Bättre inomhusmiljö 
 Slutbetänkande av Byggnadsmiljöutredningen 
 Stockholm 2005 
 SOU 2005:55 
 SOU och Ds kan köpas från Jennings kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Jennings Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på 
 http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av XGS Grafisk Service 
 Stockholm 2005 
 ISBN  
 91-38-22375-9 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 I februari 2004 tillkallades jag som utredare för frågor om fukt, mögel och buller i byggnader m.m. I april 2004 tillsattes en expert- grupp som stöd i mitt arbete. 
 I december 2004 fick jag tilläggsdirektiv för att utreda organisa- tionen av och verksamheten vid Fonden för fukt- och mögelskador. 
 Den 2 juli 2004 överlämnade jag ett delbetänkande, i enlighet med direktiven, som handlade om delmål för fukt och mögel samt buller i inomhusmiljön. 
 Härmed överlämnar jag slutbetänkande i enlighet med direktiven. 
 Stockholm i juni 2005 
 Pham 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 1 
  
 Uppdraget ................................................................. 
  
 15 
  
 1.1 
  
 Byggnadsmiljöutredningen ..................................................... 
  
 15 
  
 1.2 
  
 Expertgrupp.............................................................................. 
  
 15 
  
 1.3 
  
 Direktiven................................................................................. 
  
 15 
  
 1.4 
  
 Tilläggsdirektiv......................................................................... 
  
 16 
  
 1.5 
  
 Delrapport ................................................................................ 
  
 16 
  
 1.6 
  
 Arbetets bedrivande................................................................. 
  
 17 
  
 2 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål............................... 
  
 19 
  
 2.1 
  
 Roll och uppbyggnad............................................................... 
  
 19 
  
 2.2 
  
 Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö ................................. 
  
 20 
  
 2.3 
  
 Mål för folkhälsan .................................................................... 
  
 25 
  
 3 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö ........................... 
  
 27 
  
 3.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 27 
  
 3.2 
  
 Plan- och bygglagen................................................................. 
  
 27 
  
 3.3 
  
 Lag om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m......... 
  
 29 
  
 3.4 
  
 Lag om byggfelsförsäkring...................................................... 
  
 33 
  
 3.5 
  
 Miljöbalken............................................................................... 
  
 34 
  
 3.6 
  
 Arbetsmiljölagstiftning............................................................ 
  
 39 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2005:55 
  
 3.7 
  
 Brukarnas rättigheter enligt gällande regelverk...................... 
  
 40 
  
 3.8 
  
 Analys av lagstiftningen som gäller inomhusluften ............... 
  
 44 
  
 4 
  
 Tillsyn av kommuner och länsstyrelser .......................... 
  
 49 
  
 5 
  
 Frivilligt arbete med miljöfrågor ................................... 
  
 53 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 53 
  
 5.2 
  
 Byggsektorns kretsloppsråd .................................................... 
  
 53 
  
 5.3 
  
 Miljöinventering i befintlig bebyggelse – MIBB .................... 
  
 54 
  
 6 
  
 Byggnadsfaktorer som påverkar inomhusmiljön .............. 
  
 57 
  
 6.1 
  
 Placering.................................................................................... 
  
 57 
  
 6.2 
  
 Konstruktion ............................................................................ 
  
 57 
  
 6.3 
  
 Installationer............................................................................. 
  
 58 
  
 6.4 
  
 Material ..................................................................................... 
  
 58 
  
 6.5 
  
 Kombination konstruktion och material ................................ 
  
 59 
  
 6.6 
  
 Underhåll .................................................................................. 
  
 59 
  
 6.7 
  
 Skötsel....................................................................................... 
  
 59 
  
 6.8 
  
 Byggnadsarbetet ....................................................................... 
  
 59 
  
 6.9 
  
 Regler ........................................................................................ 
  
 60 
  
 6.10 
  
 Orsak till fuktskador................................................................ 
  
 60 
  
 7 
  
 Fel och skador i byggnader .......................................... 
  
 61 
  
 8 
  
 Inomhusmiljö och hälsa .............................................. 
  
 67 
  
 8.1 
  
 Delmålet för inomhusmiljön ................................................... 
  
 67 
  
 8.2 
  
 Olika källor till kunskap .......................................................... 
  
 68 
  
 8.3 
  
 Upplevda brister i inomhusmiljön .......................................... 
  
 69 
  
 8.4 
  
 Ventilation ................................................................................ 
  
 70 
  
 6 
  
 SOU 2005:55 
  
 Innehåll 
  
 8.5 
  
 Fuktskador ............................................................................... 
  
 72 
  
 8.6 
  
 Kemiska ämnen i inomhusmiljön............................................ 
  
 73 
  
 8.7 
  
 Samhällsbuller........................................................................... 
  
 75 
  
 9 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll – OVK ......................... 
  
 79 
  
 9.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 79 
  
 9.2 
  
 Situationen innan ventilationskontroller blev 
  
 obligatoriska ............................................................................. 
  
 80 
  
 9.3 
  
 Erfarenheter av de första årens OVK ..................................... 
  
 81 
  
 9.4 
  
 Undantag från ventilationskontrollen .................................... 
  
 86 
  
 9.5 
  
 Kommunernas tillsyn och utvärderingar................................ 
  
 87 
  
 9.6 
  
 Effekter av obligatorisk ventilationskontroll ......................... 
  
 89 
  
 10 
  
 Byggnadsdeklarationer................................................ 
  
 93 
  
 10.1 
  
 Informationen om byggnader ................................................. 
  
 93 
  
 10.2 
  
 Möjligheter att ställa krav på byggnadsägare.......................... 
  
 94 
  
 10.3 
  
 Obligatoriska och frivilliga deklarationer............................... 
  
 95 
  
 10.4 
  
 Byggnadsdeklarationer som kunskapskälla ............................ 
  
 95 
  
 10.5 
  
 Byggnadsägarens arbete för inomhusmiljön .......................... 
  
 96 
  
 10.6 
  
 OVK och energiprestanda i byggnadsdeklarationen ............. 
  
 97 
  
 10.7 
  
 Cohen i byggnadsdeklarationen .............................................. 
  
 98 
  
 10.8 
  
 Intervall för byggnadsdeklarationer........................................ 
  
 98 
  
 10.9 
  
 Register för byggnadsdeklarationer........................................ 
  
 99 
  
 10.10Kostnader för byggnadsdeklarationer .................................... 
  
 99 
  
 11 
  
 Energideklarationer .................................................. 
  
 101 
  
 11.1 
  
 EG-direktiv............................................................................. 
  
 101 
  
 11.2 
  
 Vad är energiprestanda?......................................................... 
  
 101 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2005:55 
  
 11.3 
  
 Krav på metodik för energiprestanda.................................... 
  
 102 
  
 11.4 
  
 Jämförelse mellan byggregler och krav på 
  
 energideklaration.................................................................... 
  
 102 
  
 11.5 
  
 Tillgänglighet för energideklaration...................................... 
  
 103 
  
 11.6 
  
 Register för energideklarationer............................................ 
  
 103 
  
 11.7 
  
 Energiexperter ........................................................................ 
  
 103 
  
 11.8 
  
 Tidsplan för ikraftträdande.................................................... 
  
 104 
  
 11.9 
  
 Omfattningen på energideklarering ...................................... 
  
 104 
  
 12 
  
 Buller i inomhusmiljön .............................................. 
  
 107 
  
 13 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador 
  
 – Småhusskadenämnden........................................... 
  
 115 
  
 13.1 
  
 Direktivet................................................................................ 
  
 115 
  
 13.2 
  
 Regelverket ............................................................................. 
  
 116 
  
 13.3 
  
 Styrelse och handläggning ..................................................... 
  
 117 
  
 13.4 
  
 Bakgrunden till Småhusskadenämndens verksamhet........... 
  
 118 
  
 13.5 
  
 Skadornas omfattning i småhus............................................. 
  
 119 
  
 13.6 
  
 Verksamheten vid Småhusskadenämnden ............................ 
  
 123 
  
 14 
  
 Slutsatser och förslag................................................ 
  
 129 
  
 14.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 129 
  
 14.2 
  
 Ventilationskontroll............................................................... 
  
 129 
  
 14.2.1 Syftet............................................................................ 
  
 129 
  
 14.2.2 Regelverket.................................................................. 
  
 133 
  
 14.2.3 Efterlevnad .................................................................. 
  
 135 
  
 14.2.4 Undantag ..................................................................... 
  
 136 
  
 14.3 
  
 Småhusskadenämnden ........................................................... 
  
 136 
  
 14.4 
  
 Expertgruppen om fel och skador i byggnader och 
  
 anläggningar............................................................................ 
  
 138 
  
 8 
  
 SOU 2005:55 
  
 Innehåll 
  
 14.5 
  
 Regler för buller i inomhusmiljön......................................... 
  
 146 
  
 14.6 
  
 Konsekvenser av mina förslag ............................................... 
  
 146 
  
 Litteraturförteckning ........................................................ 
  
 149 
  
 Bilaga 1: Expertgruppens sammansättning ......................... 
  
 155 
  
 Bilaga 2: Kommittédirektiv (Dir.2004:16).......................... 
  
 157 
  
 Bilaga 3: Tilläggsdirektiv (Dir.2004:161) ........................... 
  
 169 
  
 9 
 Sammanfattning 
 Jag har haft till uppdrag att utreda i vad mån syftet med den obligatoriska ventilationskontrollen har uppnåtts och föreslå de förändringar i gällande bestämmelser som är lämpliga, föreslå organisation och arbetssätt för en permanent expertgrupp med uppgift att samla in, analysera och föra ut information om fel och skador i byggnader och anläggningar samt redovisa brister i nu- varande regelsystem avseende bl.a. tillämpnings- och tillsynsvägled- ning beträffande bullerförhållandena i inomhusmiljön och föreslå förändringar. Jag fick även ett tilläggsuppdrag att utreda olika organisatoriska utvecklingsalternativ för Fonden för fukt- och mögelskador. 
 Lagstiftningen 
 Det finns en rad lagar och regler som tar upp inomhusmiljön. Grunden utgörs av plan- och bygglagen, som tillsammans med byggnadsverkslagen och miljöbalken utgör ramarna för hur lagstift- ningen kan medverka till en god inomhusmiljö. 
 Lagarna utgör samtidigt en komplex väv, som tillsammans med regeringens förordningar och myndigheternas föreskrifter kan förefall svåröverskådliga. Samtidigt finns det regler som gör att det går att påverka förutsättningarna för en god inomhusmiljö. 
 Deklarationer 
 Det brukar hävdas att det finns lite kunskap om vad en byggnad innehåller. Det saknas kunskap om innehållet i byggnaderna och förbrukningen av väsentliga nyttigheter. Ett försök att råda bot på detta har varit förslag om att införa byggnadsdeklarationer respek- tive energideklarationer. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:55 
  
 Det finns förslag om att införa obligatoriska byggnadsdeklara- tioner. Dessa ska inte innebära någon ytterligare plikt för bygg- nadsägaren att genomföra kontroller eller besiktningar. Deklara- tionerna skulle innehålla radonvärdet i byggnaden om sådan har genomförts samt resultatet av den senaste obligatoriska ventila- tionskontrollen. I det falla obligatoriska energideklarationer ska införas ska även denna fogas till byggnadsdeklarationen. Ett regis- ter över byggnadsdeklarationer ska byggas upp på Lantmäteriver- ket, enligt förslaget. 
 Enligt beslut i EU ska samtliga medlemsländer upprätta energi- deklarationer för samtliga byggnader i syfte att göra ägare och brukare medvetna om energiförbrukningen i byggnaden. Energi- deklarationer föreslås ska införas successivt i Sverige med början 2006. 
 Obligatorisk ventilationskontroll 
 Jag har haft i uppdrag att utvärdera den ventilationskontroll som varit obligatorisk sedan 1992. Under den första perioden var enga- gemanget stort och det gjordes ett flertal utvärderingar av hur stor andel av olika hustyper som hade genomfört OVK. Under senare år har intresset falnat, det saknas aktuella uppgifter om genomförda OVK under senare år och det är i praktiken omöjligt att få en över- blick över statusen på byggnadernas ventilationssystem. Från kom- munernas sida kan man i flera fall notera ett svalnat intresse, inte minst sedan regeringsrätten i en dom fastställde att kommunerna inte har möjlighet att ta ut en avgift för sin hantering av ventilations- kontrollerna. 
 Jag menar att det för närvarande saknas kunskap om effekterna av ventilationskontrollen. Det finns därför inte underlag att för- ändra regelverket som kringgärdar den obligatoriska ventilations- kontrollen utom på tre marginella områden. För det första måste det vara entydigt att ventilationskontrollen ska ställas mot den faktiska verksamhet som bedrivs i lokalen eller byggnaden, dvs. ett ventilationssystem kan endast vara godkänt mot en viss omfattning av verksamheten. För det andra bör det vara obligatoriskt att genomföra ventilationskontroll även för en- och tvåbostadshus i samband med försäljning av huset, när byggnadsdeklarationer i dessa sammanhang blir obligatoriska. För det tredje bör kommu- 
 12 
  
 SOU 2005:55 
  
 Sammanfattning 
  
 nernas hinder att ta ut avgifter för sina kostnader i samband med hanteringen av ventilationskontroller undanröjas. 
 Samtidigt förordar jag att det genomförs undersökningar om ventilationskontrollens omfattning och kostnader, för att få en samlad bild av statusen på ventilationssystemen i svenska byggna- der. Det bör också genomföras vetenskapliga undersökningar som penetrerar frågan om sambandet mellan ventilationen och hälsotill- ståndet. En av bakgrunderna till den obligatoriska ventilations- kontrollen var den ökande förekomsten av allergi, inte minst bland barn och ungdomar. För att skapa ökat engagemang för ventila- tionskontrollerna är det, enligt min mening, nödvändigt att studera om argumenten för den omfattande ventilationskontrollen håller. 
 Småhusskadenämnden 
 I ett tilläggsuppdrag har jag haft i uppgift att utreda förutsätt- ningarna för en fortsättning på Småhusskadenämndens arbete. Enligt beslut under 2005 har nämndens mandat utökats så att småhus yngre än 30 år kan få bidrag för fukt- och mögelskador, jämfört med 25 år tidigare. Huset måste dock vara byggt senast 1988 för att vara berättigat till bidrag från nämnden. 
 Jag anser att det saknas underlag för att återigen ändra på om- fattningen på nämndens arbete. Det innebär å andra sidan att nämndens arbete successivt kommer att minska i omfattning, både genom att antalet aktuella årgångar som kan bli föremål för bidrag minskar och den självrisk som aktuella årgångar måste betala blir allt högre. 
 Samtidigt är det viktigt att ta vara på den kompetens som finns inom nämndens kansli. De har gjort ett mycket gott arbete, om- vittnat av alla och har byggt upp ett mycket kompetent nätverk av konsulter som genomför de besiktningar som alltid föregår nämn- dens förslag till insatser. Jag anser att det vore olyckligt att inte ta vara på den kompetens som nämndens kansli besitter. I det följande föreslår jag därför att kansliet kan bilda embryo till det kansli som expertgruppen för byggfel och skador ska ha till sitt förfogande. 
 Jag har även haft att utreda nämndens ställning i framtiden. För närvarande utgör nämnden en egen myndighet, men kansliets per- sonal har sin anställning i kammarkollegiet, från vilken nämnden även köper kamerala tjänster som kontroll och utbetalning av 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:55 
  
 bidrag och exempelvis konsultkostnader. Jag har haft att fundera över om Småhusskadenämnden ska inordnas i Boverkets organisa- tion eller fortsätta som självständig myndighet. 
 Jag föreslår att Småhusskadenämnden inordnas i Boverkets orga- nisation, men att kansliet även framgent lokaliseras till Stockholm. Vidare bör Boverket köpa administrativa och kamerala tjänster som Kammarkollegiet idag bistår nämnden med. Därmed kan man ta vara på Kammarkollegiets kompetens och slippa bygga upp mot- svarande kompetens inom en annan myndighet. 
 Expertgruppen för byggfel och skador 
 Jag har haft till uppgift att utreda hur en expertgrupp med uppgift att samla in erfarenheter av och kunskaper om, samt informera om de byggfel och skador som i olika sammanhang uppstår. Mitt uppdrag var att studera två olika organisatoriska modeller. 
 Jag förordar att expertgruppen byggs upp som en självständig avdelning inom Boverket med lokalisering till Stockholm och med Småhusskadenämndens kansli som embryot till ett kansli för expertgruppen. Själva expertgruppen bör bestå av olika experter med olika bakgrunder och olika kompetenser. 
 Inomhusbuller 
 Jag har även utrett frågan om det krävs förtydligande av de regler som gäller för inomhusbullret och att överbrygga de skilda regler som olika myndigheter haft. 
 Jag konstaterar att de skillnader som funnits mellan myndig- heterna nu är undanröjda. I princip anser jag att regelverket om inomhusbullret är tillfredsställande, åtminstone avseende befintliga byggnader. Mitt uppdrag har inte varit att utreda planprocessens förutsättningar att ta hänsyn till kommande byggnaders inomhus- buller. 
 14 
 1 Uppdraget 
  
 1.1 
  
 Byggnadsmiljöutredningen 
  
 Regeringen beslutade den 12 februari 2004 om direktiv för en ut- redare angående frågor om fukt, mögel och buller i byggnader m.m. Miljöminister Johnson bemyndigades att tillkalla en särskild utredare för uppdraget. Pham förordnades som utredare för uppdraget. 
 Utredningen har antagit namnet Byggnadsmiljöutredningen. 
  
 1.2 
  
 Expertgrupp 
  
 Den 26 april förordnades en expertgrupp för att bistå utredaren. Expertgruppens sammansättning har varierat något under utrednings- arbetet, men har bestått av representanter för organisationer och myndigheter av relevans för uppdraget. Expertgruppen har haft 10 sammanträden. 
 Sammansättningen på gruppen framgår av bilaga 1. 
  
 1.3 
  
 Direktiven 
  
 Uppdraget innehöll ursprungligen fem uppgifter: 
  
 1. 
  
 Delmål ska föreslås för att komma till rätta med fukt och mögel i befintliga byggnader. Byggnaderna ska vara fördelade på olika kategorier, t.ex. skolor och förskolor mm. Förslag ska lämnas till lämpliga och kostnadseffektiva åtgärder. Målgrupper för åtgärderna ska anges. 
  
 2. 
  
 Brister i nuvarande regelsystem ska redovisas när det gäller väg- ledning för tillsyn och tillämpning av bullerförhållandena i inom- 
  
 15 
  
 Uppdraget 
  
 SOU 2005:55 
  
 husmiljön. Redovisningen ska göras i samråd med berörda myndigheter. Förslag till förändringar ska lämnas. 
  
 3. 
  
 Delmål ska föreslås när det gäller buller i inomhusmiljön. För- slag till lämpliga och kostnadseffektiva åtgärder ska lämnas. Målgrupper för åtgärderna ska anges. 
  
 4. 
  
 Redovisning om syftet med den obligatoriska ventilations- kontrollen har uppnåtts ska göras. De erfarenheter man haft hittills ska ligga till grund för förslag till lämpliga förändringar i gällande bestämmelser. 
  
 5. 
  
 Förslag ska lämnas om organisation och arbetssätt för en per- manent expertgrupp. Gruppen ska samla in, analysera och föra ut information om fel och skador i byggnader och anläggningar. 
  
 De ursprungliga direktiven framgår i sin helhet av bilaga 2. 
  
 1.4 
  
 Tilläggsdirektiv 
  
 Regeringen fattade den 2 december 2004 beslut om tilläggsdirektiv till utredningen. Jag ska se över möjligheterna till olika organisato- riska utvecklingsalternativ för Fonden för fukt- och mögelskador. Två alternativa lösningar skulle belysas. Ett där stödet till ägare av småhus avvecklades naturligt enligt bestämmelserna i förordningen. Ett annat där verksamheten inom fonden förs över till Boverket. Samtidigt var utredaren fri att pröva också andra alternativa lösningar. 
 Tilläggsdirektiven framgår av bilaga 3. 
  
 1.5 
  
 Delrapport 
  
 Förslag beträffande delmål för att komma till rätta med fukt och mögel i befintliga byggnader samt delmål när det gäller buller i inomhusmiljön skulle föreläggas miljöministern senast den 30 juni 2004. En promemoria överlämnades också till miljöminister Johnson den 1 juli 2004. 
 I denna rapport redovisas övriga uppdrag som jag haft att ta ställning till. 
 16 
  
 SOU 2005:55 
  
 Uppdraget 
  
 1.6 
  
 Arbetets bedrivande 
  
 Under arbetets gång har ett flertal kontakter tagits med utred- ningar och kommittéer som Byggnadsmiljöutredningen varit berörd av. Vidare har myndigheter, organisationer och fastighetsägare varit i kontakt med utredningen. 
 Utredningen har haft kontakt med utredningen om byggnads- deklarationer och byggfelsförsäkringar, med bl.a. energideklarations- utredningen, kulturbyggnadsutredningen, plan- och bygglagsutred- ningen. Vidare har utredningen besökt Fonden för småhusskador och Boverket. 
 Utredningen har följt försöksverksamheten med undantag från OVK som ett antal fastighetsägare fått och som bedrivits av Boverket. Utredningen har även gjort studiebesök i Moderna Muséet. En lång rad organisationer, forskare och enskilda har hört av sig till utredningen och överläggningar har hållits med ett flertal av dessa. 
 17 
  
 2 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 2.1 
  
 Roll och uppbyggnad 
  
 Miljöpolitiken är till stor del uppbyggd kring ett antal övergripande mål för samhället i stort. Det handlar om att ställa om Sverige till ett hållbart samhälle, hållbart i såväl ekologiskt, som socialt och ekonomiskt avseende. I allt väsentligt ansluter sig den svenska miljöpolitiken i denna del till  
 Brundtland-kommissionens 
  slut- satser, en  
 FN-grupp 
  som i en rapport år 1987, Vår gemensamma framtid, formulerade den hoppfulla framtidsvisionen: Mänsklig- heten har förmåga att skapa en hållbar utveckling – att försäkra sig om att utvecklingen tillgodoser dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov. 
 Sverige har som nation anslutit sig till de globala miljömålen och aktivt verkat för en progressiv internationell miljöpolitik. De främsta styrmedlen har varit att med lagstiftning förändra beteen- det hos företag, enskilda och myndigheter. Även ekonomiska styrmedel har fått en allt viktigare funktion inom miljöpolitiken, inte minst genom den på senare tid utvecklade handeln med ut- släppsrättigheter. Upplysning och opinionsbildning har varit medel att fästa uppmärksamheten på vikten av ändrat beteende och bety- delsen av att vara varsam med vår gemensamma miljö. 
 Miljömålens roll 
 Målen spelar dock en central roll för miljöpolitiken. Även om man traditionellt skiljer på mål och medel inom politiken, kan man med visst fog hävda att miljömålen även blivit ett medel att skärpa in- sikten om de krav som miljöpolitiken kommer att ställa på oss alla i framtiden. I vissa fall kan dock mål vara en enkel utväg när politi- Winters inte kan vara tillräckligt kraftfull för att lösa problemen, mål- formuleringar kostar inget och ligger de tillräckligt långt fram i 
 19 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 SOU 2005:55 
  
 tiden behöver de som formulerade dem inte vara med om att ut- värdera resultatet. 
 Miljökvalitetsmålen 
 Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa genera- tion lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i Sverige är lösta. Riksdagen satte våren 1999 upp 15 olika miljökvalitetsmål, som anger vilket tillstånd som ska uppnås i ett generationsperspektiv. Bland de nationella miljökvalitetsmålen finns begränsad klimat- påverkan, frisk luft och giftfri miljö. Inom vart och ett av miljö- kvalitetsmålen finns dessutom delmål. I en proposition som lades fram den 10 maj 2005 föreslog regeringen att målen skulle kom- pletteras med ett 16:e miljökvalitetsmål, ett rikt växt- och djurliv. 
 Målen läggs fast av riksdagen. De utvärderas fortlöpande. Ansvaret för arbetet med miljömålen är fördelat på olika myndigheter. 
 Utvärderingar 
 Miljömålsrådet ska vart fjärde år redovisa resultatet av en fördjupad utvärdering till regeringen. Den första fördjupade utvärderingen överlämnades till regeringen i februari 2004. 
  
 2.2 
  
 Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö 
  
 För den här utredningen är det målet God bebyggd miljö som är relevant. Ansvarig myndighet för detta miljömål är Boverket. Myn- dighetens vision är att alla människor ska ha hög kvalitet i sitt boende. 
 I det av riksdagen fastställda miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö heter det att städer, tätorter och annan bebyggelse skall ut- göra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god re- gional och global miljö, att natur- och kulturvärden skall tas till vara och utvecklas samt att byggnader och anläggningar skall lokaliseras och utformas på ett miljömässigt sätt och så att en lång- siktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. 
 20 
  
 SOU 2005:55 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 Delmålen 
 Inom området finns för närvarande tio olika delmål: 
  
 Planeringsunderlag 
  
 Kulturhistoriskt värdefull bebyggelse 
  
 Buller 
  
 Uttag av naturgrus 
  
 Deponerat och genererat avfall 
  
 Avfallsdeponier 
  
 Energianvändning m.m. i byggnader 
  
 Inomhusmiljö 
  
 Matavfall från hushåll, restauranger, storkök och butiker 
  
 Matavfall från livsmedelsindustrier m.m. 
  
 De olika delmålen ska uppnås mellan 2005 och 2020. 
 De åtta första delmålen har utvärderats av Boverket och en av- stämning har gjorts av miljömålsrådet. Regeringen gör i miljömåls- propositionen bedömningen att det är osäkert om miljökvalitets- målet kan nås inom en generation. 
 För Byggnadsmiljöutredningen är det främst delmålen om buller respektive inomhusmiljö som är av betydelse. 
 Buller 
 Bullermålet innebär att antalet människor som utsätts för trafik- bullerstörningar i bostäder ska ha minskat med fem procent till år 2010 jämfört med 1998. Det betyder exempelvis att bullernivån inomhus i genomsnitt inte ska överstiga 30 dB (A) och nattetid ska bullernivån aldrig överstiga 45 dB (A). Totalt beräknas 840 000 människor bo i bostäder med störande trafikbuller inomhus, ett buller som kan leda till hälsoeffekter som sömnstörningar, ökad risk för hjärt- kärlsjukdom, försämrad förmåga att uppfatta och förstå tal samt inlärningssvårigheter. Den helt dominerande buller- källan kommer från vägtrafiken och 85 procent av trafikbullret finns längs kommunala vägar, vilket sätter fokus på den kommu- nala planeringen. För närvarande ökar trafikbelastningen och be- dömningen är att delmålet blir mycket svårt att uppnå. Tvärtom riskerar, enligt t.ex. Miljömålsrådet, allt fler att utsättas för höga bullernivåer. Delmålet är dessutom mycket långt från målet om en god ljudmiljö totalt sett i samhället. Boverket har därför föreslagit 
 21 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 SOU 2005:55 
  
 en översyn av formuleringen av delmålet, där fokus läggs mer på hälsoeffekter och andelen människor som är störda av buller. Re- geringen anser dock i miljömålspropositionen att delmålet om trafikbuller ska behållas sin nuvarande formulering. Regeringen konstaterar också att delmålet blir svårt att uppnå. 
 Inomhusmiljö 
 Inomhusmiljön ska till år 2020 åtgärdas så att byggnader och deras egenskaper inte påverkar hälsan negativt. Det innebär att samtliga byggnader där människor vistas ofta eller under längre tid senast år 2015 ska ha en dokumenterat fungerande ventilation, att radon- halten i alla skolor och förskolor år 2010 är lägre än 200 Bq/m3 luft och att radonhalten i alla bostäder år 2020 är lägre än 200 Bq/m3 luft. Boverket konstaterar att radonmätning har utförts i alltför få bostäder och lokaler. Därför finns det en osäkerhet om sanerings- behovet. Beträffande ventilationsmålet är bilden inte tillräckligt tydlig. Boverket menar i sin utvärdering att det blir svårt att nå målet eftersom det saknas system för kontroll av ventilation för stora delar av bostadsbeståndet. Regeringen föreslår i miljömåls- propositionen inga förändringar av delmålet om inomhusmiljön. 
 Delrapport 
 Byggnadsmiljöutredningen hade i uppdrag att precisera ytterligare mål för inomhusmiljön, avseende fukt och mögel samt buller. I del- rapporten angående dessa delmål konstaterades att kunskaps- underlaget är bristfälligt. Det är allmänt vedertaget att det finns ett samband mellan fukt- och mögelskador och sjukdomstillstånd, däremot saknas kunskaper om de direkta orsakssambanden, om- fattningen på sådana skador och inomhusbuller. Vidare saknas kun- skap om utvecklingen, dvs. om skadorna ökar eller minskar över tiden, vilket är väsentligt inte minst eftersom plan- och bygglagen ändrades i mitten på  
 1990-talet 
  så att kontrollen av reglernas efter- levnad i ökad utsträckning överlåtits på byggherrarna själva. Slut- ligen saknas kunskap om kostnaderna för att åtgärda problemen, även om det finns vedertagna beräkningar av kostnaderna för att åtgärda småhus. Utredningen föreslog att delmålen om fukt- och mögelskador samt inomhusbuller inom målet god bebyggd miljö 
 22 
  
 SOU 2005:55 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 bör utformas så att hälften av alla prioriterade åtgärder ska vara åt- gärdade år 2015 när det gäller förskolor och skolor samt att hälften av prioriterade åtgärder när det gäller bostäder och övriga bygg- nader ska vara åtgärdade år 2020. Målet förutsätter en förhållande- vis omfattande kartläggning som kommer att innebära besiktningar av ett representativt urval byggnader inom olika kategorier och med olika byggnadsår. 
 Jag beräknade att kostnaden för en sådan kartläggning och prio- ritering kommer att uppgå till omkring 20 miljoner kronor. Sam- tidigt är kartläggningen beräknad att pågå mellan 2005 och 2011, dvs. sju år. Det gör en genomsnittlig kostnad på 2,8 miljoner kro- nor om året. 
 Jag anser att det är naturligt att tillsynsmyndigheten för miljö- målet God bebyggd miljö, Boverket, får huvudansvaret för kart- läggning och prioritering. Samtidigt är det nödvändigt att involvera flera myndigheter och organisationer i arbetet. Det faller sig natur- ligt att forskningsrådet Formas, som ansvarar för byggforskningen i landet och som nyligen avslutat forskningsprogrammet Det sunda huset, involveras i arbetet. Det är vidare angeläget att Socialstyrel- sen, Folkhälsoinstitutet och Småhusskadenämnden ges möjlighet att medverka i arbetet, mot bakgrund av de kunskaper som finns beträffande de hälsomässiga aspekterna och den miljöhälsoenkät som regelbundet genomförs. Det är vidare en angelägenhet för kommunerna, med det särskilda ansvar som miljöförvaltningarna har. Kommunerna bör spela en aktiv roll i arbetet med kartläggning och prioritering. Fastighetsägare är en viktig målgrupp för arbetet med en kartläggning av skadesituationen i olika byggnader. Slut- ligen är det också viktigt att brukarna av byggnader involveras i arbetet med kartläggning och prioritering. 
 Jag föreslog att det under hösten 2004 utarbetas underlag för det uppdrag som Boverket bör få. Underlaget bör redovisas så att en kartläggning praktiskt skulle kunna påbörjas den 1 januari 2005 och bör innehålla innehållet i, tidsplan för, organisation av samt finan- siering av uppdraget. Utredningsförslaget har remissbehandlats. 
 Regeringen avser att vidta ytterligare åtgärder för att ta fram underlag om byggnaders tekniska status och eventuella kopplingar mellan brister i inomhusmiljön och upplevd ohälsa. Vidare behöver kriterier för god luftkvalitet i innemiljön utvecklas. Regeringen av- ser därför att ta fram sådant underlag för att därefter ta ställning till hur delmålet kan ändras eller kompletteras. Ansträngningarna att minska hälsorisker som kan vara kopplade till inomhusmiljön fort- 
 23 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 SOU 2005:55 
  
 sätter således, enligt regeringen, som också konstaterar att det för närvarande saknas underlag för att formulera om delmålet om inomhusmiljö. 
 Brett perspektiv? 
 Boverkets rapport till Miljömålsrådet om målet God bebyggd miljö föreslog att perspektivet skulle breddas genom att föra in fler om- råden som gäller bebyggelsen. 
 Ett annat sätt att bredda perspektivet är att se miljöfrågorna över en längre tidsperiod. Regeringen har därför presenterat en tolkning av vad målen kan leda till under en generation. Regeringen menar att den bebyggda miljön ska ge skönhetsupplevelser och trevnad, att miljön ska uppfylla samhällets krav på gestaltning, frihet från buller och tillgång till solljus. 
 Sammanfattningsvis konstaterar Boverket att det finns flera del- mål inom området God bebyggd miljö som inte kommer att upp- nås inom avsatt tid och att utvecklingen är osäker för andra delmål inom området. Vidare är flera av delmålen alltför diffusa för att det ska vara möjligt att på ett entydigt sätt gå att utvärdera dem. Det är osäkert om miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö går att uppnå i sin helt inom en generation. Utvecklingen är olika för olika delmål och osäkerheten ökar genom att det finns många aspekter i genera- tionsperspektivet som inte behandlas i delmålen, eftersom delmålen bara delvis behandlar vad människor i allmänhet menar med God bebyggd miljö. Därför anser Boverket att det finns skäl att åter- komma med ytterligare delmål. Vidare anser Boverket att formule- ringarna av några av delmålen bör ses över. Vidare krävs det ökade insatser för att nå målet. Boverket pekar på att det finns stora brister i underlaget för uppföljning av målet och delmålet. Upp- följningssystemet och statistiken behöver därför utvecklas. 
 Miljömålsrådet menade, i likhet med Boverket, i sin fördjupade utvärdering, Miljömål – allas vårt ansvar!, att målet God bebyggd miljö borde breddas så att fler aspekter skulle beaktas. Rådet menar att en sådan är beroende av människors möjligheter att kunna på- verka sin boendemiljö (delaktighet), och av att miljön är utformad så att man kan känna sig säker och trygg när man är i den (trygg- het) och så att även den som är rörelsehindrad eller har andra han- dikapp kan komma fram efter önskemål (tillgänglighet). Enligt Miljömålsrådet bör Boverket få i uppdrag att, i samråd med andra 
 24 
  
 SOU 2005:55 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 myndigheter, t.ex. Folkhälsoinstitutet, närmare utreda vilka aspekter som bör lyftas fram i God bebyggd miljö. Vidare menar Miljö- målsrådet att delmålet om buller bör formuleras om så att större fokus läggs på hälsoeffekter och antalet människor som är störda av buller, t.ex. buller i samhället, buller från fasta installationer, buller från musik som framförs med risk för skada på barns och vuxnas hörsel, och på att skydda de områden som kan betraktas som tysta områden för rekreation. 
 Regeringen menar dock i miljömålspropositionen att det inte bör tillföras ytterligare delmål om delaktighet, trygghet och tillgänglig- het till målet om en god bebyggd miljö. Regeringen föreslår alltså i propositionen inga ändringar i nuvarande delmål och konstaterar också att det för närvarande inte finns underlag för att bedöma möjligheterna att uppnå delmålet. 
 När det gäller målet om inomhusmiljön föreslår Miljömålsrådet att delmålet ska utformas så att frågor om fukt och mögel samt andra potentiella hälsorisker lyfts fram. 
  
 2.3 
  
 Mål för folkhälsan 
  
 I april 2003 antog riksdagen propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) som stakar ut en ny riktning för den nationella folkhälsopolitiken. Det övergripande nationella målet för folk- hälsan är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Det innebär en förskjutning mot ett mer hälsofrämjande synsätt. Fördelen med att fokusera på hälsan istället för sjukdomarna är att folkhälsoarbetet blir mer effektivt. En annan fördel är att bestämningsfaktorerna är lättare att följa än sjukdomsutvecklingen eftersom det ibland kan ta flera decennier fram till att en sjukdom visar sig. 
 Den nya folkhälsopolitiken ställer krav på att folkhälsoaspekter beaktas i politiska beslut och att incitament skapas så att arbetet med folkhälsofrågor prioriteras. Den ger möjlighet till en mer strukturerad uppföljning av folkhälsoarbetet. 
 Vad är folkhälsa? 
 Med folkhälsa menas det allmänna hälsotillståndet för hela eller delar av befolkningen samt hälsans utveckling och hur den fördelas i befolkningen. För det samlade folkhälsoarbetet används en 
 25 
  
 Miljökvalitetsmål och folkhälsomål 
  
 SOU 2005:55 
  
 sektorsövergripande målstruktur med elva målområden, bl.a. del- aktighet och inflytande i samhället, ekonomisk och social trygghet, ökad hälsa i arbetslivet samt sunda och säkra miljöer och produk- ter. 
 Forskningen har visat att flertalet av dagens sjukdomar och hälsoproblem beror på flera samverkande faktorer. Det betyder att det sällan finns en enda faktor som är tillräcklig för att en individ ska bli sjuk. Dessutom är exponering för en och samma riskfaktor ofta en bidragande orsak till flera olika sjukdomar och skador. Det är därför mer effektivt att inrikta folkhälsoarbetet på så kallade be- stämningsfaktorer för hälsan, dvs. de livsvillkor, miljöer, produkter och levnadsvanor som påverkar folkhälsan, än på enskilda sjuk- domar. 
 Det är av avgörande betydelse för folkhälsan att samhällets skydds- och kontrollfunktioner upprätthålls på en kvalificerad nivå och förbättras när kunskaperna om sambanden mellan miljö, skador och folkhälsa ökar. Försiktighetsprincipen bör gälla vid in- förandet av ny teknik. Kopplingen mellan miljöfaktorer och hälsa bör uppmärksammas i det förebyggande arbetet. 
 Sunda och säkra miljöer och produkter utgörs av ett särskilt målområde i den nyligen formulerade folkhälsopolitiken. En god inomhusmiljö kan bidra till en bättre hälsa. Ett stort antal män- niskor upplever sådana besvär av inomhusmiljön att de får symp- tom. I olika studier beträffande upplevda besvär av inomhusmiljön anges ofta förekomst av fukt och mögel som orsak. Sambanden mellan förekomst av mögel och fukt i byggnader och ohälsa kan anses väl belagda. Det bör dock påpekas att det i det enskilda fallet kan vara svårt att påvisa direkta samband mellan upplevd ohälsa och uppmätta förhållanden i byggnaden. Det anses väsentligt att arbetet med att förbättra inomhusmiljön samordnas med folkhälsoarbetet på alla nivåer i samhället. 
 Uppföljningen av de olika delmålen i miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö kommer att ingå i den samlade uppföljningen av folkhälsomålet. Ambitionen är att uppföljningen ska omfatta både mått på måluppfyllelse och eventuella effekter på hälsan så att vid- tagna åtgärders långsiktiga effektivitet kan bedömas. 
 26 
  
 3 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 3.1 
  
 Inledning 
  
 En rad olika regelverk ställer krav på byggnader och vid byggande och drift av bostäder och lokaler. Det är framför allt plan- och bygglagen (PBL) och byggnadsverkslagen (BVL) som är styrande vid nyproduktion. Men det finns också krav i både miljöbalken och arbetsmiljölagen som ska beaktas vid både produktion och förvalt- ning av en byggnad. Lagstiftningen ställer krav på den som ska bygga och förvalta en byggnad, den reglerar förhållanden mellan ägare och brukare av en byggnad, bostad eller lokal. Lagarna stiftas av riksdagen och ger möjlighet för regeringen att utfärda förord- ningar, som i sin tur uppdrar åt berörd myndighet att utarbeta före- skrifter och råd. 
 Den lagstiftning som berör inomhusmiljön är komplex. Det är inte alldeles lätt att avgöra hur och i vad mån PBL, miljöbalken och angränsande lagstiftning samverkar. 
 I det följande finns en översiktlig redovisning av de viktigaste lagarna som berör inomhusmiljön. 
  
