60 
  
 0 
  
 -36 
  
 -22 
  
 100 
  
 25 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 25 
  
 0 
  
 -36 
  
 63 
  
 -113 
  
 244 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -187 
  
 0 
  
 -36 
  
 -149 
  
 35 
  
 104 
  
 -259 
  
 -121 
  
 0 
  
 -74 
  
 -39 
  
 0 
  
 -36 
  
 -1 
  
 -342 
  
 474 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -416 
  
 0 
  
 -36 
  
 -378 
  
 562 
  
 0 
  
 -259 
  
 302 
  
 0 
  
 -74 
  
 487 
  
 0 
  
 -36 
  
 525 
  
 -40 
  
 164 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -114 
  
 0 
  
 -36 
  
 -76 
  
 369 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Kalmar län 
  
 Borgholm 
  
 -184 
  
 43 
  
 -308 
  
 126 
  
 -323 
  
 269 
  
 -164 
  
 179 
  
 Emmaboda 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -511 
  
 -424 
  
 261 
  
 -112 
  
 179 
  
 Hultsfred 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 88 
  
 62 
  
 250 
  
 -142 
  
 179 
  
 Högsby 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 -191 
  
 -332 
  
 253 
  
 -217 
  
 179 
  
 Kalmar 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 170 
  
 257 
  
 233 
  
 -6 
  
 179 
  
 Mönsterås 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 -316 
  
 -399 
  
 228 
  
 -80 
  
 179 
  
 Mörbylånga 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 139 
  
 55 
  
 220 
  
 -80 
  
 179 
  
 Nybro 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -171 
  
 -83 
  
 265 
  
 -105 
  
 179 
  
 Oskarshamn 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 7 
  
 94 
  
 248 
  
 -38 
  
 179 
  
 Torsås 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -257 
  
 -454 
  
 256 
  
 -168 
  
 179 
  
 Vimmerby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 213 
  
 301 
  
 248 
  
 -94 
  
 179 
  
 Västervik 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 185 
  
 273 
  
 260 
  
 -94 
  
 179 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 -13 
  
 43 
  
 -1 
  316 
  
 252 
  
 -1 
  034 
  
 317 
  
 -52 
  
 179 
  
 Blekinge län 
  
 Karlshamn 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -122 
  
 -35 
  
 -145 
  
 -17 
  
 179 
  
 Karlskrona 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -211 
  
 -124 
  
 -146 
  
 -23 
  
 179 
  
 Carter 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -331 
  
 -244 
  
 -154 
  
 -65 
  
 179 
  
 Ronneby 
  
 -127 
  
 43 
  
 -130 
  
 207 
  
 -7 
  
 -132 
  
 -31 
  
 179 
  
 Sölvesborg 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -577 
  
 -490 
  
 -146 
  
 -24 
  
 179 
  
 Skåne län 
  
 Bjuv 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 79 
  
 166 
  
 26 
  
 4 
  
 179 
  
 Bromölla 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -425 
  
 -337 
  
 8 
  
 -30 
  
 179 
  
 Burlöv 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -85 
  
 2 
  
 46 
  
 42 
  
 179 
  
 Båstad 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 898 
  
 928 
  
 -21 
  
 -137 
  
 179 
  
 Eslöv 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 65 
  
 152 
  
 54 
  
 -32 
  
 179 
  
 Helsingborg 
  
 44 
  
 43 
  
 -146 
  
 364 
  
 305 
  
 -4 
  
 7 
  
 179 
  
 Hässleholm 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 227 
  
 315 
  
 12 
  
 -90 
  
 179 
  
 Höganäs 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 473 
  
 560 
  
 1 
  
 -67 
  
 179 
  
 Hörby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 806 
  
 893 
  
 -2 
  
 -90 
  
 179 
  
 Höör 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 69 
  
 156 
  
 3 
  
 -68 
  
 179 
  
 Klippan 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 131 
  
 104 
  
 56 
  
 -59 
  
 179 
  
 Kristianstad 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 77 
  
 50 
  
 12 
  
 -30 
  
 179 
  
 Kävlinge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -59 
  
 28 
  
 6 
  
 56 
  
 179 
  
 Landskrona 
  
 44 
  
 43 
  
 -22 
  
 365 
  
 430 
  
 54 
  
 -34 
  
 179 
  
 Lomma 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -21 
  
 66 
  
 13 
  
 11 
  
 -2 
  204 
  
 Lund 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 34 
  
 121 
  
 -4 
  
 116 
  
 179 
  
 Malmö 
  
 44 
  
 43 
  
 -452 
  
 -130 
  
 -495 
  
 8 
  
 29 
  
 179 
  
 Osby 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -211 
  
 -123 
  
 9 
  
 -143 
  
 179 
  
 Perstorp 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -293 
  
 -206 
  
 42 
  
 -50 
  
 179 
  
 Simrishamn 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -296 
  
 -266 
  
 24 
  
 -148 
  
 179 
  
 370 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 -39 
  
 308 
  
 -259 
  
 10 
  
 308 
  
 -74 
  
 195 
  
 308 
  
 -36 
  
 233 
  
 -97 
  
 222 
  
 -259 
  
 -134 
  
 0 
  
 -74 
  
 -171 
  
 0 
  
 -36 
  
 -133 
  
 348 
  
 0 
  
 -259 
  
 89 
  
 0 
  
 -74 
  
 274 
  
 0 
  
 -36 
  
 312 
  
 -117 
  
 263 
  
 -259 
  
 -113 
  
 0 
  
 -74 
  
 -191 
  
 0 
  
 -36 
  
 -153 
  
 663 
  
 0 
  
 -259 
  
 404 
  
 0 
  
 -74 
  
 588 
  
 0 
  
 -36 
  
 627 
  
 -73 
  
 201 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -148 
  
 0 
  
 -36 
  
 -110 
  
 373 
  
 0 
  
 -259 
  
 114 
  
 0 
  
 -74 
  
 299 
  
 0 
  
 -36 
  
 337 
  
 255 
  
 0 
  
 -259 
  
 -4 
  
 0 
  
 -74 
  
 181 
  
 0 
  
 -36 
  
 219 
  
 484 
  
 0 
  
 -259 
  
 224 
  
 0 
  
 -74 
  
 409 
  
 0 
  
 -36 
  
 447 
  
 -187 
  
 329 
  
 -259 
  
 -117 
  
 0 
  
 -74 
  
 -262 
  
 0 
  
 -36 
  
 -224 
  
 633 
  
 0 
  
 -259 
  
 374 
  
 0 
  
 -74 
  
 559 
  
 0 
  
 -36 
  
 597 
  
 617 
  
 0 
  
 -259 
  
 358 
  
 0 
  
 -74 
  
 542 
  
 0 
  
 -36 
  
 580 
  
 -590 
  
 1 316 
  
 -259 
  
 466 
  
 1 316 
  
 -74 
  
 651 
  
 1 316 
  
 -36 
  
 689 
  
 -18 
  
 139 
  
 -259 
  
 -138 
  
 0 
  
 -74 
  
 -92 
  
 0 
  
 -36 
  
 -54 
  
 -115 
  
 235 
  
 -259 
  
 -139 
  
 0 
  
 -74 
  
 -189 
  
 0 
  
 -36 
  
 -151 
  
 -285 
  
 402 
  
 -259 
  
 -142 
  
 0 
  
 -74 
  
 -359 
  
 0 
  
 -36 
  
 -321 
  
 9 
  
 130 
  
 -259 
  
 -121 
  
 130 
  
 -74 
  
 64 
  
 130 
  
 -36 
  
 102 
  
 -481 
  
 606 
  
 -259 
  
 -134 
  
 0 
  
 -74 
  
 -556 
  
 0 
  
 -36 
  
 -518 
  
 374 
  
 0 
  
 -259 
  
 115 
  
 0 
  
 -74 
  
 299 
  
 0 
  
 -36 
  
 338 
  
 -180 
  
 303 
  
 -259 
  
 -136 
  
 0 
  
 -74 
  
 -255 
  
 0 
  
 -36 
  
 -217 
  
 268 
  
 0 
  
 -259 
  
 9 
  
 0 
  
 -74 
  
 194 
  
 0 
  
 -36 
  
 232 
  
 949 
  
 0 
  
 -259 
  
 690 
  
 0 
  
 -74 
  
 875 
  
 0 
  
 -36 
  
 913 
  
 353 
  
 0 
  
 -259 
  
 94 
  
 0 
  
 -74 
  
 279 
  
 0 
  
 -36 
  
 317 
  
 486 
  
 146 
  
 -259 
  
 373 
  
 146 
  
 -74 
  
 558 
  
 146 
  
 -36 
  
 596 
  
 415 
  
 0 
  
 -259 
  
 156 
  
 0 
  
 -74 
  
 341 
  
 0 
  
 -36 
  
 379 
  
 673 
  
 0 
  
 -259 
  
 414 
  
 0 
  
 -74 
  
 598 
  
 0 
  
 -36 
  
 637 
  
 979 
  
 0 
  
 -259 
  
 720 
  
 0 
  
 -74 
  
 904 
  
 0 
  
 -36 
  
 942 
  
 270 
  
 0 
  
 -259 
  
 11 
  
 0 
  
 -74 
  
 196 
  
 0 
  
 -36 
  
 234 
  
 280 
  
 0 
  
 -259 
  
 21 
  
 0 
  
 -74 
  
 205 
  
 0 
  
 -36 
  
 244 
  
 210 
  
 0 
  
 -259 
  
 -49 
  
 0 
  
 -74 
  
 136 
  
 0 
  
 -36 
  
 174 
  
 269 
  
 0 
  
 -259 
  
 10 
  
 0 
  
 -74 
  
 195 
  
 0 
  
 -36 
  
 233 
  
 629 
  
 22 
  
 -259 
  
 391 
  
 22 
  
 -74 
  
 576 
  
 22 
  
 -36 
  
 614 
  
 -2 
  114 
  
 2 194 
  
 -259 
  
 -179 
  
 1 295 
  
 -74 
  
 -893 
  
 363 
  
 -36 
  
 -1 
  787 
  
 412 
  
 0 
  
 -259 
  
 152 
  
 0 
  
 -74 
  
 337 
  
 0 
  
 -36 
  
 375 
  
 -279 
  
 452 
  
 -259 
  
 -87 
  
 452 
  
 -74 
  
 98 
  
 452 
  
 -36 
  
 136 
  
 -78 
  
 210 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -153 
  
 0 
  
 -36 
  
 -115 
  
 -34 
  
 159 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -109 
  
 0 
  
 -36 
  
 -71 
  
 -212 
  
 348 
  
 -259 
  
 -123 
  
 0 
  
 -74 
  
 -286 
  
 0 
  
 -36 
  
 -248 
  
 371 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Sjöbo 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 196 
  
