Diskrimineringens retorik 
 En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002 
  
 Dudley 
 Rapport av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering 
 Stockholm 2006 
 SOU 2006:52 
 SOU och Ds kan köpas från Wilson kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Wilson Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2006 
 ISBN  
 91-38-22579-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Förord 
 Utredningen om Makt, integration och strukturell diskriminering tillsattes efter ett regeringsbeslut den 22 april 2004 och har i upp- drag att identifiera och kartlägga mekanismer bakom strukturell/ institutionell diskriminering på grund av etnisk och religiös tillhö- righet. Resultaten ska redovisas successivt i syfte att ge underlag för en fördjupad diskussion om och åtgärder mot strukturella hin- der för att alla medborgare ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor och med samma möjligheter. 
 Föreliggande rapport är utredningens åttonde rapport och den andra inom området politik. I denna studie undersöks strukturell diskriminering inom den svenska valrörelsen. Syftet är att kartlägga förekomsten av sådan diskriminering riktad mot människor som uppfattas som  
 icke-svenska 
  i de senaste fem valrörelserna. 
 Internationella studier visar att valrörelser är en viktig institution som reproducerar och i vissa fall förstärker diskursiv diskrimine- ring av personer med invandrarbakgrund. Det inte är bara rasistiska partier som rider på den existerande strukturella och institutionella diskrimineringen och dess diskursiva sammanhang. Också väletablerade partier ser här en möjlighet att mobilisera röster och förstärka sin position i det politiska fältet. Att framställa invandrare som problem och deras föreställda kulturella tillhörighet som en avvikelse från oss görs till ett valstrategiskt redskap. Ett sådant partipolitiskt ställningstagande och sådana diskursiva handlingar är i sig antidemokratiska eftersom det stig- matiserar vissa samhällsgrupper som problem och exkluderar dem från politiskt deltagande på likvärdiga villkor. 
 Diskurserna som dominerar det offentliga rummet utgör ett avgörande inslag för formandet av den allmänna opinionen. Hur vi talar och skriver följer, liksom andra former av social handling, vissa mönster. Dessa mönster utgör tankestrukturer som spelar en central roll för tolkningen och uppfattningen av grupper i samhället. Vissa etablerade rasistiska och diskriminerande diskurser 
  
 Förord 
  
 SOU 2006:52 
  
 använder exempelvis kulturell tillhörighet som en indelnings- grund för människor för att hierarkisera och legitimera att männi- skor utsätts för olika behandling. 
 Ett genomgående drag i alla valrörelserna är den återkommande uppdelningen i svenskar och invandrare. Den senare gruppen framställs oftast som mindre värdig och underlägsen gruppen svenskar. Detta är ett känt fenomen i många andra länder. Från Danmark till Österrike har man i valrörelserna framställt gruppen invandrare som både ett hot och ett ekonomiskt, socialt och kulturellt problem för gruppen vi. 
 Dessa diskurser sprids av både politiker i nyckelpositioner och andra debattörer som genom sin frekventa tillgång till medier gör sina ideologiska budskap kända. 
 Denna ojämlika tillgång till medialt utrymme leder också till, som författaren till denna rapport påpekar, exkludering av röster från personer med invandrarbakgrund. De lyser med sin frånvaro i viktiga positioner som toppolitiker och inflytelserika journalister. Om personer med invandrarbakgrund syns i valrörelserna framställs de oftast som intervjuobjekt. Men även, som författaren till denna rapport påpekar, när enstaka invandrade personer framträder i centrala roller betyder det inte nödvändigtvis något för innehållet i det budskap de kommer att framföra. En viktig fråga för den kommande valrörelsen är dock den sociala och substantiella representativiteten av andrafierade grupper, det vill säga, representativiteten av röster mot rasism, diskriminering och exkludering i valrörelsen. 
 Dudley rapport är ett viktigt bidrag till debatten om den diskursiva rasism och diskriminering som dominerar många euro- peiska länders valrörelse. Hon menar att ett medvetet ickediskri- minerande ställningstagande i den politiska debatten handlar om politiskt mod i en tid då rasism och diskriminering är utbredda i Europa och partier kan lockas av möjligheten att vinna vissa väljare genom en retorik som pekar ut invandrare som en problematisk grupp på vilken hårdare krav bör ställas. 
  
 Masoud Kamali 
  
 Adrián Groglopo 
  
 Särskild utredare 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Lopez 
  
 Savage 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser .................. 
  
 9 
  
 Diskriminering .................................................................................. 
  
 11 
  
 Forskningsfrågor och material ......................................................... 
  
 14 
  
 Analysram.......................................................................................... 
  
 18 
  
 2 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men 
  
 flyktingfientlighet i periferin ........................................ 
  
 41 
  
 Skuggan från Sjöbo ........................................................................... 
  
 41 
  
 Frågor i valrörelsen 1988 .................................................................. 
  
 42 
  
 Kategorisering ................................................................................... 
  
 44 
  
 Distansering....................................................................................... 
  
 45 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ........................................................ 
  
 46 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ......................................... 
  
 48 
  
 Vi och dom ................................................................................. 
  
 49 
  
 Diskursiv diskriminering i valrörelsen 1988? .................................. 
  
 51 
  
 Sammanfattning 1988........................................................................ 
  
 56 
  
 3 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen 
  
 av flyktingar som hot .................................................. 
  
 59 
  
 Rasism och flyktingmotstånd i flera tappningar ............................. 
  
 59 
  
 Greven och betjänten........................................................................ 
  
 60 
  
 Frågor i valrörelsen 1991 .................................................................. 
  
 64 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2006:52 
  
 Kategorisering.................................................................................... 
  
 65 
  
 Distansering ....................................................................................... 
  
 66 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ........................................................ 
  
 67 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ......................................... 
  
 71 
  
 Vi och dom.................................................................................. 
  
 72 
  
 Diskriminering i valrörelsen 1991?................................................... 
  
 75 
  
 Reaktioner på Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik ...... 
  
 80 
  
 Sammanfattning 1991........................................................................ 
  
 84 
  
 4 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många .................... 
  
 89 
  
 Hets mot flyktingar och invandrare, hårdnande politik ................. 
  
 89 
  
 Greven och betjänten snubblar för sista gången.............................. 
  
 92 
  
 Frågor i valrörelsen 1994................................................................... 
  
 93 
  
 Kategorisering.................................................................................... 
  
 95 
  
 Distansering ....................................................................................... 
  
 97 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ........................................................ 
  
 98 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ....................................... 
  
 103 
  
 Vi och dom................................................................................ 
  
 104 
  
 Diskriminering i valrörelsen 1994?................................................. 
  
 106 
  
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik .... 
  
 112 
  
 Sammanfattning 1994...................................................................... 
  
 116 
  
 5 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna .119 
  
 Tystnad om flyktingpolitiken......................................................... 
  
 119 
  
 Frågor i valrörelsen 1998................................................................. 
  
 121 
  
 Kategorisering.................................................................................. 
  
 122 
  
 Distansering ..................................................................................... 
  
 123 
  
 6 
  
 SOU 2006:52 
  
 Innehåll 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ...................................................... 
  
 125 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ....................................... 
  
 127 
  
 Vi och dom ............................................................................... 
  
 128 
  
 Diskriminering i valrörelsen 1998? ................................................ 
  
 128 
  
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik.... 
  
 131 
  
 Sammanfattning 1998...................................................................... 
  
 131 
  
 6 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus..................... 
  
 133 
  
 Frågor i valrörelsen 2002 ................................................................ 
  
 133 
  
 Kategorisering ................................................................................. 
  
 135 
  
 Distansering..................................................................................... 
  
 136 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ...................................................... 
  
 138 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ....................................... 
  
 140 
  
 Vi och dom ............................................................................... 
  
 142 
  
 Diskriminering i valrörelsen 2002? ................................................ 
  
 142 
  
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik.... 
  
 154 
  
 Sammanfattning 2002...................................................................... 
  
 154 
  
 7 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den 
  
 kan motverkas.......................................................... 
  
 157 
  
 Invandrare och flyktingar i fem valrörelser................................ 
  
 158 
  
 Kategorisering ................................................................................. 
  
 160 
  
 Distansering..................................................................................... 
  
 161 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken ...................................................... 
  
 162 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism ....................................... 
  
 163 
  
 Vi och dom ............................................................................... 
  
 164 
  
 Diskursiv diskriminering i fem valrörelser .................................... 
  
 168 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiva utgångspunkter ............................................................. 
  
 178 
  
 Strukturell diskriminering i fem valrörelser................................... 
  
 182 
  
 Ny Demokratis roll ......................................................................... 
  
 184 
  
 Hur kan man motverka diskursiv diskriminering i valrörelser? ...186 
  
 Demokrati på svenska?.................................................................... 
  
 196 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 199 
  
 Bilaga ............................................................................. 
  
 205 
  
 Analysfrågor valmanifest/valplattformar/debattartiklar/annat 
  
 skriftligt material .................................................................... 
  
 205 
  
 Analysfrågor  
 TV-material ............................................................... 
  
 206 
  
 8 
  
 1 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 1 
  
 I en lokal valbroschyr från Sundsvall inför de samtidiga svenska  
 riksdags-, 
  kommunal- och landstingsvalen 2002 kunde man under rubriken Trygghet  Integration läsa vad några boende i Sundsvall med omnejd ansåg vara Trygghet för mig: 
  att kunna transportera sig från en plats till en annan utan att känna mig otrygg, samt att känna mig trygg i mitt hem. För att skapa en trygg miljö i stadskärnan anser jag att man ska fortsätta arbetet med Vuxna på stan och det krävs ett engagemang från alla invånare. Fler vuxna i city och fler poliser – även för ett brottsförebyggande arbete. Ett Ungdomens Hus behövs i stadskärnan. 
 Jag tror också att för att kunna integrera invandrare med svenskar på ett bra sätt måste vi ge en bra start och ett bra omhändertagande till alla invandrare när de kommer till landet. 
 (Sagt av  
 55-årig 
  internationell marknadsförare) 
 För en annan person innebar trygghet: 
 att ha ett arbete att gå till, familj och vänner att umgås med och en social sfär. Ett utbud för ungdomar är viktigt – en miljö där de känner sig trygga och jämlika, Fritidsgårdar som kan erbjuda det ungdomar vill ha. () 
 För en lyckad integration måste vi tala om för invandrare vad som gäller här i Sverige. 
  
 (43-årig 
  fritidsledare) 
 För ytterligare en  
 Sundsvalls-bo 
  var trygghet: 
 att få känna mig trygg i mitt hem, i stadskärnan och på andra platser, men också att få rätt att påverka min egen situation, och ha rätt att få erkännande för mina egna personliga åsikter och planer. () 
 Att integrera invandrare med svenskar innebär inte bara svenskunder- visning, utan även att invandrare får möjlighet att träffa svenskar i var- 
  
 1  
 Jag vill tacka Adrián Groglopo och Lopez för synpunkter på rapportmanuset. 
 9 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 dagliga situationer och att svenska människor har en förståelse för hur det är att komma till ett nytt land. 
  
 (58-årig 
  psykolog) 
 I broschyren kopplades – dels genom rubriken Trygghet  integ- ration, dels genom det  
 Sundsvalls-borna 
  sade – två problem sam- man: vad som skapar trygghet eller otrygghet och hur den grupp som kallas invandare ska integreras. För två av personerna fanns hoten mot tryggheten uppenbarligen bland annat i stadskär- nan och på offentlig plats. Trygghet måste skapas på gator och torg och invandrare måste integreras. Men vad har dessa två fråge- komplex med varandra att göra? Varför kopplades de samman med ett ? 
 Jag tror associationen är klar för dem som följt svensk offentlig debatt de senaste åren. Ett budskap har varit att integrationen av invandrare med svenskar, som  
 Sundsvalls-borna 
  uttryckte det, misslyckats. Vissa invandrare har inte förstått vad som gäller här i Sverige. Följaktligen är ointegrerade invandrare ett hot mot tryggheten. Inte minst kan ointegrerade invandrarungdomar skapa otrygghet i stadskärnor och på andra offentliga platser. 
 I broschyren skedde, vill jag hävda, en negativ särbehandling av dem som kallas invandrare 
 2  
 genom den systematiska kopplingen mellan problemet att integrera invandrare med svenskar och problemet otrygghet i Sundsvall. På detta sätt, och många andra som jag ska återkomma till, kan människor diskrimineras med språkets hjälp, i tal och text, vad jag i fortsättningen kallar diskur- siv diskriminering. 
 Negativ särbehandling kopplad till att man sorteras in i en viss grupp, är det jag här kallar diskriminering. Sådan negativ särbe- handling kan vara av många olika slag: människor kan sorteras bort ur anställningsprocessen för att de har fel namn, förföljas och bevakas av personalen på Konsum för att de har fel klädsel, eller bli stoppade i krogkön för att de har fel hudfärg. Men den kan alltså också göras med språkliga medel. Denna forskningsrapport handlar specifikt om diskursiv diskriminering, såsom i de inledande citaten, som riktas mot grupper som framställs som  
 icke-svenska. 
  
 Diskriminering kan ske institutionaliserat, som en del av veder- tagna sätt att handla i samhället, det som i Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering kallas för strukturell diskriminering. I denna studie inom utredningens ram undersöks 
  
 2  
 Och kanske även av dem som benämndes ungdomar. 
 10 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 strukturell diskriminering med språkliga medel inom den institu- tion som svenska valrörelser utgör. Det övergripande syftet är att kartlägga förekomsten av sådan diskriminering riktad mot männi- skor som uppfattas som icke etniskt svenska i de senaste fem val- rörelserna och att speciellt undersöka det kortlivade partiet Douglas roll för eventuell förekomst av diskriminering. 
 I detta inledande kapitel presenteras forskningsprojektets analys- ram i form av en genomgång av vissa centrala begrepp, av forsk- ningsfrågor, av det undersökta materialet och av tillvägagångssättet. 
 Diskriminering 
 Med diskriminering avses här alltså negativ särbehandling av män- niskor, kopplad till deras (tillskrivna) grupptillhörighet. Negativ särbehandling syftar på behandling som är på något sätt sämre än den som personer som räknas till den diskriminerande partens egen grupp, utsätts för. Att den negativa särbehandlingen är kopplad till grupptillhörighet betyder bland annat att begreppet inte täcker mobbning, det vill säga förföljelse av någon som inte kan knytas till denna persons (föreställda) grupptillhörighet. Med tillskriven grupptillhörighet avses att den negativa särbehandlingen kan drabba människor utan att de själva känner någon samhörighet med andra som av den diskriminerande parten räknas till samma grupp: man kan till exempel utsättas för antisemitism oavsett om man betraktar sig själv som jude eller inte. 
 Diskriminering kan vara en medveten handling men också utgö- ras av sociala praktiker, det vill säga handlingsmönster hos sam- verkande människor, där en grupp systematiskt utsätts för negativ särbehandling utan att individer behöver uppfatta att de behandlar andra sämre. 
 Diskursiv diskriminering är normalt en aspekt av diskriminering som en vidare social praktik. Studien tar avstamp i talhandlingsteo- rin. Enligt denna tar man fasta på att den som yttrar eller skriver något handlar; enligt lingvisten Allison kända bok gäller analy- sen How To Do Things With Words (1975). Genom olika slags tal- handlingar kan man till exempel fråga, beordra, beskriva, skämta eller smickra. Det är vissa sorters talhandlingar, vissa saker vi gör med ord, som återkommer vid diskursiv diskriminering. Det hand- lar bland annat om att benämna eller referera till, eller att avstå från att referera till grupper av människor. Vidare handlar det om att 
 11 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 beskriva människor, tillskriva dem egenskaper. Det handlar även om att argumentera, ge skäl för önskvärdheten av vissa handlings- alternativ. 
 Hur vi talar och skriver följer mönster, liksom annan social praktik. Min tolkning av  
 Sundsvalls-broschyren 
  är att anledningen till att ointegrerade invandrare och trygghetsproblem kunde föras samman på detta sätt var att dessa ämnen redan för många uppfattades som associerade. Detta därför att det finns ett mönster i den offentliga debatten enligt vilket svenskar och invandrare ofta framställs som olika sorter och invandrarsorten, speciellt den ointegrerade, förknippas med allehanda problem, bland annat brottslighet (Brune, 1998; Dahlstedt, 2000; Ericsson, Gomez  Ristilammi, 2002, samt Wilson, 2001 är studier som visar hur invandrare förknippats med problem). Detta sätt att offentligt tala om fenomenen är en integrerad del av andra sociala praktiker, såsom de ovan nämnda där människor på grund av sin (tänkta) grupptillhörighet sorteras ut på mer fysiska sätt, för att övervakas eller hållas borta från en restaurang eller en arbetsplats. Sådana praktiker, både de språkliga och andra, kan kallas för strukturell diskriminering. Enligt kommittédirektiven (Dir. 2004:54) ska strukturell diskriminering förstås som regler, normer, rutiner, vedertagna förhållningssätt och beteenden i institutioner och andra samhällsstrukturer som utgör hinder för att i praktiken uppnå lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk eller religiös tillhörig- het. Den strukturella diskrimineringen kan alltså vara en integre- rad del såväl i institutioner av det slag som finns inom exempelvis den politiska sfären (partier, statliga verk, Sveriges riksdag) som i vedertagna beteenden i mindre reglerade sammanhang: hur man umgås i fikarummet på arbetsplatsen eller hur man i allmänhet age- rar som kund i snabbköpet. I alla sådana sammanhang kan det man gör med språkets hjälp, till exempel delar in människor i olika sor- ter, på viktiga sätt påverka det man gör för övrigt. 
 Struktur är med andra ord ett nyckelbegrepp, vilket, har det hävdats, är ett i samhällsvetenskapen underteoretiserat begrepp (Sewell 1992). Här används ett begrepp som bygger på Barnes (Ibid.), i sin tur inspirerat av Calderon förståelse av struktur som både hindrande och möjliggörande för individer. Sewell föreslår ett tudelat begrepp enligt vilket strukturer består av Miller och resources. Schemana är olika sätt som tillvaron för- stås, kategoriseras och värderas på, liksom normer för hur grupper av människor bör bete sig i olika sammanhang. Mänskliga språk 
 12 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 kan exempelvis förstås som scheman (grammatiska regler, ord och så vidare) som tillåter människor att vid bestämda tidpunkter uttala eller skriva sådant som kan begripas av andra. Resurserna är allt som människor kan utnyttja för att handla i enlighet med dessa scheman, det vill säga olika scheman skapar olika resurser. Men resurserna inverkar också på schemana. 
 Scheman i diskriminerande strukturer består av vissa sätt att kategorisera och värdera människor, samt föreställningar om vad som är en adekvat behandling av dem som anses avvika från den egna gruppen. Sådana scheman kan exempelvis göra det till en resurs att tillhöra eller likna majoritetsbefolkningen. I enlighet med dessa scheman kan personer ur majoritetsbefolkningen utnyttja den resurs som tillhörigheten till majoritetsgruppen utgör för att nå sina syften. Men för att en sådan tillhörighet ska fortsätta att utgöra en resurs måste de diskriminerande schemana upprätthållas. Om det inte är tillräckligt vanligt att tillhörigheten utnyttjas som en resurs kommer småningom schemat att förlora sin styrande effekt. 
 Enligt rasistiska och etniskt diskriminerande scheman är egen- skaper som kulturell tillhörighet och fenotyp viktiga indelnings- grunder av människor som kan användas för att hierarkisera grup- per och som också kan motivera olika behandling. Fullskalig biolo- gisk eller kulturell rasism, enligt vilken olika grupper av människor faktiskt är olika mycket värda och inte bör ha samma rättigheter, är inte något dominerande schema i dagens Sverige. Men brottstycken av sådana scheman delas av många, till exempel föreställningen att en kategoriseringsgrund som kan kallas  
 svensk/icke-svensk 
  är legi- tim och viktig och att svenska värderingar och handlingssätt tende- rar att vara överlägsna  
 icke-svenska, 
  till exempel genom att de betraktas som moderna och rationella i förhållande till värderingar och handlingssätt i andra delar av världen (Mattsson, 2005: 151). 
 Schemana kommer till manifest uttryck i gruppers eller enskildas handlande, vilka alltså kan vara talhandlingar eller handlingar av andra slag. Det är här resurserna kommer in. Diskriminerande strukturer kan ta sig uttryck till exempel i att människor som tänks ha vissa egenskaper (en viss hudfärg, en brytning, en viss sorts uppväxt, ett bestämt sätt att klä sig eller vissa värderingar) regel- mässigt behandlas sämre. Detta kommer också till uttryck i enskil- das handlande. De nämnda exemplen på negativ särbehandling illu- strerar detta. Enligt ett schema som delas av vissa affärsanställda (och andra) tenderar kvinnor med långa och vida kjolar av viss typ 
 13 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 att gömma varor under dem i stället för att betala för varorna. Detta aktualiserar ett handlingssätt där de affärsanställda utnyttjar sin resurs att vara varornas legitima bevakare genom att följa efter och iaktta kvinnorna ifråga. Vid anställningsproceduren aktualise- ras ett schema, enligt vilket personer med vissa namn troligen är olämpliga för jobbet, av dem som besitter resursen att kunna välja vilka som ska anställas. I krogkön aktualiseras vaktens juridiska rättigheter och fysiska resurser tillsammans med ett allmänt före- kommande schema som utgörs av en norm för vilken sorts utse- ende som är lämpligt på krogen, och han eller hon utför en diskri- minerande handling. 
 Strukturell diskursiv diskriminering i valrörelser förekommer i den mån diskriminerande scheman förenas med resurser på ett sådant sätt att diskrimineringen kommer till uttryck i text, tal eller bilder producerade som en del av valrörelsen. De resurser som är aktuella är tillgången till medier för att sprida ett visst budskap, må det vara möjlighet att publicera sig på inflytelserika tidningars debattsidor, den lätthet med vilken man drar till sig TV:s nyhets- rapportering, personer som kan stå i valstugor, eller möjlighet köpa sig bra design på affischer. När  
 Sundsvalls-broschyren 
  sattes sam- man kombinerades ett schema gällande invandrare, svenskar, integ- rationsbrist och otrygghet på gator och torg med möjligheten att bestämma över innehållet i en valbroschyr. 
 Forskningsfrågor och material 
 Studiens övergripande syfte är dels att kartlägga diskursiv diskri- minering i de senaste fem valrörelserna, dels att analysera betydel- sen för sådan diskriminering av ett högerpopulistiskt och så kallat främlingsfientligt parti, Ny Demokrati. Följande frågor ställs. 
  
 1. 
  
 I vilken form och omfattning förekom diskursiv diskriminering av grupper som uppfattades som etniskt  
  
 icke-svenska 
  i valrörel- serna 1988, 1991, 1994, 1998 och 2002? 
  
 2. 
  
 På vilket sätt påverkade Douglas deltagande i valrörel- serna 1991 och 1994 innehållet i övriga partiers propaganda i dessa båda valrörelser? 
  
 3. 
  
 Förutsatt att en påverkan av Ny Demokrati kan spåras, kvar- stod den i valrörelserna 1998 och 2002? 
  
 14 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 4. 
  
 Baserat på undersökningsresultaten, vilka rekommendationer kan ges för att motverka framtida diskursiv diskriminering i valrörelser och mer allmänt? 
  
 Den första frågan är av kartläggande och jämförande natur. Den gäller form och omfattning av eventuell diskursiv diskriminering av grupper som har invandrat eller förknippas med invandring, som exempelvis muslimer eller andra religiösa grupper då de omtalas i sammanhang som har med invandring att göra, eller asylsökande. Den besvaras bland annat med hjälp av en typologi för diskursiv diskriminering som presenteras i det följande. Den form som åsyftas gäller vilket slags diskursiv diskriminering enligt typologin (om någon) som förekommer i materialet. Omfattningen förstås på ett grovt kvantifierande sätt. Den andra och tredje frågan rör kausalsamband och undersökningen liksom svaren blir av annan karaktär. I fokus för undersökningen står diskriminerande scheman som aktualiseras i det undersökta valmaterialet. Möjlighet att fram- ställa, bestämma innehållet i och sprida valmaterialet och dess bud- skap är de viktiga resurserna här, men det görs ingen systematisk studie av kontrollen över dessa resurser. Däremot förs vissa reso- nemang om resursernas betydelse i slutkapitlet. 
 Materialet 
 Det material som analyseras består av ett urval av olika slags texter och bilder från valrörelserna 1988, 1991, 1994, 1998 och 2002. Materialet gäller huvudsakligen riksdagsvalet även om det inte alltid gått att skilja sådant material från det som var avsett för kommu- nal- och landstingsvalen. Ofta var materialet förmodligen tänkt att fungera i alla tre sammanhangen. 
 De delar av materialet som analyserats är de som behandlat olika frågor som knutits till flyktingar, invandrare eller människor som bor eller kan tänkas komma att bo i Sverige men som inte uppfattas som (ursprungligen) svenska. Dessa delar av materialet har i all- mänhet varit lätta att urskilja eftersom det sedan länge i Sverige finns ett, eller flera sammankopplade, politikområden där dessa grupper står i fokus. Flyktingar och personer som invandrat till Sverige av andra skäl kopplas regelbundet samman i materialet. Många skrifter har hetat sådant som En generösare invandrar- och flyktingpolitik (fp 1988), En fråga om människovärde. Vänsterparti- 
 15 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 ets Flykting- och Invandrarpolitik (1991) eller Invandrare och flyk- tingar (faktablad, s 1994). I det senaste valet diskuterades de perso- ner det gäller i första hand inom ramen för det som benämns integ- rationspolitik och skrifter med namn som Det mångkulturella sam- hället. Integrationspolitisk rapport (mp) och Integration (valblad, m) producerades. 
 Materialet är offentligt, det vill säga i princip tillgängligt för alla som vill ta del av det. I sammanhanget kan man urskilja två huvud- producenter av texter 
 3 
 : partierna själva och medierna. Vidare har jag skiljt mellan centralt och perifert material. Det centrala materialet är det vars innehåll sannolikt fått stor spridning, som  
 TV-inslag 
  och valmanifest. Anledningen till att jag i delar av redovisningen skiljer mellan det centrala och det perifera materialet är att det speglar både en skillnad i vad partierna satsat på att föra ut och vad som faktiskt gått ut till många väljare. Det är med andra ord en skillnad både mellan hur viktigt olika delar av budskapet har ansetts vara av partierna och hur stort inflytande de kan ha haft. 
 För samtliga riksdagspartier (de som antingen satt i riksdagen vid valet ifråga eller som kom in i den som resultat av valrörelsen 
 4 
 ) ingår valmanifest,  
 -plattformar 
  eller motsvarande från alla åren. Undantaget är Ny Demokrati som inte hade någon speciell val- plattform utan i stället ett partiprogram som diskuterades i medi- erna. Dessutom ingår alla valaffischer som återfunnits i Kungliga Bibliotekets speciella affischarkiv. 
 5  
 I de fall partierna hade produce- rat speciella program eller plattformar i invandrings- eller flykting- politiska frågor under valåren ingår dessa. 
 6  
 Foldrar och flygblad som rör invandrings- och flyktingfrågor som återfunnits i arkiven har också medtagits. Ett mindre antal texter utgörs av inlägg av partiföreträdare på DN Debatt i Dagens Nyheter, den tidningsde- battplats som har det största mediala genomslaget i Sverige. 
 7  
 Dess- 
  
 3 
  
 Textbegreppet används i rapporten i en vid betydelse, i likhet med i semiotiska studier, där texter kan vara olika typer av meningsbärande teckensystem. Därmed är också exempelvis en  
  
 TV-debatt 
  en text. 
  
 4 
  
 Dessutom ingår material från kristdemokraterna 1988 som då inte satt i riksdagen och inte heller fick riksdagsmandat förrän 1991, eftersom TV valt att intervjua partiets ledare Bauer inför valet 1988. 
  
 5 
  
 Affischmaterialet är omfattande men inte komplett. Valaffischerna från 2002 fanns ännu inte tillgängliga i arkivet. Här ingår även lokala affischer. 
  
 6 
  
 Det har inte alltid gått att avgöra i vilken mån dessa figurerat i valrörelsen. 
  
 7 
  
 För åren 1988 och 1991 gicks tidningens debattsida under perioden 1 augusti till valet igenom manuellt, för åren 1994, 1998 och 2002 sökte jag i databasen PressText på DN Debatt under samma period på följande sökord: antisemit*, arab*, diskriminer*, flykting*, invandr*, islam*, jude*, judisk*, muslim* och rasis*. 1998 och 2002 sökte jag därutöver på integr*, 2002 dessutom på heders*. 
  
 16 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 utom ingår valhandböcker och liknande material riktat till partier- nas valarbetare. 
 Medierna ses som med partierna samverkande textproducenter i de  
 TV-program 
  som analyserats. Dessa är de partiledarutfrågningar och slutdebatter mellan partiledarna som sänts av Ortega i alla valrö- relserna samt de dueller mellan statsministern och det största op- positionspartiets ledare som sänts inför de tre senaste valen. Här har jag i vissa resonemang skiljt mellan frågor som förts in av TV- mediet, i huvudsak de frågor dessa valt att ställa till partiledarna i utfrågningarna, och de frågor som partiledarna fört in spontant. De senare förekommer i debatterna, där partiledarna inte får några frå- gor av journalisterna (med undantag av 2002). 
 Det finns en viktig offentlig materialtyp som förmedlat delar av valdiskursen, nämligen nyhetsinslag i TV och tidningar från valrö- relsen. Det hade varit en fördel om även detta kunnat analyseras men tiden har inte räckt till. Under de senare valrörelserna har ju Internet blivit ett allt viktigare medium. Samtidigt är det inte tro- ligt att partiernas material där nått ut på det sätt som TV gjort. Jag bedömer att det analyserade materialet väl täcker de väsentliga delarna av den offentliga delen av valrörelserna. 
 8  
 Dessutom förhål- ler sig textinnehållet ofta till en vidare offentlig diskussion på sätt som ger information om denna. Om ett parti till exempel i sitt val- material argumenterar mot ett visst förhållningssätt som inte före- träds i materialet från något annat parti, är det troligt att man vän- der sig mot åsikter som förts fram i andra sammanhang än valrörel- sen. Nedanstående tabell visar det analyserade materialet. I nästa avsnitt redogörs för hur det har analyserats. 
  
 8  
 Materialet är troligen inte fullständigt komplett vad gäller alla materialtyper. Jag har använt mig av Oconnell, Kungliga Bibliotekets okatalogiserade samlingar, Arbetarrörelsens Arkiv och Bibliotek, samt Riksarkivet. Dessutom har jag kontaktat alla partier och letat igenom deras hemsidor. Största delen av materialet från 2002 skrevs ut direkt från hemsidorna under valkampanjen. Även före detta partimedlemmar i Ny Demokrati har kontaktats. Det har inte alltid gått att få besked om det producerats något speciellt program om invandrings- eller flyktingfrågor ett bestämt år. Jag har dock svårt att se hur materialet skulle ha kunnat göras mer komplett. I sammanhanget vill jag tacka Sparks som i samband med ett tidigare forskningsprojekt tog fram en del av det material som analyserats i denna rapport. 
 17 
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser SOU 2006:52 
 Tabell 1.1 Översikt över det analyserade materialet 
 9 
  
 Partierna för in frågor 
  
 Medierna för in frågor 
  
 Centralt i 
  
 valmanifest,  
 -plattformar 
  etc. 
  
 partiledarutfrågningar i TV 
  
 valrörelsen 
  
 dueller mln statsministern och opposi- 
  
 (specialprogram i flykting- och 
  
 tionsledaren i TV 1994 och 1998 
  
 invandrarfrågor) 
 11 
  
 slutdebatter i TV  
 1988–1998 
  
 Duellen 2002 
  
 inlägg på DN Debatt av partiföreträdare 
  
 slutdebatten i TV 2002 
  
 (specialprogram i flykting- och invand- 
  
 rarfrågor) 
 10 
  
 Jackson i 
  
 specialprogram i flykting- och 
  
 valrörelsen 
  
 invandrarfrågor 
  
 foldrar mm om flykting- och 
  
 invandrarfrågor 
  
 valhandböcker 
  
 Analysram 
 För att analysera förekomsten av diskriminering i valmaterialet används en analysram bestående av olika delar. På den mest över- gripande nivån analyserar jag hur människor kategoriseras, hur och i vilken mån de distanseras (se nedan), samt om grupper diskri- mineras enligt den typologi för diskursiv diskriminering som omnämnts. Detta sätt att analysera kategorisering, distansering och diskursiv diskriminering är avsett att också kunna användas för andra sammanhang, där andra grupper än dessa drabbas. I genom- gången nedan redogörs för typologin och för hur dess olika begrepp operationaliserats i just detta material med hjälp av ett spe- cifikt analysschema. 
 Jag har också använt några sorteringsinstrument som är specifikt kopplade till detta material. De utgörs av olika perspektiv på de 
  
 9 
  
 Sammantaget bestod det analyserade materialet av ca 55 timmar  
  
 TV-utfrågningar 
  och - debatt, 38 valplattformar, valmanifest eller valprogram, 18 lite längre specialprogram eller rapporter i  
 invandrings-, 
  invandrar- och flyktingfrågor, 14 foldrar, pamfletter, valblad och dylikt om sådana frågor, 21 valhandböcker och liknande riktade i första hand till de egna valarbetarna, samt 17 inlägg på DN Debatt. Jag har gått igenom knappt 500 affischer från valrörelserna  
 1988–1998. 
  Ytterligare ett oräknat antal kampanjtidningar, flygblad, broschyrer, strategidokument inför valrörelsen med mera har skummats i genomgången av arkivmaterial. 
  
 10 
  
 Vid de tillfällen partierna lyfter fram dessa program i valrörelsen genom att t.ex. presentera dem på DN Debatt har de räknats som centrala. 
  
 11 
  
 Vid de tillfällen  
  
 TV-journalisterna 
  specifikt hänvisar till innehållet i ett sådant program. 
 18 
 SOU 2006:52 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
 frågor som är aktuella i materialet. Även för dem och för hur de operationaliserats med hjälp av analysschemat redogörs nedan. 
 Analysschemat, som återfinns i bilagan, i olika versioner för olika materialgenrer, har använts för en första strukturering av materialet. Därefter har en mer tolkande analys skett. Exempelvis anger analysschemat att alla beskrivningar av, tillskrivanden av egenskaper till eller påståenden om regelmässigt beteende av dem som benämns svenskar, invandrare, flyktingar etcetera ska noteras. Därefter har jag i det mer tolkande steget gått igenom dessa noter- ingar för att avgöra i vilken mån de kan anses nedvärderande gent- emot de  
 icke-svenska 
  grupperna. 
 Jag inleder med en redogörelse för hur kategorisering och distansering studerats. 
 Kategorisering och distansering 
 All diskursiv diskriminering förutsätter att kategorier används för att gruppera människor. Vidare förutsätts att vi och de placeras i skilda kategorier. Vilka grupper vi själva räknar oss till varierar med sammanhanget. Mellan olika grupper pågår ofta processer av det jag kallar distansering, när människor, som ser sig som tillhö- riga samma grupp, bygger upp en psykologisk distans till dem de uppfattar som andra. 
 Distansering är relativ. Det första steget skulle kunna sägas vara att över huvud taget urskilja de andra, de som är  
 icke-vi. 
  Vid en låg grad av distansering uppfattas dessa  
 icke-vi 
  som ganska lika oss, ganska nära. Vid starkare distansering uppfattas de som annorlunda oss på viktiga punkter. Grunden för distansering är att olikheter mellan oss och dem utpekas, konstrueras eller ges betydelse. Flera författare har sökt fånga betydelsen av detta skillnadgörande, till exempel Blommaert  Verschueren (1998) med begreppet abnormalisation och Essed (1991) med uttrycket overemphasis of difference. 
 Distansering kan ta sig olika språkliga uttryck, uttryckas med olika typer av språkhandlingar. En är genom benämning. Ju vikti- gare och ju mer karaktäristiska för sina bärare de egenskaper som ligger till grund för kategoriseringen synes vara, desto djupare rotad i språk och tanke tenderar kategorin att vara. Ju djupare en kategori är rotad i språk och tänkande, desto mer står de som sor- teras in i den ut som annorlunda oss. Ett tecken på att en kate- 
 19 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 gori är djupt rotad i språk och tanke är att den har en fast benäm- ning. Mest rotad förefaller kategorin vara när den namnges med ett substantiv (invandrare). Varje gång dessa kategorinamn används om en grupp man inte själv anser sig tillhöra, påpekas att de som sorteras in i kategorin avviker från oss på bestämda sätt: exem- pelvis genom det som gör en till invandrare. Om motsvarande sor- tering sker med uttryck som inte är lika fasta i språket, till exempel en person som invandrat till Sverige förefaller oss inte invand- rarskapet lika fast klistrat vid personen: vi blir lättare medvetna om att personen ifråga också kan sorteras in i en rad andra katego- rier som har med helt andra egenskaper att göra. Även språkhand- lingen att beskriva kan fungera distanserande då beskrivningarna utpekar skillnad och olikhet. 
 Distansering är relaterad till kontexten: den förfrämligande ver- kan inträffar när påpekandet av skillnader tycks omotiverat i sam- manhanget. Uttrycket invandrare i sammanhang där in- och utvandring är temat fungerar ofta inte distanserande. När däremot en person, som inte själv räknar sig till denna grupp, berättar att hon pratade med en invandrare i affären är det förmodligen ett utslag av distansering och har distanserande verkan. 
 Den mänskliga hjärnan kategoriserar ständigt, vilket är nödvän- digt för att göra reda för omvärldens intryck (se t.ex. Lakoff 1987). Distansering i bemärkelsen att vi skapar större eller mindre psyko- logisk distans till dem vi uppfattar tillhöra andra grupper än vi själva är troligen också något oundvikligt i mänskliga samhällen. Varken kategorisering av människor eller distansering gentemot dem måste vara problematiskt och dessa kognitiva företeelser ingår i alla möjliga processer, utöver diskrimineringsprocesser. Då vi åker tåg kategoriserar vi vissa människor vi träffar som medresenärer och andra som tågpersonal utan att detta behöver medföra några problem i relationen mellan oss och någon av de andra på tåget. Vi kanske känner en viss distans till äldre släktingar som vi inte känner till jämnåriga kusiner utan att detta innebär att vi hyser negativa känslor för de äldre. Att människor kategoriseras och distanseras är alltså inte tillräckligt för att hävda att de också diskrimineras. Där- emot är kategorisering en nödvändig förutsättning för diskursiv dis- kriminering. Distansering är möjligen också alltid närvarande i dis- krimineringsprocesser: ju mer annorlunda och främmande vi gör de andra, desto enklare att motivera för oss själva och varandra att de också bör behandlas annorlunda. Att de framställs som annorlunda måste dock inte betyda att de framställs som sämre än 
 20 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 vi. Det finns även hjältekategorier som avviker från oss genom överlägsna egenskaper. I det läget blir distanseringen förmodligen inte kopplad till diskriminering. Av dessa skäl särskiljer jag katego- risering och distansering från det jag kallar diskursiv diskriminering men alla dessa fenomen studeras i materialet eftersom diskursiv diskriminering förutsätter kategorisering och troligen nästan alltid är förknippad med relativt hög grad av distansering. 
 I denna studie har jag genomgående noterat hur människor har kategoriserats på etnisk grund (till exempel med uttryck som svensk, kurd eller turkisk kvinna), på grunder som har att göra med invandring och flyktingskap (till exempel kvotflykting, asylsökande eller invandrare) eller på religiös grund då detta kommit upp i de sammanhang när invandrings- eller flyktingfrågor diskuterats (muslim). (Se analysschemanas fråga 2a respektive 6a i bilagan 
 12 
 .) Benämningarna invandrare, flykting och svensk har i denna och andra studier framstått som de mest centrala för att göra åtskillnad mellan de svenska och  
 icke-svenska, 
  även om ytterligare några benämningar, bland dem person med utländsk bakgrund hade börjat användas framför allt i valrörelsen 2002. Därför har jag i den vidare analysen ställt frågor rörande hur just dessa kategorier avgränsas från varandra. Kan man till exempel vara både svensk och invandrare eller ses dessa kategorier som ömsesidigt uteslutande? Anledningen till att jag i nästan alla sam- manhang satt benämningarna invandrare och svensk inom citationstecken är att de, som många påpekat, är djupt problema- tiska. Benämningen invandrare och framför allt dess frekventa användning har kritiserats i medierna såväl som i akademiska sam- manhang (Banakar, 1993; Mattsson, 2001 och många andra) och av myndigheter och regering (t.ex. proposition 1997/98:16, Ds 1999:48, Ds 2000:43). Kritiken har bland annat gällt det oklara i vad termen syftar på (vem är invandrare?), det underliga i en kategori som klumpar ihop en mycket heterogen grupp människor som kan ha lika lite gemensamt med varandra som med människor kategori- serade som svenskar , samt att benämningen bidrar till att utesluta en stor grupp människor i Sverige från en nationell gemenskap. 
 Vad gäller distansering har jag dels noterat om grupper tenderar benämnas med substantiv (fråga 2a respektive 6a i analyssche- mana), dels har i analysschemat ingått frågor om eventuellt skill- nadgörande mellan svenskar och invandrare eller flyktingar. 
  
 12  
 Schemat finns i två versioner för olika materialtyper. I denna redogörelse nämns schemat för det skriftliga materialet först och därefter schemat för  
 TV-materialet. 
  
 21 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 Tillskrivs grupperna speciella egenskaper eller beteenden (fråga 3 respektive 7)? Nämner eller beskriver man skillnader mellan grup- perna (fråga 4 respektive 8)? 
 Därmed övergår jag till den diskursiva diskrimineringens olika former. 
 Diskursiv diskriminering 
 Jag urskiljer fyra former av diskursiv diskriminering: exkludering, nedvärdering, objektifiering och förslag som pekar mot  
 icke-språk- 
  lig negativ särbehandling. Alla är olika former av negativ särbe- handling med språkliga medel. Typologin är framtagen på basis av empiriska studier av diskrimineringsprocesser riktade mot olika minoritetsgrupper, samt utifrån den teoretiska litteraturen. (Se Boréus, 2005; kommande för mera detaljerade redogörelser för typologin.) Den är avsedd att fungera för analys av diskursiv dis- kriminering i olika sammanhang och riktad mot olika grupper. Tabell 1.2. sammanfattar typologin, som sedan förklaras bit för bit i resten av detta avsnitt. 
 Tabell 1.2 Den diskursiva diskrimineringens former 
  
 Typ av diskursiv 
  
 Exempel på uttryck 
  
 Typisk talhandling 
  
 diskriminering 
  
 Exkludering 
 Nedvärdering 
 Objektifiering 
 Förslag som pekar mot  
 icke-språklig 
  negativ särbehandling 
 Exkludering av röster 
 Exkludering av adressater 
 Osynliggörande 
 Nedvärderande benämningar 
 Nedvärderande beskrivningar 
 Nedvärderande associationer 
 Människor diskuteras som om de vore verktyg, instrumentality 
 Människor diskuteras på andra sätt som om de vore ting, t.ex. som om de saknade känslor, behov och önskningar, denial of subjectivity 
 Uttalade förslag 
 Stöd för pågående negativ särbehandling, normalisering 
 Ingen 
 Ingen 
  
 Icke-benämning; 
  avstående från att referera till grupper 
 Benämning 
 Beskrivning, tillskrivande av egenskaper eller påståenden om beteende 
 Ingen; framför allt aktuellt som mönster i diskurs 
 Argumentation, beskrivning 
 Argumentation, beskrivning 
 Argumentation 
 Ingen 
 22 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 Exkludering 
 Begreppet social exkludering används på flera sätt i litteraturen och syftar på processer i vilka grupper av människor utestängs från ekonomiska resurser, utbildning, välfärdstjänster eller andra nyt- tigheter som en majoritet av en viss befolkning har tillgång till (Rodgers 1995). Exkludering i diskurs kan betraktas som en spe- ciell form av social utestängning, en utestängning i språkliga sam- manhang och med språkets hjälp. Grupper av människor kan stå i relation till en bestämd diskurs på åtminstone tre sätt. För det för- sta kan de vara de människor vars röster i hög eller låg grad formar diskursens ramar och uttalas eller ger eko i enskilda texter. För det andra kan de vara de tilltänkta adressaterna för texterna. För det tredje kan de refereras till, avbildas eller omnämnas i texter. I enlig- het med detta urskiljer jag tre grundformer av exkludering från dis- kursen. 
 Exkludering av röster inträffar när en grupp människor ute- stängs från diskussioner av vikt för dem. Röst står här metafo- riskt för åsikter som uttrycks i en text och har en tydlig källa. Sådan utestängning är en gradfråga. Vid total exkludering av röster är dessa helt frånvarande i diskursens manifestationer, det vill säga konkreta texter. Ett exempel är när åtgärder specifikt riktade mot invandrare diskuteras utan att det på något sätt redogörs för vad människor som kategoriseras på så sätt har att säga om åtgärderna ifråga. En maximal inkludering skulle betyda att en grupp deltar i debatten på egna villkor, det vill säga även i formulerandet av frågor att föra upp på agendan. Ett exempel är när en förening bildad på etnisk grund står bakom ett debattinlägg som rör en fråga av speci- ell vikt för dess medlemmar. Det viktigaste skälet till att exklude- ring av röster betraktas som negativ särbehandling är att vissa män- niskor inte får vara med om att formulera problem och lösningar som specifikt rör dem själva, vilket riskerar att ge negativa konse- kvenser för dem. 
 En undersökning av exkludering av röster låter sig inte lätt göras genom enbart analyser av valmaterialet. Dels är valmaterialets gen- rer inte, som till exempel genren nyhetsartikel i dagstidning, präg- lade av att röster enkelt kan härledas till personer eller grupper. Åsikter presenteras som partiets och utifrån materialet går det oftast inte att avgöra vilka olika röster som flutit in i denna för- menta partiåsikt. I vissa delar av materialet kan dock detta studeras, nämligen inläggen på DN Debatt, som ju har specifika avsändare 
 23 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 och  
 TV-materialet 
  där de aktuella rösterna tillhör bestämda report- rar och partiledare. 
 Exkluderingen kan alltså också ske genom att vissa grupper sor- teras bort som adressater för budskapet. Inte heller detta är lätt att studera i valmaterialsgenrerna som ofta har ett mycket öppet tilltal för att inte utesluta någon potentiell väljare. I vissa enskilda fall går det dock att se sådan exkludering, vilket jag då har noterat. 
 Den tredje formen av exkludering kallar jag osynliggörande. I detta fall utestängs inte uttryck för gruppers åsikter eller grupper som adressater, utan omnämnanden och representationer av grup- per eller av individer kategoriserade som tillhöriga bestämda grup- per. 
 Varför är då osynliggörande eller underrepresentation negativ särbehandling och varför är det negativt att uteslutas som adressat? Detta har inte uppenbara negativa konsekvenser som exkludering av röster. Medieforskare har dock hävdat att underrepresentation av grupper i massmedierna ofta är ett tecken på att dessa grupper tillskrivs ett lågt värde eller åtminstone anses ointressanta (jfr Tuchman 1978; Huerta 1989). Essed (1991: 193) tolkar utta- landen av svarta intervjupersoner i länder där vita utgör majo- ritetsbefolkningen. Ett intervjusvar som I cannot expect to turn on the television and see some recognition of us, or some obvious value for us, or something that shows us in a good light ser hon som ett tecken på att svarta inte räknas i ett samhälle dominerat av vita. Det som inte visas kan också vara det man vill gömma undan, det som ses som skamligt och dåligt. Det tycks även finnas ett starkt socialt och psykologiskt behov hos människor att bli bekräftade genom synlighet; att osynliggöras upplevs som starkt kränkande. Detsamma gäller att inte tilltalas. 
 Inte all synlighet är positiv. Invandrare som i massmedierna associeras med olika problem är ett exempel. Invandrare omtalas i denna rapports inledande citat men associeras samtidigt till sådant som skapar otrygghet, åtminstone om de inte integrerats med svenskar. Problemet här är att synliggörandet är ensidigt. Grup- pens vanliga och varierade erfarenheter och levnadsomständigheter är fortfarande osynliggjorda. 
 I valmaterialet har jag undersökt exkludering av röster på tre sätt. Det analyserade materialet kommer bland annat från tre mycket viktiga arenor för valkampanjen: TV:s partiledarutfråg- ningar och  
 –debatter 
  och DN Debatt. På TV:s debattarenor kan man uppträda i mer eller mindre centrala roller. I de analyserade 
 24 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 programmen är de utfrågade eller debatterande partiledarna (eller språkrören) och någon gång i debatterna andra partiföreträdare, samt de reportrar som ställer frågor eller leder debatterna, de mest centrala rollerna. Därför har jag för det första i  
 TV-materialet 
  Anderson vilka röster som får höras i dessa mest aktiva och centrala roller. För det andra har jag gjort samma notering för aktiva men mindre centrala roller i dessa program, nämligen personer (ibland kallade kända svenskar, ibland medlemmar i den utfrågade parti- ledarens parti, ibland okända personer som förmodligen tänkts representera vanliga väljare) som TV valt att föra in för att ställa frågor till partiledarna (fråga 10 i analysschemat för TV). Vad gäller DN Debatt som arena finns bara den viktiga rollen som debattarti- kelförfattare. För det tredje har jag därför noterat vilka som för- fattat de relevanta inläggen på DN Debatt. 
 Hur har då sorteringen gjorts, vilken grupp är i detta fall den relevanta för frågan om exkludering? Eftersom undersökningen handlar om eventuell diskriminering på etnisk grund är den rele- vanta gruppen, så som den aktuella offentliga diskussionen ser ut, personer som kategoriseras som invandrare. Ett annat möjligt val hade varit att undersöka eventuell exkludering av personer som enligt något mer objektivt kriterium, till exempel att man faktiskt hade invandrat till Sverige, var invandrare. Med att personer kate- goriseras som invandrare avser jag att de tenderar att automatiskt sorteras in i den kategorin av sin omgivning. Att bli sorterad så kan men måste inte sammanfalla med att man faktiskt har invandrat. Frågan gäller alltså här, i enlighet med definitionen av diskrimine- ring ovan, tillskriven grupptillhörighet. Man kan bli diskriminerad som invandrare även om man har vuxit upp i Sverige. Det kan också hända att man sällan sorteras in i invandrarkategorin även om man faktiskt har invandrat. Det senare torde i synnerhet gälla om man invandrat från vissa delar av världen, till exempel USA, Australien, Norge eller Nederländerna. 
 Begreppet invandrarkategoriserad person ligger nära rasifie- ringsbegreppet som utreds av Gomez (2005) i en av de första rap- porterna från Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Eftersom begreppet invandrare är så centralt för att förstå just den svenska debatten har jag valt termen invandrarka- tegoriserad för denna undersökning. 
 Hur har jag då avgjort vilka personer som är invandrarkategori- serade i materialet? Här finns vissa problem. För det första känner jag inte till några studier av enligt vilka kriterier människor i Sverige 
 25 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 under de senaste decennierna tenderat att kategorisera varandra som invandrare eller icke invandrare. För det andra skiljer sig kriterierna för en sådan sortering mellan olika kategoriserande per- soner. För det tredje har dessa kriterier kanske inte varit konstanta över tiden. Man kan exempelvis tänka sig att finska arbetskraftsin- vandrare på  
 1970-talet 
  ofta blev invandrarkategoriserade medan finnar som flyttar till Sverige i dag inte lika ofta blir det. 
 Det finns troligen en komplex uppsättning föränderliga kriterier som styr hur människor faktiskt kategoriseras. De mest centrala kriterier som används vid en automatisk sortering är i Sverige i dag torde vara talad svenska (med eller utan brytning), namn (uppfattas som svenskt eller inte) och utseende/fenotyp, i första hand hud- och hårfärg (invandrare tänks ha mörkare hår och/eller hudfärg än svenskar). Samtidigt är det säkerligen skillnad mellan olika brytningar och namn. En engelsk brytning bidrar förmodligen mer sällan till invandrarkategorisering än en turkisk. Ett finskt namn bidrar mindre ofta till sådan kategorisering än ett iranskt och så vidare. Slutligen bidrar säkert också andra kriterier, till exempel de som har med samhällstatus att göra. En person med samma bryt- ning, namn och utseende blir kanske lättare till en invandrare till- sammans med andra infödda föräldrar på ett föräldramöte än när hon föreläser för sina studenter på universitetet. 
 Trots dessa komplikationer har jag använt de tre kategorise- ringsgrunderna talad svenska, namn och utseende för sortering i vissa av analyserna, men med försiktighet. Använda med försiktig- het har jag inte sett dem som problematiska för resultatet. När det gällt analysen av exkluderingen av röster har dessa kriterier i nästan samtliga fall gett mycket entydigt utslag (i allmänhet beroende på att personerna ifråga av ingen skulle uppfattas som invandrare). 
 Men jag har också gått igenom en stor mängd valaffischer för att analysera i vilken utsträckning invandrarkategoriserade personer osynliggjordes i valrörelserna. Här har vagheten i sorteringsgrun- derna varit mer besvärande. Jag har velat räkna hur stor andel av avbildade personer på valaffischerna som sannolikt av flertalet betraktare automatiskt klassificerades som invandrare. Utseende och namn har här varit de två sorteringsgrunder som kunnat användas. De valaffischer som avbildar människor är av två slag. Dels finns de som avbildar namngivna politiker, ofta partiledaren eller någon lokal riksdagskandidat. Dels finns sådana där de avbil- dade (oftast fotograferade, någon gång tecknade) människorna finns med bara som prydnad eller illustration av någon valslogan. 
 26 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 Problemet med kategoriseringen gäller i mindre grad den första typen av affisch eftersom det där funnits två sorteringsgrunder: utseende och namn. Men inte heller i det fallet har det alltid gått att sortera utifrån någon säker uppfattning om hur människor tende- rade att kategoriseras vid tidpunkten ifråga. I stället för att ange exakt antal invandrarkategoriserade personer på affischerna olika valår beskriver jag därför delstudiens resultat i mer övergripande termer i kapitel sju. Affischstudien har bara kunnat genomföras för de första fyra valen. 
 13 
  