 3.2 
  
 Plan- och bygglagen 
  
 Plan- och bygglagen (1987:10, PBL) innehåller bestämmelser om planläggning av mark och vatten och om byggande, dvs. den fysiska planeringen. Detta framgår av lagens portalparagraf (§ 1). I samma paragraf anges lagens syfte – att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden. Lagen ska också främja en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för både nu levande och kommande generationer. 
 PBL är för närvarande föremål för översyn i en särskild kom- mitté. 
 27 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 Planläggning 
 Enligt PBL är det en kommunal angelägenhet att planlägga använd- ningen av mark och vatten, det kommunala planmonopolet (1 kap. 2 §). PBL:s regelsystem avser den fysiska planeringen och anvisar hur kommunen ska planlägga användningen av mark och vatten. Det sker genom att kommunen upprättar en översiktsplan som omfattar hela kommunen. Översiktsplaner är obligatoriska. Detalj- planer upprättas för reglering av markens användning och be- byggelsen (1 kap. 3 §). En detaljplan ska ange vilken mark som är lämpad för bebyggelse och hur bebyggelsen ska placeras och ut- formas. För vissa åtgärder som en fastighetsägare önskar göra krävs tillstånd, lov (1 kap. 4 §). För att bygga och riva byggnader krävs bygglov respektive rivningslov. För schaktning, utfyllnad, trädfäll- ning och skogsplantering krävs marklov inom planlagt område. 
 Byggnadsnämnd 
 I varje kommun ska det finnas en byggnadsnämnd, eller mot- svarande. Denna nämnd ska fullgöra kommunens skyldigheter inom plan- och byggnadsväsendet och ha det närmaste inseendet över byggnadsverksamheten (1 kap. 7 §). Byggnadsnämnden har en central roll i det lokala arbetet för kommunens planläggning. Den ska verka för en god byggnadskultur samt en god och estetiskt tilltalande stads- och landskapsmiljö, ta de initiativ som behövs i frågor om planläggning, byggande och fastighetsbildning, sam- arbeta med andra som har intresse för de frågor som berör nämn- dens verksamhet, lämna råd och upplysningar inom nämndens verksamhet samt övervaka efterlevnaden av plan- och bygglagen etc. 
 Lokalisering 
 Bebyggelse ska lokaliseras till mark som är lämplig bl.a. med hän- syn till de boendes och övrigas hälsa och till  
 jord-, 
  berg och grund- vattenförhållanden (2 kap. 3 § 1 och 2). Byggnadsarbetena ska pla- neras och utföras med aktsamhet så att personer och egendom inte skadas och så att minsta möjliga obehag uppstår. Kommunerna har skyldighet att ha så god kännedom om markförhållandena inom kommunen att planläggningen kan ske på ett korrekt sätt. 
 28 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 När ett område befunnits lämpligt för bebyggelse avgörs därefter hur de enskilda byggnaderna ska placeras i detalj och hur de ska utformas såväl estetiskt som tekniskt. Kontrollen av att kraven efterlevs sker genom att tillstånd och lov prövas av byggnadsnämn- den eller motsvarande nämnd när det gäller kraven på utformning. De tekniska kraven kontrolleras av byggherren. Byggnadsnämnden kan vid byggsamråd kräva att kontrollen förstärks om det kan antas att samhällskraven inte blir uppfyllda. Byggnadsarbetena får inte påbörjas förrän det finns bevis om byggfelsförsäkring eller färdig- ställandeskydd. 
 Tillsyn och kontroll 
 Det som är av särskilt intresse för den här utredningen är plan- och bygglagens regler om byggnadsarbeten, tillsyn och kontroll (9 kap.). Den delen av plan- och bygglagen ändrades i mitten av 1990- talet så att egenkontroll av verksamheten infördes och den kom- munala tillsynen blev mer översiktlig. Kommunen svarar för till- synen på lokal nivå (1 kap. 7 §) och länsstyrelsen har tillsyn över plan- och byggnadsväsendet i länet (1 kap. 8 §). Kommunerna och länsstyrelsen ska samverka i fråga om kommunernas planering och länsstyrelsen kan överpröva kommunernas beslut om planerna strider mot riksintressen, mellankommunala intressen eller hälsa och säkerhet. Boverket har den allmänna uppsikten över plan- och byggnadsväsendet i riket (1 kap. 8 §). Verket utfärdar föreskrifter och råd samt har till uppgift att följa utvecklingen på plan- och byggområdet i landet. 
  
 3.3 
  
 Lag om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. 
  
 PBL ställer krav på framför allt planläggning, men det ställs också krav på själva byggnaden. I detta avseende kompletteras PBL med lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. (BVL) som innehåller regler om att byggnadsverk under en ekonomiskt rimlig livslängd ska uppfylla väsentliga tekniska egen- skapskrav. 
 29 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 Ansvar 
 Enligt BVL har den som uppför eller låter uppföra en byggnad, så- väl för egen räkning som i egenskap av byggherre, ansvar för att arbetet utförs på ett riktigt sätt och att gällande bestämmelser följs. Det innebär att byggnaden bl.a. ska uppfylla krav om bärförmåga, stadga och beständighet, att byggnaden innebär skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö, att den främjar energihushållning och värmeisolering, att den ger skydd mot buller samt ett flertal andra egenskapskrav. Byggnaden ska uppfylla villkoren under en ekono- miskt rimlig livslängd, under förutsättning att normalt underhåll har gjorts (2 § 1 st.). Byggnadsverk ska underhållas så att deras egenskaper i huvudsak bevaras. 
 Byggnadsverksförordningen 
 Tillämpningsföreskrifter för BVL finns i förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggandsverk m.m. (BVF). 
 Här anges vilka tekniska egenskapskrav som ställs på byggnads- verk. Bland annat anges att byggnadsverk ska vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att de inte medför risk för brukarnas eller grannarnas hygien och hälsa, särskilt inte som följd av utsläpp eller förekomst av giftiga gaser, förekomst av farliga partiklar, farlig strålning m.m. (5 §). Huvuddelen av kraven har sin grund i EG:s byggproduktdirektiv. 
 Det finns också särskilda förordningar om krav på hissar, el, vatten- och värmemätare och kontroll av ventilationssystem. 
 Byggregler 
 Regeringen har uppdragit åt Boverket att meddela de närmare före- skrifter som behövs för att kraven enligt 2 § BVL ska uppfyllas (21 § BVL). Föreskrifterna finns samlade i Boverkets byggregler (BFS 1993:57 med tillhörande ändringar). Boverkets byggregler (BBR 1999) innehåller föreskrifter och allmänna råd, kopplade till PBL och andra författningar. De allmänna råden ger endast generella rekommendationer om tillämpningen av föreskrifterna och anger hur någon kan eller bör handla för att uppfylla föreskrifterna. Kapitel 6 behandlar hygien, hälsa och miljö och 
 30 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 belyser inomhusmiljön. Såväl kapitel 6 som kapitel 7, om buller- skydd, revideras för närvarande. 
 Funktionskontroll 
 BVL innehåller regler om funktionskontroll. Enligt dessa regler ska, om det är särskilt föreskrivet, funktionen hos ventilations- systemet kontrolleras för att säkerställa ett tillfredsställande inom- husklimat. Kontrollen ska utföras av en sakkunnig funktionskon- trollant som ackrediteras av det organ som har möjlighet att utfärda en sådan ackreditering. 
 Den obligatoriska ventilationskontrollen regleras i förordning (1991:1273) om funktionskontroll av ventilationssystem. Enligt förordningen ska ventilationskontroll ske innan ett system första gången tas i bruk och därefter regelbundet vid återkommande be- siktningar. Enligt förordningen omfattas inte en- och tvåbostads- hus av kravet på återkommande besiktningar. Boverket har dess- utom, efter särskilt beslut av regeringen, möjlighet att meddela föreskrifter som helt eller delvis undantar vissa typer av ventila- tionssystem och system i vissa slag av byggnader. 
 Till funktionskontrollant får endast den godkännas som har den utbildning och erfarenhet som behövs och som är lämplig för upp- draget. Behörigheten ska vara tidsbegränsad och får också be- gränsas till vissa slag av ventilationssystem. Det är byggnadens ägare som har ansvar för att OVK genomförs och som förordnar vem som ska utföra kontrollen. 
 Vad kontrolleras? 
 Vid den första besiktningen ska man kontrollera att funktionen och egenskaperna överensstämmer med gällande föreskrifter, att systemet inte innehåller några föroreningar som kan spridas i byggnaden, att instruktioner och skötselanvisningar finns lätt till- gängliga och att systemet fungerar som det är avsett. 
 Vid varje besiktning ska det föras protokoll där resultatet av kontrollen antecknas. Byggnadens ägare ska snarast möjligt av- hjälpa påtalade brister som framkommer vid kontrollen. Den nämnd inom kommunen som har ansvar för plan- och bygglags- frågor, vanligen byggnadsnämnden, har ansvar för att övervaka att 
 31 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 byggnadsägarna fullgör sina skyldigheter. Det ansvaret underlättas av att ett exemplar av protokollet från kontrollen ska skickas till kommunen. 
 Besiktningsintervall och ventilationssystem 
 Regeringen har gett Boverket i uppgift att utfärda närmare före- skrifter för den obligatoriska ventilationskontrollen, BFS 1996:56, som bl.a. innehåller regler om olika besiktningsintervall. Enligt dessa föreskrifter är en- och tvåbostadshus undantagna från åter- kommande ventilationskontroller. När det gäller en- och två- bostadshus med mekanisk från- och tilluftsventilation ska en första kontroll göras. 
 Det finns olika principer för ventilationssystem. När ventila- tionen sker utan hjälp av fläktar talar vi om självdrag,  
 S-ventilation. 
  När ventilationen sker med hjälp av fläktar som suger ut luften är det fråga om frånluftsventilation,  
 F-ventilation. 
  Om fläktarna har till uppgift både att tillföra luft och att suga ut luft är det fråga om från- och tilluftsventilation, så kallad  
 FT-ventilation 
  och medan en mekanisk från- och tilluftsventilation som kombineras med en värmeväxlare kallas  
 FTX-ventilation. 
  
 De besiktningsintervaller som gäller är följande: 
  
 Daghem, skolor och vårdlokaler 
  
 2 år 
  
 Flerbostadshus, kontor med  
 FT-ventilation 
  
 3 år 
  
 Flerbostadshus, kontor med  
 F-ventilation 
  
 6 år 
  
 Flerbostadshus, kontor med  
 S-ventilation 
  
 9 år 
  
 En- och tvåbostadshus med  
 FT-ventilation 
  
 Enbart första 
  
 besiktning 
  
 32 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 Kontrollanternas behörighet 
 Funktionskontrollanterna kan ha olika behörighet: 
  
 E – enkla system, vilket motsvarar lägenhetsaggregat i flerbostads- hus 
  
 S – självdragssystem för flerbostadshus och kontorsbyggnader 
  
 N – normal, vilket gäller för E, S samt  
  
 FT-system 
  för en- och tvåfamiljsfastigheter 
  
 K – komplicerat som innebär behörighet till samtliga ventila- tionssystem 
  
 Kategorierna indelas i riksbehöriga och lokalbehöriga. 
  
 CE-märkning 
  och typgodkännande 
 För vissa byggprodukter krävs att de ska uppfylla villkor som är uppställda enligt särskilda föreskrifter, de ska vara så kallat Anderson märkta. För sådana produkter gäller särskild lagstiftning, lagen (1992:1534) om  
 CE-märkning. 
  Om produkter inte överensstäm- mer med de krav som gäller för  
 CE-märkning 
  får en tillsynsmyn- dighet utfärda förelägganden gentemot den som tillverkar, impor- terar eller saluför produkten. 
 Det finns möjligheter att pröva om vissa slag av material, kon- struktioner eller anordningar får användas i byggnadsverk, vilket betraktas som ett frivilligt typgodkännande. Material, konstruktio- ner och anordningar som behöver säkras för att skydda liv, person- lig säkerhet eller hälsa kan behöva godkännas, så kallat obligato- riskt typgodkännande. 
  
 3.4 
  
 Lag om byggfelsförsäkring 
  
 Sedan 1993 finns en lag om byggfelsförsäkring (1992:320). Enligt denna ska det finnas en byggfelsförsäkring när ett bostadshus uppförs eller när åtgärder vidtas på ett bostadshus som kräver bygganmälan. 
 En byggfelsförsäkring ska omfatta fel eller skador som anmäls inom tio år efter det att byggnadsarbetet godkänts vid en av försäk- ringsgivaren angiven besiktning. Premien för försäkringen ska be- talas i allt innan bygget påbörjas. 
 33 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 Omfattning 
 Byggfelsförsäkringen ska omfatta skälig kostnad för att avhjälpa fel i byggnadens konstruktion, i material som använts i byggnads- arbetet eller i utförandet av arbetet och skälig kostnad för att av- hjälpa skador på byggnaden som orsakats av felet. Försäkringen ska omfatta fel eller skador som visar sig efter det att byggnadsarbetet godkändes vid en besiktning. Försäkringen följer med byggnaden i det fall byggnaden övergår till en ny ägare. 
 Även för den som uppför ett småhus ska en byggfelsförsäkring finnas. Därutöver gäller också att den som åtagit sig att för kon- suments räkning utföra arbeten som avser ett småhus ska ha ett färdigställandeskydd, i form av en försäkring eller en bankgaranti. Färdigställandeskyddet ska omfatta skälig ersättning för extra kostnader för att slutföra arbetena, kostnader för att avhjälpa fel som anmärkts av besiktningsman samt kostnader för att avhjälpa skador som orsakats av byggfelen. 
  
 3.5 
  
 Miljöbalken 
  
 Sedan lång tid tillbaka har det varit möjligt att, med stöd av de äldre hälsoskyddslagarna ställa krav på inomhusmiljön även i det be- fintliga byggnadsbeståndet. 
 År 1999 trädde miljöbalken (1998:808) i kraft. Ett femtontal lagar samlades i balken, bl.a. miljöskyddslagen, hälsoskyddslagen och lagen om kemiska produkter. Miljöbalken är en s.k. ramlag och hälsoskyddet är integrerat i hela miljöbalken. Det innebär att man måste ha kunskap, inte bara om hela lagen, utan också känna till förordningar, föreskrifter och allmänna råd för att kunna utläsa vilka krav som gäller för t.ex. inomhusmiljön. 
 Samspel med andra lagar 
 I kommentarerna till miljöbalken framhålls att det främst är reglerna i plan- och bygglagen och byggnadsverkslagen som anger de förhållanden som byggherren och fastighetsägaren har ansvar för. Men samtidigt har t.ex. en byggherre även skyldighet att rätta sig efter miljöbalkens och arbetsmiljölagens regler. 
 Miljöbalkens bestämmelser om hälsoskydd syftar främst till att reglera sådana olägenheter som uppkommer i samband med an- 
 34 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 vändningen av en byggnad. I enskilda fall kan man ställa krav enligt miljöbalken, om det är motiverat på grund av förhållandena i den aktuella byggnaden, nya forskningsrön etc. Miljöbalken ska kunna fånga upp sådant som inte har reglerats eller omgående kan åt- gärdas inom ramen för BVL. 
 För kommande generationer 
 Målet med miljöbalken anges i portalparagrafen (§ 1) och innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälso- sam och god miljö. Miljöbalken riktar sig till alla, inte bara den som driver en verksamhet. I kap. 2 finns de s.k. hänsynsreglerna som gäller för alla de områden som Miljöbalken omfattar, även hälso- skyddet (inomhusmiljön). Idag ligger bevisbördan hos den som driver en verksamhet t.ex. fastighetsägaren eller den ansvarige för en skola. Försiktighetsprincipen innebär en skyldighet att åtgärda och förebygga olägenheter. Hänsynsreglerna omfattar också kun- skapskrav, produktvalsprincipen, bästa plats och teknik, hushåll- ningsprincipen och en skälighetsprincip. Det ska alltså vara tek- niskt och ekonomiskt möjligt att åtgärda en olägenhet eller vidta försiktighetsmått. 
 Egenkontrollen 
 Den som driver en verksamhet som kan befaras medföra olägen- heter ska fortlöpande planera och kontrollera verksamheten för att motverka och förebygga olägenheter. Man ska också kunna visa att man lever upp till hänsynsreglerna. 
 Egenkontrollen innebär att verksamhetsutövaren ska ha kontroll t.ex. över följande: 
  
 Att miljöbalkens bestämmelser följs. 
  
 Att beslut som gäller verksamheten ska följas. 
  
 Att verksamhetens påverkan på hälsan och miljön ska över- vakas. 
  
 Egenkontrollen är verksamhetsutövarens verktyg att på egen hand ha möjlighet att följa de krav som följer av miljöbalken. Omfatt- ningen av egenkontrollen beror bl.a. på typ och storlek på verk- samheten. 
 35 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 I ett särskilt kapitel i miljöbalken regleras tillsynen, som ska säkerställa syftet med denna balk. Socialstyrelsen har det centrala ansvaret för hälsoskyddet i miljöbalken, dit hör bl.a. inomhus- miljöfrågor, tillsynsvägledning, dvs. normering, rådgivning och uppföljning av hur den operativa tillsynen fungerar. Den operativa tillsynen utövas av kommunerna genom miljö- och hälsoskydds- nämnderna. 
 Hälsoskyddet 
 I kap. 9 finns de särskilda bestämmelserna om hälsoskydd och det grundläggande begreppet är olägenhet för människors hälsa – en störning som ur en medicinsk eller hygienisk bedömning kan på- verka människan menligt och som inte är ringa eller helt tillfällig. Vid bedömning av om en störning utgör en olägenhet ska man ta hänsyn till människor som är något känsligare än normalt. Det finns ett allmänt formulerat krav på att bostäder och lokaler för allmänna ändamål ska brukas så att inte olägenheter uppkommer men inte några detaljerade regler om inomhusmiljön. Lite mer preciserat är det i förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd där det finns en paragraf som anger grundläggande krav på en bostad, t.ex. skydd mot värme, kyla, drag, fukt, buller, radon, luftföroreningar och andra liknande störningar. 
 För att få en mer detaljerad vägledning får man gå till Social- styrelsens allmänna råd. Idag finns fyra allmänna råd som handlar om inomhusmiljön som har reviderats sedan miljöbalken trädde i kraft. I dessa finns vägledning för bedömning av inomhusmiljön när det gäller ventilation, radon, fukt- och mikroorganismer samt buller. Därutöver pågår revidering av råd om termiskt inomhus- klimat. Det finns även allmänna råd som inte har reviderats sedan miljöbalken trädde i kraft och som fortfarande är användbara i den mån de inte strider mot grundläggande förändringar i miljöbalken. 
 Fukt och mikroorganismer 
 I de allmänna råden om fukt och mikroorganismer tar Socialstyrel- sen upp vad den kommunala nämnd som har tillsynsansvaret ska beakta. Man pekar på att man ska vara vaksam på om det förekom- mer synlig mikrobiell växt eller lukt i bostadsrum eller lokaler för 
 36 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 allmänna ändamål, om mikroorganismer eller mikrobiell lukt be- faras spridas från byggnadskonstruktionen eller annan del av bygg- naden till bostadsrum eller andra rum där människor vistas stadig- varande. Tillsynsmyndigheten ska också beakta om fuktskador inte åtgärdas och om detta innebär en risk för att mikroorganismer kan växa till och om fuktskador har åtgärdats bristfälligt, t.ex. vid ut- torkning och utbyte av mikrobiellt angripet material. Med hänvis- ning till miljöbalkens bestämmelser (26 kap.) berörs förutsätt- ningarna för tillsynsmyndigheten att ställa krav på undersökningar av byggnader för bostäder eller allmänna ändamål. Det som kan föranleda sådana krav är t.ex. synliga fuktskador eller fuktfläckar eller omfattande kondens på fönstrens insida. 
 Buller 
 De allmänna råden om buller tar sikte på att ge vägledning om när ett samhällsbuller kan utgöra en sanitär olägenhet såväl när det gäller riktvärden som rekommendationer. I råden finns riktvärden som utgör vägledning i bedömningen av om det råder olägenhet för människors hälsa. De innehåller också rekommendationer för maximala ljudnivåer vid konserter och diskotek m.m. som skydd för hörselnedsättning och/eller tinnitus. 
 De rekommendationer som finns i Socialstyrelsens allmänna råd har skilt sig från de krav som finns i Boverkets byggregler och man har från Socialstyrelsens sida menat att de endast betraktas som en viljeinriktning när det gäller nyproduktion. Socialstyrelsens all- männa råd är att betrakta som en vägledning, medan Boverkets byggregler utgör föreskrifter som ska följas. 
 Enligt de allmänna råden om buller ska de tillämpas för bostads- rum i bostäder, till vilka räknas sovrum och vardagsrum samt mat- rum som används som sovrum. Vidare är de tillämpliga för lokaler för undervisning, vård eller annat omhändertagande och i sovrum för tillfälligt boende. Däremot är de inte tillämpliga för buller från trafik. Det maximala ljudet som inte bör överstigas föreslås vara 45 dB och det kontinuerliga ljudet bör inte överstiga 30 dB. Ljud från tonkomponenter ner till 25 dBA kan uppfattas som störande men vad som kan utgöra en risk för sanitär olägenhet bör, enligt råden, avgöras utifrån lokala förhållanden. 
 De allmänna råden om höga ljudnivåer ska tillämpas för lokaler och andra platser där hög musik spelas, t.ex. diskotek, konserter 
 37 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 och gym. Allmänt anser Socialstyrelsen att ljudnivåer under 90 dB alltid bör eftersträvas och man bör vara särskilt uppmärksam på verksamheter som riktas till barn. De riktvärden som man anser bör tillämpas är dock mindre krävande. För lokaler där barn under 13 år inte har tillträde har man satt riktvärdet för tillfälligt ljud till 115 dB och för kontinuerligt ljud till 100 dB. För lokaler dit barn har tillträde har man föreslagit riktvärdet 110 dB för tillfälligt ljud och för kontinuerligt ljud till 97 dB. Med hänvisning till miljö- balken påpekas att verksamhetsutövaren fortlöpande ska planera och kontrollera verksamheten för att motverka eller förebygga att olägenheter för människors hälsa uppstår. 
 I jämförelse med de riktvärden som gällt sedan 1996 har man ny- anserat de riktvärden som gäller buller inomhus och skärpt rikt- värdena för lokaler dit barn under 13 år har tillträde. 
 Ventilation 
 Socialstyrelsens allmänna råd om tillsyn enligt miljöbalken när det gäller ventilation innehåller riktvärden som är en vägledning vid bedömning av om det råder olägenheter för människors hälsa till följd av bristande ventilation. Motsvarande riktvärden för ventila- tion finns både i byggreglerna och Arbetsmiljöverkets föreskrifter om ventilation. 
 Radon 
 När det gäller radon i inomhusluften har Socialstyrelsen utfärdat allmänna råd (SOFS 1999:22, med tillägg i SOSFS 2004:6). De riktvärden som finns i de allmänna råden bör användas vid bedöm- ningar av om inomhusluften i bostäder och lokaler för allmänna ändamål innebär olägenhet för människors hälsa. 
 Om medelvärdet, efter en mätning enligt Strålskyddsinstitutets metodbeskrivning, överstiger 200 becquerel per kubikmeter bör radonhalten i bostaden eller lokalen anses utgöra olägenhet för människors hälsa. Mätningen bör ha gjorts i utrymme där männi- skor stadigvarande vistas. 
 Därutöver finns riktvärden för gammastrålning från fasaderna och innehållet av radon i enskilda brunnar. 
 38 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 3.6 
  
 Arbetsmiljölagstiftning 
  
 Av betydelse för möjligheterna att förändra kvaliteten på inom- husluften är också arbetsmiljölagen (1977:1160) vars ändamål är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god arbetsmiljö. Enligt lagen ska en arbetslokal vara ut- formad och inredd så att den är lämplig från arbetsmiljösynpunkt och luft, ljud och ljus ska vara tillfredsställande. 
 Föreskrifter 
 Enligt arbetsmiljöförordningen (1977:1166) kan Arbetsmiljöverket utfärda föreskrifter om hur arbetsmiljöarbetet ska gå till. Till de många föreskrifter som verket utfärdat finns exempelvis arbetsplat- sens utformning. Där heter det t.ex. att uteluft skall tillföras ar- betslokaler och personalutrymmen i tillräcklig mängd och att det ska ske på ett sätt som i varje särskilt fall är lämpligt och så att be- svärande drag inte uppstår. Vidare heter det att ventilationssystem skall kontrolleras och underhållas regelbundet och att nyinstalle- rade ventilationssystem ska kontrolleras så att de fungerar på avsett sätt innan de tas i bruk. Det finns även regler om buller m.m. Ar- betsplatser, arbetslokaler och personalutrymmen skall vara lämpligt utformade och inredda med hänsyn till deras ändamål, ljudegen- skaper och förekommande bullerkällor. De skall planeras, dispone- ras och isoleras mot omgivningen så att bullerexponeringen reduce- ras till lägsta praktiskt möjliga nivå och så få som möjligt utsätts för buller. 
 Sammantaget innehåller alltså reglerna i arbetsmiljölagstiftningen många regler som berör inomhusluften. Det finns regler som gäller arbetsmiljön och som kontrolleras av arbetsmiljöinspektörer, sam- tidigt som motsvarande förhållanden ska inspekteras också av ex- empelvis ventilationskontrollanter enligt reglerna för obligatorisk ventilationskontroll. Dessutom kan samma ventilationssystem inspekteras av kommunens miljö- och hälsoskyddsinspektörer. 
 39 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 3.7 
  
 Brukarnas rättigheter enligt gällande regelverk 
  
 Egna hem och egendomsskyddet 
 De allra flesta människor i Sverige bor i småhus som de själva äger. Att inneha en bostad med äganderätt innebär att den boende har stora möjligheter att råda över sin bostad på olika sätt. Ägarna väljer själva om och när de vill flytta och till vem de ska överlåta fastigheten. De svarar själva för husets underhåll och skick, bara de väsentliga egenskaperna i huvudsak bevaras, enligt lagen om tek- niska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., BVL. Det är främst ägarna och deras familjer som påverkas av bristande underhåll av huset. Ägaren borde ha ett eget intresse av att se till att familjen inte utsätts för en ohälsosam inomhusmiljö. 
 Fastighetsägares rätt att råda över sin egendom finns reglerad i grundlagen och i Europakonventionen. Denna rätt innebär att fastighetsägare i princip inte ska behöva finna sig i inskränkningar i användandet, med några undantag. 
 Det så kallade egendomsskyddet reglerar medborgarnas rätt till sin egendom (2 kap. 18 § regeringsformen). Det avser det fysiska nyttjandet av marken eller byggnaden och innebär att varje med- borgares egendom skall vara tryggad. Ingen skall egentligen behöva avstå från sin egendom till det allmänna eller till någon enskild. Man skall heller inte behöva tåla att det allmänna inskränker an- vändningen. 
 Egendomsskyddet innebär däremot inte att egendomen är helt undantagen från att behöva tåla inskränkningar. Allmänna intressen kan leda till att avsteg görs, förutsatt att intressena är angelägna. I princip begränsas ingreppen när angelägna hänsyn ska tas till  
 miljö-, 
 naturvårds-, 
  försvars- och andra planeringsintressen. Sådana an- gelägna hänsyn kan exempelvis gälla krav från samhällets sida på husets konstruktion och dess funktioner. Byggnadslagstiftningen är ett sådant exempel. Miljöbalken med anslutande lagstiftning, som ställer krav på huset ur miljö- och hälsoskyddsaspekt, är ett annat. 
 Miljöbalken innehåller förhållandevis långtgående hänsynsregler. En verksamhetsutövare ska iaktta regler på eget initiativ och eget ansvar. Tillsynsmyndigheterna äger rätt att ingripa med stöd av hänsynsreglerna och kräva rättelse. Någon rätt till ersättning finns inte vid myndighetsingripanden i syfte att se till att en lags akt- samhets- eller hänsynskrav följs (prop. 1997/98:45, del 1, s. 551). 
 40 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 Motsvarande regel om egendomsskydd finns i Europakonven- tionen (Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna), men där ställs inga krav på att de allmänna intressena skall vara angelägna. 
 Konventionen är införlivad i svensk rätt i 2 kap. 23 § regerings- formen. 
 Hyreslagen 
 Rätten att hyra sin bostad är i juridisk mening en begränsad rättig- het till fast egendom. Detta innebär en rad inskränkningar för en hyresgäst i rådigheten över sitt boende jämfört med den rådighet en person som äger sin bostad har. Hyresgästers och hyresvärdars skyldigheter och rättigheter gentemot varandra regleras i hyres- lagen (12 kap. jordabalken). 
 En bostadslägenhet som hyrs ut ska ha ett sådant skick att den är fullt brukbar för sitt ändamål (12 kap. 9 §). Detta är hyresvärdens ansvar och det innebär i praktiken att lägenheten ska hålla en viss minimistandard. De tekniska anordningarna i lägenheten ska fungera och inomhusmiljön ska vara god. Hyresgäster behöver heller inte godta att målning, tapetsering, golvbeläggning m.m. har ett undermåligt skick. Huvudregeln är att hyresgäst och hyresvärd inte med bindande verkan kan avtala om sämre skick, däremot ges utrymme för att med avtala om bättre skick. Därtill är fastighets- ägaren skyldig att underhålla lägenheten under hyrestiden så att skicket bibehålls (12 kap. 9 och 15 §§). 
 Det förekommer att en lägenhet inte är i det skick hyresgästen kan fordra eller att det uppkommer en skada på eller en brist i lägenheten utan att hyresgästen är ansvarig. 
 Fukt och mikrobiell förekomst kan vara ett exempel på en sådan brist. Om hyresvärden inte åtgärdar skadan eller bristen efter till- sägelse har hyresgästen tillgång till olika sanktioner (12 kap. 11 och 16 §§). Hyresgästen kan bl.a. ha rätt att åtgärda bristen på fastig- hetsägarens bekostnad. För att utnyttja den så kallade självhjälps- rätten måste hyresgästen först ha krävt av hyresvärden att felet skall åtgärdas och hyresvärden måste trots detta ha låtit bli att åt- gärda bristen. 
 Hyresgästen har också rätt att säga upp hyresavtalet i förtid om inte bristen kan avhjälpas eller om hyresvärden låtit bli att avhjälpa bristen så snart som det är möjligt trots tillsägelse. Bristen måste 
 41 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 vara av väsentlig betydelse. Avtalet får inte sägas upp på grund av brist efter att bristen avhjälpts. 
 För den tid lägenheten är i bristfälligt skick har hyresgästen rätt till hyresreduktion. Hyresgästen har även rätt till skadestånd om hyresvärden inte visar att bristen inte beror på hans försumlighet. Här är bevisbördan omkastad. Hyresvärden ska visa att han inte varit oaktsam. Detsamma gäller om hyresvärden inte underhåller lägenheten i enlighet med 15 § eller om något annat hinder eller men i nyttjanderätten uppstår utan hyresgästens vållande. Om hyresvärden vägrar att vidta åtgärder när det föreligger en brist kan hyresgästen vända sig till hyresnämnden. Hyresgästen kan begära att hyresnämnden förelägger hyresvärden att åtgärda bristen (12 kap. 16 §). Ett sådant åtgärdsföreläggande kan förenas med vite. 
 Om inte fastighetsägaren och hyresgästen är överens om att er- sättning ska utgå på grund av att lägenheten varit i bristfälligt skick eller om man inte kan enas om något belopp kan saken prövas av allmän domstol. 
 Därutöver kan hyresgäster vända sig till kommunen för att få kommunen att ingripa enligt miljöbalken. Kommunen kan också bistå hyresgäster med allmän information om inomhusmiljön. 
 Bostadsrättslagen 
 En bostad som är upplåten med bostadsrätt utgör i juridisk mening en begränsad rättighet till fast egendom. Upplåtelseformen innebär att en bostadsrättshavare inte kan råda över sin bostad på samma sätt som en person som äger sin bostad. En rad inskränkningar finns. I jämförelse med hyresgäster är bostadsrättshavarens rådig- het emellertid större. Förhållandena för bostadsrättshavare liknar ändå i mångt och mycket förhållandena för hyresgäster. 
 Bostadsrättslagen (1991:614) reglerar förhållandena i en bostads- rättsförening, bl.a. förhållandet mellan föreningen och den enskilde bostadsrättshavaren. 
 När en bostadslägenhet upplåts med bostadsrätt för första gången, vanligen när föreningen är nybildad och lägenheten för första gången ska tillträdas, ska lägenheten vara i ett sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen på orten är fullt brukbar för sitt ändamål (7 kap 1 §). Detsamma gäller för en lägenhet som upplåts med bostadsrätt vid en senare tidpunkt, när lägenheten varit hyresrätt eller när bostadsrätten upphört men då lägenheten 
 42 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 återigen ska upplåtas med bostadsrätt. Regeln är emellertid dis- positiv, dvs. inte tvingande och ger alltså utrymme för föreningen och den enskilde bostadsrättshavaren att avtala om att bostads- rättshavaren själv exempelvis ska svara för viss inredning eller maskinell utrustning. Gränsdragningen mellan vad bostadsrättsha- varen själv kan svara för och vad föreningen ska svara för är oklar under upplåtelsetiden. Huvudregeln i bostadsrättslagen (BRL) är att föreningen svarar för huset och bostadsrättshavaren för lägen- hetens inre underhåll (7 kap. 4 och 12 §§). 
 Till skillnad från hyresgäster ansvarar sålunda bostadsrättshavare själva i huvudsak för lägenhetens skick under upplåtelsetiden. Bo- stadsrättshavaren är skyldig att underhålla och reparera lägenheten. Det framgår vanligen av stadgan var gränsen för bostadsrättshava- rens och föreningens ansvar går. Föreningens stadgar kan utvidga ansvaret för föreningen men inte för medlemmarna, dvs. de en- skilda bostadsrättshavarna. Det är emellertid klart att grund- läggande egenskaper i fastigheten är föreningens ansvar. 
 Skulle lägenheten inte vara i avtalat skick vid tillträdet har bo- stadsrättshavare enligt bostadsrättslagen tillgång till sanktioner lik- nande de som hyresgäster har rätt till enligt hyreslagen. Detsamma gäller om föreningen inte håller lägenheten eller fastigheten i övrigt i brukbart skick under upplåtelsetiden, såvida inte ansvaret för detta ligger på bostadsrättshavaren enligt bostadsrättslagen eller stadgarna (7 kap. 4 §). 
 En bostadsrättshavare har rätt att åtgärda bristen på föreningens bekostnad. För att utnyttja den så kallade självhjälpsrätten måste bostadsrättshavaren emellertid först ha krävt av styrelsen att felet ska åtgärdas och styrelsen måste trots detta ha låtit bli att åtgärda bristen. Bostadsrättshavaren kan då dessutom frånträda bostads- rätten efter uppsägning, om det är fråga om en brist av väsentlig betydelse och om bristen inte åtgärdas efter tillsägelse. Uppsäg- ningen måste ske innan felet åtgärdats. För den tid lägenheten är i bristfälligt skick har bostadsrättshavaren rätt till nedsättning av års- avgiften. Han kan även ha rätt till skadestånd om bristen beror på att föreningen varit försumlig (7 kap. 2 §). 
 I de fall bostadsrättshavaren väljer att säga upp bostadsrätten har han rätt till skälig ersättning för bostadsrätten (7 kap. 29 §). I prin- cip ska ersättningen motsvara lägenhetens marknadsvärde. Om uppsägningen sker i nära anslutning till upplåtelsen innebär det vanligen att insatsen ska återbetalas. Vid uppsägning återgår bo- stadsrätten till föreningen och bostadsrättshavaren blir fri från sina 
 43 
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö SOU 2005:55 
 förpliktelser. Om bostadsrättshavaren tillträtt lägenheten och om bostadsrättshavaren begär att få bo kvar i lägenheten kommer ett regelrätt hyresförhållande att uppstå. 
 Allmän domstol prövar såväl rätten till nedsättning av års- avgiften som rätten till skadestånd. 
 Därutöver kan bostadsrättshavare vända sig till kommunen för att få kommunen att ingripa enligt miljöbalken. Kommunen kan också bistå med allmän information om inomhusmiljön. 
  
 3.8 
  
 Analys av lagstiftningen som gäller inomhusluften 
  
 Lagstiftningen som gäller inomhusluften är på många sätt hel- täckande. Det finns regler som skapar möjligheter att driva ärenden om problem i inomhusluften via miljöbalken, det går att påverka byggandet genom bygglagstiftningen, det går att kontrollera venti- lationen i byggnader genom den obligatoriska ventilationskon- trollen förutom när det gäller en- och tvåbostadshus. 
 Frågan behandlades av regering och riksdag 1999, då kravet på ventilationskontroller i småhus med  
 FT-ventilation 
  slopades. 
 Det kan tyckas att det är något egendomligt att dessa småhus inte har någon skyldighet att kontrollera sin ventilation, eftersom målen med miljöarbetet prioriterat att tillgodose barnens rättighe- ter och 70 procent av alla barn bor i småhus. I stället har kraven på god ventilation i småhus lagts på ägarna som har ansvar för att genomföra de åtgärder som krävs för en god ventilation. 
 Cohen går att kontrollera i byggnader. Det går att förelägga fastighetsägaren att vidta åtgärder för att minska radonstrålningen som bedöms som hälsovådlig. 
 Det finns möjligheter att påverka byggnader som innehåller fukt- och mögelskador. Vidare finns det möjligheter att påverka utbudet av material och konstruktioner som används i byggnads- verk. 
 Området är på många sätt reglerat och lagstiftningen är inga- lunda tandlös. Tvärtom kan man hävda att den innehåller betydligt större möjligheter än vad som hittills utnyttjats i försöken att för- bättra inomhusmiljön. 
 Problemet när det gäller att åtgärda brister i inomhusmiljön ligger i stället i de resurser som går åt för att kontrollera att lag- stiftningen efterlevs. En delvis omstridd förändring i lagstiftningen handlar om kommunernas möjligheter att kontrollera själva bygg- 
 44 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 processen genom att egenkontroll infördes som princip och som gjorde att kommunens kontroller av byggandet minskade. PBL- kommittén har till uppgift att se över bl.a. planprocessen i PBL och har som övergripande mål att effektivisera den. Det ligger också i uppdraget att se över hur kontroll- och tillsynsfrågorna fungerar. 
 De områden som är föremål för särskilda delmål när det gäller inomhusmiljön, radon och ventilation, innehåller vissa möjligheter att åtgärda. Det finns lagstiftning och möjligheter att åtgärda miljöer som betraktas som hälsovådliga. 
 När det gäller radon, som bevisats kunna leda till lungcancer, finns möjligheter att förelägga byggnadsägare att vidta åtgärder i förekommande fall. Däremot saknas generellt möjligheter att före- lägga en fastighetsägare att genomföra radonmätningar. För att ett sådant föreläggande ska kunna utfärdas krävs i princip grundad an- ledning att tro att halterna i den aktuella byggnaden har förhöjda radonhalter. Cohen utgör ett hälsoproblem som ligger bakom kon- staterade cancerfall. I Sverige beräknas 2 800 personer drabbas av lungcancer årligen. Av dessa beräknas 2 200 bero på rökning och i 400 fall är radon en orsak, men av dessa 400 fall drabbas 350 perso- ner som också är rökare. Enbart radon beräknas alltså orsaka 50 fall av lungcancer. En förutsättning för att komma till rätta med de höga radonhalter som leder till hälsoproblem är att man mäter radonhalten i byggnaderna. Det är kommunens ansvar att kartlägga radonhalter och enligt miljöbalken ska miljönämnden utreda till- synsbehovet i kommunen och göra årliga uppdateringar. Inte minst i de egna fastigheterna har kommunen ett särskilt ansvar att tillse att det inte finns höga halter av radon. 
 Det kan konstateras att det är mycket olika i olika kommuner när det gäller kartläggningen och vilka åtgärder som vidtas. Det finns beräkningar som visar att det kommer att ta många decennier innan landet har kartlagts vad gäller förekomst av förhöjda radon- halter. 
 Ventilationen är också reglerad och krav ställs om återkom- mande kontroller av systemen, med varierande intervall, förutom vad gäller småhus. Protokoll från ventilationskontroller ska skickas in till kommunen. För att kommunens tillsyn ska fungera måste kommunen föra ett register över utförda ventilationskontroller. Genom en dom i Regeringsrätten 1999 får kommunen inte ta ut någon avgift för sina insatser i samband med OVK. Följden har sannolikt blivit att kommunernas intresse av att följa upp, utöva tillsyn och också åtgärda de problem som finns i ventilationssyste- 
 45 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 SOU 2005:55 
  
 men har minskat. Det fordrar helt enkelt ökade resurser i kommu- nerna för att genomföra den tillsyn som man enligt lagen ska utöva. Ett enkelt exempel är från Borås kommun, där byggnadsnämnden tvingades begära ett tilläggsanslag på 1,5 miljoner kronor för att åter- betala avgifter som kommunen utdebiterat under åren  
 1992–1999. 
  