 112 
  
 5 
  
 -36 
  
 179 
  
 Skurup 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 224 
  
 311 
  
 23 
  
 -19 
  
 179 
  
 Staffanstorp 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -93 
  
 -6 
  
 -26 
  
 72 
  
 179 
  
 Svalöv 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 84 
  
 171 
  
 45 
  
 -64 
  
 179 
  
 Svedala 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -19 
  
 68 
  
 -15 
  
 29 
  
 179 
  
 Tomelilla 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 109 
  
 25 
  
 36 
  
 -73 
  
 179 
  
 Trelleborg 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 295 
  
 382 
  
 30 
  
 -20 
  
 179 
  
 Vellinge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 343 
  
 430 
  
 -30 
  
 44 
  
 179 
  
 Ystad 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 37 
  
 124 
  
 -15 
  
 -62 
  
 179 
  
 Åstorp 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 221 
  
 194 
  
 70 
  
 -2 
  
 179 
  
 Ängelholm 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 443 
  
 530 
  
 -21 
  
 -59 
  
 179 
  
 Örkelljunga 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 21 
  
 109 
  
 50 
  
 -119 
  
 179 
  
 Östra Göinge 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 54 
  
 141 
  
 -4 
  
 -115 
  
 179 
  
 Hallands län 
  
 Falkenberg 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 263 
  
 180 
  
 -61 
  
 -90 
  
 179 
  
 Halmstad 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 357 
  
 444 
  
 -45 
  
 -11 
  
 179 
  
 Hylte 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -449 
  
 -362 
  
 -66 
  
 -141 
  
 179 
  
 Kungsbacka 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 16 
  
 -125 
  
 -82 
  
 7 
  
 179 
  
 Laholm 
  
 -298 
  
 43 
  
 0 
  
 135 
  
 -120 
  
 -69 
  
 -98 
  
 179 
  
 Varberg 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 217 
  
 133 
  
 -70 
  
 -55 
  
 179 
  
 Västra Götalands län 
  
 Ale 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -268 
  
 -181 
  
 47 
  
 22 
  
 179 
  
 Alingsås 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -141 
  
 -54 
  
 47 
  
 -84 
  
 179 
  
 Bengtsfors 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -362 
  
 -332 
  
 55 
  
 -169 
  
 179 
  
 Bollebygd 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 -352 
  
 -435 
  
 18 
  
 -23 
  
 179 
  
 Borås 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 19 
  
 106 
  
 28 
  
 -34 
  
 179 
  
 Dals-Ed 
  
 -13 
  
 43 
  
 -474 
  
 -305 
  
 -749 
  
 67 
  
 -68 
  
 179 
  
 Essunga 
  
 -526 
  
 43 
  
 0 
  
 -61 
  
 -544 
  
 54 
  
 -128 
  
 179 
  
 Falköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 367 
  
 455 
  
 55 
  
 -124 
  
 179 
  
 Färgelanda 
  
 -469 
  
 43 
  
 0 
  
 -390 
  
 -816 
  
 60 
  
 -120 
  
 179 
  
 Grästorp 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 35 
  
 -163 
  
 61 
  
 -136 
  
 179 
  
 Gullspång 
  
 -469 
  
 43 
  
 0 
  
 -549 
  
 -974 
  
 57 
  
 -117 
  
 179 
  
 Göteborg 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 212 
  
 300 
  
 23 
  
 86 
  
 179 
  
 Götene 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -303 
  
 -500 
  
 51 
  
 -47 
  
 179 
  
 Herrljunga 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 81 
  
 54 
  
 40 
  
 -109 
  
 179 
  
 Hjo 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 48 
  
 21 
  
 56 
  
 -90 
  
 179 
  
 Härryda 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 -220 
  
 -247 
  
 15 
  
 22 
  
 179 
  
 Karlsborg 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -114 
  
 -83 
  
 34 
  
 -149 
  
 179 
  
 Kungälv 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -205 
  
 -118 
  
 25 
  
 9 
  
 179 
  
 Lerum 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -639 
  
 -552 
  
 32 
  
 Hanson 
  
 179 
  
 Lidköping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 89 
  
 176 
  
 42 
  
 -55 
  
 179 
  
 Lilla Edet 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 -87 
  
 -227 
  
 33 
  
 -18 
  
 179 
  
 Lysekil 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 415 
  
 274 
  
 36 
  
 -91 
  
 179 
  
 372 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 260 
  
 0 
  
 -259 
  
 1 
  
 0 
  
 -74 
  
 185 
  
 0 
  
 -36 
  
 223 
  
 494 
  
 0 
  
 -259 
  
 234 
  
 0 
  
 -74 
  
 419 
  
 0 
  
 -36 
  
 457 
  
 218 
  
 0 
  
 -259 
  
 -41 
  
 0 
  
 -74 
  
 144 
  
 0 
  
 -36 
  
 182 
  
 331 
  
 0 
  
 -259 
  
 71 
  
 0 
  
 -74 
  
 256 
  
 0 
  
 -36 
  
 294 
  
 261 
  
 0 
  
 -259 
  
 2 
  
 0 
  
 -74 
  
 186 
  
 0 
  
 -36 
  
 224 
  
 166 
  
 0 
  
 -259 
  
 -93 
  
 0 
  
 -74 
  
 92 
  
 0 
  
 -36 
  
 130 
  
 570 
  
 0 
  
 -259 
  
 311 
  
 0 
  
 -74 
  
 496 
  
 0 
  
 -36 
  
 534 
  
 623 
  
 0 
  
 -259 
  
 364 
  
 0 
  
 -74 
  
 549 
  
 0 
  
 -36 
  
 587 
  
 226 
  
 0 
  
 -259 
  
 -33 
  
 0 
  
 -74 
  
 152 
  
 0 
  
 -36 
  
 190 
  
 440 
  
 0 
  
 -259 
  
 181 
  
 0 
  
 -74 
  
 366 
  
 0 
  
 -36 
  
 404 
  
 629 
  
 0 
  
 -259 
  
 370 
  
 0 
  
 -74 
  
 555 
  
 0 
  
 -36 
  
 593 
  
 218 
  
 0 
  
 -259 
  
 -41 
  
 0 
  
 -74 
  
 143 
  
 0 
  
 -36 
  
 181 
  
 201 
  
 0 
  
 -259 
  
 -59 
  
 0 
  
 -74 
  
 126 
  
 0 
  
 -36 
  
 164 
  
 207 
  
 0 
  
 -259 
  
 -53 
  
 0 
  
 -74 
  
 132 
  
 0 
  
 -36 
  
 170 
  
 567 
  
 0 
  
 -259 
  
 308 
  
 0 
  
 -74 
  
 493 
  
 0 
  
 -36 
  
 531 
  
 -391 
  
 522 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -465 
  
 0 
  
 -36 
  
 -427 
  
 -20 
  
 118 
  
 -259 
  
 -161 
  
 0 
  
 -74 
  
 -95 
  
 0 
  
 -36 
  
 -56 
  
 -109 
  
 248 
  
 -259 
  
 -120 
  
 0 
  
 -74 
  
 -183 
  
 0 
  
 -36 
  
 -145 
  
 187 
  
 0 
  
 -259 
  
 -73 
  
 0 
  
 -74 
  
 112 
  
 0 
  
 -36 
  
 150 
  
 67 
  
 51 
  
 -259 
  
 -141 
  
 0 
  
 -74 
  
 -7 
  
 0 
  
 -36 
  
 31 
  
 89 
  
 31 
  
 -259 
  
 -139 
  
 0 
  
 -74 
  
 14 
  
 0 
  
 -36 
  
 52 
  
 -267 
  
 399 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -342 
  
 0 
  
 -36 
  
 -304 
  
 -262 
  
 375 
  
 -259 
  
 -146 
  
 0 
  
 -74 
  
 -336 
  
 0 
  
 -36 
  
 -298 
  
 278 
  
 0 
  
 -259 
  
 19 
  
 0 
  
 -74 
  
 204 
  
 0 
  
 -36 
  
 242 
  
 -571 
  
 713 
  
 -259 
  
 -117 
  
 474 
  
 -74 
  
 -171 
  
 474 
  
 -36 
  
 -133 
  
 -439 
  
 578 
  
 -259 
  
 -121 
  
 0 
  
 -74 
  
 -514 
  
 0 
  
 -36 
  
 -476 
  
 564 
  
 0 
  
 -259 
  
 304 
  
 0 
  
 -74 
  
 489 
  
 0 
  
 -36 
  
 527 
  
 -697 
  
 833 
  
 -259 
  
 -123 
  
 156 
  
 -74 
  
 -616 
  
 0 
  
 -36 
  
 -733 
  
 -60 
  
 192 
  
 -259 
  
 -127 
  
 0 
  
 -74 
  
 -134 
  
 0 
  
 -36 
  
 -96 
  
 -855 
  
 997 
  
 -259 
  
 -117 
  
 343 
  
 -74 
  
 -586 
  
 0 
  
 -36 
  
 -891 
  
 588 
  
 0 
  
 -259 
  
 328 
  
 0 
  
 -74 
  
 513 
  
 0 
  
 -36 
  
 551 
  
 -318 
  
 447 
  
 -259 
  
 -130 
  
 0 
  
 -74 
  
 -393 
  
 0 
  
 -36 
  
 -355 
  
 164 
  
 0 
  
 -259 
  
 -95 
  
 0 
  
 -74 
  
 90 
  
 0 
  
 -36 
  
 128 
  
 166 
  
 0 
  
 -259 
  
 -93 
  
 0 
  
 -74 
  
 92 
  
 0 
  
 -36 
  
 130 
  
 -31 
  
 133 
  
 -259 
  
 -158 
  
 0 
  
 -74 
  
 -105 
  
 0 
  
 -36 
  
 -67 
  
 -19 
  
 150 
  
 -259 
  
 -128 
  
 0 
  
 -74 
  
 -93 
  
 0 
  
 -36 
  
 -55 
  
 94 
  
 16 
  
 -259 
  
 -149 
  
 0 
  
 -74 
  
 20 
  
 0 
  
 -36 
  
 58 
  
 -351 
  
 455 
  
 -259 
  
 -155 
  
 0 
  
 -74 
  
 -425 
  
 0 
  
 -36 
  
 -387 
  
 342 
  
 0 
  
 -259 
  
 83 
  
 0 
  
 -74 
  
 268 
  
 0 
  
 -36 
  
 306 
  
 -34 
  
 162 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -108 
  
 0 
  
 -36 
  
 -70 
  
 398 
  
 0 
  
 -259 
  
 139 
  
 0 
  
 -74 
  
 324 
  
 0 
  
 -36 
  
 362 
  
 373 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Mariestad 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 98 
  