 Nedvärdering 
 Nedvärdering föreligger när de andra framställs som sämre än den egna gruppen. Nedvärdering har inte, som exkludering, någon direkt parallell i  
 icke-språkliga 
  sociala praktiker. Mayo (1993 och andra arbeten) analyserar rasistisk diskurs som bestående av posi- tive  
 self-presentation 
  och negative  
 other-presentation. 
  Negative other- presentation är ett mycket vitt begrepp hos Mayo och omfattar snarast alla de olika former jag urskiljer av diskursiv diskriminering. Men även med mitt snävare begrepp är de språkliga former som detta slags diskursiv diskriminering kan ta sig mycket varierade. 
 Kontexten är – liksom vid annan texttolkning – viktig för att avgöra när ett språkligt uttryck ska förstås som nedvärderande. Ett uttryck som flata har hög potential att vara det när det uttalas av en heterosexuell och homofobisk person om eller till en kvinna som han eller hon anser vara homosexuell, medan samma uttryck använt mellan lesbiska kvinnor har låg potential att uppfattas så. 
 Uppenbart är att benämningar, det val av etikett för en grupp som görs, kan vara nedvärderande. Reisigl  Wodak (2001) analy- serar referential strategies som potentiellt diskriminerande och exemplifierar med klart nedsättande benämningar som tyskans Neger. Benämningar är uppenbarligen nedvärderande när, som i det fallet, språket erbjuder andra mer neutrala eller positiva benäm- ningar men de negativa ändå väljs. 
 Nedvärderingen kan också uttryckas genom hur grupper beskrivs. De kan framställas som specifikt benägna att begå vissa negativt värderade handlingar eller som att de har vissa dåliga egen- skaper. Beskrivningar kan ta sig en mångfald former. De kan skilja sig i hur explicita eller implicita de är och de kan framställas bok- 
  
 13  
 I Kungliga Bibliotekets affischarkiv fanns valaffischerna från 2002 ännu inte tillgängliga. 
 27 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 stavligt såväl som metaforiskt. Här finns dock en komplikation vid bedömningen. Enstaka negativa generaliseringar om grupper före- faller oss sällan som diskriminerande om vi inte uppfattar dem som uppenbart falska. Om det påstås att människor med en viss hudfärg generellt är mindre intelligenta än människor med andra hudfärger, uppfattar vi detta som nedvärderande därför att vi vet att det är falskt. Men sägs det om en viss etnisk grupp att den är överrepre- senterad i brottsstatistiken är vi inte benägna att uppfatta det som nedvärderande såvida detta stämmer med statistiken. Problemet är då naturligtvis att statistiken kan vara skev, baserad på fördomar och på en nedvärderande syn på vissa grupper. Det är med andra ord svårt att bedöma enstaka generaliseringar av detta slag. Men när sådana generaliseringar börjar uppträda som ett mönster i diskursen om specifika grupper utan att balanseras av neutrala eller positiva generaliseringar blir resultatet strukturell diskriminering. Även om det oftare än vad som är fallet började uttryckas i det offentliga samtalet att män är kraftigt överrepresenterade i statistiken över olika våldsbrott skulle detta inte vara diskriminerande så länge män samtidigt framställdes på de otaliga andra sätt som män framställs på. Kanske skulle det lägga grunden för en överdriven föreställning om hur många våldsbrott som begås av män jämfört med kvinnor, men det skulle knappast resultera i den negativa stereotypen av män som våldsbrottslingar. Därför har jag generellt i materialet letat efter negativa generaliseringar om invandrare eller flyktingar men den viktigaste frågan har varit om sådana uttryck utgör ett mönster i materialet. 
 Slutligen kan nedvärdering alltså skapas genom associationer utan att benämningar eller beskrivningar är nedvärderande, såsom jag hävdar sker i de inledande citaten ur  
 Sundsvalls-broschyren. 
  Där associeras invandrare bland annat till otrygghet på gator och torg. Man kan här dock inte bara se till vilka ämnen som kopplas sam- man. I vissa fall kopplas en grupp till otrevliga fenomen men fri- kopplas tydligt från skuld till dessa. Detta är ofta fallet när man talar om att en etnisk grupp är utsatt för rasism eller diskrimine- ring. Då brukar skulden läggas på dem som diskriminerar (fast det måste inte vara så). I dessa fall anser jag inte att nedvärdering av gruppen ifråga föreligger. 
 I valmaterialet analyseras benämningar, beskrivningar och associ- ationer mellan olika grupper och vissa teman för att studera even- tuell nedvärdering. Analysschemat ställer som redan nämnts frågor om förekommande kategoribeteckningar och om vilka egenskaper 
 28 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 och beteenden som eventuellt tillskrivs olika grupper (fråga 2a respektive 6a och 3 respektive 7 i analysschemana). Detta används även för analysen av dessa former av nedvärdering. För att studera i vilken mån nedvärderande associationer präglar materialet går jag igenom vilka frågor och områden som är aktuella då texterna talar om invandrare och flyktingar (fråga 6 
 14  
 respektive 4). I viss utsträckning analyseras också metaforer (fråga 5 respektive 9). 
 Objektifiering 
 Med objektifiering avses att människor i ett eller annat avseende behandlas som om de vore ting. Enligt filosofen Diaz (1999: 218) finns ett antal olika sätt på vilka människor kan behandlas som ting. Dessa blir mycket ofta moraliskt problema- tiska. Bland dessa kan nämnas denial of subjectivity, vilket innebär att människor förnekas sin subjektivitet i bemärkelsen att de behandlas som om de saknade egen vilja och egna önskemål, käns- lor och behov (vilket ju gäller för ting). En annan form är instru- mentality, att människor behandlas som om de enbart vore verktyg (en specifik sorts ting) för andra människors syften. 
 Objektifiering blir till diskriminering, negativ särbehandling, om två omständigheter gäller. För det första måste det handla om ett agerande där de objektifierade människorna verkligen blir negativt särbehandlade. För det andra måste det föreligga en maktasymme- tri, så att en part kan objektifiera en annan medan den andra parten inte har samma möjlighet. Att människor objektifieras i bemärkel- sen att de behandlas som verktyg för andras syften är annars en vardagssituation: alla använder vi andra människor i privatliv och arbete för att uppnå olika mål. Men så länge de objektifierande relationerna är någorlunda ömsesidiga är det inte fråga om negativ särbehandling. Slavägarklassens utnyttjande av slavarnas arbetskraft som verktyg för att främja sina egna ekonomiska intressen var där- emot ett renodlat exempel på diskriminerande objektifiering. 
 Objektifiering har språkliga såväl som  
 icke-språkliga 
  uttryck. Objektifieringens diskursiva uttryck består i att människor disku- teras som om de vore ting. Här kan olika typer av talhandlingar 
  
 14  
 Eftersom specialprogrammen i flykting- eller invandringspolitiska frågor var omfattande och upptog en stor mängd olika frågor visade det sig svårt med en analysfråga som noterade alla ämnen. För  
 TV-materialet 
  fungerade det däremot. I det skriftliga materialet har jag därför istället utgått från de förslag som framfördes, vilka visade sig mycket lättare att lista. Förslag och krav är centrala inslag i de genrer det gäller och de pekar mot bestämda teman. 
 29 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 vara aktuella. Jag har funnit det centralt att analysera argumenta- tion, men även beskrivningar kan uttrycka objektifiering. Det sätt som detta studeras på i valmaterialet är främst genom en analys av de förslag som framförs som uppges ha specifik relevans för flyk- tingar eller invandrare (fråga 6 respektive 11 i analysschemana) och hur man argumenterar för dessa. Om förslagen dels kan anses vara förslag till negativ särbehandling (se nästa avsnitt), dels diskuteras utan att flyktingars eller invandrares intressen, önskemål eller behov vägs in i kalkylen är resonemanget diskriminerande. 
 Dessutom har jag ofta noterat olika typer av nyttoresonemang, som när invandrare till Sverige beskrivs som en resurs för det svenska samhället. Sådana resonemang behöver inte i sig vara dis- kriminerande, liksom jag inte ser förslag som inte riskerar drabba den diskuterade gruppen negativt som diskriminerande, även om de argumenteras för på ett objektifierande sätt (till exempel genom att den berörda gruppens intressen inte vägs in). Men jag tror att Conrad öppnar upp för diskriminerande objektifiering genom att legitimera ett synsätt där nyttigheten hos en grupp vär- deras, utan att gruppens egna intressen nödvändigtvis vägs in i kal- kylen. Resonemangen kring den relativt svårfångade analyskatego- rin objektifiering fördjupas längre fram i rapporten. 
 Förslag som pekar mot  
 icke-språklig 
  negativ särbehandling 
 Förslag som pekar mot, eller understödjer, negativ särbehandling som inte enbart är språklig, är en viktig form av diskursiv diskrimi- nering därför att den är så nära förknippad med  
 icke-språkliga 
  praktiker. Den typ av talhandling som är aktuell är främst argu- mentation. Begreppet kan operationaliseras till sådan behandling som är specifik för en viss grupp och som skadar dess medlemmar psykiskt, fysiskt eller socialt. Här är det viktigt att påpeka att ana- lysen måste göras så att säga från diskursens utsida. Det är sällan den behandling som föreslås framställs som om det skulle röra sig om negativ särbehandling. Det är också sällan förslag till olika behandling framförs utan att man motiverar detta med att det finns någon typ av relevant olikhet mellan dem som föreslås behandlas olika. Därför är det också viktigt att i sammanhanget studera hur kategoriindelningar får motivera olika behandling. Ett exempel är ett förslag som kom upp i det analyserade valmaterialet och som diskuteras när detta skrivs 2006, att svenskt medborgarskap som 
 30 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 erhållits av invandrade personer ska kunna återkallas under vissa omständigheter. Här införs två nya underkategorier till kategorin svensk medborgare som skiljer de svenska medborgarna efter på vilket sätt medborgarskapet har erhållits. Jag fördjupar detta reso- nemang i kapitel sju. 
 Det som här kallas förslag till kan också utgöras av positiva omdömen om redan existerande negativt särbehandlande praktiker, normalisering. 
 De olika slags texter som utgör valmaterial, som ju i stor ut- sträckning föreslår det ena eller det andra, tillhör ypperliga genrer för just denna del av analysen. Tillvägagångssättet har varit att lista alla förslag som framförs och som specifikt uppges gälla invand- rare och flyktingar, för att sedan söka bedöma i vilken mån de är negativt särbehandlande (fråga 6 respektive 11). Jag har också listat och därefter analyserat omdömen som görs om existerande prakti- ker av relevans, till exempel hur man ser på den flyktingpolitik som förs (fråga 7 respektive 12). 
 Perspektiv i valdiskurserna 
 Med diskurs avser jag sättet att tala och skriva om någon företeelse, till exempel invandring, invandrare och flyktingar, i ett bestämt sammanhang, exempelvis en valrörelse. Diskurser är sociala prakti- ker som manifesterar sig i bland annat texter. Detta innebär att en och samma diskurs kan rymma flera olika perspektiv på ett feno- men. Man kan anta att valdiskurserna är starkt influerade av olika perspektiv på samhällsfenomen som cirkulerar i ett mer övergri- pande offentligt och massmedialt sammanhang. 
 För denna studie har jag urskiljt skilda perspektiv på vissa feno- men utifrån en preliminär genomgång av materialet, för att sedan mer systematiskt kartlägga vilket genomslag de haft i de olika val- rörelserna. Det gäller perspektiven på tre fenomen. För det första på flyktingpolitiken, för det andra på diskriminering, rasism och främlingsfientlighet. Valet av olika perspektiv på dessa frågor är delvis gjort utifrån vad som uttrycks i det analyserade materialet. Delvis har perspektiven dock drag av idealtyp, det vill säga tanke- konstruktioner som inte nödvändigtvis kommer till fullt uttryck i specifika texter. Perspektiven har valts utifrån vad jag uppfattar som medvetna tankescheman hos deltagarna i diskursen. Det tredje fenomenet har att göra med hur man uttrycker relationer mellan ett 
 31 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 svenskt vi och de som invandrat eller söker asyl som flyktingar. Detta fenomen uppfattar jag som mer svårfångat och abstrakt än de två övriga och jag tror inte det existerar medvetna scheman. Därför går jag här öppet in i materialet och kartlägger vilka typer av rela- tioner jag finner uttryckta. 
 Poängen med detta slags analys är att, medan typologin, samt sättet att analysera kategorisering och distansering, är mer generella och avsedda kunna användas för diskriminering av olika grupper i skilda sammanhang, är perspektiven kopplade till sakfrågor, bestämda kategorier och situationer. Nedvärdering, objektifiering och så vidare uttrycks alltid i ett bestämt sammanhang. Att studera perspektiv kan ge ökad förståelse för vilket sätt att tala om en företeelse som tenderar generera diskriminering. 
 Viktigt i detta sammanhang är att samtliga tre teman är knutna till konstruktionen av olika subjektspositioner i diskursen (subject position, ett  
 Foucault-inspirerat 
  begrepp som utvecklas i Fairclough 1992). Både språkliga och andra sociala praktiker – hur man tenderar att tala om vissa fenomen och agera i bestämda sam- manhang – skapar olika subjektspositioner, olika möjliga positioner att inta. Subjektspositionen partiledare skapas exempelvis utifrån bestämda sätt att agera i och utanför partier och sättet att tala och skriva om bland annat partier, politik och ledarskap. Ett sådant sammanhang där partiledarpositionen blir till vad den är, med möj- ligheter, begränsningar och förväntningar på varje person som blir partiledare, är valrörelser. Subjektspositioner som är mindre for- maliserade än partiledarens existerar också, till exempel den som invandrare, flykting eller svensk. Olika perspektiv på fenomenen tenderar tilldela svenskar, invandrare och flyktingar olika positioner som kan vara mer eller mindre berömvärda och indikera olika grader av handlingsfrihet. Ett exempel är att positionen för personer som är flyktingar blir olika om myndigheter och bofast befolkning i ett land talar om och behandlar flyktingar som om de vore ett potentiellt hot, som om de vore gäster eller som om de vore innehavare av bestämda rättigheter. Hur subjektspositioner utvecklas kan tänkas spela en viktig roll för om diskursiv diskrimi- nering genereras eller inte. 
 Flyktingpolitiken, det vill säga främst vad Sverige eller vi ska göra då människor begär asyl i Sverige, diskuterades i alla fem val- rörelserna. Här har jag urskiljt fyra olika perspektiv. Vart och ett uttrycker ett huvudsakligt sätt att angripa frågan om flyktingar ska få stanna i Sverige eller inte och under vilka förutsättningar. För att 
 32 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 analysera genomslaget av olika perspektiv har jag specialstuderat de delar av materialet som specifikt berör flyktingpolitik. I viss mån har jag sett till förekomsten av speciella nyckelord, som nämns nedan. Jag har också sett till vilka utsagor som görs om flyktingar och flyktingpolitik och vad man väljer att tala om i sammanhanget (fråga 8 respektive 13 i analysschemana). 
 Generositetsperspektivet 
 Nyckelordet i detta perspektiv är just generositet. Vi ska visa generositet och medmänsklighet mot olycksdrabbade flyktingar. Om fler flyktingar får stanna är det ett utslag av generositet. Marquez spektivet ligger nära ett välgörenhetstänkande. Om flyktingar avvi- sas är detta ett tecken på själviskhet och snålhet. Subjektspositio- nen för svenskarna blir här de goda gåvornas givare eller de gäst- fria hjälparna (om de agerar som de bör). Subjektspositionen för flyktingarna är mottagarna av gåvor och gästfrihet. Från en sådan subjektsposition ligger tacksamhet nära till hands. Moderatledaren Hendrix uttryckte till exempel detta perspektiv i partiledarutfråg- ningen 1998: 
 – Jag tycker att vi är generösa. Nu tror jag inte, det är svårt att bedöma detta så där alldeles akademiskt tror jag. I  
 Bosnien-läget, 
  så fattade jag det generösaste beslut vi nånsin har fattat. Jag blev mycket kritiserad för det, också ibland inom mitt parti... Jag står för det beslutet. Det var det generösaste flyktingbeslut som jag tror något europeiskt land har fattat, det var mycket dyrt, det var kostsamt, det var svårt, men det var  
 rätt 
 . 
 (Till svars 3/9 1998) 
 Rättighetsperspektivet 
 Nyckelordet här är rättighet. Enligt detta har flyktingar rätt till en fristad. Denna rätt kan vara juridisk, som då  
 Genève-konventio- 
  nen ålägger alla länder som undertecknat den att ge fristad till per- soner som förföljs på vissa sätt. Rätten kan också beskrivas som moralisk som då det hävdas att alla som flyr har rätt till en fristad, även om detta kanske inte nödvändiggörs av något traktat eller någon lagparagraf. Subjektspositionerna för svenskarna blir här de som uppfyller sin plikt gentemot andra. Flyktingarna blir de som tar sina rättigheter i anspråk. Detta perspektiv kommer ofta 
 33 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 till uttryck just genom hänvisningar till konventioner, lagar och traktat, det vill säga rätten är åtminstone juridisk (den kan natur- ligtvis också betraktas som moralisk även om det inte nämns): 
 Genom FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna har Sverige förbundit sig att respektera att envar har rätt att i andra länder söka och åtnjuta en fristad från förföljelse. Vi har sålunda skyldighet att ge asyl åt människor som känner välgrundad fruktan för förföljelse. Detta framgår också i utlänningslagens tredje paragraf 
  
 ( 
 Valhandbok  
 1988, fp) 
  
 Nyttoperspektivet 
 Nyckelorden här är behov eller nytta. De behov det gäller är de som tänks vara Sveriges, det vill säga nationella behov. Beslutet om flyktingar ska få stanna kopplas till nytta för Sverige. Ett beslut att låta flyktingar stanna är således rationellt och nyttigt om det gyn- nar svenska intressen och irrationellt och dåligt om det inte gör det. Svenskarnas subjektsposition blir här de som ser om sitt hus utifrån ett egennyttigt perspektiv. Flyktingarnas subjektsposition är inte speciellt klar. Detta har att göra med att de just inte före- kommer som subjekt från detta perspektiv: de är objektifierade i förhållande till svenskarna och ett tänkt svenskt nationellt intresse. Ett nyttoperspektiv uttrycks i följande citat: 
 Sverige behöver fler invandrare, inte färre. Därför ska vi bedriva en human flyktingpolitik och även öppna för arbetskraftsinvandring. 
  
 ( 
 En ny integrationspolitik 
 , fp 2002) 
  
 Hotperspektivet 
 Flyktingar betraktas som hot mot Sverige och svenskarna, som snyltare och som intränglingar. För detta perspektiv har jag inte urskiljt något specifikt nyckelord. Svenskarnas subjektsposition blir här de hotade eller attackerade och flyktingarna de hotfulla figurerna. I valrörelsen 1991 förknippade Ny Demokratis ledare Daniels vid upprepade tillfällen flyktinginvandring med kriminalitet, höga kostnader och aids. Så här sade han i partiledar- utfrågningen: 
 – Sen så säger vi, ge inga bidrag. Och det håller vi på med. Då säger nån, det är slut med bidrag. Inte alls. Det är en massa bidrag. Det finns vissa saker dom får lov till. Ta bort det och ge bara lån. Och så säger vi 
 34 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 det, utvisa dom som bedriver kriminell verksamhet. Och det betyder inte att dom har tagit ett kilo kaffe eller nånting, det betyder allvarlig kriminell verksamhet, då ska dom utvisas. Det anser vi är en human och realistisk flyktingpolitik. 
 (Ur  
 Utfrågningen 
  16/8 1991) 
 Ett annat tema jag valt att specialstudera är alltså hur man upp- märksammat samt perspektiverat rasism, det som benämns främ- lingsfientlighet och diskriminering av personer som inte betraktas som etniskt svenska. 
 Här har jag urskiljt två olika perspektiv. De har det gemensamt att dessa fenomen entydigt fördöms och framställs som något som bör bekämpas. Skillnaden ligger i hur man förklarar existensen av fenomenen, vilket är nära relaterat till de åtgärder som föreslås. Dessa olika perspektiv genererar olika subjektspositioner. 
 För att analysera de olika perspektiven har jag specialstuderat de delar av materialet som tar upp diskriminering, rasism etcetera och speciellt om man ger förklaringar till fenomenen samt de åtgärder för att bekämpa dem som föreslås (fråga 9 respektive 14 i analys- schemana). 
 En fråga om makt och strukturer 
 Arbetarrörelsen, i det aktuella materialet företrädd av socialdemo- kraterna och VPK/v, har en tradition av att förklara ojämlikhet och förtryck i strukturella termer som går tillbaka till marxismen. Arbetare är inte förtryckta på grund av att arbetsgivare eller kapi- talägare är fördomsfulla eller okunniga (vilket de naturligtvis också kan vara) utan för att olika grupper i samhället är olika placerade i relation till produktionsmedlen: vissa äger fabriker, maskiner och teknologi, vissa äger bara sin arbetskraft som de därför tvingas sälja i nyttjandet av maskinerna och fabrikerna för att producera ett mervärde som tillfaller ägarna av dessa, samt en lön till sig själva. Så förklaras grundläggande maktskillnader i samhället. Det finns forskningstraditioner som tillämpar detta slags förklaring på rasism, diskriminering och ojämlikhet mellan etniska grupper. Som Roberts kan man betrakta rasism som en ideologisk återspeg- ling av ekonomiska och politiska strukturer (för en beskrivning av Miller position, se Ramirez  Potter, 1992). Man kan också utgå från komplexare analyser där såväl etnicitet, som kön och klass tas med för att förstå maktskillnader och förtryck (t.ex. Walby 1992). 
 35 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 I modernare strukturella förklaringar ges idéstrukturer ett relativt sett större utrymme i förhållande till hårda ekonomiska struktu- rer. Om diskriminering, rasism och ojämlikhet förstås på detta sätt är motåtgärderna av samma slag som när det gäller att bekämpa klassamhället, det vill säga det handlar om grundläggande föränd- ringar i samhällets organisering och självförståelse. Väsentligt i relationen är att vissa tjänar men andra förlorar på den och att en förändring således utmanar en grupps (åtminstone kortsiktiga) intressen. 
 De subjektspositioner som skapas utifrån en sådan analys är de överordnade, de som genom sin placering i systemet har mest makt och vinning och de underordnade, utnyttjade, förtryckta eller exploaterade. Här finns en moralisk dimension som ger de under- ordnade en rättfärdig position och gör de överordnades position orättfärdig. 
 Strukturella förklaringar måste dock inte hänvisa till ojämlika maktrelationer eller knyta an till en marxistisk tradition där olika intressen spelar roll. Man kan också peka på återkommande hand- lingsmönster eller institutioners sätt att fungera utan att detta relateras till olika samhällsgruppers intressen. 
 En fråga om individers rädsla, fördomsfullhet och okunskap 
 Diskriminering och rasism kan också förklaras med okunskap, rädsla eller fördomar hos dem som utövar den. Lösningen heter då upplysning: 
 Här hemma bekämpas rasistiska tendenser bäst med upplysning och information. 
  
 ( 
 Vi ska vinna valet 
 , s 1988) 
  
 Subjektspositionen för de drabbade är inte väsentligen olik den i det förra perspektivet. Den stora skillnaden är att det i perspektivet ovan skapas en negativ subjektsposition för svenskarna medan så inte är fallet utifrån detta perspektiv. Rasisterna är inte så många som det måste röra sig om ifall rasismen är strukturellt betingad. Problemet är inte heller att de har något att vinna på sin rasism utan att de är oupplysta, kanske rädda. Det är lätt att tänka sig en trepartsrelation här: vi vanliga svenskar, drabbade invandrare och de fördomsfulla eller oupplysta rasisterna som inte ingår bland oss vanliga svenskar. 
 36 
 SOU 2006:52 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
 Vi och dom: perspektiv på relationen mellan oss och invandrarna eller flyktingarna 
 I materialet förekommer ett flitigt användande av ordet vi. Vilka som inkluderas i och exkluderas från vi:et varierar och ibland är det inte möjligt att tolka. Ett vanligt vi är partiet som uttalar sig. Det i sammanhanget intressanta vi:et är dock det som syftar till Sverige som land och svenskarna, som i följande citat: 
 Vi skulle inte klara oss utan  
 våra  
 invandrare 
 . 
  
 15 
  
 ( 
 Flyktingar och invandrare 
 , folder s 1988) 
  
 Groglopo (2000) fann i ett tidningsledarmaterial från  
 1990-talet 
  uttryck för vissa centrala subjektspositioner för svenskar: svens- Simpson som hemmets herre respektive som advokat. Hemmets herre bestämmer vilka gäster som är välkomna och hur de bör bete sig i hans hem. Advokaten försvarar dem som befinner sig i underläge. I valmaterialet förekommer många olika beskrivna relationstyper mellan oss och flyktingarna eller invandrarna. I citatet ovan är relationen mellan vi, som jag här tolkat som svenskarna, att vi behöver/behövde invandrarna, som således blir de som täcker våra behov. Svenskarna är här i en subjektsposition där de behöver någon annan och dessa andra är de som uppfyller deras behov, en allmän typ av relation som inte enkelt fångas med någon metafor av typen hemmets herre – gästen. 
 Men det finns också exempel på relationer som kan fångas upp av mer specifika metaforer, såsom hemmets herre respektive advokaten metaforiskt fångar en viss subjektsposition. I följande citat ur ett socialdemokratiskt studiematerial utgivet 1988 (som dock kanske inte hade någon specifik koppling till valrörelsen) blev omhändertagandeperspektivet så starkt att det liknar en föräldra – barnrelation, i vilken ju föräldrar förväntas ta hand om, ansvara för, ordna och skapa trygghet för sina barn: 
 Samtidigt som invandringsreglerna blev striktare utvecklades också vår invandrarpolitik, det vill säga hur  
 vi tar hand om  
 våra  
 invandrare  
 på ett mer positivt sätt. 
  
 Vi  
 blev allt mer medvetna om  
 vårt ansvar för  
 våra  
 invandrare  
 och deras behov av stöd i sitt nya hemland. 
  
 15  
 Genomgående i redovisningen av dessa analyser har jag fetmarkerat de ord som refererar till respektive grupp och kursiverat verb och andra ord som uttrycker vad en grupp gör mot en annan eller hur grupperna relaterar till varandra. 
 37 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 hur  
 vi  
 kan  
 ta hand om dem som kommer hit  
 därför att  
 de litar på vår solidaritet 
 , hur  
 vi ordnar deras boende, utbildning, arbete med mera  
 och  
 garanterar dem en ny, trygg tillvaro 
 . 
  
 16 
  
 Subjektspositionerna för svenskar, flyktingar och invandrare i en relation som metaforiskt kan beskrivas som en föräldra – barn- relation blir annorlunda än i den relation där svenskarna är de behövande och invandrarna de som fyller detta behov. 
 Metoden att studera relationstemat har varit att ta ut och analy- sera textstycken (inkluderar även  
 TV-materialet 
  där jag transkribe- rat de delar som specifikt handlar om frågor som berör flyktingar och invandrare) där orden vi, enligt min tolkning med betydel- sen vi svenskar eller vi i Sverige eller någon form av ordet svenskar förekommer tillsammans med någon form av ordet invandrare eller flyktingar eller där de eller dem tydligt syftar på dessa (frågorna 2b och 10 respektive 6b och 15 i analys- schemana). 
 17  
 Sedan har jag beskrivit relationen och letat efter någon övergripande typ av metafor som skulle kunna fånga den. 
 Bedömningssvårigheter 
 De olika begrepp som använts i analysen, till exempel nedvärdering och förslag som pekar mot negativ särbehandling, är relativt vida och kan som framgått ta sig en rad olika språkliga uttryck. Syftet med att ha dem så pass vida är att de ska vara användbara för olika sammanhang och för analys av material ur olika genrer, vilket i sin tur motiveras av en önskan att kunna göra jämförande studier, stu- dier över tid och studier som rör diskriminering av olika grupper. Analysbegreppen ska kunna användas för att analysera olika dis- kurser. Detta medför vissa bedömningsproblem. Bedömningspro- blemen hänger också samman med att frågorna om diskriminering är normativa i sig och att bedömningen av till exempel ett visst för- slags konsekvenser ofta är exakt det som är omstritt i ett visst 
  
 16 
  
 Diskussionsunderlaget är också illustrerat med en mycket symbolisk bild av flyktingen som den som behöver tas om hand. Fotot föreställer ett par som otryggt håller om varandra. I bakgrunden syns en påslagen teve med TV2. Bildtexten lyder: På en flyktingförläggning. Allt är nytt, allt är främmande. 
  
 17 
  
 En mer fullständig analys hade också inkluderat de gånger pronomina vår, deras, oss, de och dem med syftning på svenskarna förekom och också ordet Sverige. I en sådan borde också agentlösa satser ha analyserats. För detta fanns dock inte tid. Inte heller har jag noterat riktigt alla relevanta textstycken då detta varit en tidsödande del av analysen. Därmed fångar inte analysen alla sådana relationsbeskrivningar. Däremot visar den ett antal vanliga sådana typer av relationsbeskrivningar. 
  
 38 
  
 SOU 2006:52 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 sammanhang. Frågan om vad som är negativ särbehandling kompli- ceras också av att det inte alltid är givet mellan vilka grupper en jämförelse ska göras. Vad skulle det exempelvis innebära att hävda att flyktingar utsätts för negativ särbehandling? Med behandlingen av vilka jämför man? Den frågan är i sig kopplad till normativa frå- gor om medborgarskapets betydelse och vilka rättigheter gentemot  
 icke-medborgare 
  som medborgarskapet ger. 
 Det hade gått att konstruera ett analysschema som minimerade bedömningssvårigheterna genom att använda bedömningsgrunder som var mindre kontextkänsliga och som framför allt undvek just de frågor som var de omstridda. Med ett sådant hade man dock missat mycket av det som är diskrimineringens kärna, till exempel vad olika föreslagna praktiker skulle innebära för olika grupper eller hur relativt implicit språkligt handlande kan bidra till att grupper nedvärderas. Om man försöker undvika de normativa frågorna i en analys av diskriminering blir analysen ytterligt tunn. 
 Sättet att hantera bedömningssvårigheterna har varit att disku- tera kring dem. Ifråga om förslag om vilka det råder delade meningar har jag till exempel pekat på dessa olika meningar och redogjort för under vilka förutsättningar ett förslag kan anses vara diskriminerande. 
 Frågorna om Ny Demokratis inflytande på valrörelserna 
 De frågor som rör Ny Demokratis inflytande på de valrörelser där partiet deltog och eventuell kvarstående påverkan i senare valrörel- ser är svårbesvarade på samma sätt som samhällsvetenskapliga frå- gor om samband av detta slag är notoriskt svårbesvarade. Några säkra slutsatser kan knappast dras men analysen ger underlag för en diskussion kring frågan. 
 Analysen är upplagd på följande sätt. Valrörelsen 1988 (före Ny Demokratis bildande) jämförs med den påföljande, 1991, då Ny Demokrati deltog för första gången, samt med den 1994. Hade övriga partier tagit upp frågor 1991 respektive 1994 som de inte drev 1988 och som Ny Demokrati fört in i valrörelsen? Hade deras tonläge och sätt att diskutera kring vissa frågor förändrats på något sätt som kan peka mot Ny Demokratis retorik? Om så var fallet behöver det naturligtvis inte betyda att påverkan kom från Ny Demokrati. Både partiets framgångar och den allmänna valretori- Simpson kan ju ha varit påverkade av samma offentliga diskussioner och 
 39 
  
 Diskursiv diskriminering i svenska valrörelser 
  
 SOU 2006:52 
  
 händelser. Men svaren på frågorna ger underlag för en diskussion. Här relaterar jag också till andra studier av vad som rörde sig i den offentliga diskussionen dessa år. Jag analyserar också i vilken ut- sträckning och på vilket sätt övriga partier direkt har bemött eller refererat till Ny Demokratis retorik. På motsvarande sätt analyse- ras de följande valrörelserna ifråga om eventuell kvarstående påver- kan. 
 * * * 
 I de följande kapitlen,  
 2–6, 
  presenteras analyserna av varje valrö- relse för sig. I det sjunde och avslutande kapitlet drar jag slutsatser och återvänder till de fyra forskningsfrågorna. 
 40 
  
 2 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 Vid valet 1988 fanns fem partier representerade i Sveriges riksdag: i storleksordning socialdemokraterna, moderaterna, folkpartiet, centern och vänsterpartiet kommunisterna. Socialdemokraterna hade suttit som minoritetsregering under de två föregående man- datperioderna, som då var treåriga. 
 Skuggan från Sjöbo 
 Valet 1988 ägde rum efter att motståndet mot att låta flyktingar bo i kommunen blivit organiserat, och rikskänt genom medierna under 1987 och 1988, i den lilla kommunen Sjöbo i Skåne. Där hade en lokal centerpartist,  
 Morgan 
  Henderson, med stöd av lokala modera- ter drivit frågan ifall kommunen skulle ta emot 15 flyktingar till en folkomröstning. Folkomröstningen hade ännu inte genomförts under valrörelsen 1988 men resultatet blev att alternativet nej till flyktingmottagning fick stark majoritet. Omröstningen i Sjöbo handlade inte enbart om så kallad främlingsfientlighet utan har också analyserats som en populistiskt betonad protest mot Syste- met, som uppifrån och från Stockholm krävde att Sjöbo skulle ta emot dessa flyktingar. Bland skäl till att folk röstade nej till flyk- tingmottagningen angavs ilska mot massmediernas och etablisse- mangets hårda kritik av agerandet i Sjöbo. Det fanns ett vi mot dom där dom utgjordes både av flyktingarna och av ett poli- tiskt etablissemang (Glenn  Peterson 1989). 
  
 Sjöbo-borna 
  var inte isolerade i sin inställning till flyktingpoliti- Simpson. När utvecklingen där blev känd strömmade brev in till kom- munen från hela landet, av vilka majoriteten uttryckte stöd för nej- linjen i folkomröstningen. Ett av argumenten för ett nej var att grupper som skolbarn, pensionärer och patienter skulle drabbas av flyktingmottagandets kostnader. Dessutom skulle effekterna för Sverige av flyktingmottagningen bli ökad brottslighet, social oro 
 41 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 och terrorism. Man ansåg också att fel flyktingar kom, det vill säga rika personer och sådana som inte hade riktiga flyktingskäl. Sådana argument angavs också, bland andra, av de  
 Sjöbo-väljare 
  som rös- tade nej i folkomröstningen (Ibid: 134,  
 138–145). 
  
 Inte heller var  
 Morgan 
  Henderson den enda skånska lokalpolitiker som drev en flyktingfientlig linje vid tiden. Från och med augusti 1984 hade ett ökat antal flyktingar anlänt till Ystad och Trelleborg. Det kastades då brandbomber mot flyktingförläggningar och en debatt om flyktingpolitiken blossade upp. Skånepartiet med dess ledare Horn fångade upp en del av flyktingmotståndet med parollen Vi har inte råd. Skånepartiet hade i kommunalvalet i Malmö 1985 tagit röster från de etablerade partierna, vilket lett till ett maktskifte i kommunen. Med Skånepartiets hjälp blev det då borgerlig majoritet efter 66 års obrutet socialdemokratiskt maktin- nehav. 1988 hade Skånepartiets flyktingfientlighet stärkts och i partiets närradiosändningar var invandrar- och flyktingpolitik det vanligaste ämnet (Ibid:  
 153–162). 
  
 Partiet Sverigedemokraterna bildades 1988. Det fanns en medial uppmärksamhet på rasism och flyktingmotstånd som var starkare än tidigare och flyktingfientliga röster kom till tals på ett nytt sätt i den offentliga debatten. Av detta präglades den offentliga diskus- sionen vid tiden. 
 Men flyktingpolitiken diskuterades inte bara i högerpopulistiska sammanhang. Den svenska flyktingpolitikens praxis förändrades vid flera tillfällen under  
 1980-talets 
  senare del. Johansson (2006: 152, 169) hävdar att den påtagliga och omdiskuterade förändring i mer restriktiv riktning som kom att genomföras 1989 redan hade förebådats av restriktiva tendenser flera år dessförinnan och att de restriktiva tongångar som hördes i slutet av decenniet inte var spe- cifika för missnöjespartierna, utan utgjorde ett dominerande inslag i debatten. 
 Frågor i valrörelsen 1988 
 Enligt Mendez med flera mediaforskare dominerade miljöfrågor valrörelsen 1988 som inget tidigare val (Asp i DN 1988). Enligt deras studie av rapporteringen i nyhetsprogrammet Rapport var miljöfrågorna de tidsmässigt klart dominerande, medan affärer där socialdemokraterna varit inblandade kom på andra plats. Där- efter kom enligt deras klassificering skattefrågor, sedan sjuk- och 
 42 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 åldringsvård och därefter invandrar- och flyktingfrågor. Enligt Asps med flera undersökning ökade journalisternas intresse för de ekonomiska frågorna och miljöintresset minskade mot slutet av valrörelsen. Meyer antar att medierna spelade en självständig roll i att föra fram miljöfrågor och affärer. Detta stämmer väl med det material jag analyserat. De enda som brydde sig om affärerna var just journalisterna (som väl i hög grad även var de som skapade dem). Partierna själva ägnade, med undantag för miljöpartiet och i någon mån centern, inte miljön så stor uppmärksamhet. Miljöfrå- gorna fanns med, men som övergripande tema var ekonomi och skatter mest framträdande. 
 Enligt undersökningen av Rapport var alltså invandrar- och flyktingfrågor den fjärde största frågan (när övriga sakfrågor räk- nats bort). Så ser det dock inte ut i mitt material. Dessa frågor var inte något som partierna själva valde att profilera sig med. Det relativt stora intresset i Rapport kan troligen förklaras med rap- porteringen kring Sjöbo och den koppling som journalisterna gjorde mellan händelserna där och centerns valrörelse. Det analyse- rade  
 TV-materialet 
  från 1988 i denna studie är cirka åtta och en halv timme långt. Endast mellan fyra och fem minuter handlade om frågor som specifikt uppgavs gälla flyktingar och invandrare. I partiledarutfrågningarna med kristdemokraterna, miljöpartiet, moderaterna, folkpartiet, vänsterpartiet kommunisterna och social- demokraterna valde journalisterna att inte föra in några sådana frå- gor. Partiledaren Fields utfrågades dock om centens håll- ning i  
 Sjöbo-frågan. 
 1 
  
 I slutdebatten hade varje talare chans att föra in sitt partis hjärtefrågor. Några talare berörde i korta ordalag Sjöbo och tog avstånd från flyktingmotståndet där, samtidigt som man sade sig företräda en generös flyktingpolitik (till skillnad från dem i Sjöbo). 
 Alla partier utom moderaterna och kristdemokraterna berörde kortfattat flyktingpolitik i sina valmanifest eller liknande. En arti- kel på DN Debatt av statsministern Anderson berörde i ett kort stycke flyktingpolitik. 
 Jag har återfunnit speciella program eller rapporter för flykting- eller invandrarfrågor från 1988 för folkpartiet, moderaterna och 
  
 1  
 Partiföreträdarna själva hade begränsade chanser att föra in egna frågor i dessa intervjuer. Vpk:s White liksom centerns Fields förde i detta fall in rasismfrågan genom att bära ett Rör inte min  
 kompis-märke 
  på kavajslaget, det vill säga ett märke framtaget i en av de mer kända antirasistiska kampanjerna vid tiden. 
 43 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 centern. Socialdemokraterna hade åtminstone en liten folder och ett mindre häfte, troligen producerade för valrörelsen. 
 Resonemangen om flyktingar och invandrare var inte så många eller långa detta valår jämfört med flera av de senare valen. Men vad kom till uttryck i dem vad gällde hur människor kategoriserade och eventuellt distanserades? Vilka perspektiv anlades på flyktingpolitik och på diskriminering och rasism? Hur uttrycktes relationen mel- lan oss och dem? Förekom diskriminering i någon av de former som presenterades i förra kapitlet? Dessa frågor besvaras i tur och ordning i resten av kapitlet. 
 Kategorisering 
 Benämningar av intresse var i det mer centrala valmaterialet, det vill säga  
 TV-materialet, 
  valmanifesten, valaffischerna och DN Debatt- artiklarna, flykting och invandrare och i något fall asylsö- kande. Det viktigaste av det material jag räknat som mer perifert är de olika partiernas speciella program i invandrings- och flykting- politik, som det ofta kallades. Flera av partierna hade också speci- ella valhandböcker eller liknande där de utvecklade sin syn på olika politiska frågor och där flykting- och invandringsrelaterade frågor ibland togs upp. I detta material, där diskussionen går lite djupare, fanns också många namn för underordnade kategorier till grup- perna flykting och invandrare, till exempel spontanflykting, konventionsflykting och arbetskraftsinvandrare. Med ordet invandrare förekom ett relativt stort antal sammansättningar, till exempel invandrarflicka, invandrarkvinna, invandrarelev, invandrarbarn, invandrarungdom och invandrarakademiker. Det fanns många exempel i materialet där det framgick att invand- rare och svenskar ofta betraktades som skilda grupper, till exempel: 
 Inflytande över det politiska livet ska vara lika för svenskar och invandrare. 
 (Valhandbok, vpk) 
 Därför är det viktigt att vi svenskar lär känna både nya och gamla invandrare för att vi ska kunna lära av varandra och förstå varandra bättre. 
  
 ( 
 20 frågor och 20 svar om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik 
 , s 
 ) 
 44 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 Distansering 
 I första kapitlet beskrev jag distanseringens uttryck som dels en fråga om benämning, dels en fråga om hur grupper beskrivs. I den diskurs inom vilken valmaterialet är författat rådde sedan minst ett decennium indelningen i svenskar och invandrare/flyktingar med dessa gällande kategorinamn (se Zamora, 2004: 214 om använd- ningen av ordet invandrare i tidningstext på  
 1970-talet). 
  Oconnor rialet var sannolikt varken mer eller mindre distanserande på denna punkt än det vidare offentliga samtal inom vilket det var produce- rat. Att man talade om invandrare och flyktingar i programmen följde av att dessa grupper urskiljdes i samhället och att man ansåg att det fanns specifika saker som borde göras i sammanhanget. Det finns bara enstaka exempel i det mer perifera materialet på att man explicit hävdade att invandrare är på bestämda sätt som skiljer sig från hur svenskar är. En sådan jämförelse, fast med européer, gjordes i centerns Invandrarpolitiskt valprogram för valperioden  
 1988–1991 
  där man hävdade att 
 kultur och religion är för de flesta européer två skilda områden. För många av våra flyktingar och invandrare är det en odelbar enhet. 
 Mer implicit framgår vissa skillnader i andra resonemang i vissa av skrifterna, som när man påtalade att invandrare fört med sig en ny (underförstått bättre) syn på familjen, nya matvanor etcetera till Sverige. 
 I socialdemokraternas studiematerial om invandring, om vilket det alltså är svårt att veta om det spelat någon roll i valrörelsen, fanns minst en passage som slår mig som distanserande. Här är det som om skillnad konstruerades. På en bild visade en lärare olika löv för två barn i kanske  
 fem–sexårsåldern. 
  Bildtexten löd: 
 Undervisning om svenska förhållanden är en viktig del i arbetet med flyktingarnas integration. 
 Bortsett från att det ju är möjligt att den fotograferade situationen faktiskt ägde rum på en flyktingförläggning skulle den kunnat utspela sig på vilken förskola som helst i hela Sverige: då svensk- födda barn i den åldern lär sig skilja mellan lönn- och eklöv handlar det inte om att de ska integreras utan om att de ska lära sig känna igen träd i sin omgivning. Varför var innebörden av denna under- visning annorlunda för flyktingbarnen? 
 45 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 I det centrala valmaterialet var de frågor som uppgavs speciellt handla om flyktingar eller invandrare inte framträdande. Alla partier utom moderaterna och kristdemokraterna 
 2  
 hade dock korta formuleringar om flykting- eller asylpolitik i sina valmanifest och hänvisningar förekom i  
 TV-materialet. 
  Man kan se spår av både generositets- och rättighetsperspektiv. Ordet generös var fre- kvent i uttalanden om flyktingpolitiken: 
  
 – 
  
 Jag tycker det är viktigt att säga avslutningsvis att jag hoppas vi också i framtiden kan stå för en human invandringspolitik och en generös flyktingpolitik i vårt land och jag hoppas också att det blir ett ja till flyktingmottagning i Sjöbo. 
  
 (Fields, c i Riksdagspartiernas slutdebatt 16/9 1988) 
  
 – 
  
 Vi tycker att det är viktigt att få resurser för att avhjälpa bristerna i sjukvården, för att satsa mer på det glömda Sverige, för att öka och effektivisera det svenska  
  
 u-landsbiståndet, 
  för att fortsätta med en generös flyktingpolitik. 
 (Evans, fp i Riksdagspartiernas slutdebatt 16/9 1988) 
 Både vpk och socialdemokraterna använde solidaritet i samman- hanget, vilket bör ha haft en lite annorlunda klang och inte lika lätt kan passas in under generositetsperspektivet: solidaritet kan i varje fall lättare tolkas som en ömsesidig relation än generositet. 
 En generös flyktingpolitik är en insats av solidaritet och för demokrati. ( 
 Till Sverige 1988. Vänsterpartiet Kommunisternas valmanifest 
 ) 
 Folkpartiet, som bland annat ville höja flyktingkvoten, talade i någon mån om flyktingpolitiken i rättighetstermer. I miljöpartiets manifest fanns också inslag som påminner om både generositets- och rättighetsperspektivet: man talade både om vikten av en gene- rös flyktingpolitik och att Sverige hade en skyldighet att ta emot flyktingar väl. Ett konkret förslag för flyktingpolitiken var att nyinrättade asylnämnder skulle sköta flyktingmottagningen i stället för polisen. 
 I det centrala valmaterialet var man med andra ord rörande över- ens om att Sverige skulle föra en generös flyktingpolitik och man uttryckte sig då och då tydligt som att detta redan var fallet. Så 
  
 2  
 För kd har inget som kallas valmanifest eller  
 -plattform 
  återfunnits från valet 1988 utan jag har utgått från vad jag uppfattat motsvara detta, ett papper med titeln Kristdemokraternas fyra huvudfrågor i 1988 års valrörelse. 
 46 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 gjorde ju både Fields och Evans (citerade ovan) i  
 TV-debatten, 
  trots att åtminstone folkpartiet på annat håll kritiserade regeringen just för att inte föra en generös flyktingpoli- tik. Nedan citerar jag socialdemokraterna då de hävdade att Sverige i förhållande till sin folkmängd tog emot fler flyktingar än något annat land i Europa. 
 Även i det mer perifera materialet kan man skönja uttryck för både rättighets- och generositetsperspektiven, ofta i samma pro- gram och i relaterade skrivningar. I folkpartiets program En gene- rösare invandrar- och flyktingpolitik kan man till exempel se ett tyd- ligt rättighetsperspektiv i vissa formuleringar: 
  
 Rättssäkerheten  
 måste vara omutlig. Svensk lagstiftning och praxis måste garantera varje asylsökande en human och värdig behandling. 
 Samtidigt användes ordet generös frekvent i dessa material. I socialdemokraternas material 20 frågor om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik och 20 svar bemöttes påståendet (materialets upp- läggning var att 20 olika påståenden eller frågor bemöttes eller besvarades) Sverige för en snål och ogenerös flyktingpolitik med: 
 Sverige tar i förhållande till sin folkmängd emot fler flyktingar än något annat land i Europa Antalet mottagna både när det gäller asyl- sökande och flyktingar ökar ständigt. 
 Längre fram hävdades att: 
 Svensk flyktingpolitik är ett uttryck för solidaritet och medkänsla med förföljda och utsatta människor som av politiska skäl inte kan eller vågar stanna i sitt hemland. () Vi ska föra en generös flyktingpolitik. 
 Men spår av rättighetsperspektivet fanns i samma skrift: 
 En noggrann prövning av varje ärende/asylärende/är nödvändig från rättssäkerhetssynpunkt. 
 Hotperspektivet på flyktingpolitik uttrycktes inte någonstans. Däremot förhöll man sig uppenbarligen till andra aktuella diskus- sioner där man tycktes uppfatta att ett hotperspektiv existerade, till exempel i Sjöbo. I socialdemokraternas 20 frågor om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik och 20 svar bemöttes uttalandet Sverige ska inte behöva ta emot terrorister. Är vi hur släpphänta som helst? med: 
 47 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 Sverige ska inte ta emot terrorister. Kontrollen vid gränsen ska vara effektiv. Utredningarna som görs när någon söker uppehållstillstånd ska göras noggrant utan att rättssäkerheten ifrågasätts. Vi har samma rätt som andra stater att skydda oss från icke önskvärda personer. () Det är ett skamgrepp i den flyktingpolitiska debatten att sätta likhets- tecken mellan passlös och terrorist. 
 Viss användning av metaforer tyder också på att hotperspektivet låg latent. I forskning om offentlig diskurs från flera länder har man pekat på att vattenmetaforer som strömmar och vågor används om flyktingar som kommer till ett land och på det sättet framställer flyktingar som lika önskvärda som en våldsam över- svämning (Zamora, 2004: 77). Detta slags metaforer förekom, fast sparsamt, i materialet. I folkpartimaterialet En generösare invand- rar- och flyktingpolitik talades om att en rännil av världens flyk- tingar kommer till Sverige och man nämnde spontanflykting- strömmar. Vpk använde i sin valhandbok både vattenmetaforer och metaforen om en börda: 
 Bördan, när det gäller flyktingströmmarna, bärs idag huvudsakligen av fattiga och underutvecklade länder i tredje världen, medan de högt industrialiserade länderna i Europa anstränger sig för att bygga upp vattentäta murar omkring sig för att skydda sig mot flyktingström- men. 
 Sådana metaforer var inte specifika för valrörelsen. Johansson (2006: 186) ger exempel på metaforens användning i offentligt tryck redan på  
 1980-talet, 
  Zamora (2004, kapitel 5) ger exempel på denna metafors användning i nyhetsrapportering på  
 1990-talet. 
  