 Ett annat bekymmer kan vara att lagstiftningen i vissa fall kan ställa olika krav. Ett belysande exempel kan vara skillnaderna som gäller tillämpningen av de kontroller som görs av ventilations- systemen enligt OVK och motsvarande inspektion som kan göras av arbetsmiljöinspektörerna. Enligt OVK kan normerna för luft- flöden för exempelvis ett klassrum vara uppfyllda för den verksam- het som lokalen är avsedd för. Samtidigt kan arbetsmiljöinspektö- rerna miljö- och hälsoskyddsinspektörerna konstatera att luft- flödena inte uppfyller normerna för den verksamhet som faktiskt bedrivs i lokalen. Skillnaden kan bero på att lokalen är avsedd för 25 elever men att verksamheten i praktiken bedrivs för 30 elever i lokalen. Det säger sig självt att signalsystemet enligt OVK blir mycket märkligt om politikerna i byggnadsnämnden får uppgifter om att alla skollokaler i kommunen uppfyller allt tänkbara normer för luftflöden men det samtidigt i andra sammanhang konstateras att lokalerna inte uppfyller de normer som gäller för arbetsmiljön. Det enda rimliga är naturligtvis att ventilationen måste uppfylla de normer som gäller för aktuell verksamhet, inte en teoretisk verk- samhet som, av någon anledning, faktiskt inte bedrivs. 
 Instrumenten finns i form av lagstiftning, men kanske inte i form av resurser och kompetens i kommunernas förvaltningar. Det har blivit en nedprioriterad verksamhet inom kommunerna att ut- öva tillsyn av de tekniska och miljöegenskaper på byggnaderna. Det har också gjort att den lagstiftning som finns inte har prövats i sina yttersta konsekvenser. Det kan i och för sig bero på att man vägt insatsernas kostnader mot den nytta och det obehag som åtgärder kan föra med sig. För att komma till rätta med problem med inom- husmiljön kan det också krävas resurser från byggnadsägarens sida. Också i det sammanhanget kan åtgärdernas resultat stå i kontrast till insatsernas resultat. Det riktigt bekymmersamma är naturligtvis om problemen med inomhusmiljön fortsätter och kanske till och med förvärras i nybyggda byggnader. Det finns i dagsläget inga aktuella undersökningar som visar om den egenkontroll som inför- des i mitten av  
 90-talet 
  har lett till fler eller färre problem med inomhusmiljön i nybyggda hus. 
 46 
  
 SOU 2005:55 
  
 Lagstiftning som gäller inomhusmiljö 
  
 Många gånger kan det vara svårt att leva upp till lagens intentio- ner, bl.a. därför att det saknas i de flesta fall begränsningsvärden, t.ex. vad som gäller olägenhet för människors hälsa. 
 47 
  
 4 
  
 Tillsyn av kommuner och länsstyrelser 
  
 Kommunerna har en central roll i att tillse att byggandet sker på ett sätt som uppfyller målsättningar om ett hållbart byggande. 
 Byggherrens eget ansvar 
 Det är i och för sig byggherren själv som har, och alltid har haft, ansvaret för att byggandet utförs i enlighet med de bestämmelser som finns i PBL. Ansvaret förtydligades 1995 genom kravet att utse kvalitetsansvarig. Eftersom byggandet är en extremt komplex process är också kvalitetsansvaret komplicerat. Byggandet är orga- niserat i platsbundna projekt där både program, utformning av projektet och sammansättningen av aktörer är unikt för varje pro- jekt. Det är många moment, med flöden av olika material och tek- niker samt entreprenörer med skilda kompetenser som ska sam- verka under många gånger extremt ogynnsamma betingelser, t.ex. tidspress, väderleksförhållanden och koordinationsproblem. Det ställer således stora krav på den som är kvalitetsansvarig för verk- samheten. Det kräver kunskap, erfarenhet och kompetens inom många olika fält. Byggherren ska i denna kultur ha det fulla ansva- ret för att byggandet blir utfört enligt planerna och att byggnaden uppfyller bl.a. samhällets nio egenskapskrav på byggnader. 
 Byggandets upp- och nergång 
 Kommunen ska utöva tillsynen över byggnader. Det finns reglerat i de lagar och förordningar som beskrivs i avsnitt 3. Ett problem med tillsynen är att byggandet föll kraftigt under början av  
 1990-talet. 
  År 1990 byggdes nästan 34 000 lägenheter och fem år senare hade den siffran sjunkit till knappt 9 000. En orsak till att byggandet sjönk så dramatiskt var omläggningen av statens med- 
 49 
  
 Tillsyn av kommuner och länsstyrelser 
  
 SOU 2005:55 
  
 verkan i finansieringen av bostadsbyggandet. Det var dels den statliga belåningen av bostadsbyggandet som upphörde, vilket med- förde att bostadsproducenterna var hänvisade till den privata låne- marknaden. Dels var det de statliga subventionerna som drastiskt minskade under perioden, från 43,3 till 3,9 miljarder kronor mellan 1995 och 2000. Hela denna överföring från statlig finansiering till privat finansiering medförde att den kontroll över byggandet som staten kunde hålla gick förlorad till stor del, de statliga länsbostads- nämnderna lades ner och kompetensen om byggprocessen minskade avsevärt. Den statliga styrningen och kontrollen av byggandets innehåll i syfte att i fysiskt, funktionellt och byggnadstekniskt avseende säkra kapitalinsatsen hade ingen motsvarighet på den privata marknaden. 
 Kompetensdränering 
 Det var dessutom en dränering av kompetensen som gällde alla plan. Inom de statliga organen, inom kommunerna (som här ska relateras) och inom företagen minskade antalet anställda med kun- skap om byggprocessen. Rekryteringen till gymnasieutbildningen till bygg- och anläggningslinjen minskade och blev i allt mindre ut- sträckning ett förstahandsval för blivande gymnasister. 
 Det som hände inom kommunerna finns beskrivet i en rapport från Boverket till regeringen från år 2001. Boverket genomförde under våren 2001 en enkät till landets kommuner och fick svar från 80 procent av kommunerna. 
 Bygglovsansökningar och personal 
 Antalet bygglovsansökningar till kommunerna minskade i början av  
 1990-talet 
  från 86 000 till 70 000, för att därefter återigen öka. År 2000 var antalet bygglovsansökningar återigen omkring 86 000. 
 Nedgången i antalet bygglovsansökningar ledde till att personalen i kommunerna med byggtekniska kunskaper minskade. Det kan tyckas naturligt med tanke på att arbetsuppgifterna minskade i om- fattning, särskilt som förändringen av PBL innebar att kommuner- nas arbete i viss utsträckning lades över på byggherren i mitten av  
 1990-talet. 
  Det är mer märkligt att minskningen fortsatt under andra hälften av  
 1990-talet, 
  då antalet bygglovsansökningar återigen 
 50 
  
 SOU 2005:55 
  
 Tillsyn av kommuner och länsstyrelser 
  
 ökade. Tydligast är minskningen av antalet bygginspektörer. Bemanningen i kommunerna har minskat med 200 personer på tio år, vilket motsvarar en dryg tredjedel. Totalt minskade antalet personer som var verksamma inom området med omkring 370 per- soner under  
 1990-talet. 
  Det motsvarar en minskning av personalen med 30 procent samtidigt som antalet bygglovsansökningar var oförändrat. Situationen har lett till att 60 procent av kommunerna som besvarat enkäten anser att de inte har resurser som är rätt avvägda med hänsyn till behoven. 
 Innebörden i personalminskningen är också att antalet besök på byggarbetsplatser är tämligen lågt. Byggnadsnämnderna i ett  
 25-tal 
  kommuner genomför inte några besök alls om det inte skett en anmälan från utomstående eller om någon projektansvarig påfordrar det. Två av tre kommuner som besvarade enkäten hävdade att de minskat antalet tillsynsbesök under de senaste fem åren. Vidare har drygt hälften av kommunerna varken gjort något påpekande eller utfärdat något föreläggande i samband med tillsynsbesök sedan  
 PBL-reformen 
  1995. Orsaken till detta anges i Boverkets rapport till att besöksfrekvensen har minskat. Endast var fjärde kommun uppger att de beslutat om minst någon av sanktionerna använd- ningsförbud, vite eller särskild avgift sedan reformen. Det antyder att kommunerna använder andra medel än sanktioner vid brist- fälligheter, exempelvis att man för en dialog med byggherren och den kvalitetsansvarige i samband med tillsynen. 
 Länsstyrelsernas tillsyn 
 Boverket genomförde också en enkät till länsstyrelserna om re- surserna för deras tillsynsverksamhet angående byggandet och den obligatoriska ventilationskontrollen. 
 Antalet personer som arbetar med plan- och byggfrågor på läns- styrelserna varierar mellan 1 och 33 per länsstyrelse. Det är mellan 0 och 10 personer som arbetar med tillsynsfrågor. På fem läns- styrelser arbetar all personal som finns tillgänglig för plan- och byggfrågor även med tillsynsfrågor. Sex länsstyrelser anger att inte någon arbetar med tillsynsfrågor. I fyra länsstyrelser varierar re- sursen mellan 0,1 och 0,4 personer. 
 Inte på någon länsstyrelse fanns det särskild kompetens avdelad för frågor som rör de tekniska egenskapskraven inklusive OVK. 
 51 
  
 Tillsyn av kommuner och länsstyrelser 
  
 SOU 2005:55 
  
 I tre länsstyrelser hade resurserna för tillsynsfrågor minskat sedan 1995, i övriga länsstyrelser var resurserna oförändrade. De flesta länsstyrelser menade att resurserna för tillsynsfrågor är otillräckliga. Fyra länsstyrelser ansåg dock att resurserna för OVK är tillräckliga, trots att man inte utövar någon tillsyn i den delen. Hälften av länsstyrelserna har aktivt utövat tillsyn vid någon byggnadsnämnd i länet, resten inte. Bara en länsstyrelse behandlar byggfrågor vid samrådsmöten med kommunerna. 
 Endast en länsstyrelse uppger att den på eget initiativ utövat tillsyn enligt  
 OVK-förordningen. 
  Tillsyn enligt plan- och bygg- lagen samt lagen om byggnadsverk har utförts av sju länsstyrelser och i dessa fall utmynnat i någon form av rekommendation till byggnadsnämnd om ändrade rutiner. 
 Boverket fick också kritik för brister i informationen om vilka regler som gäller och hur länsstyrelsernas tillsyn ska utövas. Men samtidigt påpekar Boverket att bidragsgivningen till bostadsbygg- andet, som bildat ramen för länsstyrelsernas ansvar för tillsyn av byggandet i allmänhet, både för bostäder och kontor, skolor, sjuk- hus och andra offentliga och privata byggnader, inte längre kan gälla. 
 52 
 5 Frivilligt arbete med miljöfrågor 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 I de tidigare avsnitten har beskrivits mål, lagar och regler som fast- lagts av staten och den tillsyn som stat och kommuner har att utöva för att se till att byggnader uppfyller kraven på byggnaders miljö- egenskaper. 
 Samtidigt pågår ett omfattande arbete inom bygg- och fastig- hetssektorn för att förbättra miljömedvetandet och i praktiken åtgärda problem med inomhusmiljön. Det är ett arbete som sker delvis frivilligt, delvis som en följd av lagstiftning och dessutom med hot om lagstiftning hängande över åtgärderna. Det är åtgärder som innebär utbildning av anställda, förändringar av rutiner och utbyte av erfarenheter. Det är åtgärder för att ta reda på vilka uppfattningar som boende och nyttjare har beträffande bostäder och lokaler. I detta avsnitt sammanfattas delar av det arbete som utförs av företag och organisationer inom byggbranschen samt företag och organisationer inom bygg- och bostadsförvaltning. 
  
 5.2 
  
 Byggsektorns kretsloppsråd 
  
 I byggsektorns kretsloppsråd finns byggherrar och fastighetsägare, konsulterande arkitekter och ingenjörer, bygg- och byggmateriel- industri representerade. Bakgrunden till kretsloppsrådets tillkomst är bygg- och fastighetssektorns stora betydelse för att samhället ska fungera och att människor ska kunna leva ett bra liv. Sektorn tillhandahåller de bostäder, skollokaler, arbets- och mötesplatser, broar och vägar, ledningar m.m. som behövs för att produktion, varuförsörjning och kommunikationer skall kunna fungera. Detta innebär också att sektorn svarar för en stor del av material- och energiomsättningen och därmed en betydande del av miljöbelast- ningen. Den svarar t.ex. för 40 procent av energi- och material- 
 53 
  
 Frivilligt arbete med miljöfrågor 
  
 SOU 2005:55 
  
 användningen, en västentlig del av avfallet och 10 procent av alla transporter. Kretsloppsrådet har varit verksamt sedan 1994 och därigenom har sektorn visat att den genom ett frivilligt arbete vill och kan begränsa sin negativa miljöpåverkan och främja en lång- siktig hushållning med naturresurser. 
 Miljöprogram 
 Rådet har tagit fram ett miljöprogram som innebär att sektorn vill ta ansvar för en hållbar utveckling genom att arbeta med företagens, organisationernas och människornas eget engagemang och enligt marknadsekonomins spelregler. Ett sådant arbetssätt ökar förank- ringen, minskar behovet av en detaljerad lagstiftning och leder sannolikt till att miljömålen kan uppnås snabbare. Sektorn vill ställa sitt kunnande i miljöfrågor till förfogande i en öppen, långsiktig, dialog där myndigheter och näringsliv samverkar för att nå målen. 
  
 5.3 
  
 Miljöinventering i befintlig bebyggelse – MIBB 
  
 De stora bostads- och boendeorganisationerna (Hyresgästföreningen, SABO, Fastighetsägarna, HSB och Riksbyggen) har utvecklat en metod för inventering av innemiljön i bostäder, Miljöinventering i befintlig bebyggelse (MIBB). Samarbetet inleddes i mitten av 1990- talet och handlade då endast om att inventera vissa bestämda faktorer som har betydelse för innemiljön. Med tiden har metoden utvecklats till en inventering som omfattar även andra miljö- och förvaltningsaspekter som har betydelse för boendemiljön, t.ex. energianvändning, yttre miljö, miljöpåverkande material. 
 Boendes upplevelser 
 Den är utformad så att den tar hänsyn till de boendes upplevelser. MIBB är, enligt organisationerna, framgångsrik som en källa till kunskap om boendemiljö. Men där den har genomförts har den även lett till att relationerna mellan boende och fastighetsägare har förbättrats samt till bättre kontroll över utgifter för exempelvis energi. 
 54 
  
 SOU 2005:55 
  
 Frivilligt arbete med miljöfrågor 
  
 Enkät 
 MIBB innehåller alltid en enkät till de boende med frågor om upplevelser av värmekomfort, luftkvalitet, ljus- och ljudförhållanden samt fukt och mögel. Därutöver görs besiktningar av lägenheter och gemensamma utrymme med fokus på innemiljön. De bostads- kooperativa organisationerna, HSB och Riksbyggen, har utvecklat MIBB så att de också innefattar utemiljö, arbetsmiljö, förvaltning och miljöstatus. 
 Organisationerna som står bakom MIBB framhåller en rad för- delar med metoden. De menar att enkäten ger delaktighet för de boende, eftersom en betydande del av inventeringen utgörs av en enkät till de boende. Metoden ger både fastighetsägare och boende en lägesrapport om innemiljön i sin fastighet. MIBB har visat sig även ge sociala effekter i form av ökad trygghet och bättre sociala relationer mellan grannar samt mellan ägare, boende och förvaltare. Det har gett ökade kunskaper om hur boende själva kan påverka och förbättra sin boendemiljö. MIBB innebär dessutom ett före- byggande miljöarbete som gör att skador och problem upptäcks i ett tidigt skede. Därigenom får man ökad kontroll på drifts- och underhållskostnaderna. 
 Organisationerna räknar också med att samhällets krav på bygg- nadsdeklarationer kommer att vara uppfyllda med en genomförd MIBB, med avseende på radon, OVK och energi. Det ska dock tilläggas att det förslag till energideklarationer som lämnats från en särskild utredning går utöver den energideklaration som man får fram genom MIBB. 
 Schema 
 En MIBB genomförs på initiativ från fastighetsägaren/bostadsrätts- föreningen eller från de boende. Ett vanligt schema för en miljö- inventering innehåller följande moment: 
  
 Information till alla boende och brukare av fastigheten om att en inventering kommer att äga rum. 
  
 En certifierad miljöinventerare anlitas. 
  
 Miljöinventeraren bestämmer tillsammans med representanter för ägare och boende vilka hus som ska inventeras. 
  
 55 
  
 Frivilligt arbete med miljöfrågor 
  
 SOU 2005:55 
  
 Handlingar för genomförandet tas fram, t.ex. ritningar på huset, underhållsplan, protokoll från OVK, uppgifter om energi- och resursförbrukning samt radonmätningar. 
  
 Enkäter lämnas ut till alla boende i bostäderna och brukarna av lokaler. 
  
 Enkätsvaren används som grund för den besiktning som sedan genomförs av fastigheten. 
  
 Slutligen tolkas samtliga resultat av enkäter och besiktningar. En rapport sammanställs. Resultatet delges de boende och ett anslag om att en inventering är genomförd sätts upp på väl synlig plats i inventerade fastigheter. Rapporten ger en helhetsbild över fastigheten och hur de boende upplever miljön. Den utgör ett gott underlag för underhållsplaneringen. 
  
 Organisationerna rekommenderar att MIBB genomförs vart tredje år. 
 56 
  
 6 
  
 Byggnadsfaktorer som påverkar inomhusmiljön 
  
 En rad olika faktorer påverkar byggnadens förmåga att upprätthålla en god inomhusmiljö. I det här avsnittet är avsikten främst att ge en översiktlig bild av vilka principiella källor det finns till varierande problem i inomhusmiljön och vad som har gjort att de uppstått i byggnaden. 
  
 6.1 
  
 Placering 
  
 Byggnadens placering kan ha en direkt påverkan på inomhusmiljön. Det kan t.ex. gälla hur klimatet påverkar inomhusluften, i hur stor utsträckning det finns markradon där byggnaden är placerad och hur utsatt byggnaden är för fuktangrepp. Det kan i vissa lägen handla om mycket små variationer i placeringen som kan ha be- tydelse för hur utsatt byggnaden ska vara för miljöpåverkande på- frestningar. Två byggnader kan vara placerade med bara några meter emellan och det kan uppmätas helt olika radonhalter i de båda husen. Byggnadens placering i förhållande till omgivande slutt- ningar har också betydelse för möjligheten att hålla fukten borta. Det säger sig självt att det är större möjligheter att undvika fukt- problem i en byggnad som ligger högt upp på en sluttning än i en byggnad som placerats i en svacka. 
  
 6.2 
  
 Konstruktion 
  
 Byggnadens konstruktion har självklart betydelse för inomhuskli- matet. Många konstruktioner som använts under årens lopp har visat sig mindre lämpliga när det gäller att hålla fukt och mögel borta. Småhus med krypgrunder var mycket vanliga under  
 1980-talet 
  och visade sig leda till stora problem med mögel och kostsamma repara- tioner som följd. Under några få år på  
 1960-talet 
  användes platta 
 57 
  
 Byggnadsfaktorer som påverkar inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 tak på såväl småhus som flerbostadshus vilket gjorde det svårt att transportera bort fukten från taket och ledde till fuktproblem inne i byggnaden, särskilt vintertid då tung snö la sig på taket. 
  
 6.3 
  
 Installationer 
  
 Byggnadens installationer kan givetvis också spela stor roll för inomhusmiljön. Det gäller inte minst värmesystemet vars syfte är att skapa komfort i byggnaden, men som i vissa fall också kan ställa till problem, genom ojämn temperatur, torr luft och restprodukter – historiskt sett är förbränning det största miljöproblemet i byggnader. Den installation som tilldragit sig störst intresse när det gäller inomhusmiljön är ventilationen. Syftet är att transportera bort dålig luft från byggnaden och tillföra frisk luft. Svårigheterna är att skapa ett jämnt och tillräckligt omfattande luftflöde utan att det påverkar temperatur, ljudnivå och luftkvalitet. De system man brukar skilja på är självdrag, där man inte har några fläktar, och mekaniska ven- tilationssystem som innehåller till- och/eller frånluftsfläktar. Det ventilationssystem som orsakar minst problem förefaller vara till- och frånluftsväxlar, eventuellt kompletterat med en värmeväxlare, men även andra system kan fungera väl i den enskilda byggnaden. Andra installationer som kan orsaka problem i inomhusmiljön är exempelvis hissar. Ljudnivån från hisstrumman kan i vissa bostäder vara mycket besvärande. 
  
 6.4 
  
 Material 
  
 Byggnadens material kan orsaka problem i inomhusmiljön. Det kan handla om material som i sig är skadligt och som byggs in i bygg- naden. I början av förra seklet var det vanligt att använda arsenik både i tapeter och på annat sätt i lägenheten som orsakade sjuk- domar hos de boende. Mer moderna exempel är när man använde flytspackel med kasein som avgav ammoniak som gjorde att många människor blev sjuka. Det har också blivit betydligt svårare att kontrollera effekterna av alla material, eftersom det i dag finns om- kring 60 000 olika byggprodukter på marknaden, vilket kan jämfö- ras med de 500 som fanns i början på förra seklet. 
 58 
  
 SOU 2005:55 
  
 Byggnadsfaktorer som påverkar inomhusmiljön 
  
 6.5 
  
 Kombination konstruktion och material 
  
 Byggnadens konstruktion och material kan i kombination åstad- komma skador. Det kan i sig vara konstruktioner som är ofarliga och det kan vara material som också kan vara harmlösa men som till- sammans ger reaktioner av oönskat slag. Det har exempelvis gällt t.ex. plastmattor på betong, tryckimpregnerat virke i fuktig miljö. 
  
 6.6 
  
 Underhåll 
  
 Byggnadens underhåll har också betydelse för vilka skador som uppkommer. En byggnad åldras och det gör att material och konstruktioner förslits. Deras funktion förändras med tiden. Ett material som inte är i gott skick kan göra det lättare för fukt och mögel att angripa svaga punkter på byggnaden. Fukt som funnits en längre tid i byggnaden utvecklar så småningom mögelskador, vilket gör det angeläget att omedelbart åtgärda även mindre allvar- liga fuktskador. Ett i och för sig oförargligt fuktproblem kan, om man underlåter att åtgärda det, leda till mögelangrepp som både är förhållandevis dyra att åtgärda och dessutom kan leda till hälso- mässiga effekter. 
  
 6.7 
  
 Skötsel 
  
 Byggnadens dagliga skötsel kan också påverka hur installationer, konstruktioner och material påverkas. Ett aldrig så väl fungerande värmesystem kan påverka byggnaden negativt om det handhas på ett felaktigt sätt. Bristande skötsel av fläktkanaler kan göra att ven- tilationssystemet fungerar dåligt och leda till en försämrad kvalitet på inomhusluften. Något så trivialt som underlåtenhet att städa i byggnaden får betydelse för möjligheten att upprätthålla en god standard i inomhusmiljön och kan på sikt åstadkomma större skador än flygande dammkorn och gråa dammråttor. 
  
 6.8 
  
 Byggnadsarbetet 
  
 Byggnadens fel och brister kan också ha sin orsak i hur själva bygg- nadsarbetet genomfördes. Fusk och fel i byggnaden kan ha upp- kommit redan innan den första invånaren tog byggnaden i besitt- ning. Om man inte lät betongen torka ut tillräckligt länge i en 
 59 
  
 Byggnadsfaktorer som påverkar inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 bottenplatta har man för evigt byggt in ett fuktproblem, om man inte täckte över bygget under regniga perioder kan också orsaka att fukten fått fotfäste i byggnaden. Likaså kan slarv vid uppsättandet av konstruktioner, felaktigt använt material och skadade produkter kan också vara källor till angrepp på byggnaden. 
  
 6.9 
  
 Regler 
  
 Regler som gällde vid tillkomsten av byggnaden kan också ha gjort att man använt sig av felaktiga konstruktioner. Vid vissa tidpunkter har rekommendationer, utfärdade av Statens Planverk, varit direkt missvisande och lett till omfattande skador på många hus. Den som alltså följde rekommendationerna råkade ut för skador som en konsekvens av detta. Än idag finns rekommendationer om hur byggnader med krypgrund ska byggas, trots att just den konstruk- tionen har kostat många villaägare avsevärda belopp, för att inte tala om stora boendeproblem. 
  
 6.10 
  
 Orsak till fuktskador 
  
 Fuktskador  
 är sannolikt den viktigaste orsaken till att en byggnad blir ohälsosam. Fukt kan byggas in i ett hus. Det kan ske genom att man inte låter byggnadsmaterial t.ex. betong torka ut ordentligt. Det kan också ske genom att fuktskadat material används, exem- pelvis isoleringsmaterial som visserligen torkat ut men som genom att det en gång blivit fuktskadat inte är användbart. Vidare kan fukten byggas in genom att man inte isolerat en halvfärdig byggnad där regnet fritt kan tränga in. 
 Fukten kan tränga sig in i en byggnad. Det ske genom kapillär- sugning underifrån. Men regn och snö kan också tränga sig in i en färdigbyggnad. Vattenläckage kan orsaka stora fuktskador. 
 Fukten kan även orsaka skador genom användningen av bygg- naden. Det kan exempelvis ske genom att man använder byggnaden på ett sätt som inte var tänkt när den byggdes. Det kan vara våt- utrymmen som byggts in där det inte var tänkt, genom att verk- samheten i byggnaden ändrar karaktär etc. 
 Fuktskador kan givetvis också uppstå genom att skötsel och underhåll inte är tillräckligt god. Man använder inte uppvärmning och ventilation på ett riktigt sätt exempelvis och därigenom orsakas fuktskador. 
 60 
 7 Fel och skador i byggnader 
 En av de frågor som Byggnadsmiljöutredningen haft att se över är möjligheterna att tillsätta en expertgrupp för fel och skador i bygg- nader. Det handlar främst om att förhindra sådana fel och skador som kan orsaka hälsoproblem. Det rör sig om fel som kan ha upp- stått under själva byggprocessen, men också om sådana skador som är en följd av handhavandet av byggnaden, dvs. underlåtenhet i skötsel och underhåll. Det kan också vara problem som uppstår till följd av att man använt sig av en teknik eller material som uttryck- ligen är godkända eller rekommenderade i de regler som kringgärdar bygg- och förvaltningsverksamheten, men också sådana fel som uppstår därför att man inte följt gällande regler. 
 Det handlar om att komma till rätta med de förhållanden som gjort att ett förhållandevis stort antal byggnader drabbats av fel och skador. 
 Mögelskador 
 Under 1970- och  
 1980-talen 
  drabbades det yngre småhusbeståndet av mögelskador i förhållandevis stor omfattning. Mögelskador förekom även i skolor och på daghem. Bland de faktorer som orsakade eller bidrog till skadorna kan nämnas, att nya och oprövade material användes. Likaså bidrog olämpliga konstruktionslösningar till skador. Vidare bebyggdes marktyper som vanligen inte brukar bebyggas, exempelvis åkermark som inte var lämplig att bebygga med vissa metoder som då användes. 
 Även under  
 1990-talet 
  har problem i byggnader och anläggningar redovisats. 
 61 
  
 Fel och skador i byggnader 
  
 SOU 2005:55 
  
 BQR 
 På regeringens initiativ har företrädare för byggsektorn bildat ett råd för byggkvalitet (BQR) med huvudsyfte att intensifiera och påskynda arbetet med att få till stånd ett mera systematiskt kvali- tetsarbete på byggområdet och i förvaltningen av byggnadsverk. De stora statliga byggherrarna, beställarna och förvaltarna har bildat ett samverkansforum med huvudsyfte att samverka i frågor om kompetensutveckling. Ett syfte är att skapa bättre förutsättningar för att samhällets krav på byggnadsverk ska infrias och därmed minska kvalitetsfelen och kostnaderna. 
 Förändringar i PBL 
 En fråga som är särskilt angelägen att penetrera är betydelsen av de förändringar som trädde i kraft i plan- och bygglagen i mitten på  
 1990-talet. 
  I samband därmed förtydligades egenkontrollen i byggandet, samtidigt som kommunernas tillsynsansvar tonades ner. Det är emellertid svårt att avgöra i vilken utsträckning som egen- kontrollen har påverkat kvaliteten i byggandet och förekomsten av försummelser som uppkommit i anslutning till byggandet. Det är angeläget att det skapas kunskap om betydelsen av att tillsynen över byggandet har förändrats. 
 Kunskap finns 
 En vanlig uppfattning inom byggsektorn är att kunskapen om vilka fel och skador som finns i byggandet är tillgänglig för de flesta. Framför allt stora byggföretag har möjlighet att ha en mycket hög kunskapsnivå, baserad på forskning och utveckling, beprövad erfa- renhet och olika former av studier, för att veta alla väsentliga pro- blem som kan uppstå i samband med olika byggprocesser. 
 Det svåra är att nå ut med kunskapen och få den accepterad på arbetsplatserna. Inom byggsektorn är det den gängse visdomen att det går att bygga rätt, att det finns kunskaper om hur en säker byggprocess ska gå till. 
 62 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fel och skador i byggnader 
  
 Från planläggning till förvaltning 
 Det är många led i bygg- och förvaltningsarbetet där fel och skador kan uppstå som har betydelse för byggnadens funktionalitet och påverkan på hälsan. 
 Redan vid planläggningen kan lämplig eller mindre lämplig mark anvisas för byggnationen. Det är många gånger en omfattande process där först en översiktsplan ska tas fram och därefter en detaljplan. Hur dessa planer utformas kan alltså få återverkningar på hur känsliga byggnaderna kommer att bli för olika former av fel och skador. 
 Projekteringen har också betydelse för markens kvalitet och ändamålsenlighet för byggnaderna. Det kan t.ex. handla om pålning av mark och placeringen av byggnaderna i förhållande till vatten- samlingar. 
 Därefter kan byggnationen påverka möjligheterna att hålla bygg- naden fri från fel och skador. Ofta har de fel och skador som upp- märksammats i media koncentrerats till sådant som gäller just byggskedet, men det är således långt ifrån den enda källan till de problem som kan uppkomma i en byggnad. Men givetvis är bygg- skedet ändå av avgörande betydelse. Det är en mycket komplicerad logistik som ska till under ett byggprojekt, med många olika yrkes- grupper inblandade och ett ständigt flöde av människor och mate- rial till byggarbetsplatsen. Många gånger är tidsschemat för ett projekt mycket hårt pressat. Det handlar om att en beställare vill få byggnadsarbetet färdigt inom viss tid. Det kan vara byggentrepre- nören som vill ha en så snabb process som möjligt för att göra en så hög vinst som möjligt. Olika orsaker samverkar till att driva upp arbetstempot, vilket gör det svårt att tillämpa även de mest elemen- tära kunskaperna om hur en byggprocess blir säker, t.ex. att täcka över byggnaden över nätter, helger och semestrar. 
 En annan konsekvens av de pressade byggtiderna är att plane- ringen av byggprojektet eftersätts. Det blir allt svårare att samla alla aktörer till gemensamma planeringsmöten som kan ta upp de be- svärligheter som man möter i byggprocessen. Det leder också till att fel och skador uppstår i byggnaderna. Den slutsats som går att dra efter många erfarenheter är att ett projekt blir aldrig bättre än den planering som genomförts. En dålig planering leder till ett dåligt projekt, en bra planering till ett bra projekt. 
 När byggnaden är färdig och överlämnats för användning kan också den orsaka fel och skador i byggnaden. Det är viktigt att föra 
 63 
  
 Fel och skador i byggnader 
  
 SOU 2005:55 
  
 över kunskap och information om använda material, installationer m.m. förs över till förvaltningen av byggnaden. Det kan handla om att användningen är av ett slag som i sig är riskfylld och kan orsaka fel i själva byggnaden. 
 Även om användningen inte i sig behöver innebära några fel och skador på byggnaden kan handhavandet göra det. Det betyder att en hyresgäst som använder byggnaden på avsett sätt men gör det oförsiktigt kan orsaka fel och skador på byggnaden. 
 Slutligen kan brister i eller felaktigt utfört underhåll leda till fel och skador på byggnaden. Det kan dels handla om att man inte utför underhållet i tillräcklig omfattning eller också att underhållet inte tar hänsyn till helheten i byggnaden så att man utför ett fel- aktigt underhåll. 
 Försäkring 
 Byggfelsförsäkringen har gjort att de som köper en byggnad idag har en starkare ställning än tidigare, åtminstone i det korta eller medellånga perspektivet. Försäkringen innebär att en köpare är skyddad i åtminstone tio år mot byggfel och därmed jämförliga skador, men samtidigt måste konstateras att många byggfel dyker upp först efter tioårsdagen. 
 Samhällets ansvar 
 Staten har ett ansvar för att det finns ett aktuellt och tillförlitligt regelverk som gör att man förhindrar stora byggfel, vilket gör att byggreglerna kontinuerligt måste revideras med hänsyn till ny vunnen kunskap. Samhället har också ett ansvar för att det kommer till stånd kunskaper om modern byggnation. Denna kunskap kan komma till stånd genom exempelvis forskning och utveckling men också genom praktisk kunskapsöverföring. Vidare har stat och kommun det övergripande ansvaret för tillsyn och kontroller. Det är uppenbart att denna del behöver stärkas för att förhindra ytter- ligare byggfel och skador. Vidare kan staten genom ekonomiska bidrag och sanktioner göra det mer lönsamt att bygga rätt från början. 
 64 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fel och skador i byggnader 
  
 Inrättande av expertgrupp 
 En förutsättning för att bryta problemen med alltför många skador och byggfel är det rimligt att inrätta en permanent expertgrupp som har till uppgift att hämta in kunskaper om fel och skador i byggnader och anläggningar och analysera orsakerna till att bristerna har uppkommit. Vidare ska förslag till åtgärder beroende på orsak redovisas. Resultatet av analysen ska föras ut till aktuella målgrupper för att undvika nya fel och skador. Inte minst detta kommer att bli en viktig uppgift för expertgruppen, mot bakgrund av att det redan idag finns mycket kunskap om orsaker till problem med inomhusmiljön. Expertgruppen ska göra det möjligt att be- hålla en hög servicenivå gentemot aktörerna på byggmarknaden. 
 65 
 8 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 8.1 
  
 Delmålet för inomhusmiljön 
  
 Målet för regeringens miljöpolitik beträffande inomhusmiljön är att år 2020 ska byggnader och deras egenskaper inte påverka hälsan negativt. Fokus ligger på människans hälsa. Hittills har det opera- tionellt inneburit att samtliga byggnader där människor vistas ska ha en dokumenterat fungerande ventilation senast år 2015 och att radonhalten ska understiga gränsvärdet 200 Bq/m3 luft år 2010 i skolor och förskolor samt 2020 i alla bostäder. 
 Inomhusmiljön påverkas inte bara av en byggnads utformning, installationer och materialval, utan i hög grad också av vilken verk- samhet som bedrivs och hur byggnaden sköts och underhålls. Idag anses främst buller, fukt- och mögelskador i byggnaden, bristfällig ventilation, kemiska emissioner från bygg- och inredningsmaterial bidra till såväl ohälsa som komfortproblem och produktionsbort- fall. 
 Påverkan på hälsan 
 Inomhusmiljön kan påverka människans hälsa genom att man ut- sätts för flera olika källor på ett eller annat sätt; det kan vara påver- kan från själva byggnaden, buller från trafik, tekniska installationer, verksamhet i byggnaden och hos grannarna, radon m.m. De hälso- effekter som kan hänföras till bristande inomhusmiljö är Allen, allergi, symtom på irritation i ögon, näsa, hals och hud samt käns- lighet för infektioner, liksom andra mer ospecificerade besvär och symtom som ögon- och luftvägssymtom, trötthet, huvudvärk m.m. (s.k.sjuka hus besvär, Sick Building Syndrome, SBS). 
 För några faktorer/ämnen är sambanden väl belagda som t.ex. radon och lungcancer samt buller och sömnstörning. Även för vissa kemikalier, som formaldehyd, finns det väl belagt vilka hälsoeffek- 
 67 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 ter en exponering kan leda till. Men fortfarande går det sällan att avgöra vilka enskilda ämnen eller faktorer som ger upphov till hälsobesvär i inomhusmiljön. 
  
 8.2 
  
 Olika källor till kunskap 
  
 Det har under senare år gjorts flera vetenskapliga granskningar för att belysa olika innemiljöfaktorers betydelse för hälsan, de har be- handlat områden som t.ex. ventilation, fuktiga byggnader, flyk- tiga organiska ämnen (VOC) och partiklar. 
 Tidiga studier 
 När det gäller att belysa omfattningen av problemen med förore- ningar i byggnader och hälsobesvär finns det begränsad informa- tion. Det finns få nationella studier som belyser detta. Under senare årtionden är det framförallt den riksomfattande undersök- ningen av svenska bostäder, Elanvändning i Bostäder, 1993, (ELIB) som gett en bild av hur det står till i bostadsbeståndet. Det har även gjorts större lokala kartläggningar i t.ex. Stockholm. 
 Miljöhälsorapporter 
 Socialstyrelsen har gjort två nationella miljöhälsoenkäter där bl.a. frågor som rör inomhusmiljön funnits med. I Miljöhälsorapport 2001 redovisas resultaten från den första nationella miljöhälso- enkäten, som då vände sig till vuxna. 
 Nyligen publicerades Miljöhälsorapport 2005, som redovisar re- sultaten från en miljöhälsoenkät riktad till barn. Det är första gången som en så omfattande miljöhälsoenkät görs för att belysa barns miljö och hälsa. Miljöhälsorapporten konstaterar att barns hälsa i Sverige är generellt sett god, men att allergisjukdomar, dia- betes, fetma och psykisk ohälsa är betydande och ökande problem. I det här sammanhanget kan allergisjukdomarna delvis hänföras till inomhusmiljön. Men det kanske mest utbredda miljöproblemet för barn är bullerstörningar, enligt rapporten, och det har också delvis sin grund i hur inomhusmiljön är beskaffad. 
 Det är framförallt från ovanstående källor som uppgifter till det här avsnittet är hämtade. 
 68 
  
 SOU 2005:55 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 Problemen och kunskapsläget har beskrivits i fler andra statliga utredningar som Handlingsplan mot buller (SOU 1993:65), Miljö- hälsoutredningen, (SOU 1996:124) och Byggkvalitet för framtiden (SOU 1997:177). 
  
 8.3 
  
 Upplevda brister i inomhusmiljön 
  
 Bostäder 
 Klagomål på inomhusmiljön är vanliga. I den riksomfattande un- dersökningen av bostadsbeståndet, ELIB, fann man att nära en halv miljon människor i Sverige ansåg sig besvärade av inomhusklimatet. I den nationella miljöhälsoenkäten 1999 kom man fram till att om- kring en miljon personer rapporterade att de hade någon form av hälsoproblem som de ansåg var relaterat till inomhusmiljön, antingen i bostaden, på arbetet eller i skolan. Det motsvarar nästan var femte vuxen i befolkningen. De besvär som var vanligast var huvudvärk, trötthet, irritation på ögonen samt irriterad, täppt eller rinnande näsa. 
 I samma undersökning svarade tio procent av de boende i fler- bostadshus att de hade besvär av instängd luft i bostaden. Mot- svarande andel för de boende i småhus var endast två procent. Det var alltså fem gånger så vanligt att man rapporterade instängd luft i flerbostadshus som i småhus. Många menade också att de hade problem med olika kemiska ämnen i luften, som exempelvis kan avges från parfymerade produkter, stark blomdoft, lösningsmedel, målarfärg, tobaksrök m.m. I barnens miljöhälsoenkät 2003 svarade 4 procent av  
 12-åringarna 
  att de känt obehag av olika lukter i inomhusmiljön (hemmet och dess närhet) flera gånger i veckan under den senaste månaden: 4 procent av barnen i småhus och 5 procent av barnen i flerfamiljshus. 
 Bland vuxna har det rapporterats en högre frekvens besvär och symtom relaterade till inomhusmiljön i hus byggda under senare delen av  
 1900-talet. 
  Bland slumpmässigt utvalda flerbostadshus i Stockholm var förekomsten av sjuka hus besvär högre ju senare huset var byggt. En epidemiologisk studie bland barn visade att det fanns ett samband mellan husets ålder och förekomsten av astma- symtom. Det var vanligast med symtom på astma i yngre hus. Enligt Miljöhälsorapport 2005 fanns den lägsta frekvensen rappor- terade symtom från luftvägarna i hus byggda före 1941. Störst var 
 69 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 den bland barn som bodde i hus byggda mellan 1961 och 1975. Skillnaderna mellan barn som bodde i småhus och barn som bodde i flerbostadshus var små, men det fanns en något högre frekvens av luftvägsproblem bland barn som bodde i flerbostadshus. 
 Skolor 
 I skolmiljön finns också rapporter om att brister i inomhusmiljön leder till hälsobesvär. En studie från Uppsala universitet visade att sju av tio kommuner haft problem med s.k sjuka hus besvär i sina grundskolebyggnader. De flesta byggnadstekniska brister gällde bristfällig ventilation, fukt- och mögelskador, felaktiga grundkon- struktioner, byggfusk och felaktig användning av lokalerna. Det finns också epidemiologiska studier utförda i skolmiljö som pekar på ökad förekomst av luftvägsbesvär hos elever när ventilationen är undermålig och när det finns mycket damm m.m. 
  