 185 
  
 47 
  
 -48 
  
 179 
  
 Wells 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 62 
  
 -79 
  
 58 
  
 -114 
  
 179 
  
 Mellerud 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -78 
  
 -276 
  
 69 
  
 -125 
  
 179 
  
 Munkedal 
  
 -298 
  
 43 
  
 0 
  
 -362 
  
 -616 
  
 69 
  
 -94 
  
 179 
  
 Mölndal 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -469 
  
 -382 
  
 6 
  
 43 
  
 179 
  
 Orust 
  
 -526 
  
 43 
  
 0 
  
 -94 
  
 -577 
  
 48 
  
 -81 
  
 179 
  
 Partille 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -612 
  
 -525 
  
 31 
  
 -8 
  
 179 
  
 Skara 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -203 
  
 -115 
  
 41 
  
 -74 
  
 179 
  
 Skövde 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 108 
  
 195 
  
 53 
  
 12 
  
 179 
  
 Sotenäs 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -643 
  
 -841 
  
 35 
  
 -118 
  
 179 
  
 Stenungsund 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 -174 
  
 -372 
  
 41 
  
 56 
  
 179 
  
 Strömstad 
  
 -184 
  
 43 
  
 -783 
  
 -58 
  
 -981 
  
 45 
  
 -35 
  
 179 
  
 Svenljunga 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 105 
  
 78 
  
 50 
  
 -124 
  
 179 
  
 Tanum 
  
 -355 
  
 43 
  
 0 
  
 -238 
  
 -549 
  
 66 
  
 -119 
  
 179 
  
 Tibro 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -256 
  
 -169 
  
 63 
  
 -76 
  
 179 
  
 Tidaholm 
  
 -13 
  
 43 
  
 0 
  
 -59 
  
 -28 
  
 54 
  
 -89 
  
 179 
  
 Tjörn 
  
 -412 
  
 43 
  
 0 
  
 -55 
  
 -423 
  
 29 
  
 -39 
  
 179 
  
 Tranemo 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 135 
  
 -6 
  
 70 
  
 -91 
  
 179 
  
 Trollhättan 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -47 
  
 40 
  
 28 
  
 -7 
  
 179 
  
 Töreboda 
  
 -127 
  
 43 
  
 -67 
  
 1 
  
 -150 
  
 55 
  
 -125 
  
 179 
  
 Uddevalla 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -154 
  
 -67 
  
 52 
  
 -51 
  
 179 
  
 Ulricehamn 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 147 
  
 235 
  
 38 
  
 -105 
  
 179 
  
 Vara 
  
 -355 
  
 43 
  
 0 
  
 -39 
  
 -350 
  
 58 
  
 -109 
  
 179 
  
 Vårgårda 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 36 
  
 -105 
  
 44 
  
 -77 
  
 179 
  
 Vänersborg 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -120 
  
 -33 
  
 24 
  
 -28 
  
 179 
  
 Åmål 
  
 44 
  
 43 
  
 -267 
  
 190 
  
 10 
  
 34 
  
 -124 
  
 179 
  
 Öckerö 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 -778 
  
 -862 
  
 39 
  
 -40 
  
 179 
  
 Värmlands län 
  
 Arvika 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -68 
  
 19 
  
 271 
  
 -85 
  
 179 
  
 Eda 
  
 -412 
  
 43 
  
 -294 
  
 166 
  
 -497 
  
 241 
  
 -34 
  
 179 
  
 Filipstad 
  
 44 
  
 43 
  
 -255 
  
 -97 
  
 -265 
  
 214 
  
 -107 
  
 179 
  
 Forshaga 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -24 
  
 64 
  
 230 
  
 -43 
  
 -332 
  
 Grums 
  
 -70 
  
 43 
  
 -33 
  
 449 
  
 389 
  
 222 
  
 -36 
  
 179 
  
 Hagfors 
  
 -13 
  
 43 
  
 -738 
  
 -89 
  
 -796 
  
 218 
  
 -95 
  
 179 
  
 Hammarö 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -256 
  
 -169 
  
 187 
  
 8 
  
 179 
  
 Karlstad 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -219 
  
 -132 
  
 217 
  
 46 
  
 179 
  
 Kil 
  
 -184 
  
 43 
  
 -3 
  
 146 
  
 3 
  
 218 
  
 -41 
  
 179 
  
 Kristinehamn 
  
 44 
  
 43 
  
 -13 
  
 61 
  
 135 
  
 224 
  
 -66 
  
 -347 
  
 Munkfors 
  
 44 
  
 43 
  
 -527 
  
 141 
  
 -298 
  
 216 
  
 -130 
  
 -828 
  
 Storfors 
  
 -184 
  
 43 
  
 -495 
  
 160 
  
 -476 
  
 220 
  
 -110 
  
 179 
  
 Sunne 
  
 -355 
  
 43 
  
 -186 
  
 -343 
  
 -841 
  
 243 
  
 -122 
  
 179 
  
 Säffle 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 52 
  
 -88 
  
 218 
  
 -109 
  
 179 
  
 Torsby 
  
 -298 
  
 43 
  
 -321 
  
 -225 
  
 -801 
  
 229 
  
 -114 
  
 179 
  
 Årjäng 
  
 -241 
  
 43 
  
 -4 
  
 -303 
  
 -505 
  
 253 
  
 -64 
  
 179 
  
 374 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 362 
  
 0 
  
 -259 
  
 103 
  
 0 
  
 -74 
  
 288 
  
 0 
  
 -36 
  
 326 
  
 43 
  
 89 
  
 -259 
  
 -127 
  
 0 
  
 -74 
  
 -32 
  
 0 
  
 -36 
  
 6 
  
 -152 
  
 294 
  
 -259 
  
 -117 
  
 0 
  
 -74 
  
 -227 
  
 0 
  
 -36 
  
 -189 
  
 -463 
  
 602 
  
 -259 
  
 -120 
  
 0 
  
 -74 
  
 -537 
  
 0 
  
 -36 
  
 -499 
  
 -154 
  
 255 
  
 -259 
  
 -159 
  
 0 
  
 -74 
  
 -229 
  
 0 
  
 -36 
  
 -191 
  
 -431 
  
 560 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -506 
  
 0 
  
 -36 
  
 -468 
  
 -324 
  
 425 
  
 -259 
  
 -158 
  
 0 
  
 -74 
  
 -398 
  
 0 
  
 -36 
  
 -360 
  
 30 
  
 95 
  
 -259 
  
 -134 
  
 0 
  
 -74 
  
 -44 
  
 0 
  
 -36 
  
 -6 
  
 440 
  
 0 
  
 -259 
  
 180 
  
 0 
  
 -74 
  
 365 
  
 0 
  
 -36 
  
 403 
  
 -745 
  
 870 
  
 -259 
  
 -134 
  
 147 
  
 -74 
  
 -673 
  
 0 
  
 -36 
  
 -781 
  
 -97 
  
 212 
  
 -259 
  
 -144 
  
 0 
  
 -74 
  
 -172 
  
 0 
  
 -36 
  
 -134 
  
 -793 
  
 928 
  
 -259 
  
 -124 
  
 783 
  
 -74 
  
 -84 
  
 783 
  
 -36 
  
 -46 
  
 182 
  
 0 
  
 -259 
  
 -77 
  
 0 
  
 -74 
  
 108 
  
 0 
  
 -36 
  
 146 
  
 -424 
  
 567 
  
 -259 
  
 -116 
  
 0 
  
 -74 
  
 -498 
  
 0 
  
 -36 
  
 -460 
  
 -4 
  
 137 
  
 -259 
  
 -126 
  
 0 
  
 -74 
  
 -78 
  
 0 
  
 -36 
  
 -40 
  
 115 
  
 20 
  
 -259 
  
 -124 
  
 0 
  
 -74 
  
 41 
  
 0 
  
 -36 
  
 79 
  
 -255 
  
 371 
  
 -259 
  
 -143 
  
 0 
  
 -74 
  
 -329 
  
 0 
  
 -36 
  
 -291 
  
 151 
  
 0 
  
 -259 
  
 -108 
  
 0 
  
 -74 
  
 77 
  
 0 
  
 -36 
  
 115 
  
 240 
  
 0 
  
 -259 
  
 -19 
  
 0 
  
 -74 
  
 166 
  
 0 
  
 -36 
  
 204 
  
 -41 
  
 186 
  
 -259 
  
 -115 
  
 67 
  
 -74 
  
 -49 
  
 67 
  
 -36 
  
 -11 
  
 112 
  
 14 
  
 -259 
  
 -133 
  
 0 
  
 -74 
  
 38 
  
 0 
  
 -36 
  
 76 
  
 347 
  
 0 
  
 -259 
  
 87 
  
 0 
  
 -74 
  
 272 
  
 0 
  
 -36 
  
 310 
  
 -223 
  
 363 
  
 -259 
  
 -119 
  
 0 
  
 -74 
  
 -298 
  
 0 
  
 -36 
  
 Kim 
  
 42 
  
 89 
  
 -259 
  
 -129 
  
 0 
  
 -74 
  
 -33 
  
 0 
  
 -36 
  
 5 
  
 142 
  
 0 
  
 -259 
  
 -117 
  
 0 
  
 -74 
  
 67 
  
 0 
  
 -36 
  
 105 
  
 99 
  
 267 
  
 -259 
  
 107 
  
 267 
  
 -74 
  
 292 
  
 267 
  
 -36 
  
 330 
  
 -685 
  
 801 
  
 -259 
  
 -143 
  
 43 
  
 -74 
  
 -717 
  
 0 
  
 -36 
  
 -721 
  
 383 
  
 0 
  
 -259 
  
 124 
  
 0 
  
 -74 
  
 308 
  
 0 
  
 -36 
  
 347 
  
 -112 
  
 294 
  
 -259 
  
 -77 
  
 294 
  
 -74 
  
 108 
  
 294 
  
 -36 
  
 146 
  
 21 
  
 255 
  
 -259 
  
 17 
  
 255 
  
 -74 
  
 202 
  
 255 
  
 -36 
  
 240 
  
 -82 
  
 211 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -156 
  
 0 
  
 -36 
  
 -118 
  
 753 
  
 33 
  
 -259 
  
 527 
  
 33 
  
 -74 
  
 712 
  
 33 
  
 -36 
  
 750 
  
 -494 
  
 738 
  
 -259 
  
 -15 
  
 738 
  
 -74 
  
 170 
  
 738 
  
 -36 
  
 208 
  
 204 
  
 0 
  
 -259 
  
 -56 
  
 0 
  
 -74 
  
 129 
  
 0 
  
 -36 
  
 167 
  
 310 
  
 0 
  
 -259 
  
 51 
  
 0 
  
 -74 
  
 236 
  
 0 
  
 -36 
  
 274 
  
 358 
  
 3 
  
 -259 
  
 102 
  
 3 
  
 -74 
  
 287 
  
 3 
  
 -36 
  
 325 
  
 -54 
  
 176 
  
 -259 
  
 -137 
  
 13 
  
 -74 
  
 -115 
  
 13 
  
 -36 
  
 -77 
  
 -1 
  041 
  
 1 171 
  
 -259 
  
 -129 
  
 527 
  
 -74 
  
 -588 
  
 527 
  
 -36 
  
 -550 
  
 -186 
  
 495 
  
 -259 
  
 49 
  
 495 
  
 -74 
  
 234 
  
 495 
  
 -36 
  
 272 
  
 -541 
  
 680 
  
 -259 
  
 -120 
  
 186 
  
 -74 
  
 -430 
  
 186 
  
 -36 
  
 -392 
  
 199 
  
 0 
  
 -259 
  
 -60 
  
 0 
  
 -74 
  
 124 
  
 0 
  
 -36 
  
 162 
  
 -506 
  
 645 
  
 -259 
  
 -121 
  
 321 
  
 -74 
  
 -260 
  
 321 
  
 -36 
  
 -222 
  
 -138 
  