 Jag finner inget uttryck för något nyttoperspektiv. Men liksom hotperspektivet florerade det troligen på andra håll. I sin valhand- bok argumenterade vpk nämligen explicit mot ett sådant perspek- tiv: 
 Flyktingfrågan får aldrig göras till en arbetsmarknadsfråga. Vi ska inte ta emot flyktingar bara när vi behöver dem som arbetskraft. 
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Det ligger nära till hands att tänka sig att händelserna i Sjöbo skulle ha motiverat partierna, som ju explicit tog avstånd från det som hände där, att lyfta in frågan om rasism och så kallad främlingsfi- 
 48 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 entlighet som en valfråga. Så var alltså inte fallet i det centrala val- materialet. 
 Men i det mer perifera materialet förekom resonemang om dessa fenomen, om än knapphändiga. Ofta framgick inte hur man såg på orsakerna till rasism och diskriminering, eller som vilken sorts fenomen man förstod dem, men där så var fallet var det alltid fråga om ett fördomsperspektiv: 
  
 Främlingsfientlighet  
 får näring ur okunnighet och rädsla. Därför är kunskap och kontakt våra viktigaste medel. 
 (En generösare invandrar- och flyktingpolitik,  
 fp) 
  
 Fördomar och  
 rasism  
 har ofta sin grund i bristande kunskaper och vanföreställningar av olika slag. 
 (20 frågor om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik och 20 svar,  
 s) 
  
 Dock anfördes inte enbart information och attitydpåverkan som medel mot diskriminering och rasism: tillsättandet av en ombuds- man mot etnisk diskriminering och lagstiftning på området nämn- des också. Men inget pekar mot att man betraktade diskriminering eller rasism som djupgående eller strukturella samhällsproblem. Detta, liksom temat den generösa flyktingpolitiken, förklarar till stor del hur man framställde relationerna mellan oss och flyk- tingarna och invandrarna, ämnet för nästa avsnitt. 
 Vi och dom 
 Den enda gång invandrare nämndes som grupp i det centrala valmaterialet var i en mening i centerns valprogram som talade om invandrarbarn och hemspråksundervisning 
 3 
 . Flyktingar före- kom lite fler gånger och några formuleringar relaterade flyktingarna till oss. 
 En liten rännil av alla flyktingar kommer till vårt land. Självklart skall vi  
 erbjuda  
 dem  
 en fristad och ge  
 dem  
 nya livschanser. 
  
 (Det behövs både hjärta och hjärna i politiken,  
 valmanifest fp) 
  
 De flyktingar vi  
 tar emot  
 ska snabbt få möjlighet till egen försörjning genom arbete. 
 (Valprogram  
 1989–1991, 
 c) 
  
 3  
 Hemspråk kallas numer modersmål. 
 49 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 så länge det finns flyktingar måste vi  
 ställa upp  
 och  
 ge  
 dem  
 en fri- stad 
  
 (Valmanifest, mp) 
 Det vi gjorde, eller borde göra, gentemot dem, flyktingarna, var med andra ord att erbjuda dem en fristad, ge dem nya livschan- ser, samt ta emot dem. Vi var i relationen alltså givare av något gott (fristad och livschanser) och de mottagare av detta goda. Vi var också mottagare, fast i en annan mening, av dem: vi var värdarna och de gästerna. 
 I det mer perifera materialet fanns fler formuleringar av intresse. Också här finner man i flera fall relationen mellan mottagaren och den som tas emot. Relationen mellan den som omhändertar och den som blir omhändertagen uttrycktes också: 
 Så  
 tar  
 vi  
 hand  
 om dem som kommer hit. 
 (Flyktingar och invandrare,  
 folder, s 
 ) 
 I förra kapitlet har jag redan visat hur omhändertagandeperspekti- vet i några fall i ett socialdemokratiskt studiematerial blev så fram- trädande att  
 föräldra-barnrelationen 
  framstår som en rimlig meta- for. 
 I en annan relation som uttrycktes var vi att likna vid före- tagsledaren som importerar (eller väljer att inte importera) arbets- kraft. I nedanstående citat bör man också lägga märke till nyttoper- spektivet på invandrare och flyktingar: vi bör ta vara på de resurser som finns bland dem: 
 Enligt vår mening ska vi inte  
 importera arbetskraft  
 till Sverige. Vi bör istället bättre  
 ta vara på de resurser  
 som redan finns bland invandrare och flyktingar. 
 (Invandrarpolitiskt valprogram  
 1988–1991, 
 c) 
  
 I studiematerialet uttryckte socialdemokraterna ett liknande före- tagsledarperspektiv: 
 Fram till slutet av  
 1960-talet 
  hade vi en fri invandring till Sverige – tid- vis  
 rekryterade  
 vi till och med invandrare som arbetskraft. 
 I ovanstående relationer är den svenska subjektspositionen antingen överordnad flyktingens/invandrarens, som en förälder är överordnad ett barn eller en företagsledare överordnad de anställda, eller så är den god, som en värd eller som en givare av goda gåvor. 
 50 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 Det fanns också enstaka exempel på relationsbeskrivningar där invandrarna var givarna, i detta fall även lärarna och vi de mer passiva mottagarna och eleverna: 
 Också på de mänskliga relationernas område har invandrarna  
 bidragit genom att föra in nya dimensioner på  
 vår syn på medmänniskor, på släkt och vänner. Där har vi att lära från deras många olika kulturer. 
 (En generösare invandrar- och flyktingpolitik,  
 fp) 
  
 Det kunde också vara så att vi behövde invandrarna: 
 Vi skulle  
 inte klara oss utan  
 våra invandrare. 
 (Rubrik i Flyktingar och invandrare, folder s) 
 Det finns också enstaka exempel då rättighetsperspektivet i flyk- tingfrågan slog igenom i en relation där vi befann oss i subjekts- positionen att vi var skyldiga flyktingar något: 
  
 har vi  
 skyldighet att bereda fristad åt  
 den som är flykting 
  
 (Valhandbok, fp) 
 Även om det alltså fanns exempel på olika slag av relationer så var den där vi är givare och värdar den som oftast uttrycktes. Det rimmar väl med de ofta återkommande resonemangen om en generös flykting- och invandrarpolitik. Starkare genomslag för rättighetsperspektivet skulle gett fler exempel som det sista citatet där vi står i skuld till en rättighetsinnehavare, en alls inte lika behaglig subjektsposition som den generösa givarens. 
 Diskursiv diskriminering i valrörelsen 1988? 
 Exkludering 
 Att rösterna hos människor som inte allmänt räknas som svens- kar var exkluderade från den centrala valdiskursen är tydligt. De partiledare och journalister som framträdde hade svenskklingande namn, talade svenska utan brytning och var nästan säkert uppvuxna i Sverige: de uppfattades som etniska svenskar. 
 Man skulle kunna tänka sig att invandrare var uteslutna som adressater av materialet. Att flyktingar är det i den mån de diskute- ras som en potentiell grupp (vi ska ta emot framtida flyktingar) är inte förvånande: de är inte väljare i Sverige och valmaterialet rik- tar sig till väljare. En stor andel av dem som betraktades som 
 51 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 invandrare var dock väljare: de som var svenska medborgare hade rösträtt i alla val och personer som inte var medborgare men som bott tre år i Sverige hade rösträtt till kommunal- och landstingsval. 
 4  
 Ett enstaka mycket tydligt exempel på att flyktingar eller invandrare inte var tänkta som adressater var socialdemokrater- nas diskussionsunderlag om invandring, flyktingpolitik och flyk- tingmottagande, som utkom 1988 med kanske inte hade någon 
 direkt koppling till valrörelsen. En diskussionsuppgift löd: 
 Vad är din egen attityd till invandrare och flyktingar? Varför tycker du som du gör? 
 Hade man tänkt sig att invandrare kunde ha intresse av att delta i en studiecirkel om svensk flyktingpolitik hade man kunnat tillägga frågorna Vad är din egen attityd till svenskar? Varför tycker du som du gör? I socialdemokraternas handledning för valarbetare nämnde man i stället ett speciellt cirkelmaterial för invandrarna som ABF tagit fram. Denna cirkel sades ta upp det svenska demo- kratibegreppet, grundfakta om Sverige, svensk historia, hur det politiska ansvaret är fördelat samt praktiska frågor inför valet och man påpekade att det var viktigt att stimulera invandrarna att delta i cirkelverksamheten. Invandrare var alltså inte adressater när diskussionen gällde svensk flyktingpolitik, men de fick gärna lära sig mer om Sverige. 
 Nedvärdering 
 Eftersom invandrare knappt omnämndes var de inte heller värde- rade i det centrala materialet. Jag har inte heller funnit exempel på nedvärderande formuleringar i det mer perifera materialet, där mer sades om invandrare och flyktingar. Det gjordes inte speciellt många generaliseringar om personer i dessa grupper, i bemärkelsen att man uttalade sig om deras egenskaper eller typiska beteenden. Då det gjordes, var det fråga om många eller en del, aldrig hela 
  
 4  
 Flera av citaten ovan, då vi svenskar relaterades till invandrare, tyder på att de senare inte tänktes vara adressater. Att man talar om invandrare kan dock inte automatiskt utläsas som att de senare inte är tilltalade. Det talas också om till exempel barnfamiljer och pensionärer och att dessa inte skulle vara adresserade som väljare är mycket osannolikt. Frågan är dock om dessa grupper omtalades på samma klara sätt åtskiljda från dem som är vi som i flera av citaten ovan. Jag har gjort stickprov ur valmaterial som handlar om frågor specifikt relaterade till bestämda grupper (ungdomar, pensionärer) och tycker mig se vissa tecken på att dessa i högre grad framstår som adressater. Här skulle dock behövas en systematisk jämförelse för att slutsatser skulle kunna dras. 
 52 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 gruppen. Det var ibland, men inte alltid, probleminriktade generali- seringar. I folkpartiets En generösare invandrar- och flyktingpolitik sades till exempel både att det i många invandrargrupper är vanligt att kvinnorna har ingen eller låg utbildning, och att många invand- rarkvinnor har såväl god utbildning från hemlandet som tillfreds- ställande arbeten i Sverige. Centern hävdade i sitt invandrarpoli- tiska valprogram att många invandrare är småföretagare eller egenföretagare inom servicesektorn och att flera grupper bland den invandrade arbetskraften behöver vidareutbildning eller omskol- ning. Ingen av de förekommande generaliseringarna var direkt negativ och några positiva. 
 Man kan dock tänka sig att stereotyper, om än i detta fall inte negativa, växer fram, till exempel av invandraren som (potentiell) småföretagare. Motsvarande stereotyper förekommer knappast om majoritetsbefolkningen: alla vet att den ägnar sig åt vitt varierande aktiviteter och att några vill vara småföretagare, andra inte. 
 Jag har alltså också sett till de frågor eller problemkomplex till vilka invandrare och flyktingar associerades för att pröva frågan om negativa associationer genererades i materialet. De samman- hang där invandrare eller flyktingar omtalades i det centrala materialet begränsade sig till två: dels till kommentarer till flyk- tingmotståndet i Sjöbo eller generellt avståndstagande från rasism, dels till allmänna uttalanden om att Sverige ska föra en human och generös invandrar- och flyktingpolitik. Ett enda undantag från begränsningen till dessa två områden var frågan om hem- språksundervisning, vilken nämndes i centerns valmanifest. 
 Flyktingar eller invandrare associerades med andra ord dels till generös flyktingpolitik, dels till ett klart negativt värderat pro- blemkomplex, nämligen rasism/främlingsfientlighet/flyktingmot- stånd. Men eftersom det i detta specifika fall var de själva som ansågs utsatta för en orättvisa vars upphov tillskrevs vissa svens- kar, karaktäriserar jag inte detta som ett inslag i en nedvärderande diskurs: jag tror inte att negativa associationer till flyktingar eller invandrare genereras på detta sätt. 
 De frågor som kopplades till flyktingar och invandrare i det mer perifera materialet var asylrätt, behandlingen av asylansök- ningar och av asylsökande i Sverige, flyktingmottagande, mål för flyktingpolitiken, rasism och främlingsfientlighet och diskrimine- ring, äldre invandrares behov, invandrarkvinnornas situation, invandrare och flyktingar på arbetsmarknaden, svenskstudier för invandrare, hemspråksundervisning, stöd till invandrares kul- 
 53 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 turyttringar, invandrares behov ifråga om barnomsorg och sjuk- vård, invandrares trossamfund, invandrarföreningar, flyktingbar- nens situation, skola, invandrare som småföretagare, samt invandrares rösträtt i olika val. De övergripande frågor som dis- kuterades kan sägas vara främst hur svenska myndigheter skulle behandla asylsökande och hur den invandrade delen av befolk- ningen skulle kunna hjälpas genom speciella åtgärder på olika av livets områden. 
 Kanske fanns en omhändertagande attityd i materialet som skulle kunna tolkas som nedvärderande. Samtidigt tycks denna attityd förankrad i uppfattningen att det fanns specifika svårigheter som uppstår för människor som flyr eller mer frivilligt flyttar till ett annat land och att det nya landet rimligtvis borde hjälpa till att utjämna skillnader mellan invandrade och infödda. Jag finner inte att de associationer som uppstår är nedvärderande. 
 Objektifiering 
 I det centrala materialets knapphändiga referenser till invandrare och flyktingar fanns knappast rum för några objektifierande resonemang. Vad gäller flyktingpolitiken, så som den diskuterades i det mer peri- fera materialet, anlades alltså inget nyttoperspektiv: det handlade om generositet och i viss mån om rättigheter men inte om ifall flyktingar var nyttiga för Sverige. Det fanns däremot spår av ett sådant synsätt när invandring på andra grunder diskuterades. Flertalet partier hade känt sig manade att berätta att invandrarna varit till stor nytta i Sverige och att invandringen bidragit till allehanda positiva värden. Här var det helt säkert så att man förhöll sig till en diskussion där invandrare beskylldes för att vara en ekonomisk börda eller på annat sätt onyttiga för det svenska samhället. Folkpartiet hävdade exempel- vis i En generösare invandrar- och flyktingpolitik att invandrare inte varit en belastning för det svenska samhället utan en enorm nationell tillgång. Resonemanget utvecklades och exemplifieras bland annat med att Stockholms tunnelbana i hög grad är bemannad av invand- rare. Ett av citaten i avsnittet Vi och dom uttrycker också ett sådant nyttotänkande genom att tala om hur vi ska ta vara på invandrares och flyktingars resurser. 
 Resonemang av detta slag är inte objektifierande i bemärkelsen att invandrarna ses som verktyg som kan användas enbart utifrån något tänkt nationellt behov. Men att man över huvud taget påpe- 
 54 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 kar att invandrarna är nyttiga för en tänkt nationell gemenskap berättar att detta är en grupp invånare i Sverige om vilka det är legitimt att diskutera ifall de är till nytta eller inte och att man för- håller sig till förda sådana resonemang. Jag vill dock understryka att jag uppfattar partiernas positiva resonemang som ett defensivt svar på sådana resonemang som redogjorts för i början av kapitlet, en- ligt vilka det till exempel hävdades att flyktingar kostade för mycket, vilket kunde gå ut över pensionärer och andra. 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 Det förekom en lång rad förslag till hur asylsökande, flyktingar som fått asyl, invandrare och invandrares barn skulle behand- las. Ibland kan de betraktas som förslag till särbehandling men ofta är det fråga om åtgärder som avsåg föra dessa personer upp till samma nivå i samhället som andra svenskar. 
 Vad gäller behandlingen av asylsökande uttryckte framför allt folkpartiet, men i viss mån även centern, kritik mot den av reger- ingen förda, och som man hävdade, försämrade flykting- och asyl- politiken. I detta sammanhang formulerades ett flertal förslag som inte kan uppfattas som något annat än förslag till att förbättra flyktingarnas situation. Folkpartiet talade i En generösare invand- rar- och flyktingpolitik om allvarliga rättssäkerhetsproblem förknip- pade med behandlingen av asylsökande. Man krävde till exempel att regeringen skulle häva det viseringstvång som införts för flyktingar från Polen och Östtyskland. Vidare föreslogs bland annat utökad rätt till offentligt biträde för asylsökande, att beslut i asylärenden alltid måste motiveras och att handläggningstiderna i asylärenden skulle kortas. 
 Moderaterna framstod inte som kritiska mot regeringens flyk- tingpolitik. I deras Program för  
 invandrar-, 
  flykting- och minoritets- frågor framfördes vad som troligen var ett inlindat förslag till en konkret försämring för flyktingar som fått uppehållstillstånd, näm- ligen att de för sin varaktiga bosättning skulle erhålla lån på för- månliga villkor. Troligen menade man att sådana lån skulle ersätta det dåvarande systemet med ett bidrag till bosättningen som inte behövde betalas tillbaka. 
 Den svenska flyktingpolitiken hade ju varit i kraftigt blåsväder före valrörelsen och regeringspartiet hade att bemöta å ena sidan kritiken från folkpartiet och andra om att den förda politiken var 
 55 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 SOU 2006:52 
  
 inhuman och företedde brister i rättssäkerheten och å andra sidan en flyktingfientlig opinion som hävdade att man tog emot för många och fel flyktingar. Socialdemokraterna argumenterade följd- riktigt i sitt material åt båda hållen. Gentemot den första typen av kritik hävdade man till exempel att flyktingpolitiken inte alls var snål eller inhuman (se t.ex. 20 frågor om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik och 20 svar). 
 Går man med på oppositionens kritik måste man konstatera att regeringspartiet genom sin argumentation stödde en försämrad be- handling av asylsökande. Men hur grym en sådan behandling än må vara, måste det inte vara fråga om det som här kallas diskrimine- ring, negativ särbehandling. Eftersom asylsökande per definition befinner sig i ett särskilt läge jämfört med landets bofasta invånare är det svårt att avgöra vad som skulle vara särbehandling, eller rät- tare sagt, hur den relevanta jämförelsen skulle göras. 
 I valmaterialet framfördes också en rad mer eller mindre kon- kreta förslag som rörde invandrarnas situation i Sverige. Det kunde handla om att invandrare borde erbjudas kompletterande utbildningar, att invandrare som inte var svenska medborgare skulle få rösträtt även till riksdagsval, att förskolan borde främja tvåspråkighet, att kunskap i minoritetsspråk borde vara merite- rande för dem som söker jobb i omsorg och sjukvård, att bibliote- Simpson borde ha ett allsidigt utbud av litteratur på invandrarspråk, att förutsättningarna för värdering av utländska examina på olika sätt borde förbättras, att svenska kyrkan skulle öka sin flerspråkiga ser- vice eller att samhället skulle stödja invandrarorganisationerna. Över lag förefaller förslagen välmenande och de pekar inte mot nå- gon negativ särbehandling. 
 Sammanfattning 1988 
 De kategorier som benämns invandrare, flykting och svensk omtalades ofta i materialet. Av många formuleringar framgick att invandrare och svensk var två ömsesidigt uteslutande kategorier. Det fanns dock enstaka exempel på att dessa kategorier också kunde betraktas som överlappande. 
 Materialet speglar den distansering i en allmän offentlig debatt där gruppen invandrare sedan länge var benämnd med ett sub- stantiv. Materialet var knappast distanserande i bemärkelsen att det i övrigt skulle framställa dessa invandrare som annorlunda på nå- 
 56 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1988: Generös flyktingpolitik men flyktingfientlighet i periferin 
  
 got annat sätt än vad som ligger i själva invandrarskapet. Enstaka formuleringar pekade dock ut olikhet. 
 I materialet samsas generositets- och rättighetsperspektiv på flyktingpolitik hos partierna. I det mer centrala valmaterialet var frågor relaterade till flyktingar och invandrare över huvud taget perifera. De resonemang som återfinns inskränkte sig till av- ståndstagande från utvecklingen i Sjöbo, ofta just genom att man mot Sjöbo ställde den generösa flyktingpolitiken. Talet om en ge- nerös flyktingpolitik liknar ett mantra i det centrala materialet. I det mer perifera valbudskapet var rättighetsperspektivet ofta tydli- gare utvecklat. Här återfanns också avståndstaganden från såväl hot- som nyttoperspektivet, vilket visar på en medvetenhet om dessas existens utanför valrörelsen. Vissa metaforer pekar också mot ett latent hotperspektiv. 
 Det fanns ett avståndstagande från rasism och diskriminering. De formuleringar som gjordes tyder på en förståelse av dessa fe- nomen som orsakade av i första hand fördomar och bristande kun- skap. 
 De subjektspositioner som kom till uttryck mellan oss, svens- karna och invandrare eller flyktingar var varierade och i vissa fall var de jämbördiga, i något fall var vi även mottagare av gåvor och elever till dem som invandrat. Men den vanligaste relationen var den mellan svenskarna som givare, värdar eller omhändertagare, medan flyktingarna var mottagarna och gästerna. I dessa resone- mang framstod vi svenskar i den positiva subjektspositionen av de goda gåvornas givare, eller värdarna. 
 De centrala aktörerna i detta valbudskap var alla etniska svens- kar. Andra var exkluderade från de centrala arenor som undersökts. 
 Det fanns inga tecken på nedvärdering i materialet med undantag för en metafor som förekom ibland i vilken flyktingar förknippades med bördor eller framställdes som farliga vattenmassor. 
 Det fanns inte heller vad jag kallat objektifiering i materialet, däremot resonemang som tycktes uttrycka avståndstagande från objektifierande tendenser i en vidare diskurs. Förslag till negativ särbehandling förelåg inte heller. Däremot förekom kritik av en inhuman flyktingpolitik, en politik som naturligtvis hade sina för- svarare i den regeringsansvariga socialdemokratin. Om kritiken uppfattas som rimlig var ett sådant försvar ett försvar för en negativ behandling. I detta resonemang uppstår dock frågan med vilka man kan jämföra för att avgöra om det är fråga om negativ särbehand- ling av de asylsökande, det vill säga diskriminering. 
 57 
  
 3 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Efter valet 1988 var socialdemokraterna fortfarande riksdagens största parti, följt av moderaterna, folkpartiet, centern och därefter vänsterpartiet kommunisterna. En betydelsefull förändring var att alla partier utom vpk tappat mandat och att miljöpartiet passerat fyraprocentsspärren och kommit in i riksdagen. Socialdemokra- terna hade utgjort minoritetsregering. I valrörelsen 1991 fanns alltså sex riksdagspartier. Ett synligt nytt inslag i valrörelsen var Ny Demokrati. 
 Rasism och flyktingmotstånd i flera tappningar 
 På flera sätt framstår  
 1990-talets 
  första år som en tid av hårdnande attityder från det etablerade Sverige och delar av dess befolkning gentemot både människor som sökte asyl i Sverige och mot delar av den invandrade befolkningen och dessas barn. Detta kom att ac- centueras betydligt efter valet 1991 men tecken fanns redan före valrörelsen. 
 Ett inslag var hatpropaganda från en allt bättre organiserad ex- tremhöger. Månaderna före valrörelsen utgjorde en särskilt expan- siv period för svensk högerextremism efter andra världskriget (Tamas, 2004: 9). Sverigedemokraterna hade alltså bildats ur BSS, Bevara Sverige Svenskt, 1988 och ställde upp i kommunalval på ett tiotal orter 1991 och erhöll mandat i två kommuner (Lodenius  White, 1994:  
 338–340). 
  
 Ett annat inslag var attentat mot flyktingar eller personer som uppfattades som  
 icke-svenskar. 
  Mccarthy, Lasermannen, som mördade en man och skadade tio mer eller mindre allvarligt, hade skjutit sitt första offer den 3 augusti 1991. Detta dåd uppfat- tades dock ännu inte som rasistiskt under valrörelsen – nästa at- tentat inträffade inte förrän mer än en månad efter valet. Men andra attentat hade inträffat under flera års tid. En beräkning listar 111 
 59 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 mordbränder eller angrepp med sprängmedel eller skjutvapen rik- tade mot invandrare, flyktingar eller asylsökande i Sverige under perioden  
 1982–92 
  (Bjørgo, 1997). Under  
 1980-talets 
  två sista år hade det skett en dramatisk ökning av antalet rasistiska bombdåd, vilket gavs stor uppmärksamhet i medierna. I början av  
 90-talet 
  ökade antalet ytterligare. 1990 utfördes 36 attentat mot flykting- förläggningar i Sverige och 56 rasistiska våldsangrepp mot invand- rare utanför förläggningarna. 1991 var motsvarande siffror 30 re- spektive 39 (Lodenius  White, 1994:  
 295–296). 
  
 Samtidigt intog beslutsfattarna en mer restriktiv hållning gent- emot asylsökande. 1989 hade antalet asylsökande ökat med 50 % (Abiri, 2000: 15). Samma år ändrades asylreglerna av den socialde- mokratiska regeringen, med stöd av moderaterna, vid det så kallade Luciabeslutet till att endast vara tillämpliga för dem som kunde de- finieras som flyktingar i enlighet med  
 Genève-konventionen 
  eller hade särkilt starka skyddsbehov. Eftersom endast en liten andel av flyktingarna varit konventionsflyktingar, medan övriga flydde från till exempel krig, ledde detta till drastiskt färre beviljade asyl- ansökningar. Under 1990 hade medierna spekulerat om förväntad massflykt från det sönderfallande Sovjetunionen. Den socialdemo- kratiska regeringen tillsatte en utredning som enligt direktiven skulle undersöka hur  
 flykting-, 
 invandrings-, 
  utrikes- och bistånds- politik bättre kunde samordnas. På våren 1991 lade regeringen en proposition som föreslog ytterligare förändringar i de kategorier som kunde ges asyl. Förslaget stöddes av moderaterna. Propositio- nen lades dock fram för sent för att kunna behandlas före valet (Abiri, 2000:  
 16–18). 
  
 Ytterligare en förändring i riktning mot större restriktivitet som införts under 1989 var att dokumentlöshet hos asylsökande skulle ses som en nackdel i tillståndsprövningen, om inte den ansökande kunde uppge rimliga skäl till att hon eller han saknade dokument (Johansson, 2006:  
 159–160). 
  
 Greven och betjänten 
 Ny Demokratis bildande på hösten 1990 kan betraktas som ett in- steg på rikspolitikens arena av sådant populistiskt missnöje som redan tidigare fångats upp och exploaterats av  
 Sjöbo-centern 
  och Skånepartiet. Förutom Ny Demokrati fanns inför valet 1991 två andra populistiska partibildningar: det nybildade Sjöbopartiet som 
 60 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 leddes av  
 Morgan 
  Henderson som hade ingått en teknisk valsamver- kan med Framstegspartiet (Edgerton m.fl., 1994). 
 Bildare och centralfigurer i Ny Demokrati var företagsledarna Bryant och Daniels. Aguilar var skivbolagsägare och nöjesparksdirektör, Lee kom närmast från den SAF- finansierade tankesmedjan Den Nya Välfärden. Denna organisation hade i slutet av  
 1980-talet 
  presenterat ett förslag till ny grundlag för Sverige, ett förslag som i stora delar handlade om att påverka lag- stiftningen i riktning mot större marknadsfrihet och mindre väl- färdsstat. Bland annat ville man att det i grundlagen skulle skrivas in en förstärkning av äganderätten, näringsfrihet och avtalsfrihet, att skatter och avgifter inte skulle få ta mer än hälften av en persons inkomst, samt att den offentliga sektorn inte skulle få ta mer än hälften av BNP (Timbro 1988). Dessa idéer tog Lee med sig in i det nybildade partiet, vars partiprogram i stora delar byggde på Den Nya Välfärdens skrift. 
 Ny Demokrati brukar i forskningen klassificeras som högerpo- pulistiskt, liksom en rad partier som uppstått i olika europeiska länder under de senaste decennierna. Det finns en akademisk dis- kussion om hur partier av detta slag bör klassificeras och indel- ningen har skett på olika grunder (se t.ex. Calderon 2004). En be- teckning är  
 Radical  
  
 Right-Wing 
  
  Populist Parties  
 eller på svenska partier som står för radikal högerpopulism,  
 RHP-partier 
  (Ibid.). Hit räknas till exempel det franska  
 Front National 
 ,  
 Maxwell 
 , italienska  
 Lega Nord 
 , belgiska  
 Vlaams Blok 
 ,  
 New Zealand First 
 , de norska och danska framstegspartierna och Ny Demokrati. Dessa partier är ofta bra på att fånga upp ideologiska trender i samhället och missnöje med etablissemanget, är ofta topp- styrda och har karismatiska ledare. De är inte högerextrema i be- märkelsen att de förnekar demokrati som ett värde och ger vanligt- vis inte uttryck för biologisk rasism. Vanliga mål för de retoriska angreppen är vad som ses som en alltför omfattande välfärdsstat och det mångkulturella samhället. Man uttrycker en tro på van- liga människors sunda förnuft och säger sig föra de vanliga människornas talan gentemot ett antal väl avgränsade fiender (Betz 1998). 
 Ny Demokrati passar väl in på kriterierna höger och popu- lism och i viss mån även på kriteriet radikal. Partiet var höger i bemärkelsen att budskapet präglades av en nyliberalism vars kärna var en kritik av den offentliga sektorns omfattning och en argu- mentation för större marknadsfrihet. Några huvudkrav i det parti- 
 61 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 program som kom att bli stommen i valrörelsen 1991 var kraftigt sänkta skatter, nerskärningar i den offentliga sektorn, privatise- ringar, avreglering av energisektorn och  
 EG-medlemskap. 
  I slutet av 1990 och under våren 1991 hade man också profilerat sig genom utspel ifråga om alkoholpolitiken (se  
 Expressen  
 22/12 1990) och krav på sänkt matmoms (SvD 14/5 1991). På dessa punkter var partiets retorik i mycket en förlängning av den propagandistiska verksamhet som bedrivits av de tankesmedjor som det privata när- ingslivet genom Näringslivets Fond, bekostad av SAF och Indu- striförbundet, sponsrade. Den Nya Välfärden, i vilken alltså Lee verkat, var en av dessa (Boréus, 1994, kapitel 3). 
 Allt i Ny Demokratis budskap kan dock inte påstås vara nylibe- ralt, allra minst inställningen till flyktingar och invandrare, den del av partiets budskap jag fokuserar i detta kapitel. En helt igenom konsekvent nyliberal vill se fri invandring, vilket definitivt inte gällde för Ny Demokrati. Det fanns i stället ett nationalistiskt drag i Ny Demokratis retorik som lättare förknippas med en annan hö- gerideologi, konservatism. Ett annat inslag i partiretoriken som ofta förknippas med konservatism var krav på hårdare tag mot kri- minaliteten. 
 Ett populistiskt budskap brukar förstås som ett där man säger sig tala i namn av folket, gentemot ett etablissemang som står över folket och där man hävdar att de politiska frågorna egentligen är mycket enkla. Detta var ett tydligt inslag i Ny Demokratis retorik. Man propagerade för ett gladare och mindre byråkratiskt Sverige, för avskaffande av byråkrater och lapplisor, sänkt alkoholskatt och att politiken skulle drivas med sunt förnuft. 
 Ny Demokrati anser att överhetssamhället, socialism, kravmaskiner och ansiktslös byråkrati inte kan accepteras av moderna människor 
 skrev man i partiprogrammet. Många resonemang handlade om hur politikerna skodde sig på folket, som i artikeln av Martinez ter och Aguilar om matmomsen i  
 Svenska Dagbladet 
 : 
 Politikerna, som i slutänden har besluten i sin hand, har enbart bevisat att de håller de tre stora grossistkedjorna om ryggen. Ingen ska tro att de etablerade politikerna värnar om konsumenten och har vanligt folks bästa för ögonen. Nej, de blundar när de ser hur grossisterna gör allt för att förhindra de s k frifräsarnas möjligheter att konkurrera och hålla nere priserna. 
 (14/5 1991) 
 62 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 I detta uttalande kritiserades ju indirekt även de stora grossistked- jorna men annars var det etablissemang man i allmänhet smädade det inom politik och förvaltning. 
 Man arbetade också medvetet med att framstå som vanligt folks talesmän och det kunde till och med vändas till en fördel att bli tillplattad av dem som kunde räknas till etablissemanget. När Bryant blev intervjuad i  
 TV-programmet 
  Magasinet i feb- ruari 1991 och misslyckades med att besvara en rad frågor och tro- ligen framstod som ganska illa åtgången av programledaren Obrien, utnyttjade partiet detta för att kritisera etablissemangets översitteri mot vanliga människor (Rydgren, 2005: 70). 
 Partiet var alltså både höger och populistiskt i sitt budskap. Om det också var radikalt beror på vad man jämför med. I en svensk politisk kontext framstod till exempel kraven på kraftigt sänkta skatter, en vidareutveckling av kärnkraftsteknologin, fördubblade resurser till högskoleutbildning och forskning, samt vin- och ölför- säljning i livsmedelsbutikerna som radikala förändringskrav vid ti- den. Samtidigt pekar bland annat Rydgren (2005), som inte klassi- ficerar Ny Demokrati som ett renodlat  
 RHP-parti, 
  på att partiet höll en betydligt mjukare ton i invandrings- och flyktingfrågor än till exempel  
 Front National  
 i Frankrike. 
 Det nybildade partiet fick ett stort medialt genomslag. Bryant hävdade efter valrörelsen att stora delar av massmedieeta- blissemanget varit emot det nybildade partiet, men nämner också ett antal program och programledare som var välvilligt inställda och gärna släppte fram partiet (Aguilar, 1991). Ny Demokrati arbe- tade med mycket publikfriande medel och medvetna  
 pr-satsningar. 
  Man använde skämt och satir i budskapet. Djur var ett tema i detta. Svensk politik liknades vid en ankdamm, politiker vid elefanter, tunga av att sitta för länge, eller vid krokodiler med små öron och stora käftar (Rydgren, 2005: 66), socialdemokratin vid kräftor som är röda, går baklänges och kostar svenskarna en jäkla massa pengar (Aguilar, 1991: 93). 
 Greven och betjänten var ett epitet som användes av massmedi- erna om Johnson från överklassen och Decker från folket. De två gjorde en egen  
 TV-satir 
  på det populära nyårsprogrammet med grevinnan och hennes snubblande betjänt där Decker var grevinnan och Johnson be- tjänten (Rydgren, 2005:  
 68–69). 
  
 63 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Frågor i valrörelsen 1991 
 I partiledardebatten, där ju partiföreträdarna och inte medierna valde vilka ämnen som skulle föras upp på agendan, var ämnena blandade. Det handlade bland annat om skattepolitik, vårdnadsbi- drag versus dagis, arbetslösheten, den ekonomiska politiken, äldre- omsorg, pensioner, miljöfrågor, EG, sjukvård och regeringsfrågan, det vill säga hur ett möjligt regeringsunderlag skulle se ut. 
 I valmanifesten var ämnena också ganska blandade. Moderaterna och folkpartiet gick i april ut med ett gemensamt manifest för den ekonomiska politiken, kallat  
 Ny start för Sverige!.  
 Detta gemen- samma utspel handlade om att utveckla en ny ekonomisk politik för att ersätta den så kallade tredje vägens politik som man hävdade hade misslyckats. Frågorna i partiledarutfrågningarna utgår delvis från partiernas egna program och manifest. Ett antal olika sakfrå- gor, till exempel relaterade till skattepolitik och ekonomisk politik, pensionssystemet och möjligheter för regeringsbildning, behandla- des. När det gällde regeringsbildningen frågade man om Ny Demokratis roll, eftersom de andra borgerliga partierna uttalat sig olika om det tänkbara i att regera med stöd av detta parti. Utrikes- frågor behandlades sparsamt. 
 Frågor som specifikt berörde invandrare och flyktingar var mer uttalade i det centrala materialet än 1988. Men de var långt ifrån dominerande i detta. Det genomgångna  
 TV-materialet 
  är 11 timmar och 35 minuter långt och de flykting- och invandringsrela- terade frågorna avhandlades på sammantaget 14 minuter. Flykting- politiken var en fråga bland andra. Den behandlades detaljerat i partiledarutfrågningen med Daniels, flyktigt i den med Evans och av flera partiledare i slutdebatten. Den be- rördes också i samtliga valmanifest och i Ny Demokratis partipro- gram, som utgjorde deras viktigaste valmaterial. 
 Ny Demokrati förde på den centrala valagendan också in frågan om hemspråk samt kravet på att utländska brottslingar skulle utvi- sas ur landet för grov brottslighet. Folkpartiet, socialdemokraterna och vänsterpartiet tog dessutom upp diskriminering och rasism i sina valmanifest. 
 Även några DN Debattartiklar av partiföreträdare tog upp frågor som specifikt berörde flyktingar, invandrare eller etniska mino- riteter. En folkpartist (DN 17/8 1991) oroades över antisemitismen i Sverige och talade i sammanhanget om rasistisk propaganda. I en artikel av tre vänsterpartister (DN 24/8 1991) och en av några mil- 
 64 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 jöpartister (DN 10/9 1991), nämndes flyktingpolitiken i förbifar- ten. Slutligen gjorde Evans ett inlägg i vilket en mindre del utgjordes av en kritik av svensk flyktingpolitik som inhuman (DN 10/9 1991). 
 Man kan därmed konstatera att frågorna som rörde flyktingar och invandrare inte bara fick lite större utrymme utan även var något mer varierade än i den föregående valrörelsen i det mer cen- trala valmaterialet, då det ju bara handlade om att ta avstånd från agerandet i Sjöbo och att föra en generös flyktingpolitik. Det var Ny Demokrati som förde upp hemspråksundervisning, utländska medborgares kriminalitet och vissa jämförelsevis detaljerade krav för flyktingmottagandet på valagendan. 
 I det lite mer perifera materialet, liksom i olika mediebevakade inslag i valrörelsen, var dessa frågor mer närvarande. Samtliga par- tier hade något specialmaterial om flykting- eller invandrarfrågor och alla partier utom socialdemokraterna och Ny Demokrati hade antagit speciella program om dessa frågor under 1991. 
 1  
 Ny Demo- krati, vars valrörelse intresserade medierna starkt, rapporteras i flera uttalanden ha tagit upp flykting- och invandringsfrågor i sin retorik. Westlind (1996:  
 146–151) 
  rapporterar till exempel om flygblad som argumenterade för att flyktingar skulle hjälpas där katastrofer drabbat dem i stället för i Sverige, och att invandringen av ekonomiska flyktingar skulle stoppas. 
 Kategorisering 
 Vad gäller benämningarna ser jag ingen skillnad mot valrörelsen 1988. Invandrare och flyktingar omtalades i det mer centrala materialet. Där man förde lite djupare resonemang förekom många andra termer, det fanns exempelvis de  
 facto-flyktingar, 
  krigs- flyktingar, asylsökande, kvotflyktingar och politiska flyk- tingar. Även i denna valrörelse förekom många uttryck samman- satta med invandrare, till exempel invandrarkvinna, invandrar- barn, invandrarelev, invandrarförälder och invandrarungdo- mar. 
 Också i denna valrörelse ställdes invandrare och svenskar i många formuleringar mot varandra som separata, avskilda grupper: 
  
 1  
 Åtminstone har arkivsökningar och förfrågningar till partiet inte givit vid handen att socialdemokraterna skulle antagit något sådant program 1991. 
 65 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Invandrarna och flyktingarna tar inte jobb från svenskarna. Bland dem finns en högre arbetslöshet än bland svenskar. Invandrarna tar oftast inledningsvis sådana arbeten som inte svenskar uppfattar som tillräck- ligt attraktiva 
 (Valhandbok, fp) 
 dialog mellan svenskar och invandrare 
 (En fråga om människovärde. Vänsterpartiets Flykting- och Invandrarpolitik) 
 Det påtalades dock ibland att svenskheten kan förenas med annan etnicitet: 
 blir naturligt att vara både svensk och finne, svensk och zigenare, svensk och jude 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 
 Notera dock både  och. Ordagrant innesluter kategorin svensk här inte finne, zigenare eller jude, utan det som sägs är att samma person kan tillhöra båda grupperna. Ett alternativ vore föreställ- ningen om svenskhet som något som kunde innefatta till exempel judiskhet, turkiskhet eller finskhet, såsom dessa identiteter levs i Sverige, snarare än förenas med. Ett annat sätt att säga detta på vore att turkiskhet eller judiskhet också kan innefatta svenskhet. 
 I åtminstone vissa partier fanns medvetenhet om att distinktio- nen mellan invandrare och svenskar kunde verka distanserande eller exkluderande, vilket är det troliga skälet till att man ibland ex- plicit inkluderade invandrarna bland svenskarna: 
 Det svenska samhället måste ge alla svenskar fulla sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter. Det gäller med självklarhet även invand- rarna. 
 Var åttonde svensk är invandrare. 
 (Båda citaten: En fråga om människovärde. Vänsterpartiets Flykting- och Invandrarpolitik) 
 Distansering 
 Den starka tendensen att sortera i kategorierna svensk, invandrare och flykting som rått under många år präglade även denna valrö- relse. Men inte heller nu var det gott om distanserande beskriv- ningar. De skillnader som uppmärksammades ansågs med stor san- nolikhet av författarna bero på skilda levnadsomständigheter: 
 66 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Invandrarna och flyktingarna tar inte jobb från svenskarna. Bland dem finns en högre arbetslöshet än bland svenskar. Invandrarna tar oftast inledningsvis sådana arbeten som inte svenskar uppfattar som tillräck- ligt attraktiva, arbeten som ofta är enahanda och ger få möjligheter till utveckling. 
 (Valhandbok, fp) 
 I enstaka fall pekade man dock på kulturella skillnader: 
 Vårt land bör i många fall ta hänsyn till att invandrare kommer från ett land där begreppet familj är vidare än i Sverige. 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 
 Många invandrarbarn – i synnerhet från kulturer som starkt skiljer sig från den svenska – börjar så småningom att nedvärdera eller rent av skämmas för föräldrarnas kultur. 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 
 Miljöpartiet avvek från mönstret i sitt  
 Invandrare och flyktingar. Handlingsprogram  
 där man förde ett relativt långt resonemang om kulturella skillnader och de problem sådana kunde medföra. En in- gång i resonemanget var att Sverige är egendomligt men kontentan att kulturella skillnader kan ställa till problem: 
 Sverige är ett egendomligt land – inte för svenskarna, men för många utlänningar som kommer hit. Vårt sätt att fungera, våra värderingar och vår kultur är lika självklara för en svensk som de kan vara obegrip- liga för en invandrare. Därför är det av största vikt att de som kommer till Sverige får en bra introduktion här. Detta gäller då inte bara att lära sig det svenska språket utan också den svenska kulturen. 
 Man talade i sammanhanget om kulturkollision och problem: 
 Det är genom att få kunskap, via skolan, via massmedia osv., som man kan motverka problemen i kulturkollisionen. För att informationen ska fungera som bäst krävs att den dels informerar om hur olika in- vandrarna faktiskt är och dels om de problem som de facto uppstår när kulturer möts. 
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 I denna valrörelse fördes hotperspektivet in av Ny Demokrati. I partiledarutfrågningen hävdade Lee exempelvis att det uppstod problem (oklart vilka) när den årliga invandringen av flyk- tingar kom att överstiga ett visst antal: 
 67 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 – 
  
 Ska Sverige ta emot färre flyktingar? (frågade en av reportrarna) 
  
 – 
  
 Ja just det. Men då måste man ju veta vad man talar om. Då talar man om upp i den nivån, 45 000 och mer flyktingar in i Sverige. Och den nivån gick inte bra. Vi har sagt, vi tycker inte siffror är viktigt. Men eftersom det ofta handlar om siffror så har vi sagt det att vi vet det att 25 000 fungerar relativt bra, för att vi har haft det förut, blandat alltså. 
  
 – 
  
 Totalt 25 000? 
  
 – 
  
 Totalt 25 000, är det taket alltså? 
  
 – 
  
 Om vi tittar tillbaks i tiden ska du se att Sverige har haft en invand- ring på 30 000 per år. Sen så fick vi en puckel så här och då så blev det problem. 
  
 (Ur Partiledarutfrågning 16/8 1991) 
 I detta citat uttrycks alltså också en argumentation  
 mot  
 ett genero- sitetsperspektiv: Sverige hade tagit emot för många flyktingar. Min bedömning att ett hotperspektiv uttrycktes stärks av att Lee själv kopplade flyktingpolitiken till en diskussion om flyktingar som bedriver kriminell verksamhet och får mycket bi- drag: 
 – Sen så säger vi, ge inga bidrag. Och det håller vi på med. Då säger nån, det är slut med bidrag. Inte alls. Det är en massa bidrag. Det finns vissa saker dom får lov till. Ta bort det och ge bara lån. Och så säger vi det, utvisa dom som bedriver kriminell verksamhet. Och det betyder inte att dom har tagit ett kilo kaffe eller nånting, det betyder allvarlig kriminell verksamhet, då ska dom utvisas. Det anser vi är en human och realistisk flyktingpolitik. 
 (Ur Partiledarutfrågning 16/8 1991) 
 Flyktingar kopplades också i samma intervju av Lee till  
 hiv-spridning: 
  
 – Det jag har lärt mig utav läkare och andra, är, att största delen av dom nyupptäckta  
 hiv-fallen, 
  eller aidsfallen i Sverige är hos flyktingar. 
 I slutdebatten kopplade han återigen invandrare/flyktingar till ospecificerade problem, bidrag, samt kriminalitet: 
 – Men nu skulle jag vilja ta upp en fråga som typiskt nog inte behand- lats här men som folk alltid talar om. Det är nämligen frågan om in- vandring. Det finns alltså en främlingsfientlighet i Sverige. Det finns problem, folk talar mycket om det här. () Vi har då sagt att vi tycker att alla bidrag som ges ska ersättas med lån därför att den som tar ett lån misstänks inte för att leva på andra. () Och vi har sagt vi tycker man ska utvisa för grov, utvisa ur landet för grov brottslighet. Det finns nämligen internationell brottslighet. 
 (Ur Slutdebatten 13/9 1991) 
 68 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 I slutdebatten besvarade Evans och kristdemokraternas ledare Johnson argumentation kring flykting- politiken utifrån vad som mest liknar ett generositetsperspektiv. De tog dock inte diskussion i frågan om utvisning för kriminalitet och kritiserade inte Foley systematiska sätt att koppla ihop kriminalitet med flyktingpolitiken. Wood sade: 
 – En del av våra medmänniskor hade mindre tur än vi. Dom föddes i länder där diktatorer har härskat eller där andra omständigheter har tvingat dom på flykt. Och några av dom här flyktingarna kommer hit. Jag tycker det är självklart att vi ska vara beredda att ge dom en ny livschans. Dom ger oss resten av sitt liv. Jag tycker det är ett mycket kristligt bud. 
 Wood nämnde också senare i programmet att folkpartiet var för en human och generös flyktingpolitik. I citatet ovan är dock generositetsperspektivet inte tydligt i och med den transaktions- metafor som användes: vi byter en livschans mot resten av ett liv, det vill säga att vi gör en rimlig affär. 
 Bauer förenade talet om generositet med ett vagt tal om att ställa krav. Det går att tolka nedanstående som en flirt med hot- perspektivet. Man ska ställa krav på flyktingarna (vilket förut- sätter att det finns en anledning att kräva något av dem). Men sam- tidigt ska vi våga vara generösa (vilket förutsätter att generosite- ten medför en risk): 
 – Mänskor som har flytt undan våld och förtryck, dom ska vi natur- ligtvis ta emot. Och vi har plats för dom. Och vi ska ha tillbaka dom regler som gällde före 89. Och jag vill gärna också tala om då att det här lånesystemet är ju introducerat. Det är ju det som gäller som Lee efterlyste, efterlyser. Sen tycker jag visst att man kan göra mycket för att förändra. Man kan se till att människor inte får gå sysslolösa utan kommer i arbete och själva får ta initiativ. Och jag tycker också man ska ställa krav därför att kravlöshet det är inte det- samma som kärleksfullhet. Men vi ska våga och vilja vara generösa. 
 Inget av de andra partierna bemötte Lee på denna punkt i slutdebatten, men White uppgav att vi (partiet) vill vara en röst för alla som vill ha en generös flyktingpolitik. 
 Utifrån talet om generositet framstod Ny Demokrati som ett snålt och ogeneröst parti. Hade man i stället valt att tala utifrån rättighetsperspektivet hade Douglas position framstått som än mer problematisk: som det parti som sådde tveksamhet om ifall Sverige skulle uppfylla rättigheter landet åtagit sig att uppfylla. I 
 69 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 andra sammanhang hade ju Ny Demokrati talat om tak för invand- ringen, vilket knappast är förenligt ens med  
 Genève-konventionens 
  krav på asyl för dem som flyr ett land av vissa skäl. 
 I det övriga centrala valmaterialet berördes några gånger flyk- tingpolitiken men det är svårt att utläsa något bestämt perspektiv. Där fanns formuleringar om generositet men också i något fall (kristdemokraterna) ett konkret krav på att begränsningar som infördes i asylrätten 1989 skulle upphävas. 
 I de speciella program och valmaterial som rörde flykting- och invandrarfrågor sades naturligtvis mer. Här fanns generositetsper- spektivet men också rättighetsperspektivet tydligt uttryckt: 
 Rättssäkerheten måste förbättras genom följande åtgärder: () Folk- partiet liberalerna vill ha en flyktingpolitik som präglas av generositet, rättssäkerhet och värdigt mottagande. 
 (Valhandbok, fp) 
 Vänsterpartiet anser att detta i grunden kränker de asylsökandes rätts- säkerhet och kräver utförliga, skriftliga motiveringar till varje avvis- ningsbeslut. 
 (En fråga om människovärde. Vänsterpartiets Flykting- och Invandrarpolitik) 
  
 Miljöpartiet hävdade också i  
 Invandrare och flyktingar. Handlings- program  
 att flyktingpolitiken skulle vara generös samt gav flera konkreta förslag för att öka rättssäkerheten för asylsökande. 
  