 8.4 
  
 Ventilation 
  
 Det finns inget generellt och självklart val av ventilationssystem ur hälsosynpunkt.  
 ELIB-studien 
  visade att besvär var vanligare i fler- bostadshus med mekanisk ventilation än i flerbostadshus med självdragsventilation. Skillnaderna var dock små. Enligt utred- ningen Byggkvalitet för framtiden underskrider ca 50 procent av lägenheterna kraven på normenlig ventilation. 
 Barn och ventilation 
 I miljöhälsoenkäten till barn 2003 angav 72 procent av föräldrarna att deras bostad hade självdragsventilation, 11 procent mekanisk frånluftsventilation och 17 procent balanserad mekanisk till- och frånluft, lika för småhus och flerbostadshus. Det framkommer inte någon tydlig skillnad i förekomst av rapporterade astmasymtom och allergisnuva för hus med olika typer av ventilationssystem, men det är en relativt stor osäkerhet i dessa uppgifter. Totalt saknas data om ventilationssystem för 16 procent av barnens bostäder, bero- ende på att föräldrarna inte känner till vilken typ av ventilation fastigheten har. Det gäller i synnerhet för dem som bor i fler- bostadshus. 
 70 
  
 SOU 2005:55 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 I enkäten tillfrågades föräldrarna hur de upplevde luftkvaliteten. 98 procent av familjer som bodde i småhus svarade att luften varit mycket bra eller bra under den senaste månaden. Motsvarande andel för familjer som bodde i flerbostadshus var 85 procent. I de hem där föräldrarna upplevde luften som dålig var det vanligare med barn som hade allergisymtom och att barnen uppgav att de hade upprepade förkylningar. Det går inte att utesluta att resultaten beror på att barnens problem gör att luftkvaliteten upplevs som dålig. 
 Vetenskapliga studier pekar i olika riktning när det gäller risken för astma hos barn beroende på vilken standard bostaden har på ventilationen. I två nordiska studier från Stockholm och Oslo fann man inte på något samband, medan en studie i Värmland pekade på ökande astmaproblem i hus med dålig ventilation. 
 Skolor 
 Svenska studier visar att man med förbättrad ventilation kan minska frekvensen av astmasymtom relaterade till vistelse i skolan. Resultaten från en nyligen publicerad amerikansk skolstudie tyder också på ett samband mellan sjukfrånvaro och undermålig ventila- tion, mätt som höga halter av koldioxid i klassrum. En ökning med 1 000 ppm inomhus jämfört med halten utomhus resulterade i en ökning av den relativa frånvaron hos eleverna med  
 10–20 
  procent på årsbasis. I andra studier har man funnit en korrelation mellan halten av koldioxid och halten av vissa luftburna bakteriemarkörer i klassrum. 
 Luftfuktighet 
 I en litteraturgranskning från 2002 uppmärksammades risken för hög luftfuktighet och kvalster i bostäder med undermålig ventila- tion. Det framgår också att det finns tecken på att risken för sjuka hus symtom är större i byggnader med luftkonditionering än i byggnader med självdragsventilation eller mekanisk ventilation utan luftkonditionering. 
 Det finns ett samband mellan hög luftfuktighet inomhus och låg luftomsättning. Låg luftomsättning i kombination med hög fukt- 
 71 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 produktion inomhus (beroende på dusch, tvätt, matlagning etc.) bidrar till hög luftfuktighet inne. 
 En effekt av hög luftfuktighet kan vara kondens på insidan av tvåglasfönster. I Miljöhälsorapporten från 1999 rapporterade 21 procent av dem som besvarade enkäten att de hade kondens på in- sidan av tvåglasfönster under vintertid. I den senaste enkäten var det 40 procent av de svaranden som rapporterade att de hade kondens på fönsterrutor. De föräldrar som uppgav att de nästan dagligen hade kondens på insidan av tvåglasfönster hade också oftare barn med symtom från luftvägar och hud (29 procent), än föräldrar som inte rapporterade förekomst av kondens (21 pro- cent). 
  
 8.5 
  
 Fuktskador 
  
 Det är inte fukten i sig som orsakar ohälsa. Fukt är däremot tro- ligen den viktigaste orsaken till att en byggnad blir ohälsosam att vistas i. Om en byggnadsdel är fuktig en längre tid börjar mikro- organismer – mögel och bakterier – att växa. Från mikroorganis- merna avges olika ämnen som kan verka irriterande eller orsaka annan mer diffus hälsopåverkan. Fukt kan också bidra till nedbryt- ning och emissioner av kemiska ämnen i olika produkter som lim- mer, färg etc. Kemiska processer som initierats av fukt, kan fort- sätta även efter det att fukten torkat ut. 
 Slutsatser 
 Effekterna av fuktiga byggnader har studerats i olika sammanhang. I dessa har man dragit slutsatsen att risken för astmasymtom är ungefär fördubblad bland vuxna som bor i fuktiga hus, men att fukt också är relaterat till mer ospecificerade symtom som trötthet, huvudvärk och luftvägsinfektioner. Fortfarande råder emellertid stor oklarhet inom forskningen om vilka specifika faktorer som orsakar symtom. Erfarenheten tyder dock på att människor mår bättre om fuktskador åtgärdas och fuktskadat material byts ut. 
 En norsk studie har visat att små barn som växt upp i en fukt- och mögelskadad miljö löper ökad risk för astmasymtom. Likaså visade en studie i Stockholmsområdet (BAMSE) att barn vars hem hade tecken på fukt- och mögelskador löpte större risk för astma- 
 72 
  
 SOU 2005:55 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 symtom än andra barn. Ju fler tecken på fukt och mögel som note- rades vid besiktning av barnens bostäder desto starkare tycktes sambanden med tidiga astmasymtom vara. Detsamma gällde ju längre tid barnen varit exponerade för fukt- och mögelskadan. 
 Fuktskador och ohälsoproblem 
 I den hälsoenkät som riktade sig till barn 2003 rapporterade 19 procent av föräldrarna att det finns synliga fuktskador, synligt mögel eller mögellukt i bostaden. Drygt 3 procent av barnens för- äldrar rapporterade mögellukt i bostaden under de tre senaste månaderna och 2 procent att det funnits synligt mögel på andra ytor än kakelfogar och väggmaterial. Föräldrar till barn som bodde i småhus rapporterade något högre andel fuktskador än föräldrar till barn i flerbostadshus, 18 respektive 15 procent, medan det mot- satta gällde för synligt mögel och mögellukt. I de hem där för- äldrarna rapporterat att det fanns synliga fuktskador, mögelväxt eller mögellukt var det vanligare att föräldrarna rapporterade att barnet hade symtom från luftvägar och hud. 
 Enligt en uppskattning som redovisas i Miljöhälsorapport 2005, kan troligen 1 000 fall årligen av småbarnsastma upp till 4 års ålder knytas till fuktproblem i bostaden inom denna åldersgrupp. 
  
 8.6 
  
 Kemiska ämnen i inomhusmiljön 
  
 Den viktigaste källan till kemiska ämnen i inomhusluften är bygg- nadsmaterial och sådant som används i inredningen. Halten av flyktiga organiska kemiska ämnen (VOC) kan öka till följd av fukt- och mögelskador i rumsluften. Konsumentprodukter, t.ex. hygien- och rengöringspreparat, kan bidra till en ökning av de kemiska ämnena i inomhusluften. Till detta kan läggas att undermålig ven- tilation kan förvärra förhållandena. 
 Formaldehyd 
 Formaldehyd tillförs inomhusluften från byggnadsmaterial, möbler och vattenbaserade färger, cigarrettrök, kosmetika m.m. men också från luftföroreningar utomhus. Flera svenska studier har visat att halterna är betydligt högre i småhus än i flerbostadshus. I de flesta 
 73 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 fall är de högre inomhus än i luften i omgivningen. Förhöjda halter av formaldehyd kan i första hand ge upphov till irritation i ögon och luftvägar. En del forskningsresultat tyder på att det finns ett samband mellan astma hos barn och förhöjda halter av formalde- hyd. 
 PVC 
 De flesta plastmattor som används i byggnader idag är baserade på plastråvaran polyvinylklorid, PVC. Det är ett hårt material som tillsätts mjukgörare, exempelvis ftalater, för att göra det hanterligt. Ftalater finns i många konsumentprodukter, men de största mäng- derna finns i produkter för golvbeläggning, tapeter, kabel, folie och vävplast och kan utgöra upp till 40 procent av den färdiga produk- ten. En nyligen publicerad svensk studie har funnit ett samband mellan halten av vissa ftalater i damm i bostäder och olika allergi- symtom hos barn. 
 PCB 
 Användningen av polyklorerade bifenyler (PCB) är helt förbjuden i Sverige, men finns fortfarande inbyggda i många byggnader där det har använts i fogmassor, isolerrutor, plastbaserade golv m.m. Den totala mängden PCB i fastigheter är betydande och kan medföra att inomhusluften förorenas. Den främsta källan till intag av Newman är emellertid genom födan. Hur stort bidraget från inomhusluften är till den totala mängd PCB som människor får i sig eller vad det kan betyda för hälsan finns det ingen kunskap om ännu. 
 VOC 
 Flyktiga organiska ämnen (VOC) tillförs inomhusluften från byggnadskonstruktionen, inredningsmaterial, hygien- och rengö- ringspreparat samt mänskliga aktiviteter i bygganden. Normalt är halten VOC högre inomhus än utomhus och fukt- och mögel- skador bidrar till ökade halter inne. 
 Det har gjorts en hel del studier för att belysa hälsoeffekterna av VOC i inomhusmiljön. De studier som gjorts av sambandet mellan luftens kemiska sammansättning och besvär och symtom hos de 
 74 
  
 SOU 2005:55 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 boende har visat motstridiga resultat. Det har konstaterats att en- skilda VOC kan ge upphov till lukt och att de sannolikt kan knytas till hälsoeffekter, som irritation och problem i nedre luftvägarna. Det har dock visat sig svårt att verifiera vilken betydelse den totala mängden VOC (TVOC) har för olika hälsoeffekter. I en nyligen publicerad studie på barn upp till tre år fann man emellertid att barn med Allen hade högre koncentrationer av TVOC i hemmet än motsvarande friska kontroller. I epidemiologiska studier har en ökad risk för infektionskänslighet, astmasymtom och allergisym- tom rapporterats hos barn vars hem målats om eller på annat sätt renoverats. Tidigare har man visat ett samband mellan tidig expo- nering för enskilda VOC, relaterade till målningsarbeten inomhus, och en ökad risk för luftvägsinfektioner hos spädbarn. 
 Partiklar 
 Betydelsen av partiklar i inomhusluften för hälsobesvär är mycket lite studerat om man jämför med den forskning som bedriva om hälsoeffekter av partiklar utomhus. Utöver bidrag från utomhus- luften ger förbränning och stark upphettning inomhus, liksom slitage av inredning och textilier betydande bidrag till partiklarna i inomhusluften. De flesta små partiklarna alstras utomhus och till- förs inomhusluften genom ventilationsanläggningar och vädring. Både stora och små partiklar kan ta upp kemiska och biologiska ämnen och skulle därmed kunna påverka människans hälsa. 
  
 8.7 
  
 Samhällsbuller 
  
 I både Miljöhälsorapport 2001 och 2005 konstateras att samhälls- buller och höga ljudnivåer är ett utbrett miljöproblem. Det är den miljöstörning som berör flest människor i Sverige, såväl barn som vuxna. Vuxna besväras främst av ljud från vägtrafiken och från grannar. Den bullerkälla som ger barn mest obehag är ljud från andra barn. 
 Påverkan av buller 
 Buller påverkar människor på olika sätt beroende på typ av buller, vilken styrka bullret har och vilka frekvenser det innehåller, hur det varierar över tiden och tid på dygnet. Fysiskt sett är det ingen skill- 
 75 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 nad mellan ljud och buller. Ur psykologisk synvinkel är ljud en sinnesupplevelse. Buller är enkelt uttryckt oönskat ljud. 
 Samhällsbuller kan leda till störd sömn och vila, stress, svårighe- ter att höra vad andra säger, försämrad uppmärksamhet genom att dölja varningssignaler, svårigheter att koncentrera sig, försämrad inlärning och prestation samt hörselskada. Mycket höga ljudnivåer kan förutom hörselnedsättning leda till öronsusningar och för- vrängningar av hur ljud upplevs. De vanligaste källorna till sam- hällsbuller är trafik, transporter, industrier, byggnadsarbeten, cafe- terior, diskotek, musik- och sportevenemang, lekplatser och fyr- verkerier. 
 Samband med prestation 
 Såväl bland barn som vuxna har det påvisats ett samband mellan bullerexponering och nedsatt prestationsförmåga i olika tanke- krävande arbetsuppgifter. Det som mest påverkas av buller är läs- ning, uppmärksamhet, problemlösningsförmåga, inlärning och minnesförmåga. En särskild riskgrupp är personer med ett annat modersmål samt skolbarn med läs- och skrivsvårigheter. Buller i skolmiljö påverkar barns språkinlärning. En uppskattning ger vid handen att en ökning av bullernivån med 5 dBA var kopplad till en försämrad läsförståelse motsvarande mellan en och två månaders undervisning. 
  
 EU-problem 
  
 I tätortsområden är buller ett av de största miljöproblemen i EU. Man räknar med att mer än 20 procent av EU:s befolkning är ut- satta för bullernivåer som bedöms vara oacceptabla. 40 procent ut- sätts för vägtrafikbuller utanför fönstret som överstiger 55 dBA och 20 procent för vägtrafikbuller som överstiger 65 dBA. Fler än 30 procent exponeras för buller nattetid som går över gränsen för vad som är sömnstörande. Enligt Miljöhälsorapport 2005 bor 25 procent av alla barn i Sverige i bostäder där något fönster är vänt mot en trafikerad gata, järnväg eller industri. Några större skillna- der finns inte mellan barn i storstad, tätorter eller glesbygd. 10 pro- cent har sitt eget sovrumsfönster vänt mot trafikerad gata, järnväg eller industri. 
 76 
  
 SOU 2005:55 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 Sömnstörning och andra effekter 
 En av de allvarligaste effekterna av samhällsbuller är sömnstörning. De primära effekterna kan vara svårigheter att somna, väckningar, förändringar av sömndjupet, förändrat blodtryck, ökad hjärt- och pulsfrekvens, sammandragning av de ytliga blodkärlen, ändrad and- ning och ökat antal kroppsrörelser under sömnen. Men även under den efterföljande dagen upplever man negativa eftereffekter som t.ex. nedstämdhet och olustkänsla samt minskad prestationsför- måga. Risken för att man ska vakna ökar med antalet bullerhändel- ser per natt. Enligt Miljöhälsorapport 2005 beräknas 15 procent av alla  
 12-åringar 
  ha svårt att somna i någon utsträckning och 3 procent har det flera gånger i veckan. Sammantaget 7 procent av  
 12-åring- 
  arna har ibland varit så störda av ljud att de har haft svårt att sova hela natten utan att vakna, drygt 1 procent flera gånger i veckan. 
 Bostäder som vetter mot trafikerad gata, järnväg eller industri eller har sovrumsfönster som vetter mot trafikerad gata, järnväg eller industri kan betraktas som särskilt utsatta för buller. I dessa hus rapporterar, enligt den hälsoenkät som 2003 riktade sig till barn, exempelvis 9 procent av småbarnsföräldrarna att de har sömnsvårigheter, jämfört med 3 procent i övriga hus. På mot- svarande sätt rapporterar nästan 8 procent av  
 12-åringarna, 
  i dessa hus, sömnsvårigheter, jämfört med 5 procent av deras jämnåriga kamrater i övriga bostäder. 
 Ljudnivåer 
 I bostäder är de kritiska effekterna av samhällsbuller sömnstörning, besvärsreaktioner och försämrad förmåga att uppfatta och förstå tal. Socialstyrelsen rekommenderar att ljudnivån nattetid inte bör överstiga 30 dB inomhus i genomsnitt och aldrig överstiga 45 dB även om fönstren är öppna på glänt som riktvärden för ljudnivåer inomhus i sovrum. Även ljudnivåer som är lägre än dessa kan vara störande beroende på ljudets karaktär. 
 Nedsatt hörsel 
 En annan allvarlig hälsoeffekt av samhällsbuller är försämrad hörsel på grund av exponering för höga ljudnivåer. Hörselnedsättning be- räknas vara den vanligaste obotliga arbetsskadan i världen. Risken 
 77 
  
 Inomhusmiljö och hälsa 
  
 SOU 2005:55 
  
 för hörselskada ökar med ljudstyrkan och den tid man vistas i bullret. Risken påverkas också av karaktären på bullret och indivi- dens känslighet. I Miljöhälsorapporten 2001 rapporterades att hälften av alla män över 60 år hade nedsatt hörsel, men också var tionde man i åldern  
 19-29 
  år. 
 I Miljöhälsorapport 2005 framkommer det att 2 procent av alla fyraåringar och 3 procent av  
 12-åringarna 
  i Sverige har nedsatt hörsel. Öronsusningar, tinnitus, är en vanlig åkomma bland vuxna som ofta hänger samman med hörselskada, men också depression och stressreaktioner kan bidra till symtomen. I åldern  
 50–70 
  år be- räknas var fjärde man och var sjunde kvinna vara drabbad. 
 För barn är lek, leksaker, musik- och spelanordningar och venti- lationssystem vanliga orsaker till buller. På danska daghem har upp- mätts ljudnivåer på över 80 dBA och i var sjunde barnstuga var ljud- nivån så hög att gränsen nåddes för när hörselskydd måste användas enligt arbetsmiljölagstiftningen. I Sverige har bullernivån på dag- hem uppmärksammats sedan  
 70-talet. 
  Olika undersökningar har också visat att ljudnivån kan komma upp i de nivåer som uppmätts i den danska studien. Även i skolor har höga ljudnivåer uppmätts. I en studie från Lidköping och Skara har uppmätts ett medelvärde på 72 dBA vid teorilektioner och vid skolluncher ett medelvärde på 76 dBA. 
 Tillfällig och permanent påverkan 
 Buller kan ha både tillfällig och permanent inverkan på människans fysiologiska funktioner. Utländska studier har kunnat visa att barn från områden utsatta för starkt trafikbuller har haft ökade halter av stresshormoner och högt blodtryck jämfört med barn från tystare områden, men resultaten anses inte helt tillförlitliga. För den vuxna befolkningen finns flera studier som pekar på att det hos hög- gradigt exponerade personer i den allmänna befolkningen kan finnas en ökad risk för blodtryckssjukdom som är orsakad av sam- hällsbuller. 
 För att få en rättvisande bild av risken med bullermiljöer räcker det inte med att basera bullermåttet på ett vanligt ekvivalentmått. Det är lika viktigt att mäta maximalvärden av topparna i ett varie- rande buller och antalet bullerhändelser. Dessutom är det väsentligt om bullret innehåller mycket lågfrekventa komponenter. 
 78 
  
 9 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll 
  
 – OVK 
  
 9.1 
  
 Inledning 
  
 En väl fungerande ventilation är avgörande för att få en god inom- husluft. Ventilationen, om den är rätt utformad, har en positiv effekt på alla de problem som har bevisats eller påstås ha sin upp- komst i inomhusmiljön. För att byggnaden ska må bra och inte för- störas av fukt och mögel är god ventilation nödvändig. 
 Tänkbara effekter 
 God ventilation kan ha följande tänkbara positiva effekter: 
  
 Färre sjuka hus, t.ex. mindre fuktskador 
  
 Bättre folkhälsa, t.ex. färre allergiproblem 
  
 Ökad komfort, genom ett bra inomhusklimat 
  
 Lägre kostnader, t.ex. genom energibesparingar 
  
 En dokumenterat fungerande ventilation är också ett av de operati- va delmål som finns inom ramen för delmålet en god inomhusmiljö. Det förutsätter att ventilationssystemen har avsedd funktion. Där- för obligatorisk ventilationskontroll införts. 
 Besiktningens innehåll 
 Vid den första besiktningen kontrolleras: 
  
 att funktionen och egenskaperna hos ventilationssystemet överensstämmer med gällande föreskrifter 
  
 att systemet inte innehåller föroreningar som kan spridas i byggnaden 
  
 79 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 att instruktioner och skötselanvisningar finns lätt tillgängliga för dem som skall sköta systemet 
  
 att systemet i övrigt fungerar på det sätt som är avsett 
  
 Vid återkommande besiktning ska kontrolleras att funktionen och egenskaperna hos ventilationssystemet i huvudsak överensstämmer med de föreskrifter som gällde när systemet togs i bruk samt att kraven i de tre siste punkterna ovan är uppfyllda. 
  
 9.2 
  
 Situationen innan ventilationskontroller blev obligatoriska 
  
 Standarden på ventilationen i olika byggnader undersöktes via de s.k. ELIB- och  
 STIL-undersökningarna. 
  Undersökningarna om- fattade de byggnader som fanns år 1988. Situationen var tämligen olika för olika byggnadskategorier. 
  
 ELIB-studien 
  
 Tekniken för ventilationssystemen har varierat över tiden. I äldre bostäder dominerade självdragsventilation. Småhus byggda mellan 1976 och 1988 hade mekanisk ventilation, varav 100 000 var för- sedda med från- och tilluftssystem  
 (FT-ventilation). 
  Beträffande flerbostadshus med fler än två våningar infördes år 1975 en be- stämmelse som innebar att det krävdes mekanisk ventilation. När  
 ELIB-undersökningen 
  genomfördes visade det sig att fyra av fem småhus inte hade en ventilation som motsvarade kraven. Mot- svarande gällde för hälften av flerbostadshusen. Sämst fungerade bostäder med självdragsventilation. I vart femte småhus var luft- fuktigheten, främst vintertid, högre än 45 procent. I flerbostads- husen hade en tredjedel av lägenheterna en luftfuktighet som var lägre än 30 procent. I flerbostadshusen hade drygt 11 procent av lägenheterna skador i våtutrymmena och i småhusen var mot- svarande siffra 16 procent. Var femte lägenhet hade kondens på fönster. Det som konstaterades i undersökningen var att det fanns brister i ventilationen. 
 80 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 STIL-studien 
  
 STIL-studien 
  gjordes i övriga byggnader, dvs. inte bostäder. Av alla skolor, daghem och vårdlokaler var 85 procent försedda med me- kanisk till- och frånluftsventilation, medan 65 procent av kontoren hade motsvarande ventilation. I kontorslokalerna var det tämligen vanligt med självdragsventilation, särskilt i äldre kontorslokaler. I genomsnitt var ventilationsaggregaten 15 år gamla, beräknat för samtliga lokaler. De äldsta aggregaten fanns i skolor och vårdloka- ler. I samband med besiktningen av lokalbeståndet besvarade fastighetsförvaltarna frågor om ventilationen och det framgick bl. a. att ventilationen i 30 procent av skolorna behövde åtgärdas. Vid en noggrant definierad skala på statusen i ventilationssystemens skötsel och underhåll var det skolorna som hade de mest om- fattande problemen. Generellt sett var det 20 procent av samtliga lokaler som hade system som var misskötta och smutsiga med obalans i luftflödena. Bland daghemmen var det 13 procent och bland skolorna 42 procent som hade motsvarande problem. 
 Sammantaget ger de undersökningar som gjordes en bild av stora brister i ventilationssystemen, oavsett om det gällde bostäder eller andra lokaler. Däremot var det knappast klarlagt i vilken utsträck- ning som bristerna i ventilationen bidragit till hälsoproblem, även om det är klarlagt att brister i ventilationen leder till ohälsa. Det gäller t.ex. sambandet mellan brister i ventilation och förekomsten av radondöttrar i inomhusluften. Däremot ger underlaget inte någon uppfattning om omfattningen av detta problem. 
  
 9.3 
  
 Erfarenheter av de första årens OVK 
  
 Under de första åren som ventilationskontroller var obligatoriska gjordes det olika utvärderingar av hur stor andel av byggnaderna i olika kategorier som genomfört ventilationskontroll. Under senare år har emellertid den formen av uppföljningar mer eller mindre upphört. 
 Svårt att få överblick 
 Efter de första årens OVK konstaterades att det var svårt att få någon samlad och heltäckande bild av hur arbetet med att funk- tionskontrollera ventilationssystemen fungerat. Det hade genom- 
 81 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 förts ett antal enkäter som visade hur situationen såg ut i olika kommuner och för olika byggnadstyper. Problemen med uppfölj- ningen var att de enkäter som skickades ut fick låga svarsfrekven- ser. Regeringen beslutade i maj 1996 att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att bl.a. redovisa erfarenheterna av OVK och föreslå de förändringar som ansågs nödvändiga. I utredningens be- tänkande, Byggkvalitet för framtiden (SOU 1997:177), redovisa- des ett antal enkäter och undersökningar beträffande arbetet med att funktionskontrollera ventilationssystemen. Här ska redovisas de enkäter som förekommit fram till 1997, sådana de redovisades i betänkandet: 
 Boverket 1994 
  
 Våren 1994 skickade Boverket en förfrågan till landets kommu- ner för att klarlägga i vilken omfattning ventilationskontroll utförts vid utgången av år 1993 i skolor, daghem, sjukhus m.m. Ca 90 procent av kommunerna svarade. I 104 kommuner hade besiktningar utförts i enlighet med bestämmelserna för ventila- tionskontrollen. Hälften av de kontrollerade ventilationssyste- men var underkända. I 100 kommuner hade kommuner hade kommunen beslutat medge att kontrollen fick ske vid senare tidpunkt än den föreskrivna. I 38 kommuner angavs att inga besiktningar hade skett och i 104 kommuner hade mindre än hälften av erforderliga besiktningar genomförts. Det gick inte att se några skillnader mellan stora eller små kommuner eller mellan olika län. 
  
 Boverket 1995 
  
 Våren 1995 skickade Boverket en ny enkät till landets kommu- ner för att klarlägga omfattningen av genomförd OVK. Vid det tillfället skulle OVK vara genomförd också i befintliga fler- bostadshus, kontorsbyggnader m.m. med  
  
 FT-ventilation 
  senast vid utgången av år 1994. Fullständigt svar inkom från 208 kom- muner och ytterligare 29 kommuner hade besvarat enkäten ofullständigt. 76 procent av de flerbostadshus som hade under- sökts var godkända. 64 procent av de kontorsfastigheter som hade kontrollerats var godkända. Av övriga byggnader hade 66 pro- 
 82 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 cent av de kontrollerade ventilationssystemen varit godkända. Men den huvudsakliga slutsats som Boverket drog var att omkring hälften av de ventilationssystem som skulle ha kon- trollerats aldrig hade blivit kontrollerade. Av de kontrollerade var det sammantaget omkring var fjärde som inte var godkända. 
 Boverket 1996 
  
 Boverket sände i början av 1996 en enkät till samtliga kommu- ner för att klarlägga arbetsläget med OVK. Vid utgången av år 1995 skulle alla ventilationssystem som omfattas av kontrollen vara besiktigade en gång och skolor, daghem, vårdlokaler etc. två gånger. 76 procent av kommunerna besvarade enkäten. I ca 130 kommuner hade man genomfört mer än 50 procent av de kontroller som skulle ha genomförts. För de flerbostadshus med  
  
 F-ventilation 
  för vilka kommunen fått in protokoll var 68 procent av systemen godkända. För självdragsventilerade flerbostadshus var det 63 procent som var godkända. Samtidigt konstaterades att protokoll från genomförda kontroller hade kommit in från endast 30 procent av de flerbostadshus som borde ha kontrollerats. Boverket drog slutsatsen att mellan 75 000 och 90 000 flerbostadshus inte hade genomfört kontroll eller att fel och brister som konstaterats vid kontrollerna inte hade åtgärdats. Beträffande skolor och daghem kunde utläsas att endast 4 procent inte hade kontrollerats någon gång. Där- emot beräknades 30 procent av byggnaderna i gruppen skolor och daghem inte ha fungerande eller godtagbara ventilations- system. 
 Boverket enkäter 1996 
  
 Boverket genomförde i januari 1996 telefonintervjuer med 282 fastighetsförvaltare. Av intervjuerna kunde utläsas att 63 pro- cent av de byggnader med  
  
 FT-ventilation 
  som inte hade god- känts vid en kontroll år 1994 hade åtgärdats före utgången av 1995. 90 procent av byggnaderna med F- och  
 S-ventilation 
  hade kontrollerats före utgången av 1995, dvs. inom föreskriven tid. 
 83 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 Boverkets genomgång av protokoll 
  
 Boverket bearbetade tillsammans med ett konsultföretag be- siktningsprotokoll beträffande 8 119 ventilationssystem. Be- 
  
 siktningarna var utförda under åren  
 1992–1995. 
  Närmare 40 procent av ventilationssystemen var godkända, varav F- ventilation hade den största andelen godkända system. Av materialet kunde utläsas att två tredjedelar av vårdlokalerna inte hade godtagbar ventilation samt att tre av fyra bostadshus hade underkänd ventilation. Andelen godkända skolor hade ökat från 35 procent år 1993 till 42 procent år 1995. Antalet anmärk- ningar på systemen är många gånger stort. I genomsnitt fanns det fyra mindre och två allvarliga fel i de undersökta systemen. De vanligaste felen var felaktiga luftflöden (61 procent), avsak- nad av driftinstruktioner (48 procent), föroreningar i fläktar (40 procent) och fel på fläktarna (30 procent). Felen och bristerna i ventilationssystemen beror i stor utsträckning på bristande skötsel och underhåll men kan också förklaras av fel- aktiga konstruktioner samt en samverkan mellan olika faktorer. 
 Boverket 1997 
  
 Boverket vände sig i april 1997 till 67 kommuner för att kart- lägga arbetsläget beträffande ventilationskontrollerna och svar kom in från 47 kommuner. Utifrån resultatet av enkäten drog Boverket slutsatsen att ca 40 procent av flerbostadshusen i de aktuella kommunerna antingen inte hade genomfört ventila- tionskontroll eller inte åtgärdat anmärkningar. Ett anmärk- ningsvärt stort antal kommuner saknade dessutom uppgift om hur många flerbostadshus det fanns i kommunen. Beträffande skolor och daghem hade i de aktuella kommunerna godkända protokoll redovisats till de aktuella kommunerna för knappt 70 procent av byggnaderna. 
  
 Kommunförbundet 1997 
  
 Kommunförbundet ville genom en enkät till 70 kommuner få en bild av situationen beträffande skolor och daghem. Svar in- kom från 28 kommuner. Beträffande daghemmen konstatera- des att 17 procent av daghemmen i de svarande enkäterna inte 
  
 84 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 skulle komma att klara kraven eller inte besiktas före utgången av 1997. Man räknade samtidigt med att endast 5 procent av skolorna inte skulle ha ett godkänt ventilationssystem vid utgången av år 1997. 
 Arbetsmiljöverket 1997 
  
 Arbetarskyddsstyrelsen (numera Arbetsmiljöverket) gav ut en rapport om skolans arbetsmiljö under åren  
  
 1992-1997 
  som visade att det arbetsmiljöproblem som var mest angeläget var brister i ventilationen. Samtidigt rapporterades att 94 procent av rektorerna ansåg att OVK genomförts i skolan samt att 28 procent av kontrollerna inte medfört några anmärkningar. 
 Fastighetsförvaltare 1997 
  
 Åtta stora fastighetsförvaltare redovisade arbetsläget 1997 be- träffande OVK till byggkvalitetsutredningen. Denna under- sökning tydde på att besiktning av ventilationssystemen utförts åtminstone en gång samt att brister i stor utsträckning redan åtgärdats eller var på väg att åtgärdas. 
  
 JBS 1995 och 1996 
  
 Företaget JBS databas hade bearbetats, där protokoll från 4 500 byggnader ingick. Frekvensen av godkända ventilationssystem ökade för samtliga byggnadskategorier mellan 1995 och 1996. Störst var ökningen för skolor, där andelen godkända system ökade från 34 till 58 procent, och störst andel godkända venti- lationssystem fanns i dag- och fritidshemmen, 68 procent – en ökning med 20 procentenheter jämfört med 1995. Däremot var det endast 21 procent av de kontrollerade flerbostadshusen med självdragsventilation och 35 procent av flerbostadshus med  
  
 FT-ventilation 
  som var godkända. 
 85 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 SABO 1997 
  
 SABO genomförde sommaren 1997 en enkät till sina medlems- företag. Den visade att 75 procent av lägenheterna i medlems- företagen hade godkända ventilationssystem. Lägst var andelen i de tre storstäderna där 61 procent av lägenheterna hade god- känt system. 
  
 HSB och Riksbyggen 1997 
  
 HSB och Riksbyggen hade genom enkäter begärt att få redovis- ning av läget årsskiftet 1996/97. En översiktlig slutsats var att besiktning hade skett i 90 procent av bostadsrättslägenheterna och att uppskattningsvis två tredjedelar hade godkända ventila- tionssystem. 
  
 På kort tid genomfördes således ett stort antal enkäter för att följa upp i vilken utsträckning som obligatoriska ventilationskontroller genomförts. Därefter har egentligen inga uppföljningar genom- förts. Man kan alltså med visst fog hävda att den obligatoriska ven- tilationskontrollen fallit i allt större glömska. Efter en tid då upp- märksamheten var stor, då man utvärderade och kontrollerade hur stor andel av byggnaderna som hade genomfört ventilationskon- troller i den utsträckning som lagen föreskrev har det varit tunnsått med utvärderingar. Tillsättandet av denna utredning kan därför ses som ett uttryck för att regeringen finner det angeläget att återigen väcka engagemanget för OVK till liv igen. 
  
 9.4 
  
 Undantag från ventilationskontrollen 
  
 Sedan år 2000 pågår ett projekt om undantag från OVK. Projektets syfte är att undersöka om det finns kvalitetssystem som kan säkra funktionen av ventilationssystemen så att kraven uppfylls. Sam- tidigt ska man redovisa kostnaderna för byggnadsägaren med kva- litetssystem jämfört med  
 OVK-kontroller. 
  Dessutom ingår det i uppdraget att utvärdera nyttan med kvalitetssystem i stället för OVK. 
 Projektet bedrivs av Boverket på uppdrag av regeringen i form av en försöksverksamhet. Innebörden i försöksverksamheten är att fastighetsägare som uppfyller vissa krav kan medges undantag från 
 86 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 förordningen om obligatorisk ventilationskontroll. Fastighetsägarna ska ha genomfört OVK i de fastigheter som undantas samt ha ett kvalitetssäkringssystem. Som deltagare i projektet har 28 fastig- hetsägare valts ut. Försöken pågår till och med den 30 augusti 2005. Boverket har fortlöpande följt hur fastighetsägarna säkrat drift och underhåll genom att fastighetsägarna genomför tredjepartsrevision som redovisas till Boverket. Boverket ska även redovisa kostnader och besparingar hos fastighetsägarna samt nyttan med verksam- heten för de boende. 
 Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 september 2005, vilket innebär att min utredning som ska utvärdera om syftet med OVK uppnåtts inte har möjlighet att ta del av regeringsupp- draget. 
  
 9.5 
  
 Kommunernas tillsyn och utvärderingar 
  
 Kommunerna har ett betydande ansvar att följa upp den obligato- riska ventilationskontrollen. Kommunerna ska föra register över protokoll med utförda ventilationskontroller, utöva tillsyn så att kontrollerna utförs samt se till så att byggnadsägare åtgärdar de brister som framkommer. Dessutom bedriver kommunen själv verksamhet i många av de byggnader som är prioriterade när det gäller den obligatoriska ventilationskontrollen, skolor, daghem och vårdinrättningar. 
 Kommunens ansvar 
 Lagstiftningen och reglerna är entydiga när det gäller kommunens ansvar när det gäller den nuvarande verksamheten med ventila- tionskontroll. Samtidigt har situationen på många sätt försvårats. En dom i Regeringsrätten slog fast att kommunerna inte hade rätt att ta ut en avgift för att upprätthålla ett register över protokoll av genomförda ventilationskontroller. Det är uppenbart att bristande resurser och omöjlighet att ta ut avgifter för sin registerhållning inneburit att kommunerna minskat sitt engagemang. Regerings- rättens utslag innebar att kommunerna tvingades använda skatte- medel för att bekosta en del av uppdraget att utöva tillsynen över ventilationskontrollen. I exempelvis Borås kommun ledde utslaget i regeringsrätten till att byggnadsnämnden tvingades begära ett 
 87 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 tilläggsanslag på 1,9 miljoner kronor år 2000 för återbetalning av uttagna avgifter, ränta på avgifterna och för att finansiera den ar- betsinsats man skulle utföra för verksamheten. 
 Det torde ha inneburit att kommunernas intresse minskade för att utöva en aktiv tillsyn och tillse att registret användes också för att kontrollera att de obligatoriska ventilationskontrollerna genomfördes på ett sätt som stämde överens med lagstiftningen. 
 Samlad bild saknas 
 Det finns ingen samlad bild av hur kommunerna agerat när det gäller den obligatoriska ventilationskontrollen. Men det är helt klart att kommunernas resurser för byggnadstekniska inspektioner har minskat avsevärt sedan  
 1990-talets 
  början. Det har gjort att kommunernas möjligheter att följa upp, utöva tillsyn över och ingripa mot missförhållanden minskat avsevärt, särskilt som antalet bygglov som ska utfärdas av kommunerna inte har minskat sett över hela  
 1990-talet. 
  