 282 
  
 -259 
  
 -115 
  
 4 
  
 -74 
  
 -209 
  
 4 
  
 -36 
  
 -171 
  
 375 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Örebro län 
  
 Askersund 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 324 
  
 183 
  
 -94 
  
 -85 
  
 179 
  
 Degerfors 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 325 
  
 413 
  
 -99 
  
 -71 
  
 -998 
  
 Hallsberg 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 -98 
  
 -125 
  
 -103 
  
 -56 
  
 179 
  
 Hällefors 
  
 44 
  
 43 
  
 -931 
  
 85 
  
 -758 
  
 -91 
  
 -123 
  
 179 
  
 Karlskoga 
  
 44 
  
 43 
  
 -127 
  
 11 
  
 -28 
  
 -106 
  
 -78 
  
 179 
  
 Kumla 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -226 
  
 -139 
  
 -90 
  
 -21 
  
 179 
  
 Laxå 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 129 
  
 216 
  
 -90 
  
 -99 
  
 -52 
  
 Lekeberg 
  
 -241 
  
 43 
  
 0 
  
 207 
  
 10 
  
 -82 
  
 -50 
  
 179 
  
 Lindesberg 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 338 
  
 254 
  
 -106 
  
 -98 
  
 179 
  
 Ljusnarsberg 
  
 -13 
  
 43 
  
 -886 
  
 1 080 
  
 224 
  
 -96 
  
 -146 
  
 -200 
  
 Lawrence 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 579 
  
 496 
  
 -103 
  
 -75 
  
 179 
  
 Örebro 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -25 
  
 62 
  
 -89 
  
 10 
  
 179 
  
 Västmanlands län 
  
 Arboga 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 304 
  
 392 
  
 106 
  
 -70 
  
 179 
  
 Fagersta 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -239 
  
 -151 
  
 83 
  
 -82 
  
 -612 
  
 Hallstahammar 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -361 
  
 -274 
  
 109 
  
 -62 
  
 -973 
  
 Heby 
  
 -355 
  
 43 
  
 0 
  
 -5 
  
 -316 
  
 128 
  
 -105 
  
 179 
  
 Kungsör 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 216 
  
 132 
  
 113 
  
 -32 
  
 179 
  
 Köping 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 205 
  
 292 
  
 115 
  
 -63 
  
 179 
  
 Reed 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 30 
  
 117 
  
 120 
  
 -91 
  
 -146 
  
 Sala 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -270 
  
 -183 
  
 110 
  
 -91 
  
 179 
  
 Skinnskatteberg 
  
 -526 
  
 43 
  
 0 
  
 -498 
  
 -981 
  
 104 
  
 -60 
  
 -175 
  
 Surahammar 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 -365 
  
 -392 
  
 96 
  
 -29 
  
 -481 
  
 Västerås 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 154 
  
 242 
  
 99 
  
 31 
  
 179 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -26 
  
 62 
  
 7 
  
 -72 
  
 -682 
  
 Borlänge 
  
 44 
  
 43 
  
 -51 
  
 226 
  
 262 
  
 14 
  
 Hanson 
  
 -131 
  
 Falun 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 103 
  
 191 
  
 22 
  
 -30 
  
 179 
  
 Gagnef 
  
 -469 
  
 43 
  
 0 
  
 -89 
  
 -514 
  
 29 
  
 -95 
  
 179 
  
 Hedemora 
  
 -184 
  
 43 
  
 0 
  
 113 
  
 -28 
  
 14 
  
 -117 
  
 -714 
  
 Leksand 
  
 -127 
  
 43 
  
 0 
  
 53 
  
 -31 
  
 21 
  
 -136 
  
 179 
  
 Ludvika 
  
 44 
  
 43 
  
 -235 
  
 169 
  
 22 
  
 19 
  
 -95 
  
 -1 
  068 
  
 Malung 
  
 -13 
  
 43 
  
 -1 
  182 
  
 -140 
  
 -1 
  291 
  
 14 
  
 -52 
  
 179 
  
 Mora 
  
 44 
  
 43 
  
 -133 
  
 -135 
  
 -181 
  
 18 
  
 -77 
  
 Clark 
  
 Orsa 
  
 44 
  
 43 
  
 -913 
  
 121 
  
 -704 
  
 53 
  
 -123 
  
 179 
  
 Rättvik 
  
 -13 
  
 43 
  
 -127 
  
 -325 
  
 -422 
  
 26 
  
 -172 
  
 179 
  
 Smedjebacken 
  
 -127 
  
 43 
  
 -317 
  
 -171 
  
 -572 
  
 4 
  
 -50 
  
 -996 
  
 Säter 
  
 -70 
  
 43 
  
 0 
  
 -201 
  
 -228 
  
 28 
  
 -93 
  
 179 
  
 Vansbro 
  
 -355 
  
 43 
  
 0 
  
 -439 
  
 -751 
  
 38 
  
 -121 
  
 179 
  
 Älvdalen 
  
 -241 
  
 -295 
  
 -2 
  445 
  
 -575 
  
 -3 
  555 
  
 49 
  
 -123 
  
 179 
  
 Cohen 
  
 Bollnäs 
  
 -184 
  
 43 
  
 -409 
  
 -191 
  
 -741 
  
 -111 
  
 -65 
  
 -552 
  
 Gävle 
  
 44 
  
 43 
  
 -88 
  
 143 
  
 142 
  
 -111 
  
 29 
  
 179 
  
 376 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 183 
  
 0 
  
 -259 
  
 -76 
  
 0 
  
 -74 
  
 109 
  
 0 
  
 -36 
  
 147 
  
 -756 
  
 875 
  
 -259 
  
 -140 
  
 129 
  
 -74 
  
 -701 
  
 0 
  
 -36 
  
 -792 
  
 -106 
  
 231 
  
 -259 
  
 -134 
  
 0 
  
 -74 
  
 -180 
  
 0 
  
 -36 
  
 -142 
  
 -794 
  
 931 
  
 -259 
  
 -122 
  
 931 
  
 -74 
  
 63 
  
 931 
  
 -36 
  
 101 
  
 -34 
  
 142 
  
 -259 
  
 -151 
  
 127 
  
 -74 
  
 19 
  
 127 
  
 -36 
  
 57 
  
 -72 
  
 192 
  
 -259 
  
 -139 
  
 0 
  
 -74 
  
 -146 
  
 0 
  
 -36 
  
 -108 
  
 -25 
  
 148 
  
 -259 
  
 -137 
  
 0 
  
 -74 
  
 -100 
  
 0 
  
 -36 
  
 -62 
  
 57 
  
 77 
  
 -259 
  
 -126 
  
 0 
  
 -74 
  
 -18 
  
 0 
  
 -36 
  
 20 
  
 228 
  
 0 
  
 -259 
  
 -31 
  
 0 
  
 -74 
  
 154 
  
 0 
  
 -36 
  
 192 
  
 -218 
  
 886 
  
 -259 
  
 409 
  
 886 
  
 -74 
  
 593 
  
 886 
  
 -36 
  
 632 
  
 496 
  
 0 
  
 -259 
  
 237 
  
 0 
  
 -74 
  
 422 
  
 0 
  
 -36 
  
 460 
  
 162 
  
 0 
  
 -259 
  
 -97 
  
 0 
  
 -74 
  
 88 
  
 0 
  
 -36 
  
 126 
  
 606 
  
 0 
  
 -259 
  
 347 
  
 0 
  
 -74 
  
 532 
  
 0 
  
 -36 
  
 570 
  
 -762 
  
 872 
  
 -259 
  
 -149 
  
 89 
  
 -74 
  
 -747 
  
 0 
  
 -36 
  
 -798 
  
 -1 
  201 
  
 1 323 
  
 -259 
  
 -138 
  
 587 
  
 -74 
  
 -689 
  
 0 
  
 -36 
  
 -1 
  238 
  
 -115 
  
 258 
  
 -259 
  
 -116 
  
 0 
  
 -74 
  
 -189 
  
 0 
  
 -36 
  
 -151 
  
 392 
  
 0 
  
 -259 
  
 132 
  
 0 
  
 -74 
  
 317 
  
 0 
  
 -36 
  
 355 
  
 523 
  
 0 
  
 -259 
  
 264 
  
 0 
  
 -74 
  
 449 
  
 0 
  
 -36 
  
 487 
  
 0 
  
 124 
  
 -259 
  
 -135 
  
 0 
  
 -74 
  
 -74 
  
 0 
  
 -36 
  
 -36 
  
 15 
  
 117 
  
 -259 
  
 -127 
  
 0 
  
 -74 
  
 -60 
  
 0 
  
 -36 
  
 -21 
  
 -1 
  112 
  
 1 239 
  
 -259 
  
 -132 
  
 524 
  
 -74 
  
 -662 
  
 0 
  
 -36 
  
 -1 
  149 
  
 -806 
  
 922 
  
 -259 
  
 -143 
  
 164 
  
 -74 
  
 -717 
  
 0 
  
 -36 
  
 -843 
  
 550 
  
 0 
  
 -259 
  
 291 
  
 0 
  
 -74 
  
 476 
  
 0 
  
 -36 
  
 514 
  
 -685 
  
 806 
  
 -259 
  
 -139 
  
 64 
  
 -74 
  
 -695 
  
 0 
  
 -36 
  
 -722 
  
 136 
  
 51 
  
 -259 
  
 -72 
  
 51 
  
 -74 
  
 112 
  
 51 
  
 -36 
  
 151 
  
 362 
  
 0 
  
 -259 
  
 102 
  
 0 
  
 -74 
  
 287 
  
 0 
  
 -36 
  
 325 
  
 -402 
  
 535 
  
 -259 
  
 -126 
  
 0 
  
 -74 
  
 -476 
  
 0 
  
 -36 
  
 -438 
  
 -846 
  
 973 
  
 -259 
  
 -131 
  
 262 
  
 -74 
  
 -658 
  
 0 
  
 -36 
  
 -882 
  
 33 
  
 98 
  
 -259 
  
 -129 
  
 0 
  
 -74 
  
 -42 
  
 0 
  
 -36 
  
 -4 
  
 -1 
  123 
  
 1 241 
  
 -259 
  
 -141 
  
 490 
  
 -74 
  
 -708 
  
 235 
  
 -36 
  
 -925 
  
 -1 
  150 
  
 1 284 
  
 -259 
  
 -125 
  
 1 182 
  
 -74 
  
 -43 
  
 1 182 
  
 -36 
  
 -5 
  
 -683 
  
 811 
  
 -259 
  
 -131 
  
 133 
  
 -74 
  
 -625 
  
 133 
  
 -36 
  
 -587 
  
 -596 
  
 913 
  
 -259 
  
 58 
  
 913 
  
 -74 
  
 243 
  
 913 
  
 -36 
  
 281 
  
 -389 
  
 528 
  
 -259 
  
 -120 
  
 127 
  
 -74 
  
 -336 
  
 127 
  
 -36 
  
 -298 
  
 -1 
  613 
  
 1 730 
  
 -259 
  
 -142 
  
 976 
  
 -74 
  
 -712 
  
 317 
  
 -36 
  
 -1 
  333 
  
 -115 
  
 243 
  
 -259 
  
 -131 
  
 0 
  
 -74 
  
 -189 
  
 0 
  
 -36 
  
 -151 
  
 -656 
  
 795 
  
 -259 
  
 -120 
  
 130 
  
 -74 
  
 -600 
  
 0 
  
 -36 
  
 -692 
  
 -3 
  450 
  
 3 592 
  
 -259 
  
 -118 
  
 2 936 
  
 -74 
  
 -589 
  
 2 445 
  
 -36 
  
 -1 
  042 
  
 -1 
  470 
  
 1 599 
  
 -259 
  
 -130 
  
 892 
  
 -74 
  
 -653 
  
 409 
  
 -36 
  
 -1 
  097 
  
 239 
  
 88 
  
 -259 
  
 68 
  
 88 
  
 -74 
  
 252 
  
 88 
  
 -36 
  
 291 
  
 377 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Hofors 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -289 
  