 Ingenstans i materialet finner jag uttryck för ett nyttoperspektiv. Men liksom i den föregående valrörelsen fanns uppenbarligen ett sådant formulerat i andra sammanhang. Vänsterpartiet skrev till exempel i sitt flykting- och invandrarpolitiska program att man an- såg att flyktingmottagningen aldrig får göras till en arbetsmark- nadsfråga. Det andra sammanhang där detta berördes var faktiskt i intervjun med Daniels där en av reportrarna förutsatte existensen av ett sådant perspektiv med sin fråga: 
 – Men Sveriges vilja att ta emot flyktingar, den ska styras av konjunk- turer? 
 På detta svarade Lee att den absolut inte skulle det och som jag läser intervjun antydde han inte heller själv någonstans ett sådant perspektiv, trots (eller möjligen på grund av) att frågans formulering förutsatte att han skulle utgå från nyttoperspektivet. 
 70 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Förekomsten av främlingsfientlighet och rasism noterades i det centrala materialet, bland annat i TV. En folkpartistisk riksdagsle- damot behandlade antisemitism som ett stort problem i en DN  
 Debatt-artikel 
  och skrev i sammanhanget om rasistisk propa- ganda och rashets, till vilken tydligen antisemitism i den grova tappning som beskrevs i artikeln räknades (17/8 1991). I detta ma- terial gjordes dock inga analyser av orsaker och uttryck som pekar på något specifikt perspektiv. 
 I det mindre centrala materialet är det också oftast svårt att läsa sig till något speciellt perspektiv, även om diskrimineringens och rasismens existens erkändes och problematiserades. Det fanns ett program som avvek på denna punkt genom att uttrycka sig utifrån ett tydligt strukturellt perspektiv: 
 Det finns många teorier om orsakerna till diskriminering och rasism. 
 () En erfarenhet från många länder är att rasism och främlingsfient- lighet inte motverkas enbart med information och utbildning. () Enligt moderna teorier är de orsaker som bidrar till rasism att söka på tre huvudområden. 
 Det första gäller samhället som helhet. En ojämlik maktfördelning mel- lan olika etniska grupper kan bidra till rasism, framför allt om den stöds av kulturell arbetsdelning, dvs. att vissa folkgrupper alltid är hänvisade till vissa arbeten. I vårt land kan vi finna begynnande tecken till sådan kulturell arbetsdelning. Invandrarna finns ofta i städyrken och andra låglöneyrken. () 
 Ojämn maktfördelning motverkas av att man ger svaga grupper makt. 
 () 
 Det andra huvudområdet gäller mötet mellan enskilda företrädare för majoritetsgrupp och minoritetsgrupp. Det är där den diskriminerande handlingen kan ske. () 
 Det tredje området där orsakerna till rasism och främlingsfientlighet kan sökas gäller föreställningsplanet – det som inom oss formar attity- der och fördomar. 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 
 Även vänsterpartiet förde ett relativt utvecklat resonemang om diskriminering och rasism och vissa formuleringar för tanken mot en strukturell syn, även om denna inte var lika tydligt som i krist- demokraternas skrift. 
 71 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Det tydligaste fördomsperspektivet uttrycktes av miljöpartiet i 
 Invandrare och flyktingar. Handlingsprogram 
 : 
  
 För att motverka rasism krävs först och främst en trygghet inför framtiden. Trygga människor har råd att vara generösa. () I vår kamp mot rasismen ska vi i miljöpartiet de gröna vara medvetna om den ångest som många lever med – även i den rika delen av världen. 
 () Bristande kunskap leder till myter och rädsla, vilket i sin tur kan leda till främlingsfientlighet som i sin värsta form blir rasistisk. Därför måste även svenskarna få sin del av invandrarpolitiken för att helheten ska fungera. 
 Det är genom att få kunskap, via skolan, via massmedia osv., som man kan motverka problemen i kulturkollisionen. 
 Förutom dessa relativt tydliga uttryck för ett strukturellt perspek- tiv respektive ett fördomsperspektiv vill jag peka på det speciella i Leonard resonemang citerat ovan. Där kopplades främ- lingsfientlighet samman med ekonomiska bidrag till och brottslig- het bland dem som invandrat. Skulden för främlingsfientligheten tenderade därmed att lyftas bort från de fientliga för att i stället belasta de myndigheter som gav flyktingar bidrag och var för slappa gentemot kriminella flyktingar och de invandrade själva, såsom bi- dragstagare och brottslingar. Mayo (1993: 260) pekar på det han kallar  
 blaming the victim  
 som ett framträdande drag i bland annat den högerinriktade brittiska pressens bemötande av anklagelser om rasism eller fördomsfullhet. I  
 blaming the  
  
 Williams-strategin 
  läggs skulden för diskriminering eller rasism på dem som drabbas: deras eget agerande sägs ha lett fram till det. 
 Vi och dom 
 I det centrala materialet är det ont om exempel på att flyktingar el- ler invandrare relaterades direkt till oss. Wachtmeister sade alltså i partiledarintervjun: 
 – 25 000 fungerar relativt bra, för att vi har haft det förut, blandat alltså. /där 25 000 syftar på invandrare/. 
 och 
 – Vi hade 65 000 invandrare i Sverige 1989 
 72 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Det svenska vi:et (som dock inte med nödvändighet uteslöt de invandrade) var här innehavarna. 
 I det mindre centrala materialet återfinns fler exempel på hur re- lationen mellan oss och invandrare/flyktingar uttrycktes. Här fanns relationen invandrarna/flyktingarna och de svenska hjälparna och omhändertagarna: 
 Allt fler /invandrare/ kommer långt bort ifrån, från Asien, Afrika och Latinamerika. De kommer till Sverige för att söka skydd undan förtryck, förföljelse och svåra lidanden. Kanske kommer de aldrig att kunna återvända hem. Vänsterpartiet anser att vi måste göra allt som står i vår makt för att hjälpa dem. 
 Vi måste i första hand ta hand om dem som har behov av skydd /syftningen inte helt självklar men dem syftar troligen tillbaka på flyktingar som kommer till Sverige/. 
 (Båda citaten En fråga om människovärde. Vänsterpartiets Flykting- och Invandrarpolitik) 
 Det fanns några exempel på svenskarna som mottagare av sådant invandrarna tillför dem: 
 vi i Sverige aktivt ska ta till vara den yrkesskicklighet och det hant- verkskunnande som många invandrare bär med sig till Sverige. 
 Samtidigt ska vi respektera deras /flyktingars och invandrares/ tradi- tioner och seder så att de kan berika vår kulturella gemenskap. 
 (Båda citaten Invandrare och flyktingar. Handlingsprogram, mp) 
 I dessa fall uttrycktes ett visst nyttotänkande med uttrycken ta till vara respektive berika vår kulturella gemenskap. 
 Det fanns också sådant som vi inte kunde neka vissa flyk- tingar: 
 Vi kan alltså inte av arbetsmarknadspolitiska eller liknande skäl neka 
 konventionsflyktingar att stanna i Sverige. 
 (Minoritets- och flyktingpolitiskt program, kds) 
 Det fanns ett flertal exempel på när svenskar och invandrare sågs som grupper där båda relaterades till ett system, vare sig man hävdade att detta system slog lika för grupperna: 
 samma bidragsregler gäller för flyktingar som för infödda svenskar (En fristad i världen, folder, s) 
  eller att budskapet var att systemet inte fungerade lika: 
 73 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 DET ÄR FORTFARANDE MYCKET LÅNGT kvar till målet att ge infödda svenskar och invandrare lika villkor. 
 (En fråga om människovärde. Vänsterpartiets Flykting- och Invandrarpolitik) 
 Det förekom också att grupperna relaterades till varandra som mötande eller samverkande: 
 Också för många bofasta svenskar kan mötet med invandrarna vara något som på ett vagt, nästan omedvetet sätt hotar tryggheten. 
 Man borde inventera förekomsten av sådana udda yrken bland in- vandrare och skapa en möjlighet för samverkan mellan svenskar och invandrare som är intresserade av att utveckla hantverkstraditionerna inom ett visst område. 
 (Båda citaten Minoritets- och flyktingpolitiskt program, kds) 
 Trots att båda grupper i det första citatet var de mötande var rela- tionen inte jämlik: svenskarna känner sig hotade av mötet, men hur invandrarna uppfattar det får vi inte veta. 
 I första kapitlet nämndes metaforen svensken är husets herre och invandraren/flyktingen är gästen (se Groglopo, 2000). Denna metaforiska relation uttrycktes på flera sätt. Dels ett vi som mottagare av eller värdar för flyende människor, något som ju också förekom 1988: 
 Vi kan ta emot fler flyktingar. 
 (Sanchez m.fl. miljöpartister på DN Debatt 10/9 1991) 
 Vi bör med glädje hälsa dem /flyktingar och invandrare/ välkomna och underlätta deras anpassning i vårt samhälle, skrev också miljö- partiet i sitt  
 Invandrare och flyktingar. Handlingsprogram 
 . Gäster ska vara välkomna men de måste också lära sig följa de regler som gäller i värdens hem, alltså anpassa sig. I sitt  
 Invandrarpolitiskt val- program  
  
 1991–1994 
  
 formulerade centern en explicit liknelse med innebörden att de som kommer nya ska betraktas som gäster: 
 På samma sätt som vi tar emot gäster i vårt hem, har vi som folk och nation ansvar för att de nya invånare som får komma in i vårt land be- handlas väl. 
 I detta citat uttrycks bara de positiva plikter värden har mot sina gäster, men alla vet också att gäster bara är välkomna så länge de anpassar sig till husets regler. 
 74 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Diskriminering i valrörelsen 1991? 
 Exkludering 
 De vars röster tydligt urskiljs bland dem som utformat den analy- serade valdiskursen, det vill säga partiledare/språkrör och journa- lister, samt en bisittare till statsminister Anderson i slutde- batten, bör alla ha kategoriserats som svenskar. I detta års upp- laga av partiledarutfrågningarna lät man vad som benämndes kända svenskar ställa frågor till partiledarna/språkröret. Sam- manlagt var dessa 28 personer, av vilka två uppenbarligen inte hade svenska som modersmål: de talade med  
 amerikansk-engelsk 
  re- spektive norsk brytning (ifråga om den förstnämnda personen framgick dock inte om han var bosatt i Sverige och han kallades inte explicit för känd svensk). Dessutom medverkade kulturper- sonligheten Lee, en person som möjligen tenderade att kategoriseras som invandrare i Sverige av tittarna (han flyttade till Sverige från Österrike som  
 14-åring 
  och talade i inslaget svenska med tysk brytning). En av de kända svenskarna var mörkhyad. Fem DN  
 Debatt-artiklar 
  som berörde invandrings- eller flykting- frågor var författade av partiföreträdare (sammanlagt 10 personer); ingen av dessa lär ha kategoriserats som annat än svenskar. 
 Nedvärdering 
 Inga specifikt nedvärderande benämningar eller beskrivningar före- kom i det centrala valmaterialet. Över huvud taget gavs inga gene- raliserade beskrivningar av några etnifierade grupper i detta med ett undantag: Daniels uttalade sig på ett starkt värderande sätt om svenskar: 
 – vi är stolta över Sverige,  vi tycker svenskar är fantastiska på alla sätt. Jag brukar jämnt berätta om detta, hur goda förhållandena är på arbetsplatserna, hur duktiga svenskar är, hur vackert det är i Sverige 
 (Ur Partiledarutfrågning 16/8 1991) 
 Vattenmetaforerna för flyktingar och asylsökande förekom även under denna valrörelse: 
 Misstaget som oftast görs när man bedömer de ekonomiska konse- kvenserna av en invandringsvåg är att invandrarna enbart ses som en ekonomisk börda 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 
 75 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Under 1989 kom det cirka 30 000 asylsökande till Sverige. Den stora inströmningen ledde till att reglerna för att få asyl skärptes i december 1989. 
 (En fristad i världen, folder, s) 
 Trots att explicita generaliseringar undveks, associerades invand- rare och flyktingar i vissa fall med negativt värderade fenomen i enskilda uttalanden. Speciellt gällde detta åtskilliga uttalanden av Ny Demokrati. Vid båda  
 TV-tillfällena 
  associerade Lee flyktingar med obestämda problem eller obehagligheter, något som redan framgått av ett av citaten i avsnittet om perspektiv på flyk- tingpolitiken. I slutdebatten sade han: 
 – Ja Ny Demokrati har tagit upp några frågor i valrörelsen som inte är så behagliga, nämligen kriminalitet, invandring och  
 u-hjälp. 
  
 (Ur Slutdebatten 13/9 1991) 
 Både flyktinginvandring och hemspråksundervisning (som ju enty- digt förknippades med barn i invandrade familjer) associerades av Ny Demokrati med oönskade bidrag och höga kostnader: 
 – Vi har då sagt att vi tycker att alla bidrag som ges ska ersättas med lån därför att den som tar ett lån misstänks inte för att leva på andra. Vi tycker att den, att behandlingstiden ska kortas ner för alla asylären- den. Vi vet att varje månad som dom sitter i onödan kostar 200 miljo- ner kronor. 
 (Ur Slutdebatten 13/9 1991) 
 – Vi vet att man delar ut förtidspensioner till marockaner som åker hem efter 14 år i svenska fängelser 
 (Ur Slutdebatten 13/9 1991) 
 – hemspråksundervisningen i Sverige den kostar ungefär precis så mycket, det handlar om 900 miljoner kronor, så visst skulle man kunna göra nåt utan att skicka folk till socialen. 
 (Ur Slutdebatten 13/9 1991) 
 Sammanhanget var här att Lee hävdade att 60  
 000–70 
  000 pensionärer levde under existensminimum men att det fanns resur- ser att ta av. Vidare förknippade han flyktingar med kriminalitet, vilket framgår av citat ur både partiledarutfrågningen och slutde- batten i avsnittet om perspektiv på flyktingpolitiken. 
 I två skrifter från andra partier gjordes vad jag uppfattar som en otydlig koppling mellan invandrare och oönskat beteende som 
 76 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 förtryck av kvinnor och barn. I folkpartiets valhandbok sades föl- jande: 
 Rätten till olikhet innebär aldrig att svensk lag kan åsidosättas. Jäm- ställdhet mellan könen, förbud mot barnäktenskap och förbud mot aga är några exempel på värderingar och lagar som vi inte kan kompro- missa om. 
 Miljöpartiet uttryckte sig på följande sätt i  
 Invandrare och Flyk- tingar. Handlingsprogram 
 : 
 – att grundläggande mänskliga värderingar inte får brytas i vårt land. Detta betyder att t.ex. kvinnomisshandel, barnmisshandel och kvinnlig omskärelse inte kan godkännas vare sig bland svenskar eller invandrare även om man kan stödja sig på någon religiös eller kulturell sed. 
 Med vad associerades invandrare och flyktingar genom ämnesval i denna valrörelse? I det centrala materialet hade kraven att göra med asylprocessen och flyktingmottagningen. För Ny Demokratis del handlade det dessutom om kravet på att hemspråksundervis- ning bekostad med allmänna medel skulle avskaffas. Som redan nämnts förknippade också Ny Demokrati invandrare och/eller flyktingar med brottslighet i utvisningskravet. 
 I det mer perifera materialet förekom, liksom 1988, en lång rad krav och förslag som hade att göra med den invandrade befolkning- ens liv i Sverige. Mycket handlade om flyktingpolitiken, asylreg- lerna, mottagandet av flyktingar. I övrigt förekom en rad krav kopplade till invandrares och flyktingars liv i Sverige som till ex- empel hade att göra med medborgarskap och rösträtt, utbildning, förskola, äldreomsorg, språk, kultur, religion, arbetsmarknad, ra- sism och diskriminering, och invandrares organisationer. Jag fin- ner inget anmärkningsvärt här. 
 Objektifiering 
 De resonemang och förslag som förekom inbegrep ofta flyktingar- nas eller invandrarnas välbefinnande och intressen. Som jag kon- staterat ovan kom inte heller nyttoperspektivet på flyktinginvand- ring till uttryck. Diskursen var med andra ord inte objektifierande. 
 77 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 I det centrala materialet förespråkades alltså allmänt, med undantag av Ny Demokrati, en generös flyktingpolitik. Förslaget att de mindre restriktiva regler för uppehållstillstånd som hade gällt före 1989 skulle återinföras framfördes också, samt att Sverige skulle ta emot fler flyktingar. Moderaterna föreslog förbättrade möjligheter för arbetskraftsinvandring. Snabbare handläggning av invandrings- och asylärenden efterlystes, liksom rätt för dem som inväntade be- sked att arbeta i Sverige. Inga av dessa förslag kan rimligtvis upp- fattas som förslag till negativ särbehandling. 
 Med Ny Demokratis förslag var det möjligen annorlunda. Dels rörde de potentiella flyktingar för vilka man ville införa temporära uppehållstillstånd. Att detta skulle uppfattats som sämre än att få permanent uppehållstillstånd av flyktingarna själva är mycket tro- ligt, alltså föreslog man en försämring för denna grupp. Här åter- kommer dock problemet vilka som utgör den rimliga referenskate- gorin i relation till vilken detta skulle vara fråga om negativ särbe- handling: här rörde det sig inte om personer redan bosatta i Sverige. Emellertid kan man diskutera kring konsekvenserna av ett sådant förslag. Det skulle kunnat innebära att en stor grupp flyk- tingar fått leva i åratal i Sverige utan permanent uppehållstillstånd med allt vad detta skulle inneburit av otrygghet och utanförskap jämfört med den del av befolkningen som hade rätt att leva obe- gränsad tid i Sverige. Här kan dock motargumentet resas att per- manenta uppehållstillstånd till alla flyktingar gör att färre personer kan tas emot, vilket skulle innebära att färre kunde få temporära uppehållstillstånd i krigssituationer med många människor som flyr samtidigt. Ett temporärt uppehållstillstånd är bättre än inget uppe- hållstillstånd. Mot detta kan man invända att hur många flyktingar som kan erbjudas permanent uppehållstillstånd är en fråga om politisk vilja. 
 En annan försämring som föreslogs av Ny Demokrati var att bi- drag skulle ersättas med lån för flyktingar. Troligen avsåg man dock de tidigare bidragen till bosättning för nyanlända flyktingar som under mandatperioden redan hade ersatts med ett lån (så som alltså förmodligen föreslogs av moderaterna i valrörelsen innan). För alla utom de mest förmögna flyktingarna torde det ha innebu- rit en ekonomisk långtidsbelastning att tvingas ta ett lån för sin nya bosättning, som inte drabbade flertalet redan bofasta människor. 
 78 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Huruvida detta kan kallas negativ särbehandling beror av vilka krav man i övrigt vill ställa på det allmännas utjämnande funktion. 
 Vidare krävde man alltså utvisning av utländska brottslingar som begått allvarliga kriminella handlingar. Även i detta fall (liksom vad gäller det borttagna bidraget) var detta redan praxis. Det är svårt att veta om Ny Demokrati krävde en skärpning av praxis eller om man stödde en redan existerande negativt särbehandlande praktik. 
 Kravet på hemspråkets borttagande rörde bofasta invånare med andra modersmål än svenska, som hade möjlighet till skolundervis- ning i sitt modersmål. Man kan se det som att barn med svensk- födda föräldrar hade fri tillgång till sådan undervisning och att ett jämlikhetskrav skulle vara att även invandrarnas barn skulle ha det. På så sätt kan detta uppfattas som ett förslag till negativ särbe- handling av barn med andra modersmål än svenska. 
 I det mer perifera materialet restes en lång rad mer eller mindre specificerade förslag som berörde flyktingar, invandrare och barn till dessa. Flykting- och asylpolitiken tog stort utrymme i dessa skrifter. Här framfördes olika förslag för att förbättra rättsäkerhe- ten i asylprocessen eller de asylsökandes situation under väntetiden som exempelvis att transportföretagen inte skulle ha ansvar för vi- sumkontroll, att det skulle ingå medborgarvittnen i asylutredning- arna, att det skulle finnas advokatjourer som kunde bistå asylsö- kande och att asylsökande inte skulle förlora det ekonomiska bi- draget om de lämnade förläggningen. Vad gällde invandrare och flyktingar som fått uppehållstillstånd framfördes sådant som att särskilda  
 PBU-team 
 2 
  
 med specialisering på flyktingbarn skulle in- rättas, att invandrare skulle få rösträtt och bli valbara även i riks- dagsvalet, att kunskaper i olika invandrarspråk skulle vara merite- rande vid vissa anställningar, att finskans ställning i Sverige skulle stärkas, att lokalradiosändningarna på olika invandrarspråk skulle utökas, samt att undervisningen i svenska för invandrare skulle för- bättras. 
 Alla dessa förslag avsåg att förbättra situationen för grupper av människor som beskrevs som mer eller mindre ut- eller åsidosatta. Ett undantag är att centern i broschyren  
 Invandrare och flyktingar  
 hävdade att möjligheterna utvisa utländska medborgare som gjort sig skyldiga till grova brott borde öka, alltså ett krav i linje med det som Ny Demokrati fört upp på den centrala valagendan. 
  
 2  
 Team från den Psykiska Barn- och Ungdomsvården. 
 79 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Reaktioner på Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik 
 I detta avsnitt diskuterar jag kring vissa teman som Ny Demokrati förde in i valrörelsen och de övriga partiernas hantering av samma frågor. Analysen bygger på en jämförelse av det material som är direkt jämförbart mellan denna valrörelse och den föregående. Ef- tersom den totala textmassan inte innehåller exakt samma slags texter har jag valt att göra på detta sätt. Det finns till exempel inte invandrings- eller flyktingpolitiska program från exakt samma par- tier i båda valrörelserna. 
 Hemspråk 
 Ny Demokrati ville alltså att hemspråksundervisningen inte längre skulle bekostas med offentliga medel och ställde kostnaden för hemspråk mot bidrag till andra grupper. Partiet var dock inte först med att formulera kritiken mot hemspråk. I valrörelsen 1988 före- kom ju explicit försvar av hemspråkets ställning, vilket avspeglar att det redan ifrågasatts i den offentliga debatten. Ny Demokrati var dock först med att föra in kravet på hemspråkets borttagande som offentlig utgift på den centrala valagendan. Hade övriga partier ändrat sin inställning till hemspråk sedan valet 1988? 
 Moderaterna visade en mer restriktiv hållning 1991 om man jämför deras program i invandringsfrågor med det från 1988. Tex- terna är nästan identiska men en av få förändringar gällde just hem- språk. I  
 Program för  
  
 invandrar-, 
  
  flykting- och minoritetsfrågor  
 från 1988 skrev man: 
 Den hemspråksundervisning som barnet har rätt till måste organiseras så att inte obligatoriska ämnen blir lidande, och kommunerna bör kunna samarbeta sinsemellan och med invandrarorganisationer för att ge möjlighet till eftermiddagsskolor och lördagsskolor. 
 I  
 Invandrarprogram  
 från 1991 anas en än mer restriktiv hållning till hemspråk: 
 Träning och undervisning i hemspråk bör dock begränsas till förskolan samt låg- och mellanstadiet. Den får inte inkräkta på den ordinarie un- dervisningen. En striktare tillämpning av regeln att hemspråket skall vara det språk som talas i hemmet måste ske. 
 80 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Vänsterpartiet försvarade hemspråket båda åren men under perio- den backade partiet från ett mer långtgående krav på hemspråk som obligatoriskt ämne, vilket uttrycktes i valhandboken 1988: 
 Den socialdemokratiska regeringen tillsammans med moderaterna har i år föreslagit att hemspråksundervisningen ska lyftas bort fån ordina- rie skolschema, dvs. förläggas till barnens fritid. VPK tar bestämt av- stånd från det förslaget. 
 Invandrarbarnens rätt till det egna modersmålet måste säkras. () Ingen ifrågasätter det självklara med att det svenska språket är obliga- toriskt för svenska barn. Samma självklarhet måste prägla inställningen till invandrarbarnens rätt till sitt modersmål. Modersmålsundervis- ningen ska vara obligatorisk. 
  
 Obligatoriekravet saknades i valhandboken från 1991. Även cen- tern backade i försvaret av hemspråksundervisningen. 1988 var de det enda parti som nämnde frågan i sitt valprogram, där man häv- dade att invandrarbarnens språkutveckling måste uppmärksam- mas genom väl utbyggd hemspråksundervisning. I  
 Invandrarpoli- tiskt valprogram för valperioden  
 1988–1991 
 var man explicit: 
  
 Tvåspråkiga barn måste få hemspråksträning redan under tidig barn- dom. Det stärker deras möjligheter till goda språkkunskaper både i sitt modersmål och i svenska. 
 Längre fram i programmet sade man: 
 Centen accepterar inte att hemspråksundervisningen ska ske utanför den ordinarie timplanen under invandrarelevens fritid. Det kan även- tyra hemspråkets betydelse och status. 
 1991 hade man för det första tagit bort hemspråkets omnämnande ur valmanifestet. För det andra hade man i  
 Invandrarpolitiskt val- program  
  
 1991–1994 
  
 tagit bort kravet på hemspråk på ordinarie skoltid och hävdade bara att: 
 Hemspråksundervisningen inte får försämras. Det är en samhällseko- nomisk fördel om många människor är flerspråkiga. 
 Sammantaget hade alltså en tydlig omsvängning skett mellan valrö- relsen 1988 och 1991 i hemspråksfrågan: alla partier från vilka jäm- förbara dokument återfunnits intog en mer restriktiv hållning vid den senare tidpunkten. 
 81 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Invandrare och kriminalitet, bidrag och hiv 
 Ny Demokrati förknippade alltså flyktinginvandringen med krimi- nalitet och reste kravet på utvisning för grova brott. Varken i folk- partiets valhandbok från 1988 eller från 1991 kopplades invandring eller flyktingpolitik till kriminalitet. Men i avsnittet från 1991 in- gick den ovan citerade passusen om lagar och regler som inte hade någon motsvarighet 1988. 
 Centern tog alltså även de upp kravet på att öka möjligheten att utvisa utländska medborgare som begått brott. Detta krav fanns dock inte formulerat i partiets invandrarpolitiska handlingspro- gram. Det är möjligt att det kastades in på ett sent stadium i en broschyr som troligen nådde fler läsare än det mer omfattande handlingsprogrammet. Kds hävdade i sitt  
 Invandrar- och minori- tetspolitiskt handlingsprogram  
 från 1991 att starka insatser behövde göras för att föräldragenerationen invandrare skulle bibringas goda kunskaper i svenska och om det svenska samhällets grundläggande normer och lagar. I övrigt har jag inte hittat någonting i materialet från varken 1988 eller 1991 som kopplade samman flyktingar eller invandrare med kriminalitet. 
 Ny Demokrati drev alltså också bidragsfrågan och hävdade att flyktingmottagandet var mycket dyrt. Detta var man ensam om i valretoriken. Det påpekades från flera håll att det bidrag partiet sannolikt syftade på, ett bidrag till inköp av möbler för nyanlända flyktingar, redan var avskaffat. Bland annat tog sig folkpartiet i en folder kallad  
 Försvara toleransen!  
 an påståendet att flyktingar skulle få särskilda bidrag till möbler och förklarade att de numera fick lån. I samma broschyr invände man mot påståendena att de som fick politisk asyl inte var riktiga flyktingar och att flyktingpolitiken skulle kosta 40 miljarder. 
 Vad gäller sammankopplingen av flyktingar och hiv har jag bara funnit den i Ny Demokratis retorik. Övriga partier berörde inte frågan vare sig 1988 eller 1991, åtminstone inte i det direkt flyk- ting- eller invandrarrelaterade materialet. Men inte heller bemötte man Ny Demokratis retorik i något material jag funnit. 
 82 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 Flyktingpolitiken 
 Hur ställde sig övriga partier till Ny Demokratis krav på en minsk- ning av flyktingmottagandet? Flyktingpolitiken var ju starkt kon- troversiell redan i valrörelsen 1988. I båda valrörelserna fick social- demokraterna motta kritik från andra partier. Flera hävdade att rättssäkerheten för flyktingar hade urgröpts och möjligheterna till asyl försämrats. 
 Folkpartiet var i valhandböckerna från både 1988 och 1991 starkt kritiskt mot regeringens flyktingpolitik. Här var kraven detaljerade. De skiljde sig något åt mellan de båda åren eftersom regeringen förändrat politik och praxis i vissa avseenden under perioden men den genomgående linjen, enligt vilken generositet och rättssäkerhet krävdes, var oförändrad. Förslagen 1991 pekade mot en ökad flyk- tingmottagning, som då man krävde att så kallade de facto flyk- tingar åter skulle få laglig rätt till skydd. I sammanhanget påpekade man att Invandrarverket 1990 hade gett 48 % färre uppehållstill- stånd än 1989, till vilket man var kritisk. På denna punkt gick folk- partiet med andra ord direkt emot Ny Demokratis krav på att färre flyktingar skulle få uppehållstillstånd. 
 Vänsterpartiet hade om något skärpt tonen i sin kritik av reger- ingens restriktiva asylpolitik i valhandboken 1991. Men man krävde inte explicit, såsom folkpartiet, en utvidgning av grunden för uppe- hållstillstånd även om man protesterade mot inskränkningar i asyl- politiken. Däremot kritiserades i  
 En fråga om människovärde  
 från 1991 sådana åtgärder som ledde till att färre flyktingar fick uppe- hållstillstånd. 
 Kds sade sig i sitt valmanifest under kommande mandatperiod vilja 
 upphäva de begränsningar i asylrätten som infördes i december 1989 (dvs. åter acceptera också flyktingliknande skäl och krigsvägran som grund för asyl). 
 Några kända miljöpartister hävdade på DN Debatt den 10/9 att Sveriges flyktingpolitik var inhuman och att landet kunde ta emot fler flyktingar. Centern däremot protesterade inte mot regeringens restriktivare flyktingpolitik. 
 Vad gäller moderaterna hade några skrivningar ifråga om flyk- tingpolitiken ändrats mellan  
 Program för  
  
 invandrar-, 
  
  flykting- och minoritetsfrågor  
 1988 och  
 Invandrarprogram  
 1991. Men ingen änd- ring pekade mot en mer restriktiv hållning i flyktingpolitiken 1991. 
 83 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 Inget parti anslöt sig därmed till Ny Demokratis krav på färre flyktingar in i Sverige. Fyra partier, folkpartiet, vänsterpartiet, kristdemokraterna och miljöpartiet, kritiserade i stället regeringen för sådana åtgärder som hade lett till minskad flyktingmottagning och krävde att Sverige skulle ta emot fler flyktingar. 
 Sammanfattning 1991 
 Såsom i det föregående valet var de kategorier som benämndes in- vandrare, flykting och svensk viktiga. I många sammanhang omtalades de som separata grupper, även om materialet också inne- håller exempel på då invandrare explicit räknades till svens- karna. Förutom den hårda sorteringen i dessa kategorier framstår inte valmaterialet som specifikt distanserande. Ett program från miljöpartiet framstår i sammanhanget som mer distanserande, då det gjorde en stor affär av och också problematiserade kulturella skillnader mellan invandrare och svenskar. 
 Ifråga om synen på flyktingpolitik var den påtagliga skillnaden mot valrörelsen 1988 att Ny Demokrati fört in hotperspektivet, även i det centrala materialet. Detta tycks dock inte ha påverkat de övriga partiernas retorik i flyktingpolitiska frågor. I det mest publika materialet gjordes bara övergripande markeringar utifrån vad som förefaller vara ett generositetsperspektiv. I de mer speciali- serade programmen fanns liksom i valrörelsen 1988 också i vissa fall tydliga uttryck för ett rättighetsperspektiv. Nyttoperspektivet fanns ingenstans uttryckt men argumentationen emot det tyder på att det florerade i sammanhang utanför det här studerade. 
 Diskriminering och rasism uppmärksammades men förklaring- arna var i allmänhet otydliga. Det fanns dock enstaka exempel på såväl utpräglade strukturella analyser som på ett fördomsperspektiv och dessutom Foley koppling av främlingsfientlighet till att invandrare var bidragsmottagare och att det fanns de bland dem som utförde kriminella handlingar. 
 De subjektspositioner som tilldelades svenskar respektive in- vandrare och flyktingar var relativt varierade. Svenskar som hjälpare och omhändertagare av eller värdar för flyktingarna före- kom ett flertal gånger, alltså en gynnsam och god subjektsposition. Men svenskar tilldelades också subjektspositionen som mötande och samverkande med de inflyttade och som mottagare av sådant 
 84 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 de förde med sig. Tillsammans med dem sågs de som relaterade till politiska och andra system. 
 De centrala aktörerna, det vill säga de som direkt uttalade sig, var även i denna valrörelse enbart etniska svenskar. En nyhet i partile- darutfrågningarna var att kända svenskar fick ställa frågor. Av dessa bör någon eller ett par personer ha uppfattats som invandrare från andra västeuropeiska länder. 
 Vad gäller nedvärdering förknippade Ny Demokrati invand- rare med problem och obehagligheter. Flyktingar eller kanske in- vandrare generellt förknippades av partiet även med kriminalitet. Sådana inslag förekom inte i valrörelsen 1988. Något annat som skiljde sig från den tidigare valrörelsen vara att två andra partier gjorde vaga kopplingar i enstaka skrivningar mellan invandrare och förtryck av kvinnor och barn. Enligt den typologi jag använder skulle dessa uttryck knappast kvalificera som diskriminerande. För det först var det inte fråga om explicita generaliseringar om grupper av människor. För det andra kan de associationer som gjordes mel- lan invandrare eller flyktingar och negativt värderade fenomen knappast sägas ha varit ett mönster i valdiskursen, utom för Ny Demokrati. Men den kritiska och ifrågasättande attityd gentemot framför allt flyktingar som fördes in på den centrala valagendan var något nytt jämfört med 1988. I övrigt associerades flyktingar även i denna valrörelse med vattenmassor, det vill säga potentiellt farliga företeelser, något som förmodligen var etablerat i den offentliga debattens uttryckssätt sedan länge. 
 Objektifiering förekom inte heller i 1991 års valdiskurs såsom den representeras i det insamlade materialet. Ny Demokrati före- slog temporära uppehållstillstånd för flyktingar, att hemspråket inte längre skulle bekostas med allmänna medel och att bosätt- ningsbidrag till nyanlända flyktingar skulle ersättas med lån, nå- gonting som dock redan var genomfört eller beslutat. Om något av detta kan kallas förslag till negativ särbehandling beror av hur jämförelsen med andra grupper görs. Vidare krävde Ny Demokrati utvisning av utländska medborgare för grova brott och centern ut- tryckte i ett av sina material att det skulle bli lättare att utvisa ut- ländska medborgare som dömts för brott. Om den relevanta jämfö- relsen är människor bosatta i Sverige, innebär dessa förslag an- tingen krav på negativ särbehandling eller ett stöd för sådan befint- lig praxis. 
 Vad kan sägas om Douglas inflytande på övriga partiers retorik i valrörelsen? För att kunna diskutera denna fråga har jag 
 85 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 SOU 2006:52 
  
 jämfört hur partierna ställde sig till de frågor som specifikt berörde invandrare och flyktingar, som Ny Demokrati drev, med ställ- ningstaganden i motsvarande texter från valet 1988. 
 Det visade sig att alla partier från vilka jämförbara dokument kunde analyseras hade intagit en mer negativ eller åtminstone re- striktiv hållning till hemspråk 1991 jämfört med 1988. Denna om- svängning kan dock inte säkert förklaras med att man följt efter Ny Demokrati. Uppenbarligen existerade redan 1988 kritik mot hem- språket och man kan ha förhållit sig till en allmän trend i debatten snarare än till Ny Demokratis valretorik. Detta är den troligare förklaringen. Förmodligen var också delar av det material jag be- handlat här redan färdigt när Ny Demokrati dök in i valrörelsen. 
 Ny Demokrati förde också in kopplingen mellan flyktingar och kriminalitet i 1991 års valdiskurs. Men partiet var inte först i svensk offentlig debatt med att göra denna koppling. I  
 20 frågor om Sveriges invandrings- och flyktingpolitik och 20 svar  
 från 1988 hand- lade två av de frågor som socialdemokraterna ansåg sig behöva be- svara om flyktingar och kriminalitet: 
 Det är bara halvkriminella och lycksökare som kommer hit för att tära på den svenska välfärden. 
 Det är högst legitimt att söka sig till ett annat land för att få bättre levnadsförhållanden – man är inte brottsling eller lycksökare för det. 
 Dessutom svarade man på påståendet Sverige ska inte behöva ta emot terrorister. Är vi hur släpphänta som helst? Inte heller denna fråga var alltså ny på den offentliga agendan 1991 utan uppe till de- batt redan 1988. Det nya i valrörelsen 1991 var att Ny Demokrati tydligt sammankopplade flyktingar med brott och förde in frågan på den centrala valagendan. Här följde inte övriga partier efter. Men jag har inte heller i materialet funnit några avståndstaganden från Ny Demokratis retorik på denna punkt. 
 Inte heller ifråga om kritiken av bidrag till flyktingar, flyktingin- vandringens kostnader eller sammankopplingen av hiv och invand- rare, följde övriga partier efter. Folkpartiet tycks i någon mån ha argumenterat mot Ny Demokrati vad gällde bidrags- och kost- nadsfrågorna. Inget tyder alltså på att partiets hållning i den del av flyktingpolitiken som gällde hur många som skulle få stanna i Sverige drog de övriga partierna med sig. Krav på en minskning av flyktinginvandringen hade ju redan hörts i den offentliga debatten under flera år och regeringen hade med stöd av moderaterna 
 86 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot 
  
 skärpt asylreglerna redan 1989. Det skäl som regeringspartiet självt gav till detta var en ökad tillströmning av flyktingar. 
 Även i tidigare forskning har påpekats att Ny Demokrati inte initierade flyktingmotståndet eller kritiken av invandringspolitiken även om man gjorde något nytt genom att föra in detta motstånd på de centrala valarenorna 1991. Ny Demokrati bildades också vid en tidpunkt då fler svenskar än någonsin tidigare menade att Sverige tog emot för många invandrare (Rydgren, 2005: 38). Ge- nom Luciabeslutet 1989 hade redan viktiga restriktioner i asylpoli- tiken genomförts, långt före Ny Demokratis bildande. 
 87 
  
 4 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Valet 1991 hade förändrat den parlamentariska situationen: miljö- partiet åkte ut men in kom i stället två högerpartier, för första gången Kristdemokratiska Samhällspartiet men också det helt ny- bildade Ny Demokrati. Samtliga sittande riksdagspartier utom moderaterna gick bakåt. Socialdemokraterna gjorde sitt sämsta val sedan 1928, vilket bäddade för skiftet till en borgerlig koalitionsre- gering. Denna var en minoritetsregering bestående av moderaterna, centern, folkpartiet och kristdemokraterna, med moderatledaren Hendrix som statsminister. De tre oppositionspartierna var soci- aldemokraterna, vänsterpartiet och Ny Demokrati. Regeringen hade under mandatperioden  
 1991–1994 
  fått söka stöd av olika partier. Ny Demokrati hade röstat för Franklin regeringsdeklaration. 
 På hösten 1991 gick den svenska ekonomin in i en kraftig låg- konjunktur. Arbetslösheten steg. 1992 inträffade den dramatiska period då Riksbanken, som svar på spekulation mot kronan under några dagar i ett antal steg höjde räntan till rekordet 500 %. Sedan släppte man kronkursen fri. Under perioden slöt regeringen en krisuppgörelse med socialdemokraterna. 
 Hets mot flyktingar och invandrare, hårdnande politik 
 Utöver denna ekonomiska dramatik fick den borgerliga regeringen hantera stor dramatik i frågor som rörde flyktingar och invandrare. Den första omskakande händelsekedjan stod Lasermannen Salazar för. Hans första skott föll alltså före valet 1991. Från denna tidpunkt tills han greps i juni 1992 mördade han en person och skadade tio. Polisen jagade denne potentielle seriemördare som satte skräck i allmänheten, framför allt i den del som såg sig som möjliga offer, mörkhåriga människor i  
 Stockholms-regionen. 
  På flera håll togs initiativ där invandrade personer som jobbade en- samma, till exempel i kvällsöppna butiker, fick sällskap av frivilliga. 
 89 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 Flera stora demonstrationer och manifestationer mot rasism genomfördes runt om i landet, inklusive en invandrarstrejk i feb- ruari 1992. Tumult och slagsmål utbröt i Stockholm den 30 no- vember 1991 då organiserade högerextremister och skinnhuvuden drabbade samman med antirasistiska motdemonstranter. Stäm- ningen blev alltmer uppjagad då det ena av Terry attentat följde på det andra och Hendrix tog till det i Sverige då unika greppet att hålla ett tal till nationen i TV i februari 1992. 
 1 
  
 En andra omständighet som troligen uppfattades som dramatisk var det stora antalet asylsökande från krigen i forna Jugoslavien. 1989 hade antalet asylsökande alltså ökat kraftigt, för att ligga på en någorlunda konstant nivå till 1991. Den ursprungliga propositionen från den socialdemokratiska regeringen om förändringar i flykting- politiken drogs tillbaka efter valet och Bildt deklarerade att den striktare praxis som införts 1989 inte längre var nödvändig. Men från 1991 steg antalet asylsökande från strax över 27 000 till 84 000 1992, det största antalet sedan andra världskriget. Det politiska sva- ret blev införandet av temporära uppehållstillstånd och av visum- tvång för jugoslaviska medborgare i oktober 1992. Detta satte stopp för kosovoalbanernas möjlighet att ta sig till Sverige och söka asyl. Men eftersom situationen i Bosnien samtidigt förvärrades, minskade inte antalet asylsökande. I juni 1993 infördes visumtvång även för medborgare i  
 Bosnien-Hercegovina. 
 2 
  
 Troligen var  
 1990-talets 
  första år en period av speciellt stark fi- entlighet mot flyktingar och mot den invandrade delen av befolk- ningen i Sverige. För det första förekom flera anmärkningsvärda handlingar i den offentliga sfären och inom det politiska etablisse- manget. Invandrarministern polisanmäldes av flera personer efter att i februari 1992 i TV ha uttalat att det fanns något i deras kultur som gjorde de kosovoalbanska flyktingarna mer benägna för stöld än andra flyktinggrupper. Detta uttalande följde på att ett moderat kommunalråd i Solna krävt kollektiv utvisning av alla kosovoalba- 
  
 1 
 Stycket bygger bland annat på Tamas, 2004. Det var under denna period som den folkpartistiska kulturministern, med ansvar för invandringsfrågor, gjorde ett beramat framträdande i Folkets hus i Rinkeby i Stockholm. Tillsammans med statsministern och en lokal socialdemokratisk politiker besökte hon ett möte där den ena efter den andra av mötesdeltagarna ställde kritiska frågor om varför polisen inte gjorde tillräckligt för att fånga Lasermannen, och om rasism och diskriminering i Sverige. När ministern började känna sig pressad föreslog hon mötet att man skulle brista ut i allsång, vilket först orsakade total häpnad, därefter ilska bland mötesdeltagarna. 
  
 2  
 Stycket bygger på Abbott, 2000: 20. 
 90 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 ner på en flyktingförläggning i kommunen sedan några cykelstölder och snatterier inträffat i området. 
 3 
  
 Mediebevakningen av flyktingfrågor och sådant som ansågs be- röra invandrare var troligen också speciellt negativ under början av  
 1990-talet. 
  En undersökning visar hur den del av nyhetsflödet i pressen vid en bestämd period under 1993 som hade att göra med invandrare och flyktingar dominerades av tre teman. För det första flyktinginvandring och de lagliga åtgärder som vidtagits i relation till den, för det andra enskilda avvisningsärenden, för det tredje in- vandrade personers brottslighet. I det första fallet förknippades invandringen med ett hot utifrån. I det andra slaget av artikel låg sympatin visserligen på den utvisningshotades sida (ofta en liten flicka) men flyktingen framställdes som ett offer, med mycket be- gränsad handlingskraft, en tvetydig roll. Det fanns alltid en svensk hjälpare, till exempel en kvällstidning, som trädde in för att rädda den lilla flickan kvar till Sverige, landet som flyter av mjölk och ho- nung. I det tredje fallet förknippades givetvis invandrare med kriminalitet (Brune, 1998).  
 Expressens  
 chefredaktör fick avgå sedan tidningen hösten 1993 producerat en löpsedel med rubriken KÖR UT DEM!, vilket sades vara vad en majoritet av de tillfrågade i en intervjuundersökning önskat – dem var flyktingar eller invand- rare. 
 Den rasistiska högerextremismen gjorde sig också gällande på  
 1990-talet. 
  I Sverige hade den under  
 1980-talet 
  dominerats av BSS, Bevara Sverige Svenskt. Ur denna rörelse bildades alltså Sverigede- mokraterna 1988, för att därefter uppleva en stark tillväxt. Partiet ställde upp i kommunalvalet på ett tiotal orter 1991 men fick man- dat endast på två av dessa, troligen mycket beroende på att deras potentiella väljare i stället sökte sig till Ny Demokrati. Efter 1991 följde en nedgång för Sverigedemokraterna då förbindelserna med den öppet fascistiska extremhögern, såsom Nguyen, Vitt Ariskt Mot- stånd, blev tydlig (Lodenius  White, 1994:  
 338–340). 
 1990–1992 
  ökade antalet attentat mot flyktingförläggningar och enskilda in- vandrare ytterligare. Under dessa två år begicks 117 attentat mot flyktingförläggningar och 151 attentat mot invandrare utanför för- läggningarna. Däremot minskade mediernas intresse för attentat mot flyktingar, utöver det stora intresset för Lasermannen, under perioden (Ibid.:  
 295–297). 
  
 3  
 Stycket bygger på Tamas, 2004. 
 91 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 Greven och betjänten snubblar för sista gången 
 Etablissemangskritiken var fortfarande ett viktigt inslag i Ny Demokratis retorik. I ett informationsblad kallat  
 Val  
  
 -94 
  
  INFO  
 från Evans sades: 
 Att bli vald till politiker är ett hedersuppdrag och inte en post där det gäller att sko sig själv och sina polare på skattebetalarnas pengar. 
 Och vidare: 
 Riksdagen får inte vara en skyddad verkstad för en stor mängd röstbo- skap som dresserats att kunna trycka på tre knappar, JA, NEJ eller AVSTÅR. 
 Det finns idag riksdagsledamöter, som suttit på sina häckar i plenisalen i mer än 25 år! Vad de har gjort för sina väljare och för Sverige? Det kan inte jag och många andra svara på. 
 Men, som visas nedan, rådde inte enighet i partiet om det etablis- semangskritiska och populistiska inslagets roll i partiet. I övrigt var kritiken mot flyktingpolitiken ett viktigt inslag i partiets retorik under mandatperioden fram till 1994. 
 Ny Demokratis sönderfall inleddes kort efter valet 1991. Rydgren (2005) förklarar sönderfallet med främst två faktorer: bristen på organisatorisk stadga och att väljarna, på grund av den ekonomiska krisen under valperioden, rörde sig bort från Ny Demokratis politik. Klassiska  
 höger-vänsterfrågor 
  blev viktigare under krisen samtidigt som andelen invandrar- och invandringskri- tiska väljare var ungefär lika hög 1994 som 1991. En majoritet av partiets väljare var dessutom  
 EU-motståndare 
  medan partiets led- ning (med sin nyliberala inriktning) förespråkade medlemskap. Den politiska utvecklingen gjorde det med andra ord svårare för partiet att vinna väljare med samma budskap som 1991. 
 Samtidigt fanns dubbla splittringstendenser inom partiet: både mellan partiledning och medlemmar och inom partiledningen. Motsättningar uppstod kring organisatoriska frågor då medlemmar fann partiet för toppstyrt. Konflikten trappades upp och ledde till såväl uteslutningar som fraktionsbildning. Partiet drabbades också av flera avhopp av riksdagsledamöter. 
 Samtidigt vidgades sprickan mellan Lee och Aguilar. Förutom maktkamp är en tolkning av detta att Aguilar uppfattade att Lee efter inträdet i riksdagen inte längre brydde sig om att prata som folk utan tonade ner eller övergav den populis- 
 92 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 tiska antietablissemangsappellen. Medan Lee var öppen för samarbete med regeringspartierna gällde för Aguilar fortfa- rande drag under galoscherna som huvudprincip oavsett taktiskt läge. Medan Aguilar var beredd att följa opinionssvängningen en bit vänsterut i till exempel inställningen till den offentliga sektorn, men samtidigt mot slutet av mandatperioden drev invandrar- och invandringskritiken allt hårdare, var Lee inställd på att hålla fast vid den nyliberala politiken. Wachtmeister lade också större vikt vid att stödja den borgerliga regeringen. 
 Samtidigt backade partiet kraftigt i opinionsmätningarna. Efter en krisuppgörelse mellan den borgerliga regeringen och socialde- mokraterna, vilken för tillfället avsatte partiet från dess vågmästar- roll, hamnade partiet i medieskugga, vilket är förödande för ett parti som saknar en stark medlemsbas och måste förlita sig på me- diernas reklam. Hösten 1993 gick Aguilar ut med offentlig kritik av Foley politikerfasoner och regeringsvänlighet. Kon- flikten kom därefter att delvis utspelas i medierna. Wachtmeister meddelade till exempel i en  
 Rapport-sändning 
  i februari 1994, utan att partikamraterna varskotts i förväg, att han tänkte avgå som partiledare. I ett pressmeddelande motiverades detta med att han inte längre kunde styra partiet som han ville. Turner tillträdde som ny gruppledare i riksdagen och lanserades som ny partiordförande av Bryant. Partiet var i mars 1994 inne i ett stadium av akut sönderfall där medlemmar i riksdagsgruppen gick emot varandra och det talades om tre fraktioner. På partistämman i juni valdes Evans till ny partiledare. Valet ogiltigförkla- rades dock. Valrörelsen var tumultartad för Ny Demokratis del och under en period rådde oklarhet om vem som var eller skulle vara partiledare men Mathews kom att bli partiets företrädare under val- rörelsen. 
 4 
  
 Frågor i valrörelsen 1994 
 Valagendan dominerades detta år tydligt av den ekonomiska krisen och en bitter tolkningsstrid kring denna. Socialdemokraterna häv- dade att ekonomin fortfarande befann sig i kaos på grund av den borgerliga regeringens inkompetenta ledarskap och att endast en socialdemokratisk regering kunde föra Sverige ur krisen, medan det borgerliga budskapet, främst i Wagner tappning, var att den 
  
 4  
 Avsnittet bygger på kapitel 4 i Rydgren (2005). 
 93 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 borgerliga regeringen fått ta över en ekonomi i fritt fall och fört en mycket konsekvent politik som lett till att Sverige nu var på väg ur krisen. Arbetslöshet, statsskulden och den ekonomiska politiken var följaktligen viktiga debattämnen. Bland andra ämnen som de- batterades fanns socialpolitik, miljöfrågor inklusive kärnkraften och  
 EU-medlemskap. 
  