 I Byggnadsdeklarationsutredningen föreslås att resultatet av OVK ska utgöra en av grunderna i de obligatoriska byggnadsdekla- rationer som man föreslår. Det är den enda kontroll som i dagsläget ska vara obligatorisk enligt utredningen. 
 Några färska undersökningar av hur omfattande ventilations- kontrollerna är har inte genomförts. Däremot genomfördes i mitten och slutet av  
 1990-talet 
  ett flertal undersökningar. Det finns i dagsläget inte någon samlad bild av hur stor andel av byggnaderna som genomfört obligatoriska ventilationskontroller i enlighet med lagstiftningen. 
 Ge Boverket uppdrag 
 Boverket bör få till uppgift att genomföra en aktuell utredning om i vilken utsträckning kommunerna för register över genomförda ventilationskontroller, huruvida kommunerna har aktuella upp- gifter över hur stor andel av byggnader i olika kategorier som genomfört OVK i föreskrivna intervall, hur stor andel av genom- förda kontroller som lett till anmärkningar och om anmärkning- arna också medfört till att byggnadsägarna genomfört nödvändiga åtgärder. 
 88 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 9.6 
  
 Effekter av obligatorisk ventilationskontroll 
  
 Det går att mäta resultatet av den obligatoriska ventilationskon- trollen på en rad olika sätt. Det borde vara väsentligt att försöka mäta vilka effekter som OVK har haft, både byggnadstekniskt, ad- ministrativt och hälsomässigt. 
 Det finns egentligen inga utvärderingar som visar i vilken grad som den obligatoriska ventilationskontrollen lett till de önskvärda resultaten. Man vet exempelvis inte om den bidragit till att föra oss närmare målet om en tillfredsställande ventilation i samtliga bostä- der. 
 Delmålet 
 År 2020 ska inga byggnader leda till ohälsa, det är den yttersta mål- sättningen med en god inomhusmiljö, en del av målet om en god bebyggd miljö. Ett av delmålen inom ramen för den goda inom- husmiljön är att samtliga byggnader där människor vistas ofta eller under längre tid senast år 2015 har en dokumenterat fungerande ventilation. I strävan att nå en god inomhusmiljö spelar alltså en fungerande ventilation en väsentlig roll. 
 I det arbetet har den obligatoriska ventilationskontrollen en strategisk betydelse. Man får utgå från att det är genom OVK som det går att mäta om delmålet en fungerande ventilation uppnås. 
 Utvärderingar saknas 
 Samtidigt kan noteras att det inte finns någon aktuell uppföljning i vilken utsträckning som OVK har genomförts i enlighet med de intervall som slagits fast. Inte heller om anmärkningar på ventila- tionsanläggningarna har åtgärdats. Slutligen har det inte gått att utröna om fastställda värden för ventilationen står i överensstäm- melse med den faktiska verksamheten i lokalen. Det kan betyda att också lokaler med godkänd ventilation kan ha en luftomsättning som är betydligt lägre än den som är förenlig med fungerande ven- tilation. 
 Det är således inte lätt att dra några säkra slutsatser om det fak- tum att en obligatorisk ventilationskontroll infördes har lett till en bättre inomhusluft. 
 89 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 Rent byggnadstekniskt finns ingen kännedom om ventilations- kontrollen gjort att de ventilationsaggregat som är installerade i högre utsträckning än före kontrollen uppfyller kraven på en fun- gerande ventilation. Det finns ingen kunskap om ventilations- aggregaten i nya byggnader är bättre än i de befintliga byggnader som fanns när ventilationskontrollen infördes, dvs. om OVK haft någon inverkan på det faktum att alla ventilationsaggregat ska genomgå en kontroll innan de börjar användas. Det finns ingen kartläggning av situationen när OVK infördes och inte heller någon uppföljning av hur det hela utvecklats i samband med att kon- trollen varit i bruk. Det finns starka indikationer på att kontrollen haft stor betydelse, särskilt i inledningen, med att åstadkomma av- sevärt bättre ventilation och inomhusluft i byggnader där den genomförts. Det finns många vittnesmål om att ventilationen i många byggnader var undermålig i samband med att de första kon- trollerna genomfördes, men det finns ingen heltäckande statistik över de effekter som kontrollerna hade. 
 Luftgenomströmningen 
 Det går inte att slå fast att ventilationskontrollen har betytt att luftgenomströmningen i byggnader har förbättrats och i vilken ut- sträckning det skett. Enligt Socialstyrelsen bör det specifika luft- flödet inte understiga 0,5 rumsliter per timme i bostäder och ute- luftsflödet bör inte understiga 0,35 liter uteluft per sekund per kvadratmeter golvarea eller 4 liter per sekund och person. I skolor och lokaler för barnomsorg bör, enligt samma rekommendationer från Socialstyrelsen, uteluftsflödet inte understiga ca 7 liter per sekund och person vid stillasittande sysselsättning och ett tillägg bör göras på minst 0,35 liter per sekund per kvadratmeter så att hänsyn också tas till föroreningar från andra källor än människor. Det finns ingen statistik som visar hur stor luftgenomströmningen är i olika typer av byggnader och lokaler. Inte heller huruvida loka- lerna används av fler människor än vad de är avsedda för. Det går inte att veta inte om det blivit fler eller färre sjuka hus till följd av att den obligatoriska ventilationskontrollen infördes, vilket torde vara ett av målen. Inte heller finns det någon statistik över vilken effekt ventilationskontrollen haft på energiförbrukningen. 
 90 
  
 SOU 2005:55 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 Kontroll av OVK 
 Den administrativa delen av den obligatoriska ventilationskontrol- len handlar om i vilken utsträckning kontroller genomförts i enlig- het med de intervaller som gäller och huruvida anmärkningar har åtgärdats. För t.ex. skolor, förskolor och vårdinrättningar skulle kontroller ha skett vartannat år sedan början av  
 1990-talet. 
  Fler- bostadshus och kontorsbyggnader med  
 FT-ventilation 
  ska ha kon- trollerats vart tredje år. Det finns ingen statistik som utvisar om kontrollerna har skett i enlighet med lagstiftningen och inte hur många byggnader som fått anmärkningar och om anmärkningarna åtgärdats. Det finns ingen statistik som visar om ventilationen för- bättrats med åren, i takt med att kontrollerna genomförts. 
 Hälsomässig effekt 
 Den helt avgörande frågan borde emellertid vara vilken hälsomässig effekt som den obligatoriska ventilationskontrollen har haft. Bygg- kvalitetsutredningen (SOU 1997:177) skrev i sitt betänkande att det finns anledning att något beröra varför samhället skall kon- trollera att byggnadägare underhåller ventilationssystemen och menade att bakgrunden var som beskrivits de ökade allergierna och annan överkänslighet samt starka misstankar om att ventila- tionssystemen inte underhölls i tillräcklig omfattning. De regler med avseende på hygien, hälsa och miljö som byggnadsverkslagen innehåller utgör grunden för utfärdade bestämmelser om den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem. 
 Bättre folkhälsa och färre allergier var de mål som sattes upp när OVK infördes. Socialstyrelsens allmänna råd om ventilation i bo- städer och lokaler definierar vad som anses utgöra en olägenhet för människors ohälsa. Socialstyrelsen genomför också regelbundet så kallade miljöhälsoenkäter som på ett ambitiöst sätt beskriver sam- banden mellan olika miljöförhållanden, exempelvis inomhusmiljön, och människors ohälsa. Det finns emellertid inte någon direkt koppling mellan kraven på god ventilation och förekomsten av hälsa. Det finns ingen anledning att ifrågasätta de definitioner på vad som är en olägenhet för människors hälsa enligt Socialstyrel- sen, men det är samtidigt anmärkningsvärt att det inte gått att få någon statistisk genomgång av vilka effekter som god ventilation har haft på människors hälsotillstånd. Det finns alltså skäl att göra 
 91 
  
 Obligatorisk ventilationskontroll - OVK 
  
 SOU 2005:55 
  
 undersökningar av hur den faktiska hälsosituationen påverkas av ventilationens kvalitet. Det borde gå att göra en studie som visar hur upplevelsen av inomhusluften påverkas av olika kvaliteter på ventilationen. När det gäller den obligatoriska ventilationskontrol- lens effekter på människors hälsa finns det ju en möjlighet att jämföra hur ohälsotalen utvecklats för dem som bor i en- och två- familjshus som inte omfattas av kontrollen och för dem som bor i flerbostadshus där kontroller genomförs regelbundet. Om ventila- tionskontrollen har avsedd effekt borde, allt annat lika, hälsan rela- tivt sett förbättras (alternativt ohälsan öka mindre) i flerbostadshus än i egnahem. Det finns ingenting i Socialstyrelsens miljöhälsorap- port som tyder på att så varit fallet, i vart fall inte under början av  
 2000-talet. 
  För att få en effektiv bild av den obligatoriska ventila- tionskontrollens hälsomässiga effekter borde det göras studier som redovisar den faktiska luftgenomströmningen i bostäder och olika lokaler, antalet genomförda ventilationskontroller och jämföra dessa data med upplevelsen av inomhusluftens effekter på hälsa och välbefinnande hos de människor som bor i bostäderna eller vistas i lokalerna. 
 Först med sådana data går det att få en uppfattning om den verkliga måluppfyllelsen med obligatorisk ventilationskontroll. 
 92 
 10 Byggnadsdeklarationer 
  
 10.1 
  
 Informationen om byggnader 
  
 Generellt sett är informationen om hur en byggnad är beskaffad tämligen dålig. I regel får den som köper eller flyttar till en bostad ringa information om byggnadsmaterial, värme- och ventilations- system. Den som köper en fastighet har visserligen skyldighet att informera sig om skicket i fastigheten. Det går inte i efterhand att påstå att man inte kände till de skador som fanns på en byggnad. Det går emellertid inte att jämföra de krav på innehållsdeklaratio- ner som ställs på vanliga konsumentprodukter, med de rudimentära kunskaper som går att få om innehållet i en byggnad. 
 Därför är det rimligt att ställa frågan om det går att ställa krav på ytterligare information om byggnadens standard. Vad vill vi som konsumenter veta om en byggnad som vi ska tillbringa en stor del av vår tid i? Vad borde vi veta om den bostad som vi står i begrepp att flytta in i? Vad kan vi få veta om byggnaden, byggnadsmate- rialets innehåll och byggnadens prestanda i olika avseenden. 
 Den som går på restaurang från och med den 1 juni 2005 vet att han eller hon inte kommer att utsättas för cigarrettrök, vilket för såväl småbarnsföräldrar som allergiker är värdefullt att veta. Den som vet med sig vara pälsdjursallergisk anstränger sig för att ta reda på om det finns pälsdjur på platser som man ska åka till. 
 Men hur gör man för att ta reda på vilken inomhusmiljö man flyttar till när man byter bostad? Vet man att det inte finns allergi- framkallande nickel i bostaden? Vad vet man om fukt och mögel i lägenhet och övriga utrymmen i byggnaden? Hur fungerar ventila- tionen? Vilken energiförbrukning är det i byggnaden? 
 Om man studerar mäklarannonser för bostadsrättslägenheter förefaller läget vara den helt dominerande kunskap som lägenhets- spekulanter är intresserade av. Det är avstånd till kommunikatio- ner, affärer och i vilket väderstreck balkongen ligger. När det gäller underhåll är frågan om stammarna är bytta eller inte en het fråga 
 93 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 för byggnader som är några decennier gamla. I viss utsträckning brukar information om bostadsrättsföreningens ekonomi delges, den brukar åtminstone finnas tillgänglig på visningar och en del mäklare lägger ut senaste bokslut på Internet. 
 Miljöfrågor spelar dock en mycket underordnad roll vid lägen- hetsförsäljningar. Det förefaller således inte vara några särskilt säljande argument. 
 En del information är lätt att ta till sig och är uppenbar. En trafikled som ligger i omedelbar anslutning till bostaden kommer uppenbarligen att leda till buller. Det kan emellertid vara svårt att bilda sig en uppfattning om hur höga ljudnivåer som kommer att alstras, hur det kommer att upplevas på sommaren med öppna fönster och motorcyklar i trafiken. Svårare är det att veta hur ven- tilationen fungerar, vilken luftomsättning det är i bostaden och vilken luftkvalitet det skapar under olika väderleksförhållanden. Lika svårt är det att veta hur värmesystemet klarar årstidsväxling- arna. Att skapa sig en bild av hur hög energiförbrukningen är ställer än större krav på kunskaper. 
  
 10.2 
  
 Möjligheter att ställa krav på byggnadsägare 
  
 Frågan har därför ställts om det går att ställa krav på byggnads- ägaren att tillhandahålla utförligare information om inomhuskli- matet i byggnaden. Kravet skulle då vara att ha informationen lätt tillgänglig i byggnaden. 
 Möjligheterna att ställa sådana krav ställer genast nya frågor om hur de ska utformas, om kraven ska leda till nya krav på besikt- ningar och andra former av inhämtande av information och i vilken grad deklarationerna ska vara obligatoriska. 
 I detta och ett kommande avsnitt ska dessa frågor belysas mot bakgrund av de utredningar som haft till uppgift att se över möjlig- heterna att införa obligatoriska byggnadsdeklarationer och att uppfylla EU:s krav på energideklarationer. 
 En utredare tillkallades den 27 juni 2002 för att allsidigt belysa frågor om byggnadsdeklarationer och byggfelsförsäkringar. En delrapport avlämnades från utredningen den 1 juli 2004 angående byggnadsdeklarationer, medan en slutrapport om bl.a. byggfelsför- säkringar överlämnades den 7 april 2005. 
 94 
  
 SOU 2005:55 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 10.3 
  
 Obligatoriska och frivilliga deklarationer 
  
 Byggnadsdeklarationsutredningen har haft i uppdrag att analysera ändamål med och utformning av en obligatorisk eller frivillig bygg- nadsdeklaration. Deklarationen ska innehålla uppgifter om radon, ventilation och energianvändning. Uppdraget innebar också att belysa utformning och uppbyggnad av ett nationellt register med uppgifter som har med byggnader att göra. Det ska ge underlag för uppföljning av relevanta delmål till de nationella miljökvalitets- målen. Men utredningen skulle också studera alternativ till sådana register. 
 Uppdraget var alltså att analysera ändamålen med och lämna för- slag till ett lämpligt system med byggnadsdeklarationer. Däremot har utredningen inte sett som sin uppgift att föreslå förändringar beträffande regelverken för undersökningar och besiktningar av en byggnad. Man har därför inte tagit upp nya krav om undersök- ningar i anslutning till upprättandet av en byggnadsdeklaration. 
 Utgångspunkten för utredningens arbete var därför att det inte skulle ställas krav på uppgifterna i byggnadsdeklarationen som går utöver de som gällande lagstiftning ställer upp. Ett sådant ställ- ningstagande påverkar givetvis i vilken utsträckning som uppgif- terna i byggnadsdeklarationen är obligatoriska. Man menar från utredningens sida att kraven i det regelverk som påverkar inom- husmiljön kommer att förändras successivt och att detta kommer att påverka utformningen och kravet på innehållet också i bygg- nadsdeklarationerna. Utredningen menar att man bör anlägga ett dynamiskt perspektiv på vilket innehåll som kommer att krävas på byggnadsdeklarationerna och vara försiktig med att ställa alltför långt gående krav på deklarationerna i ett inledningsskede, efter- som det är ett oprövat medel. 
 Definitionen på en byggnadsdeklaration ska vara en samlad re- dovisning av uppgifter som ska göras om en byggnads egenskaper i vissa närmare bestämda avseenden och det är byggnadens ägare som har ansvaret för redovisningen. 
  
 10.4 
  
 Byggnadsdeklarationer som kunskapskälla 
  
 Byggnadsdeklarationerna kan, menar utredningen, bidra till att öka kunskapen om inomhusmiljön och betydelsen av ett aktivt arbete med att förbättra inomhusmiljön. Det är också ett sätt att få bygg- 
 95 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 nadsägare att uppmärksamma, kontrollera och åtgärda vissa för- hållanden. Genom byggnadsdeklarationen kan ägaren också ge en samlad information om vissa förhållanden som gäller inomhus- miljön och energiprestandan i byggnaden. Deklarationen är avsedd som en information både för ägare och tilltänkta ägare av bygg- naden, för hyresgäster och andra brukare av byggnaden, samt för tilltänkta hyresgäster och brukare. Deklarationen kan även vara ett inslag i hyresförhandlingarna. Det ska ge kommunen viktig infor- mation i deras tillsynsverksamhet. 
 Genom att informationen i byggnadsdeklarationerna blir lätt tillgänglig för både kommuner och myndigheter, brukare, ägare samt tilltänkta brukare och ägare av byggnader kommer kunskapen om och kraven på byggnaders funktioner att förbättra byggnads- beståndet på sikt. För att kunna fylla den funktionen måste det ställas vissa krav på deklarationernas utformning och tillänglighet. Samtidigt pekade utredningen på att berättigade önskemål om en konsumentinriktad information måste vägas samman med krav på mer specifika och faktabetonade uppgifter som underlag för kom- muner och myndigheter. Det gäller särskilt sådana grundläggande uppgifter om ventilation, radon och energianvändning där infor- mationen måste lämnas i en sådan form att de kan tillgodose såväl brukarnas som kommunernas och myndigheternas behov av infor- mation. 
  
 10.5 
  
 Byggnadsägarens arbete för inomhusmiljön 
  
 Utredningen konstaterade dock att samtliga byggnadsägare inte skulle kunna använda ett enhetligt kvalitetssystem eller mot- svarande. Olika byggnadsägare har redan utvecklat skiftande system och behoven av kvalitetssystem skiljer sig åt beroende på vilken typ av byggnad det gäller samt vilken typ av fastighetsför- valtning som finns i det enskilda fallet. Det frivilliga arbetet som bedrivs av en del aktörer när det gäller inomhusmiljö måste enligt utredningen värnas. Utgångspunkten för en eventuell obligatorisk byggnadsdeklaration bör därför vara att byggnadsägaren redovisar sitt eget miljöarbete beträffande byggnaden. De system för frivilligt arbete som finns på marknaden bör därmed få ett allt större genomslag. 
 Varje byggnadsägare bör ha möjlighet att redovisa uppgift om enkäter för att fånga upp de boendes synpunkter på innemiljön och 
 96 
  
 SOU 2005:55 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 annat arbete som bedrivs för att inventera och förbättra inomhus- miljön. Byggnader där barn och ungdomar vistas anses vara särskilt viktiga att deklarera, dvs. bostäder, förskolor, fritidshem och skolor. Därutöver har utredningen tagit hänsyn till de regler som finns beträffande olika kontroller och redovisningar. Man har kommit fram till att samtliga byggnader som omfattas av den obligatoriska ventilationskontrollen samt en- och tvåfamiljshus bör omfattas av skyldigheten att upprätta byggnadsdeklarationer. 
  
 10.6 
  
 OVK och energiprestanda i byggnadsdeklarationen 
  
 I deklarationen ska dock vissa uppgifter finnas. Resultatet av funk- tionskontroller av byggnadens ventilationssystem, dvs. den senaste OVK:n, ska finnas med på byggnadsdeklarationen. Om det är så att en mätning av radonhalten i byggnaden gjorts ska det redovisas på byggnadsdeklarationen, och likaså resultatet av radonmätningen. Sådana radonmätningar kommer dock även fortsättningsvis att vara frivilliga. Därutöver bör också vissa uppgifter om energiprestanda redovisas, i enlighet med efterlevnaden om  
 EG-direktivet 
  som be- handlas i kommande avsnitt. Till dess anser utredningen att upp- giftslämnandet bör begränsas till uppgifter om huruvida det finns en energisparplan för byggnaden samt en redovisning av den fak- tiska energianvändningen i byggnaden. 
 Rent principiellt anser utredningen att byggnadsdeklarationerna kan skilja mellan frivilliga och obligatoriska byggnadsdeklarationer samt byggnadsdeklarationer som är frivilliga med obligatoriska in- slag. 
 Utredningen anser att frivilliga deklarationer är att föredra om alla byggnadsägare använder sig av systemet, inte minst därför att det då inte finns behov av något kontrollsystem. Risken är dock att många byggnadsägare inte tar till sig informationen och inte heller kontrollerar byggnaden. Det blir också lättare för brukare att ta till sig informationen om det är så att byggnadsdeklarationerna är en- hetligt utformade. Det är lättare att förmå byggnadsägare att kon- trollera, redovisa och vid behov åtgärda byggnaderna vid obligato- riska än vid frivilliga deklarationer. Likaså ökar kommunernas och myndigheternas möjligheter att utöva tillsyn över byggnaderna om byggnadsdeklarationerna är obligatoriska. 
 97 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 10.7 
  
 Cohen i byggnadsdeklarationen 
  
 Utredningen fastnade därför för att föreslå att byggnadsdeklaratio- nerna ska vara obligatoriska vid vissa tillfällen. I deklarationen ska det alltså finnas uppgifter om den obligatoriska ventilationskon- trollen, uppgift om radonhalten är uppmätt eller inte och om det uppmätta årsmedelvärdet samt uppgifter om planer för effektivise- rad energianvändning och om det finns någon redovisning av ener- gianvändningen i byggnaden. 
 Uppgifterna ska vara obligatoriska i den meningen att om de finns ska de också lämnas ut. Däremot ska uppgiftsskyldigheten i inledningsskedet inte kräva någon särskild mätning eller besikt- ning. 
 Uppgift om radonhalten är uppmätt och, i förekommande fall, årsmedelvärden för halten ska redovisas för permanentbostäder i småhus och flerbostadshus, samt i lokaler för förskolor, fritidshem och skolor. Byggnader som omfattas av kravet på obligatorisk ven- tilationskontroll ska redovisa uppgifter från den senaste kontrollen och om energi. En- och tvåfamiljshus bör också redovisa uppgifter om energi, men det kravet på byggnadsdeklarationen bör dock in- föras först i samband med att kraven på redovisning av energi- prestanda trätt i kraft. 
  
 10.8 
  
 Intervall för byggnadsdeklarationer 
  
 En byggnadsdeklaration ska finnas innan en byggnad tas i bruk, säljs eller hyrs ut. Den får inte vara äldre än tio år gammal. Bygg- nadsdeklarationen ska anslås på en framträdande plats och väl syn- ligt. Vid försäljning eller uthyrning ska säljaren eller uthyraren se till att tilltänkta köpare och hyresgäster får ta del av byggnadsde- klarationen. Byggnadsnämnden, eller motsvarande instans, ska ha tillsynsansvaret och ett exemplar av byggnadsdeklarationen ska därför också sändas till kommunen. Genom reglerna om byggnads- deklaration kan kraven på att sända in protokoll från genomförd ventilationskontroll tas bort, liksom att protokollet ska anslås i byggnaden. 
 Systemet med byggnadsdeklarationer ska stimulera till en god inomhusmiljö och effektiv användning av energi. Eftersom syftet är att ta vara på de rutiner som byggnadsägaren själv har ska undantag 
 98 
  
 SOU 2005:55 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 från de formella krav som ställs på deklarationens utseende kunna göras om ägaren använder sig av ett eget system. 
  
 10.9 
  
 Register för byggnadsdeklarationer 
  
 Utredningen ansåg att ett nationellt register skulle upprättas med byggnadsdeklarationerna som grund. Ett sådant register, menade man, skulle underlätta uppföljningen av de nationella miljömålen. Det skulle också förenkla kommunernas arbete med kontroll, pla- nering och tillsyn av inomhusmiljö och energianvändning. Vidare skulle ett nationellt register underlätta allmänhetens insyn, exem- pelvis inför ett köp av småhus. Det skulle också kunna uppfylla de krav som EU ställer på redovisning av energideklarationer. 
 Samtidigt menar utredningen att nyttan av ett nationellt register måste vägas mot kostnaden för och nyttan med det. Det blir i slut- ändan en politisk prioriteringsfråga. 
 Utredningen föreslår att om ett nationellt register byggs upp ska det fogas till byggnadsdelen i Lantmäteriverkets fastighetsregister. Det bör dessutom bygga på en frivillig överenskommelse mellan kommunerna och Lantmäteriverket. 
  
 10.10 
  
 Kostnader för byggnadsdeklarationer 
  
 Utredningen räknar med att kommunernas arbete med byggnads- deklarationer kommer att öka något i förhållande till dagens arbete med protokollen från obligatoriska ventilationskontroller, främst därför att det blir fler byggnader som kommer att beröras. Den ökade kostnaden beräknas till 5,5 miljoner kronor. Därutöver finns en kostnad för att överföra uppgifterna till fastighetsregistret som beräknas till mellan 3 och 5,6 miljoner kronor. Lantmäteriver- ket har för sin del beräknat utvecklingskostnaderna för registret till 1,5 miljoner kronor och de årliga driftskostnaderna till 750 000 kronor. 
 Kostnaden för byggnadsägaren kommer att uppgå till den tid man måste lägga ner för att upprätta deklarationen, vilket i sin tur är beroende av vilken typ av byggnad det är fråga om. Utredning- ens beräkning pekar på att det kan ta omkring tre timmar per byggnad att upprätta en byggnadsdeklaration. Kostnaderna att sprida information om skyldigheten att göra byggnadsdeklarationer 
 99 
  
 Byggnadsdeklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 beräknas till 1,4 miljoner kronor. Utredningen anser att kostna- derna för det nationella registret bör finansieras genom anslag till Lantmäteriverket, såväl de kostnader som ligger på kommunerna som verkets egna register- och informationskostnader. 
 100 
 11 Energideklarationer 
  
 11.1 
  
 EG-direktiv 
  
 Europaparlamentet och Europeiska unionens råd antog i december 2002 direktivet 2002/91/EG om byggnaders prestanda. Direktivet syftade till att effektivisera energianvändningen i bebyggelsen och därigenom bidra till att minska utsläppen av klimatpåverkande växthusgaser. I Sverige tillsattes en utredning i början av 2004 med uppdrag att lämna förslag till hur direktivet ska genomföras i Sverige. 
 Direktivet ställer krav om beräkningsmetodik för byggnaders integrerade energiprestanda, minimikrav avseende energiprestanda för nya byggnader och byggnader som genomgår större renovering. Vidare ställs krav på energicertifiering av byggnader, regelbundna kontroller eller rådgivningsinsatser avseende värmepumpar samt regelbundna kontroller av luftkonditioneringssystem. Under 2004 tillsattes utredningen om byggnaders energiprestanda som haft till uppgift att lämna förslag om hur direktivet kan genomföras i Sverige. 
  
 11.2 
  
 Vad är energiprestanda? 
  
 Energiprestanda är i detta direktiv centralt. Det är, enligt direktivet, den faktiska eller beräknade mängd som används för att uppfylla de behov som är knutna till normalt bruk av en byggnad. Det kan översättas med att det utgör ett mått på hur energieffektiv bygg- naden är. Det som har betydelse i det avseendet är bl. a. bygg- nadens isolering, typ av fönster och värmesystem. Byggnadens energiprestanda ska återges i olika numeriska indikatorer som har tagits fram med beaktande av isolering, tekniska egenskaper och typ av installation, byggnadens utformning och placering ur klimat- 
 101 
  
 Energideklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 perspektiv, exponering för sol och påverkan av närliggande bygg- nader, egen energiproduktion och andra faktorer. 
 Det går att använda sig av två olika metoder för att beräkna en byggnads energiprestanda. Den ena utgår från den köpta energin i byggnaden. Det betyder att förbrukningen måste korrigeras för de specifika förhållanden som råder vid mättillfället så att det blir ett värde för normalt brukande. Den andra metoden bygger på att man gör en beräkning av byggnadens förutsättningar. Utifrån detta beräknas byggnadens energiprestanda och därefter läggs normalise- rade uppgifter på vad som motsvarar brukarnas normala beteende. Vilken metod man väljer är beroende av kostnaderna för arbetet ställda mot kravet på precision i resultatet. 
  
 11.3 
  
 Krav på metodik för energiprestanda 
  
 Alla medlemsstater i EES ska ha en metodik för att beräkna energi- prestanda i byggnader. Det ska fastställas minimikrav på energi- prestanda för nya byggnader och befintliga byggnader som genom- går större renoveringar om byggnadens totalt användbara golvarea överstiger 1 000 m2. Kraven ska uttryckas klart och tydligt och får innehålla en indikator för koldioxidutsläpp. De ska ses över vart femte år och vid behov uppdateras för att återspegla den tekniska utvecklingen inom byggsektorn. Syftet med minimikraven är att öka energieffektiviteten och främja en förbättring av energiprest- andan i byggnader. 
  
 11.4 
  
 Jämförelse mellan byggregler och krav på energideklaration 
  
 Det konstateras att Boverkets byggregler gäller vid nyproduktion av byggnader. Där finns föreskrifter och råd beträffande bl.a. en byggnads utformning, brandskydd, hygien, hälsa och miljö samt energihushållning och värmeisolering. Där finns också ett underlag för energiberäkning. 
 För att underlaget helt ska uppfylla direktivets krav när det gäller faktorer som ska ingå i en sådan, behöver det kompletteras och förbättras, framför allt beträffande krav på energihushållning för komfortkyla, transport av ventilationsluft och fast belysning. Dess- 
 102 
  
 SOU 2005:55 
  
 Energideklarationer 
  
 utom krävs föreskrifter som gäller för energianvändning vid änd- ringsarbeten. 
  
 11.5 
  
 Tillgänglighet för energideklaration 
  
 Den mest långtgående verkan för svenska förhållanden av  
 EG-di- 
  rektivet är kravet på att ägaren till en byggnad ska göra en energi- deklaration tillgänglig för tilltänkta köpare eller hyresgäster när byggnader byggs, säljs eller hyrs ut. Liknande regler existerar redan i Danmark och Österrike. En deklaration får inte vara äldre än tio år. Endast vissa särskilt uppräknade byggnadstyper lam undantas från regeln, exempelvis fritidshus, kulturhistoriskt intressanta byggnader och industribyggnader. 
 Energideklarationen ska innehålla uppgift om byggnadens energiprestanda men också förslag till kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra byggnadens energiprestanda. Förslag till standar- der på olika dokument som är tillämpliga för energideklarationer arbetas fram och beräknas vara klara under år 2005. 
  
 11.6 
  
 Register för energideklarationer 
  
 Utredningen föreslår att det ska stiftas en lag som ställer krav på upprättande av energideklarationer för byggnader som ska upplåtas eller säljas och att det är ägaren av byggnaden som får ansvaret för att upprätta en deklaration. Deklarationerna ska registreras natio- nellt och att Boverket ska bli registermyndighet för deklaratio- nerna. 
  
 11.7 
  
 Energiexperter 
  
 Energideklarationerna ska upprättas på ett oberoende sätt av kvali- ficerade och/eller auktoriserade experter. Eftersom deklarationerna kommer att få stor genomslagskraft bland köpare och hyresgäster kommer det att ställa krav på kvaliteten på dokumentet och att de upprättas av personer med en kompetens som kan verifieras. Det skulle bidra till trovärdigheten i systemet. Utredningen förordar därför att deklarationerna upprättas av en energiexpert vid ett ackrediterat kontrollorgan. 
 103 
  
 Energideklarationer 
  
 SOU 2005:55 
  
 Beträffande energiexperten bör Boverket ställa upp de krav på utbildning och yrkeserfarenhet som bör gälla. När det gäller ut- bildningen föreslås att det krävs en särskild utbildning i två nivåer, en som gäller deklarering av småhus och flerbostadshus och en nivå som avser deklarering av mer komplexa byggnader, där varje nivå bör omfatta en till två veckors heltidsstudier förutom självstudier. 
 Förutsättningen för att ett företag ska kunna bli ackrediterat är att man har ett väl fungerande kvalitetssystem. Det räcker dock att företaget har en certifierad energiexpert och att denne har upp till  
 10-15 
  medarbetare som utför själva arbetet. Systemet skulle göra det möjligt för större fastighetsföretag att själva kunna genomföra deklarationerna samt att samordna de olika kontroller som kan förekomma. 
  
 11.8 
  
 Tidsplan för ikraftträdande 
  
 Enligt  
 EG-direktivet 
  ska reglerna om energideklarering träda i kraft fr.o.m. år 2006, men det förutsätter att det finns tillräckligt många energiexperter, annars får regelverket skjutas upp till år 2009. 
 Utredningen räknar med att det kommer att bli ett stort krav på genomförande av energideklarationer när reglerna börjar gälla. 
  
 11.9 
  
 Omfattningen på energideklarering 
  
 Man räknar med att 65 000 småhus årligen behöver besiktas till följd av ägarbyte. 
 Hela 120 000 av de 135 000 byggnader som utgör flerbostadshus kommer att behöva deklareras under det första året som reglerna gäller, eftersom det sker något byte av hyresgäst i merparten av alla hus varje år. 
 Därutöver finns det ca 60 000 byggnader som till övervägande del består av kommersiella lokaler. I bortåt hälften av dessa bygg- nader sker minst ett byte av hyresgäster eller försäljning av bygg- naden. 
 Till detta kommer kravet på att byggnader med offentlig verk- samhet, vars golvarea överstiger 1 000 m2 ska deklareras och antalet sådana byggnader uppgår till mellan 55 000 och 80 000. 
 Slutligen ska 10 000 till 15 000 nya byggnader per år energidekla- reras. 
 104 
  
 SOU 2005:55 
  
 Energideklarationer 
  
 För att klara den anhopning av ärenden som kan bli följden av att reglerna träder i kraft föreslår utredningen att vissa övergångsregler ska gälla under åren  
 2006–2008. 
  
 Lika fullt kan konstateras att den tidsåtgång som utredningen räknat med för energideklarationerna innebär heltidssysselsättning för omkring 2 000 personer för att klara de byggnader som skulle behöva energideklareras under det första året. Om man dessutom räknar med att de kan arbeta halvtid specifikt med energideklara- tioner skulle det behövas 4 000 personer för att klara det första årets deklarationsbehov. 
 Utöver kraven på energideklarationer finns krav i  
 EG-direktivet 
  på att genomföra kontroller av anläggningar för komfortkyla och en särskild bestämmelse för värmepannor i syfte att effektivisera energianvändningen och begränsa koldioxidutsläppen från sådana. 
 Utredningen förordar att Boverket får ansvar för verksamheten med energideklarationer. Man anser också att det ska inrättas ett särskilt råd vid Boverket där flera myndigheter och berörda branscher kan samverka. Rådet ska ha det övergripande ansvaret för systemet med energideklarationer och besluta i strategiska frågor, svara för utvärderingar, ta initiativ till förändringar i inriktningen och ansvara för den löpande verksamheten. 
 105 
 12 Buller i inomhusmiljön 
 Byggnadsmiljöutredningen har haft i uppdrag att redovisa brister beträffande bullerförhållanden i inomhusmiljön. Det har framför allt gällt att belysa buller som når eller skapas i inomhusmiljö där barn och ungdomar vistas. Det ska lämnas en redovisning av brister i nuvarande regelsystem, tillämpnings- och tillsynsvägledning. För- slag ska lämnas på förändringar. 
 Oönskat ljud 
 Buller brukar definieras som störande eller oönskat ljud. Eftersom det är en subjektiv upplevelse är det också individuellt vad som uppfattas som buller. Det som för en person är en njutbar musik- upplevelse kan för en annan vara plågsamt buller. Det som vid en tidpunkt kan vara trivsamt skrammel från ett nöjespalats, kan klockan ett på natten innebära att nattsömnen störs och nästa dags arbetsinsats påverkas. Den individuella upplevelsen gör också att människor påverkas olika mycket av bullret. 
 Buller finns överallt 
 Buller uppträder överallt i samhället. Det uppkommer på arbets- platser, i boendemiljön, i trafiken och på fritidsnöjen. Det finns ett komplext samband mellan bullret i de olika miljöerna och deras påverkan på hälsoläget. Barn och ungdomar kan exponeras för alltför höga ljudnivåer överallt där de vistas. I förskolor och skolor kan stora barngrupper ge upphov till alltför höga ljudnivåer genom att alltför många barn samlas på alltför liten yta. Problemen har uppmärksammats, inte minst genom att personalen utsätts för höga ljudnivåer. Samma problem kan uppträda i skolmiljön. I boendet är det fläktar, installationer och inte minst trafiken som utgör stora 
 107 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 bekymmer för de boende. Det kan vara trafikleder som inte har tillräckligt bullerdämpande åtgärder eller närhet till flygplatser som utgör störande moment. 
 Utifrån och inifrån 
 Bullret kan således komma utifrån – t.ex. bilar, motorcyklar, flyg och nöjesanläggningar, – och inifrån – t.ex. verksamhet, installationer och musikanläggningar. Oavsett vad som är upphovet till bullret kan det orsaka störningar. 
 Barn och ungdomar kan exponeras för buller och alltför höga ljudnivåer överallt där de vistas. I förskolor och skolor kan stora barngrupper ge upphov till alltför höga ljudnivåer genom att alltför många barn samlas på alltför liten yta. Problemen har uppmärk- sammats, inte minst genom att personalen utsätts för höga ljud- nivåer. Samma problem kan uppträda i skolmiljön. 
 Omgivningen 
 För att begränsa förekomsten av buller inomhus måste man ta hän- syn till hur bullersituationen är i omgivningen, byggnadens kon- struktion ur bullersynpunkt men också vilka källor till buller som finnas eller kommer att finnas i byggnaden. 
 Det är inte bara bullerkrav i byggregler och regler som riktar sig mot en verksamhet utan även reglerna kring den fysiska plane- ringen som är av betydelse om man ska säkerställa en god ljudmiljö inomhus. Det är möjligt att ställa krav för att minska bullerexpone- ringen genom en rad olika lagar. Den komplexa inverkan på inom- husmiljön som yttre och inre buller utgör visas också av den mångfald myndigheter som har uppgifter som har med området inomhusmiljö och buller att göra. 
 Myndigheter 
 I första hand är det fyra myndigheter som har ansvar för regelverk som rör bullerfrågor, av betydelse för i inomhusmiljön, att göra: 
  
 Boverket  
 utfärdar föreskrifter och allmänna råd för tillämpningen av byggnadsverkslagen så att byggnader uppförs på ett sådant sätt 
 108 
  
 SOU 2005:55 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 att de placeras, utformas och utförs med hänsyn till förekom- mande bullerkällor och så att uppkomst av spridning av störande ljud begränsas. Boverket har även uppsiktsansvar för plan- och byggnadsväsendet. Boverket ansvarar för uppföljningen av målet om en minskning av trafikbuller. 
  
 Socialstyrelsen  
 som sammanställer kunskap och tillsynsvägled- ning till stöd vid tillämpningen av miljöbalken. Socialstyrelsen utfärdar allmänna råd om buller inomhus som bl.a. rör boende i permanentbostäder och fritidshus men även lokaler för under- visning, vård och annat omhändertagande och höga ljudnivåer som gäller för sådana lokaler och platser, såväl inom- som utomhus, där hög musik spelas, t.ex. diskotek, konsert- och träningslokaler. Socialstyrelsen har också ett övergripande ansvar för hälsofrågor i miljömålen. 
  
 Arbetsmiljöverket  
 som meddelar föreskrifter med stöd av arbets- miljöförordningen och som innebär att arbetsplatser ska plane- ras och bedrivas så att bullerexponeringen för dem som syssel- sätts i verksamheten reduceras till lägsta, praktiskt möjliga nivå med hänsyn till teknisk utveckling och möjligheterna att be- gränsa bullret. 
  