 -202 
  
 -117 
  
 -104 
  
 -569 
  
 Hudiksvall 
  
 -70 
  
 43 
  
 -276 
  
 216 
  
 -87 
  
 -94 
  
 -39 
  
 -67 
  
 Ljusdal 
  
 -70 
  
 43 
  
 -943 
  
 -559 
  
 -1 
  529 
  
 -105 
  
 -108 
  
 179 
  
 Nordanstig 
  
 -412 
  
 43 
  
 -431 
  
 -183 
  
 -983 
  
 -100 
  
 -106 
  
 179 
  
 Ockelbo 
  
 -184 
  
 43 
  
 -187 
  
 -360 
  
 -688 
  
 -104 
  
 -100 
  
 179 
  
 Ovanåker 
  
 -298 
  
 43 
  
 -209 
  
 -474 
  
 -938 
  
 -90 
  
 -116 
  
 179 
  
 Sandviken 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 233 
  
 320 
  
 -119 
  
 -61 
  
 -883 
  
 Söderhamn 
  
 -184 
  
 43 
  
 -303 
  
 -28 
  
 -471 
  
 -92 
  
 -68 
  
 104 
  
 Västernorrlands län 
  
 Härnösand 
  
 44 
  
 43 
  
 -15 
  
 -34 
  
 38 
  
 308 
  
 -59 
  
 89 
  
 Kramfors 
  
 -355 
  
 43 
  
 -256 
  
 -309 
  
 -877 
  
 316 
  
 -117 
  
 -399 
  
 Sollefteå 
  
 -355 
  
 -167 
  
 -559 
  
 -151 
  
 -1 
  232 
  
 305 
  
 -147 
  
 179 
  
 Sundsvall 
  
 44 
  
 43 
  
 0 
  
 -11 
  
 77 
  
 293 
  
 43 
  
 -542 
  
 Orr 
  
 44 
  
 43 
  
 -450 
  
 -362 
  
 -724 
  
 309 
  
 -2 
  
 -467 
  
 Ånge 
  
 -298 
  
 43 
  
 -324 
  
 -311 
  
 -890 
  
 300 
  
 -142 
  
 179 
  
 Örnsköldsvik 
  
 44 
  
 -145 
  
 0 
  
 142 
  
 42 
  
 289 
  
 -46 
  
 -218 
  
 Jämtlands län 
  
 Dunn 
  
 -127 
  
 -251 
  
 -1 
  389 
  
 376 
  
 -1 
  390 
  
 270 
  
 -206 
  
 179 
  
 Bräcke 
  
 -127 
  
 43 
  
 -1 
  712 
  
 631 
  
 -1 
  165 
  
 245 
  
 -147 
  
 179 
  
 Härjedalen 
  
 -127 
  
 -281 
  
 -2 
  319 
  
 -248 
  
 -2 
  975 
  
 259 
  
 -130 
  
 179 
  
 Krokom 
  
 -127 
  
 -200 
  
 -770 
  
 -68 
  
 -1 
  165 
  
 240 
  
 -113 
  
 179 
  
 Ragunda 
  
 -526 
  
 43 
  
 -284 
  
 217 
  
 -549 
  
 244 
  
 -180 
  
 179 
  
 Strömsund 
  
 -127 
  
 -425 
  
 -2 
  147 
  
 473 
  
 -2 
  226 
  
 243 
  
 -178 
  
 179 
  
 Åre 
  
 -298 
  
 -224 
  
 -1 
  512 
  
 446 
  
 -1 
  588 
  
 246 
  
 -64 
  
 179 
  
 Östersund 
  
 44 
  
 43 
  
 -340 
  
 -178 
  
 -431 
  
 239 
  
 20 
  
 179 
  
 Västerbottens län 
  
 Flores 
  
 -241 
  
 -181 
  
 -432 
  
 -555 
  
 -1 
  408 
  
 200 
  
 -185 
  
 179 
  
 Dorotea 
  
 -127 
  
 -495 
  
 -2 
  710 
  
 21 
  
 -3 
  310 
  
 201 
  
 -233 
  
 179 
  
 Lycksele 
  
 -70 
  
 -401 
  
 -1 
  792 
  
 -464 
  
 -2 
  727 
  
 208 
  
 -62 
  
 179 
  
 Malå 
  
 -70 
  
 -871 
  
 -2 
  023 
  
 -517 
  
 -3 
  481 
  
 185 
  
 -58 
  
 179 
  
 Nordmaling 
  
 -241 
  
 -176 
  
 -433 
  
 -172 
  
 -1 
  022 
  
 213 
  
 -146 
  
 179 
  
 Norsjö 
  
 -70 
  
 -391 
  
 -1 
  501 
  
 -266 
  
 -2 
  228 
  
 202 
  
 -111 
  
 179 
  
 Robertsfors 
  
 -184 
  
 -191 
  
 -382 
  
 -521 
  
 -1 
  278 
  
 216 
  
 -163 
  
 179 
  
 Skellefteå 
  
 -127 
  
 -339 
  
 -120 
  
 -127 
  
 -712 
  
 183 
  
 -29 
  
 -507 
  
 Sorsele 
  
 -298 
  
 -966 
  
 -2 
  236 
  
 -400 
  
 -3 
  900 
  
 217 
  
 -191 
  
 179 
  
 Storuman 
  
 -298 
  
 -1 
  095 
  
 -2 
  476 
  
 -1 
  277 
  
 -5 
  146 
  
 213 
  
 -52 
  
 179 
  
 Umeå 
  
 44 
  
 -143 
  
 0 
  
 -140 
  
 -239 
  
 189 
  
 116 
  
 179 
  
 Vilhelmina 
  
 44 
  
 -929 
  
 -2 
  782 
  
 -172 
  
 -3 
  838 
  
 200 
  
 -118 
  
 179 
  
 Vindeln 
  
 -355 
  
 -172 
  
 -385 
  
 -235 
  
 -1 
  147 
  
 207 
  
 -157 
  
 179 
  
 Vännäs 
  
 -184 
  
 -146 
  
 0 
  
 -314 
  
 -644 
  
 197 
  
 -111 
  
 -1 
  094 
  
 Åsele 
  
 -241 
  
 -420 
  
 -2 
  185 
  
 -525 
  
 -3 
  371 
  
 205 
  
 -179 
  
 -54 
  
 378 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 -993 
  
 1 109 
  
 -259 
  
 -143 
  
 353 
  
 -74 
  
 -714 
  
 0 
  
 -36 
  
 -1 
  029 
  
 -288 
  
 413 
  
 -259 
  
 -134 
  
 276 
  
 -74 
  
 -87 
  
 276 
  
 -36 
  
 -49 
  
 -1 
  563 
  
 1 696 
  
 -259 
  
 -126 
  
 1 007 
  
 -74 
  
 -630 
  
 943 
  
 -36 
  
 -656 
  
 -1 
  010 
  
 1 147 
  
 -259 
  
 -122 
  
 475 
  
 -74 
  
 -609 
  
 431 
  
 -36 
  
 -615 
  
 -713 
  
 847 
  
 -259 
  
 -125 
  
 187 
  
 -74 
  
 -601 
  
 187 
  
 -36 
  
 -563 
  
 -965 
  
 1 101 
  
 -259 
  
 -123 
  
 425 
  
 -74 
  
 -615 
  
 209 
  
 -36 
  
 -792 
  
 -743 
  
 858 
  
 -259 
  
 -144 
  
 94 
  
 -74 
  
 -723 
  
 0 
  
 -36 
  
 -779 
  
 -528 
  
 651 
  
 -259 
  
 -136 
  
 303 
  
 -74 
  
 -300 
  
 303 
  
 -36 
  
 -262 
  
 376 
  
 15 
  
 -259 
  
 132 
  
 15 
  
 -74 
  
 316 
  
 15 
  
 -36 
  
 355 
  
 -1 
  078 
  
 1 206 
  
 -259 
  
 -131 
  
 497 
  
 -74 
  
 -655 
  
 256 
  
 -36 
  
 -858 
  
 -896 
  
 1 025 
  
 -259 
  
 -130 
  
 559 
  
 -74 
  
 -411 
  
 559 
  
 -36 
  
 -373 
  
 -129 
  
 235 
  
 -259 
  
 -153 
  
 0 
  
 -74 
  
 -203 
  
 0 
  
 -36 
  
 -165 
  
 -885 
  
 1 000 
  
 -259 
  
 -144 
  
 450 
  
 -74 
  
 -510 
  
 450 
  
 -36 
  
 -472 
  
 -554 
  
 683 
  
 -259 
  
 -130 
  
 324 
  
 -74 
  
 -304 
  
 324 
  
 -36 
  
 -266 
  
 67 
  
 54 
  
 -259 
  
 -139 
  
 0 
  
 -74 
  
 -8 
  
 0 
  
 -36 
  
 30 
  
 -1 
  148 
  
 1 389 
  
 -259 
  
 -18 
  
 1 389 
  
 -74 
  
 167 
  
 1 389 
  
 -36 
  
 205 
  
 -888 
  
 1 712 
  
 -259 
  
 565 
  
 1 712 
  
 -74 
  
 750 
  
 1 712 
  
 -36 
  
 788 
  
 -2 
  667 
  
 2 803 
  
 -259 
  
 -124 
  
 2 319 
  
 -74 
  
 -423 
  
 2 319 
  
 -36 
  
 -384 
  
 -858 
  
 993 
  
 -259 
  
 -124 
  
 770 
  