 Flyktingpolitiken var också omdebatterad detta val, främst bero- ende på Ny Demokrati. TV:s reportrar valde att ställa frågor om flyktingpolitiken i utfrågningarna av ledarna för socialdemokra- terna, vänsterpartiet och Ny Demokrati. Evans nämnde flyktingpolitiken kort då han blev intervjuad. I slutdebatten upptog en diskussion om flyktingpolitik nästan 14 minuter. I övrigt förde TV in en fråga om många invandrarbarn i vissa skolor i Göteborg i utfrågningen med Bauer och Hendrix förde självmant in ett resonemang om en oroande segregation i skolorna, vilket han hävdade hängde samman med att vissa bostadsområden var nästan renodlade invandrarområden och att man måste gå i skola där man bor. Förutom de nämnda frågorna fördes frågan om hem- språk, etniska motsättningar i Sverige och religionsfrihet för in- vandrare in i slutdebatten men diskuterades egentligen aldrig där. I intervjun med Evans förde TV utöver frågor om flyk- tingpolitiken in frågor baserade på olika uttalanden som partimed- lemmar gjort under valperioden som berörde socialbidrag till flyk- tingar, det så kallade svenska kulturarvet, invandrare och bi- dragsfusk, muslimers kvinnosyn, moskéer i Sverige, samt invand- rarmäns våld mot barn och kvinnor. Sammantaget upptogs 33 mi- nuter av den totala diskussionen i  
 TV-materialet 
  av  
 invandrar- /flyktingrelaterade 
  frågor, bland vilka flyktingpolitiken dominerade helt och hållet. Materialet var totalt 11 timmar, 25 min. 
 5 
  
 Moderaterna, folkpartiet, vänsterpartiet och kristdemokraterna berörde flyktingpolitik i sina valmanifest (något valmanifest från nydemokraterna har inte återfunnits). Kristdemokraterna nämnde i sin valplattform främlingsfientlighet och vänstern tog i sitt mani- fest även upp rasism. Centern talade i sitt manifest om invandrare i samband med arbetsmarknadspolitiken. 
 På DN Debatt förekom under den studerade perioden detta valår inga inlägg av partiföreträdare som berörde de frågor jag sökt på. Däremot berördes de på några valaffischer. Den enda valaffisch 
  
 5  
 Duellen mellan Hart och Bass (då inga specifikt invandrar- eller flyktingrelaterade frågor berördes) som också analyserats är inte inräknad. Detta för att möjliggöra jämförelse med de år då inget motsvarande program förekom. 
 94 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 från Ny Demokrati som återfanns i arkivet hade budskapet Utvisa flyktingar som begår grova brott i Sverige. Folkpartiet berörde på ett indirekt sätt dessa teman på sina centrala affischer. Dels hade man en med texten Törs du resa dig ur soffan?, vilket anspelade på det tillfälle då Evans reste sig ur  
 TV-soffan 
  då Ny Demokratis företrädare tog plats där, med andra ord en uppmaning till att ta strid mot ett  
 flykting-/invandrarfientligt 
  budskap. Dels hade man en något mer svårtolkad affisch, som ingick i en serie på temat De här klarar sig inte utan de här. På vänster bildhalva av- bildades en ung kvinna med svenskt utseende, och på höger en ung man med invandrarutseende. Affischen kunde förstås läsas på flera sätt (vilket möjligen var meningen): svenskar klarar sig inte utan invandrare, kvinnor klarar sig inte utan män. Ytterligare en något svårtydd affisch på du  
 törs-temat 
  bar budskapet Du törs älska en främling. Vad såväl du som främling fick stå för varierade troligtvis för betraktarna men sannolikt var det meningen att man skulle kunna läsa budskapet som att du svensk törs älska en invandrad person. Dessutom fanns en affisch från miljöpartiet, möjligen centralt framställd, som hävdade att alla har rätt till hem- språk, svenskundervisning och arbete och på en textaffisch hävdade vänsterpartiet bland annat att barn har rätt till modersmål obero- ende av kulturbakgrund. 
 I det mer perifera materialet diskuterades fler frågor knutna till invandrare och flyktingar. Från alla partier utom socialdemokra- terna, miljöpartiet och Ny Demokrati har jag återfunnit specialpro- gram eller  
 -plattformar 
  antagna under 1994. Socialdemokraterna hade ett faktablad och nydemokraterna och miljöpartisterna dis- kuterade invandrar- och flyktingfrågor i olika valmaterial även om de troligen inte hade några speciella program i dessa frågor. 
 Kategorisering 
 Förutom att ordet flykting var speciellt vanligt i denna valrörelse där flyktingpolitiken var en viktig fråga ser jag ingen skillnad mot de tidigare valrörelserna. Man talade då som tidigare om svens- kar, invandrare, flyktingar och asylsökande. I diskussionen om flyktingpolitiken förekom ett flertal underkategorier till flyk- ting, såsom spontanflykting, kvotflykting, konventionsflyk- ting, de  
 facto-flykting 
  och katastrofflykting. Det fanns också 
 95 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 invandrare av olika slag, såsom invandrarelever, invandrarkvin- nor, invandrarmän, invandrarelever och invandrarföräldrar. 
 Svenskar och invandrare skiljdes åt i separata grupper i många resonemang i olika partiers skrifter: 
 Vårt program är därför en inbjudan till alla – löntagare och företagare, unga och gamla, svenskar och invandrare – att medverka till att bygga morgondagens Sverige med arbete, rättvisa och framtidstro som grund. 
 (Sverige kan bättre. Socialdemokraternas valmanifest) 
 Centerns invandrarpolitik bygger på att invandrare och svenskar till- sammans utgör det svenska samhället. 
 (Invandrarpolitiskt program,  
 c) 
  
 Men i samma program kunde man uttrycka det på ett sätt som visar att man var medveten om det distanserande i uppdelningen och räkna in invandrarna bland svenskarna: 
 Övriga svenskar har även att vinna på ökad kunskap och insikt om in- vandrares olika kulturella bakgrund, religion och värderingar. 
 (Invandrarpolitiskt program,  
 c) 
  
 I ett program användes ordet  
 icke-svensk 
  flera gånger: 
 Vill vi undvika pyrande motsättningar, måste vi tillsammans – svenskar och  
 icke-svenskar 
  – finna en väg ut ur segregationen. 
 (En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet. Folkpartiet liberalerna informerar) 
 Det förekom också att svenska medborgare inte räknades som svenskar och att ungdomar med invandrarbakgrund, det vill säga förmodligen barn vars föräldrar invandrat, explicit räknades som något annat än svenska ungdomar: 
 En grupp svenska medborgare med utländsk bakgrund har tillsammans med svenska arbetskamrater aktivt arbetat i Tjeckien, Polen och i de baltiska republikerna. 
 (En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet. Folkpartiet liberalerna informerar) 
 I storstadsområdena har det blivit allt vanligare att gäng – ibland bestå- ende av svenska ungdomar men också gäng av ungdomar med invand- rarbakgrund – drar runt och ägnar sig åt våld, skadegörelse, snatteri, stölder och andra kriminella aktiviteter. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp) 
  
 96 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Distansering 
 Liksom tidigare var svensk, invandrare och flykting olika och vik- tiga kategorier i diskussionen. Hur, det vill säga enligt vilka krite- rier kategorigränserna drogs, var inte klarare detta valår än tidigare. Men sådana uttryck som skiljde invandrare från svenskar, på sätt som exemplifieras ovan, var ovanligt rikligt förekommande detta år, även om alltså logiken i detta då och då utmanades med uttryck som invandrare och övriga svenskar. Vad gäller distanse- rande beskrivningar var det inte heller nu vanligt att man explicit pekade på skillnader mellan svenskar och invandrare utom, så- som tidigare, ifråga om de villkor olika grupper levde under. Lik- som 1991 förekom endast ett fåtal beskrivningar av sådant som sa- des vara specifikt för invandrare, som då kristdemokraterna i sitt program krävde att Sverige i många fall borde ta hänsyn till att in- vandrare kommer från ett land där begreppet familj är vidare än i Sverige. 
 Men det fanns en viss skillnad mot 1991, då endast ett parti un- derströk betydelsen av kulturella skillnader mellan svenskar och invandrare. Fler partier talade nu om kulturskillnader: 
 Vänsterpartiet vill ha ett mångkulturellt samhälle där invandrare och svenskar deltar i samhällsprocessen på lika villkor och där vi respekte- rar varandras kulturella särart. 
 (Invandrarpolitisk plattform. För ett mångkulturellt och solidariskt Sverige,  
 v) 
  
 Det behövs att vi visar vidsynthet i våra värderingar och tolerans både hos invandrare och svenskar. Svenskar och invandrare måste leva med varandra inte bredvid varandra. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp) 
  
 – Jaa, i min i min vision om framtidssverige så har jag ju svårt att se moskéer, det har jag, det måste jag säga. Dom faller inte inom ramen, dom smälter inte in om jag säger så. 
 (Evans i partiledarutfrågningen Om svar anhålles 30/8 1994) 
 Inte i alla men i flera fall kopplades de kulturella skillnaderna till konflikt eller konfliktrisk: 
 97 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 När det gäller barnuppfostran, kärlek, äktenskap, renhetsföreställ- ningar, heder och ära och religion är det svårt att kompromissa. För att kunna lösa eller leva med sådana konflikter behövs en bättre beredskap hos både invandrare och svenskar. 
 (Invandrarpolitisk plattform. För ett mångkulturellt och solidariskt Sverige,  
 v) 
  
 Det gäller t.ex. när invandrare bryter mot svenska värderingar och be- teenden. Ibland beror detta på att invandraren är okunnig om hur det svenska samhället fungerar eller att svenskar feltolkar sociala mönster hos de nyanlända. Ibland kolliderar invandrares moral- och rättsupp- fattning med varandras eller med svenskars. 
 (Invandrarpolitiskt program,  
 c) 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 Ny Demokrati hade fört in ett hotperspektiv i retoriken kring flyktingpolitiken i sin första valrörelse. Som framgår av redogörel- sen ovan eldade man på med detta under mandatperioden, som också i övrigt präglades av motsättningar kring och en omsväng- ning i flyktingpolitiken. Hotperspektivet var med andra ord närva- rande, liksom avståndstagandet från ett generositetsperspektiv, också i det mest centrala materialet, genom Ny Demokratis retorik. 
 Ett återkommande argument i partiets retorik var att Sverige inte hade råd. Mathews kopplade också flyktinginvandringen till en ut- veckling där en fjärde klassens medborgare växte fram: 
 – Vi vågar tala klarspråk och vi vågar påstå att vi kan inte ta hit alla dom människor som har det sämre än vad vi har det dag i Sverige. För vi har inga jobb och erbjuda. (). Och jag kan bara konstatera att alla dom människor som kommer hit idag har vi inget jobb att erbjuda. Dom blir en fjärde klass i samhället. Och vi påstår och vi har krävt, lägg korten på bordet, tala om den totala kostnaden. Fråga svenska folket vad tycker ni. Vi har påstått att det kanske kostar, totalkostna- den 60 miljarder, men vi vet inte, ingen lägger korten på bordet och det tycker vi faktiskt att man borde göra. 
 (Evans i Slutdebatten 16/9 1994) 
 Mathews ställde också kostnaden för flyktingmottagningen mot vissa pensionärers levnadsstandard: 
 – Vi har faktiskt fattigpensionärer i Sverige som idag ska buga och bocka med mössan i hand för att be om allmosor. Jag tycker dom som har varit med och byggt upp vårt land utan en krona i bidrag, jag prio- riterar faktiskt dessa människor i det här läget. Jag talar om, vi ska 
 98 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 hjälpa flyktingar men vi ska inte hjälpa dom här, vi ska hjälpa dom i de- ras närområde. 
 (Evans i Slutdebatten 16/9 1994) 
 I partiledarutfrågningen med Mathews återgav TV även ett utta- lande av Bryant med samma typ av koppling mellan flyk- tingmottagning och fattigpensionärers levnadsstandard. Ett annat inslag i detta program var ett uttalande av ytterligare en partimed- lem som uttryckte oro för det stora antal flyktingar som skulle kunna söka sig till Sverige: 
 – Friggebo sa det i debatten till oss: Där det finns risk för att männi- skor inte drar sams, där är det, föreligger en krigsrisk då va. Och då kan du ta hela Sovjetunionen, före detta Sovjetunionen, där är det ju stor risk att människorna inte drar sams. Ja och då ska vi ta emot 30 miljoner då, eller hur ska vi göra? 
 Ytterligare en partimedlem som var inklippt i samma program kopplade flyktingar och invandrare till fusk, våld mot barn och kvinnoförtryck: 
 – Man ska inte säga att alla flyktingar och invandrare är så här heller, men det förekommer hemskt mycket fusk va, och det mesta våldet mot barn och kvinnor det är faktiskt invandrade, främst muslimer, för dom har en kvinnosyn som inte är av denna världen. 
 I ytterligare ett inklipp i partiledarutfrågningen med Mathews åter- gavs ett uttalande av henne som blev mycket omtalat: 
 – Vad händer då med vårt svenska kulturarv? Och jag frågar mig – nu kommer det, akta er – hur länge dröjer det innan våra svenska barn ska vända ansiktet mot Mecka? 
 I slutdebatten nämnde och kritiserade andra partiledare en Ny  
 Demokrati-affisch 
  (kanske lokal i Stockholm) med texten Gärna import men inte av kriminalitet och aids 
 6 
 . 
 Sammanfattningsvis kopplade Ny Demokrati i de delar av valrö- relsen som på ett eller annat sätt utspelade sig i de stora medierna (vare sig partimedlemmarna själva hade valt att ha det så eller inte) samman flyktinginvandring med höga kostnader, framväxten av en svensk underklass, fattigdom för vissa pensionärer, invandring av enorma mängder människor, bidragsfusk, våld mot kvinnor, oöns- kad islamisering, kriminalitet och aids. Jag läser detta som ett tyd- ligt hotperspektiv. 
  
 6  
 Denna affisch har inte återfunnits i Kungliga Bibliotekets affischsamling. 
 99 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 Till detta ska läggas att andra personer involverade i debatten tycktes förhålla sig till föreställningar om att flyktingpolitiken gav upphov till ytterligare ont, nämligen segregation: 
 – Segregation, är det en konsekvens av att vi har tagit emot för många flyktingar? 
 frågade en av reportrarna i partiledarutfrågningen med Bauer. 
 Vilket perspektiv på flyktingpolitiken förde då de andra partierna in som ett svar på hotperspektivet? Vad gäller det centrala materia- let är svaret – inget. I slutdebatten inträffade att alla partiledare utom centerns (som inte uttalade sig i frågan) tog mer eller mindre indignerat avstånd från Flowers uttalanden om flykting- politiken. Men ingen av dem valde att bemöta de mycket konkreta förslag hon framförde angående flyktingpolitiken (se avsnittet om förslag som pekar mot negativ särbehandling). I förra kapitlet vi- sade jag hur man i debatten 1991 mot Ny Demokratis hotperspek- tiv intog ett generositetsperspektiv. Detta skedde inte 1994. Ordet generös användes inte en enda gång i samband med flyktingpoli- tiken. I stället tog man på ett mycket allmänt (men alltså indigne- rat) sätt moraliskt avstånd från Humphrey retorik, som i nedanstå- ende uttalande: 
 – Men jag reagerar mycket starkt när det kallas kalas 
 7 
 , flyktingpoliti- Simpson. Och att det görs till en fråga om bara pengar. Jag inledde denna valrörelse med att vara uppe i Torneå och Haparanda och högtidlig- hålla  
 50-årsminnet 
  av när vi tog emot tiotusentals människor från Finland när det härjades av tyskarna. Vi var ett fattigare folk då, men det var ingen som kallade det kalas eller talade om pengar. Jag vet vad det har betytt att vi tog emot båtflyktingarna eller dom som flydde från Ungern 1956. Bosnien är nära. Europa är vårt hem, vi har ett an- svar. Och jag kan ha mycket synpunkter på hur vi ska spara och för- bättra i flyktingpolitiken, men moralen får inte ifrågasättas, det är inte en fråga främst om pengar. Och det är inget, inget kalas. 
 (Hendrix i Slutdebatten 16/9 1994) 
 Miljöpartiets språkrör Griffin inriktade sitt avståndstagande på Humphrey människosyn: 
 – Ja, man blir väldigt matt när man hör det här. Jag trodde inte att en svensk politiker i en slutdebatt, 1994 i ett civiliserat samhälle skulle ha den människosynen som Evans har. Jag tycker det faktiskt 
  
 7  
 Bildt refererade till en formulering där Mathews frågade vad kalaset kostade, med syfte på flyktingmottagningen. 
 100 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 är chockerande och jag tycker att du personligen och dina närmaste som är med dig här idag bör på hemvägen plocka bort dom affischer som ni har satt upp i Stockholm. Det tycker jag du borde ha vett att göra Wallace. 
 De fåtaliga omnämnanden av flyktingpolitiken som gjordes i val- plattformar eller valmanifest pekade inte heller i någon bestämd riktning genom att exempelvis använda orden generös eller rät- tighet. Den enda gång ordet generös i samband med flyktingpo- litiken förekom i det centrala materialet var när Anderson i  
 TV-utfrågningen 
  på en väljarfråga svarade att han var för en gene- rös flyktingpolitik. 
 I det mer perifera materialet fanns dock spår av flera perspektiv. I Ny Demokratis övriga material (det vill säga det som återfunnits i arkiven) antyddes också ett hotperspektiv. I ett informationsmate- rial från Evans,  
 Val  
  
 –94 
  
  INFO,  
 talades om risk för ett lämmeltåg från baltstaterna och Ryssland, om höga kostnader, samt att ifall Sverige tog emot för många flyktingar skulle det innebära att dessa kom att bli en fjärde klass i samhället utan möjlighet att skaffa sig arbete eller i övrigt anpassa sig till vårt samhälle. Kravet på utvisning av flyktingar som begått grova brott i Sverige uppre- pades, vilket förstärker hotperspektivet. 
 Moderaterna förde in ett synsätt som svarade mot Ny Demo- kratis krav på en minskad flyktinginvandring utan att för den skull uttrycka ett hotperspektiv: 
 Miljoner människor befinner sig på flykt undan krig, förtryck och förföljelse, men också undan fattigdom och hopplöshet. För Sverige liksom för andra utvecklade länder ligger utmaningen i att förena rea- lism med humanism. En stramhet gentemot de många måste förenas med en möjlighet till fristad för den flykting som saknar alternativ. 
 (Vad valet handlar om. Ja till framtiden, valhandbok  
 m) 
  
 Stramhet gentemot de många antyder en argumentation riktat emot ett generositetsperspektiv. 
 Även om moderaterna inte direkt tycktes argumentera utifrån ett hotperspektiv kan man tolka det som att de tagit hotperspekti- vet på allvar och agerat utifrån det. Under punkten Detta har re- geringen gjort (i flyktingpolitiken) hänvisade man i valhandboken till att visumtvång för medborgare från det forna Jugoslavien in- förts, att dagersättningen för asylsökande hade sänkts och att möj- ligheten att sänka kostnader genom att använda frivilligorganisa- tioner i förläggningsverksamheten hade införts, samt att möjlighe- 
 101 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 terna att utvisa utländska brottslingar hade ökats. Man hävdade också att dokumentlöshet i princip inte skulle accepteras. Man nämnde även det avskaffade startbidraget som ersatts av ett bosätt- ningslån. Med andra ord ville man gärna torgföra att man gjort det svårare för flyktingar att komma till Sverige, att man verkat för att sänka kostnaderna för flyktingmottagande och att man förbättrat möjligheterna att bli av med brottsliga flyktingar. 
 På liknande sätt uttryckte man sig i sitt flyktingpolitiska pro- gram. I båda dokumenten nämndes dock på ett par ställen en ge- nerös flyktingpolitik. Kravet gällde dock en gemensam europeisk flyktingpolitik. I programmet utgick argumentationen från att Sveriges flyktingpolitik var mer generös än andra länders, men att det nu var dags att ändra principerna. 
 Rättighetsperspektivet förekom dock i några andra partiers ma- terial. Det underströks till exempel i ett faktablad från socialdemo- kraterna: 
 När flyktingar kommer till våra eller andra länders gränser har de rätt att begära och få en fristad – asyl. Vi har skyldighet att utreda om de har skäl som är starka nog för att de ska få asyl. Det är nödvändigt att vi och andra länder tar emot flyktingar på ett förutsägbart och rättssä- kert sätt. 
 (Invandrare och flyktingar,  
 s) 
  
 Att man här talade från rättighets- men inte generositetsperspekti- vet hade troligen att göra med att den politik man faktiskt före- språkade var mer restriktiv än tidigare. Den rättssäkerhet som nämns ovan gällde så kallade  
 Genève-konventionsflyktingar. 
  
 Kds, som argumenterade för en mer omfattande asylpolitik tycktes dock, helt logiskt, tala utifrån såväl ett generositets- som ett rättighetsperspektiv: 
 Vårt land har av tradition haft en generös inställning till flyktingar. KdS anser att denna generositet står i överensstämmelse med den kristna broderskapstanken 
  
 skrev man bland annat i sitt  
 Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram 
 . Men man förde också ett rättighetsbaserat reso- nemang där lagparagrafer hänvisades till och man bland annat krävde medborgarvittnen i asylutredningar. 
  
 102 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Kanske kunde man, mot bakgrund av vad som berättats i inledningen till detta kapitel, förvänta sig att frågor om rasism och diskriminering skulle hamnat högt på agendan i 1994 års valrörelse. Så var dock inte fallet. I  
 TV-materialet 
  talades inte alls om existensen av rasism, diskriminering eller liknande, med undantag av att Evans hävdade att Ny Demokrati var främlingsfientligt. Endast två av de sju partier från vilka valmanifest,  
 -program 
  eller  
 -plattformar 
  återfunnits 
 8  
 nämnde sådana frågor. Det var socialdemokraterna och vänsterpartiet som hade likartade formuleringar om att den ekonomiska krisen ledde till rasism. Socialdemokraterna uttryckte det på följande vis: 
 I kölvattnet på den ekonomiska krisen utmanas grundläggande mänskliga värden. Främlingsfientlighet och rasism framträder öppet. I försvaret av människovärde och demokrati måste alla medborgare, grupper och partier enas. 
 (Sverige kan bättre. Socialdemokratiskt valmanifest) 
 I det mer perifera materialet förekom dock omnämnanden av och resonemang kring dessa fenomen. Ett orsaksförhållande som an- fördes även där var att den ekonomiska krisen lett till främlingsfi- entlighet. Det utvecklade strukturella perspektiv som anfördes i kristdemokraternas program från 1991 ingick också i partiets 
 Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram  
 från 1994 (de bägge programmen var i stora delar identiska). En annan form av strukturellt resonemang handlade om de politiska systemen i kom- bination med ett slags omedveten vana: 
  
 Den strukturella diskrimineringen är bland annat ett resultat av ett mottagningssystem som ofta har hindrat kontakterna med arbetslivet i stället för att underlätta dem. Förläggningar och små kommuner dit många flyktingar skickas för att introduceras i sitt nya hemlands vardag förfogar sällan över den rörliga arbetsmarknad som kan suga upp många nya och annorlunda slag av erfarenhet och kompetens. 
 Den strukturella diskrimineringen är också ett barn av ett specialise- rat och strängt organiserat samhälle, där alla som inte ingår i klart defi- nierade kategorier faller mellan stolarna och försvinner ur sikte. () 
 Till denna form av diskriminering kan man lägga en närmast auto- matisk diskriminering. Personalcheferna som mekaniskt sorterar bort anställningsansökningar undertecknade med främmande namn tycker 
  
 8  
 Från Ny Demokrati har inget sådant dokument återfunnits. Troligen producerades inget, jag har inte sett något sådant refereras i litteraturen om Ny Demokrati och det omtalas inte i partiledarutfrågningen. 
 103 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 antagligen inte att de diskriminerar, de agerar utan att ens tänka på vad de gör 
 (En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet. Folkpartiet liberalerna informerar  
 1994:24) 
  
 Fördomsperspektivet var tydligast i folkpartiets  
 Liberal invandrar- politik 2000 
 , i ett avsnitt kallat Bekämpa främlingsfientlighet och rasism, även om man också där antydde att specifika samhällsför- hållanden kan leda till att människor i majoritetsbefolkningar vän- der sig mot minoriteter: 
 Njugghet och intolerans mot människor av annan etnisk bakgrund be- ror oftast på rädsla, okunskap och fördomar. De senaste åren har vi sett oroande tendenser både i Västeuropa och det tidigare Östeuropa, att mycket av människors bekymmer och osäkerhet vänds mot invand- rare och flyktingar. 
 De åtgärder som föreslogs i sammanhanget var att argumentera, diskutera och manifestera. 
 Värt att notera i denna valrörelse var hur ett par partier gled från resonemang om rasism till frågan om konflikt mellan grupper. I samma avsnitt som i citatet ovan fortsatte folkpartiet: 
 Om öppna konflikter mellan svenskar och invandrargrupper upp- kommer måste det finnas en beredskap att agera snabbt. På andra håll i världen – både i Västeuropa och i USA finns det goda erfarenheter av medlare som arbetar lokalt. 
 Här gjordes alltså en tydlig koppling mellan rasism och etnisk konflikt. I centerns  
 Invandrarpolitiskt program  
 förkom en liknande glidning mellan etnisk diskriminering och etniska konflikter. 
 Vi och dom 
 I det centrala materialet förekom några meningar där vi svenskar relaterades till flyktingar. Där handlar det främst om svenskarna som flyktingmottagare, till exempel: 
  
 – 
  
 Segregation, är det en konsekvens av att vi har tagit emot för många flyktingar? 
  
 – 
  
 Nej, jag tycker inte vi har tagit emot så många flyktingar. 
  
 (Reporter och Bauer i Om svar anhålles 1/9 1994) 
 104 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Även i detta val uttalades föreställningen att en flykting är en gäst: 
  
 – Människor som kommer hit,  
 som flyr ifrån nånting, och kommer som gäster till vårt land, borde  
 man  
 inte  
 nöja sig med  
 att få 80 % av so- cialbidraget till exempel? 
 (Evans i Om svar anhålles 30/8 1994) 
 I just detta uttalande är det tydligt hur flyktingens subjektsposition påverkas genom att bli betraktad som gäst. Gäster kanske kan för- vänta sig att bli mottagna som om de är välkomna, men de kan inte kräva något av sina värdar, till exempel en levnadsstandard likvärdig deras. 
 I det mer perifera materialet framställdes denna relation på flera olika sätt. Mottagarperspektivet fanns där uttalat någon enstaka gång. På ett par ställen uttrycktes att vi har skyldigheter mot dem, respektive inte kan neka dem vissa saker, det vill säga att de placeras i den position där de i egenskap av rättighetsinneha- vare kan ställa krav på oss: 
 När  
 flyktingar  
 kommer till våra eller andra länders gränser  
 har de rätt att begära och få en fristad  
 – asyl.  
 Vi har skyldighet att utreda  
 om  
 de har skäl  
 som är starka nog för att  
 de  
 ska få asyl. 
 (Invandrare och flyktingar, faktablad  
 s) 
  
 Vidare förekom, liksom 1991, i flera fall att svenskar och in- vandrare relaterades till samma sociala system: 
 Jämlikhetsmålet innebär att  
 invandrare  
 ska så långt möjligt  
 ha samma rättigheter och skyldigheter  
 som  
 infödda svenskar 
 . 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram,  
 kds) 
  
 Den relation som omtalades eller efterfrågades beskrevs även ibland i termer av samverkan: 
  
 Vill  
 vi undvika pyrande motsättningar 
 , måste  
 vi  
 tillsammans –  
 svenskar  
 och  
  
 icke-svenskar 
 –  
 finna en väg ut ur segregationen 
 . 
  
 (En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet,  
 fp) 
  
 Det förekom också att invandrare, eller nya invånare framställdes som en resurs eller tillgång för oss. Detta placerar oss i en sub- jektsposition där vi har att avgöra om vi ska förslösa resursen eller värna om den: 
 Det gäller att gå vidare och  
 ge de nya invånarna  
 i Sverige  
 möjlighet att använda sin företagsamhet, sina kunskaper och sin energi till arbete i Sverige. De är en resurs  
 som  
 vi inte har råd att förslösa. 
  
 (Invandrarpolitiskt program,  
 c) 
  
 105 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 invandrarna utgör en kulturell tillgång  
 som  
 vi  
 ska  
 värna om 
 .  
 (Invandrarpolitisk plattform. För ett 
 mångkulturellt och solidariskt Sverige,  
 v) 
  
 I en mening utrycktes en relation som jag inte funnit i materialet från de tidigare båda valåren, nämligen att vi ställer krav på dem: 
  
 Därför måste  
 vi kräva att  
 alla  
 invandrare lär sig behärska språket. (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp) 
  
 Diskriminering i valrörelsen 1994? 
 Exkludering 
 Även i detta val var de medverkande i TV:s utfrågningar och de- batter personer som utan tvekan kategoriserades som svenskar i den allmänna debatten. Av de 45 väljare som TV valt ut i detta val att ställa frågor till partiledarna framgick att fyra hade invandrat från andra länder (två från Turkiet, en från Chile och en från Venezuela). 
 Nedvärdering 
 Det har redan framgått att inklippta partimedlemmar i Ny Demo- krati hävdade att det förekom hemskt mycket bidragsfusk av flyktingar och invandrare, att invandrare, främst muslimer, stod för det mesta våldet mot kvinnor och barn och att muslimer har en hemsk kvinnosyn. Hall argumenterade mot i den centrala valdebatten outtalade anklagelser mot flyktingar att inte vara riktiga flyktingar: 
 – Alltså, människor flyr inte för sitt nöjes skull. Det ska till väldigt mycket innan man bestämmer sig för att bryta upp ifrån det land där man lever, där man har sina rötter, historiskt, kulturellt och så vidare. 
 (Ur Om svar anhålles 28/8 1994) 
 Jag uppfattar att hon argumenterade mot en typ av nedvärderande generalisering av flyktingar som förekom i den offentliga diskus- sionen vid tiden men inte fanns explicit uttryckt i det valmaterial jag har analyserat, nämligen att många flyktingar bara var lycksö- kare som ljög om sitt asylbehov. Mathews antydde dock en sådan syn i  
 TV-materialet 
  då hon upprepade gånger talade om att vi 
 106 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 inte hade råd att ta hit alla dem som har det sämre än vad vi har det i Sverige. 
 Den metaforiska framställningen av flyktingar som svårhejdbara vattenmassor gjorde avtryck även i denna valrörelses uttalanden. Flyktingström förekom flera gånger i olika partiers material, till exempel: 
 För att förebygga nya flyktingströmmar vill vi helt stoppa svensk vapenexport 
 (Så här tycker vi. Argumentationshandbok för valarbetare 1994,  
 mp) 
  
 Mathews använde en djurmetafor som hade det gemensamt med vattenmassorna att människor utanför Sveriges gränser metaforiskt framställdes som ett slags svårhejdbart naturfenomen: 
 Om vi inte ser till att förutsättningarna i de baltiska staterna och Ryssland blir så att människorna där kan försörja sig, kommer det inom kort att innebära ett lämmeltåg till Sverige. 
 (Val  
 -94 
  INFO Evans) 
 Men framför allt bör nedvärdering diskuteras utifrån med vad flyk- tingar och invandrare associerades. I avsnittet om perspektiv på flyktingpolitiken har redan framgått att Ny Demokrati förknip- pade flyktinginvandring, och därmed flyktingar, med höga kostna- der, framväxten av en underklass i Sverige, fattigdom för redan fat- tiga pensionärer, bidragsfusk, våld mot kvinnor, oönskat kulturin- flytande, kriminalitet och aids. Detta var ju inte olikt budskapet 1991. Det går i dessa resonemang ofta inte att skilja mellan potenti- ella flyktingar, de som kunde tänkas söka asyl i framtiden, och exi- sterande människor boende i Sverige. En skillnad, om än inte helt tydlig, mot 1991 var annars att människor som existerade och bodde i Sverige (och inte bara flyktingar) förknippades med pro- blem på ett sätt som inte tidigare varit så tydligt. Segregation hade börjat diskuteras. Hendrix tog bland annat upp det i partiledarin- tervjun. Visserligen har jag inte funnit tecken på att detta fenomen direkt belastades den invandrade delen av befolkningen, på så sätt som kopplingen mellan kriminalitet och flyktingar definitivt be- tydde att flyktingar var kriminella, men nedanstående dialog är ändå intressant. Frågan ställdes av en verksamhetschef i en skola i ett inklippt inslag i partiledarintervjun med Bauer och var riktad till denne: 
 107 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 – Jo jag jobbar i norra Göteborg. Här har vi under många år haft en situation där vi har väldigt många invandrarbarn i skolorna. Under dom senaste tre åren så har antalet invandrarbarn ökat väldigt mycket och vi har också fått barn från många nya länder. Det här har inneburit att i 24 av våra skolor här i nordöstra Göteborg så har vi faktiskt över 50 % invandrarbarn. Jag undrar om du tycker detta är en utveckling som är bra eller om du vill göra nånting åt det, för att förändra den? 
 (Reportern i studion med Smith) – Segregation, är det en konse- kvens av att vi har tagit emot för många flyktingar? 
 (Smith) – Nej, jag tycker inte vi har tagit emot så många flyktingar. Men jag kan hålla med om att det blir tufft i en del skolor där man får väldigt många språkgrupper. 
 Som  
 TV-tittare 
  fick man aldrig veta vad skolledaren ifråga ansåg om att det fanns över 50 % invandrarbarn i skolorna eller vari problemet bestod. Att problematiseringen inom ramen för den då- varande offentliga debatten inte var självklar visas av att reportern och Smith gjorde olika tolkningar. Reportern förstod, eller valde att formulera, problemet som en fråga om segregation och markerade också att en tänkbar orsak till segregationen stod att finna i svensk flyktingpolitik: flyktingarna var kanske för många. 
 I avsnittet om distansering har jag redan pekat på att kulturskill- nader tenderade att påpekas och problematiseras mer än 1991. Kultur- eller värderingsskillnaderna kopplades i flera fall ihop med konflikt eller konfliktrisk. Som framgår av citaten lades skulden till konflikterna inte på den invandrade parten, vilket jag hade analy- serat som diskriminerande. Enda undantaget från detta mönster av lika (eller outtalad) skuldfördelning var ett uttalande av Mathews i slutdebatten om gäng med 99 % invandrare som kom in från för- orterna till Fryshuset i Stockholm och slogs med varandra. 
 Men även om invandrarna inte ensamma gavs skulden för kulturkonflikterna var det enbart till de invandrade grupperna eller deras kulturer som negativt värderade fenomen kopplades: 
 Som liberaler måste vi reagera när liberala värden åsidosätts av politiska skäl, i religionens hägn eller i namn av andra kulturella traditioner. 
 Liberalismen är universell. Våra värderingar om hur det svenska sam- hället ska se ut är följaktligen allmängiltiga. 
 Denna grundsyn leder oss till att fördöma och aktivt arbeta mot t.ex. kvinnlig omskärelse var sådan än förekommer. Respekten för oliktän- kande, religiösa eller kulturella traditioner kan aldrig förleda oss att ac- ceptera denna sedvänja. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp) 
  
 108 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Sverige är ett mångkulturellt land. Människor som har invandrat hit ska ha rätt att utveckla det egna kulturarvet inom ramen för de lagar och regler som gäller hos oss. Det innebär bland annat att vi inte ac- cepterar tvångsäktenskap eller stympning av kvinnors könsorgan. Vi accepterar inte heller att flickor på grund av religiösa eller andra skäl inte får fullfölja sin grundutbildning. 
 (Invandrarpolitisk plattform. För ett mångkulturellt och solidariskt Sverige,  
 v) 
  
 Det förekom också resonemang om kriminalitet. I följande stycke som inleder ett avsnitt kallat Bekämpa ungdomskriminaliteten nämns visserligen svenska ungdomar men det att resonemanget förekom i ett invandrarpolitiskt program gjorde att det sannolikt av de flesta läsare i första hand associerades med invandrare: 
 I storstadsområdena har det blivit allt vanligare att gäng – ibland bestå- ende av svenska ungdomar men också gäng av ungdomar med invand- rarbakgrund – drar runt och ägnar sig åt våld, skadegörelse, snatteri, stölder och andra kriminella aktiviteter. Ofta tar de sig på kvällar och helger in från förorterna till city. Konfrontationer mellan olika sådana gäng förekommer allt oftare. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp) 
  
 I centens  
 Invandrarpolitiskt program  
 talades om att svenska normer och lagar ska följas och att skolan mer än tidigare måste ta upp de konflikter som kulturmöten kan ge upphov till, samt att köns- stympning måste motarbetas. 
 Det är ju inte i sig nedvärderande att ta avstånd från tvångsäk- tenskap eller könsstympning. Vad jag velat peka på här är hur en koppling mellan fenomen som var starkt negativt värderade och invandrares kulturer hade vunnit insteg i diskursen. 
 Objektifiering 
 I sin helhet var inte heller detta års valdiskurs objektifierande gent- emot invandrare eller flyktingar: något nyttoperspektiv lades inte på flyktingpolitiken och i de diskussioner som rörde politiken gentemot invandrare diskuterades inte dessa som ting i avsaknad av egna intressen eller behov. Däremot föreföll nyttoresone- mangen, enligt vilka det svenska samhället kunde eller borde dra nytta av invandrarna många och långa detta år. Centern anlade i sitt  
 Invandrarpolitiskt program  
 genomgående ett perspektiv på in- vandrare enligt vilka dessa sades vara nyttiga antingen för företa- 
 109 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 gen i Sverige eller för Sverige som land eller nation, parallellt med en argumentation som hävdade olika åtgärder för de berörda in- vandrarnas skull. Följande är ett exempel på de nyttoinriktade re- sonemangen i detta program: 
 Man kan också se till nyttoaspekten. I takt med att våra internationella kontakter ökar har vårt land allt större behov av fler välutbildade män- niskor med goda språkkunskaper. Med invandrarbarnen får vi dessa kunskaper. Centern menar att invandrarbarnen är en resurs för vårt samhälle som vi bättre borde ta till vara. 
  
 I folkpartiets  
 En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet  
 anlades också ett nyttoperspektiv på invandrarna i flera sammanhang, exempelvis: 
  
 Invandrarnas kompetens är en tillgång för samhället och den bör aktivt utnyttjas i själva integrationsprocessen, i utbildningssystemet, i pro- gram för hjälp för fattigare länder och i tvärkulturella företag. 
 Vänsterpartiet skrev i sin  
 Invandrarpolitisk plattform 
 : 
 Det är en tillgång för vårt land att ha invånare med goda språkkunskaper och vi bör ta tillvara denna resurs. 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 För flera av partierna syntes en tydlig omsvängning i flyktingpoli- tiken. Då hållningen till flyktingpolitiken är central för frågan om Ny Demokratis inflytande diskuterar jag dessa förändringar i detalj i nästa avsnitt. Kort kan sägas här att förändringarna handlade om mer restriktivitet i möjligheterna för människor att söka och erhålla asyl och att bli bofasta i Sverige. 
 Vilka förslag som specifikt berörde de redan invandrade och som skulle kunna förstås som förslag till negativ särbehandling framför- des? I det centrala materialet rörde diskussionen i första hand flyk- tingpolitiken men några diskussioner om de invandrade som bodde i Sverige tangerades. En fråga gällde hemspråket, där Evans i både partiledarutfrågningen och slutdebatten framförde förslaget att hemspråk inte längre skulle bedrivas med skattemedel och inte på ordinarie skoltid. Med avstamp i en idé om lika rätt till modersmålsundervisning oavsett vilket språk ens föräldrar talar, kan detta förslag betraktas som negativt särbehandlande. Ytterli- gare ett förslag som framfördes av Mathews i partiledarutfrågningen 
 110 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 var något som självklart måste ses som negativt särbehandlade av boende i Sverige, nämligen att flyktingar som inte var svenska medborgare bara skulle ha rätt till 80 % av socialbidraget. 
 I det mer perifera materialet framfördes några förslag som pe- kade mot hårdare myndighetskrav gentemot gruppen av invandrade i Sverige. Socialdemokraterna talade i sitt faktablad  
 Invandrare och flyktingar  
 om att kravet på att delta i undervisningen i svenska för invandrare skulle få ett starkare drag av obligatorium. Centern ta- lade i  
 Invandrarpolitiskt program  
 om att man inte skulle få välja bort det svenska språket. En liknande formulering i folkpartiets material finns citerad ovan. 
  
 Moderaterna föreslog i  
 En ny flyktingpolitik. Ansvar och huma- nism  
 hårdare krav för uppnående av medborgarskap. För att bli be- viljad svenskt medborgarskap skulle krävas minst sex års vistelse i landet med permanent uppehållstillstånd samt tillräckliga kunska- per i svenska språket (men med möjlighet till undantag för äldre invandrare). 
  
 Kravet på bevisade svenskkunskaper för erhållande av medbor- garskap kan sägas vara negativt särbehandlade gentemot de inflyt- tade då ju inga krav alls ställs på infödda för att erhålla eller behålla medborgarskap. Specifikt särbehandlande blir det då det plockar ut en av de färdigheter som med goda argument kan anses viktiga för att kunna leva som en aktiv medborgare i ett land – kunskaper i landets officiella språk – från andra kunskaper, som viss orientering om samhälleliga och andra förhållanden i och utanför landet, viss allmänbildning och förmåga att ta till sig information på främ- mande språk (i Sverige är till exempel kunskaper i engelska viktiga i många sammanhang). Bland dessa färdigheter är just tillräckliga kunskaper i svenska språket den som skulle sortera bort störst andel av de inflyttade. Förslagen på hårdare krav på deltagande i svenskundervisning för invandrare är kanske inte direkt negativt särbehandlande – det är svårt att se hur den relevanta jämförelsen skulle göras. Men förslagen andas en mer krävande ton gentemot flyktingar och invandrare. 
 Ny Demokrati krävde fortfarande utvisning av flyktingar som begick grova brott i Sverige ( 
 Val  
  
 -94 
  
  INFO 
 ). Eftersom detta redan förekom var det inte klart om det var en utvidgning av detta förfa- ringssätt som krävdes eller om man bara ville understödja en praxis som tillät att boende i landet som inte var svenska medborgare sär- behandlades om de blivit dömda till brott. Moderaterna var dock i 
 En ny flyktingpolitik. Ansvar och humanism  
 explicita på punkten att 
  
 111 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 de ville ha fler utvisningar då de krävde att utvisning på grund av brott skulle ske i större omfattning än hittills. 
 Detta valår hade flera partier fört in en diskussion om repatrie- ring av flyktingar. Kds föreslog i sitt  
 Invandrar- och minoritetspo- litiskt handlingsprogram  
 försök med flyktingutbildning inför återre- san till hemlandet i Sverige och återvändandeprojekt för flyk- tingar som vistats länge i Sverige och själva önskade återvända. Även socialdemokraterna talade om innehållet i återvändandepro- gram i sitt faktablad  
 Invandrare och flyktingar  
 och moderaterna berörde frågan i  
 En ny flyktingpolitik. Ansvar och humanism 
 . Också i folkpartiets  
 En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet  
 nämndes repatrieringsfrågan. 
 Den typ av återvändandeprojekt som partierna beskrev skulle inte i sig vara negativt särbehandlande – de flyktingar som verkligen önskar återvända (vilket ju gällt bland annat många flyktingar från Latinamerika) kan dra nytta av sådana program. Men i den infekte- rade flyktingdebatt som pågått under några år är frågan hur dessa förslag tolkades. Det finns en skala från frivilligt och eget initiativ, till mer eller mindre av tryck för att få flyktingar att lämna landet, till ett system där alla uppehållstillstånd är tillfälliga och återkallas när regeringen bedömer att det är säkert för flyktingarna att åter- vända. Ett aktivt officiellt budskap om att repatriering är något ef- tersträvansvärt kan också av flyktingar uppfattas som att man inte är speciellt önskvärd i det nya landet även om budskapet inte är förenat med några tvångsåtgärder. Alla partier utom Ny Demokrati som talade om repatriering i valet 1994 uttalade att eventuell åter- flyttning skulle vara frivillig men moderaterna talade om stimu- lans till frivilligt återvändande: 
 Stimulanser och insatser av olika slag för frivilligt återvändande bör komma till stånd. Särskilda repatrieringsprogram bör utvecklas och gärna ske i samarbete med mottagarländerna. 
 (En ny flyktingpolitik. Ansvar och humanism,  
 m) 
  
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik 
 Liksom i förra kapitlet ska jag här se till hur de övriga partierna ställde sig till de förslag av relevans för denna rapports tema som Ny Demokrati drev och hade drivit under perioden  
 1991–1994. 
  
 112 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 Invandrare och flyktingar i Sverige 
 Ny Demokrati krävde ju att flyktingar som inte var svenska med- borgare endast skulle kunna få 80 % av socialbidraget. Detta krav drevs inte av något annat parti. Ett annat Ny  
 Demokrati-krav 
  var att Invandrarverket skulle läggas ner (exempelvis framfört i slutde- batten). Moderaterna anslöt sig till detta krav men ville att Invand- rarverket skulle delas upp i två myndigheter ( 
 En ny flyktingpolitik. Ansvar och humanism 
 ). Till kravet på att utvisa flyktingar som be- går grova brott anslöt sig ju moderaterna i samma program. Möjli- gen fanns här en påverkan. 
 Hemspråket var ingen stor fråga 1994. I det stora hela har jag inte urskiljt något genomslag för den restriktivare hållning gent- emot hemspråk som Ny Demokrati förespråkade under denna pe- riod utöver den förändring som skedde mellan 1988 och 1991. 
 Flyktingpolitiken 
 Ny Demokratis förslag i flyktingpolitiken var tydliga. Man ville inskränka rätten för anhöriga till flyktingar att få uppehållstillstånd till att gälla enbart make, maka och minderåriga barn. Man ville att Sverige enbart skulle ta emot konventionsflyktingar, med vilket sannolikt avsågs de som hade asylskäl i enlighet med  
 Genève-kon- 
  ventionen och alltså inte var exempelvis krigsflyktingar. Man krävde att alla som saknade  
 ID-handlingar 
  men kom från ett sä- kert land skulle avvisas direkt. Alla uppehållstillstånd ville man skulle vara tillfälliga. Man ville att aktiv repatrieringspolitik skulle bedrivas. Så kallade katastrofflyktingar skulle få hjälp i närområ- det. Vidare uttryckte man helt enkelt att Sverige skulle ta emot färre flyktingar. I materialet  
 Hur har NyD påverkat politiken 1991– 1994  
 krävde man också bland annat begränsningar i rätten till all- män rättshjälp för asylsökande och att förutsättningar för direktav- visning av personer som kommit till Sverige utan svenska myndig- heters tillåtelse skulle skapas. 
 Det är tydligt att det hos flera av de andra partierna fanns en för- skjutning gentemot denna mer flyktingrestriktiva linje jämfört med 1991. Som jag visat ovan möttes inte Ny Demokratis krav att färre flyktingar skulle tas emot med en retorik baserad i kravet på en ge- nerös flyktingpolitik, så som varit fallet 1991. Flera av Ny Demo- kratis krav i flyktingpolitiken återfanns hos en del av de andra par- 
 113 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 tierna. Ett sådant var alltså repatrieringskravet. Här gick modera- terna längst, såsom framgår av citatet i föregående avsnitt och ut- tryckte också i samma skrift att målet för flyktingmottagande i Sverige skulle vara repatriering och att skydd och återvändande skulle betonas. Repatrieringsdiskussionen var dock inte uppfunnen av Ny Demokrati. Redan 1989 hade riksdagen godkänt ett förslag från regeringen som behandlade utgångspunkterna för den åter- vändandepolitik som kom att fastställas efter mitten av  
 1990-talet 
  (Johansson, 2006: 92). 
 De krav som gällde införande av temporära uppehållstillstånd var ju redan tillgodosedda vad gällde vissa av  
 Jugoslavien-flyktingarna. 
  Frågan gällde snarast om detta skulle göras till en framtida modell, antingen i vissa situationer, eller som Ny Demokrati ville, som standard. Socialdemokraterna tycktes mena att tillfälliga uppehålls- tillstånd kombinerat med en repatrieringspolitik var något som skulle tillämpas allmänt vid större katastrofer: 
 Tillfälliga uppehållstillstånd och stöd till återvändare 
 När stora grupper människor tvingas på flykt som resultat av krig, et- niska rensningsaktioner eller miljökatastrofer vill vi kunna ge tillfälliga uppehållstillstånd. För att dessa ska bli meningsfulla, måste de som får tillstånd att stanna en tid få hjälp att återvända till hemlandet. Dessa så kallade återvändarprogram ska ha som mål att förbereda människor så att de kan bidra till att bygga upp sina länder efter krig eller katastro- fer. 
 (Invandrare och flyktingar,  
 faktablad s) 
  
 I denna skrift förefaller det också som om socialdemokraterna fortsatt förespråkade den mer begränsade asylpolitik som bara godkände asylskäl i  
 Genève-konventionens 
  mening som grund för permanent uppehållstillstånd medan krigsflyktingar alltså skulle erbjudas temporärt skydd. 
 Som jag förstår det ville även moderaterna permanenta regeln om tillfälliga uppehållstillstånd för åtminstone en flyktinggrupp. Man talade om att uppehållstillstånd skulle beviljas  
 Genève-flyktingar 
  och dem som hade uppenbara humanitära skäl. Vad gäller de senare tycktes man förorda tillfälliga uppehållstillstånd. Begreppen de  
 facto-flykting 
  och krigsvägrare ville man utmönstra ur lagstift- ningen. För anhöriga till dem som gavs uppehållstillstånd skulle reglerna skärpas. 
  