 Naturvårdsverket  
 som sammanställer kunskap och tillsynsväg- ledning till stöd vid tillämpningen av miljöbalken, bland annat när det gäller riktvärden för buller utomhus, t.ex. externt in- dustribuller. Naturvårdsverket har det övergripande ansvaret för att miljökvalitetsmålen uppnås. 
 Många andra, såväl myndigheter som andra aktörer, har sedan att förhålla sig till de krav, önskemål och synpunkter som kan anläggas på möjligheterna att begränsa bullret. De verk och myndigheter som har till uppgift att lösa trafikproblemen, exempelvis vägverket och banverket, påverkas i hög grad av kraven på begränsning av trafikbullret. Kommunernas möjligheter att planlägga bostads- områden, kommersiella och andra lokaler påverkas också av buller- kraven. Målen om en tillvaro med minskat buller kommer således i konflikt med verksamheter som betraktas som mycket samhälls- nyttiga. 
 109 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 Handlingsplan inom EU 
 En handlingsplan mot buller har utarbetats inom EU i samverkan med WHO och har resulterat i ett  
 EU-direktiv 
  om miljöbuller. Planen inriktas på kartläggning av buller exponeringar i miljön, ut- veckling av metoder för att bestämma skadliga ljudnivåer, upp- rättande av nationella handlingsplaner och information till allmän- heten. 
 Riktvärden 
 De svenska riktvärden som gäller för trafikbuller – fastställda av riksdagen – att tillämpas vid nybyggnad av bostäder eller väsentlig ombyggnad av trafikinfrastrukturen är följande: 
  
 30 dB LAeq ekvivalentnivå inomhus med stängda fönster 
  
 45 dB LAmax maximalnivå inomhus nattetid med stängda fönster 
  
 55 dB LAeq ekvivalentnivå utomhus vid fasad 
  
 70 dB LAmax maximalnivå vid uteplats i anslutning till bostad 
  
 Målet för trafikbullerstörningar som överstiger de riktvärden som riksdagen ställt sig bakom för buller i bostäder är att de ska ha minskat med 5 procent till år 2010 jämfört med 1998. Inom en generation ska människor inte utsättas för skadliga bullerstörningar. 
 Bostadsbyggande och buller 
 Bullerkraven påverkar, i många kommuner, möjligheterna att bygga nya bostäder, där en strikt hållning till de rekommenderade rikt- värdena kan omöjliggöra byggnation. Det har förts en diskussion om möjligheterna att få göra undantag, och i vissa fall görs också undantag, från reglerna. Mot bakgrund av den negativa hälsopåver- kan som buller i största allmänhet har finns en mycket restriktiv hållning från berörda centrala myndigheter. Undantag bör, om alls, kunna ske när det finns ett dokumenterat behov av att bygga bo- städer och att detta behov inte kan tillgodoses på annan mindre bullerutsatt plats. Vidare skulle undantag kunna beviljas om till- komsten av nya bostäder, trots vissa avsteg från bullerriktvärdena, kan innebära påtagliga fördelar för den långsiktiga samhällsutveck- lingen samt om kommunen bedriver ett målmedvetet arbete för att 
 110 
  
 SOU 2005:55 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 komma till rätta med hälsoeffekter orsakade av buller, både för be- fintliga och nytillkommande bostäder. 
 Men den överordnade principen är ändå att det är bullrets nega- tiva hälsopåverkan som är avgörande, vilket innebär att man bör ha en restriktiv syn på avsteg från de riktvärden som finns och att det endast bör ske undantagsvis och då i städernas centrala och tätt- bebyggda delar. 
 I bostäder är de kritiska effekterna av samhällsbuller sömnstör- ning, besvärsreaktioner och försämrad förmåga att uppfatta och förstå tal. Det är viktigt att hålla ljudnivån låg utanför sovrum och ljudnivån bör nattetid inte överstiga 30 dB inomhus i genomsnitt och aldrig överstiga 45 dB även om fönstren är öppna på glänt. Även ljudnivåer som är lägre än dessa kan vara störande beroende på ljudets karaktär. 
 Enligt byggnadsverkslagen ska ett byggnadsverk under en eko- nomiskt rimlig livslängd uppfylla egenskapskrav i fråga om bl.a. skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö. Enligt byggnads- verksförordningen ska ett byggnadsverk ha en för sitt ändamål väl avpassad ljuddämpning och ljudisolering, såväl för ljud som alstras inom byggnaden som buller från verksamheter i omgivningen eller från trafiken. 
 Lågfrekvent buller 
 Vad gäller lågfrekvent ljud från installationer utomhus, främst fläktar, finns enligt Boverkets mening brister i hanteringen av bygglov. Hanteringen innebär att byggnadsnämnden kan ha god- känt uppsättningen av t.ex. en fläkt men att denna fläkt sedan stör de omkringboende, vilket kan leda till att miljöförvaltningen enligt miljöbalken begär att fläkten ska tas ner.  
 PBL-kommittén 
  har till uppgift att hantera denna fråga. Det kan i detta sammanhang endast understrykas att en lösning bör komma till stånd. 
 Socialstyrelsens allmänna råd och Boverkets byggregler 
 De rekommendationer som funnits i Socialstyrelsens tidigare all- männa råd om buller inomhus (1996:7) skilde sig till viss del från de krav som fanns i Boverkets byggregler. Socialstyrelsen menade att de rekommendationer för lågfrekvent buller och höga ljudnivåer 
 111 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 som angavs endast betraktas som en viljeinriktning när det gäller nyproduktion. Socialstyrelsen har nyligen gett ut reviderade all- männa råd både om buller inomhus (SOSFS2005:6) och höga ljud- nivåer (SOSFS 2005:7). Boverket har också reviderat bland annat kapitlet om bullerskydd i byggreglerna och förslaget remiss- behandlas för närvarande. Samstämmighet i såväl definitioner som riktvärden har eftersträvats. 
 Enligt Socialstyrelsens allmänna råd om buller inomhus ska dessa tillämpas för bostadsrum i permanentbostäder och fritidshus. Som bostadsrum räknas rum för sömn och vila, rum för daglig samvaro och matrum som används som sovrum. Vidare är de tillämpliga för lokaler för undervisning, vård eller annat omhändertagande och i sovrum i tillfälligt boende. Den maximala ljudnivån, dvs. den högsta  
 A-vägda 
  ljudnivån, som inte bör överstigas är 45 dB och den ekvivalenta ljudnivån, dvs. den  
 A-vägda 
  ekvivalenta ljudnivån under en viss tidsperiod, som inte bör överskridas är 30 dB. Ljud med hörbara tonkomponenter och ljud från musikanläggningar bör inte överstiga ljudnivån 25 dBA för att inte betraktas som olägenhet för människors hälsa. 
 Om Boverkets förslag till reviderade byggregler accepteras är det inte längre någon avgörande skillnad mellan kravnivå och tillämp- ning, enligt byggreglerna och miljöbalken, vad gäller bedömning av bullerstörningar inomhus, som kan hänföras till byggnadens ut- formning. 
 Under senare år har barns exponering för höga ljudnivåer och vad detta kan ha för hälsoeffekter uppmärksammats. 
 Socialstyrelsens allmänna råd om höga ljudnivåer ska tillämpas för lokaler och andra platser såväl inomhus som utomhus där hög musik spelas, t.ex. diskotek, konserter och gym. Socialstyrelsen anser att ljudnivåer under 90 dBA alltid bör eftersträvas vid arran- gemang som är riktade till barn. De riktvärden som man anser bör tillämpas är dock mindre krävande. För lokaler där barn under 13 år inte har tillträde är riktvärdet för maximalt ljud 115 dBA och för ekvivalent ljud 100 dBA. För lokaler dit barn har tillträde är rikt- värdet 110 dBA för maximalt ljud och för ekvivalent 97 dBA. Med hänvisning till egenansvaret i miljöbalken påpekas att verksamhets- utövaren fortlöpande ska planera och kontrollera verksamheten för att motverka eller förebygga att olägenheter för människors hälsa uppstår. 
 112 
  
 SOU 2005:55 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 I jämförelse med de riktvärden som gällt sedan 1996 har man ny- anserat de riktvärden som gäller buller inomhus och skärpt rikt- värdena för lokaler dit barn under 13 år har tillträde. 
 Socialstyrelsen fick 2002 ett regeringsuppdrag att utvärdera om regelverket kring höga ljudnivåer ger avsedd effekt och om det be- hövdes förändringar av reglerna. Uppdraget redovisades 2003 och bidrog bl.a. till en revidering av de allmänna råden. Socialstyrelsen har också tagit fram ny tillsynsvägledning för detta område och även tagit initiativ till ett nationellt tillsynsprojekt – höga ljudnivåer från musik. Projektet bedrivs under 2005 och 129 kommuner med- verkar i detta. 
 Buller i förskolan 
 Även problem med buller i förskolan och skolan har uppmärk- sammats under senare år. I Skåne har länsstyrelsen bedrivit ett till- synsprojekt om buller i förskolan tillsammans med länets miljöför- valtningar. Resultaten har redovisats i en rapport, Barn i bullerbyn. 
 Arbetslivsinstitutet har fått i uppdrag att ta fram en idéskrift om buller i förskolan. Detta görs på uppdrag av Socialstyrelsen i sam- verkan med Arbetsmiljöverket och Myndigheten för Skolutveck- ling. 
 God miljökvalitet i förhållande till buller 
 Socialstyrelsen konstaterade i Miljöhälsorapport 2005 att det nu- varande delmålet garanterar inte en god ljudmiljö. Man kritiserar den nuvarande strategin för att bekämpa bullerkällor en i sänder, eftersom man menar att det inte ger önskvärt resultat. Socialstyrel- sen menar i stället att det måste basera sig på människors reaktio- ner på och upplevelser av hela ljudlandskapet. God miljökvalitet för barn och vuxna måste, menar man i rapporten, basera sig på männi- skors reaktioner på och upplevelser av hela ljudlandskapet. Det ska ge tillfälle till: 
  
 god sömn även med fönster delvis öppet 
  
 goda studieförhållanden i skola och bostad 
  
 avslappnat samtal och lyssnande på radio och tv 
  
 god och hälsosäker social samvaro i daghem, skolor, nöjes- och fritidslokaler 
  
 113 
  
 Buller i inomhusmiljön 
  
 SOU 2005:55 
  
 återkommande akustisk återhämtning under dagtid 
  
 naturligt beteende, som att kunna öppna fönster och använda platser inom och utanför bostaden så som planerat och 
  
 vistelse i närliggande grönområden med möjlighet till psykolo- gisk återhämtning. 
  
 114 
  
 13 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador 
  
 – Småhusskadenämnden 
  
 13.1 
  
 Direktivet 
  
 Enligt Byggnadsmiljöutredningens tilläggsdirektiv ska jag se över olika organisatoriska utvecklingsalternativ för Fonden för fukt- och mögelskador, även benämnt Småhusskadenämnden. 
 Alternativ 
 Minst två alternativ ska utredas: En naturlig avveckling av stödet till ägare av småhus enligt de bestämmelser som gäller i nuvarande förordning samt en överföring av verksamheten till Boverket. Vid det senare alternativet ska jag särskilt belysa hur ärendehantering och beslutsgång kan hanteras inom Boverket liksom hur den erfa- renhet och kompetens som byggts upp inom fonden och dess nät- verk av skadeutredare kan tillvaratas och överföras till Boverket. 
 Därutöver är jag oförhindrad att föreslå egna alternativa utveck- lingsvägar. 
 I uppdraget ingår att beräkna kostnaderna för föreslagna åtgärder och analysera de samhällsekonomiska, miljömässiga och statsfinan- siella effekterna av förslagen. Om förslagen innebär kostnads- ökningar eller intäktsminskningar för staten ska en finansiering föreslås. De effekter som förslagen får för enskilda personer och företag ska redovisas, det gäller särskilt effekterna för små företag. Detta uppdrag ska, i likhet med övriga uppdrag, redovisas till re- geringen senast den 1 juni 2005. 
 115 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 13.2 
  
 Regelverket 
  
 Fondens verksamhet regleras i en förordning (1993:712) om den statliga fonden för fukt- och mögelskador i småhus. Enligt denna kan ekonomiskt stöd i form av bidrag eller ersättning för att av- hjälpa fukt- och mögelskador i en- och tvåbostadshus. Avsikten är att stödet ska bidra till att huset ska kunna fungera som bostad eller för att på annat sätt täcka kostnader med anledning av sådana skador. Förutsättningarna för stödet är att husägaren är konsument och att huset är avsett som bostad för permanent bruk. 
  
 30-årsgräns 
  
 Förutsättningarna för att få stöd är att småhuset är yngre än 30 år och byggt senast 1988.  
 30-årsgränsen 
  gällde ursprungligen för fonden, men ändrades sedan till 25 år i mitten av  
 1990-talet. 
  I 2005 års budgetproposition ändrades åter gränsen till 30 år. Genom reglerna för avtrappning av det bidrag som kan ges till husägare, och som inte ändrades, har emellertid förändringen i praktiken inte så stor betydelse. 
 Bidragsbelopp och självrisk 
 Bidrag utgår till husägaren för åtgärder som vidtagits för att komma åt problem med fukt- och mögelskador. Bidrag betalas ut med avdrag för en självrisk. Denna uppgår till 50 000 kronor, eller, om det är ett högre belopp, motsvarande en trettiondel av repara- tionskostnaden multiplicerat med husets ålder. Det betyder alltså att hus som är mellan 17 (år 2005) och 30 år gamla är berättigade till bidrag. Hus som är just 17 år gamla får den största andelen i bi- drag för reparationer, 13 trettiondelar av reparationskostnaden. Därefter faller bidragsandelen brant och ett hus som är 29 år gammalt får ett bidrag motsvarande en trettiondel av reparations- kostnaden. 
 Självrisken får sättas ned om huset i de delar som berörs av de bidragsgrundande åtgärderna är väl underhållet eller nyligen har rustats upp, dock till lägst 50 000 kronor. Om husägaren vid för- värvet kände till, eller borde ha känt till, de bidragsberättigade skadorna kan självrisken höjas eller bidrag helt vägras. 
 116 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 Villkor 
 En förutsättning för att bidrag ska ges är att huset är upplåtet med äganderätt och inte bostadsrätt. Huset får heller inte var uthyrt som en del i näringsverksamhet. Vidare får bidrag inte lämnas om skadan uppstått av vanvård eller bristande underhåll, inte om skadan omfattas av garantiåtagande, försäkring eller ansvarsutfäs- telse. Bidrag får heller inte lämnas om förlikning eller domstolsut- slag gjort att skadan ersatts. Om ägaren vid förvärvet känt till skadan eller bristen lämnas inte något bidrag. 
 Fondstyrelsen meddelar ett särskilt beslut om sökanden kan få bidrag, hur stor självrisken kommer att bli samt vilka huvudsakliga åtgärder som bedöms vara nödvändiga för att huset ska fungera tillfredsställande som bostad. Därefter ska husägaren inom en månad meddela fondstyrelsen om möjligheten till bidrag ska ut- nyttjas. I samband med beslutet ställer fondstyrelsen också krav på husägaren att denne ska förbinda sig att medverka till utredningar och upplysningar som behövs för att statens rätt ska kunna tas till vara, överlåta sin rätt till nedsättning av köpeskilling och skadestånd intill det belopp som utbetalas från fonden. 
 Husägaren kan även få rätt till ersättning för skäliga utlägg för logi under tid då huset inte varit beboeligt under den tid huset reparerats. 
 Ansökan om utbetalning av stödet ska göras senast tre år efter att fondstyrelsen meddelat beslut om bidrag i ärendet. 
  
 13.3 
  
 Styrelse och handläggning 
  
 Fondens styrelse består av högst fem ledamöter. Ledamöterna utses av regeringen. En av ledamöterna förordnas som ordförande och fonden utser inom sig en vice ordförande. Ordföranden är fond- styrelsens chef. Ledamöterna förordnas för högst tre år. 
 Avtal med Kammarkollegiet 
 Kammarkollegiet utför kansligöromål åt fondstyrelsen enligt avtal mellan fondstyrelsen och Kammarkollegiet. Avtalet ska avse verk- samhet som regeringen har ställt resurser till förfogande. Inom ramen för tilldelade medel för förvaltningskostnader får fond- 
 117 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 styrelsen anlita utomstående för beredning av ärenden om stöd eller för andra särskilda uppdrag. 
 Beslut 
 Fondstyrelsen är beslutför när minst tre ledamöter är närvarande, bland dem ordföranden eller vice ordföranden. 
 Särskilda beslut får överlämnas åt ordföranden, vice ordföranden eller tjänsteman som vid Kammarkollegiet utför kansligöromål åt fondstyrelsen i arbetsordningen. Dessa beslut behöver inte prövas av styrelsen. I övriga fall avgörs ärenden efter föredragning. 
 Utbetalning av medel från fonden görs av Kammarkollegiet som också svarar för fondens räkenskaper. 
  
 13.4 
  
 Bakgrunden till Småhusskadenämndens verksamhet 
  
 Bakgrunden till fonden är de problem som drabbade småhus under 1970- och  
 1980-talen 
  i form av fukt- och mögelskador i förhållan- devis stor omfattning. Under det så kallade miljonprogrammet var nybyggandet av småhus omfattande. Flera faktorer bidrog till skadornas omfattning. Olämpliga konstruktionslösningar använ- des, likaså nya och delvis obeprövade material och mark som tidi- gare inte brukade bebyggas kom till användning. För att komma till rätta med problemen i småhus inrättades ett statligt stöd av sociala och ekonomiska skäl. 
 En särskild nämnd inrättades och den ursprungliga författningen som reglerade verksamheten är från 1985. Delar av byggsektorn svarade enligt ett särskilt avtal för skadekostnaderna. Denna nämnd är avvecklad sedan 1991. Numera är verksamheten helstatlig, inom ramen för Fonden för fukt- och mögelskador och bedriver sin verksamhet under arbetsnamnet Småhusskadenämnden. 
 Det statliga bidraget kan lämnas för att avhjälpa fukt- och mögelskador som kan relateras till tekniska brister när byggnaderna uppfördes. Enligt de undersökningar som gjorts finns ett stort an- tal hus som har fukt- och mögelskador. 
 118 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 13.5 
  
 Skadornas omfattning i småhus 
  
 I Boverkets rapport Bättre koll på underhåll, som publicerades i oktober 2003, finns fyra svenska och en dansk undersökning om omfattningen på skadorna i småhus av olika ålder. 
 ELIB 
 Den äldsta undersökningen är  
 ELIB-undersökningen 
  från vintern 1991/92. Den genomfördes i 60 kommuner och är den senaste ur- valsundersökningen som genomförts i Sverige. Totalt besiktades 737 småhus av särskilt utbildade besiktningsförrättare. Enligt undersökningen var skicket på fasaderna och taken mycket bra, även om 25 procent av tegeltaken behövde någon form av repara- tion. Det fanns grava fuktskador i form av mögel, fukt och röta i 10 procent av småhusen, skador som behövde åtgärdas i stort sett omedelbart. I våtutrymmen hade cirka 16 procent av småhusen fuktproblem och problemen var i lika stora i nya som i gamla hus. 
 Besiktningsförrättare 
 En enkätundersökning till besiktningsförrättare genomfördes år 2001 av TEMO. Undersökningen riktades till ett antal besikt- ningsförrättare som intervjuades om vilka fel och brister som var vanligast i besiktningsprotokollen. I hus byggda före 1940 var fukt och lukt i uppreglade källarmellanväggar, otäta tak och punkterade treglasfönster vanliga fel. I hus byggda på  
 1950-talet 
  var det fukt- genomslag i källarväggar samt fukt och lukt i uppreglade källar- mellanväggar problemet. I 1970- och  
 1980-talshusen 
  var det helt dominerande felet fukt och lukt i uppreglade golv på betongplatta direkt på marken. Undersökningen visade sammantaget att fukt och lukt i uppreglade golv på betongplatta på mark var den vanli- gaste bristen, följt av samma typ av problem i golv i källare. Även otäta tak var ett stort problem. Däremot var inte ventilation och våtutrymmen ett så stort problem. 
 119 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 Undersökning av vattenskador 
 Försäkringsbolagen och  
 VVS-installatörerna 
  genomförde år 2000 en vattenskadeundersökning. Enligt undersökningen visade att vattenskador i bostäder kostade lika mycket som  
 brand-, 
  storm- och inbrottsskador tillsammans. I rapporten redovisades 7 382 skador varav 6 346 småhus, vilket var samtliga vattenskador som besiktigats mellan den 15 mars och den 15 juni 2001 och mellan den 1 november 2001 och den 1 mars 2002. Nära hälften av alla skador orsakades av installationer och tätskikt som hade installerats under 1960- och  
 1970-talet. 
  Däremot var läckage i tätskiktssystem under klinkergolv vanligast i installationer från  
 1990-talet. 
  Ut- strömmande vatten från ledningssystem för vatten, värme och av- lopp orsakade 60 procent av alla skador. Ett ledningssystem beräk- nas ha en livslängd på 40 år och de flesta skador hade inträffat i system som var yngre än 40 år. De vanligaste skadeorsakerna var korrosion och frysning. Av alla skador hade 37 procent inträffat i bad- och duschutrymmen. Läckage genom golvets anslutning till golvbrunn utgjorde 50 procent av skadorna i golv. Köken svarade för 23 procent av alla skador och där var det främst läckage från diskmaskiner som var orsaken. 
 Nämndens erfarenheter 
 Skador i småhus – gamla beprövade misstag? är en rapport från år 2001 som bygger på Småhusskadenämndens egna erfarenheter och har publicerats av KTH. Undersökningen byggde på intervjuer med fem skadeutredare om skador och problem. Dessutom skickades en enkät ut till ett hundratal konsulter som gjort uppdrag åt Småhus- skadenämnden. Därutöver undersöktes ett hundratal akter från Småhusskadenämndens arkiv. Rapporten beskriver ett stort antal skador på småhus. Det konstaterades att bristen på kunskap om underhåll och skötsel var ett stort problem. Med bättre kunskap skulle många skador ha kunnat undvikas. Rapporten pekar också på ett antal konstruktioner som innebär ökad risk för problem och skador i småhus, t.ex. uteluftsventilerade krypgrunder. 
 Eftersom Småhusskadenämnden endast ska ge bidrag för att åt- gärda skador som åstadkommits genom bristfälliga konstruktioner kan man inte lämna bidrag till problem som uppstått genom undermåligt underhåll. Nämnden gör ingen heltäckande statistisk 
 120 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 bearbetning av de skadefall som får bidrag, utan materialet kan endast bearbetas manuellt, vilket kräver en stor arbetsinsats. Men arkivet är offentligt och tillgängligt för en bearbetning. 
 Överlåtelsebesiktningar 
 Utöver dessa undersökningar har Boverket studerat exempelvis besiktningar som gjorts vid överlåtelser och gjort en enkätunder- sökning bland besiktningsförrättare, via  
 e-post 
  och telefon. 
 Studien av överlåtelsebesiktningarna har gjorts slumpvis genom ett urval av protokoll, dock med en viss betoning på Blekinge. Överlåtelsebesiktning är en byggteknisk undersökning av sådant som är av teknisk betydelse för byggnaden. Den omfattar emeller- tid inte hela köparens undersökningsplikt, som omfattar hela fastigheten. Om man hittar något fel, t.ex. dålig lukt, eller om säljaren påtalar misstanke om fel kan undersökningsplikten utökas. I en överlåtelsebesiktning ingår oftast inte el, värme, sanitet, maskinell utrustning, rökgångar och eldstäder. Det går att träffa särskilda avtal om besiktning av dessa delar. Det vanliga är också att besiktningsförrättaren inte gör några ingrepp i byggnaden, exem- pelvis fukt- eller radonmätningar. Om man vill ha fortsatt teknisk utredning, kostnadsberäkningar eller dylikt kan man träffas sär- skilda avtal om det. 
 Det finna inga krav på vad ett protokoll från en överlåtelsebe- siktning ska innehålla eller hur det ska se ut. Detaljeringsnivån skiljer sig därför markant åt mellan olika protokoll, beroende på vem som utfört besiktningen. Det finns besiktningsmän som skriver utförliga protokoll om vilka material som finns och hur konstruktionen är uppbyggd. Andra antecknar bara skador, fel och brister. Den som förrättar besiktningen ska i första hand hitta fel och skador, vilket gör att underhållsfrågor inte berörs särskilt mycket i protokollen. En anteckning i protokollet att utrymmet är utan anmärkning innebär i princip att det anses vara i normalt skick med hänsyn till byggnadens ålder och byggnadssätt. Däremot säger det inget om hur underhållet har skötts. De risker som besikt- ningsmännen anser att det finns i byggnaden är allmänt hållna. Mot den bakgrunden är det inte lätt att dra några generella slutsatser om tillståndet i småhusen utifrån protokollen från överlåtelsebesikt- ningar. Det var anledningen till att Boverket kompletterade under- sökningen av överlåtelsebesiktningar med intervjuer med ett urval 
 121 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 av besiktningsmän. Undersökningen visade att fel eller brister i småhus oftare beror på konstruktionsfel än på bristande underhåll. En samstämmig bild är att hus från  
 1970-talet 
  har ett stort antal brister som kan hänföras till bygg- och konstruktionsfel. 
 Skadeorsaker 
 Den dominerande orsaken till skadorna var vatten och fukt. Skador som var orsakade av bristande underhåll var dåligt fungerande dränering eller otillräckligt tätskikt i badrum. Andra fel eller brister som noterades i överlåtelsebesiktningarna var att underlagspappen på tak var uttjänt eller att det fanns brister i målningsarbetena runt fönster och på fasader. 
 Fuktskador gick i många fall att hänföra till riskkonstruktioner. De skadedrabbade konstruktioner som pekades ut av besiktnings- förrättarna var t.ex. uteluftsventilerade krypgrunder, platta på mark med ovanliggande isolering, stående träreglar ingjutna i betong- vägg, syllar i betongplatta utan fuktspärr, invändig isolering av källarytterväggar och isolering i vindsbjälklaget. 
 Enligt besiktningsförrättarna spelade intresse och motivation större roll än ekonomi för skötsel och underhåll av ett hus. Det fanns, enligt rapporten, inte några särskilda hushållsgrupper som hade problem med underhållet. Däremot kunde man notera att vissa livssituationer ledde till problem med underhållet, exempelvis vid skilsmässa eller att äldre personer blev kvar i hus längre än de tänkt sig. Ändrade levnadsvanor, som t.ex. ökat duschande, kunde leda till behov av ökat underhåll och skador som behövde åtgärdas. Information och rådgivning betraktades som mycket viktigt för att småhusägaren skulle uppmärksammas på risker och underhålls- behov. Det är en återkommande synpunkt från besiktningsför- rättarna att det är viktigt att småhusägaren har grundläggande kun- skaper om huset – uppbyggnad, konstruktion och funktion. 
 Brister i byggreglerna 
 Problemen kan också bero på att byggreglerna innehållit miss- visande rekommendationer. I Statens Planverks kommentarer stod det 1970 att i de fall kapillärsugning till syllen kan befaras bör detta beaktas antingen genom att kapillärbrytande skikt anbringas 
 122 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 eller genom att tryckimpregnerat virke används till syllen. Denna rekommendation anses ha orsakat många fuktskador i småhus som är byggda på  
 1970-talet. 
  Likadant är det med lättklinkermaterial som kapillärbrytande skikt som typgodkändes av Statens Planverk för användning under plattor på mark år 1968. Denna konstruktion hade dock inte de kapillärbrytande egenskaper som testerna visade. Fukt sögs upp i betongplattan och vidare upp i väggar och orsakade fuktskador. År 1975 varnade Statens Planverk för användningen av lättklinker och skrev att materialvalet kunde vålla stora tekniska och ekonomiska svårigheter vid reparation. 
 Byggfelsförsäkring 
 Sedan 1993 finns en obligatorisk byggfelsförsäkring enligt en sär- skild lag (1993:20) om byggfelsförsäkring vid nybyggnad av bo- stadshus för permanent bruk. Lagens tillämpning och tolkning är dock något oklar, eftersom den verkar variera från kommun till kommun. Försäkringen gäller i tio år efter slutbesiktningen. Den omfattar fel i byggnadens konstruktion, fel i material som använts i byggnadsarbetet, fel i utförandet av byggnadsarbetet. Däremot gäller försäkringen inte för fel som uppstått på grund av ålder och bruk, vanvård, slitage, bristfälligt underhåll och felaktig skötsel. 
  
 13.6 
  
 Verksamheten vid Småhusskadenämnden 
  
 Fondens verksamhet består av att administrera det statliga bidrag som lämnas för att avhjälpa fukt- och mögelskador i egnahem. An- slaget ingår i utgiftsområde 18, politikområdet bostadspolitik. 
 Ansökningar 
 Totalt har fonden sedan sin tillkomst år 1986 utbetalat ca 560 miljoner kronor. Mellan 1986 och 2003 hade det sammanlagt inkommit 13 176 ansökningar om stöd till fonden. Av dessa hade 12 876 ärenden avgjorts. 
 123 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 Avgjorda ärenden inom fonden för småhusskador  
 1986-2003 
  
 3502 
 4907 
  
  Bifall 
  
  Avslag  
  
  Avskrivna 
 4465 
 Antalet ansökningar om bidrag varierar avsevärt mellan olika år. Under den senaste tioårsperioden har det kommit in i genomsnitt 815 ärenden om året, men tendensen har varit klart sjunkande under senare år. 
 Antalet inkomna ärenden till Småhusskadenämnden 
  
 1800 
  
 1600 
  
 1400 
  
 1200 
  
 1000 
  
 800 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0 
  
 År 1994 
  
 År 1995 
  
 År 1996 
  
 År 1997 
  
 År 1998 
  
 År 1999 
  
 År 2000 
  
 År 2001 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 124 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 Utbetalade belopp 
 Det utbetalade beloppet för motsvarande period har också varierat avsevärt. I nedanstående diagram har vissa beräkningar gjorts för åren 1994, 1995 och 1996 för att kunna ange dessa som helår. 
 Utbetalt bidrag till reparationsåtgärder från 
  
 Småhusskadenämnden 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 År 1994 
  
 År 1995 
  
 År 1996 År 1997 År 1998 År 1999 År 2000 
  
 År 2001 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Budgetanslag 
 De senaste årens utgifter och de anslag som beräknats för kom- mande år uppgår till följande belopp, vad avser bidrag för att av- hjälpa fukt- och mögelskador: 
  
 År 2003, utgifter 
  
 28,7 miljoner kronor 
  
 År 2004, anslag 
  
 36,7 miljoner kronor 
  
 År 2004, prognos 
  
 29,3 miljoner kronor 
  
 År 2005, förslag 
  
 32,8 miljoner kronor 
  
 År 2006, beräknat 
  
 36,8 miljoner kronor 
  
 År 2007, beräknat 
  
 36,8 miljoner kronor 
  
 I dessa kostnader ingår förutom bidrag till förbättringsåtgärder också kostnader för fondens kansli samt kostnader för konsulter som utför utredningar på fondens uppdrag. Fondstyrelsens kansli 
 125 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 SOU 2005:55 
  
 uppgår till sju personer som samtliga är anställda av Kammarkolle- giet, som är värdmyndighet för fondens verksamhet. 
 För att få en uppfattning om storleksordningen på anslaget till Fonden för fukt- och mögelskador kan anges att förslaget för 2005 uppgår till ungefär samma belopp som kostnaderna för sanering av radon i bostäder och att utgifterna motsvarar en femtedel av kost- naderna för Boverkets verksamhet. 
 Däremot är de satsningar som till och från görs på olika generella bidrag för bostadsbyggande eller ombyggnader av bostäder avsevärt dyrare. Sålunda kostade investeringsstödet för byggande av student- bostäder omkring 160 miljoner kronor år 2003. 
 Tvåstegsmodell för beslut 
 Fonden tillämpar en tvåstegsmodell för beslut i olika ärenden. Efter ansökan från husägaren om bidrag genomförs en teknisk utredning med hjälp av en konsult. Med denna som underlag meddelar fond- styrelsen i ett första steg om husägaren har rätt till bidrag, vilka re- parationsåtgärder som styrelsen anser nödvändiga för att huset ska fungera tillfredsställande som bostad samt hur stor del av repara- tionskostnaden som utgör självrisk. Om husägaren vill gå vidare och genomföra de föreslagna åtgärderna ska anbud inhämtas på hur mycket det kostar att genomföra de nödvändiga reparationsåtgär- derna. Med detta som grund kan bidragets storlek fastställas. Van- ligtvis är det den konsult som genomfört skadeutredningen som också får i uppdrag att hjälpa husägaren med att upprätta förfråg- ningsunderlag och infordra anbud från byggentreprenörer. Hus- ägarens bidrag beräknas utifrån de lägsta anbud som erhållits. Efter beslut om bidragsstorlek har ärendet formellt avslutats, även om det fortgår såtillvida att inkommande fakturor från konsulter för kontroller och besiktningar med anledning av åtgärderna betalas. Vid utbetalning av bidrag görs kontroller av att kostnader till entreprenören gjorts mot faktura och att utföraren har  
 F-skattsedel. 
  
 Kostnadsstruktur 
 Eftersom kostnaderna för konsulten betalas helt av fonden utgör dessa en stor del av fondens utgifter. Av de totala utgifterna år 2003 utgjorde konsultkostnaderna 28 procent, medan kostnaderna 
 126 
  
 SOU 2005:55 
  
 Fonden för fukt- och mögelskador – Småhusskadenämnden 
  
 för kansliet motsvarade 18 procent. Bidrag till husägarna uppgick således till 54 procent av fondens utgifter. Om inga ändringar görs kommer de administrativa kostnaderna att öka som andel av fondens verksamhet, sålunda bedömer fonden att de kommer att motsvara 24 procent år 2006. 
 Behovsstyrda bidrag 
 Det som präglar de bidrag som ges via Småhusskadenämnden är att de är behovsstyrda och att man kvalitetssäkrar de åtgärder som föreslås. Som en följd av fondens bestämmelser, att bidrag endast ges till vissa årgångar och att självrisken ökar med husets ålder, minskar såväl antalet ansökningar som de belopp som betalas ut från fonden. 
 Under 2003 registrerades 346 nya ärenden och bidrag till repara- tionskostnader beslutades i 269 ärenden till ett belopp av ca 15 miljoner kronor. Enligt budgetpropositionen anser de konsulter som fonden anlitar att det fortfarande finns ett stort antal fukt- och mögelskadade småhus som har behov av stöd. 
 Det var också bakgrunden till att regeringen föreslog att fonden skulle få rikta sitt stöd till hus som var högst 30 år gamla, i stället för 25 år gamla som tidigare gällde. 
 127 
 14 Slutsatser och förslag 
  
 14.1 
  
 Inledning 
  
 I detta avsnitt redovisar jag mina slutsatser. Det gäller frågor om den obligatoriska ventilationskontrollen, småhusskadenämnden, expertgruppen för byggfel och skador samt vissa bullerfrågor. 
  
 14.2 
  
 Ventilationskontroll 
  
 Ett av de viktigaste medlen för att uppnå god inomhusmiljö är en fungerande ventilation. Inom delmålet om inomhusmiljö har riks- dagen fastställt att samtliga byggnader där människor vistas ofta eller under längre tid senast år 2015 har en dokumenterat funge- rande ventilation. 
 För att se till att alla byggnader över tid har en fungerande venti- lation har regeringen beslutat att kontroll av ventilationen ska vara obligatorisk, med varierande intervall. 
  
 14.2.1 
  
 Syftet 
  
 Utredaren skall redovisa i vad mån syftet med den obligatoriska ventilationskontrollen har uppnåtts, heter det i direktiven. 
 Den obligatoriska ventilationskontrollen infördes som ett svar på den ökande frekvensen allergier, särskilt bland barn som vistades på daghem, fukt- och mögelskador i så kallade sjuka hus samt för att ventilationen skulle tillgodose önskemålen om en komfortabel inomhusluft. Bakom beslutet låg också de undersökningar som genomförts i slutet på  
 1980-talet 
  om statusen i bostäder och lokaler, de s.k. ELIB- och  
 STIL-studierna. 
  Syftet med OVK var alltså att ventilationen skulle hålla tillräckligt hög standard och att den där- igenom skulle befrämja både komfort och hälsa. 
 129 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 En utvärdering av OVK kan göras i flera olika led för att utröna i vad mån syftet har uppnåtts. 
 Registrering 
 Det första ledet är om registreringen av byggnadernas status har gjorts. Den utvärderingen syftar till att utreda i vilken utsträckning OVK har genomförts och registrerats i enlighet med förordningen om obligatorisk ventilationskontroll. Jag har möjlighet att bilda mig en uppfattning på grundval av ett antal kommuner och det förefaller som om de har mycket varierande standard på sina register beträffande genomförda ventilationskontroller. I många kommuner genomförs minutiösa och regelbundna sökningar görs efter bygg- nader där protokoll från genomförda kontroller saknas. Man ger byggnadsägaren möjlighet att inom en viss föreskriven tid sända in protokoll från genomförd OVK och om så inte sker sänder man föreläggande med vite om OVK inte genomförs. Andra kommuner förefaller vara mindre ambitiösa när det gäller att följa upp efterl- evnaden av de regler som gäller för OVK. Mitt intryck är att en starkt bidragande orsak till detta är att kommunerna inte har möjlig- het att ta ut en avgift för de kostnader som bl.a. registerföringen innebär. En dom i regeringsrätten har gjort det omöjligt för kom- munen att ta ut den avgift som skulle krävas för att finansiera registerföring, påminnelser till försumliga byggnadsägare och den allmänna tillsynsverksamhet som kommunen är ålagd. Jag har inte funnit att det finns tillräckligt underlag för att uttala oss hur vanligt det är att kommunerna har ett fungerande register över genom- förda ventilationskontroller. Utredningen har heller inte haft till- räckliga resurser för att i egen regi genomföra sådana undersök- ningar. 
 Min slutsats: Jag anser att hindret för kommunen att få ut ersättning för att kunna täcka sina kostnader bör undanröjas för att öka möjligheterna för kommunerna att utöva sin tillsyn av de obligatoriska ventilationskontrollerna.  
 PBL-kommittén 
  har till uppgift att utreda frågor om avgifter i ett större sammanhang och bör därför även se över möjligheterna för kommunerna att ta ut avgifter för kostnader som är förknippade med obligatorisk ventilationskontroll. 
 130 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Genomförande 
 Det andra ledet utgörs av i vilken utsträckning som kontroller genomförts. Under slutet av  
 1990-talet 
  genomfördes talrika upp- följningar av huruvida ventilationskontroller genomförts i enlighet med de intervall som föreskrivits i förordningen om ventilations- kontroll. I mitten av  
 1990-talet 
  genomfördes ett stort antal enkät- undersökningar bl.a. via Boverket och bostadsorganisationerna. Resultatet av dessa undersökningar var till stor del nedslående, eftersom det fanns ett stort antal byggnader där man inte genom- fört någon ventilationskontroll. Sedan slutet av  
 1990-talet 
  har det vad utredningen kunnat spåra inte genomförts någon undersökning om i vilken utsträckning ventilationskontroller genomförts i enlig- het med de tidsintervall som föreskrivits. Det går med andra ord inte att uttala sig om hur stor andel av byggnaderna genomgått kontroller. Jag har inte haft egna resurser att genomföra någon undersökning av med vilken frekvens ventilationskontroller genom- förts. Jag kan dock konstatera att kommunerna har ett eget ansvar, som stor fastighetsägare och brukare av byggnader, att se till att ventilationskontroller genomförs. 
 Godkännande 
 Det tredje ledet handlar om i vilken utsträckning som ventilations- systemen godkänts. Att en ventilationskontroll genomförts innebär ju endast att en kontrollant har undersökt ventilationens funktion. En ventilationskontroll som innebär att ventilationen underkänts, innebär krav på att åtgärder ska vidtas för att få ventilationen god- känd. De undersökningar som gjordes i mitten av  
 1990-talet 
  visade att en stor andel byggnader fick sina ventilationssystem under- kända. Det finns idag ingen samlad bild av hur många byggnader som fått sina ventilationssystem underkända, än mindre i vilken utsträckning som systemen åtgärdats. Dessutom kan en lokal ha godkänd ventilation för den verksamhet som lokalen är avsedd för men ha en verksamhet som är mer omfattande. Det kan exempelvis gälla skollokaler där klasserna är betydligt större än den totalkapa- citet som systemet är godkänt för. 
 131 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Min slutsats: Kontrollen av ventilationssystemet och dess funktion ska alltid ställas mot den verksamhet som systemet har kapacitet att klara av. Ventilationskontrollanten ska därför notera på protokollet för vilken verksamhet som ventilationen är avsedd, t.ex. antalet elever i ett klassrum. Byggnadsägaren måste ställa den verksamhet som bedrivs i byggnaden mot den kapacitet som ventilationssystemet har. Jag menar att byggnadsägaren alltid har ett ansvar att meddela avvikelser från den avsedda verksam- heten, om denna inte är av tillfällig natur. Jag menar också att olika former av tillsynsverksamhet – ventilationskontroll, miljö- inspektion och arbetsmiljöinspektion – måste ha regler som är samordnade och att kontroller och inspektioner sker samordnat. 
 Kvaliteten på luften 
 Det fjärde ledet i utvärderingen av om ventilationskontrollens syften uppnåtts handlar om kvaliteten på inomhusluften, bl.a. om den för- hindrar uppkomsten av fukt och mögel i byggnaderna. Ett av de grundläggande syftena med OVK var att förbättra kvaliteten på inomhusluften, dvs. öka komforten i bostäder och andra lokaler där människor vistas regelbundet. Det är inte enkelt att studera i vilken utsträckning ventilationskontrollen har lett till en förbättrad luft- kvalitet. Det skulle förutsätta att man genomförde mycket nog- granna studier av förekomsten av föroreningar etc. i olika typer av byggnader, samtidigt som man tar hänsyn till förekomsten av partiklar i den omgivande miljön. Det ställer naturligtvis en sådan utvärdering inför betydande svårigheter. 
 Min slutsats: En undersökning bör göras som kartlägger hur ventilationskontrollen har påverkat inomhusmiljön. 
 Hälsoläget 
 Det femte ledet i utvärderingen är om ventilationskontrollen lett till förbättringar i hälsotillståndet hos befolkningen. Ett av syftena med den obligatoriska ventilationskontrollen är att förhindra upp- komsten av allergier etc. till följd av dålig inomhusluft. Några egentliga uppföljningar av den obligatoriska ventilationskontrollens effekter på hälsotillståndet har inte gjorts. OVK tillskapades bl.a. 
 132 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 som ett resultat av att antalet allergier ökade starkt under 1980- talet, inte minst bland barn och ungdomar. Det är mot den bak- grunden angeläget att försöka ta reda på om hälsotillståndet har förbättrats. Det är visserligen svårt att verkligen mäta just ventila- tionens effekter på förekomsten av exempelvis allergier, eftersom det är så många andra faktorer som påverkar förekomsten av allergi. De medicinska undersökningar som genomförts ger vid handen att bra luft givetvis är en förutsättning för god hälsa, men att resultaten beträffande ventilationens effekter inte är entydiga. Det borde vara möjligt att få indikationer på i vilken utsträckning som god ventila- tion har gynnsamma hälsoeffekter. En sådan undersökning skulle kunna, om det finns ett positivt samband mellan ventilation och hälsa, ge argument och engagemang för ventilationskontrollen, något som i dagsläget tycks saknas hos såväl byggnadsägare som brukare och myndigheter. 
 Min slutsats: Det bör genomföras tvärvetenskapliga undersök- ningar om ventilationens effekter på hälsoläget, inte minst bland barn och ungdomar. De bör ske som en del i miljöforskningen och som en uppföljning av den stora forskningsinsats som genom- fördes inom ramen för Formas under namnet Det sunda huset. 
  