 -74 
  
 -163 
  
 770 
  
 -36 
  
 -125 
  
 -306 
  
 440 
  
 -259 
  
 -125 
  
 284 
  
 -74 
  
 -97 
  
 284 
  
 -36 
  
 -59 
  
 -1 
  982 
  
 2 147 
  
 -259 
  
 -95 
  
 2 147 
  
 -74 
  
 90 
  
 2 147 
  
 -36 
  
 128 
  
 -1 
  227 
  
 1 512 
  
 -259 
  
 25 
  
 1 512 
  
 -74 
  
 210 
  
 1 512 
  
 -36 
  
 248 
  
 7 
  
 340 
  
 -259 
  
 87 
  
 340 
  
 -74 
  
 272 
  
 340 
  
 -36 
  
 310 
  
 -1 
  215 
  
 1 356 
  
 -259 
  
 -118 
  
 698 
  
 -74 
  
 -591 
  
 432 
  
 -36 
  
 -819 
  
 -3 
  164 
  
 3 303 
  
 -259 
  
 -120 
  
 2 710 
  
 -74 
  
 -528 
  
 2 710 
  
 -36 
  
 -490 
  
 -2 
  402 
  
 2 530 
  
 -259 
  
 -131 
  
 1 819 
  
 -74 
  
 -658 
  
 1 792 
  
 -36 
  
 -647 
  
 -3 
  174 
  
 3 297 
  
 -259 
  
 -136 
  
 2 569 
  
 -74 
  
 -680 
  
 2 023 
  
 -36 
  
 -1 
  187 
  
 -776 
  
 912 
  
 -259 
  
 -124 
  
 433 
  
 -74 
  
 -418 
  
 433 
  
 -36 
  
 -380 
  
 -1 
  958 
  
 2 093 
  
 -259 
  
 -124 
  
 1 501 
  
 -74 
  
 -531 
  
 1 501 
  
 -36 
  
 -493 
  
 -1 
  046 
  
 1 186 
  
 -259 
  
 -120 
  
 520 
  
 -74 
  
 -601 
  
 382 
  
 -36 
  
 -701 
  
 -1 
  066 
  
 1 189 
  
 -259 
  
 -136 
  
 459 
  
 -74 
  
 -681 
  
 120 
  
 -36 
  
 -982 
  
 -3 
  695 
  
 3 833 
  
 -259 
  
 -121 
  
 3 163 
  
 -74 
  
 -606 
  
 2 518 
  
 -36 
  
 -1 
  213 
  
 -4 
  806 
  
 4 941 
  
 -259 
  
 -124 
  
 4 259 
  
 -74 
  
 -621 
  
 3 600 
  
 -36 
  
 -1 
  242 
  
 246 
  
 0 
  
 -259 
  
 -13 
  
 0 
  
 -74 
  
 171 
  
 0 
  
 -36 
  
 209 
  
 -3 
  578 
  
 3 718 
  
 -259 
  
 -118 
  
 3 059 
  
 -74 
  
 -593 
  
 2 782 
  
 -36 
  
 -832 
  
 -918 
  
 1 058 
  
 -259 
  
 -119 
  
 398 
  
 -74 
  
 -594 
  
 385 
  
 -36 
  
 -569 
  
 -1 
  653 
  
 1 785 
  
 -259 
  
 -127 
  
 1 092 
  
 -74 
  
 -635 
  
 419 
  
 -36 
  
 -1 
  270 
  
 -3 
  399 
  
 3 539 
  
 -259 
  
 -120 
  
 2 873 
  
 -74 
  
 -600 
  
 2 235 
  
 -36 
  
 -1 
  201 
  
 379 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Norrbottens län 
  
 Arjeplog 
  
 -127 
  
 -997 
  
 -2 
  348 
  
 -807 
  
 -4 
  279 
  
 155 
  
 -113 
  
 179 
  
 Arvidsjaur 
  
 -13 
  
 -860 
  
 -2 
  985 
  
 -259 
  
 -4 
  116 
  
 156 
  
 -105 
  
 179 
  
 Boden 
  
 44 
  
 -749 
  
 0 
  
 325 
  
 -380 
  
 151 
  
 -26 
  
 -3 
  121 
  
 Gällivare 
  
 44 
  
 -1 
  585 
  
 -2 
  528 
  
 -387 
  
 -4 
  455 
  
 152 
  
 2 
  
 -2 
  027 
  
 Haparanda 
  
 44 
  
 -798 
  
 -3 
  493 
  
 216 
  
 -4 
  030 
  
 184 
  
 -1 
  
 179 
  
 Jokkmokk 
  
 44 
  
 -1 
  781 
  
 -2 
  951 
  
 -1 
  104 
  
 -5 
  791 
  
 171 
  
 -56 
  
 -203 
  
 Kalix 
  
 -184 
  
 -759 
  
 -1 
  808 
  
 -246 
  
 -2 
  997 
  
 153 
  
 -48 
  
 -1 
  215 
  
 Kiruna 
  
 44 
  
 -1 
  570 
  
 -2 
  817 
  
 230 
  
 -4 
  113 
  
 136 
  
 56 
  
 -2 
  122 
  
 Luleå 
  
 44 
  
 -682 
  
 -196 
  
 324 
  
 -510 
  
 152 
  
 100 
  
 -2 
  638 
  
 Pajala 
  
 -184 
  
 -1 
  865 
  
 -4 
  283 
  
 4 
  
 -6 
  328 
  
 174 
  
 -151 
  
 179 
  
 Piteå 
  
 44 
  
 -715 
  
 -446 
  
 -85 
  
 -1 
  202 
  
 164 
  
 23 
  
 -1 
  052 
  
 Älvsbyn 
  
 -127 
  
 -752 
  
 -1 
  309 
  
 -512 
  
 -2 
  699 
  
 156 
  
 -72 
  
 -1 
  065 
  
 Överkalix 
  
 -298 
  
 -1 
  684 
  
 -2 
  494 
  
 -564 
  
 -5 
  040 
  
 171 
  
 -110 
  
 179 
  
 Övertorneå 
  
 -298 
  
 -1 
  879 
  
 -3 
  742 
  
 -728 
  
 -6 
  647 
  
 175 
  
 -138 
  
 179 
  
 Per kommungrupp (vägda medeltal) 
  
 Förort 
  
 19 
  
 43 
  
 0 
  
 21 
  
 82 
  
 -40 
  
 65 
  
 -136 
  
 Glesbygdskommun 
  
 -180 
  
 -394 
  
 -1 
  536 
  
 -216 
  
 -2 
  326 
  
 180 
  
 -123 
  
 167 
  
 Industrikommun 
  
 -8 
  
 43 
  
 -32 
  
 -114 
  
 -112 
  
 19 
  
 -72 
  
 26 
  
 Landsbygdskommun 
  
 -157 
  
 36 
  
 -207 
  
 9 
  
 -319 
  
 81 
  
 -106 
  
 179 
  
 Medelstor stad 
  
 18 
  
 -53 
  
 -124 
  
 112 
  
 -48 
  
 20 
  
 -49 
  
 -84 
  
 Storstad 
  
 44 
  
 43 
  
 -80 
  
 -137 
  
 -130 
  
 -88 
  
 75 
  
 15 
  
 Större stad 
  
 36 
  
 -4 
  
 -40 
  
 87 
  
 79 
  
 18 
  
 26 
  
 33 
  
 Övrig mindre kommun 
  
 -113 
  
 -1 
  
 -169 
  
 -23 
  
 -305 
  
 15 
  
 -67 
  
 99 
  
 Övrig större kommun 
  
 -46 
  
 17 
  
 -138 
  
 -38 
  
 -206 
  
 26 
  
 -64 
  
 17 
  
 Totalt 
  
 0 
  
 0 
  
 -115 
  
 0 
  
 -114 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Per kommungrupp (ovägda medeltal) 
  
 Förort 
  
 13 
  
 43 
  
 0 
  
 15 
  
 71 
  
 -31 
  
 55 
  
 -156 
  
 Glesbygdskommun 
  
 -182 
  
 -532 
  
 -1 
  747 
  
 -268 
  
 -2 
  728 
  
 183 
  
 -128 
  
 159 
  
 Industrikommun 
  
 -23 
  
 43 
  
 -56 
  
 -124 
  
 -160 
  
 39 
  
 -78 
  
 10 
  
 Landsbygdskommun 
  
 -181 
  
 31 
  
 -102 
  
 -44 
  
 -296 
  
 53 
  
 -117 
  
 179 
  
 Medelstor stad 
  
 18 
  
 -80 
  
 -172 
  
 108 
  
 -126 
  
 23 
  
 -50 
  
 -149 
  
 Storstad 
  
 44 
  
 43 
  
 -151 
  
 -92 
  
 -155 
  
 -53 
  
 66 
  
 71 
  
 Större stad 
  
 33 
  
 -16 
  
 -47 
  
 76 
  
 46 
  
 39 
  
 21 
  
 -6 
  
 Övrig mindre kommun 
  
 -110 
  
 -7 
  
 -186 
  
 -32 
  
 -334 
  
 12 
  
 -69 
  
 77 
  
 Övrig större kommun 
  
 -53 
  
 13 
  
 -147 
  
 -61 
  
 -248 
  
 52 
  
 -70 
  
 12 
  
 Totalt 
  
 -59 
  
 -51 
  
 -277 
  
 -45 
  
 -432 
  
 42 
  
 -56 
  
 15 
  
 Smith (vägda medeltal) 
  