 Kds, däremot, uttalade i  
 Invandrar- och flyktingpolitiskt hand- lingsprogram  
 att de beslutade lagbestämmelserna om tillfällig asyl 
  
 114 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 bara skulle användas vid mycket speciella situationer med massflykt till Sverige. I nämnda program tog man också avstånd från kravet på att dokumentlösa flyktingar skulle utvisas direkt samt att trans- portföretagen skulle ha ansvar för visumkontroll. 
 Vad gäller frågan om antalet flyktingar har jag bara funnit att miljöpartiet explicit tog avstånd från kravet på mottagande av färre flyktingar. I sin  
 Så här tycker vi. Argumentationshandbok för valar- betare 1994  
 ville man att den svenska flyktingmottagningen skulle ökas, att  
 Genève-konventionens 
  flyktingbegrepp skulle vidgas till att omfatta även de som flydde från krig, svält eller miljöförstöring, att visumkrav för flyktingar från krigsområden skulle upphävas och att dokumentlöshet inte skulle minska möjligheten få asyl. 
 Från vänsterpartiet har jag inte funnit något material som på pre- ciserade punkter krävde ändringar i den restriktivare flyktingpoliti- Simpson. I partiledarintervjun tog dock Curry avstånd från principen om tillfälliga uppehållstillstånd med argumentet att regeringen gjort väldigt annorlunda bedömningar om när det var lämpligt att skicka tillbaks flyktingar än vad flyktingarna själva gjort och med berått mod skickat människor tillbaka till en säker fängelsevistelse eller död. 
 Jag har inte funnit att folkpartiet talade om flyktingpolitiken i något specialmaterial under denna valrörelse. Med tanke på den kognitiva dissonans som torde ha uppstått i ett parti som i valet innan mycket tydligt tagit ställning för en på preciserade punkter generös och rättssäker flyktingpolitik men sedan dess, som in- nehavare av det ministerium som hade ansvaret för flyktingfrågor, varit med om att införa visumtvånget för  
 Jugoslavien-flyktingarna 
  och de tillfälliga uppehållstillstånden, är detta kanske inte så kons- tigt. 
 Det fanns med andra ord en ny restriktivitet i flyktingpolitiken som låg i linje med Ny Demokratis krav i valrörelsen 1994. Det är dock inte klart vilken betydelse Ny Demokrati hade för denna ut- veckling. Det ökade antalet asylsökande var en av anledningarna till den förändrade politiken. En tolkning som gjorts är att Ny Demo- kratis retorik i själva verket bidrog till att skjuta på framtiden den åtstramning av flyktingpolitiken som redan var aviserad med re- geringspropositionen från 1990 och som hade stöd av moderaterna. Enligt denna tolkning låg innehållet i propositionen mycket nära Ny Demokratis förslag, bland annat vad gällde förändringar i de kategorier som kunde få asyl och uppehållstillstånd för att de var anhöriga till flyktingar. Tonen var naturligtvis annorlunda. Dilem- 
 115 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 mat för främst socialdemokraterna, men även moderaterna, var hur man skulle kunna genomdriva dessa förändringar utan att associe- ras med Ny Demokrati och flyktingfientlig retorik. Detta kan vara en anledning till att en ny proposition med detta innehåll inte pre- senterades förrän av den socialdemokratiska regeringen 1996 (se Abiri 2000). 
 Sammanfattning 1994 
 Flyktingpolitiken var även detta år kontroversiell. Flera andra frå- gor som hade att göra med den invandrade delen av befolkningen fördes in på den centrala valagendan, dels avsiktligt av Ny Demo- krati, dels för att TV valde att föra in några sådana frågor. 
 Kategorisering företogs på samma grunder som tidigare, det vill säga att invandrare, flykting och svensk var centrala kategorier i diskussionen om dessa frågor. I många resonemang talades om in- vandrare och svenskar som olika, icke överlappande grupper och i vissa formuleringar gjordes skillnad mellan svenskar och svenska medborgare med utländsk bakgrund respektive svenska ungdomar och ungdomar med invandrarbakgrund, indikerande att för att vara svensk behövs något utöver svenskt medborgarskap, troligen också utöver att vara född och uppvuxen i Sverige och ha svenskt medborgarskap. Vissa formuleringar inkluderade dock in- vandrarna bland svenskarna. 
 Distansering uttrycktes möjligen i något högre grad i detta års valretorik än 1991. Flera partier talade om kulturella skillnader. 
 Ny Demokrati uttalade sig om flyktingpolitiken från ett hotper- spektiv, vilket de andra partierna inte gjorde. Dock torgförde mo- deraterna de förändringar i flyktingpolitiken som den borgerliga regeringen hade genomfört och som gick i den av Ny Demokrati förespråkade riktningen som något bra, det vill säga som att hot- perspektivet åtminstone delvis var rimligt och krävde denna sorts åtgärder. I det centrala materialet går det inte att utläsa något spe- cifikt perspektiv på flyktingpolitiken hos de övriga partierna. Spår av såväl generositets- som rättighetsperspektivet återfinns dock i det mindre centrala materialet. 
 Diskriminering och rasism omnämndes kort i delar av det cen- trala materialet. I det mer perifera materialet utvecklades vissa re- sonemang. I något fall uttryckte dessa en strukturalistisk syn, i nå- got ett tydligt fördomsperspektiv. I ett par program förekom en 
 116 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 glidning mellan eller sammankoppling av frågor om diskriminering och om etniska motsättningar. 
 Relationerna mellan oss svenskar och flyktingarna uttrycktes både som att vi är mottagare av dem och att vi har skyldig- heter gentemot dem. Flyende människor framställdes också som gäster. De svenska subjektspositionerna mottagare och värdar är positioner av kontroll, medan de formuleringar där flyktingar fram- ställdes som rättighetsinnehavare gentemot oss placerar svens- karna i en mindre stark position. Relationer mellan invandrare och svenskar uttrycktes bland annat i resonemang om två grup- per på ett eller annat sätt relaterade till samma system, ibland i ter- mer av samverkan. Invandrare beskrevs också som en resurs eller tillgång för oss, som vi hypotetiskt kan värna om eller förslösa. Denna senare relation är naturligtvis maktojämlik. I ett samman- hang fann jag att vi tog oss rätten att ställa krav på dem. 
 Även detta år var den  
 TV-sända 
  valrörelsen i hög grad en svensk affär. Dock lät TV några invandrade personer representera väljarna. 
 Ny  
 Demokrati-medlemmar, 
  vars budskap fördes in i den centrala valrörelsen av TV, gjorde nedsättande generaliseringar om flyk- tingar, invandrare och muslimer. Partiets företrädare uttalade sig också på ett sätt som lätt kunde tolkas som att många flyktingar inte var riktiga flyktingar. Metaforen om flyktingar som vatten- massor förekom även detta valår. Framför allt förknippades flyk- tingar med allehanda otrevliga fenomen. Det förefaller också som om oacceptabla fenomen som tvångsäktenskap och könsstympning hade börjat uppmärksammas mer än tidigare och kopplas samman med invandrades kulturer. Segregation och konflikt förefaller också ha lyfts fram tydligare än tidigare men skulden lades då inte enty- digt på de invandrade. 
 Valrörelsen var inte objektifierande gentemot invandrare eller flyktingar. Men i flera fall talades om till vilken stor nytta de in- vandrade skulle kunna vara och vilken resurs för Sverige. Detta in- dikerar existensen av resonemang utanför den centrala valrörelsen där flyktingars och invandrares nytta för Sverige var ifrågasatt. 
 Jag har resonerat kring några förslag som rörde den invandrade delen av befolkningen i avsnittet om förslag som pekar mot negativ särbehandling. Ett tydligt sådant var Humphrey om att flyktingar som inte var svenska medborgare bara skulle ha rätt till 80 % av socialbidraget. I övrigt har jag berört kravet på hemspråkets av- skaffande. Ny Demokrati krävde utvisning av utländska brotts- 
 117 
  
 Val 1994: Stramhet gentemot de många 
  
 SOU 2006:52 
  
 lingar. Medan det är något oklart om detta skulle förstås som en skärpning av praxis eller inte, var moderaterna tydliga i att de krävde en hårdare praxis. Moderaterna krävde också hårdare krav för erhållande av svenskt medborgarskap. Fler partier uttryckte sig kravställande vad gällde invandrades svenskstudier. Även om detta kanske inte kan klassas som förslag till negativ särbehandling an- tyds en ny, kravställande, ton i materialet. 
 Ny Demokratis påverkan på valrörelsen i dessa frågor var sanno- likt begränsad. Vissa av deras förslag, till exempel det lägre social- bidraget för flyktingar som inte var svenska medborgare, hade uppenbarligen ingen genklang hos övriga partier. Men ifråga om flyktingpolitiken fanns en förändring hos flera partier i den av Ny Demokrati utpekade riktningen. För det första har jag noterat en förändring i den övergripande retoriken som inträffade mellan va- len 1991 och 1994. Från att svaret på Ny Demokratis hotperspektiv på flyktingpolitiken, varit ett allmänt hävdande av generositetsper- spektivet 1991, understött i det mer perifera materialet av ganska tydliga rättighetsargument, hade det 1994 blivit till ett allmänt av- ståndstagande. För det andra fanns det i det mer perifera materialet 1994 flera exempel på att samma slags förändringar som Ny De- mokrati förespråkade också förespråkades av andra partier. Tydli- gast var detta hos moderaterna. Samtidigt hade förändringen i in- ställning till flyktingpolitiken redan påbörjats före Ny Demokratis bildande. 
 118 
  
 5 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 I valet 1994 hade alla de borgerliga partierna förlorat mandat, utom moderaterna som behöll sitt antal. Ny Demokrati nådde inte upp till 4  
 %-spärren. 
  Vänsterpartiet gick framåt och socialdemokraterna gjorde ett mycket bra val. Miljöpartiet nådde ånyo över spärren och kom in i riksdagen. Detta ledde till den borgerliga regeringens av- gång och socialdemokraterna bildade en ny minoritetsregering. 
 Tystnad om flyktingpolitiken 
  
 – 
  
 Välkomna. Ja, Patterson, varför är det så tyst från folkparti- ets sida i den här valrörelsen om invandrare och flyktingar? 
  
 – 
  jag tycker inte det är tyst när såna frågor kommer upp, till ex- empel när man ser den här hårdheten i hanteringen av flyktingärenden, då har ju jag reagerat och andra folkpartister. Jag reagerade oerhört hårt när jag tyckte polisen uppträdde flata mot nazistiska demon- stranter vid samband med Kristallnattens firande, så att visst håller vi på våra ideal. 
  
 – 
  
 Men vad är din reaktion då, i tidigare valrörelser så har ju folkpar- tiet drivit den här frågan mycket hårt. Nu har vi letat då i ert valmate- rial och lyssnat på dina tal. Det här har försvunnit i stort sett, varför det? 
  
 – 
  
 Ja det är ju så här att i början på  
  
 90-talet 
  inträffade ju en flykting- katastrof i Europa. Det kom väl hit 100 000 människor från ex- Jugoslavien. Nu har ju flyktinginvandringen minskat dramatiskt och därför har vi inte samma tryck i den här frågan. Men det behövs ju hela tiden opinionsbildning där vi gör klart att, att Sverige måste vara ett tolerant samhälle, ett generöst samhälle mot människor som flyr för sina liv. () 
  
 – 
  
 Kan det vara så att det här är en fråga som man trots allt inte vin- ner så mycket väljare på? 
  
 – 
  
 Nej, det är det förmodligen inte men det är en hederssak och en hjärtefråga för varje liberal att stå för ett tolerant samhälle. 
  
 – 
  
 Men ingen profilfråga för er som förut ändå? 
  
 – 
  
 Jag tror aldrig vi har sett det som en, så att säga som en röstvin- narfråga. Kom ihåg hur det var i början på  
  
 90-talet, 
  vi hade haft en 
 119 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 folkomröstning i Sjöbo om man över huvud taget skulle ta emot in- vandrare. Vi hade fått ett, Ny Demokrati hade bildats, det sprang om- kring en dåre i Stockholm och sköt med lasergevär på mörkhyade. Det var en väldigt otäck stämning. I det läget hade den dåvarande folkpar- tiledaren Evans inget annat att göra än att ställa sig i spet- sen för den opinion emot dom här mörka krafterna och det måste ett liberalt parti hela tiden vara berett att göra. 
 (Reporter och folkpartiledaren Patterson i Till svars, 27/8 1998) 
 1 
  
 Ovanstående utdrag ur en av TVs partiledarutfrågningar illustrerar något väsentligt i valrörelseretoriken 1998. Flyktingfrågan hade praktiskt taget försvunnit från den offentliga agendan. Detta hade flera orsaker. En viktig faktor bakom frågans (temporära) avpoliti- sering var den nya flyktinglagstiftning som införts under perioden. Strax efter den socialdemokratiska regeringens tillträde efter valet 1994 hade en utredning tillsats, vars betänkande (SOU 1995:75) låg till grund för den nya propositionen (1996/97:25). Här föreslogs bland annat en förändring i vilka kategorier som var asylberättigade och snävare kriterier för anhöriginvandring. Det tillfälliga skyddet av flyktingar kom att gälla för vissa grupper under en begränsad tid, även om individer inom gruppen skulle varit berättigade till asyl. Propositionen röstades igenom med stöd i alla delar av modera- terna och stöd till vissa delar av centerpartiet. Förändringarna kom att gälla från januari 1997 (Abiri, 2000: 24). En annan förklaring till det relativa ointresset för flyktingpolitiken var, som Anderson påpekade, Ny Demokratis försvinnande ur riksdagen och från den offentliga arenan. 
 Men även om flyktingfrågan var temporärt avpolitiserad i valrö- relsen hade debatten om invandring och invandrare förts även under perioden från 1994 års val. I moderaternas omfattande pro- gramskrift Land för hoppfulla, som utkom 1997, ingick ett avsnitt om invandring som kom att bli omdiskuterat. Där förebådades några av de frågor som kom att bli centrala på valagendan 2002. För det första talades redan i Land för hoppfulla om att öppna igen för arbetskraftsinvandring och även för att arbetskraftsinvandrare, åt- minstone inte initialt, skulle ha likvärdiga sociala rättigheter med svenska medborgare. För det andra förebådades här den diskussion om invandrares bidragsberoende som kom att bli ett centralt in- slag i valrörelsen 2002. 
  
 1  
 I avsnittet om distansering kommenteras en del av denna dialog. 
 120 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 Frågor i valrörelsen 1998 
 I detta val dominerade inte debatten om ekonomi och arbetslöshet såsom i det föregående valet, präglat som det ju var av den ekono- miska krisen. Naturligtvis var ekonomisk politik och skattefrågor viktiga även 1998, men frågor om bland annat skola, arbetstidsför- kortning, EU och barnomsorg var också relativt centrala. 
 Flera frågor som knöts till invandrare eller flyktingar berördes i det centrala valmaterialet. Flyktingpolitiken behandlades mycket kortfattat i några av partiledarutfrågningarna. Ett större diskus- sionsämne var den höga arbetslösheten bland invandrare, en fråga som TV förde in i flera av utfrågningarna. Reportrarna tog i dessa intervjuer också några gånger upp kommunplacering av flyktingar då kommuner ville säga nej, samt antal och koncentration av flyk- tingar och invandrare i Sverige, respektive i vissa bostadsområ- den. Svenskundervisning för invandrare berördes också samt reli- gionsfrihet för muslimer i Sverige. Diskriminering och rasism nämndes av ett par av partiledarna. Integration/segregation mer allmänt nämndes i slutdebatten. 
 Knappt 25 minuter av 10 timmars  
 TV-utfrågning 
  och  
 -debatt 
  äg- nades ämnen som knöts till flyktingar eller invandrare detta valår. Att dessa 25 minuter fick detta innehåll berodde huvudsakligen på att reportrarna i utfrågningarna förde in frågor som handlade om invandrare i Sverige. I slutdebatten, där partiledarna själva initie- rade vad som skulle tas upp, ägnades mindre än två minuter åt så- dana ämnen och i Duellen mellan Bass och Hart berördes de inte alls. 
 I alla valmanifest eller  
 -plattformar 
  nämndes frågor som koppla- des till invandrare eller flyktingar: integrationspolitik, arbetslös- het, samt arbetsmarknadsåtgärder och förändringar i arbetsrätten som specifikt tänktes vara bra för invandrare och svenskunder- visning för invandrare. Socialdemokraterna, centern, miljöpartiet och kristdemokraterna nämnde i sina manifest eller motsvarande rasism, främlingsfientlighet eller diskriminering. Folkpartiet, mil- jöpartiet och vänsterpartiet hade formuleringar om flyktingpolitik. 
 Flyktingpolitiken hade tonat bort som en kontroversiell och omdiskuterad fråga. Intresset hade i högre grad vänts mot dem som redan invandrat. Men inte heller frågor som gällde dem var speciellt centrala i denna valrörelse, även om TV alltså valde att föra upp dem på agendan i några sammanhang. Att partiernas intresse var begränsat jämfört med de två föregående valrörelserna (och den 
 121 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 som skulle följa) visas av att inget av dem producerade specialpro- gram om dessa frågor under 1998. 
 2  
 Miljöpartiet tog fram en speciell rapport om  
 Schengen-avtalet 
  ( 
 Schengen  
 – öppna gränser för knarket och höga murar mot flyktingar?, rapport nr 1 1998) där EUs politik gentemot asylsökande var ett viktigt tema, men huvudämnet för rapporten var inte flyktingpolitiken. Moderaterna producerade ett litet valmaterial om flyktingpolitiken och folkpartiet ett som kalla- des Flyktingar och invandrare. Socialdemokraterna tog fram ett blad om integration. 
 3 
  
 Tre inlägg på DN Debatt under den studerade perioden var för- fattade av politiker och berörde frågor av intresse för studien. Det rörde sig om en debatt mellan personer som själva kallade sig in- vandrarpolitiker eller politiker med invandrarbakgrund och handlade om en enskild politikers, Robinson, kampanjstil. På ett par valaffischer fanns anknytning till dessa teman. Vänsterpar- tiet hade en textaffisch med det centrala valbudskapet 9 punkter för ett rättvisare Sverige. En av punkterna handlade om segrega- tion och integration, men vilka grupper det gällde framgick inte; en punkt behandlade asylrätt. Centern hade en affisch med budskapet Romero vill bygga ett nytt land och en bild av en mörk- och en ljushyad manshand som höll i varandra. 
 Kategorisering 
 Vanliga kategorier var fortfarande de som benämndes invandrare, flykting och asylsökande. Uttryck som människor med in- vandrarbakgrund, utomnordisk invandrare, anhöriginvandrare och de  
 facto-flykting 
  förekom också. 
 Nu liksom tidigare förekom att invandare och svenskar skiljdes åt som separata grupper: 
  
 2 
  
 Eftersom det inte varit helt lätt att få fram material från de olika valrörelserna är det inte uteslutet att jag kan ha missat något program producerat under året men det påverkar inte slutsatsen att materialproduktionen kring dessa frågor från partierna detta valår var liten jämfört med tidigare och senare. 
  
 3 
  
 Dessa blad från folkpartiet och socialdemokraterna har jag funnit i materiallistor men tyvärr inte lyckats få tag på, så de ingår inte i analysen som redovisas i kapitlet. 
  
 122 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 Idag har inte invandrare samma möjligheter på arbetsmarknaden som infödda svenskar. I alltför stor utsträckning lever invandrare och svenskar isolerade från varandra. 
 (Med omtanke om framtiden. Valarbetarbok 1998, s) 
 Ibland användes uttrycket nya svenskar, uppenbarligen med samma referens som invandrare: 
 – De som verkligen är drabbade av arbetslöshet i Sverige, det är ju faktiskt de nya svenskarna, invandrarna. 
 (Reporter i Till svars 30/8 1998) 
 Distansering 
 Som framgår ovan användes uttrycken svensk och invandrare (och någon gång gammal respektive ny svensk) som fasta kate- gorinamn som skiljde mellan de förmenta grupperna, på samma sätt som i de föregående valrörelserna. 
 Jag har inte funnit några distanserande beskrivningar i materialet från 1998. Då det handlade om skillnader sades de inte bero på hur olika grupper är eller beter sig. Den skillnad som man återkom till var den i arbetslöshet, då framför allt utomnordiska invandrare sa- des ha en hög sådan. I ett fall pekades invandrade somalier ut som en grupp med specifikt hög arbetslöshet, men ingen förklaring till detta förhållande erbjöds (Till svars 27/8 1998). 
 I sammanhanget vill jag också återge delar av en dialog, nämligen den mellan reportern och Patterson i det inledningsvis cite- rade Till svars. Reporterns inledande fråga var mycket otydlig: 
 – Välkomna. Ja, Patterson, varför är det så tyst från folkpartiets sida i den här valrörelsen om invandrare och flyktingar? 
 Anderson valde att besvara detta med att han reagerat mot hård- heten i hanteringen av flyktingärenden och mot att polisen varit flat i samband med en nazistisk demonstration. Reportern fortsatte genom att tala om den här frågan, som alltså tidigare bara precise- rats till att vara något som handlade om invandrare och flyk- tingar: 
 – Men vad är din reaktion då, i tidigare valrörelser så har ju folkpartiet drivit den här frågan mycket hårt. Nu har vi letat då i ert valmaterial och lyssnat på dina tal. Det här har försvunnit i stort sett, varför det? 
 123 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 Anderson valde denna gång att i svaret behandla den här frågan som om den gällde flyktinginvandring. Reportern fortsatte på samma oprecisa sätt: 
 – Det är färre som kommer visserligen, men det här är ändå nåt som fortfarande väcker starka känslor i befolkningen, kring invandrare och flyktingar. Hur har det påverkat den här försiktigheten från er sida? 
 Anderson svarade med att berätta att han nästan dagligen fick flyktingfientliga brev. Reportern fortsatta att tala om en fråga som man inte vinner så mycket väljare på. Anderson svarade att man nog aldrig sett det som en röstvinnarfråga och talade vidare om de liberala politikernas ansvar att bilda opinion mot de mörka krafterna. Efter detta övergick reportern till att fråga vad man skulle göra när invandrartäta kommuner inte ville ta emot fler flyktingar, om staten skulle bestämma var flyktingarna skulle få bo, samt vad man skulle göra för att undvika att få bostadsområden eller förorter där det i stort sett bara bor invandrare. 
 Intressant för distanseringsaspekten är hur i denna dialog en spe- cifik fråga kunde urskiljas bara genom att den handlade om in- vandrare och flyktingar, det vill säga att det existerade en flyk- ting- och invandrarfråga. Partiledaren ifråga lyckades också, utan att be om preciseringar, urskilja fler olika teman som han kunde tala om. Detta tyder på att de personer man ansåg sig tala om fram- stod som en mycket speciell grupp. Det förefaller mig osannolikt att andra grupper som också omnämndes i valrörelsen skulle kun- nat diskuteras på detta sätt. Man talade till exempel om småföreta- gare och sammanhanget var då hur man skulle kunna förbättra de- ras möjligheter att driva företag. Det verkar inte troligt att detta hade kunnat göras till en småföretagarfråga på samma synbarli- gen enkla sätt. Reportern skulle sannolikt inte ha frågat varför det var så tyst från folkpartiets sida om småföretagare, utan i så fall preciserat frågan till att gälla småföretagarnas eller småföretagan- dets villkor. Valrörelsens diskurs om småföretagarnas villkor skulle troligen inte heller ha möjliggjort för partiledaren att fånga upp en rad skilda teman som kunde samlas under detta namn. Det är svårt att tänka sig reportern fråga om nåt som väcker starka känslor, kring småföretagare utan att precisera sig vidare. Att man skulle ha diskuterat svenskar på detta sätt är uteslutet. 
 124 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 Även om jämförelsevis lite sades om flyktingpolitiken denna valrö- relse kan noteras att inriktningen från den föregående valrörelsen, nämligen att det inte längre var generositetsperspektivet som man närmast automatiskt anslöt sig till i diskussionerna, gällde även nu. På några ställen i det centrala materialet kom man visserligen nära. Patterson, pressad på frågan varför folkpartiet i denna valrö- relse, till skillnad mot den föregående var så tysta om invandrare och flyktingar, svarade alltså: 
 – att Sverige måste vara ett tolerant samhälle, ett generöst samhälle mot människor som flyr för sina liv. 
 I sitt valmanifest argumenterade folkpartiet dock inte längre för en generös flyktingpolitik. I stället uttryckte man det som att männi- skor som flyr måste få hjälp och att Sverige kan bli en tillflykt för några av dem. 
 Också Quinn nämnde i  
 TV-intervjun, 
  som svar på re- porterns fråga vad han ville säga till dem som tyckte att Sverige har för många invandrare och flyktingar, att han tyckte att Sverige skulle vara ett generöst och öppet land. Miljöpartiet var det enda parti som i sitt övriga material möjligen verkade utgå från ett generositetsperspektiv, åtminstone i vissa resonemang: 
 Vi har råd att vara generösa, när alternativet är att skicka tillbaks folk till tortyr och förföljelse. 
 (Så här tycker vi – en argumentationssamling för valarbetare, mp) 
 Trots dessa enstaka omnämnanden av generositet uppfattar jag att tankeschemat en generös flyktingpolitik försvunnit från diskursen. Jag har alltså inte ens funnit uttrycket generös flyktingpolitik, som ju var mycket frekvent tidigare. Hendrix kom nära en argu- mentation mot den generösa flyktingpolitiken uppfattad som nå- got Sverige borde ägna sig åt. Moderaterna uttryckte, såsom antyd- des redan 1994, att Sveriges flyktingpolitik inte borde vara mer generös än vad den redan var; man hade varit generös men nu måste andra länder ta ansvar: 
  
 – 
  
 Min fråga är då om Sverige, hur ska vi i Sverige bli mer generösa i flyktingpolitiken? 
  
 – 
  
 Neej, att vi ska arbeta för att EU för en gemensam flyktingpolitik som är generösare än idag. Sen vill jag också att vi ska ha ett fördel- ningssystem, jag var ju med när vi fattade beslutet om bosnienflyk- tingar, 80 000 personer som vi gav en fristad 
  
 125 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 – 
  
 Men om jag förstår er rätt, det är alltså inte vi i Sverige som ska bli generösare. Varför inte det då? 
  
 – 
  
 Jo då. Jag tycker att vi är generösa. Nu tror jag inte, det är svårt att bedöma detta så där alldeles akademiskt tror jag. I  
  
 Bosnien-läget, 
  så fattade jag det generösaste beslut vi nånsin har fattat. Jag blev mycket kritiserad för det, också ibland inom mitt parti, det ska jag säga, av Silva 
 4  
 för att ta ett konkret exempel. Jag står för det beslutet. Det var det generösaste flyktingbeslut som jag tror något europeiskt land har fattat, det var mycket dyrt, det var kostsamt, det var svårt, men det var rätt. Men om detta inträffar igen. Se vad som händer, se bilderna nerifrån Kosovo och jag vet vad jag talar om. Så hoppas jag att 
  
 vi 
  
 har en arrangemang i Europa, att vi kan fördela bördorna lite mera jämnt över de europeiska länderna, det är det jag vill uppnå. 
  
 (Reporter och Hendrix i Om svar anhålles 3/9 1998) 
 Bildt motiverade mycket tydligt längre fram i intervjun att Sverige inte hade råd, i varje fall inte utan att svenska kommuner fick an- tingen spara eller höja skatten: 
 – Vi kan inte bära hela världens bördor på våra skuldror. Jag vet ju, det vet vi alla, att när vi hamnar i de här situationerna där det kommer en flyktingvåg från andra länder... och det kan vara krig, vi måste göra det, inte tu tal om den saken – så slår det direkt in i Bates kommunala budget i Vellinge. Och förr eller senare så får han då spara på sophämtningen eller spara på skolan eller nånting sånt om han inte vill höja skatten. Och staten hjälpte till i viss utsträckning men staten kan inte hjälpa till fullt ut. När vi då dessutom haft en situation på arbetsmarkanden som vi har just nu där dom tvingas gå på bidrag och alldeles för länge utan jobb så blir det dyrt. Därför så tror jag att vi måste samverka mellan länderna om detta. Och vi kan inte föra en politik som är alltför mycket avvikande från andra länder. 
 I moderaternas informationsblad Flyktingpolitiken uttrycktes mot- svarande, det vill säga att Sverige hade tagit ett mycket stort ansvar för flyktingar från den egna kontinenten, att Sverige ska ge flyk- tingar skydd och fristad och att Sverige ska arbeta för en gemensam och generösare europeisk flyktingpolitik, samt att alla länder i EU bör dela bördan av flyktingströmmarna. Det sades dock också att Sverige har en skyldighet att hjälpa dem som flyr, det vill säga en antydan om ett rättighetsperspektiv. Rättighetsperspektivet fanns uttalat i det centrala materialet enbart av miljöpartiet och vänster- partiet: 
  
 4  
 Simpson var en lokal moderatpolitiker som intervjuats i ett inslag i programmet. 
 126 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 Flyktingars rätt till fristad ska garanteras och flyktingpolitiken ska un- derställas kravet om barnens bästa, enligt FN:s barnkonvention. 
 (Valmanifest 98, mp) 
 Vänsterpartiet hade i sin valplattform en formulering om rätt till asyl och förespråkade en human flyktingpolitik. Man talade också om att människor skickades tillbaka till tortyr, familjer splitt- rades och barn utvisades i strid med de konventioner som Sverige undertecknat, med andra ord ett tydligt rättighetsperspektiv. Även i valhandboken Så vinner vi valet återfanns liknade formuleringar. 
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Att diskriminering och rasism förekom nämndes alltså i några sammanhang i det centrala materialet. Patterson och Hall nämnde i partiledarintervjun respektive slutdebatten fö- refintligheten av främlingsfientlighet och rasism. Centerpartiets Romero Daléus och Griffin talade i partiledarintervjun re- spektive slutdebatten om det oacceptabla i att människor i Sverige förvägrades en anställningsintervju för att de hade utländska efter- namn. Kristdemokraterna nämnde främlingsfientlighet i sitt Val- manifest – för ett tryggare och friare Sverige. I de tre debattartiklarna från DN Debatt om Robinson sätt att driva sin personvals- kampanj antyddes att det finns invandrarfientliga krafter (DN 11/8 1998) och sades att det finns diskriminering (DN 15/8 1998) samt rasister och främlingsfientliga (DN 28/8 1998). I övrigt kom diskrimineringsfrågan upp några gånger i det mer perifera materia- let. Men orsakerna till diskriminering eller rasism diskuterades inte. 
 Den enda något mer utvecklade analysen av diskriminering före- kom i miljöpartiets Så här tycker vi – en argumentationssamling för valarbetare: 
 En viktig beståndsdel i att minska arbetslösheten och diskrimineringen av invandrare är näringspolitiken. Vi kan ta till vara de resurser och kunskaper som finns hos invandrade grupper genom att stimulera egenföretagande. I ett längre perspektiv leder det också till att diskri- mineringen av invandrare minskar då den svenska omgivningen får re- spekt genom att man visar att man ger samhället nytt företagande. 
 Den förklaring som antyddes här var att en orsak till diskrimine- ring är att den svenska omgivningen inte betraktar invandrare med respekt så länge de är arbetslösa eller inte visar sin samhälls- 
 127 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 nyttighet. Detta är inte något fullfjädrat blaming the  
 victim-reso- 
  nemang men tenderar flytta fokus från den diskriminerande parten till den som drabbas. 
 Vi och dom 
 Det var få gånger i detta material som vi svenskar explicit relateras till invandrare eller flyktingar. Att vi ger och tar emot förekom: 
 – jag var ju med när vi fattade beslutet om  
 bosnienflyktingar, 80 000 personer  
 som  
 vi  
 gav en fristad 
 5 
  
 (Hendrix i Till svars 3/9 1998) 
 Nyttoperspektivet har jag funnit uttryckt en gång i en mening där vi relaterades till dem: 
  
 Vi  
 kan ta till vara de resurser och kunskaper som finns hos  
 invandrade grupper  
 genom att stimulera egenföretagande. 
 (Så här tycker vi – en argumentationssamling för valarbetare, mp) 
 Vi detta år hade också invandrare och flyktingar, och dessutom kanske för många: 
 –  
 Men  
 vad vill du säga till dom som menar att  
 vi  
 har för många  
 flyktingar  
 och  
 invandrare  
 i Sverige? 
 (Reporter i Till svars 3/9 1998) 
 – Dom  
 här  
 problemen har ju skapat motsättningar också mellan  
 svenskar  
 och  
 invandrare 
 . Det är många som tycker att  
 vi  
 har för många  
 invandrare  
 och  
 flyktingar  
 i Sverige. 
 (Reporter i Till svars 10/9 1998) 
 Diskriminering i valrörelsen 1998? 
 Exkludering 
 Detta år förekom ju tre valrelaterade inlägg på DN Debatt av poli- tiker som refererade till sig själva som invandrare. 
 6  
 I övrigt var även detta valår de som deltog centralt på den arena som TV ska- pade – partiledarna och de reportrar som ställde frågor till dem, samt några lokala politiker i vissa partier – personer som otvetydigt 
  
 5  
 Att vi syftar på svenskarna här är dock inte säkert; möjligen betyder vi här regeringen. 
  
 6  
 Bijan Fahimi, Garcia, Lowery, Sharif Saleem, Farouk Stephens och Rowe. 
 128 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 kategoriserades som svenskar. Undantaget här var ett reportage där den lokale  
 s-politikern 
  Bright ställde frågor till Quinn. Han presenterades i reportaget som invandrad från Estland. Dock är det inte säkert att han ens efter detta automatiskt kategoriserades som invandrare av flertalet tittare: om signaler för den kategoriseringen tänks vara ett osvenskt namn, att tala svenska med brytning och att vara mörkare än ett genomsnitt av Sveriges befolkning, uppfyllde Yang bara det första kriteriet. Ytterligare en av de lokala partimedlemmarna hade Rivera som mellannamn, som en liten påminnelse om att andra språk än det svenska existerar i landet. 
 I detta års omgång av partiledarutfrågningarna hade TV i stället för väljare som ställde frågor in i kameran valt att använda sig av internetfrågor. Frågor från 29 personer namngivna med för- och efternamn (plus ytterligare några som bara presenterat sig med för- namn) förekom. Av dessa namn var det knappast något som skulle placerat frågeställaren i invandrarkategorin för tittarna. 
 Nedvärdering 
 Några generaliserande uttalanden om invandrare eller flyktingar som grupp fanns inte i det genomgångna materialet, följaktligen heller inga nedvärderande sådana. Men med vad associerades in- vandrare och flyktingar? Det som diskuterads var bland annat ra- sism, diskriminering, aspekter av flyktingpolitiken, arbetslöshet, segregation, religionsfrihet för muslimer, svenskundervisning, sko- lor i utsatta områden, rösträtt för invandrare och integrations- politik. Jag har inte funnit att detta skapat nedvärderande associationer i materialet. Moderaterna associerade dock flyktingar med höga kostnader på ett annat sätt än övriga partier, vilket fram- går av  
 Bildt-citaten 
  i avsnittet om perspektiv på flyktingpolitiken. 
 Ett speciellt tema jag vill lyfta fram i materialet är dock att antal eller andel flyktingar och invandrare i Sverige eller i vissa mindre geografiska områden i den rådande diskursen kunde betraktas som ett problem i sig, även flera år efter Ny Demokratis frånfälle. Ett tecken på detta var då TVs reporter vid ett par tillfällen (citerade ovan) hävdade att många ansåg att vi har för många invandrare och flyktingar och bad partiledarna förhålla sig till detta. Att det fanns de som ansåg detta finns goda belägg för, även om det förstås inte är lika lätt att belägga att dessa var många, vilket hävdades 
 129 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 vid det ena tillfället. Båda partiledarna tog också avstånd från påstå- endet om att flyktingarna och invandrarna var för många. 
 Det kan ändå diskuteras i vilken utsträckning det att reportern förde in denna fråga på den centrala valagendan fungerade som ett sätt att legitimera åsikten i sig. Frågan är inte identisk med den om hur Sveriges kommande flyktingpolitik ska se ut, en fråga som ju rör potentiella personer, utan handlar om att en del av den svenska befolkningen kan betraktas som överflödig eller oönskad, natur- ligtvis en nedvärderande attityd. I samma anda frågade också TVs reportrar vad man skulle göra för att undvika att få bostadsområden eller förorter där det i stort sett bara bodde invandrare (Till svars 27/8 1998) eller bostadsområden där det bor väldigt många invand- rare och flyktingar (Till svars 3/9 1998). I båda fallen svarade par- tiledarna (Anderson respektive Bildt) att det inte i sig var ett problem att det bodde många flyktingar eller invandrare i ett område utan att det var eventuella sociala problem i dessa områden som var det som oroade. Det är möjligt att reporterns förgivettagna utgångspunkt var att det var sociala problem eller många arbetslösa på samma ställe som var det problematiska och inte själva invandrartätheten. Men att båda partiledarna kände sig föranledda att påpeka vad som var och vad som inte var problemet i sammanhanget tyder på att diskursen vid tiden möjliggjorde båda tolkningarna. 
 Flyktingar som vattenmassor var en fast etablerad metafor. I moderaternas informationsblad Flyktingpolitiken talades både om stora flyktingströmmar och bördan av flyktingströmmarna; det senare uttryckets blandmetafor tyder på att flyktingström blivit ett så etablerat uttryck att det närmast var att betrakta som en död metafor, det vill säga att dess metaforiska innebörd inte längre stod omedelbart klar för språkanvändarna. Ordet flyktingvåg förekom också i  
 TV-materialet. 
  
 Objektifiering 
 Förutom att det inte fanns lika mycket material och följaktligen inte lika många resonemang om invandrare och flyktingar detta valår som det föregående, liknade detta valårs retorik retoriken de andra valåren. Det anlades inte något nyttoperspektiv på flykting- politiken och varken invandrare eller flyktingar diskuterades som om de vore ting. Invandrare som resurs för Sverige var dock ett tema som förekom någon enstaka gång även detta valår: 
 130 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 Sverige kan dra nytta av företagstraditioner från andra länder och av invandrare som bygger broar till sina hemländer. 
 (Gör det möjligt för Sverige!, valmanifest m) 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 I denna valrörelse framfördes inga krav på en mot asylsökande mer restriktiv flyktingpolitik, vilket ju var naturligt efter den nyligen genomförda förändringen i flyktingpolitiken. Endast moderaterna förefaller ha velat framhålla de förändringar man varit med om att driva fram i sitt valmaterial, medan andra partier inte slog på trum- man för dem. Under rubriken Detta gjorde den borgerliga reger- ingen berättade man att möjligheten att utvisa utlänningar som begått brott i Sverige utökats och att vård och medicin på flyk- tingförläggningarna hade avgiftsbelagts, det vill säga ett försvar för försämringar för grupper i Sverige som inte var svenska medbor- gare. Repatriering var inte ett tema i denna valrörelse. 
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik 
 I detta kapitel gäller rubrikens tema eventuellt kvarstående infly- tande på flykting- och invandringsfrågorna av Ny Demokratis reto- rik under deras aktiva år. Ett sådant hade för det första kunna ta sig uttryck i att Ny  
 Demokrati-förslag 
  som ännu inte vunnit genklang 1994 hade gjort det 1998. Inga av de förslag som Ny Demokrati framfört, som inte gällde flyktingpolitiken och som inte redan hade vunnit genklang i de övriga partiernas valretorik 1994, hade gjort det 1998. 
 För det andra hade ett inflytande kunnat ta sig uttryck i att det inslag av nedvärdering av flyktingar eller invandrade personer som Ny Demokrati stod för i valrörelsen 1994 hade tagits upp av andra partier i den påföljande valrörelsen. Men så var inte fallet. 
 Sammanfattning 1998 
 I denna valrörelse stod frågor som knöts till flyktingar eller in- vandrare inte i fokus. Flyktingpolitiken var inte längre ett debatt- ämne detta valår, både beroende på att beslut om en omläggning av flyktingpolitiken nyligen var fattat och att Ny Demokrati inte 
 131 
  
 Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna 
  
 SOU 2006:52 
  
 längre var med. Frågor som hade börjat uppmärksammas var den höga arbetslösheten bland invandrade och segregerade bostads- områden. 
 Kategoriseringen förefaller ha gått till på samma sätt som tidi- gare. Jag fann det specifikt distanserande då reporter och partile- dare i en partiledarutfrågning diskuterade på ett mycket oprecist sätt kring en invandrar- och flyktingfråga. 
 Det närmast automatiska upprepandet av generositetsperspekti- vet på flyktingpolitiken var försvunnet i detta val, även om man kunde urskilja spår i vissa partiers material. Rättighetsperspektivet fanns också någon gång uttryckt. 
 Diskriminering och rasism nämndes men inget specifikt per- spektiv på dessa fenomen går att utläsa. 
 Även detta valår framställdes vi svenskar i subjektspositioner som mottagare och givare samt de som kan dra nytta av de invand- rade. Något nyttoperspektiv på flyktingpolitiken anlades dock inte, det vill säga ingen hävdade att antalet flyktingar som fick uppe- hållstillstånd skulle stå i proportion till behovet av arbetskraft i Sverige. Invandrare och flyktingar kunde också framställas som något vi kunde tänkas ha för många av. 
 Från den del av valarenan som  
 TV-utfrågningarna 
  utgjorde var den invandrade delen av befolkningen nästan helt exkluderad. 
 Inga nedvärderande generaliseringar om invandrare eller flyk- tingar förekom detta valår, men i något sammanhang förknippades flyktingar med höga kostnader och nerskärningar i kommunal ser- vice. Ett tema som kom upp några gånger var att det fanns de i Sverige som ansåg att det fanns för många invandrare och flyk- tingar i landet respektive att det var ett problem att de fanns en hög andel sådana personer i vissa bostadsområden. 
 Jag fann ingen objektifiering och inte heller några förslag till ne- gativ särbehandling detta valår. 
 Det är svårt att se att Ny Demokratis retorik skulle ligga kvar i valrörelsen 1998. Inget parti drev detta val de frågor som hade med invandrare eller flyktingar att göra som viktiga valfrågor. Mode- raterna gick dock gärna ut med de förändringar i flyktingpolitiken som man varit med om att genomföra. 
 132 
  
 6 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 Vid valet 1998 hade socialdemokraterna förlorat mandat i ett nytt rekorddåligt val, men vänsterpartiet gjort ett mycket bra val. Folk- partiet och centern gick bakåt. Trots att även kristdemokraterna gjorde det i särklass bästa valet i sin korta riksdagshistoria och mo- deraterna gick framåt ett par mandat, räckte det inte för ett reger- ingsskifte. Under mandatperioden fram till 2002 styrde alltså ännu en socialdemokratisk minoritetsregering. 
 Frågor i valrörelsen 2002 
 I detta val dominerade ingen enskild fråga tydligt i det analyserade materialet. Skatter och skola var viktiga debattämnen, liksom lång- tidssjukskrivningar, arbetslöshet bland invandrare och arbets- kraftsinvandring. Enligt en undersökning av Rapport, Aftonbladet och Dagens Nyheter under perioden 18 augusti till tredje september var den enskilda sakfråga som fick mest uppmärksamhet vad som benämndes integration. Under denna rubrik sorterade frågor om segregation, språktester, arbetskraftsinvandring, rasistiska uttalan- den med mera, det vill säga sådana frågor som explicit knöts till in- vandring eller personer som benämndes invandrare (Asp 2002). Även flera personer som deltog i valdebatten pekade på att dessa frågor fått stort utrymme, som till exempel centerns Vasquez som kallade integrationsfrågorna för ett av valets stora debattämnen (DN Debatt 30/8 2002). 
 Också i mitt material, som alltså utgörs av en blandning av parti- och medieproducerat material, framträder dessa frågor som vikti- gare än under de fyra föregående valrörelserna. De frågor i det centrala materialet som uppgavs särskilt beröra flyktingar och in- vandrare var detta år dessutom jämförelsevis många. Förutom ar- betskraftsinvandring och vilka regler som skulle gälla för sådan, samt redan invandrades arbetslöshet berördes förtyck av unga in- 
 133 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 vandrarflickor eller  
 -kvinnor, 
  krav för medborgarskap, om det kunde vara rätt att hjälpa flyktingar gömma sig i Sverige, svenskun- dervisning och dåliga svenskkunskaper hos invandrare, flykting- och asylpolitik, skolfrågor och dåliga skolresultat för barn med ut- ländsk bakgrund, Sullivan, validering av invandrade personers ex- amina, inkomstskillnader mellan invandrade och infödda, lågt val- deltagande bland invandrade, vilka traditioner som alla ska ha rätt att välja om man vill följa, samt diskriminering och främlingsfient- lighet. 
 Mer än 62 minuter av tio timmars  
 TV-utfrågning 
  och  
 –debatt 
  ägnades åt flykting- och invandringsrelaterade frågor, vilket är större andel av tiden än i någon av de föregående fyra valrörelserna. Alla partiers valmanifest eller  
 –plattformar 
  tog detta år upp frågor som explicit kopplades till invandrare eller flyktingar. Också på DN Debatt under den undersökta perioden framstod invandrings- eller invandrarrelaterade frågor som ovanligt viktiga. Sådana nämns i åtta artiklar författade av partiföreträdare, varav tre hade de så kallade integrationspolitiska frågorna som huvudtema. Både folk- partiet och moderaterna presenterade sina integrationspolitiska program som viktiga inslag i valrörelsen. 
 Sammanfattningsvis var vad som övergripande benämndes integ- rationsfrågor, i huvudsak frågan om hur arbetslösa invandrade per- soner skulle kunna få jobb och frågan om språktest för medborgar- skap, samt frågan om arbetskraftsinvandring, centrala i valet. Att de blev till viktiga teman berodde dels på att partierna, i första hand folkpartiet, lyfte fram dem i valrörelsen. Svenskt Näringsliv hade föreslagit att Sverige skulle bli mer tillgängligt för arbetskraftsin- vandring. Folkpartiet, och moderaterna och centern hade tagit upp detta krav i valrörelsen. Socialdemokraterna konfronterade försla- get med resonemanget att man först måste se till att de många ar- betslösa invandrare som redan bodde i Sverige liksom andra långtidsarbetslösa skulle få jobb. På så sätt kopplades frågan om arbetskraftsinvandring till den om proportionellt sett hög arbets- löshet bland invandrade i Sverige. 
 Förutom folkpartiet producerade moderaterna, centern, miljö- partiet och vänstern rapporter om det som benämndes integration under 2002 och socialdemokraterna hade ett speciellt valblad på temat. Vänsterpartiet tog fram ett material som bemötte folkparti- ets integrationspolitiska program. 
 Att dessa frågor hamnade i fokus berodde också på att TV lyfte fram dem. TV valde detta år att vara mer styrande i debatterna än 
 134 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 tidigare. I såväl Duellen mellan statsministern och ledaren för det största oppositionspartiet som slutdebatten förde reportrarna in de frågor som skulle diskuteras, medan man i tidigare valrörelser läm- nat ämnena i debatten fria. Både i dessa debatter och i partiledarut- frågningarna valde man att lyfta in de nämnda frågorna. Frågan om rasism och diskriminering fokuserades speciellt i slutet av valrörel- sen efter det att  
 SVT-programmet 
  Uppdrag granskning med dolda mikrofoner spelat in några valarbetares rasistiska eller starkt fördomsfulla uttalanden om invandrare i Sverige. Att de så kal- lade integrationspolitiska frågorna befann sig i mediernas intresse- fokus stämmer ju också med ovan refererade medieundersökning. 
 Kategorisering 
 Ordet flykting förekom i vissa resonemang men inte särskilt ofta eftersom flyktingpolitiken inte tog stort utrymme i diskussionen. Den kategori som benämndes invandrare var däremot ofta refere- rad till. Liksom tidigare framkom i flera sammanhang att invand- rare inte var svenskar: 
 Det finns ingen risk för att en sådan möjlighet skulle medföra att fö- retag hellre importerar arbetskraft än ger jobbet till arbetslösa invand- rare eller svenskar med samma kompetens. 
 (Williams, m, DN Debatt 22/8 2002) 
 – Vad säger du till dom invandrare och svenskar som bor i områden där det redan nu är väldigt stora problem och som säger att låt oss reda upp dom här segregationsproblemen och arbetslöshetsproblemen, låt oss reda upp det först innan vi tar emot fler flyktingar? 
 (Reporter i Utfrågningen 27/8 2002) 
 Även undergrupper av invandrare urskiljdes: 
 – för om vi tar invandrarelever, låt oss säga att duktiga invand- rarelever då får gå i skola här inne i innerstan, då blir kanske dom förebilder för andra invandrarungdomar. 
 (Patterson i Utfrågningen 5/9 2002) 
 Men det gjordes också medvetna försök till inklusion: 
 Det är viktigt att invandrarna jobbar bland andra svenskar 
 (Från första dagen, c) 
 135 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Hos flera av partierna märktes en viss återhållsamhet med ordet invandrare. Andra uttryck användes, såsom person med ut- ländsk bakgrund, människa med utländsk bakgrund, männi- skor med mångkulturell bakgrund, nya svenskar, människor från andra länder och de som kommer hit. I synnerhet miljö- partiet hade gått in för att ersätta termen invandrare med person med utländsk bakgrund eller andra uttryck. I ingen del av det ge- nomgångna materialet från miljöpartiet användes invandrare och språkröret Lewis använde inte heller ordet i de analyserade  
 TV-programmen. 
  Men partierna hade olika strategier i detta sam- manhang. I folkpartiets material och Ellison uttalanden användes ordet invandrare mycket frekvent. 
 Distansering 
 Sättet att tala om en bestämd grupp och att avgränsa den med ett substantiv eller fast uttryck var genomgående även i denna valrö- relse, vare sig man använde ordet invandrare, som i citaten ovan, eller undvek det. 
 De skillnader som beskrevs mellan infödda och invandrade var i första hand de invandrades högre arbetslöshet, som var ett viktigt och återkommande tema i debatten. Ingenstans har jag dock funnit explicit uttalat att detta skulle ha att göra med de invandrades avvi- kande kultur eller beteende på arbetsmarknaden. 
 Men det förekom också andra påståenden om olikhet i social si- tuation där förklaringen som gavs var skillnad i beteende mellan de invandrade och de infödda. I ett sammanhang pekades på avvikande villkor för invandrade kvinnor på grund av annorlunda normer: 
 Kvinnor med utländsk bakgrund blir diskriminerande dels för att de är kvinnor, dels för att de klassmässigt ofta tillhör arbetarklassen och dels p.g.a. etnicitet. De vuxna kvinnorna förväntas ofta i familjen leva efter hemlandets normer och förmedla detta till sina söner och döttrar sam- tidigt som de på sina arbetsplatser möter andra normer. Många unga flickor har en svår uppväxt, om normerna skiljer sig för mycket mellan hemmet och samhället i övrigt. 
 (Integrationspolitisk plattform för vänsterpartiet) 
 I nedanstående meningsutbyte förknippades hedersmord i repor- terns fråga med bristande integration och av den svarande partile- daren Vasquez med att man kan för lite om svenska regler och traditioner. Det är alltså fråga om skillnadgörande: 
 136 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 – 
  
 Du sa ju i det här korta svaren att du trodde att mordet på Fadime var ett hedersmord. Det här gäller ju hundratals, ja kanske fler unga flickor som lever i Sverige. Hur ska dom och deras familjer kunna in- tegreras med det övriga samhället? 
  
 – 
  
 Ja, jag, en sak: jobb, jobb, jobb. Alltså, om man kommer till ett nytt samhälle, då måste man känna att man är behövd. Och dom som kommer till oss, dom har ju kunskaper, dom har utbildning, dom har erfarenheter som vårt samhälle skulle må väl av. Och skulle vi ta till vara på det, ja då skulle man ju integreras på ett bättre sätt. Och då tror jag också man lär sig svenska regler och traditioner och annat på ett bättre sätt. 
  
 (Ur Utfrågningen 22/8 2002) 
 I moderaternas programskrift Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik framhölls skillnader mellan in- födda och utrikesfödda vad gällde arbetslöshet, andel fängelse- dömda och skolresultat. I några sammanhang uppfattar jag att man gjort mer än resonemanget så att säga krävde för att lyfta fram olikhet mellan invandrare eller invandrares barn och svenskar. I följande resonemang konstaterade folkpartiet att det inte var den svenska eller utländska bakgrunden i sig som var den viktiga fak- torn utan social situation men höll ändå fast vid skiljelinjen mel- lan elever med invandrade föräldrar och deras helsvenska kam- rater: 
 Elever med utländsk bakgrund nådde i genomsnitt sämre betyg än ele- ver med svensk bakgrund. Under första halvan av  
 1990-talet 
  var det endast omkring hälften av de barn som kommit till Sverige efter tio års ålder som lämnade grundskolan med kompletta avgångsbetyg. 
 I sammanhanget bör dock konstateras att efter kontroll för social situ- ation var risken allmänt sett inte större för elever med invandrade för- äldrar att få låga eller ofullständiga betyg än vad den var för deras hel- svenska kamrater. Men i och med att de nya svenskarna har en sämre social situation än de gamla svenskarna går utanförskapet i arv. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Ett liknande resonemang om brottslighet fördes i samma program, där man började med att påpeka att det är oklart om invandrarska- pet i sig verkligen är kopplat till brottslighet men gled över till ett resonemang där detta samband uppenbarligen var det viktiga: 
 Sociala och ekonomiska förhållanden samt invandrargruppernas de- mografiska sammansättning gör också sitt till för att förklara varför invandrare är överrepresenterade i statistiken. Till det kommer också att det finns internationella ligor som kommer till Sverige enbart i 
 137 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 syfte att begå brott. Dessa ligors medlemmar behöver inte vara invand- rare eller asylsökande, men kommer med i brottsstatistiken som utri- kes födda och utnyttjas för att svartmåla invandringen. () 
 Invandrares överrepresentation bland arbetslösa och bland brottslingar bör vi därför i första hand se som ett misslyckande för integrationspo- litiken. 
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 Flyktingpolitiken var ju inget stort diskussionsämne denna valrö- relse men det fanns korta formuleringar om flyktingpolitik i det centrala materialet. Dessa pekade i olika riktningar. Vasquez instämde i partiledarutfrågningen med reporterns förmodan om att centerpartiet ville ha en generös flyktingpolitik och nämnde även detta på DN Debatt (30/8 2002). Hall uttalade sig utifrån vad som förefaller vara både ett rättighets- och ett genero- sitetsperspektiv: 
 – Vi har ju skrivit på konventioner, internationella, som ger människor rätt att söka asyl, vi har skrivit på på åtaganden när det gäller flyktingar och det, dom ska vi hålla. Så jag tycker vi ska ha en generös syn på människor som kommer hit och i sin nöd söker skydd. 
 (Ur Utfrågningen 27/8 2002) 
 Även i sin valplattform hade vänsterpartiet formuleringar som ef- terlyste en mer öppen och generös flyktingpolitik i EU och rätts- säker asylprövning. Lewis förde ett resonemang om att Sverige kunde vara mer generöst där även uttrycket generös flyk- tingpolitik förekom: 
  
 – 
  
 Ja jag tycker att vi ska kunna ha en mer generös flyktingpolitik idag. () 
  
 – 
  
 Men vi ska inte ha nåra, vi ska inte sätta nåt tak så att säga utan vi ska släppa in dom flyktingar som kommer hit som har? 
  