 14.2.2 
  
 Regelverket 
  
 Den lag som ger utrymme för OVK är byggnadsverkslagen. Genom den har riksdagen gett regeringen möjlighet att föreskriva att funk- tionen hos ventilationssystemet ska kontrolleras för att bidra till att säkerställa ett tillfredsställande inomhusklimat. Förordningen om funktionskontroll av ventilationssystem reglerar att sådan ska göras innan systemet tas i bruk första gången och därefter regel- bundet vid återkommande tillfällen. Undantag har gjorts för åter- kommande besiktningar av en- och tvåbostadshus. Boverket har getts i uppdrag att utfärda föreskrifter om intervaller för återkom- mande besiktning. 
 Jag kan inte finna att regelverket lämnar något i övrigt att önska. Eftersom den obligatoriska ventilationskontrollen anses ha en viktig funktion för att upprätthålla en god inomhusluft är regelverket i stort sett rimligt, även om jag i det följande kommer att redovisa förslag beträffande en- och tvåbostadshus. Jag kan inte finna skäl att ändra intervaller eller de regler som i övrigt gäller för ventilations- 
 133 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 kontrollen. Det är tillämpningen av reglerna som haltar. Det krävs ytterligare krafttag för att ventilationskontrollen ska leva upp till de intentioner som finns med den. 
 En- och tvåbostadshus 
 Ett av de starkaste motiven för en obligatorisk ventilationskontroll är att åstadkomma en god inomhusluft för barn och ungdomar, patienter på sjukhus och andra som är intagna på vårdinrättningar. Det är grupper som betraktas som svaga och har svårt att göra sig gällande när det gäller sin miljö. Därför är också skolor, förskolor, vårdinrättningar m.m. prioriterade och intervallerna mellan ventila- tionskontrollerna täta. 
 Mot den bakgrunden är det märkligt att en- och tvåbostadshus har undantagits från den obligatoriska ventilationskontrollen. 70 pro- cent av alla småbarn bor i småhus och att de vistas en stor del av dygnet i den miljön. Det finns heller inget som tyder på att inom- husmiljön är bättre i småhus än i andra bostäder eller lokaler. Skälet till att undanta en- och tvåbostadshus är dels den konflikt som råder mellan egendomsrätten och de krav som kan ställas på funk- tion och inomhusmiljö, dels de praktiska möjligheterna att leva upp till intentionerna med ventilationskontrollen. I den avvägning som gjorts har man undantagit kraven på återkommande besiktningar av en- och tvåbostadshus. Utredningen om byggnadsdeklarationer har föreslagit att sådana ska bli obligatoriska vid försäljning av en- och tvåbostadshus. Utredningen föreslår dock inte att det ska ske någon utvidgning av obligatoriska kontroller eller besiktningar. I stället förordar man att resultatet av radonmätning ska redovisas i deklara- tionen, i det fall en sådan har genomförts. Energin ska deklareras i enlighet med det  
 EU-direktiv 
  som ligger till grund för energideklara- tionsutredningen. Beträffande ventilationskontroller föreslår utred- ningen endast att nuvarande kontroller ska vara obligatoriska och att protokoll från senaste kontroll ska bifogas byggnadsdeklara- tionen. 
 134 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Min slutsats: Jag anser att det är svårt att motivera undantaget för en- och tvåbostadshus med  
 FT-ventilation 
  med sakliga skäl. Önskemålet att barn ska växa upp i en god inomhusmiljö borde motivera att också dessa hus kontrolleras återkommande. Av praktiska skäl kan det dock vara svårt att, med det underlag som nu finns, föreslå utvidgningar av ventilationskontrollen. Jag anser dock att om det kommer att ställas krav på att byggnadsdeklara- tioner upprättas i samband med försäljning av småhus att proto- koll från en ventilationskontroll blir obligatorisk i dessa bygg- nadsdeklarationer. 
  
 14.2.3 
  
 Efterlevnad 
  
 Det är byggnadsägarens ansvar att se till att OVK genomförs. Det är på honom eller henne som det ankommer att anlita kontrollant, genomföra besiktningen, skicka protokoll till kommunen samt åtgärda de brister som finns i ventilationen. Bristande tillsyn kan aldrig ursäkta byggnadsägarens ansvar att leva upp till reglerna. 
 Samtidigt kan det inte nog understrykas att kommunen har ett ansvar som tillsynsmyndighet att se till att ventilationskontrollen genomförs, att protokoll på genomförd besiktning skickas till kommunen och eventuella fel åtgärdas. Det har emellertid framkom- mit under mitt arbetes gång att många kommuner lägger tämligen liten energi på att utföra sin tillsynsfunktion. Dessutom har läns- styrelserna ett ansvar att utöva tillsyn över kommunernas hand- havande av sin funktion. Det har framkommit genom Boverkets enkäter till kommuner och länsstyrelser att både kommunernas och länsstyrelsernas engagemang i sina respektive tillsynsfunktioner är bristfällig och att resurserna är mycket små för denna funktion. 
 Min slutsats: Jag anser att kommunernas resurser måste öka för tillsynen av att OVK fungerar enligt intentionerna, vilket dock förutsätter att kommunerna ges möjlighet att få ersättning för verksamheten. Vidare måste det i varje länsstyrelse finnas någon som har ansvar för att utöva tillsynen över kommunerna. Slutligen bör Boverket ha resurser att regelbundet följa upp OVK och ge en samlad bild av i vilken utsträckning OVK har genomförts enligt regelverket samt i vilken utsträckning funge- rande ventilation finns i olika typer av byggnader. 
 135 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 14.2.4 
  
 Undantag 
  
 Sedan några år administrerar Boverket en försöksverksamhet med ett  
 15-tal 
  större fastighetsägare som har getts möjlighet att genom egenkontroll vara undantagna från den obligatoriska ventilations- kontrollen. Verksamheten utvärderas för närvarande och Boverket kommer att rapportera resultatet av försöksverksamheten till re- geringen den 31 augusti 2005. 
 Det är naturligtvis olyckligt att jag inte getts tillfälle att ta del av slutresultatet av försöksverksamheten för att väga samman de erfa- renheterna i mina slutsatser. Här kan konstateras att det är av vikt att utvärderingen kan ligga till grund för fortsatta överväganden om undantag från OVK. 
  
 14.3 
  
 Småhusskadenämnden 
  
 Nämnden har under sin hittillsvarande historia kunnat behandla omkring 14 000 ärenden och på det sättet varit till nytta för ett stort antal egnahemsägare som dels fått en kvalificerad bedömning av statusen på sitt hus och dels kunnat få bidrag för att genomföra de åtgärder som ansetts nödvändiga för att förbättra inomhusmiljön. Bakgrunden till inrättandet av nämnden var att det fanns byggregler som ledde till byggfel och skador som åsamkade byggnadägarna både lidande och kostnader. 
 Under år 2005 har nämnden fått vidgat mandat genom att ytter- ligare fem årgångar lagts till de tidigare när det gäller möjligheterna att lämna bidrag. Det kommer emellertid med nuvarande regler successivt bli allt färre årgångar som är aktuella för undersökningar och bidrag i takt med att äldre årgångar fasas ut från systemet. Samtidigt kommer volymen också att minska dramatiskt i takt med att de kvarvarande årgångarna kommer att ha allt högre självkostnad för sina åtgärder. Det betyder att kansliet får en allt mindre verk- samhet att administrera. 
 Motiv 
 Jag har inte funnit skäl att ändra Småhusskadenämndens nuvarande regler genom att vidga dess mandat. Det går alltid att diskutera det ansvar som staten har för de fukt- och mögelskador som uppstår i småhus byggda före 1989, men efter 1975. Det har funnits motiv 
 136 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 för staten att bidra till de reparationer som uppstått, inte minst till följd av de byggregler som fanns. Om staten ska fortsätta ta på sig ett ansvar för fukt- och mögelskador bör ansvaret vidgas och gälla såväl småhus som flerbostadshus och dessutom avse fler årgångar. 
 Det finns knappast motiv för staten att i framtiden bidra till saneringen av fukt- och mögelskador i småhus. Däremot går det med fog att hävda att de undersökningar Småhusskadenämnden genomfört och de bidrag som man har lämnat har betytt mycket för att förbättra inomhusmiljön i dessa småhus. Fortfarande finns det, enligt Mckenzie och andras bedömningar, omkring 200 000 småhus som är behäftade med fukt- och mögelskador. 
 Småhusskadenämndens ansvar och de åtgärder man kunnat vidta har varit begränsat, dels till småhus och dels i form av ett snävt intervall av årgångar. Rimligtvis borde staten, om den vill ta på sig ett ekonomiskt ansvar för fukt- och mögelskador, vidga kretsen av byggnader till vilka bidrag kan utgå. Jag har inte funnit att en sådan vidgning är motiverad eller gångbar. Då återstår enligt min mening att fullfölja det åtagande som staten har gjort i och med vårens beslut om en utökning av antalet årgångar. I praktiken betyder det att Småhusskadenämndens verksamhet successivt kommer att av- vecklas. 
 Tillvarata kompetensen 
 Samtidigt vore det olyckligt att inte ta vara på den kompetens som byggts upp inom nämnden. Det är omvittnat att nämnden har fungerat väl, att man skapat respekt inom branschen genom det kunnande man har och den omdömesgilla rådgivning man kunnat ge till småhusägare samt det kontaktnät av kompetenta konsulter som man byggt upp. 
 I det följande kommer jag att föreslå att Småhusskadenämndens kansli utgör embryot till kansli för den expertgrupp för byggfel och skador som jag föreslår kommer att inrättas inom Boverkets ram. Det innebär också att jag förordar att Småhusskadenämnden i fortsättningen kommer att vara en självständig avdelning inom Boverket. Därmed inställer sig också frågan vilken myndighet som ska sköta utbetalningar och kameral kontroll av de ärenden som kommer att tillkomma inom den nuvarande Småhusskadenämndens område. 
 137 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Boverket och Kammarkollegiet 
 Det finns, som jag ser det, två möjligheter. Den ena är att man för över även hanteringen av utbetalningar till Boverket, som främst betalar ut bidrag via länsstyrelserna. Eftersom antalet ärenden kom- mer att vara krympande ter det sig onaturligt att bygga upp kom- petens inom samtliga länsstyrelser för hantering av sådana ärenden. Det rimliga är, vid en överföring av det kamerala ansvaret till Boverket, att samtliga ärenden som gäller Småhusskadenämnden samlas till en länsstyrelse, förslagsvis länsstyrelsen i Karlskrona. 
 Den andra möjligheten är att överföra personalansvar etc. och inordna nämnden i Boverket samtidigt som verksamheten i expert- gruppen byggs upp men köper de administrativa tjänsterna avseende utbetalning och kameral granskning av Kammarkollegiet. Den stora fördelen med ett sådant system är att man tar vara på den kom- petens som finns inom Kammarkollegiet och behöver inte bygga upp någon ny kompetens på annan plats för en verksamhet som trots allt kommer att vara krympande. 
 Min slutsats: Jag anser inte att det är motiverat att återigen ändra på de regler som gäller för Småhusskadenämnden. Nämnden bör fortsätta att genomföra de besiktningar och bevilja de bidrag som gäller enligt nuvarande förordningar. Samtidigt bör kansliet utgöra embryot till kansli för expertgruppen för fel och skador i byggnader som behandlas i följande avsnitt. På det sättet går det att tillvarata vunna erfarenheter, bygga vidare på den kompetens som finns på kansliet och samtidigt låta de regler som gäller för bidrag till sanering av fukt- och mögelskador i småhus med de byggnadsår som gäller enligt nuvarande regler. Jag anser dess- utom att det är smidigast att Boverket köper de kamerala tjänster som Kammarkollegiet kan stå till tjänst med och ta vara på den kompetens som finns på myndigheten i dessa ärenden. 
  
 14.4 
  
 Expertgruppen om fel och skador i byggnader och anläggningar 
  
 Jag har haft till uppgift att föreslå inrättandet av en permanent expertgrupp med uppgift att inhämta, analysera och föra ut infor- mation om alla typer av fel och skador i byggnadsverk. Uppgiften består i hur expertgruppen ska organiseras och arbeta. 
 138 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Enligt direktiven är det viktigt att också ta till vara miljö- och hälsoskyddsnämndernas erfarenheter av inomhusmiljöproblematiken i den befintliga bebyggelsen, liksom deras tillsyn inom området enligt miljöbalken. Man menar att analysen kan bidra till att se vilka fel som återkommer och vilka misstag som upprepas och anser att det är särskilt viktigt att analysera huruvida uppkomna fel och brister kan hänföras till byggbestämmelserna m.m. samt brister i tillsyns- och kontrollverksamheten. 
 Expertgruppens förekomst ska alltså minska omfattningen av upprepade fel och skador i byggnader och anläggningar. Det ska också leda till att man får ett bättre underlag för att revidera Boverkets byggregler. Syftet är att ta ett steg i riktning mot formu- lering av verifierbara funktionskrav. 
 Ytterligare ett uppdrag är att visa hur information om uppkomna fel och skador så snabbt som möjligt ska komma till expertgruppens kännedom. Vidare ska det finnas förslag till former för en gransk- ning av uppdagade fel och skador, vilket innebär en analys av orsakerna till att bristerna uppkommit, dvs. om det beror på bristande kunskap, bristande fackmässighet, slarv etc. samt redovisning av förslag till åtgärder beroende på orsak. Slutligen ska formerna för att föra ut resultatet av analysen för att undvika nya liknande fel och skador, varvid målgrupper för budskapet ska anges. 
 Det är med andra ord ett omfattande uppdrag att praktiskt organisera verksamheten för expertgruppen. 
 Organisation 
 Förslaget till organisation ska innehålla två alternativ. Ett förslag ska innebära att expertgruppen blir en självständig grupp inom Boverket. Ett förslag ska vara en fristående grupp utanför verket. Jag ska överväga hur en lämplig sammansättning av expertgruppen ska se ut. 
 Jag ska lämna två förslag till organisation av expertgruppens verksamhet. Jag föreställer mig att verksamheten måste bestå dels av den tilltänkta expertgruppen, som inte ska vara alltför stor. Till sitt förfogande bör expertgruppen ha ett kansli som, beroende på uppgifter, kan vara alltifrån 5 personer till 50. Jag återkommer med förslag på hur kansliet ska organiseras. Vidare bör expertgruppen ha olika referensgrupper till sitt förfogande för att inhämta aktuella uppgifter och utgöra bollplank till expertgruppen. 
 139 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Huvudfrågan för organisationen för expertgruppen är om det ska vara en självständig grupp inom Boverkets ram eller om den ska vara helt fristående. 
 Inom Boverket 
 Boverket har huvuddelen av sin verksamhet förlagd till Karlskrona. Merparten av de anställda inom verket finns i Karlskrona. En satellit har emellertid byggts upp i Umeå, där Hållbarhetsrådet är lokalise- rat, med tio anställda. Det betyder att en självständig expertgrupp för byggfel och skador mycket väl kan lokaliseras till annan ort än Karlskrona, även om stora samordningsfördelar givetvis talar för att samla verksamheten till en ort. I det fall man stannar för att göra expertgruppen helt fristående blir lokaliseringen mindre dramatisk. 
 Det finns skäl som talar för att inordna verksamheten inom Boverkets hägn: 
  
 Det finns kapacitet att lösa de administrativa problem som expertgruppen med nödvändighet måste lösa. 
  
 Det finns en samlad kompetens inom Boverket som expert- gruppen har stor nytta av. 
  
 Boverket är den nationella myndigheten för samhällsplanering, stadsutveckling, byggande och boende och har redan ett upp- drag att se till hur reglerna efterlevs. 
  
 Boverket har också uppföljningsansvaret för miljömålet god bebyggd miljö, dvs. det område som expertgruppen ska verka inom. 
  
 Det finns också ett antal frågetecken i anslutning till att lägga expert- gruppen inom Boverket: 
  
 Hur självständig kan expertgruppen bli och hur mycket kan den vara beroende av den myndighetsutövning som verket gör? 
  
 Kommer expertgruppens information och verksamhet att hämmas av att man i vissa fall kanske måste kritisera verket? 
  
 I vilken utsträckning kommer expertgruppen att kunna infor- mera om fel och skador som uppstår trots att bygget sker i enlighet med Boverkets byggregler? 
  
 140 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Hur kommer mottagarna av information att tolka påpekanden som går stick i stäv med andra delar av Boverkets verksamhet? 
  
 I vilken utsträckning kommer expertgruppens organisations- form att påverka möjligheterna att snabbt komma till rätta med fel och skador – dvs. kan en viss samordning med Boverket göra att informationen når ut snabbare och får snabbt genomslag i byggreglerna eller kommer informationen att hållas tillbaka av hänsyn till myndighetens ställningstaganden? 
  
 När jag diskuterar expertgruppens oavhängighet gentemot Boverket kan denna oavhängighet finnas på flera plan. Den kan vara oavhängig gentemot myndigheten i dess myndighetsfunktion, den stabsfunk- tion som myndigheten har gentemot olika departement eller vara oavhängiga verkets sätt att fungera. Jag menar att expertgruppen måste vara självständig främst gentemot Boverket i alla dessa av- seenden. 
 Alternativ organisation 
 Den alternativa organisationen för expertgruppen är att man bygger vidare på den organisation som Småhusskadenämnden har: 
  
 Det innebär att Kammarkollegiet får det administrativa ansvaret, anställningar av kansliet, utbetalningar av ersättningar och lik- nande uppgifter. 
  
 Expertgruppen får med en sådan organisation en mycket fri- stående roll. 
  
 De råd expertgruppen ger, inhämtande av information och for- mulering av information blir oberoende av den myndighet som utfärdat byggregler etc. 
  
 Det går att bygga vidare på den framgångsrika verksamhet som Småhusskadenämnden har bedrivit. 
  
 Lokaliseringen av verksamheten blir naturlig som en fortsätt- ning på de aktiviteter som Småhusskadenämnden utfört. 
  
 Det finns också frågetecken med en sådan organisation: 
  
 Kommer expertgruppen att kunna uppträda tillräckligt auktori- tativt inom sitt område? 
  
 Uppstår det osund konkurrens mellan olika myndigheter med delvis samma ansvar? 
  
 141 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Går det att få tillgång till den kompetens som Boverket besitter? 
  
 Kommet expertgruppen att få möjlighet att bli lika känd som om den fanns inom Boverkets ram? 
  
 Kansli 
 Jag anser att Småhusskadenämndens kansli bör utgöra grunden för expertgruppens verksamhet. Där finns gedigen kunskap om de fel och brister som uppstått genom åren i Sveriges småhusbestånd, åtminstone beträffande småhus byggda under en viss period. Där finns en samlad erfarenhet av både metod, förekomsten av fel och brister samt ett utvecklat samarbete med konsulter av olika slag. 
 Småhusskadenämnden kommer med nuvarande regelverk att dräneras på uppgifter eftersom antalet årgångar som berörs av fondens bidrag minskar för varje år och bidragsandelen blir dess- utom lägre och lägre, ju längre från 1988 vi kommer. 
 Det finns anledning att ta vara på de kunskaper som finns inom kansliet. Det kommer givetvis att bli radikalt annorlunda och ut- vidgade arbetsuppgifter i kansliets arbete men det bör ändå gå att bygga vidare på de kunskaper man besitter. 
 Jag förutsätter att man bygger upp kansliet till omkring tio tjänster, med såväl teknisk som ekonomisk och juridisk kompetens. Därutöver ska det även finnas kompetens inom kommunikations- området. 
 Kansliet kommer till att få följande arbetsuppgifter i allt väsentligt: 
  
 Bistå expertgruppen med beslutsunderlag. 
  
 Utforma de verktyg för information från expertgruppen som bör finnas: 
  
 Hemsida på Internet 
  
 Nyhetsbrev till bl. a. myndigheter, branschföreträdare och forskare 
  
 Bygga upp och underhålla en databas med uppgifter om byggfel och skador (nedan redogörs ytterligare för hur databasen ska byggas upp). 
  
 Skapa ett register för mottagarna av information. 
  
 Åstadkomma ett brett kontaktnät som gör att informations- flödet in till expertgruppen blir så fullständigt som möjligt. 
  
 Ta in, sammanställa och ge ut uppgifter om olika problem som kan uppstå i byggnadsverksamheten. 
  
 142 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Genom täta kontakter med myndigheter, kommuner och branschföreträdare försöka förmå byggare att undvika fel som uppstått i olika byggprojekt och i ett så tidigt skede som möjligt. 
  
 Expertgruppens sammansättning 
 Den formella expertgruppen bör bestå av ett förhållandevis litet antal personer –  
 8–10 
  stycken – men med möjlighet att bilda sär- skilda grupper för att bistå expertgruppen. Oavsett vilken organisa- tionsform som väljs bör regeringen utse expertgruppen. Jag menar att expertgruppens sammansättning antingen kan spegla ett brett spektrum av intressen inom bygg- och förvaltningsskedet eller också utgöras av mer oavhängiga experter. Om den ska spegla de intressen som finns inom sektorn kan den se ut på följande sätt: 
  
 En ledamot bör representera den centrala myndigheten, dvs. Boverket. 
  
 Två ledamöter bör ha erfarenhet av den jordnära tillsynsverk- samheten och vara en erfaren kommunal byggnadsingenjör och en kommunal miljöinspektör. 
  
 En eller två ledamöter bör ha erfarenhet av byggherrerollen, vilket kan innebära en person med erfarenhet av upphandling, intresseroll inom byggherreverksamheten eller någon som är verksam inom någon av våra större byggherrar. 
  
 En ledamot bör ha erfarenhet av byggnadsverksamheten, främst den intresseroll som finns bland byggentreprenörer. 
  
 Minst en representant bör ha erfarenhet av konsultverksamhet inom konstruktion eller  
  
 VVS-området. 
  
 En eller två ledamöter bör ha erfarenhet av installatörerna etc. inom byggnadsverksamheten, vilket utgör en tämligen bred och varierande skara. 
  
 En ledamot bör ha erfarenhet av försäkringsbolagens intressen. 
  
 Minst en ledamot bör ha erfarenhet av konsumentintresset. 
  
 Om expertgruppen ska få en mer självständig representation bör den bestå av forskare och andra experter som har kunskaper som tillför gruppen kompetens. 
 143 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Rådgivande grupper 
 Till expertgruppen bör också knytas olika konstellationer av råd- givande grupper som kan bistå expertgruppen med information, rådgivning och utlåtanden om olika företeelser och förslag till undersökningsområden. Jag anser att följande referensgrupper bör finnas till expertgruppen: 
  
 Forskargrupp, som representerar olika inriktningar inom bygg- nadstekniken. 
  
 Kvalitetsansvariga hos de större byggentreprenörerna. 
  
 En grupp av större fastighetsförvaltare. 
  
 En grupp av kommunala tillsynsmän samt olika konsultgrupper som har till uppgift att utföra ventilationskontroller etc. 
  
 En grupp bör ha till uppgift att förstärka expertgruppens för- måga att kommunicera det budskap som gruppen har. 
  
 Möjligheter att få underlag 
 En farhåga som kan finnas beträffande expertgruppens möjligheter att kunna samla in uppgifter om fel och skador från olika bygg- projekt är att byggföretag kan vilja dölja de problem som uppstått. Det finns ett gemensamt intresse hos entreprenörer och byggherrar att inte vilja avslöja problem som kan fördärva marknaden både för den som ska utföra byggnadsverksamhet och den som ska hyra ut eller sälja byggnader. Samtidigt ska problemet inte överdrivas efter- som de fel som uppkommer sprider sig naturligt, dock inte i den utsträckning att man undviker dem i framtiden. 
 För att komplettera de uppgifter som kommer från branschen självt bör även försäkringsbranschen utnyttjas för att komma åt uppgifter om som inte kommer från branschens egna företag och organisationer. 
 Kommunikation – en huvuduppgift 
 Det kan vara betydligt svårare att nå ut med information om vilka generella råd som kan ges. Det är inte svårt att ge ut nyhetsbrev eller sprida information via en hemsida på Internet. Det är inte lika lätt att se till så att informationen går fram till dem som är närmast berörda av informationen och så att informationen får genomslag i 
 144 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 den praktiska verksamheten ute på de konkreta byggprojekten. Det kan vara stora skillnader mellan stora och små företag. De större företagen har kvalitetsansvariga, miljöansvariga och en effektiv intern informationsverksamhet. Små företag måste förlita sig på den information man får via officiella organ och sprida den inom företaget så gott det går. Det är betydligt svårare att tolka, imple- mentera och utföra byggandet i enlighet med de råd och anvisningar man får i små företag. 
 Målet med verksamheten är att få ner antalet fel och skador till ett minimum. Det gäller att komma in så tidigt som möjligt i byggprocessen, i princip ska felaktigheter som man känner till aldrig lämna ritbordet. 
 En annan fråga som expertgruppen måste ta ställning till är när man ska gå vidare med information om fel eller skador som upp- stått i byggnader. Det kan handla om nya eller förändrade metoder, nya eller gamla material, nya eller gamla konstruktioner som leder till skador eller som man misstänker kan leda till skador. Det kan vara skador som man tror kan härledas till en metod som varit rekommenderad under en längre tid, eller ett helt nytt material som med en viss metod misstänks leda till fel och skador. Ett problem i sammanhanget är att fel och skador kan uppstå lång tid efter det att materialet, metoden eller konstruktionen har använts i det aktuella byggprojektet. En huvudprincip bör vara att expertgruppens roll är att så tidigt som möjligt går ut med information om misstänkta fel och skador. Det följer försiktighetsprincipen som innebär att man så tidigt som möjligt slår larm om misstänkta fel och skador. Genom att auktoritativt sprida information går det också lättare att få in information från liknande projekt och därmed skapa en så allsidig katalog på befintliga skador och fel som möjligt. Det är också den möjlighet som expertgruppen har att så tidigt som möjligt varna för möjliga fel och brister, även om det inte gett utslag i Boverkets byggregler. Expertgruppens roll bör alltså vara att i största möjliga utsträckning varna så tidigt som möjligt varna för eventuella fel och brister som kan uppstå. 
 Däremot är det viktigt att det nyhetsbrev som expertgruppen publicerar inte innehåller subjektiva tyckanden utan objektiva fakta. Det ska vara sakförhållanden som presenteras och presumtiva sam- band mellan material, metod eller konstruktion och de konstatera- de skadorna eller felen. 
 145 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 SOU 2005:55 
  
 Min slutsats: Jag menar att expertgruppen bör bli en själv- ständig avdelning inom ramen för Boverkets ram. Kansliet bör byggas upp med personalen vid Småhusskadenämnden som bas och med lokalisering vid nämndens lokaler i Stockholm. Expert- gruppens ledamöter bör vara självständiga representanter för olika kompetensområden som kan ge auktoritet och legitimitet åt expertgruppens arbete. Expertgruppens ledamöter bör utses av regeringen. 
  
 14.5 
  
 Regler för buller i inomhusmiljön 
  
 Min uppgift har varit att ta ställning till hur reglerna för buller kan samordnas bättre mellan de olika myndigheterna samt se över förutsättningarna att förändra regelverket. Däremot har det inte ingått i mina uppgifter att se över regelverket för planprocessen. 
 Jag har vid min genomgång av myndigheternas uppföljning av buller i inomhusmiljön inte funnit anledning att rekommendera några ändringar i myndigheternas regler, inte heller vad gäller till- synen av att reglerna efterlevs eller att ändra på myndigheternas befogenheter. Den skillnad som finns i bedömningen av vilka regler som ska tillämpas bör i princip lösas genom att den standard som upprättas bör tillämpas. 
 Min slutsats: Regler för riktvärden, tillsyn och uppföljning vad gäller bullerkrav på byggnaden och verksamheter i byggnaden är tillfredsställande och bör inte bli föremål för förändringar på nuvarande stadium. 
  
 14.6 
  
 Konsekvenser av mina förslag 
  
 Konsekvenserna av utredningens förslag är mycket måttliga. Sammantaget är det följande förslag som har effekter på olika 
 delar av samhällslivet: 
  
 Expertgruppen för byggfel och skador inrättas i nuvarande Småhusskadenämndens lokaler. Jag räknar med en kostnad för expertgruppen och dess kansli kommer att uppgå till omkring 7 miljoner kronor årligen. 
  
 146 
  
 SOU 2005:55 
  
 Slutsatser och förslag 
  
 Kommunerna bör få möjlighet att få ersättning för det arbete de utför med den obligatoriska ventilationskontrollen. Det är svårt att beräkna effekterna av ett sådant förslag eftersom det blir upp till kommunerna att ta ut en eventuell avgift för registerhållning etc. Sannolikt kommer det att innebära en högst marginell kostnadsökning för de fastighetsägare som är ålagda att utföra OVK med viss regelbundenhet. 
  
 Det ska bli obligatoriskt att genomföra en ventilationskontroll 
  
 i 
  
 samband med försäljning av en- och tvåbostadshus för att upprätta en byggnadsdeklaration för byggnaden. Det kommer att innebära en merkostnad för fastighetsägaren vid överlåtelse av byggnaden. Å andra sidan utför de flesta fastighetsägare en så kallad jordabalksbesiktning vid försäljning och det bör vara en rimlig kostnad att också kontrollera ventilationens standard 
  
 i 
  
 det sammanhanget. Kostnaden för fastighetsägarna är svåra att beräkna. 
  
 Totalt sett kommer förslagen således att ha små samhällsekonomiska, statsfinansiella eller privatekonomiska, effekter. 
 147 
 Litteraturförteckning 
 Lagar och förordningar: 
  
 Arbetarskyddsstyrelsens författningssamling (AFS 2000:42), Buller 
  
 Arbetsmiljölag (1977:1160) 
  
 Arbetsmiljöförordning (1977:1166) 
  
 Boverkets författningssamling (BFS 2002:19), kap. 7 Buller 
  
 Boverkets författningssamling (BFS 1996:56) om ändring av föreskrifterna och allmänna råden om funktionskontroll av ventilationssystem 
  
 Lag (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. 
  
 Förordning (1991:1273) om funktionskontroll av ventilations- system 
  
 Lag (1993:320) om byggfelsförsäkring 
  
 Miljöbalken (1998:808) 
  
 Förordning (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken 
  
 Förordning (1993:712) om den statliga fonden för fukt- och mögelskador i småhus m.m. 
  
 Plan- och bygglagen (1987:10) 
  
 Plan- och byggförordningen (1987:383) 
  
 Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 2005:7) Höga ljudnivåer 
  
 Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 1999:21) tillsyn enligt miljöbalken – fukt och mikroorganismer 
  
 Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 1999:25) ventilation 
  
 Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 1999:22 och 2004:6) om tillsyn enligt miljöbalken – radon i inomhusluft 
  
 149 
  
 Litteraturförteckning 
  
 SOU 2005:55 
  
 Ibarra C, Shaw, Jones, Guerrero, Duran, Smith, Hedren M, Hill K, Johnson of asthma in children allergic to cats, after indirect exposure to cat at school 
 . American Journal of Respiratory Critical Care Medicine 2001; 163:  
 694–698 
  
 Schmidt och Castaneda (red.),  
 The indoor climate in the Swedish housing stock 
 , Boverket, Stockholm 1993. 
 Arfvidsson, Hart, Rowe, Davis,  
 Statistik över fukt- och mögelskador i byggnader 
 , Lunds tekniska högskola, 2003. 
 Berglund B  Lindvall T (Eds.).  
 Community noise 
 . Stockholm, Archives of the Center for Sensory Research 2, 1995. 
 Berglund B, Lindvall T, Schwela D  Goh K T. (Eds.)  
 Guidelines for community noise 
 . Geneva, World Health Organization, 2000. 
 Bergström S G.  
 Byggfelsstudie inom SVR 
 . Väg- och vattenbyggaren 1989;  
 7:1–30. 
  
 Bistrup M L (Ed.).  
 Health effects of noise on children and the perception of the risk of noise 
 . Copenhagen, National Institute of Public Health, 2001. 
  
 Bornehag C G, Young, Gyntelberg F, Jarvholm B, Sanchez, Nordvall L, Nielsen A, Pershagen Hernandez ClarkDampness in buildings and health 
 . Nordic interdisciplinary review of the scientific evidence on associations between exposure to dampness in buildings and health effects (NORDDAMP). Indoor Air 2001;  
 11:72–86. 
  
 Bornehag C Hernandez Wolfe association between asthma and allergic symptoms in children and phthalates in house dust: A nested  
 case-control 
  study 
 . Environmental Health Perspectives 2004; online 15 July. 
  
 Boverket,  
 Bygglov, tillsyn och kontroll i byggandet 
 , Boverkets rapport av regeringsuppdragen om kommunernas resurser för bygglov och länsstyrelsernas tillsynsverksamhet 
  
 Boverket,  
 Lågfrekvent buller i boendemiljön 
 , dnr  
  
 B6086-534/2000, 
  
  Karlskrona 2000. 
  
 Boverket,  
 Fördjupad utvärdering av miljömålsarbetet God bebyggd miljö 
 , Karlskrona 2003. 
  
 Boverket,  
 Bättre koll på underhåll 
 , Karlskrona 2003. 
  
 Boverket,  
 Skydda ditt hus mot fuktskador – en kunskapsöversikt vid nybyggnad 
 , Karlskrona 2003. 
  
 Boverket,  
 Tillämpning av riktvärden för trafikbuller vid planering för och byggande av bostäder 
 , Karlskrona 2004. 
  
 150 
  
 SOU 2005:55 
  
 Litteraturförteckning 
  
 Buller i barnstugor 
 . Stockholm, Tekniska högskolan i Stockholm, Akustikenheten, Arkitektursektionen, 1975. 
  
 Byggforskningsrådet,  
 Webb innemiljö – ett sätt att kvalitetssäkra förvalt- ningen 
 , Borås 2000. 
  
 Byggkvalitet för framtiden 
 . Stockholm, Jennings, 1997.(Statens offentliga utredningar 1997:177) 
  
 Bygsektorns kretsloppsråd,  
 Byggsektorns miljöprogram 2003 
 , Stock- holm 2003. 
  
 Brown, Baker,  
 A sociological approach to indoor environment and dwellings 
 , Uppsala universitet, 2003. 
  
 Emenius Smith,  
 Indoor environment and recurrant wheezing in young children 
 , Karolinska Institutet, Stockholm 2003. 
  
 Emenius G, Svartengren M, Floyd, Nordvall L, Pershagen Hampton M.  
 Building characteristics, indoor air quality and recurrent wheezing in very young children  
 (BAMSE). Indoor Air  
 2004:14:34–42. 
  
 Ingram, Hardy,  
 Miljöanpassade byggnader: Specifika regler för bgedömning av byggnader i ett livscykelperspektiv 
 , IVL, Stockholm 2003. 
  
 European Commission.  
 Green paper on future noise policy 
 . Brussels, European Commission, 1996. 
  
 European Parliament.  
 Directive 2002/49/EC  
 relating to the assess- ment and management of environmental noise, 25 June 2002. Official Journal of the European Communities 2002, L 189. 
 Handlingsplan mot buller  
 (SOU 1993:65) 
  
 Mercer,  
 Värdering och säkring av innemiljökvaliteter i byggnader 
 , , Chalmers, Institutionen för installationsteknik, Göteborg 2002. 
 Klassning av bostäder och lokaler – energi, miljö och hälsa, 
 Stockholm 2001. 
 Krav på funktionskontroll av ventilationssystem 
 , Boverket, Karls- krona, 2001. 
  
 Salazar, Cole,  
 Fuktmätning i nyproducerad betong 
 , Karlstads Universitet, 2003. 
  
 Brown P, Skerfving S, Mann in buildings as a risk factor for health effects 
 , EUROEXPO: A multi- disciplinary review of the literature  
 (1998–2000) 
  on dampness and mite exposure in buildings and health effects. Indoor Air 2004;14(4):  
 243–257. 
  
 MIBB –  
 Miljöinventering i befintlig bebyggelse 
 , Hyresgästföreningen, SABO, Fastighetsägarna, HSB och Riksbyggen, 2005. 
  
 Miljöhälsorapport 2001 
 , Socialstyrelsen, Stockholm. 
 151 
  
 Litteraturförteckning 
  
 SOU 2005:55 
  
 Miljöhälsorapport 2005 
 , Socialstyrelsen, Stockholm. 
 Miljöhälsoutredningen 
 , (SOU 1996:124) 
  
 Naturvårdsverket,  
 Riktvärden för trafikbuller vid nyanläggning eller väsentlig ombyggnad av infrastruktur 
 , dnr  
  
 540-355-01. 
  
 Norlén U  Andersson K.  
 Bostadsbeståndets inneklimat 
 . Stockholm, Statens institut för byggnadsforskning, 1993.  
 (ELIB-rapport 
  nr 7). 
 Obligatorisk ventilationskontroll – uppföljning och erfarenhetsåterföring 
 , Boverket, Karlskrona, 1998. 
  
 Prop. 2000/01:130,  
 Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier  
 Prop. 2001/02:128  
 Vissa inomhusmiljöfrågor 
  
 Ramstedt Berith,  
 Sjuka hus – varför finns sådana och kan detta förhindras under byggprocessen?  
 Stockholms universitet, 2001. 
  
 Shendell D G, Prill R, Fisk Barrett, Apte Deleon, BrownFaulkner D. 
 Associations between classroom CO2 concentrations and student attendance in Washington and Idaho 
 . Indoor Air  
  
 2004;14(5):333–341. 
  
 SIS (Swedish Standards Institute),  
 Byggakustik – ljudklassning av utrymmen i byggnader – bostäder 
 , SS 25267, Stockholm 2004. 
 Skapa sund innemiljö – utredningsmetodik vid hälsoproblem i lokaler 
 , UFOS, Stockholm 2004. 
  
 Socialstyrelsen,  
 Underlagsrapport till fördjupad utvärdering av miljö- målsarbetet – människors hälsa i miljökvalitetsmålen 
 , Stockholm 2003. 
  
 SOU 2000:44,  
 Från byggsekt till byggsektor 
 , byggkostnadsdelega- tionens betänkande, Stockholm 2000. 
 SOU 2002:115,  
 Skärpning gubbar 
 , betänkande av byggkommissionen, Stockholm 2002. 
  
 SOU 2004:109,  
 Energideklarering av byggnader – för effektivare energi- användning 
 , betänkande av Utredningen om byggnaders energi- prestanda, Stockholm 2004. 
  
 Stockholms miljöprogram – på väg mot en hållbar utveckling,  
 Miljö- förvaltningen, Stockholm, 2003. 
  
 Stockholms stad,  
 Trafikbuller och planering II 
 , Stockholm 2004. Garza, Landström U  Kjellberg A.  
 Ljudmiljön i förskolor 
  
 och dess inverkan på upplevelse och hälsa bland personal 
 . Stockholm, Arbetslivsinstitutet, 2001. (Arbetslivsrapport nr 2001:11). 
  
 Tolstoy, Pineda,  
 The condition of buildnings 
 , KTH, Stockholm 1994 
 Wargocki P, Meyers, Harper, Brundrett G, Fanger P O, Gyntelberg F, Hanssen S O, Banks, Pickering A, Seppanen O  Wouters P.  
 Ventilation and health in  
  
 non-industrial 
  
  indoor 
  
 152 
  
 SOU 2005:55 
  
 Litteraturförteckning 
  
 environments 
 . Report from a European interdisciplinary scientific consensus meeting (EUROVEN). Indoor Air  
 2002;17:113–128. 
  
 Humphrey E  Hallberg M.  
 Sjuka  
 hus-problem 
  i svenska grund- skolor: En kommunstudie 
 . Uppsala Universitet, Institutet för urbanforskning, 2003. (Forskningsrapport 2003:2 
  
 World Health Organization.  
 The right to healthy indoor air 
 . Report on a WHO meeting. Bilthoven, The Netherlands,  
 15–17 
  May 2000. 
 Västra Götalandsregionens  
 Miljömedicinska Centrum 
 , Lidköpings kommun och Skara kommun, Rapport från ljudnivåmätningar på förskolor och skolor i Lidköping och Skara kommun  
 2002–2003. 
  