 Stockholm 
  
 37 
  
 43 
  
 0 
  
 -67 
  
 13 
  
 -125 
  
 79 
  
 -164 
  
 Uppsala 
  
 1 
  
 43 
  
 0 
  
 147 
  
 191 
  
 -37 
  
 35 
  
 170 
  
 Södermanland 
  
 6 
  
 43 
  
 -98 
  
 31 
  
 -19 
  
 4 
  
 -32 
  
 179 
  
 Östergötland 
  
 16 
  
 43 
  
 0 
  
 61 
  
 120 
  
 -178 
  
 -13 
  
 175 
  
 Jönköping 
  
 42 
  
 43 
  
 0 
  
 -69 
  
 16 
  
 -124 
  
 -62 
  
 179 
  
 380 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 -4 
  059 
  
 4 187 
  
 -259 
  
 -131 
  
 3 476 
  
 -74 
  
 -657 
  
 2 781 
  
 -36 
  
 -1 
  315 
  
 -3 
  887 
  
 4 015 
  
 -259 
  
 -131 
  
 3 303 
  
 -74 
  
 -658 
  
 2 985 
  
 -36 
  
 -938 
  
 -3 
  376 
  
 3 494 
  
 -259 
  
 -142 
  
 2 741 
  
 -74 
  
 -709 
  
 1 994 
  
 -36 
  
 -1 
  419 
  
 -6 
  329 
  
 6 439 
  
 -259 
  
 -150 
  
 5 655 
  
 -74 
  
 -748 
  
 4 869 
  
 -36 
  
 -1 
  497 
  
 -3 
  669 
  
 3 813 
  
 -259 
  
 -115 
  
 3 493 
  
 -74 
  
 -250 
  
 3 493 
  
 -36 
  
 -212 
  
 -5 
  880 
  
 6 008 
  
 -259 
  
 -131 
  
 5 298 
  
 -74 
  
 -657 
  
 4 602 
  
 -36 
  
 -1 
  314 
  
 -4 
  108 
  
 4 232 
  
 -259 
  
 -135 
  
 3 506 
  
 -74 
  
 -676 
  
 2 793 
  
 -36 
  
 -1 
  351 
  
 -6 
  043 
  
 6 150 
  
 -259 
  
 -152 
  
 5 355 
  
 -74 
  
 -762 
  
 4 555 
  
 -36 
  
 -1 
  524 
  
 -2 
  897 
  
 3 009 
  
 -259 
  
 -147 
  
 2 235 
  
 -74 
  
 -736 
  
 1 461 
  
 -36 
  
 -1 
  472 
  
 -6 
  127 
  
 6 267 
  
 -259 
  
 -119 
  
 5 607 
  
 -74 
  
 -594 
  
 4 975 
  
 -36 
  
 -1 
  188 
  
 -2 
  067 
  
 2 187 
  
 -259 
  
 -139 
  
 1 445 
  
 -74 
  
 -696 
  
 711 
  
 -36 
  
 -1 
  393 
  
 -3 
  680 
  
 3 811 
  
 -259 
  
 -128 
  
 3 114 
  
 -74 
  
 -640 
  
 2 435 
  
 -36 
  
 -1 
  281 
  
 -4 
  800 
  
 4 931 
  
 -259 
  
 -128 
  
 4 232 
  
 -74 
  
 -643 
  
 3 551 
  
 -36 
  
 -1 
  286 
  
 -6 
  431 
  
 6 574 
  
 -259 
  
 -116 
  
 5 925 
  
 -74 
  
 -581 
  
 5 306 
  
 -36 
  
 -1 
  161 
  
 -29 
  
 240 
  
 -259 
  
 -48 
  
 34 
  
 -74 
  
 -69 
  
 5 
  
 -36 
  
 -60 
  
 -2 
  102 
  
 2 272 
  
 -259 
  
 -89 
  
 1 836 
  
 -74 
  
 -340 
  
 1 683 
  
 -36 
  
 -456 
  
 -139 
  
 326 
  
 -259 
  
 -72 
  
 71 
  
 -74 
  
 -142 
  
 32 
  
 -36 
  
 -143 
  
 -166 
  
 445 
  
 -259 
  
 20 
  
 224 
  
 -74 
  
 -16 
  
 207 
  
 -36 
  
 5 
  
 -161 
  
 446 
  
 -259 
  
 25 
  
 317 
  
 -74 
  
 81 
  
 244 
  
 -36 
  
 47 
  
 -128 
  
 382 
  
 -259 
  
 -6 
  
 80 
  
 -74 
  
 -122 
  
 80 
  
 -36 
  
 -84 
  
 155 
  
 178 
  
 -259 
  
 74 
  
 113 
  
 -74 
  
 194 
  
 79 
  
 -36 
  
 197 
  
 -259 
  
 455 
  
 -259 
  
 -64 
  
 243 
  
 -74 
  
 -91 
  
 203 
  
 -36 
  
 -93 
  
 -228 
  
 420 
  
 -259 
  
 -67 
  
 231 
  
 -74 
  
 -71 
  
 170 
  
 -36 
  
 -94 
  
 -114 
  
 374 
  
 -259 
  
 0 
  
 189 
  
 -74 
  
 0 
  
 151 
  
 -36 
  
 0 
  
 -61 
  
 272 
  
 -259 
  
 -48 
  
 58 
  
 -74 
  
 -78 
  
 10 
  
 -36 
  
 -88 
  
 -2 
  514 
  
 2 686 
  
 -259 
  
 -87 
  
 2 206 
  
 -74 
  
 -382 
  
 1 968 
  
 -36 
  
 -583 
  
 -190 
  
 379 
  
 -259 
  
 -70 
  
 104 
  
 -74 
  
 -160 
  
 56 
  
 -36 
  
 -170 
  
 -181 
  
 398 
  
 -259 
  
 -43 
  
 126 
  
 -74 
  
 -130 
  
 102 
  
 -36 
  
 -115 
  
 -302 
  
 581 
  
 -259 
  
 20 
  
 421 
  
 -74 
  
 45 
  
 334 
  
 -36 
  
 -4 
  
 -71 
  
 349 
  
 -259 
  
 19 
  
 151 
  
 -74 
  
 5 
  
 151 
  
 -36 
  
 43 
  
 99 
  
 224 
  
 -259 
  
 64 
  
 142 
  
 -74 
  
 167 
  
 97 
  
 -36 
  
 160 
  
 -314 
  
 511 
  
 -259 
  
 -62 
  
 282 
  
 -74 
  
 -107 
  
 227 
  
 -36 
  
 -123 
  
 -254 
  
 451 
  
 -259 
  
 -62 
  
 247 
  
 -74 
  
 -82 
  
 184 
  
 -36 
  
 -107 
  
 -432 
  
 652 
  
 -259 
  
 -39 
  
 408 
  
 -74 
  
 -98 
  
 337 
  
 -36 
  
 -132 
  
 -198 
  
 365 
  
 -259 
  
 -92 
  
 12 
  
 -74 
  
 -260 
  
 0 
  
 -36 
  
 -234 
  
 359 
  
 27 
  
 -259 
  
 127 
  
 0 
  
 -74 
  
 285 
  
 0 
  
 -36 
  
 323 
  
 131 
  
 142 
  
 -259 
  
 14 
  
 98 
  
 -74 
  
 155 
  
 98 
  
 -36 
  
 193 
  
 104 
  
 95 
  
 -259 
  
 -61 
  
 7 
  
 -74 
  
 37 
  
 0 
  
 -36 
  
 67 
  
 9 
  
 164 
  
 -259 
  
 -87 
  
 2 
  
 -74 
  
 -64 
  
 0 
  
 -36 
  
 -28 
  
 381 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2003:88 
  
 Tabell 1 Fortsättning 
  
 Kommun 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Upphör 
  
 vatten och 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 ålders- 
  
 fasta 
  
 avlopp 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 baserat 
  
 införande- 
  
 stats- 
  
 tillägg 
  
 bidrag 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 Kronoberg 
  
 41 
  
 43 
  
 0 
  
 -116 
  
 -32 
  
 141 
  
 -42 
  
 179 
  
 Kalmar 
  
 -8 
  
 43 
  
 -15 
  
 41 
  
 61 
  
 247 
  
 -77 
  
 179 
  
 Gotland 
  
 -13 
  
 43 
  
 -1 
  316 
  
 252 
  
 -1 
  034 
  
 317 
  
 -52 
  
 179 
  
 Blekinge 
  
 12 
  
 43 
  
 -25 
  
 -164 
  
 -134 
  
 -144 
  
 -27 
  
 179 
  
 Skåne 
  
 28 
  
 43 
  
 -121 
  
 101 
  
 51 
  
 9 
  
 -4 
  
 141 
  
 Halland 
  
 -95 
  
 43 
  
 0 
  
 187 
  
 135 
  
 -64 
  
 -38 
  
 179 
  
 Västra Götaland 
  
 -17 
  
 43 
  
 -10 
  
 -17 
  
 -1 
  
 34 
  
 -4 
  
 179 
  
 Värmland 
  
 -51 
  
 43 
  
 -101 
  
 -93 
  
 -202 
  
 226 
  
 -39 
  
 96 
  
 Örebro 
  
 -1 
  
 43 
  
 -59 
  
 78 
  
 61 
  
 -94 
  
 -36 
  
 121 
  
 Västmanland 
  
 3 
  
 43 
  
 0 
  
 41 
  
 87 
  
 104 
  
 -20 
  
 34 
  
 Dalarna 
  
 -31 
  
 33 
  
 -194 
  
 12 
  
 -179 
  
 20 
  
 -69 
  
 -204 
  
 Gävleborg 
  
 -59 
  
 43 
  
 -231 
  
 0 
  
 -247 
  
 -106 
  
 -39 
  
 -100 
  
 Västernorrland 
  
 -40 
  
 -18 
  
 -119 
  
 -55 
  
 -232 
  
 298 
  
 -29 
  
 -291 
  
 Jämtland 
  
 -81 
  
 -100 
  
 -981 
  
 43 
  
 -1 
  118 
  
 244 
  
 -68 
  
 179 
  
 Västerbotten 
  
 -67 
  
 -296 
  
 -456 
  
 -221 
  
 -1 
  040 
  
 193 
  
 4 
  
 -60 
  
 Norrbotten 
  
 -1 
  
 -969 
  
 -1 
  319 
  
 13 
  
 -2 
  276 
  
 156 
  
 14 
  
 -1 
  719 
  
 Totalt 
  
 0 
  
 0 
  
 -115 
  
 0 
  
 -114 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 382 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 Q 
  