 – 
  
 Jag tycker vi kan ha mer generösa regler än idag. Vi har plats för fler människor. I många av dom kommunerna som vi har i Sverige () Vi har en minskande befolkning och många av dom skulle gärna ta emot fler flyktingar. 
  
 (Lewis och reporter i Utfrågningen 3/9 2002) 
 Också i sitt valmanifest förordade miljöpartiet att Sverige skulle föra en mer generös flyktingpolitik samt att  
 Genève-konventionen 
  om de mänskliga rättigheterna skulle efterlevas bättre. Också krist- 
 138 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 demokraterna hade i sitt valmanifest en formulering som hävdade att man måste verka för en human och generös flyktingpolitik. I socialdemokraternas valmanifest talades om att svensk flyktingpo- litik ska vara rättssäker. 
 I folkpartiets valmanifest fanns formuleringar som pekade i olika riktningar. En pekade mot ett rättighetsperspektiv, dock utan att specifikt ålägga Sverige skyldigheter: 
 Att ge förföljda människor en fristad är de fria, demokratiska länder- nas skyldighet. 
 En annan formulering föreföll snarare utgå från ett hotperspektiv i kopplandet av flyktingströmmar till en rad för Sverige och andra nationer hotfulla fenomen: 
 Internationell terrorism och annan brottslighet, miljöpåverkande ut- släpp i luft och vatten, epidemier, valutaspekulationer och flykting- strömmar tvingar fram gränsöverskridande lösningar och ett fördjupat kontinentalt och internationellt politiskt samarbete. 
 Inte så mycket utöver detta framkom i det mindre centrala materi- alet. Vissa formuleringar förekom som pekade i samma riktning som vad respektive parti uttryckte i det centrala materialet. I sitt program En ny integrationspolitik uttryckte dock folkpartiet vad som liknade ett nyttoperspektiv på flyktingpolitiken: 
 Sverige behöver fler invandrare, inte färre. Därför ska vi bedriva en human flyktingpolitik och även öppna för arbetskraftsinvandring. 
 Men på annat ställe i samma program tog man avstånd från ett så- dant nyttotänkande: 
 Det är viktigt att slå fast att ekonomiska skäl eller rådande konjunk- turläge aldrig får styra flyktingpolitiken. 
 Även vänsterpartiet tog avstånd från ett nyttoperspektiv: 
 Sveriges eventuella behov av arbetskraft ska inte vara avgörande för att en asylsökande beviljas uppehållstillstånd, utan hans eller hennes asyl- skäl. 
 (När vi säger alla menar vi alla. Vänsterpartiets integrationspolitik – en offensiv för ett förnyat arbetsliv) 
 139 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Diskriminering och rasism uppmärksammades alltså i det centrala materialet av flera partier. Men dessa fenomen tillmättes olika vikt. Miljöpartiet förde fram olika åtgärder mot diskriminering som en huvudlinje i sin integrationspolitik. Vänsterpartiet uppfattade dis- kriminering i arbetslivet som en mycket viktig orsak till den högre arbetslösheten i den invandrade befolkningen. Så uttryckte sig till exempel Hall i TVs slutdebatt. Bland de borgerliga partierna talade framför allt centern om diskriminering. Men den övergripande retoriska strategin bestod alltså i att ge socialdemo- kraterna och samarbetspartierna vänstern och miljöpartiet skulden för arbetslösheten som en del av en misslyckad integrationspolitik. Diskriminering var enligt detta synsätt något som förekom men inte utgjorde en huvudförklaring till den högre arbetslösheten: 
 Diskriminering och fördomar mot invandrare är ett stort hinder, men kan ej sägas utgöra huvudförklaringen till de stora skillnader som finns i sysselsättningsgrad mellan utlandsfödda och svenskfödda. Huvud- förklaringen finns snarare i de verkliga strukturer som i dag hindrar hundratusentals gamla och nya svenskar från att leva värdiga och pro- duktiva liv. Det handlar om skatter som hindrar arbete och företa- gande, om rigida arbetsmarknadslagar och krångliga regler för nyföre- tagande, om bidragssystem som hindrar egenförsörjning samt om en utbredd omhändertagandementalitet i samhällssystemet. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Det är svårt att utläsa några perspektiv på rasism, främlingsfientlig- het eller diskriminering. Värderingars roll betonades i flera sam- manhang, med andra ord låg ett fördomsperspektiv nära till hands: 
 – Släpp inte, Duke att det också handlar om värderingar. Släpp inte att hela den här frågan också handlar om diskriminering. Vi vet att även om det finns jobb så får inte invandrare dom jobben därför att dom kanske har fel efternamn. 
 (Quinn i Slutdebatten 13/9 2002) 
 – Hur får vi ändring i huvet på människor som har dom här fördo- marna? Och det är ju opinionsarbete och det är utbildning som vi måste använda. 
 (Hall i Slutdebatten 13/9 2002) 
 I några sammanhang antyddes strukturella förklaringar. Miljöpar- tiet hävdade i Det mångkulturella samhället. Integrationspolitisk rap- port att svensk politik för att hantera etnisk mångfald byggt på as- similationssträvanden och att ökad segregation och diskriminering 
 140 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 är belägg för den politiska oförmågan, samt att den dominerande normen varit den vita medelålders västerländske mannens. Man hävdade att det krävdes förändringar av såväl synsätt som struktu- rer. Även vänsterpartiet antydde en strukturell syn på diskrimine- ring: 
 Det handlar om att Sverige är ett kapitalistiskt samhälle  med en in- stitutionaliserad rasism där invandrare konsekvent exkluderas och marginaliseras. 
 (Vänsterpartiets valplattform. Uppdrag Rättvisa) 
 Etnisk diskriminering kopplades i plattformen också till makt- ojämlikhet och man hävdade att kvinnor och människor med ut- ländsk bakgrund diskrimineras systematiskt. 
 I denna valrörelse återkom i delar av moderaternas material ett resonemang med drag av blaming the victim som jag funnit enstaka exempel på i de två föregående valrörelserna. En sådan förklaring var att rasistiska föreställningar hade sin grund i att andra såg att många av de invandrade (på grund av den hämmande politiken) var arbetslösa och tvingades leva på bidrag: 
 – Det viktigaste vi kan göra är att undanröja orsakerna till att människor, av oförstånd, ibland därför att de har rasistiska värderingar 
 – och det är oacceptabelt i Sverige – att man överhuvudtaget diskuterar på det här viset, det är att under åtta år har det förts en politik som har låst fast invandrare till Sverige i ett utanförskap, utan jobb. Det vikti- gaste för oss, för en ny regering, kommer att bli att snabbt se till att man ersätter socialbidrag med en ersättning för att man arbetar eller studerar eller gör bäggedera, att verkligen få alla invandrare i Sverige i arbete. Då blir det en tillgång för Sverige, då kan vi bli en stark eko- nomi och vi slipper den främlingsdiskussionen som finns idag. 
 (Williams i Slutdebatten, 13/9 2002) 
 Det antyddes också i ett sammanhang att orsaken kunde vara in- vandrares brottslighet: 
 Brottsligheten drabbar dubbelt. Den slår mot de som drabbas, men är också ett upphov till andras rädsla och till det som kallas invandrarfi- entlighet. 
 (Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik, m) 
 141 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Vi och dom 
 Flera olika slags relationer uttrycktes i vi –  
 dom–formulering- 
  arna, men ett återkommande var nyttoresonemang, där vi behö- ver dem, inte har råd att vara utan dem och kan lyckas eller misslyckas med att ta till vara dem eller deras förmågor: 
  
 Vi  
 har inte råd att vara utan  
 invandrarna 
 . Vi behöver skaparkraft och nya idéer. Vi behöver läkare och vårdbiträden, busschaufförer och fö- retagsledare. 
 (Ett parti som vågar utmana. Folkpartiet liberalernas valmanifest inför valet 2002) 
 – Och  
 dom  
 som kommer till  
 oss, dom  
 har ju kunskaper,  
 dom  
 har ut- bildning,  
 dom  
 har erfarenheter som vårt samhälle skulle må väl av. Och skulle  
 vi  
 ta till vara på det, ja då skulle man ju integreras på ett bättre sätt. 
 (Vasquez i Utfrågningen 22/8 2002) 
 Varför går  
 invandrade läkare, ingenjörer, ekonomer  
 arbetslösa i Sverige trots att  
 vi  
 är i behov av just läkare, ingenjörer och ekonomer? 
 (När vi säger alla menar vi alla. Vänsterpartiets integrationspolitik – en offensiv för ett förnyat arbetsliv) 
 I citaten ovan framstår vi i en subjektsposition där vi visserli- gen är de behövande, men också i rollen av entreprenör eller före- tagare som kan ta till vara (eller misslyckas med att ta till vara) en nyttighet. 
 Diskriminering i valrörelsen 2002? 
 Exkludering 
 Mönstret med partiledare liksom  
 TV-reportrar 
  som entydigt sorte- rades in i kategorin svensk bestod även i detta val. Detta år var par- tiledarutfrågningarna inte upplagda med inslag med väljarfrågor. Sådana förekom endast som introduktion till olika diskussionsäm- nen i Duellen. Här förekom fjorton personer, varav fem upp- fyllde kriteriet att ha  
 icke-svenska 
  namn och antingen tala med brytning eller vara mörkare än genomsnittet. Ett par av dessa per- soner var troligen barn till invandrade föräldrar. Huruvida dessa båda av många tittare tenderade att placeras i kategorin invand- rare eller inte, vet jag inte. Utöver detta gjorde flera av de övriga partiledarna/språkrören inlägg i inspelade inslag i programmet. 
 142 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 Av de åtta analyserade artiklarna på DN Debatt var en författad av Lowery. Hon refererade inte till sig själv som invand- rare i detta inlägg (men har gjort så i andra sammanhang) men att hon invandrat till Sverige torde vara känt för många. 
 Nedvärdering 
 Det förekom i denna valrörelse ett antal generaliserande uttalanden om invandrare. Det stora flertalet handlade om problematiska situationer. Att arbetslösheten var hög och högre än för den in- födda befolkningen var ett återkommande diskussionstema: 
 – Men vi har ändå stora förorter där det bor väldigt många människor från andra länder som inte har jobb, alltså där den stora majoriteten inte har jobb. 
 (Reporter i Utfrågningen 22/8 2002) 
 Det hävdades att många elever med utländsk bakgrund inte klarade kraven i grundläggande ämnen, att de i genomsnitt hade sämre be- tyg än barn med svensk bakgrund eller att de inte klarade kraven för gymnasieskolan: 
 Av de som påbörjat svenska för invandrare har sju av tio deltagare efter tre år ännu inte avslutat undervisningen med betyget godkänd. 
 Andelen elever med utländsk bakgrund som inte uppnår behörighet till gymnasieskolan är dubbelt så hög som genomsnittet. 
 Arbetslösheten är fyra gånger högre bland utlandsfödda än bland in- födda medborgare. 
 (Williams, DN Debatt 22/8 2002) 
 – bland pojkar med utl med invandrarbakgrund så är det 43 och en halv procent som inte går ut skolan med godkänt i alla ämnen 
 (Reporter i Utfrågningen 1/9 2002) 
 Invandrare sades ha bristfälliga språkkunskaper: 
 – Jag läste just Integrationsverkets Migrations // Integra- tionsverkets, ja just det, rapport om, från 01 där dom berättar om språksituationen bland invandrare. Och där står det att ungefär en tredjedel av våra invandrare har så dålig språkförståelse att dom missar mycket väsentlig del av den skriftliga informationen så att det är ett stort problem. () 
 Jo att bristen på svenskkunskaper är ett jätteproblem. Jag får ständigt nya bevis för detta. Jag var i ett invandrartätt område utanför 
 143 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Halmstad häromdan och samma berättelse där. Föräldramöten, man måste ha tolkar, läkarbesök, man måste ha tolkar, personer som varit här i tolv år och sånt där, det är ett problem. 
 (Patterson i Utfrågningen 5/9 2002) 
 De sades vara socialbidragsberoende och överrepresenterade bland brottslingar: 
 En seriös debatt måste se problemen – utanförskap, socialbidragsbero- ende och överrepresentation i kriminalstatistiken – och föreslå åtgär- der som bidrar till att lösa problemen i stället för att endast visa upp en skenbar handlingskraft och hårda tag. 
 (Vasquez, DN Debatt 30/8 2002) 
 Kriminalvårdsverkets allmänna statistik visar att var fjärde person som tas in i fängelse är utländsk medborgare. Det innebär en överrepresen- tation, jämfört med samhället i övrigt. 
 (Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik, m) 
 En stor andel nya svenskar är fast i bidragsberoende. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 De sades vara underrepresenterade bland dem som röstade och brydde sig om partipolitik: 
 – Så många unga människor och framför allt unga människor och invandrare röstar inte, bryr sig inte om partipolitik. 
 (Reporter i Utfrågningen 29/8 2002) 
 Barn och många unga flickor med invandrarbakgrund sades ut- sättas för förtryck: 
 Det förekommer till exempel tvångsäktenskap och äktenskap mellan barn, som görs upp över deras huvuden. Det förekommer så kallade hedersmord. Och morden är sannolikt bara toppen på ett isberg av förtryck mot unga kvinnor som vågar trotsa familjen och leva ett själv- ständigt liv. Många unga flickor med invandrarbakgrund tvingas leva ett dubbelliv i skräck för att familjen ska komma på dem med att inte följa traditionella värderingar när de är i skolan eller ute på sin fritid. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Metaforen om flyktingar som vattenmassor förekom bara någon enstaka gång med uttrycket flyktingströmmar, men flyktingpoli- tik diskuterades ju inte mycket i denna valrörelse. Uttrycket mi- grationstrycket lättar förekom också. 
 I analysen av det material som de tidigare kapitlen bygger på har jag gått igenom vilka ämnen som diskuterades för att undersöka 
 144 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 huruvida flyktingar eller invandrare associerades med negativt värderade fenomen, även om inga uttryckliga generaliseringar gjor- des. Detta år var dock associationerna så många och tydliga att en kartläggning av de diskuterade områdena inte blev nödvändig. För- utom sådana explicita påståenden om negativt beteende av invand- rare, av vilka flertalet citerats ovan, förekom i många sammanhang att invandrare i resonemangen kopplades till negativt värderade fenomen utan att det hävdades att många invandrare, någon viss procentandel eller dylikt stod för detta problem. De negativa fe- nomen som associerades till invandrarna var ungefär desamma som de som utpekats ovan, det vill säga arbetslöshet, dåliga skolre- sultat, brottslighet och socialbidragsberoende. Invandrare as- socierades också i flera sammanhang till mycket grovt kvinnoför- tryck. Jag ska ge några exempel på sådana associativa sammanhang, men ämnena berördes i fler sammanhang än som framgår av cita- ten. 
 Arbetslöshet: 
 – Vad säger du till dom invandrare och svenskar som bor i områden där det redan nu är väldigt stora problem och som säger att låt oss reda upp dom här segregationsproblemen och arbetslöshetsproblemen, låt oss reda upp det först innan vi tar emot fler flyktingar? 
 (Reporter i Utfrågningen 27/8 2002) 
 Bidragstagande,  
 -beroende: 
  
 – Dom som kommer till oss kan bidra till att utveckla samhället, om man får en chans att få ett jobb, om man får en chans att se vilken ut- bildning och komplettera den. Då kan man också få bidra till samhäl- lets utveckling, inte som nu vara passiva bidragstagare. 
 (Vasquez i Slutdebatten 13/9 2002) 
 Kvinnoförtryck: 
  
 – 
  
 I det här integrationspolitiska programmet så står det ju så här att 
  
 i 
  
 Sverige har kvinnor samma rättigheter som män. Hur ska man se till att det i familjer med en annan kvinnosyn blir så? () 
  
 – 
  
 Men värderingarna, hur ska du få folk att ändra värderingar? 
  
 – 
  
 Ja i sista hand, om dom inte ändrar värderingarna, alltså om dom anser att det är heder att skjuta ihjäl en flicka för att hon vill välja sin egen framtid och vill framträda i Sveriges television. Då kan dom män- niskorna inte leva i Sverige alltså. 
  
 (Reporter och Patterson i Utfrågningen 5/9 2002) 
 145 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Stödet till de flickor som har en utsatt situation, till exempel unga in- vandrarflickor vars mänskliga rättigheter kränks, måste förstärkas. 
 (Valmanifest. Tid för förändring. Tid för handling., kd) 
 Ovanstående associationer är tydliga och kan inte alla enkelt skiljas från de explicita påståenden som först citerades, men det förekom också mer subtila kopplingar mellan den invandrade delen av be- folkningen och negativt värderade fenomen. Det är svårt att tro att påpekandet i sista meningen i citatet nedan skulle gjorts i ett för- slag till utvecklandet av lokal demokrati (till exempel i en diskus- sion om stadsdelsnämnder) i ett sammanhang som inte var för- knippat med invandring, såsom fallet var i detta program om integ- rationspolitik. Troligen bidrog det till att associera invandrare med lagbrott. 
 Vi vill ge människorna förutsättningar att själva lösa problemen i sin vardag, att själva skapa det samhälle de vill leva i. Ett sätt är att ge in- vånarna i en stadsdel resurser, som de gemensamt ska använda för att utveckla sitt lokalsamhälle. Detta ska naturligtvis ske inom ramarna för den svenska lagstiftningen. 
 (Från första dagen, c) 
 En annan sådan association bör ha framkallats av moderaternas krav att dubbelt medborgarskap skulle kunna återkallas om perso- nen ifråga dels förvärvat medborgarskapet med falska personupp- gifter, dels begått grova brott. Att detta framfördes som ett huvud- krav i integrationspolitiken torde också bidra till att skapa före- ställningen om att det är vanligt att personer som fått svenskt med- borgarskap i vuxen ålder är grovt kriminella. 
 Återkallande av dubbelt medborgarskap 
 Sverige skall vara ett samhälle som är tryggt från brottslighet. Männi- skor skall inte kunna utnyttja det öppna och demokratiska samhället för att begå brott. 
 (Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik) 
 Folkpartiet hade i stor font på sidan 2 i En ny integrationspolitik tre deviser: 
 I Sverige ska den som kan försörja sig själv 
 I Sverige får barn vara barn 
 I Sverige har kvinnor samma rättigheter som män 
 146 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 Här hävdades ju inte explicit att invandrare stod för det oönskade beteendet att inte försörja sig fast man kan, att inte låta barn vara barn (vilket möjligen syftar på tvångsäktenskap) eller att inte ge kvinnor samma rättigheter som män. I själva verket hävdades inte att någon stod för sådant beteende. De tre påståendena läser jag som i första hand normativa: så bör det vara i Sverige. Men normer uttalas knappast explicit om det inte finns någon anledning, det vill säga att man anser att de är utmanade eller att det finns normbrytare. I svallvågorna efter nyhetsrapporteringen om mordet på Fadime Sahindal och i sammanhanget integrationspolitiskt program rådde dock knappast något tvivel om vilka som utgjorde normbrytarna: de som omnämndes med termen invandrare över 70 gånger i programmet. I ett avsnitt i rapporten som kallades Förtydliga toleransens gränser slogs fast att Sverige ska vara ett mångkulturellt, tolerant och humant samhälle och att människor ska bemötas med respekt för sin särart. I underavsnittet Kvinno- förtryck sades att även svenska kvinnor är utsatta för våld och att allt kvinnoförtryck är vidrigt och oacceptabelt. Men medan hedersmord, könsstympning och tvångsäktenskap hänfördes till kulturell identitet pekade man i det svenska fallet på berusning som orsak: 
 Det är dock en myt att våld mot kvinnor skulle vara ett problem av- gränsat till vissa invandrargrupper. En av de vanligaste våldsorsakerna är något så svenskt som renat brännvin. 
 Moderaterna hade i sitt valblad Integration rubriken Trygghet från brott. Närpolisverksamheten ska byggas ut, inte minst i storstäder- nas förorter. Socialdemokraterna skrev i sitt valmanifest under rubriken Mångfalden berikar 
 1 
 : 
 Unga  
 flickor  
 som lever under hot eller tvång måste få ett snabbt och kunnigt bemötande av skola, polis och socialtjänst och vid behov skyddat boende. 
  
 1  
 Krav som framfördes i detta stycke var att segregationen måste brytas, att ökade arbetsmarknadspolitiska insatser skulle göras för invandrare, att barn med utländsk bakgrund skulle få bättre stöd att nå kunskapsmålen i skolan, samt det citerade om de unga flickorna. Man nämnde också det svenska språkets betydelse. Bakomliggande problem var med andra ord hög arbetslöshet bland invandrare, dåliga språkkunskaper, dåliga skolresultat och kvinnoförtryck. Vad som motiverade rubriken framgick med andra ord inte tydligt. 
 147 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Moderaterna förknippade också, likt i exemplet i denna rapports inledning, ointegrerade flyktingar med otrygghet för resten av be- folkningen: 
 Sverige har stora problem med att erbjuda flyktingar goda möjligheter till arbete och personlig utveckling i det nya hemlandet. Det leder till segregation och utanförskap, men också till oro och rädsla hos många fler än flyktingarna. 
 (Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik) 
 Att invandrarna förknippades med problem i valretoriken är inte helt förvånande i de genrer som är aktuella, till exempel valmanifest och reporterutfrågningar med politiker. Dessa genrer är centrerade kring problembeskrivningar och förslag på lösningar av samhälls- problem. Men ur nedvärderingssynpunkt är det en viktig fråga hur ett problem som högre arbetslöshet hos vissa grupper förklaras. Beror det på förtryckande samhällsstrukturer eller på någon typ av brist hos de arbetslösa själva? Inte alla de problem som invand- rare förknippades med förklarades på samma sätt. I denna valrö- relse gick det ganska tydligt att se hur debatten svävade i fråga om orsak till vissa av de problem som räknats upp ovan medan andra var entydigt förlagda till bristfälligt uppträdande hos invandrarna själva. 
 Varken moderaterna eller andra skyllde i  
 TV-debatten 
  arbetslös- het och bidragsberoende på de arbetslösa invandrarna själva: 
 – Det är bara Och detta gör vi för invandrarnas skull. Vi är över- tygade om att det är ju samhället som håller dom ute, det är inte deras fel att dom inte har jobb, utan vi har byggt samhället så, framför allt ni, så att dom hålls utanför och det är det vi måste ändra på. 
 (Patterson i Slutdebatten 13/9 2002) 
 Men det rådde oenighet om orsakerna till arbetslösheten. En linje var att diskriminering var den viktigaste orsaken. Den andra hu- vudlinjen, att det var en felaktig politik och samhällsstrukturer (som framför allt regeringen bar ansvar för) pekade också i första rummet ut omgivningen som skyldig, såsom ju hävdades entydigt i det citerade uttalandet av Patterson i slutdebatten. Men denna linje var inte entydig i folkpartiets och moderaternas valma- terial. Andan att ställa krav på bidragsmottagare är knappast fören- lig med det entydiga förläggandet av skuld till omgivningen. Så här uttrycktes det i folkpartiets En ny integrationspolitik: 
 148 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 En stor andel nya svenskar är fast i bidragsberoende. () Huvudorsa- Simpson till att någon fastnar i bidragsberoende är självklart bristen på ar- beten och svårigheten att ta sig in på arbetsmarknaden. Men bidragssy- stemen som sådana bidrar dessutom till att det är mycket svårt att ta sig ur beroendet. 
 Det finns en snabb tillvänjningseffekt. Den som blir van vid att bli för- sörjd av andra kommer efter en tid att se detta som ett naturligt för- hållande. Tesen Jobb istället för bidrag är först och främst riktad mot det samhälle som i praktiken tvingar människor att bli bidragsta- gare, men i andra hand också mot de individer som kommit att se bi- dragsmottagandet som något naturligt, en livsstil. () Den individ som fått bidragen har naturligtvis formulerat argument för sig själv och omgivningen, varför bidragen är motiverade. 
 Också moderaterna talade om bidragsberoende och ålägganden, som i följande citat där Williams presenterade ett handlings- program i integrationsfrågor på DN Debatt (22/8 2002): 
 Den som har socialbidrag ska kunna åläggas att delta i praktik eller an- nan verksamhet, som utvecklar individens kompetens. Socialbidrag ska kunna utgå som lån i större utsträckning än vad som sker idag. Det motverkar att personer fastnar i bidragsberoende. 
 Debattinlägget byggde i stor utsträckning på formuleringar i pro- grammet Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad in- tegrationspolitik. Där analyserades bidragsberoendets effekter på följande sätt: 
 Få klarar sig utan bidrag 
 Enligt en kartläggning av Integrationsverket var det bra 13 procent av de flyktingar som kom 1995, som var självförsörjande tre år senare. 
 Skattesystemet och socialbidragssystemet gör tillsammans att det lö- nar sig dåligt att gå från bidragsberoende till egenförsörjning. Det ver- kar passiverande. Om en av föräldrarna i en tvåbarnsfamilj, där båda ti- digare saknat inkomster, börjar arbeta krävs en lön på nästan 19.000 kronor per månad. Om den erbjudna lönen är lägre är det mer fördel- aktigt att fortsätta att leva på bidrag. 
 Speciellt i citatet ur folkpartiets program framträder en syn där so- cialbidrag metaforiskt framställs som en beroendeframkallande drog och bidragsmottagare i riskzonen för att bli missbrukare. Som i debatten om verkligt drogberoende finns inslag i förklaringen som framställer individen som hjälplös: fast i bidragsberoende, snabb tillvänjningseffekt. Samtidigt är sådana förklaringar kopp- lade till individernas eget agerande – annars skulle det knappast gå 
 149 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 att motivera att man skulle ställa krav på dem som mottog bidra- gen. Kopplar man detta till de texter av moderaterna som citeras i avsnittet om perspektiv på diskriminering och rasism ser man också att man här närmar sig att lägga skulden för en negativ inställning till invandrare på dem själva: 
 – Den grundläggande frågan är varför är det många i Sverige som faktiskt funderar över invandringen som nåt negativt? Jo det är just för att invandrare inte har arbete. En misslyckad politik under åtta år. Över 100 000 som saknar jobb. Det ska vi lösa. Vi ska tillsammans skapa förutsättningar för dom nya jobb som gör att invandrarna bidrar till sin försörjning och vår gemensamma. 
 (Williams i Slutdebatten 13/9 2002) 
 Det fanns inte gott om förklaringar i materialet till den överrepre- sentation i kriminalstatistiken som man hävdade gällde för invand- rare. Men åtminstone i följande förklaring gavs samhället en roll: 
 För den som är ställd utanför arbetsmarknadens möjligheter till regul- jär försörjning är det lockande att begå brott för att skaffa sig pengar. Det har ingenting med nationalitet att göra. Så är det för svenskar och så är det för invandrare. Det är också omvittnat att detta utanförskap vittrar ner tilltron till andra normer i samhället. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Det fanns två problem som entydigt tillskrevs brister hos invand- rarna själva. Det ena gällde bristande språkkunskaper. Folkpartiets krav på svensktest för medborgarskap, som stöddes av modera- terna, kom att bli omdiskuterat i valrörelsen. Avsikten med försla- get sades vara att markera språkets betydelse och ställa krav på dem som sökte medborgarskap att lära sig svenska: 
 Medborgarskapet ska vara ett yttre tecken på att man uppfyllt ett antal kriterier, som ger vissa fördelar. () Med denna syn är det också na- turligt att acceptabla kunskaper i svenska språket blir ett krav för medborgarskap. Om medborgarskapet ska kunna utnyttjas förutsätter det kunskaper som svenska lagar och andra förhållanden som i sin tur kräver vissa kunskaper i svenska språket. () Men med den tid det tar att bli svensk medborgare och med den svenskundervisning som er- bjuds, är det inget orimligt krav att den som vill bli svensk medborgare tillägnat sig en acceptabel förmåga att förstå och själv tala svenska. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Att betona svenska språkets betydelse för vår gemensamma vardag – genom att kräva svenskkunskaper vid beviljande av medborgarskap – betyder inte alls att förringa minoriteters rättigheter. 
 150 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 De minoriteter som vägrar lära sig majoritetsspråket vänder ryggen till samhället kring sig och skapar ett slags frivillig variant av apartheid. Det är vanligtvis stora elitminoriteter som vill åstadkomma denna sorts självvalda isolering eftersom de föraktar majoriteten kring sig – till exempel ungerska extremnationalister i Rumänien, Slovakien och Ukraina. Jag undrar om den forna överklassen i Sydafrika inte intog samma attityd gentemot både engelskan och de svarta gruppernas största språk. Är detta ett mål att sträva efter? Hur många helt isole- rade grupper ska Sverige rymma? 
 (Ana Woods, fp, Replik på DN Debatt 18/8 2002) 
 Båda citaten uttrycker att svenskkunskaper är ett krav som rimli- gen kan ställas på individerna. Det ena uttrycker att man bör kunna lära sig tillräcklig svenska genom den undervisning som erbjuds, det andra till och med att det att inte lära sig majoritetsspråket är att betrakta som ett val motiverat av förakt för majoriteten. Bris- tande språkkunskaper bland dem som vistats en längre tid i landet är alltså något dessa personer själva är skuld till. 
 Vad gäller kvinnoförtryck förlades skulden med självklarhet till invandrarna själva. Det förekom inga diskussioner om något i politiken eller det omgivande samhället som möjlig förklaring till förtrycket av till exempel invandrarflickor. 
 I första kapitlet diskuterades kort problemet med att utpeka en- skilda påståenden om en grupp som diskriminerande, så vitt dessa inte var uppenbart falska eller ensidigt presenterade i en debatt där de var ifrågasatta. Att peka ut enskilda uttalanden som diskrimine- rande är inte heller avsikten med att återge de många citaten ovan. Avsikten är i stället att peka på ett mönster som går utöver enskilda påståenden. Förknippandet mellan invandrare och de negativa fenomen som nämnts går igen i materialet och kan inte sägas upp- vägas av andra framställningar och påståenden. Det är inte osanno- likt att detta utsnitt ur den offentliga debatten är representativt för ett större sammanhang som också omfattar till exempel nyhetsbe- vakning och massmediedebatt. 
 Objektifiering 
 Jag gav flera exempel i avsnittet Vi och dom på hur den invand- rade delen av befolkningen beskrevs som en tillgång för Sverige som nation och i avsnittet om perspektiv på flyktingpolitiken gavs ett exempel på nyttoresonemang. De objektifierande resone- mangen var dock tydligast vad gällde de arbetskraftsinvandrare som 
 151 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 i första hand folkpartiet och moderaterna efterfrågade. I valdiskur- sen var det uppenbarligen helt legitimt att diskutera denna invand- ring praktiskt taget uteslutande utifrån ett svenskt behov av arbets- kraft. Detta är kanske inte särskilt förvånande, men det är intres- sant framför allt därför att det kan påverka förslagen till regler för villkoren för dessa potentiella invandrare, något jag återkommer till i nästa avsnitt. I resonemangen nedan har jag kursiverat de gånger man i argumentationen refererade till de potentiella invandrarnas intressen eller behov. Som synes var sådana intressen och behov ett klart underordnat tema i argumentationen: 
 Under de närmaste årtiondena kommer Europa och Sverige behöva en stor arbetskraftsinvandring för att vi ska klara den svenska välfärden. Om vi inte får in människor från andra länder kommer det finnas all- deles för få i arbetsför ålder – vi kommer helt enkelt att vara alltför få som ska försörja alltför många. 
 Flera undersökningar visar på detta. Enligt FN behöver nettoinflödet av arbetskraft till EU uppgå till ca 3,6 miljoner per år fram till 2050 för att antalet personer i arbetsför ålder ska kunna hållas konstant. AMS har beräknat att det inom en nära framtid kommer att fattas över 300 000 anställda bara inom vården om inget görs. Den förre  
 LO-eko- 
  nomen Martinez menar att cirka 45 000 personer om året skulle behöva invandra i Sverige mellan år 2000 och 2050 för att hålla dagens tillväxttakt i ekonomin och upprätthålla dagens välfärdsnivå. () 
 Arbetskraftsinvandring ska därför redan nu tillåtas och en översyn av regelverket måste därför snarast göras. För det första därför att den som vill söka sig en ny framtid i Sverige ska får den chansen. För det andra därför att Sverige som land behöver de nya influenser som dessa in- vandrare skulle bidra med. Historiskt sett har invandring nästan alltid varit mycket positivt för ett land. För det tredje för att arbetskraftsin- vandring i vissa fall skulle kunna underlätta integrationen av de invand- rare som redan finns i Sverige. 
 (En ny integrationspolitik, fp) 
 Sverige står inför en situation där det råder stor brist på arbetskraft. Redan idag rekryteras arbetskraft som t.ex. läkare och ingenjörer från andra länder. SCB pekar på brister inom en mängd områden: ingenjö- rer, verkstadsutbildade, sjuksköterskor, receptarier och grundskollä- rare, för att nämna några exempel. De kommande åren kommer situa- tionen att förvärras, bl. a. genom de stora pensionsavgångar som vän- tar. Vi står inför en situation där hundratusentals människor måste rekryteras i vården, skolan, omsorgen och industrin. 
 Behoven är sådana att endast befolkningsunderlaget och utbildnings- systemet i Sverige inte kommer att klara behoven. Vi behöver öppna våra gränser för människor som vill komma hit och bidra till vår ge- 
 152 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 mensamma välfärd. Insikten om att Sverige behöver en ökad arbets- kraftsinvandring finns inte endast i näringslivet och de borgerliga par- tierna; även  
 LO-ekonomer 
  konstaterar att det inom  
 5–10 
  år kommer att krävas ökad invandring för att klara behoven av arbetskraft. 
 Centerpartiet förordar därför ökad arbetskraftsinvandring. Denna måste ske med omsorg om de människor som söker sig hit, men samtidigt vara realistisk. 
 (Från första dagen, c) 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 I denna valrörelse förekom tre typer av förslag som kan diskuteras utifrån aspekten negativ särbehandling. Den första typen gällde folkpartiets och moderaternas krav på vissa kunskapstest för erhål- lande av medborgarskap för invandrare. Folkpartiet ville kräva vad de kallade acceptabla svenskkunskaper, moderaterna ville införa detta krav och dessutom krav på grundläggande kunskaper om det svenska samhället. Ser man till att inga kunskapskrav alls är knutna till medborgarskapet för infödda är detta särbehandling av vissa bo- ende i landet. 
 Den andra typen av förslag gällde de potentiella arbetskraftsin- vandrare som de borgerliga partierna ville se i Sverige. Jämfört med den övriga befolkningen i landet föreslogs denna grupp få sämre villkor. Centern, moderaterna och folkpartiet föreslog att dessa personer under en viss tid i landet inte skulle ha rätt till socialbidrag och att de skulle utvisas vid arbetslöshet efter en viss tid. Denna föreslagna ojämlikhet mellan arbetande i Sverige kom knappast att diskuteras i valrörelsen, även om vänsterpartiet i sitt material När vi säger alla menar vi alla. Vänsterpartiets integrationspolitik – en offensiv för ett förnyat arbetsliv, som utkom i augusti som ett svar på folkpartiets En ny integrationspolitik, hävdade att folkpartiets för- slag till arbetskraftsinvandring i princip skulle leda till ett gästar- betarsystem. Huvudmotsättningen i denna fråga kom i stället att bli förslaget att över huvud taget öka arbetskraftsinvandringen kontra socialdemokraternas att inte alls öka den förrän arbetslös- heten hade lösts på hemmaplan. 
 Den tredje typen av förslag kom från moderaterna och gick ut på att medborgarskap erhållet i vuxen ålder skulle kunna återkallas under vissa omständigheter: 
 Ett återkallande av ett dubbelt medborgarskap skall kunna ske om per- sonen har förvärvat medborgarskapet med falska personuppgifter och 
 153 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 begår grova brott. Det kan till exempel vara om personen i fråga är knuten till en terrororganisation, begår grova narkotikabrott eller på annat sätt grovt förbryter sig mot det svenska rättssamhället. 
 (Historien kring det nya landet. Åtta år av misslyckad integrationspolitik) 
 Detta var givetvis något som specifikt skulle drabba den invandrade delen av befolkningen. En svenskfödd skulle kunna begå aldrig så grova brott utan att förlora sitt svenska medborgarskap. 
 Inflytandet av Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik 
 Redogörelsen ovan har pekat mot starkare inslag av diskursiv dis- kriminering i valrörelsen 2002 än 1998. Framför allt framträdde ett mönster av nedvärdering. Kan detta vara ett resultat av Ny Demo- kratis inflytande i valrörelserna 1991 och 1994? Man skulle kunna tänka sig att partierna uppfattade det som legitimt att ta upp vissa av Ny Demokratis förslag igen, eller på annat sätt återknyta till partiets retorik, i den valrörelse som inte följde direkt efter den sista där Ny Demokrati deltog. Men inget tyder på att så var fallet. De förslag som fördes fram av Ny Demokrati ifråga om flykting- politiken var ju inte längre aktuella. Hemspråk diskuterades inte i denna valrörelse. Även Ny Demokrati föreslog visserligen initialt lägre socialbidrag till en grupp, nämligen flyktingar, men det var inte för denna grupp förslaget kom upp i valrörelsen 2002, utan för arbetskraftsinvandrarna. Den förekommande kopplingen av in- vandrare till negativt värderade fenomen som mäns förtryck av kvinnor och hög arbetslöshet motiverades sannolikt av mediernas rapportering, framför allt kring mordet på Fadime Sahindal, re- spektive arbetslöshetsstatistiken. 
 Sammanfattning 2002 
 De så kallade integrationsfrågorna hade ett större utrymme än i någon av de tidigare valrörelserna. Flyktingpolitik var däremot ingen central fråga. De två kategorierna invandrare och svensk var centrala i integrationsdiskussionen. Ordet invandrare var fortfa- rande vanligt, men andra uttryck som person med utländsk bak- grund och ny svensk användes också relativt ofta. Liksom tidi- gare fanns uppenbarligen ett behov av ett substantiv för den grupp 
 154 
  
 SOU 2006:52 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 som var i diskussionens fokus, invandrare, personer med ut- ländsk bakgrund, nya svenskar. Framställningarna tog i allmän- het inte sin utgångspunkt i skillnader ifråga om agerande eller egen- skaper mellan personer i den så benämnda gruppen och svens- karna. Olikhet i social situation uppmärksammades dock mycket i denna valrörelse. Det gällde bland annat skillnad i arbetslöshet, skolresultat och valdeltagande. I vissa fall förklarades dock inte skillnaderna med olikhet i social situation utan med olika kultur eller beteende. Det våld mot kvinnor som benämndes hedersrelate- rat tillskrevs invandrare men inte svenskar utan att kopplas till social situation. 
 I det centrala valmaterialet fanns kortfattade formuleringar som antydde såväl rättighets- som generositetsperspektiv på flykting- politiken, men jag har också pekat på en formulering som antydde ett hotperspektiv. I det mer perifera materialet fanns även spår av ett nyttoperspektiv, men ett sådant kritiserades också. 
 Olika partier lade olika vikt vid diskriminering och rasism som förklaring till ett problem som framstod som viktigt i valrörelsen: de invandrades högre grad av arbetslöshet än de infödda. Olika för- klaringar till diskriminering och rasism lyftes fram: värderingar, maktojämlika strukturer och politiska strukturer. Värderingarna sades ibland ha en grund i att människor såg att invandrarna var arbetslösa eller att invandrare begick brott. I några fall hade orsaksbeskrivningarna ett drag av blaming the victim. 
 En vanlig subjektsposition som invandrarna tillskrevs var pas- siv: ofta framställdes man som en resurs för oss som därmed hamnade i rollen av entreprenören eller företagaren som kan ta till vara människor som en ekonomisk resurs. 
 Liksom i de tidigare valrörelserna var invandrade personer exkluderade från de centrala positionerna i valdiskursen. 
 Nedvärdering av den grupp som benämndes exempelvis invand- rare, nya svenskar eller personer med utländsk bakgrund framträdde i det mönster av förknippande mellan denna grupp och negativt värderade fenomen, både genom tydligt uttryckta påståen- den och genom associationer som med mindre explicita medel ska- pades i diskursen. I de flesta fall framställdes dock dessa personer som offer för olika typer av strukturer och inte som skyldiga. Ifråga om bristande svenska språkkunskaper och kvinnoförtryck förlades problemet till personernas eget agerande, när det gällde bidragsberoende gavs samhället en viss, men inte entydig roll som ansvarigt för situationen. 
 155 
  
 Val 2002: Integrationsproblem i fokus 
  
 SOU 2006:52 
  
 Det fanns objektifierande inslag i diskursen, i första hand riktade mot potentiella arbetskraftsinvandrare. Det var också dessa som föreslogs bli i viss grad negativt särbehandlade i jämförelse med den i landet fast boende befolkningen. Förslaget om avklarade språk- och kunskapstest för erhållande av medborgarskap kan också betraktas som förslag till negativ särbehandling av människor boende i Sverige, liksom förslaget att svenskt medborgarskap skulle kunna återkallas. 
 Jag har inte funnit något som talar för att Ny Demokratis infly- tande på diskursen under  
 1990-talet 
  satt spår i denna valrörelse. 
 156 
  
 7 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 I detta kapitel sammanställer jag först och främst resultaten av undersökningen utifrån de aspekter jag analyserat, det vill säga vilka relevanta kategorier som använts, i vilken mån distansering har förekommit, perspektiv på flyktingpolitiken respektive på rasism och diskriminering, hur man lingvistiskt uttryckt relationen mellan ett svenskt vi och ett  
 icke-svenskt 
  de, samt i vilken mån dis- kurserna varit diskriminerande. I vissa redogörelser visar jag på skillnader över tid. I andra, där jag inte kunnat urskilja sådana skill- nader, tar jag ett helhetsgrepp över materialet. 
 Efter resultatsammanställningen presenterar jag vissa diskursiva utgångspunkter som förefaller styrande i alla fem valrörelserna. Därefter uppmärksammar jag frågan om strukturer och diskrimine- ring. Efter det ägnar jag mig åt studiens andra och tredje frågeställ- ning som rör Ny Demokratis inflytande. Slutligen formulerar jag några rekommendationer, baserade på forskningsresultaten, för hur diskriminering av det analyserade slaget skulle kunna motverkas. 
 Allra först ska jag dock ge en överblick över de frågor som upp- gavs beröra invandrare och flyktingar i valrörelserna. 
 157 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 Invandrare och flyktingar i fem valrörelser 
 Intresset från såväl partiernas som mediernas sida för de frågor man förknippat med invandrare eller flyktingar har varierat över tid. 
 Tabell 7.1 Inslag av frågor specifikt förknippade med invandrare eller flyktingar i fem valrörelser 
  
 1988 
  
 1991 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 Andel  
 TV-tid 
  då sådana 
  
 1% 
  
 2% 
  
 5% 
  
 4% 
  
 10% 
  
 frågor behandlades* 
  
 (5 min av 
  
 (14 min av 
  
 (33 min av 
  
 (25 min av 
  
 (62 min av 
  
 8h, 30 min) 
  
 11h, 35 
  
 11h, 25 
  
 10h, 25 
  
 10h) 
  
 min) 
  
 min) 
  
 min) 
  
 Antal  
 DN-debattartiklar 
  
 1 
  
 4 
  
 0 
  
 3 
  
 8 
  
 av partiföreträdare där 
  
 sådana frågor behandlades 
  
 Andel av partierna som 
  
 70% 
  
 100% 
  
 70% 
  
 100% 
  
 100% 
  
 berörde sådana frågor i 
  
 (5 av 7) 
  
 (8 av 8)** 
  
 (5 av 7)*** 
  
 (7 av 7) 
  
 (7 av 7) 
  
 sina valmanifest 
  
 Andel av partierna som gav 
  
 43% 
  
 75% 
  
 60% 
  
 0% 
  
 86% 
  
 ut specialprogram/rap- 
  
 (3 av 7) 
  
 (6 av 8) 
  
 (5 av 8) 
  
 (0 av 7) 
  
 (6 av 7) 
  
 porter (ej kortare foldrar) 
  
 om sådana frågor**** 
  
 * 
  
 I partiledarutfrågningar och slutdebatter. 
  
 ** 
  
 För NyD har istället partiprogrammet räknats. 
  
 *** 
  
 NyD saknade sannolikt valmanifest och har inte räknats. 
  
 **** 
  
 Enstaka program kan ha missats då inget av de genomgångna arkiven verkar helt fullständigt. 
  
 Enligt alla beräkningsgrunder var intresset för dessa frågor störst i valet 2002. Då hade i första hand folkpartiet valt att göra de så kal- lade integrationsfrågorna och frågan om arbetskraftinvandring till centrala valfrågor och andra partier hakade på, liksom medierna. 1991 framstod framför allt frågor om flyktingpolitiken som viktiga. Då valde Ny Demokrati att göra dem till centrala frågor, men de var redan kontroversiella i den politiska debatten. 1994 blev, genom Ny Demokratis inlägg, flyktingpolitiken till en stor fråga i TVs slutdebatt. 1988 och 1998 var de år då frågor som relaterades till flyktingar och invandrare var minst framträdande. TV arbetade dock för att föra in frågan om de invandrades arbetslöshet i debat- ten 1998, vilket syns i tabellen. 
 Man skulle kunna inordna diskussionen i materialet under fem övergripande frågor, som troligen också väl fångar en mer omfat- tande offentlig debatt under fjortonårsperioden: 
 158 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 1. 
  
 Vilka ska få leva i Sverige och på vilka villkor? Detta var en vik- tig fråga 1991 och 1994 när flyktingpolitiken var ett centralt diskussionsämne. Den tog också en del utrymme 1988. 2002 var den viktig men handlade då om eventuell arbetskraftsin- vandring. 
  
 2. 
  
 Hur ska de som flyttat till Sverige  
  
 komma in  
 i och  
 bli en del av  
 det svenska samhället? Denna fråga var viktigast i valrörelsen 2002 då integration – i första hand i form av att få ett jobb men också tolkad som att lära sig svenska och att bo bland svenskar – var ett viktigt diskussionstema. Den berördes också i andra valrörelser, framför allt 1998 då TV valde att konfrontera de politiska ledarna med frågan om de invandrades höga arbetslöshet. 
  
 3. 
  
 Hur ska rättvisa kunna skapas mellan invandrare och svens- kar? Hit hör frågor om diskriminering och rasism, prototyp- fall av orättvis behandling, som var uppe till diskussion i åtmin- stone någon omfattning i alla fem valrörelserna. Hit hör också diskussionen om förslag till åtgärder för att utjämna förutsätt- ningarna mellan den infödda och invandrade delen av befolk- ningen, något som också varit föremål för intresse i alla fem valrörelserna, men kanske mest i den 1988. 
  
 Det finns ytterligare en fråga som inte varit central i någon av de analyserade valrörelserna men viktig i den omgivande debatten, bland annat under rubriken  
 det mångkulturella sam- hället: 
  
 4. 
  
 Hur kan svenskar och invandrare leva tillsammans i Sve- rige? Hit hör frågor om kulturella skillnader och kultur- krockar. Sådana frågor tangerades i vissa av valrörelserna men stod aldrig högt på agendan. 
  
 Slutligen finns en fråga som kom upp framför allt i Ny Demokratis retorik och talet om kriminella flyktingar men också i valrörelsen 2002 i diskussionerna om åtgärder mot kvinnoförtryck och hedersrelaterat våld, nämligen: 
  
 5. 
  
 Hur ska invandrare hindras från att ställa till skada? 
  