 153 
 Bilaga 1 
 Expertgruppens sammansättning 
 Palmer, Larson, Socialstyrelsen 
 Mcneil, Statens folkhälsoinstitut 
 Wagner, Sveriges byggindustrier 
 Richards, Småhusskadenämnden 
 Thompson, Boverket (i arbetet med delrapport) 
 Evans, Byggnads 
  
 Wallace, 
  Boverket 
 Wilson, Statens fastighetsverk 
 Aguirre, Sveriges Byggindustrier (i arbetet med delrapport) 
 Carter, Boverket (i arbetet med slutrapport) 
 Adams, Hyresgästföreningen 
 Bauer, Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 155 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
 Frågor om fukt, mögel och buller i byggnader m.m. Dir. 2004:16 
 Beslut vid regeringssammanträde den 12 februari 2004. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare tillkallas för att föreslå nya delmål till det na- tionella miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö vad gäller fukt, mögel och buller inomhus, utvärdera den obligatoriska ventila- tionskontrollen samt föreslå en organisation för analys av byggfel och skador. 
 Utredaren skall 
  
 föreslå delmål för att komma till rätta med fukt och mögel i be- fintliga byggnader fördelade på kategorier av byggnader, såsom skolor och förskolor m.m., lämna förslag till lämpliga kostnads- effektiva åtgärder för att uppnå delmålen och ange målgrupper för åtgärderna, 
  
 i samarbete med berörda myndigheter redovisa brister i nuva- rande regelsystem avseende bl.a. tillämpnings- och tillsynsväg- ledning beträffande bullerförhållandena i inomhusmiljön och lämna förslag till förändringar, 
  
 föreslå delmål för buller i inomhusmiljön och lämna förslag till lämpliga kostnadseffektiva åtgärder för att uppnå delmålen och ange målgrupper för åtgärderna, 
  
 redovisa i vad mån syftet med den obligatoriska ventilationskon- trollen har uppnåtts och med hittills vunna erfarenheter som grund föreslå de förändringar i gällande bestämmelser som är lämpliga, 
  
 föreslå organisation och arbetssätt fören permanent expertgrupp med uppgift att samla in, analysera och föra ut information om fel och skador i byggnader och anläggningar. 
  
 157 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bakgrund och syften 
 Fortsatt arbete med delmål för inomhusmiljön 
 Riksdagen har beslutat (prop. 2001/02:128, bet. 2001/02: BoU14, rskr. 2001/02:291) om ett delmål beträffande inomhusmiljö till det nationella miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Delmålet ut- trycks enligt följande. 
 År 2020 skall byggnader och deras egenskaper inte påverka hälsan negativt. Därför skall det säkerställas att 
  
 samtliga byggnader där människor vistas ofta eller under längre tid senast år 2015 har en dokumenterat fungerande ventilation, 
  
 radonhalten i alla skolor och förskolor år 2010 är lägre än 200 Bq/m3 luft och att 
  
 radonhalten i alla bostäder år 2020 är lägre än 200 Bq/m3 luft. 
  
 I proposition Vissa inomhusmiljöfrågor (prop. 2001/02:128) anges att det fortsatta arbetet med inomhusmiljöfrågor bör inriktas på att komma till rätta med bl.a. fukt, mögel och buller. 
 I prop. 2000/01:130 beskrivs hur uppföljningen av miljökvali- tetsmålen skall gå till. Det beslutade delmålet för inomhusmiljö innebär att inomhusmiljön förs in i den samlade reguljära uppfölj- ningen av miljömålen. Avsikten med uppföljningen är att re- geringen årligen lämnar en översiktlig rapport till riksdagen om hur arbetet med att nå miljökvalitetsmålen fortskrider. En fördjupad utvärdering av miljökvalitetsmålen avses ske vart fjärde år med syfte att klarlägga om styrmedel eller mål behöver korrigeras. Upp- giften att utveckla, kvalitetssäkra och vidmakthålla driften av lämpliga indikatorer ligger på särskilt utpekade miljömålsansvariga myndigheter. Boverket har denna uppgift för det nationella miljö- kvalitetsmålet God bebyggd miljö. Socialstyrelsen har det över- gripande ansvaret för hälsa i miljömålsarbetet. Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö är ett av fem mål som bedöms ha störst be- tydelse för människors hälsa. 
 Flera myndigheter har också ansvar för olika regelverk som be- rör inomhusmiljön främst Boverket, Socialstyrelsen och Arbets- miljöverket. 
 Inomhusmiljön är en angelägenhet för alla inom bygg- och fastighetssektorn och har stor betydelse för alla de som bor i eller brukar byggnader. Enligt propositionen Vissa inomhusmiljöfrågor 
 158 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 2 
  
 bör därför såväl nya som befintliga byggnaders egenskaper i vissa avseenden deklareras. Deklarationerna bör kunna användas både för uppföljningen av miljömålen och som en del av den information som normalt lämnas vid ägarbyten och uthyrning av bostäder och lokaler. Dessutom finns ett behov av att samla uppgifter från dekla- rationerna på nationell nivå. Regeringen har genom beslut den 27 juni 2002 beslutat tillkalla en utredare med uppgift bl.a. att allsidigt belysa frågor om byggnadsdeklarationer samt utformning av ett nationellt register om byggnaders egenskaper (dir. 2002:93). Upp- draget skall redovisas till regeringen senast den 1 mars 2004. 
 Inom ramen för det övergripande målet för bostadspolitiken prioriteras i regeringens arbete bl.a. en effektiv byggsektor i kon- kurrens som bl.a. beaktar bostadskonsumenternas intressen av sunda och ändamålsenliga bostäder av god kvalitet till rimliga kost- nader, dvs. bygg- och boendekostnader så att även grupper som har svårt att hävda sig på bostadsmarknaden kan få möjlighet till ett rimligt boende. 
 Uppgifter om byggnadsbeståndet 
 Tillgängliga uppgifter på riksnivå om teknisk utformning av bygg- nader återger förhållandena år 1992 avseende bostäder och år 1991 avseende lokaler. De uppgifter som belyser byggnadsbeståndets tekniska egenskaper baseras på två landsomfattande undersök- ningar, de s.k. ELIB och STIL undersökningarna.  
 ELIB-studiens 
  huvudsyfte var att beskriva bostadsbeståndets tekniska egenskaper, inomhusklimat och möjligheter att effektivisera energianvänd- ningen, särskilt elanvändningen.  
 STIL-studiens 
  huvudsyfte var att beskriva lokalbeståndets tekniska egenskaper, installationer och elektrisk utrustning, användning av el och värme etc. Undersök- ningarna genomfördes i form av statistiska urvalsundersökningar av slumpmässigt utvalda objekt spridda över hela landet. Data in- samlades genom besiktningar och tekniska mätningar i de utvalda byggnaderna, enkäter till de boende respektive lokalanvändarna och genom datauttag från olika befintliga register. 
 159 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 Buller i byggnader 
 Ca 2 miljoner människor bedöms vara utsatta för bullernivåer från  
 flyg-, 
  väg- och järnvägstrafik över de riktvärden som riksdagen ställt sig bakom. Av dessa är ca 1,6 miljoner störda av vägtrafik- buller. Exempel på andra typer av buller som brukar betecknas som störande är ljud från installationer i byggnader till inomhus- och utomhusmiljön, höga ljudnivåer från restauranger och vid konser- ter, buller och störande ljud på arbetsplatserna och i fritidsmiljön. 
 Riksdagen beslutade 1997 (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97: TU7, rskr. 1996/97:174) om etappmål för buller. Etappmålen utgick från angivna riktvärden för trafikbuller, som normalt inte bör överskri- das vid nybyggnad av bostäder eller vid nybyggnad eller väsentlig ombyggnad av trafikinfrastruktur. Riksdagen har vidare beslutat (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36) om delmål inom det nationella miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö bl.a. avseende buller. Målet är formulerat enligt följande. 
 Antalet människor som utsätts för trafikbullerstörningar över- stigande de riktvärden som riksdagen ställt sig bakom för buller i bostäder skall ha minskat med 5 procent till år 2010 jämfört med år 1998. 
 Frågor om buller behandlades även i proposition Vissa inom- husmiljöfrågor. I propositionen betonades särskilt vikten av att barn och ungdomar inte utsätts för skadliga ljudnivåer. Regeringen uttalade avsikten att återkomma med ytterligare delmål för buller efter den första utvärderingen av miljömålen. Som en förberedelse för detta har Naturvårdsverket fått i uppdrag att tillsammans med övriga berörda myndigheter ta fram riktvärden för andra miljöer än de som i dag finns fastställda. Uppdraget har redovisats till re- geringen i rapporten, Riktvärden för trafikbuller vid nyanläggning eller väsentlig ombyggnad av infrastruktur - Förslag till utveckling av definitioner (dnr M2001/5314/Mk). I propositionen redovisades ett regeringsuppdrag som Boverket haft beträffande lågfrekvent buller i boendemiljöer där det konstateras att lågfrekvent buller upplevs som störande där det uppträder, att de tekniska möjlighe- terna att förebygga och åtgärda sådant buller är goda och att myn- dighetskraven som gäller lågfrekventa ljud i bostäder är ändamåls- enliga. Vad gäller lågfrekvent ljud från installationer utomhus, främst fläktar, finns enligt Boverkets mening brister i bygglovhan- teringen. Denna fråga kommer att behandlas inom ramen för över- synen av plan- och bygglagstiftningen (dir. 2002:97). Genom re- 
 160 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 2 
  
 geringsbeslut i augusti 2002 fick Socialstyrelsen i uppdrag att ut- värdera om regelverket kring höga ljudnivåer ger avsedd effekt samt att klarlägga eventuella brister i reglerna. Uppdraget har redo- visats till regeringen (Socialdepartementet) den 30 maj 2003. Ärendet bereds i regeringskansliet. 
 Flera myndigheter har ansvar för olika regelverk som berör buller i inomhusmiljön främst Boverket, Socialstyrelsen, Arbets- miljöverket och Naturvårdsverket. Mot den bakgrunden finns an- ledning att se över det nuvarande regelsystemet och redovisa eventuella brister. 
 Ventilation i byggnader 
 Mot bakgrund av bl.a. en noterad ökning av allergier och annan överkänslighet beslutade riksdagen (prop. 1990/91:145, 1990/91:BoU19, rskr. 1990/91:353) att införa en obligatorisk funktionskontroll av ventilationssystem. Bestämmelserna om verk- samheten finns i förordningen (bet. 1991:1273) om funktionskon- troll av ventilationssystem. Boverket har med stöd av bestäm- melserna utfärdat föreskrifter och allmänna råd för verksamheten (BFS 1992:15). Enligt nu gällande bestämmelser omfattar den obligatoriska ventilationskontrollen t.ex. inte den fortlöpande kontrollen av ventilation i småhus. En fortlöpande väl fungerande ventilation i byggnader är nödvändig för att begränsa inomhus- miljöproblemen inte minst till följd av fukt. Mot den bakgrunden skall följande åtgärder ses: 
  
 Regeringens uppdrag (dir. 1996:39) till en utredare att bl.a. redo- visa erfarenheter av den obligatoriska ventilationskontrollen. Ut- redningen konstaterade (SOU 1997:177) att den slutsats som med säkerhet kunde dras, var att den av Boverket föreskrivna tidplanen för kontrollerna inte hade infriats. I bästa fall, konsta- terade utredningen, hade ventilationssystemen i flertalet bygg- nader funktionskontrollerats en gång vid utgången av år 1997. En mycket stor andel av kontrollerade ventilationssystem hade därtill påtagliga brister. 
  
 Det tidigare redovisade beslutade delmålet för inomhusmiljö som understryker ventilationens betydelse. Ventilationsåtgärder vidtas inte sällan för att avhjälpa problem med radon. Det är därför mycket väsentligt att ventilationssystem som installerats 
  
 161 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 med detta syfte bibehåller sin funktion. Det bör klarläggas i vad mån ventilationskontroll görs för att bibehålla radonhalten på avsedd nivå, förutom syftet att få bättre inomhusluft. 
  
 Regeringens beslut den 24 februari 2000 som innebär bl.a. att Boverket i enskilda fall har fått medge undantag från den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem under högst fem år. Syftet är att samordna och uppmuntra de olika initiativ som kontinuerligt säkrar funktionen hos ventilations- systemen. Erfarenheterna av verksamheten skall redovisas senast den 1 september 2005. 
  
 Regeringens beslut att tillsätta en särskild utredare (dir. 2002:93) med uppgift bl.a. att redovisa och göra en analys av ändamål och utformning av en obligatorisk eller frivillig byggnadsdeklaration som innehåller uppgifter om bl.a. ventilation. 
  
 Åtgärder mot byggfel och skador 
 År 1995 ändrades plan- och bygglagstiftningen med inriktning på att tydliggöra rollerna och ansvaret i byggandet och därmed skapa förutsättningar för bättre kvalitet. Samtidigt infördes ett nytt och från bygglovprövningen fristående tillsyns- och kontrollförfarande beträffande de tekniska egenskapskraven på byggnadsverk. Det nya kontrollsystemet har i olika sammanhang utsatts för kritik. Genom beslut den 27 juni 2002 tillsatte regeringen en utredning med upp- gift att göra en bred översyn av plan- och bygglagstiftningen (dir. 2002:97). I uppdraget ingår bl.a. att se över det kontrollsystem som lagen förutsätter för att samhällskraven på byggnader och anlägg- ningar skall kunna uppfyllas. I miljöbalken tydliggörs verksamhets- utövarens egenansvar. I egenansvaret ingår bl.a. att fortlöpande planera och kontrollera verksamheten för att förebygga olägenheter för människors hälsa eller miljö. 
 Under 1970- och  
 1980-talen 
  drabbades det yngre småhusbe- ståndet av mögelskador i förhållandevis stor omfattning. Mögel- skadorna drabbade även skolor och daghem. Bland de faktorer som orsakade eller bidrog till skadorna kan nämnas, att nya och oprövade material använts liksom olämpliga konstruktionslös- ningar samt att byggnader uppfördes på marktyper som vanligen inte brukar bebyggas. Av sociala och ekonomiska skäl har statligt ekonomiskt stöd sedan år 1983 lämnats för att avhjälpa fukt- och 
 162 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 2 
  
 mögelskador i bostadshus. Utformningen av stödet till egnahem har i huvudsak enligt nuvarande utformning funnits sedan år 1985. Statens ekonomiska stöd avser att bidra till att avhjälpa fukt- och mögelskador som kan relateras till tekniska brister när byggnaderna uppfördes. Enligt gällande bestämmelser kan stöd lämnas till egna- hem som är uppförda före år 1989 och är yngre än 25 år gamla. Be- stämmelserna om stödet finns i förordningen (1993:712) om den statliga fonden för fukt och mögelskador i småhus, m.m. 
 Även under  
 1990-talet 
  har fel och skador i byggnader och an- läggningar redovisats. I sitt betänkande Skärpning gubbar (SOU 2002:115) föreslog byggkommissionen bl.a. att Boverket skall få i uppdrag att inrätta en haverikommission med uppgift att utreda orsakerna till byggfel i enskilda fall. Betänkandet har remiss- behandlats och frågan bereds i Regeringskansliet. 
 På regeringens initiativ har företrädare för byggsektorn bildat ett råd för byggkvalitet (BQR) med huvudsyfte att intensifiera och påskynda arbetet med att få till stånd ett mera systematiskt kvali- tetsarbete på byggområdet och i förvaltningen av byggnadsverk. 
 Likaså har de stora statliga byggherrarna, beställarna och för- valtarna bildat ett samverkansforum med huvudsyfte att samverka i frågor om kompetensutveckling. Samverkansforum syftar även till att skapa bättre förutsättningar för att samhällets krav på bygg- nadsverk skall infrias och därmed minska kvalitetsfelen och kost- naderna. På regeringens uppdrag startade år 1999 ett dialogprojekt, Bygga, bo och förvalta för framtiden. I syfte att analysera hinder och möjligheter för att driva utvecklingen i hållbar riktning har deltagarna i projektet, ett antal företag inom byggsektorn samt kommuner arbetat inom sju prioriterade åtgärdsområden. 
 Dialogprojektet har lett till överenskommelser och frivilliga åta- ganden mellan företrädare för sektorn och regeringen. Överens- kommelserna och de frivilliga åtagandena har inriktats på en effek- tiv energianvändning, en hälsosam inomhusmiljö och en effektiv resursanvändning. Under år 2003 har 28 företag, fyra kommuner, en myndighet och företrädare för regeringen undertecknat sådana överenskommelser. 
 I propositionen Vissa inomhusmiljöfrågor har regeringen angett att beredskap bör skapas för att snabbt analysera orsaker till upp- komna skador och brister i nya byggnader. Vidare anges att det finns anledning att inom ramen för Boverkets myndighetsansvar ytterligare öka bevakningen av hur lagstiftningen följs liksom att ha 
 163 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 beredskap för att snabbt kunna genomföra granskning av orsaks- sambanden vid påträffade skador eller brister i nybyggnader. 
 Uppdraget 
 Nya delmål för fukt och mögel i befintliga byggnader 
 Som framgått av problembeskrivningen måste arbetet med frågor om fukt och mögelproblem omfatta alla typer av byggnader, inte minst sådana där barn och ungdom vistas t.ex. skolor och för- skolor. Vidare framgår att uppgifterna på riksnivå beträffande byggfel och skador är ca tio år gamla. Vissa kompletteringar har dock gjorts senare. 
 Utredaren skall sammanställa befintliga material som tillkommit den senaste tioårsperioden (rapporter och utredningar med upp- gifter) om brister i form av fukt och mögel i byggnader. Utredaren skall utifrån sammanställningen analysera orsakerna till dessa brister och föreslå de nya delmål beträffande fukt och mögel som uppgifterna medger. Delmålen skall fördelas på olika kategorier av byggnader, såsom skolor och förskolor. För att föreslagna delmål skall vara operationella och uppföljningsbara måste de avgränsas till vad som orsakat bristerna. 
 Utredaren skall i arbetet med att formulera delmål för att komma till rätta med fukt och mögel samråda med utredningen om frågor om byggnadsdeklarationer, byggnadsregister och byggfels- försäkringar (dir. 2002:93) beträffande uppföljningen av delmålen. Vidare skall utredaren i delmålsarbetet samarbeta med Boverket som är ansvarigt för det nationella miljökvalitetsmålet God be- byggd miljö. 
 Utredaren skall lämna förslag till lämpliga kostnadseffektiva åt- gärder som leder till att delmålen uppnås och ange målgrupper för åtgärderna. Utredaren skall i sitt arbete beakta alla tekniska egen- skapskrav på byggnader liksom övriga krav i plan- och bygglag- stiftningen. Arbetet med att genomföra det i november 2002 be- slutade  
 EG-direktivet 
  (2002/91/EG) om byggnaders energi- prestanda skall också uppmärksammas. 
 Om utredaren finner att befintliga uppgifter och underlag inte gör det möjligt att i tillräcklig omfattning formulera delmål be- träffande fukt och mögel skall bristerna i underlaget redovisas. Ut- redaren skall belysa hur bättre underlag om fel och skador i bygg- 
 164 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 2 
  
 nadsbeståndet, dvs. byggnadsbeståndets skick, skall tas fram. I ar- betet ingår att redovisa förslag till uppläggning, kostnader och fi- nansiering av ett sådant arbete. Vidare ingår att redovisa olika in- tressenter i ett sådant projekt liksom intresset för att bidra med finansieringen av arbetet. Redovisningen skall även omfatta en tid- plan för att genomföra ett sådant projekt. 
 Buller i byggnader 
 Utredaren skall i samarbete med berörda ansvariga myndigheter redovisa brister beträffande bullerförhållanden i inomhusmiljön. Buller som når eller skapas i inomhusmiljö där barn och ungdomar vistas skall särskilt belysas. Utredaren skall lämna en redovisning av brister i nuvarande regelsystem, som oklara ansvarsförhållanden, tillämpnings- och tillsynsvägledning samt lämna förslag till föränd- ringar. I arbetet ingår vidare att föreslå de delmål för att komma till rätta med buller i inomhusmiljön som tillgängliga rapporter med- ger. Delmålen skall omfatta och redovisas per bullerkälla t.ex. byggnaden, dess installationer, utrustning i byggnader och be- teende. Vidare skall förslag lämnas till lämpliga kostnadseffektiva åtgärder för att uppnå redovisade mål. Utredaren skall också ange de målgrupper åtgärderna avser. 
 Ventilation i byggnader 
 Utredaren skall redovisa i vad mån syftet med den obligatoriska ventilationskontrollen har uppnåtts. I arbetet ingår att med hittills vunna erfarenheter som grund föreslå de ändringar av gällande be- stämmelser för verksamheten som befinns lämpliga, hit hör frågor om bl.a. lokal behörighet för ventilationskontrollanter och dess påverkan på kompetensen samt tillsynsansvar hos skilda myndig- heter. Vidare ingår i arbetet att belysa frågor om innehåll och utfär- dande av intyg i anslutning till resultat av ventilationskontrollen m.m. I arbetet ingår att klarlägga omfattningen av kontroll av ven- tilation som har till syfte att också avhjälpa radonproblem. I frågor om tillsyn och kontroll skall utredaren samråda med utredningen om översyn av plan- och bygglagstiftningen (dir. 2002:97). Vad gäller administrativa förfaranden mellan byggnadsägare och till- synsmyndighet skall utredaren samråda med utredningen som har 
 165 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 till uppgift att belysa frågor om byggnadsdeklarationer, byggnads- register och byggfelsförsäkringar (dir. 2002:93). I uppdraget ingår vidare att redovisa andra kontroller som förutsätts ske av bygg- nader av skilda anledningar. Som exempel kan nämnas fastighets- ägarens ansvar enligt miljöbalken att fortlöpande kontrollera bygg- nadens skick och den kontroll i det sammanhanget som krävs vid klagomål samt kontroller som sker i samband med arbetsmiljö- inspektioner. Utredaren skall lämna förslag till lämplig samordning av sådana kontroller. 
 Expertgrupp för byggfel och skador 
 Som framgått tidigare skall i arbetet med att formulera nya delmål till miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö för fukt, mögel och buller underlag beträffande förhållanden i befintliga byggnader och anläggningar samlas in. Det är viktigt att också ta till vara miljö- och hälsoskyddsnämndernas erfarenheter av inomhusmiljöproble- matiken i den befintliga bebyggelsen, liksom deras tillsyn inom området enligt miljöbalken. Detta material kan användas till att analysera orsakssambanden vid påträffade skador i byggnader. Analysen kan vidare bidra till att se vilka fel som återkommer och vilka misstag som upprepas. 
 Särskilt viktigt är att analysera huruvida uppkomna fel och brister kan hänföras till byggbestämmelserna m.m. samt brister i tillsyns- och kontrollverksamheten. 
 För att minska omfattningen av upprepade fel och skador i byggnader och anläggningar samt få underlag för att revidera Bo- verkets byggregler och ta ytterligare steg i riktning mot formule- ring av verifierbara funktionskrav bör det inrättas en expertgrupp. 
 Utredaren skall föreslå följande. 
  
 1. 
  
 Hur en permanent expertgrupp med uppgift att inhämta, analy- sera och föra ut information om alla typer av fel och skador i byggnadsverk skall organiseras och arbeta. Två alternativ bör redovisas, en självständig grupp inom Boverket alternativt en fristående grupp utanför verket. Vidare ingår att överväga lämplig sammansättning av expertgruppen. I uppdraget ingår att föreslå former för uppbyggnad av en databas för fel och skador i byggnader och anläggningar. 
  
 166 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 2 
  
 2. 
  
 Hur information om uppkomna fel och skador så snabbt som möjligt skall komma till expertgruppens kännedom. 
  
 3. 
  
 Formerna för en granskning av orsakssambanden av uppdagade fel och skador. Häri ingår analys av orsakerna till att bristerna uppkommit, bristande kunskap, bristande fackmässighet, slarv etc. samt redovisning av förslag till åtgärder beroende på orsak. 
  
 4. 
  
 Former för att föra ut resultatet av analysen för att undvika nya liknande fel och skador, varvid målgrupper för budskapet skall anges. 
  
 Miljöbedömning 
 Utredaren skall bedöma och redovisa vilka effekter förslagen kan få för byggnaders energiprestanda och miljön. Därvid skall särskilt analyseras hur förslagen påverkar möjligheterna att uppnå miljö- kvalitetsmål som riksdagen godkänt och som är relevanta be- träffande inomhusmiljöfrågor m.m. (jfr. prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183, prop. 2001/02:55, bet. 2001/02:MJU10, rskr. 2001/02 :163, prop. 2000/01: 130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02: 36 och prop. 2001/02: 128, bet. 2001/02:BoU14, rskr. 2001/02:291). 
 Konsekvenser 
 Enligt 14 och 15 § § kommittéförordningen (1998:1474) skall kon- sekvenserna i olika avseenden av utredningsförslag beräknas och redovisas. Utredaren skall analysera konsekvenserna av förslag till nya delmål för alla berörda i bygg- och fastighetssektorn, däribland byggnadsägare och boende. Till detta kommer att även konse- kvenserna för barn och unga skall redovisas, där så är relevant. I konsekvensanalysen ingår att bedöma de mest kostnadseffektiva åtgärderna för att uppnå föreslagna delmål. Utredaren skall särskilt uppmärksamma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för staten, kommunerna och enskilda samt de samhällsekonomiska konsekvenserna. Vidare skall konsekvenserna för små företag be- lysas. Utredaren skall i denna del samråda med Näringslivets nämnd för regelgranskning, NNR. Om förslagen innebär kost- 
 167 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:00 
  
 nadskonsekvenser för staten, kommuner eller landsting, skall även förslag till finansiering anges. 
 Utredaren skall beakta kostnadsaspekterna och så långt möjligt söka minimera kostnaderna i samband med byggandet och förvalt- ning av byggnader. Därvid skall beaktas prioriteringar inom ramen för det bostadspolitiska målet beträffande sunda och ändamåls- enliga bostäder av god kvalitet till rimliga kostnader. Utredaren skall också beakta intresset av att begränsa de administrativa bördor förslagen kan leda till för berörda företag. Utredaren skall vid ut- formningen av sina förslag beakta de eventuella krav på anpassning som Sveriges medlemskap i Europeiska unionen medför. 
 Arbetets utförande och tidsplan 
 Utredaren skall samråda med, förutom Boverket och Socialstyrel- sen, andra berörda myndigheter och organisationer samt företrä- dare för berörda delar av näringslivet. Vidare skall samråd ske i tillämpliga delar med utredningen om frågor om byggnadsdeklara- tioner, byggnadsregister och byggfelsförsäkringar (dir. 2002:93), utredningen om översyn av plan- och bygglagstiftningen (dir.2002:97), kulturbebyggelseutredningen (dir. 2003:16) samt utredningen om Genomförande av  
 EG-direktivet 
  om byggnaders energiprestanda (dir. 2003:139). Utredaren skall senast den 30 mars 2004 redovisa en tidplan för och en översikt av uppläggningen av utredningsarbetet. Ett första steg beträffande förslag till delmål av- seende fukt och mögel i byggnader samt buller i inomhusmiljön skall redovisas senast den 1 juli 2004. En slutlig redovisning till re- geringen av utredningsarbetet skall ske senast den 1 juni 2005. 
 (Miljödepartementet) 
 168 
 Bilaga 3 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Byggnadsmiljöutredningen 
  
 Dir. 
  
 (M 2004:01) 
  
 2004:161 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 2 december 2004 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Regeringen tillkallade i februari 2004 en särskild utredare (dir. 2004:16) med uppdrag att föreslå nya delmål till det nationella miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö vad gäller fukt, mögel och buller inomhus, utvärdera den obligatoriska ventilationskontrollen samt föreslå en organisation för analys av byggfel och skador. 
 Utredningen, som har antagit namnet Byggnadsmiljöutredningen, ges nu i uppdrag att därutöver utreda olika organisatoriska utveck- lingsalternativ för Fonden för fukt- och mögelskador. 
 Fonden för fukt- och mögelskador 
 Verksamhetens bakgrund och syfte 
 Under 1970- och  
 1980-talen 
  uppmärksammades att det yngre små- husbeståndet drabbades av fukt- och mögelskador i förhållandevis stor omfattning. Nybyggandet av småhus var omfattande och ingick i det s.k. miljonprogrammet. Exempel på faktorer som bidrog till skadorna var olämpliga konstruktionslösningar, att nya och delvis obeprövade material användes och att mark bebyggdes som tidigare inte brukade bebyggas. Av sociala och ekonomiska skäl infördes ett statligt stöd för att komma till rätta med problemen i småhus. 
 En särskild nämnd inrättades där delar av byggsektorn enligt ett särskilt avtal svarade för skadekostnaderna. Denna skadenämnd är avvecklad sedan 1991. Sedan dess hanteras det ekonomiska stödet av ett kansli, som utgör en enhet inom Kammarkollegiet. Kansliet bedriver sin verksamhet under arbetsnamnet Småhusskadenämnden. Besluten fattas av en av regeringen tillsatt styrelse och medel för 
 169 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:00 
  
 verksamheten anvisas i stadsbudgeten under ett anslag benämnt 31:5 Bidrag till Fonden för fukt- och mögelskador. 
 Det statliga bidraget avser att avhjälpa fukt- och mögelskador som kan relateras till tekniska brister när byggnaderna uppfördes. När stödet infördes lämnades bidrag till småhus som var 30 år eller yngre och färdigställda senast 1988. I mitten på  
 1990-talet 
  ändrades bestämmelserna bl.a. till att avse småhus som är 25 år eller yngre. Motiveringen var att skador som uppträder när husen är ca 30 år inte sällan beror på bristande underhåll. I 2005 års budgetproposi- tion föreslår regeringen en återgång till de ursprungliga reglerna, dvs. att bidrag får lämnas till småhus som är yngre än 30 år och färdigställda senast 1988. Skälet är att det fortfarande, enligt Boverkets rapport Bättre koll på underhåll, oktober 2003, finns många småhus äldre än 25 år som har fukt- och mögelskador som kan relateras till brister i husets konstruktion vid dess uppförande. 
 Verksamhetsförändring 
 När den nuvarande stödverksamheten infördes 1985 var syftet att de småhusägare som hade blivit drabbade av fukt- och mögelskador på grund av fel rekommendationer i byggregler eller okunskap skulle ha möjlighet att få stöd för att åtgärda skadorna. Fukt- och mögelskador i byggnader, nya som gamla, har dock fortsatt att prägla debatten de senaste åren. Med hänsyn till att det är bidrags- reglernas utformning som styr vilka småhusägare som är bidrags- berättigade och inte behovet av åtgärder mot fukt- och mögelskador som uppkommit på grund av brister vid byggutförandet, har det under en längre tid pågått diskussioner om en eventuell utvidgning av fondens regler till att gälla yngre eller äldre småhus. Andra diskussioner handlar om ett eventuellt behov av stöd för att för- bättra inomhusmiljön i skolor och förskolor. Dessa diskussioner tar även sin utgångspunkt i regeringens strävan att bostads- beståndet skall ha en god standard, vilket exempelvis innebär ökade krav på en god inomhusmiljö. Enligt det av riksdagen fastlagda delmålet för inomhusmiljö som ingår i miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö skall byggnader och deras egenskaper inte påverka hälsan negativt efter 2020. Samtidigt är det byggherren och fastig- hetsägaren som har ansvar för byggnadens kvalitet och dess under- håll. Som tidigare nämnts föreslås en återgång till de ursprungliga åldersbestämmelserna i budgetpropositionen för 2005. Det innebär 
 170 
  
 SOU 2005:00 
  
 Bilaga 3 
  
 att egnahemsägare från och med 2005 kan ansöka om bidrag för åtgärder mot fukt- och mögelskador för hus som är yngre än 30 år. 
 Förvaltningspolitiska intentioner 
 Regeringen har bl.a. i den förvaltningspolitiska propositionen och det förvaltningspolitiska handlingsprogrammet Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst angett principerna för organiseringen av stats- förvaltningen. Regeringens inriktning är bl.a. att värna om kärn- verksamheten i det fortsatta arbetet med att renodla statlig verksamhet. Syftet är att öka effektiviteten och verksamhetens ända- målsenlighet i förhållande till de mål som har lagts fast av riksdagen. 
 Boverket är den myndighet som har ansvar för samhällsplane- ring, stadsutveckling, byggande och boende. I byggande och boende ingår inomhusmiljö. Boverket har även ansvar för miljökvalitets- målet God bebyggd miljö där ett av delmålen handlar om inomhus- miljö. Målet är att 2020 skall byggnader och deras egenskaper inte påverka hälsan negativt. Boverket betalar även ut bidrag till egnahem för åtgärder mot radon. Vidare har Boverket bemyndigande att utarbeta föreskrifter samt utöva tillsyn inom sitt ansvarsområde. Detta inkluderar t.ex. frågor om radon och ventilation. Ventilation har i många fall beröringspunkter med åtgärder mot både radon samt fukt- och mögel. 
 Mot bakgrund av att Byggnadsmiljöutredningen har fått i upp- drag att bl.a. ta fram mål och åtgärdsförslag för byggnadsrelaterade fukt och mögelfrågor, anser regeringen att även olika organisato- riska utvecklingsvägar för Fonden för fukt- och mögelskador bör analyseras av samma utredning. 
 Uppdraget 
 Byggnadsmiljöutredningen (2004:01) ges i uppdrag att utreda olika organisatoriska utvecklingsalternativ för Fonden för fukt- och mögelskador, även kallad Småhusskadenämnden. 
 Utredningen bör omfatta följande alternativ, men kan även inne- hålla andra utvecklingsvägar: 
  
 1. 
  
 att stödet till ägare av småhus avvecklas i enlighet med gällande tidsbestämmelser, och 
  
 2. 
  
 att verksamheten inom fonden överförs till Boverket. 
  
 171 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:00 
  
 I alternativ 2 skall utredningen särskilt belysa och analysera hur ärendehantering och beslutsgång kan hanteras inom Boverket liksom hur den kompetens och erfarenhet som byggts upp inom fonden och dess nätverk av skadeutredare/konsulter kan tillvaratas och överföras till Boverket. 
 Utredningen skall beräkna kostnaderna för föreslagna åtgärder och analysera de samhällsekonomiska, miljömässiga och stats- finansiella effekterna av förslagen. Uppkommer kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten skall en finansiering föreslås. Även förslagens effekter för enskilda personer och företag samt för näringslivet i stort skall redovisas. Utredningen skall redogöra för konsekvenserna för små företag i enlighet med frågeställningarna i 3 § förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Redovisningen skall innefatta nödvändiga författningsändringar. 
 Uppdraget är ett tillägg till det tidigare uppdrag som beslutades i februari 2004 (dir. 2004:16). 
 Arbetets genomförande och tidplan 
 Arbetet skall ske utifrån uppsatta mål och strategier på politik- områdena bostadspolitik, miljöpolitik och folkhälsopolitik. Kom- mittén skall i sitt uppdrag särskilt beakta barnperspektivet. 
 Kommittén skall i sitt arbete samverka med Fonden för fukt- och mögelskador, Kammarkollegiet, Boverket och Statskontoret samt föra en dialog med andra berörda myndigheter och relevanta intresseorganisationer. 
 Kommittén skall redovisa uppdraget till regeringen senast den 1 juni 2005. 
 (Miljödepartementet) 
 172 
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. Ku. 
  
 2. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 
  
 Ku. 
  
 3. 
  
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Ku. 
  
 4. 
  
 Liberalisering, regler och marknader. + Bilagor. N. 
  
 5. 
  
 Postmarknad i förändring. N. 
  
 6. 
  
 Säkert inlåst? 
  
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. Ju. 
  
 7. 
  
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. Fi. 
  
 8. 
  
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Fö. 
  
 9. 
  
 Christensen 
  
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. UD. 
  
 10. 
  
 Handla för bättre klimat. 
  
 Från införande till utförande. M. 
  
 11. 
  
 Välfärdsverksamhet för sjömän. N. 
  
 12. 
  
 Bokpriskommissionens slutrapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. U. 
  
 13. 
  
 Lördagsdistribution av dagstidningar. U. 
  
 14. 
  
 Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. UD. 
  
 15. 
  
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. UD. 
  
 16. 
  
 Reformerat system för insättnings- garantin. Fi. 
  
 17. 
  
 Vem får jaga och fiska? 
  
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. Jo. 
  
 18. 
  
 Prospektansvar. Fi. 
  
 19. 
  
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. Fi. 
  
 20. 
  
 Konsumentskydd vid modemkapning. Ju. 
  
 21. 
  
 Vinstandelar. Fi. 
  
 22. 
  
 Nya upphandlingsregler. Fi. 
  
 23. 
  
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. Fi. 
  
 24. 
  
 Arbetslivsinriktad rehabilitering. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 25. 
  
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. S. 
  
 26. 
  
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Owens. S. 
  
 27. 
  
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. Jo. 
  
 28. 
  
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. Fi. 
  
 29. 
  
 Storstad i rörelse. 
  
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. Ju. 
  
 30. 
  
 Lagen om byggfelsförsäkring. En utvärdering. M. 
  
 31. 
  
 Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. U. 
  
 32. 
  
 Regeringens stabsmyndigheter. Fi. 
  
 33. 
  
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. M. 
  
 34. 
  
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. S. 
  
 35. 
  
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. Fi. 
  
 36. 
  
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. Jo. 
  
 37. 
  
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. U. 
  
 38. 
  
 Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 
  
 39. 
  
 Skog till nytta för alla? N. 
  
 40. 
  
 Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. Ju. 
  
 41. 
  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, 
  
 integration och strukturell diskrimi- nering. Ju. 
  
 42. 
  
 Säker information. Förslag till informationssäkerhetspolitik. Fö. 
  
 43. 
  
 Vårdnad – Boende – Umgänge Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. Ju. 
  
 44. 
  
 White: Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen. Jo. 
  
 45. 
  
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. N. 
  
 46. 
  
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 47. 
  
 Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. M. 
  
 48. 
  
 Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. U. 
  
 49. 
  
 Unionsmedborgares rörlighet inom EU. UD. 
  
 50. 
  
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
  
 – 
  
 befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. N. 
  
 51. 
  
 Bilen, Barker, Bostaden. Hållbara laster 
  
 – 
  
 smartare konsumtion. Jo. 
  
 52. 
  
 Avgiftsfinansierad  
  
 livsmedels-, 
  djur- skydds- och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. Jo. 
  
 53. 
  
 Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. Fi. 
  
 54. 
  
 Framtidens kriminalvård. Del 1+2. Ju. 
  
 55. 
  
 Bättre inomhusmiljö. M. 
  
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Säkert inlåst? 
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. [6] 
 Konsumentskydd vid modemkapning. [20] Storstad i rörelse. 
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. [29] 
 Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m. [38] 
 Rätten till mitt språk 
 Förstärkt minoritetsskydd. [40] Bortom Vi och Dom. 
 Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. [41] 
 Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. [43] 
 Framtidens kriminalvård. Del 1+2. [54] 
 Utrikesdepartementet 
 KRUT 
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel.[9] 
 Effektivare handläggning av anknytnings- ärenden. [14] 
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. [15] 
 Unionsmedborgares rörlighet inom EU. [49] 
 Försvarsdepartementet 
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. [8] Säker information. Förslag till informations- 
 säkerhetspolitik. [42] 
 Socialdepartementet 
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. [25] 
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Owens. [26] 
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. [34] 
 Finansdepartementet 
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. [7] 
 Reformerat system för insättnings- garantin. [16] 
 Prospektansvar. [18] 
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. [19] 
 Vinstandelar. [21] 
 Nya upphandlingsregler. [22] 
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. [23] 
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. [28] Regeringens stabsmyndigheter. [32] 
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. [35] 
 Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. [53] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. [1] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. [2] 
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. [3] 
 Bokpriskommissionens slutrapport. 
 Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. [12] 
 Lördagsdistribution av dagstidningar. [13] Stödet till utbildningsvetenskaplig 
 forskning. [31] 
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. [37] 
 Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. [48] 
 Jordbruksdepartementet 
 Vem får jaga och fiska? 
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. [17] 
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. [27] 
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. [36] 
 White: Hygien och redlighet i livsmedels- hanteringen. [44] 
 Bilen, Barker, Bostaden. Hållbara laster 
 – smartare konsumtion. [51] Avgiftsfinansierad  
 livsmedels-, 
  djurskydds- 
 och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. [52] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Handla för bättre klimat. 
 Från införande till utförande. [10] Lagen om byggfelsförsäkring. 
 En utvärdering. [30] 
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. [33] Kärnavfall – barriärerna, biosfären och 
 samhället. [47] 
 Bättre inomhusmiljö. [55] 
 Näringsdepartementet 
 Liberalisering, regler och marknader. [4] Postmarknad i förändring. [5] Välfärdsverksamhet för sjömän. [11] Arbetslivsinriktad rehabilitering. 
 Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. [24] 
 Skog till nytta för alla? [39] 
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. [45] 
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. [46] 
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
 – befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. [50]