 R 
  
 246 
  
 70 
  
 -259 
  
 56 
  
 0 
  
 -74 
  
 171 
  
 0 
  
 -36 
  
 209 
  
 409 
  
 52 
  
 -259 
  
 202 
  
 15 
  
 -74 
  
 349 
  
 15 
  
 -36 
  
 387 
  
 -590 
  
 1 316 
  
 -259 
  
 466 
  
 1 316 
  
 -74 
  
 651 
  
 1 316 
  
 -36 
  
 689 
  
 -127 
  
 251 
  
 -259 
  
 -135 
  
 25 
  
 -74 
  
 -177 
  
 25 
  
 -36 
  
 -139 
  
 196 
  
 168 
  
 -259 
  
 105 
  
 141 
  
 -74 
  
 263 
  
 126 
  
 -36 
  
 286 
  
 212 
  
 68 
  
 -259 
  
 21 
  
 0 
  
 -74 
  
 138 
  
 0 
  
 -36 
  
 176 
  
 208 
  
 113 
  
 -259 
  
 61 
  
 13 
  
 -74 
  
 147 
  
 10 
  
 -36 
  
 182 
  
 81 
  
 184 
  
 -259 
  
 6 
  
 101 
  
 -74 
  
 107 
  
 101 
  
 -36 
  
 145 
  
 51 
  
 126 
  
 -259 
  
 -83 
  
 64 
  
 -74 
  
 40 
  
 59 
  
 -36 
  
 73 
  
 205 
  
 203 
  
 -259 
  
 149 
  
 54 
  
 -74 
  
 185 
  
 0 
  
 -36 
  
 169 
  
 -432 
  
 621 
  
 -259 
  
 -71 
  
 281 
  
 -74 
  
 -225 
  
 194 
  
 -36 
  
 -275 
  
 -493 
  
 685 
  
 -259 
  
 -68 
  
 318 
  
 -74 
  
 -250 
  
 231 
  
 -36 
  
 -299 
  
 -255 
  
 399 
  
 -259 
  
 -115 
  
 140 
  
 -74 
  
 -189 
  
 119 
  
 -36 
  
 -171 
  
 -763 
  
 1 055 
  
 -259 
  
 33 
  
 981 
  
 -74 
  
 143 
  
 981 
  
 -36 
  
 181 
  
 -903 
  
 1 081 
  
 -259 
  
 -81 
  
 679 
  
 -74 
  
 -299 
  
 503 
  
 -36 
  
 -437 
  
 -3 
  825 
  
 3 944 
  
 -259 
  
 -140 
  
 3 211 
  
 -74 
  
 -689 
  
 2 506 
  
 -36 
  
 -1 
  356 
  
 -114 
  
 374 
  
 -259 
  
 0 
  
 189 
  
 -74 
  
 0 
  
 151 
  
 -36 
  
 0 
  
 383 
 Bilaga 4 SOU 2003:88 
  
 Tabell 2  
 Effekter av föreslagna förändringar – landsting 
 (kronor per invånare) 
  
 Landsting 
  
 Upphör 
  
 Till 
  
 Kostnads- 
  
 Summa 
  
 Inkomst- 
  
 Upphör 
  
 Summa 
  
 kallort 
  
 struktur- 
  
 utjämning 
  
 kostnads- 
  
 utjämning 
  
 fasta 
  
 bidraget 
  
 övrigt 
  
 utjämning 
  
 införande 
  
 tillägg 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 Stockholm 
  
 21 
  
 0 
  
 10 
  
 32 
  
 -13 
  
 -366 
  
 -347 
  
 Uppsala 
  
 21 
  
 0 
  
 2 
  
 23 
  
 -4 
  
 178 
  
 198 
  
 Södermanland 
  
 21 
  
 0 
  
 -44 
  
 -22 
  
 31 
  
 178 
  
 187 
  
 Östergötland 
  
 21 
  
 0 
  
 37 
  
 59 
  
 229 
  
 178 
  
 466 
  
 Jönköping 
  
 21 
  
 0 
  
 -102 
  
 -81 
  
 174 
  
 178 
  
 272 
  
 Kronoberg 
  
 21 
  
 -234 
  
 -66 
  
 -279 
  
 -79 
  
 178 
  
 -180 
  
 Kalmar 
  
 21 
  
 0 
  
 59 
  
 81 
  
 -157 
  
 178 
  
 102 
  
 Gotland 
  
 21 
  
 -1 
  426 
  
 -269 
  
 -1 
  674 
  
 -129 
  
 178 
  
 -1 
  625 
  
 Blekinge 
  
 21 
  
 -500 
  
 28 
  
 -451 
  
 172 
  
 178 
  
 -101 
  
 Skåne 
  
 21 
  
 0 
  
 -40 
  
 -19 
  
 54 
  
 178 
  
 214 
  
 Halland 
  
 21 
  
 0 
  
 -5 
  
 17 
  
 109 
  
 178 
  
 304 
  
 Västra Götaland 
  
 21 
  
 0 
  
 -43 
  
 -21 
  
 -36 
  
 178 
  
 121 
  
 Värmland 
  
 21 
  
 0 
  
 35 
  
 57 
  
 -159 
  
 178 
  
 76 
  
 Örebro 
  
 21 
  
 0 
  
 25 
  
 47 
  
 139 
  
 178 
  
 364 
  
 Västmanland 
  
 21 
  
 0 
  
 88 
  
 109 
  
 -102 
  
 178 
  
 186 
  
 Dalarna 
  
 21 
  
 0 
  
 80 
  
 102 
  
 47 
  
 178 
  
 327 
  
 Gävleborg 
  
 21 
  
 0 
  
 52 
  
 73 
  
 138 
  
 178 
  
 389 
  
 Västernorrland 
  
 -1 
  
 0 
  
 -15 
  
 -16 
  
 -306 
  
 -111 
  
 -433 
  
 Jämtland 
  
 4 
  
 -714 
  
 93 
  
 -617 
  
 -157 
  
 -658 
  
 -1 
  431 
  
 Västerbotten 
  
 -170 
  
 0 
  
 -20 
  
 -190 
  
 -119 
  
 -473 
  
 -781 
  
 Norrbotten 
  
 -510 
  
 0 
  
 203 
  
 -307 
  
 -134 
  
 -783 
  
 -1 
  224 
  
 Totalt 
  
 0 
  
 -32 
  
 0 
  
 -32 
  
 0 
  
 0 
  
 -32 
  
 384 
  
 SOU 2003:88 
  
 Bilaga 4 
  
 År 0 
  
 År 5 
  
 År 10 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 Struktur- 
  
 Nivå- 
  
 Summa 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 bidrag 
  
 justering 
  
 H 
  
 I 
  
 J 
  
 K 
  
 L 
  
 M 
  
 N 
  
 O 
  
 P 
  
 446 
  
 -189 
  
 -89 
  
 0 
  
 -50 
  
 -397 
  
 0 
  
 -20 
  
 -367 
  
 0 
  
 -189 
  
 9 
  
 0 
  
 -50 
  
 148 
  
 0 
  
 -20 
  
 178 
  
 0 
  
 -189 
  
 -2 
  
 0 
  
 -50 
  
 137 
  
 0 
  
 -20 
  
 167 
  
 0 
  
 -189 
  
 277 
  
 0 
  
 -50 
  
 416 
  
 0 
  
 -20 
  
 446 
  
 0 
  
 -189 
  
 83 
  
 0 
  
 -50 
  
 221 
  
 0 
  
 -20 
  
 251 
  
 301 
  
 -189 
  
 -68 
  
 234 
  
 -50 
  
 4 
  
 234 
  
 -20 
  
 34 
  
 21 
  
 -189 
  
 -66 
  
 0 
  
 -50 
  
 52 
  
 0 
  
 -20 
  
 82 
  
 1 753 
  
 -189 
  
 -60 
  
 1 426 
  
 -50 
  
 -249 
  
 1 426 
  
 -20 
  
 -219 
  
 500 
  
 -189 
  
 210 
  
 500 
  
 -50 
  
 349 
  
 500 
  
 -20 
  
 379 
  
 0 
  
 -189 
  
 25 
  
 0 
  
 -50 
  
 164 
  
 0 
  
 -20 
  
 193 
  
 0 
  
 -189 
  
 115 
  
 0 
  
 -50 
  
 254 
  
 0 
  
 -20 
  
 283 
  
 0 
  
 -189 
  
 -68 
  
 0 
  
 -50 
  
 71 
  
 0 
  
 -20 
  
 101 
  
 46 
  
 -189 
  
 -67 
  
 0 
  
 -50 
  
 26 
  
 0 
  
 -20 
  
 56 
  
 0 
  
 -189 
  
 175 
  
 0 
  
 -50 
  
 314 
  
 0 
  
 -20 
  
 344 
  
 0 
  
 -189 
  
 -3 
  
 0 
  
 -50 
  
 136 
  
 0 
  
 -20 
  
 165 
  
 0 
  
 -189 
  
 138 
  
 0 
  
 -50 
  
 277 
  
 0 
  
 -20 
  
 307 
  
 0 
  
 -189 
  
 201 
  
 0 
  
 -50 
  
 339 
  
 0 
  
 -20 
  
 369 
  
 550 
  
 -189 
  
 -72 
  
 125 
  
 -50 
  
 -358 
  
 0 
  
 -20 
  
 -453 
  
 1 555 
  
 -189 
  
 -66 
  
 1 153 
  
 -50 
  
 -328 
  
 796 
  
 -20 
  
 -656 
  
 903 
  
 -189 
  
 -67 
  
 497 
  
 -50 
  
 -335 
  
 132 
  
 -20 
  
 -670 
  
 1 342 
  
 -189 
  
 -70 
  
 923 
  
 -50 
  
 -351 
  
 542 
  
 -20 
  
 -702 
  
 221 
  
 -189 
  
 0 
  
 82 
  
 -50 
  
 0 
  
 53 
  
 -20 
  
 0 
  
 385