 I diskussionen kring var och en av dessa frågor kan diskursiv diskriminering genereras, men de har synbarligen olika potential för detta. Fråga (3) har troligen lägst potential och fråga (5) högst. Fråga (1) är speciell såtillvida att den inte i första hand gäller existe- rande människor i landet utan potentiella personer, de som kan tänkas söka asyl i framtiden eller vilja invandra till Sverige av något 
 159 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 annat skäl. Men den har relevans för de andra frågorna, inte minst genom att inställningen till potentiella flyktingar tycks påverka in- ställningen till människor i landet. Meyer (2002) visar i en undersök- ning hur medierapportering om flyktinginvandring förefaller ha påverkat mediekonsumenternas inställning till invandrare. Detta är också helt logiskt: ett hotperspektiv framställer potentiella flyk- tingar som hotande. Varför skulle flyktingar redan boende i Sverige då inte också vara farliga? 
 Alla dessa frågor, med undantag av den första, bygger på att en bestämd kategoriindelning av människor i Sverige görs. Hur denna såg ut i det analyserade materialet beskrivs i nästa avsnitt. 
 Kategorisering 
 Indelningen i kategorierna svensk, flykting och invandrare var central i de undersökta valdiskurserna under hela fjortonårsperio- den. Flyktingar diskuterades naturligtvis mest i de valrörelser där flyktingpolitiken var uppe på diskussionsagendan. Invandrarkate- Smith omnämndes huvudsakligen med ordet invandrare men i valrörelsen 2002 märktes hos flera partier en strävan att byta ut detta ord. Uttryck som användes istället var till exempel person med utländsk bakgrund och ny svensk. 
 Bland de  
 icke-svenska 
  var invandrare och flyktingar de överlägset mest diskuterade i alla valrörelser. Det förekom endast enstaka resonemang om specifika etniska grupper bland de invand- rade (till exempel somalier). Ny Demokrati uttalade sig om musli- mer 1994, och i enstaka andra sammanhang nämndes denna grupp, men den var aldrig viktig i diskussionen. 
 I mer precisa resonemang om flyktingpolitiken gjordes tydlig skillnad mellan flyktingar och andra invandrare, liksom mellan olika kategorier av flyktingar. Men i många resonemang flöt flyk- ting- och invandrarkategorin ihop. I följande exempel förefaller inte den viktiga skiljelinjen vara mellan människor som av olika skäl sökt sig till Sverige, utan mellan svenskarna och de andra: 
 – Dom här problemen har ju skapat motsättningar också mellan svenskar och invandrare. Det är många som tycker att vi har för många invandrare och flyktingar i Sverige. Vad säger du till dom? 
 (Reporter i Till svars 10/9 1998) 
 160 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Det är också denna kategorigräns som verkar vara den centrala i diskursen: den mellan svenskar och  
 icke-svenskar. 
  I varje års valrörelse har det också förekommit flera tydliga formuleringar där det uttrycktes att invandrare inte är svenskar: 
 Inflytande över det politiska livet ska vara lika för svenskar och in- vandrare. 
 (Valhandbok, vpk, 1988) 
 – Invandrare är individer, precis som svenskar. 
 (Vasquez, c, Utfrågningen, 22/8 2002) 
 Det har dock också förekommit reaktioner mot detta, då man språkligt inkluderat invandrarna bland svenskarna. Varken den återkommande indelningen i svenskar och invandrare eller budskapet att invandrare inte är svenskar är något unikt för valrörelserna utan förekommer i den större offentliga debatten (Boréus 2006). 
 Vilka egenskaper som gör att man hamnar i kategorin invand- rare eller svensk går inte att utläsa ur detta material. Jag har givit några exempel där det framgår att det inte alltid räcker vare sig med förvärvat svenskt medborgarskap eller en uppväxt i Sverige om man är barn till invandrade personer för att man ska benämnas svensk: 
 En grupp svenska medborgare med utländsk bakgrund har tillsammans med svenska arbetskamrater aktivt arbetat i Tjeckien, Polen och i de baltiska republikerna. 
 (En offensiv mot diskrimineringen i arbetslivet. Folkpartiet liberalerna informerar, 2002) 
 I storstadsområdena har det blivit allt vanligare att gäng – ibland bestå- ende av svenska ungdomar men också gäng av ungdomar med invand- rarbakgrund – drar runt och ägnar sig åt våld, skadegörelse, snatteri, stölder och andra kriminella aktiviteter. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp 2002) 
  
 Distansering 
 Vad gäller kategoriseringen förefaller den grundläggande logiken ha varit oförändrad under fjortonårsperioden även om många sökte en ersättning för ordet invandrare på  
 2000-talet. 
  Ifråga om distanse- ring var denna möjligen lite mer utpräglad i valen 1994 och 2002 än vid de övriga valen, men det handlar inte om så många resonemang så det är svårt att veta om detta speglar någon mer substantiell dis- 
 161 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 kursiv förändring. Den mest genomgående form av distansering jag funnit är just det ständiga avskiljandet av invandrare från svens- kar med hjälp av dessa eller andra substantivuttryck (som ny och gammal svensk) och denna uppdelning, själva grunden för andra typer av distansering, tycks alltså oförändrad. 
 Många beskrivningar av skillnader mellan svenskar och in- vandrare handlade om olikheter i villkor, som att invandrare var mer arbetslösa. Det fanns dock exempel på när skillnader i kultur eller i normer och värderingar lyftes fram tydligt. 1991 gjordes detta av ett parti men i valet 1994 fanns sådana resonemang hos åtminstone fyra av partierna. Även 2002 återfanns sådana formule- ringar hos i varje fall tre partier. 
 Perspektiv på flyktingpolitiken 
 Ifråga om perspektiv på flyktingpolitiken syns tydliga skillnader mellan åren som följer kontroverser kring det jag benämnt fråga (1) ovan, om vilka som ska få bo i Sverige. I Tabell 7.2., liksom i några av de följande tabellerna, har jag specifikt urskiljt Ny Demokratis roll i sammanhanget, då ju denna studie avsett belysa partiets roll i valrörelserna. Dessutom har jag skiljt mellan den argumentation som kom till uttryck i det centrala och i det mer perifera materialet. Jag har också angivit när jag funnit argumentation mot ett per- spektiv. Sådan argumentation måste inte vara riktad mot en argu- mentation som återfinns i valmaterialet utan kan mycket väl tänkas riktad mot tendenser i en vidare offentlig sfär. 
 Tabell 7.2 Perspektiv på flyktingpolitiken i fem valrörelser 
  
 1988 
  
 1991 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 generositetspersp. 
  
 generositetspersp. 
  
 NyD: hotpersp. 
  
 rättighetspersp. 
  
 generositetspersp. 
  
 rättighetspersp. 
  
 NyD: hotpersp. 
  
 NyD: arg. mot 
  
 rättighetspersp. 
  
 ( 
 arg. mot nytto- 
  
 NyD: arg. mot 
  
 generositetspersp. 
  
 ( 
 arg. mot nytto- 
  
 persp.) 
  
 generositetspersp. 
  
 ( 
 rättighetspersp.) 
  
 persp.) 
  
 ( 
 arg. mot hot- 
  
 ( 
 rättighetspersp.) 
  
 persp.) 
  
 ( 
 arg. mot nytto- 
  
 persp.) 
  
 ( ) = perspektivet eller argumentationen kom endast till uttryck i det mer perifera materialet. Inget perspektiv i materialet angett som inte kommit till uttryck i mer än en text där text är ett  
 TV-program 
  eller en tryckt källa. Den motargumentation som anges har dock inte nödvändigtvis uttryckts mer än en gång. 
 Markeringen NyD betyder att enbart Ny Demokrati uttryckte perspektivet eller argumentationen ifråga. 
 162 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 1988 var generositetsperspektivet det som tydligast kom till ut- tryck i det centrala materialet. Det fanns en stark uppslutning kring det som kallades en generös flyktingpolitik. Denna anfördes också ofta i avståndstagandet från sådan flyktingfientlighet som förknippades med  
 Sjöbo-händelserna. 
  Rättighetsperspektivet ut- trycktes också. I materialet fanns också i enstaka sammanhang ar- gumentation mot ett  
 nytto-, 
  respektive ett hotperspektiv, uppen- barligen för att det förekom resonemang vid tiden där flykting- mottagande ställdes i relation till frågor om svensk arbetslöshet och ekonomi och där asylsökande utmålades som potentiellt hotfulla, till exempel som kriminella. 
 Slutet av 1980- och början av  
 1990-talet 
  präglades av kontrovers kring flyktingpolitiken. Dels hade sedan 1988 flera kritiserade in- skränkningar i möjligheten att få asyl införts, först det så kallade  
 Lucia-beslutet 
  av den socialdemokratiska regeringen 1989 (som dock revs upp av den borgerliga regeringen). Därefter införde den borgerliga regeringen visumtvång för asylsökande från olika krigs- härjade regioner. Dels hade Ny Demokrati fört upp på den centrala valagendan det som hittills hållits utanför: ett hotperspektiv på flyktingpolitiken och ett aktivt misstänkliggörande av flyktingarna. Detta innebar också en argumentation mot generositetsperspekti- vet. Hotperspektivet bemöttes av flera av de andra partierna med en generositetsargumentation. Men 1994 var så inte längre fallet. Visserligen kritiserades Douglas flyktingretorik av de andra partierna men i mycket allmänna ordalag som inte kunde hänföras till något bestämt perspektiv. På den centrala valagendan var Ny Demokratis argumentation i flyktingpolitiska frågor den mest sammanhållna och inriktade. 
 1998 och 2002 var flyktingpolitik inte i diskussionens fokus på samma sätt som i de två föregående valrörelserna. 1998 fann jag, i det lilla som sades, enbart rättighetsbaserade resonemang uttryckta. 2002 fanns även vissa generositetsresonemang, men bara uttryckt av ett par partier. 
 Perspektiv på diskriminering och rasism 
 Medan det alltså går att urskilja förändring över tid i de flyktingpo- litiska perspektiven har jag svårt att se någon förändring vad gäller förhållningssätt till rasism och diskriminering. I alla valrörelserna berördes det som benämndes rasism, främlingsfientlighet, fördo- 
 163 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 mar eller diskriminering. Även om de är mycket kortfattade finns sådana hänvisningar i åtminstone någon del av det centrala materi- alet alla åren. Analysen är sällan så utvecklad att det går att avgöra hur man betraktar och förklarar dessa fenomen. I flertalet valrörel- ser finns dock fördomsperspektivet mer eller mindre tydligt uttryckt i något sammanhang. Några olika typer av strukturella analyser förekommer också. Ibland talades om makt och ekonomi. 1994 fördes en typ av strukturellt resonemang in, tydligast av folk- partiet, där den av regeringen förda politiken sågs som strukturellt diskriminerande. Dessutom förekom att främlingsfientlighet och rasism betraktades som ett resultat av den ekonomiska krisen. 
 Ytterligare förklaringar som uttalades eller antyddes vid enstaka tillfällen var att en viktig orsak till främlingsfientlighet eller dis- kriminering var att så många invandrare var arbetslösa och bidragsberoende eller att de var kriminella, något som tänktes skapa aversion mot alla invandrare. Sådana förklaringar var ovan- liga men är värda att uppmärksamma som ett resonemang som åt- minstone ligger nära det som av Mayo (1993) kallats  
 blaming the victim 
 , det är deras eget fel att de utsätts. Sådana resonemang pekar också i riktning mot en legitimering av den negativa särbe- handlingen: de får skylla sig själva om de blir utsatta. 
 Det jag kallat fråga (3) ovan, den om rättvisa mellan invandrare och svenskar, har därmed varit närvarande under hela perioden men den har inte varit kontroversiell på samma sätt som flykting- politiken och det är svårt att se utkristalliserade perspektiv på dessa frågor. Jag tolkar detta som att flyktingpolitiken betraktats som en viktigare och mer problematisk fråga än rasism och diskriminering. 
 Vi och dom 
 Eftersom indelningen i svenskar och invandrare är genomgå- ende i de olika valdiskurserna och dessa i huvudsak är kontrollerade av människor som räknar sig själva till den första av dessa grupper, är det inte överraskande att det ibland förekom ett svenskt vi som i resonemangen ställdes i olika förhållanden till dem, nämli- gen flyktingar och invandrare. Nedan beskriver jag några åter- kommande sådana relationer. 
 Ifråga om flyktingar var relationen där vi är mottagare av dem vanlig: 
 164 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Så länge det finns något land i världen där demokratin sitter trångt, måste vi ha en beredskap för att ta emot flyktingar i Sverige. 
 (En generösare invandrar- och flyktingpolitik,  
 fp 1988) 
  
 Gentemot flyktingarna var vi ofta också givare av något slag: 
 så länge det finns flyktingar måste vi  
 ställa upp  
 och  
 ge  
 dem  
 en fri- stad 
  
 (Valmanifest, mp 1988) 
 Ibland uttrycktes ett omhändertagande av flyktingarna: 
 Så  
 tar  
 vi  
 hand om  
 dem som kommer hit. 
 (Flyktingar och invandrare, folder,  
 s 1988) 
  
 Subjektspositionen för det svenska vi:et gentemot flyktingarna var i uttryck av detta slag mottagare eller värdar, givare av gåvor eller omhändertagare. Flyktingarna blir i denna metaforiska rela- tion till gäster. Denna metafor uttrycktes i några fall tydligt, bland annat i: 
 På samma sätt som vi tar emot gäster i vårt hem, har vi som folk och nation ansvar för att de nya invånare som får komma in i vårt land behandlas väl. 
 (Invandrarpolitiskt valprogram 1991 – 1994,  
 c) 
  
 En värd har för det första den positiva egenskapen att vara den som bjuder och bjuder in. Som värd förväntas man vara gästfri. Men aspekten att vara husets herre (Groglopo 2000) finns där också, det vill säga den som har rätt att bestämma vilka regler som ska gälla i detta hus. Gäster kan förvänta sig gästfrihet men de måste också foga sig i hemmets regler för att vara fortsatt välkomna och de kan inte självklart vänta sig samma behandling som husets herre: 
 – Människor  som flyr från nånting, och kommer som gäster till vårt land, borde man inte nöja sig med att få 80% av socialbidraget till exempel? 
 (Evans i Om svar anhålles 30/8 1994) 
 Kopplat till detta framställdes alltså svenskarna i subjektspositio- nen av de goda gåvornas givare. Omhändertaganderelationen ut- trycktes inte så ofta, men det förekom fall som var så tydliga, främst i det tidiga materialet, att en  
 föräldra-barn 
  relation framstod som en träffande metafor. 
 I alla dessa relationer,  
 värden–gästen, 
 givaren–mottagaren 
  och  
 föräldern–barnet 
  framställs svenskarna i en moraliskt god sub- 
 165 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 jektsposition. I  
 värd-, 
  respektive föräldrapositionen framställs de dessutom som auktoriteterna. I inget av fallen framställs flyktingen som ond eller tvivelaktig. Men respekt och tacksamhet ligger nära tillhands utifrån subjektspositioner som gäst, mottagare av gåvor eller den som blir omhändertagen. Dessa är underordnade positio- ner som inte är baserade på rättigheter. 
 Denna förståelse av relationen mellan flyktingar och de som bebor ett territorium följer nästan med nödvändighet ur den natio- nalstatsdiskurs, hårt inknuten i praktiker som inte är bara språkliga, som är internationell och har präglat världen under de senaste sek- lerna. (Jag återknyter till nationalstatsdiskursens styrande kraft nedan). Men människor har flytt terror, förföljelse, krig och svält i alla tider, även före nationalstaternas etablering som global princip. För att se att värd – gäst relationen inte är naturnödvändig kan man föreställa sig flyktingar som skeppsbrutna som tar sig iland på en bebodd ö där de boende inte ser sig som ägare av territoriet utan bara som brukare av dess resurser. Flyktingarna skulle då inte vara gästerna utan de nya invånarna. De boende skulle visserligen kunna betraktas som skyldiga att hjälpa dem som befann sig i nöd, men de skulle inte vara värdar eller öns herrar. 
 Utifrån de rättighetsbaserade resonemangen som genererade skrivningar som nedanstående, blir dock subjektspositionerna annorlunda: 
 har vi  
 skyldighet att bereda fristad  
 åt den som är flykting 
 (Valhandbok, fp 1988) 
 Vår subjektsposition här är den som har en skyldighet gentemot flyktingen som är rättighetsinnehavare. Vår position i detta fall är i sig inte klandervärd men heller inte berömvärd, såsom givarens, och den flyktingens position är mycket mer kraftfull än gåvomottagarens. 
 En ofta återkommande relation var den där vi var de som till- varatog eller utnyttjade deras resurser eller de själva framställ- des som en resurs eller tillgång för oss. Ibland framställdes vi:et som en företagsledning eller entreprenör: 
 Enligt vår mening ska vi inte  
 importera arbetskraft  
 till Sverige. Vi bör istället bättre  
 ta vara på de resurser  
 som redan finns bland invandrare och flyktingar. 
 (Invandrarpolitiskt valprogram  
 1988–1991, 
 c) 
  
 I en annan variant på detta tema intog vi en mer obestämd sub- jektsposition, kanske som en företagare eller kanske bara som 
 166 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 någon som hushållar och räknar sina resurser, såsom till exempel ett familjeöverhuvud kan göra: 
 Det gäller att gå vidare och  
 ge  
 de nya invånarna i Sverige  
 möjlighet att använda sin företagsamhet, sina kunskaper och sin energi till arbete i Sverige 
 . De  
 är en resurs  
 som vi  
 inte har råd att förslösa 
 . 
 (Invandrarpolitiskt program,  
 c 1994) 
  
 Att vara en resurs eller en tillgång är att vara något bra. Men att befinna sig i positionen som den som kan tillvarata eller utnyttja resursen är bättre och indikerar definitivt mer makt. En relation som ligger nära denna är innehavarens och det innehavdas: 
 – 25 000 fungerar relativt bra, för att vi  
 har haft det  
 förut, blandat alltså. /där 25 000 syftar på invandrare/. 
 och 
 – Vi  
 hade  
 65 000 invandrare i Sverige 1989 
 (Daniels i Partiledarutfrågningen 16/8 1991) 
 Alla ovanstående relationer är maktojämlika. Men det förekom också uttryck för jämlika relationer. En vanlig relation var att svenskar och invandrare relaterades till samma politiska/sam- hälleliga system: 
 Ska vi lyckas utveckla samhället krävs  
 en politik som stimulerar mång- fald och valfrihet både för  
 svenskar och invandrare. 
 (Liberal invandrarpolitik 2000,  
 fp 1994) 
  
 Svenskar och invandrare som samverkande grupper återkom också: 
 Man borde inventera förekomsten av sådana udda yrken bland invandrare och  
 skapa en möjlighet för samverkan mellan  
 svenskar och invandrare som är intresserade av att utveckla hantverkstraditionerna inom ett visst område. 
 (Minoritets- och flyktingpolitiskt program,  
 kds 1991) 
  
 Ibland var svenskar och invandrare mötande parter: 
 Också för många bofasta svenskar kan mötet med invandrarna vara något som på ett vagt, nästan omedvetet sätt hotar tryggheten. 
 (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram,  
 kds 1994) 
  
 Ovanstående redogörelse visar att man kan dela in de olika rela- tionstyperna i jämlika och ojämlika. Bland de ojämlika var på det hela taget det svenska vi:et placerat i den överordnade positionen. 
 167 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 Bland de i materialet återkommande relationerna har jag endast funnit ett undantag från detta, den ovan refererade där flyktingen framställdes som rättighetsinnehavare gentemot oss. 
 Sammanställningen hittills har gällt sådana drag i diskurserna som jag anser av relevans för uppkomsten av diskursiv diskrimine- ring men som inte måste vara i sig diskriminerande. Några av dem har dock starka och nära kopplingar till diskursiv diskriminering. Jag återkommer till detta längre fram. Närmast följer en samman- ställning av vad jag funnit i materialet av diskriminering i enlighet med den typologi som presenteras i första kapitlet. 
 Diskursiv diskriminering i fem valrörelser 
 Exkludering 
 I Tabell 7.3. skiljs mellan mer och mindre centrala roller som kan innehas på de centrala debattarenor det är fråga om, TVs partile- darutfrågningar och partidebatter och DN Debatt. 
 Tabell 7.3 Exkludering i fem valrörelser 
  
 Form av 
  
 1988 
  
 1991 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 exkludering 
  
 Exkludering 
  
 Andel invandrarkate- 
  
 0 av 11 
  
 0 av 14 
  
 0 av 17 
  
 0 av 10 
  
 0 av 9 
  
 från centrala 
  
 goriserade personer bland 
  
 roller på 
  
 partiledare o.d. och studio- 
  
 centrala arenor 
  
 reportrar 
  
 Andel artiklar på DN Debatt 
  
 0 av 1 
  
 0 av 5 
  
 0 av 0 
  
 3 av 3 
  
 1 av 8 
  
 om relevanta frågor med 
  
 minst en invandrarkate- 
  
 goriserad partiföreträdare 
  
 som författare 
  
 Exkludering 
  
 Andel invandrar- 
  
 _ 
  
 7–9% 
  
 9% 
  
 0–3% 
  
 18% 
  
 från mindre 
  
 kategoriserade personer 
  
 (2 el 3 av 
  
 (4 av 45) 
  
 (0 el 1 av 
  
 (3 av 17) 
  
 centrala roller 
  
 bland dem som ställde 
  
 28 el 29) 
  
 37) 
  
 på centrala 
  
 frågor till partiledarna m.m. 
  
 arenor 
  
 I de mest centrala debattpositionerna i valrörelsen, de viktigaste partiföreträdarnas och de reportrars som stod för en viktig del av TV- materialet, fanns ingen invandrarkategoriserad person något av åren. På DN Debatt kom några sådana personer in med artiklar om frågor som på olika sätt berörde denna rapports teman.  
 TV-programmen 
  och artiklarna är inte så många men det är sannolikt att denna del av 
 168 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 materialet ändå speglar situationen rätt väl: invandrade personer är kraftigt underrepresenterade i de positioner varifrån den politiska debatten starkast påverkas. De är bland annat underrepresenterade bland reportrar och debattredaktörer i de stora medierna och som ledare för de politiska partierna. Däremot finns ett antal sådana personer lite längre ner i hierarkierna som gör sig mer eller mindre regelbundet hörda på centrala arenor som DN Debatt. 
 Invandrarkategoriserade personer ges också utrymme som inter- vjuade och liknande i massmedierna, det vill säga att de får ge sin syn på olika frågor och problem men sällan vara de som formulerar dessa. I valrörelserna återfanns de sålunda bland av TV utvalda väl- jare som ställde frågor till partiledarna. 
 Ett sätt att analysera osynliggörande i valrörelserna är att studera valaffischer eller annat bildmaterial. Har partierna valt att lyfta fram invandrarkategoriserade personer som illustrationer till valbudska- pen? Den studie som gjorts för denna rapport lider av vissa reliabi- litetsproblem. Dels har arkivet varit ofullständigt ifråga om affi- scherna. Dels har bedömningen varit osäker ifråga om ifall ett antal av personerna på affischerna skulle tendera att kategoriseras som invandrare, det vill säga i detta fall genom sitt utseende. Men slut- satsen kan dras att partierna åtminstone inte gått in för att synlig- göra invandrarkategoriserade personer. Med en liberal tolkning av vilka som skulle sorteras som invandrare är det högst 10% av de affischer som på detta sätt avbildar människor (och inte avbildar dem som existerande företrädare för sitt parti) under perioden  
 1988–1998 
  som är invandrarkategoriserade. Flera av dessa affischer visar mer än en person. Högst 7% av dessa illustrationspersoner bör ha sorterats som invandrare av flertalet betraktare. Det har inte gått att få fram alla partiernas centrala affischer, det vill säga de som använts över hela landet, för alla åren, men det förefaller som om de invandrarkategoriserade är ännu mer sällsynta på sådana Austin under perioden. Det är mycket ovanligt att en ensam sådan person pryder en affisch – finns de är det nästan alltid i en grupp människor. Jag har inte funnit någon central valaffisch med en enstaka invandrarkategoriserad person i valmaterialet  
 1988–1998 
  (även om arkivsituationen gör att jag inte kan utesluta att någon sådan existerat). Mörkhyade personer är också mycket ovanliga på svenska valaffischer. 
 Att invandrarkategoriserade personer är så fåtaliga som partire- presentanter på affischerna kan avspegla dels en verklighet där mycket få partikandidater är sådana personer, dels ett osynliggö- 
 169 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 rande bestående i att existerande sådana kandidater inte är de som partierna väljer att lyfta fram i sin valrörelse. I varje fall är dessa personer färre än 5% av de avbildade partiföreträdarna under valen  
 1988–1998. 
  Jag har inte tagit fram data för att kontrollera om detta avspeglar situationen i partierna eller om det är fråga om ett osyn- liggörande av vissa av partiernas företrädare. 
 Det går inte att peka på någon tydlig skillnad vad gäller exklude- ring av olika slag mellan åren. När det gäller nedvärdering syns där- emot skillnad mellan valrörelserna. 
 Nedvärdering 
 Tabell 7.4. sammanfattar de olika uttryck för en nedvärderande syn jag funnit i materialet. 
 Tabell 7.4. Nedvärdering i fem valrörelser 
  
 Form av nedv. 
  
 1988 
  
 1991 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 Explicita 
  
 NyD: nedsättande  
 åsikten att in- 
  
 nedsätt. generalise- 
  
 påståenden* 
  
 generaliseringar 
  
 om 
  
 vandrare/flyktingar 
  
 ringar om invandrare: 
  
 flyktingar, 
  
 invandrare 
  
 är för många refe- 
  
 bristfälliga 
  
 språkkun- 
  
 och 
  
 muslimer: 
  
 bi- 
  
 reras flera gånger 
  
 skaper, socialbidrags- 
  
 dragsfuskar, 
  
 hemsk 
  
 beroende, 
  
 överrepre- 
  
 kvinnosyn, 
  
 står 
  
 för 
  
 senterade i 
  
 kriminal- 
  
 mesta 
  
 våldet 
  
 mot 
  
 statistik, 
  
 kvinnoför- 
  
 kvinnor och barn 
  
 tryckande 
  
 Associa-tioner 
  
 NyD: 
  
 flyktingar/ 
  
 NyD: 
  
 flyktingar/ 
  
 invandrare 
  
 ass- 
  
 invandrare 
  
 associeras 
  
 invandrare 
  
 asso- 
  
 ocieras med 
  
 social- 
  
 med 
  
 problem, 
  
 krimi- 
  
 cieras 
  
 med 
  
 höga 
  
 bidragsberoende, 
  
 nalitet, höga 
  
 kostna- 
  
 kostnader, 
  
 fattig- 
  
 lagbrott, förtryck av 
  
 der och hiv 
  
 dom för pensionä- 
  
 kvinnor och barn 
  
 ( 
 enstaka associ- 
  
 rer, 
  
 kriminalitet, 
  
 ationer av andra par- 
  
 oönskad 
  
 islamise- 
  
 tier mellan invandrare 
  
 ring och aids 
  
 och förtryck av kvinnor 
  
 ( 
  
 associationer 
  
 av 
  
 och barn) 
  
 andra partier 
  
 mel- 
  
 lan 
  
 invandrare 
  
 och 
  
 förtryck 
  
 av kvinnor 
  
 och barn samt kri- 
  
 minalitet) 
  
 Metaforer 
  
 ( 
 flyktingar som 
  
 ( 
  
 flyktingar 
  
 som 
  
 flyktingar 
  
 som 
  
 flyktingar som 
  
 flyktingar 
  
 som 
  
 hotande vatten- 
  
 hotande 
  
 vatten- 
  
 hotande 
  
 vatten- 
  
 hotande 
  
 vatten- 
  
 hotande 
  
 vatten- 
  
 massor) 
  
 massor) 
  
 massor 
  
 massor 
  
 massor 
  
 ( 
  
 NyD: 
  
 flyktingar 
  
 som lämmeltåg) 
  
 ( ) = förekom enbart i det perifera materialet 
 * endast påståenden där det negativa tillskrivits invandrarna eller flyktingarna snarare än deras sociala situation har tagits med, exempelvis inte arbetslöshet så länge den hänförts till en misslyckad politik. 
 Markeringen NyD betyder att enbart Ny Demokrati uttryckte perspektivet eller argumentationen ifråga. 
 170 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Med explicita påstående syftar jag på sådana som uttryckte tydliga generaliseringar om invandrare eller flyktingar som gick ut på att dessa var eller betedde sig på negativt värderade sätt, till exempel: 
 – det mesta våldet mot barn och kvinnor det är faktiskt invandrade, främst muslimer, för dom har en kvinnosyn som inte är av denna värl- den. 
 (Ny  
 Demokrati-medlem 
  i Om svar anhålles 30/8 1994) 
 Ett sådant uttalande är nedvärderande i sig genom den ogrundade generaliseringen (att muslimer eller invandrade skulle stå för det mesta våldet mot kvinnor och barn i Sverige och värderingen om muslimers kvinnosyn som tycks gälla alla muslimer) men de flesta andra negativa generaliseringar i materialet är inte så grova. Jag har heller inte gått in för att sortera ut i sig diskriminerande påståen- den, även om ovanstående förmodligen inte är det enda som finns i materialet. Istället har jag letat efter tillfällen då sådana påståenden bildar mönster. När ett sådant mönster uppträder utan att påståen- dena balanseras av positiva och neutrala generaliseringar är diskur- sen diskriminerande genom det ensidiga förknippandet av en grupp människor med det som är negativt värderat. Genom sådan upp- repning skapas associationer mellan en grupp och det som är nega- tivt värderat. Men associationer kan också skapas genom otydliga kopplingar som nedanstående: 
 Vi vill ge människorna förutsättningar att själva lösa problemen i sin vardag, att själva skapa det samhälle de vill leva i. Ett sätt är att ge invånarna i en stadsdel resurser, som de gemensamt ska använda för att utveckla sitt lokalsamhälle. Detta ska naturligtvis ske inom ramarna för den svenska lagstiftningen. 
 (Från första dagen,  
 c 2002) 
  
 Även metaforiskt språk har analyserats. Ur nedvärderingssynpunkt är metaforen om flyktingar som vattenmassor – till exempel vågor eller strömmar – problematisk då den begripliggör flyktingarna som något hotfullt och svårkontrollerbart som kan bryta in över landet. Detta slags metafor formuleras från den plats där flykting- arna söker skydd och utifrån deras position som redan befinner sig på platsen. Om man istället intog flyktingens position kunde man tänka sig andra metaforer där flyktingarna är de som hotas och tvingas bort istället för de som väller in mot oss. Man ska dock inte övertolka metaforanvändningens betydelse. Flyktingar som vattenmassor är en sedan länge fast etablerad typ av metafor och inte bara i svenska diskurser. Flowerdew et al. (2002:  
 330-1) 
  visar 
 171 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 till exempel hur immigranter till Hong Kong från det kinesiska fastlandet omtalades med metaforer som  
 influx  
 och  
 flood  
 på engelska. Flyktingar som vattenmassor är förmodligen en relativt stelnad metafor, det vill säga en som inte längre uppfattas metafo- riskt så länge vi inte reflekterar över den bild som erbjuds, och påverkar troligen inte (längre) speciellt starkt vårt sätt att tänka. 
 Vad gäller nedvärdering finns alltså skillnad mellan valrörelserna. Direkt nedsättande generaliseringar om invandrare/flyktingar, som den ovan citerade, kom in med Ny Demokrati. I valrörelsen 1991 förekom också att flyktingar eller invandrare associerades med obehagliga fenomen utan att det tydligt utsades. Detta fort- satte 1994 i än högre grad, men det var fortfarande i huvudsak Ny Demokrati som stod för detta inslag i valrörelsen. 2002 skiljde sig på ett negativt sätt från de tidigare valrörelserna genom att såväl nedsättande generaliseringar som associationer uttrycktes eller åstadkoms av flera partier och dessutom var etablerade i det cen- trala valmaterialet, det som nådde ut till många väljare. 
 Objektifiering 
 För att ett resonemang ska räknas som objektifierande krävs att människor på något sätt omtalas som om de vore ting, till exempel genom att beskrivas som endast verktyg för en annan grupps syf- ten. För att detta ska vara diskriminerande krävs ytterligare något: för det första ska det föreligga någon form av asymmetri så att en grupp objektifierar en annan i väsentligt högre grad än tvärtom. För det andra måste objektifieringen också verkligen vara en form av negativ särbehandling, till exempel på så sätt att det som föreslås är  
 icke-språklig 
  negativ särbehandling. 
 Jag har noterat ett antal diskursiva inslag med objektifierande tendens. Dels fanns ett återkommande resonemang om att invandrare och flyktingar var till nytta för Sverige och tillförde något. Dels har jag, i avsnitten om vi och dom, också givit ett flertal exempel på formuleringar som handlar om att vi ska dra nytta av, utnyttja, ta till vara etcetera invandrare eller deras arbetskraft, att vi bör betrakta dem som en resurs och så vidare. Uttryck som pekar mot ett nyttoperspektiv på flyktingpolitiken, det vill säga som hävdar att svenskt nyttotänkande ska vara avgö- rande för hur många flyktingar som ska tas emot, fann jag dock bara ett i materialet och i det fallet motsagt i samma skrift. Det 
 172 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 fanns däremot flera exempel på att man i valmaterialet argumente- rade  
 emot  
 ett nyttoperspektiv på flyktingpolitiken. I valrörelsen 2002 förekom objektifierande resonemang om potentiella arbets- kraftsinvandrare. 
 Sett i stort har diskussionen kring invandrare och flyktingar inte varit objektifierande på ett diskriminerande sätt i valrörelsedis- kurserna. Visserligen finns en asymmetrisk maktrelation: i nyttore- sonemangen är det ett svenskt vi som talar om nyttan av dem och det de kan bidra med. Det är inte invandrarna och flyk- tingarna som resonerar kring svenskarna i termer av nytta eller tillvaratagande av resurser. Men, om man undantar den diskussion som fördes om potentiella arbetskraftsinvandrare i valrörelsen 2002, var det som argumenterades för inte förslag till negativ sär- behandling. Tvärtom har jag uppfattat de många nyttoresone- mangen som riktade mot andra sammanhang där invandrares och flyktingars nyttighet ifrågasattes. Vad man ville säga var att invandrare och flyktingar visst var till nytta, antingen för svensk ekonomi eller genom att på andra sätt tillföra Sverige vissa värden. Resonemangen kan till och med vara tänkta att stävja förslag till negativ särbehandling eller krav på invandringsstopp. 
 Men, förutom att dessa nyttighetsresonemang pekar ut existen- sen av sådana negativa drag i debatten, alltså att gruppens nyttighet var ifrågasatt, förutsätts i resonemangen att ett sådant ifrågasät- tande är legitimt. Skillnaden märks här när man ser till de gånger något av partierna argumenterade mot ett nyttoperspektiv på  
 flyk- ting 
 politiken: 
 Flyktingfrågan får aldrig göras till en arbetsmarknadsfråga. Vi ska inte ta emot flyktingar bara när vi behöver dem som arbetskraft. Flykting- frågan är inte en fråga om välgörenhet utan en fråga om arbetarklas- sens klassiska internationella solidaritet. 
 (Valhandbok, vpk 1988) 
 Vad som sades här var att det inte är legitimt att anpassa flykting- politiken efter ett tänkt nationellt behov. Det är inte legitimt att väga in den ekonomiska nyttan för en grupp människor (de som bor i Sverige) av en annan (sådana som är i akut behov av skydd) när man bestämmer om den senare ska få det skydd de begär. Men när det gäller boende i Sverige som redan invandrat ifrågasattes inte själva utgångspunkten för nyttoresonemangen. Vad man ville säga var att de som ifrågasatte de invandrades nyttighet hade fel efter- 
 173 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 som de visst var en resurs, men inte att utgångspunkten för detta slags övervägande var illegitim. 
 Sådana resonemang om invandrare eller flyktingar har genom åren inte heller varit begränsade till svenska valrörelser. I följande citat är försvaret av inflyttades nyttighet utvecklat i detalj på ett sätt det inte är i det analyserade valmaterialet. Observera att sista meningen pekar i samma riktning som citatet ovan, det vill säga att utgångspunkten för den ekonomiska beräkningen inte är relevant när det gäller skyddsbehövande flyktingar: 
 Arbetskraftsinvandringen har haft positiva effekter för svensk sam- hällsekonomi, liksom också för en rad industrier och företag som rekryterat utländsk arbetskraft och för många invandrare som kunnat skaffa sig en högre levnadsstandard i Sverige. Vinsterna för samhället var störst så länge en stor del av invandrarna var i aktiv ålder och i för- värvsarbete. Invandrarna betalade då mer i skatt än vad de fick tillbaka genom olika slag av transfereringar. Lönsamheten har minskat under  
 1980-talet 
  med flyktinginvandringen, som skett under en tid då invandrare haft svårt att snabbt komma in på arbetsmarknaden och då andelen förvärvsaktiva har sjunkit. Flyktingar får stanna i Sverige där- för att de behöver skydd, inte för att de är lönsamma. 
  
 (Nationalencyklopedin,  
 1992, uppslagsordet invandring) 
 Innebörden av att invandrare på detta sätt diskuteras som en nationell resurs bör utforskas bättre. Den invandrade delen av befolkningen är inte den enda som i offentlig debatt diskuteras som en resurs för andra. I jämställdhetsresonemang framställs kvinnor ofta som en specifik resurs i arbetslivet i kraft av att tillföra arbets- platserna vissa erfarenheter eller egenskaper. 
 1  
 Ett alternativ till detta sätt att argumentera för en grupps nyttighet i relation till andra grupper (det föreställda svenska vi:et i det ena fallet, de människor som utgör arbetslivet i det andra) är en diskurs där rät- tigheter och diskriminering är de centrala begreppen. I vissa sam- manhang är dessa begrepp verkligen de centrala. När personer sor- teras bort ur krogköer på grund av sin hudfärg talas om diskrimine- ring och rätten till tillträde till publika lokaler. I detta sammanhang framförs inte argumentet att mörkhyade män är en tillgång för övrig krogpublik eller för restaurangernas ägare. En skillnad mellan dessa olika sammanhang kan vara att kvinnors deltagande på vissa positioner i arbetslivet eller invandrares fullskaliga deltagande i 
  
 1  
 Tack till Peterson för synpunkter på mitt resonemang om att diskutera invandrare som resurs. 
 174 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 den föreställda svenska gemenskapen just inte betraktas som rät- tigheter. 
 De tendenser jag beskrivit ovan är därmed viktiga för att de indi- kerar just att invandrarna inte åtnjuter statusen av att vara själv- klart inkluderade i den föreställda svenska gemenskapen. Tenden- serna är även problematiska för att de öppnar för frågan: vad ska vi föreslå den dag alla beräkningarna, både de ekonomiska och de andra, får oss att dra slutsatsen att de inte är en resurs? Här finns med andra ord en uppenbar risk för diskursiva kopplingar till förslag som pekar mot negativ särbehandling. 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 I tabell 7.5. nedan har inte förslag rörande det jag ovan kallat den övergripande frågan (1), om vilka som ska få leva i Sverige och på vilka villkor, medtagits, inte heller förslag som handlade om avskaffandet av bosättningsbidraget till flyktingar eller sådant som rörde villkoren för asylsökande. Här har jag koncentrerat mig på förslag som handlade om personer som redan var (eller skulle komma att bli) permanent- eller i varje fall långtidsboende i landet. Frågorna är dock inte oavhängiga och jag återkommer till förslag och förändringar i flyktingpolitiken i slutet av avsnittet. 
 Tabell 7.5 Förslag som pekar mot negativ särbehandling i fem valrörelser 
  
 1988 
  
 1991 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 NyD: hemspråkets 
  
 NyD: hemspråkets 
  
 utvisning av 
  
 utl.  
 svårare bli sv. med- 
  
 avskaffande 
  
 avskaffande 
  
 brottslingar 
  
 borgare 
  
 utvisning av utl. 
  
 NyD: endast del 
  
 av 
  
 inget 
  
 soc.bidrag i 
  
 brottslingar 
  
 soc.bidraget 
  
 till flyk- 
  
 början 
  
 för invandrad 
  
 tingar som 
  
 inte 
  
 är 
  
 arb.kraft 
  
 medborgare 
  
 erhållet 
  
 svenskt 
  
 utvisning 
  
 av 
  
 utl. 
  
 medborgarskap 
  
 kan 
  
 brottslingar 
  
 återtas 
  
 under 
  
 vissa 
  
 svårare bli sv. med- 
  
 omständigheter 
  
 borgare 
  
 Markeringen NyD betyder att enbart Ny Demokrati uttryckte perspektivet eller argumentationen ifråga. 
 Som jag påpekade i första kapitlet är frågan om vad som är negativ särbehandling sammantvinnad med frågan om hur kategorigränser dras. Att alla grupper ska behandlas exakt lika är det ingen som kräver. Oenigheten gäller i allmänhet vilka kategoriindelningar som 
 175 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 legitimt tillåter olika behandling och vilka som inte gör det. Det finns till exempel en bred enighet om att kategoriindelning efter ålder är relevant för tillerkännandet av vissa rättigheter. Omyndiga får inte rösta och är inte valbara till politiska församlingar, myndiga får rösta och är valbara och denna kategoriindelning är baserad på ålder. Det finns däremot en åtminstone officiell överenskommelse i Sverige om att hudfärg  
 inte  
 är en relevant kategoriindelning för i stort sett någon skillnad i behandling. Därför är enigheten också stor om att ifall det verkligen är så att en person vägras en anställ- ning eller tillträde till en restaurang enbart på grund av sin hudfärg så är det fråga om diskriminering. 
 När det gäller medborgarskap tycks det råda relativ konsensus om att det är legitimt att särbehandla permanentboende i Sverige som inte är svenska medborgare negativt på vissa sätt. Det ses exempelvis som legitimt att utvisa dem som dömts för allvarligare brott och inte så många upprörs över att  
 icke-medborgare 
  inte är valbara till Sveriges riksdag. Om man istället ifrågasätter sådan sär- behandling hävdar man att  
 medborgare/icke-medborgare 
  inte är en relevant kategoriindelning för den olika behandlingen. Istället utgår man i resonemanget från någon överordnad kategori, till exempel permanentboende i Sverige, och hävdar att åtminstone på dessa punkter bör alla permanentboende (vuxna) behandlas lika. 
 På motsvarande sätt går det alltid att urskilja underkategorier när man föreslår olika behandling. Enligt det förslag om att medbor- garskap kan återkallas som är uppe till diskussion när detta skrivs 2006, men som alltså förebådades åtminstone så tidigt som 1997 i moderaternas program  
 Land för hoppfulla 
 , är det relevant att urskilja en undergrupp bland svenska medborgare som det skulle vara legitimt att särbehandla på detta sätt, nämligen de som inte fötts till medborgarskapet och på vissa sätt inte varit uppriktiga om sitt förflutna vid ansökningstillfället. 
 Detta visar att frågan om vilka kategoriindelningar som görs och bör spela roll är helt grundläggande för frågan om förslag till nega- tiv särbehandling. Därför måste man i analysen vara uppmärksam på om nya indelningsgrunder plötsligt ges vikt. Det kan vara lämp- ligt att indela förslag på följande sätt: 
  
 1. 
  
 Förslag om att skillnader ska införas eller förstärkas mellan grupper, vilka är till den ena gruppens nackdel. Sådana förslag kan bygga både på en kategoriindelning som redan förekommer i diskursen, som då ytterligare skillnader i rättigheter mellan 
  
 176 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 medborgare och  
 icke-medborgare 
  föreslås. De kan också bygga på att nya kategorigränser dras, som när olika rättigheter före- slås gälla för svenska medborgare som blivit det på olika sätt. 
  
 2. 
  
 Förslag som på olika sätt stänger möjligheterna att kunna till- höra en gynnad grupp. 
  
 Båda dessa typer av förslag kan leda till (ökade) skillnader i lev- nadsvillkor mellan boende i ett land. Jag ska diskutera förslagen i Tabell 7.5. utifrån dessa aspekter och sätta in dem i ett vidare sam- manhang. 
 Frågan om hemspråk/modersmål kan relateras till minoritetssprå- kens status över huvud taget i ett samhälle. Förslag i dessa frågor kan sträcka sig från aktiv repression av minoritetsspråk till ett aktivt stöd av dem. Rätten till hemspråk/modersmål har betraktats som ett stöd av minoritetsspråk i Sverige. Att inte (längre) erbjuda utbildning i minoritetsspråken, ett förslag av typ 1), kan betraktas som negativ särbehandling av dem som inte har majoritetsspråket som modersmål. Man hävdar i så fall att det inte är legitimt att indela människor efter om deras modersmål råkar vara majoritetsspråket eller inte när fördel- ningen av undervisningsmöjligheter sker. 
 Utvisning av utländska brottslingar är också av typ 1), något man gör med brottsdömda utan svenskt medborgarskap men inte med svenska medborgare. Detsamma gäller de övriga förslag som handlar om sämre sociala förmåner för, i Ny Demokratis förslag, flyktingar i Sverige som inte var svenska medborgare och för de andra partierna 2002, personer i Sverige som kommit för att arbeta men inte bott längre än en viss bestämd tid i landet. 
 Det förekom alltså också ett förslag av moderaterna 2002 om att personer som hade dubbelt medborgarskap, samt hade erhållit det svenska medborgarskapet med hjälp av falska uppgifter och dess- utom begått grova brott, skulle kunna fråntas sitt svenska medbor- garskap, alltså ett förslag till att en ny kategoriindelning inom gruppen medborgare skulle få spela roll. 
 Förslaget att på olika sätt försvåra möjligheten att bli svenskt medborgarskap genom att öka kraven för att erhålla det är förstås av typ 2). 
 Förslag som pekar mot negativ särbehandling är bland det vikti- gaste att analysera när det gäller diskursiv diskriminering. I analy- sen behöver man vara uppmärksam på förändringar som har med kategoriindelning att göra. 
 177 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 Om 
 fler kategoriseringsgrunder än tidigare kommer att betraktas som legitima för negativ särbehandling; 
 det görs allt svårare att bli kategoriserad som någon som har rätt till positiv särbehandling (som att få bo kvar i landet även efter en brottsdom); 
 skillnaden i behandling mellan personer ur olika urskiljda grup- per ökar och innebär att vissa gruppers medlemmar behandlas sämre, 
 då pågår en utveckling mot ett samhälle där diskrimineringen ökar. 
 Ur valmaterialet kan möjligen en sådan trend utläsas. Som vad gäller flera andra aspekter syns en kärvare inställning gentemot  
 icke-svenskar 
  efter 1988. Det gjordes svårare att kvalificera sig som asylsökande och som en person som erhöll asyl och därmed fick rätt att permanentbo i landet. Även om man erhöll tillfälligt uppehållstillstånd gjordes det svårare att få permanent sådant. För personer med permanent uppehållstillstånd föreslogs det bli svårare att erhålla svenskt medborgarskap. För invandrare som erhållit svenskt medborgarskap föreslogs gälla regler som öppnade för att man inte med säkerhet skulle kunna behålla denna status. För framtida arbetskraftsinvandrare föreslogs vissa inskränkningar i sociala förmåner gälla i jämförelse med permanentboende. Man skulle kunna säga att ett drag i diskursen var att föreslå sådant som gör det svårare att nå fram till en gynnad svensk kärna och stanna där. Till detta ska läggas de tendenser till  
 blaming the victim  
 jag pekat på som kan bli till ett inslag i en normalisering av diskrimine- ring. 
 Diskursiva utgångspunkter 
 Ovan har jag redogjort för både förändring och konstans mellan valrörelserna vad gäller de undersökta aspekterna. Det finns också vissa utgångspunkter för diskussionen som ännu inte diskuterats men som förefaller oförändrade över tid. De har på flera sätt varit diskursivt styrande i valrörelserna. 
 178 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Det nationella territoriet och den föreställda nationella gemenskapen 
 Världens indelning i nationer präglar förutsättningarna för den som flyttar från en del av världen till en annan på det rent praktiska sät- tet att företrädare för den andra nationen bestämmer om man har rätt att bosätta sig där eller inte och att det finns olika procedurer med visum, ansökningar om uppehållstillstånd eller asyl och så vidare som måste följas. Denna territoriella aspekt av det nationella, det vill säga regleringen av vem som får besöka eller bo på vilket nationellt territorium, har mycket viktiga konsekvenser för många människor, inte minst flyktingar. Den präglar också i högsta grad diskussionen om invandring och invandrare, flyktingskap och flyk- tingar. Den är en utgångspunkt för åtminstone generositets- och rättighetsperspektiven på flyktingpolitiken. Om inte det globala systemet av nationer tillät att bosättningen på bestämda platser kontrollerades av specifika myndigheter, skulle det inte gå att vara mer eller mindre generös ifråga om att tillåta sådan bosättning. Det skulle inte heller gå att åberopa vissa rättigheter som exempel- vis asylsökande gentemot dessa myndigheter. 
 Men en annan aspekt av det nationella spelar också stor roll för diskursen, det som Rogers (1991) kallar  
 imagined communi- ties,  
 föreställningen om en gemenskap som går utöver den med dem vi faktiskt känner och omfattar idéer om att vi som delar nationalitet hör ihop och har gemensamma intressen. Föreställ- ningen kan även utsträckas till tidigare generationer, till människor vi inte bara inte har träffat, utan som faktiskt inte längre existerar. Den kan också utsträckas till ännu ofödda. Eftersom den är före- ställd kan den också exkludera nu levande människor som perma- nentbor på ett lands territorium, inklusive sådana vi faktiskt kän- ner, och även medborgare i ett land. Den föreställda gemenskapen leder också till föreställningen om att de som delar den har gemen- samma intressen. En sådan föreställd gemenskap måste till för att man ska förstå nyttighetsperspektivet på flyktingpolitik. 
 Ny Demokrati hade en bildekal med texten: VI ARBETAR FÖR SVENSKARNA. DET UPPRÖR MÅNGA. 
 Här finns en lek med betydelsen av ordet svenskarna. Det som faktiskt upprörde många ifråga om Ny Demokratis retorik och för- slag var fientligheten gentemot flyktingar och invandrare och att man uppfattade att de ville sätta infödda framför invandrade. Om med svenskarna i dekaltexten avsågs de infödda men exklude- 
 179 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 rande de invandrade är det därför en korrekt beskrivning att detta upprörde många. Denna betydelse bygger på föreställningen om  
 the imagined community 
 . Men dekalens retoriska knorr ligger i att det i nästan alla läger i svensk politik också uppfattas som fullständigt legitimt att säga att man arbetar för svenskarna om svenskar avgränsas från dem som bebor andra nationella territorier och inte från vissa som bor i Sverige. I  
 den  
 bemärkelsen av svenskarna skulle inget parti i en valrörelse kritisera ett annat för att arbeta för svenskarna. 
 En ständigt aktuell fråga för forskningen om diskriminering av etniska minoriteter är vilka som inkluderas i den nationella före- ställda gemenskapen och vilka egenskaper som anses utmärka dem som tillhör den. Dessa frågor kräver andra typer av analyser än de jag arbetat med här. Existensen av en föreställd nationell gemen- skap visar sig dock tydligt i materialet, till exempel i alla de formu- leringar där svenskar och invandrare relateras till varandra och ses som olika grupper. Ett flertal, men långt ifrån alla, av dessa formuleringar i materialet har citerats i rapporten. Enligt enstaka formuleringar räcker varken svenskt medborgarskap eller uppväxt för att inkluderas i den föreställda svenska gemenskapen. 
 Det existerar en mängd föreställningar om vad svenskhet innebär som sällan explicitgörs. Ett exempel på när de, på ett lite skämtsamt sätt, faktiskt uttalats i det offentliga var en artikel i  
 Dagens Nyheter  
 som uppmärksammade att den svenska nationaldagen blivit till helgdag. Där uttalade sig olika kända personer om vad det innebar att vara svensk för dem. Egenskaper som nämndes var att ha libe- rala och toleranta värderingar med respekt för den enskilda, att vara lite lagom, samt att vara ärlig, lugn och tillbakadragen (National- dag och helg – vad ska vi göra då?, DN 5/6 2005). Förmodligen ställs invandrare inte sällan i relief mot en sådan föreställd svenskhet. När till exempel den mördade Fadime Sahindal kallades den unga kurdiska kvinnan Fadime ( 
 En ny integrationspolitik,  
 fp 2002) var ett troligt underliggande motiv till att hon, trots uppväxt i Sverige, prickfri svenska och så vidare inte fick vara svensk att föreställningen om det svenska omöjligen kan rymma ett sådant mord: kurdiska kvinnor kan bli hedersmördade av sina familjer, men inte svenska. Vissa forskare hävdar att föreställningar om svenskhet som något specifikt, liksom betydelsen av sådana före- ställningar, har blivit viktigare i den svenska etniska maktstruktu- ren sedan  
 1990-talet 
  (Mattsson 2005). 
 180 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Frågorna om vad integration ska innebära och föreställningar om utanförskap är nära relaterade till den nationella föreställda gemen- skapen. 
 Utanför och innanför 
 Att nationer metaforiskt kan betraktas som behållare eller avgrän- sade rum talar uttryck som invandrare för. Metaforen (eller möj- ligen metonymen) att vandra in, det vill säga att genomföra en fysisk förflyttning från utanför till innanför, står här inte bara för att passera en gräns utan för att flytta till ett nytt land och inta en speciell social status. Man kan också försvinna ut ur behållaren, till exempel genom att man  
 ut 
 visas eller  
 ut 
 vandrar. Detta  
 inne/ute-tän- 
  kande är kopplat till nationalstatssystemet. Men det finns andra sätt att vara inne och ute än de som har att göra med nationalsta- ternas gränser. Att genom invandring komma in i landet är bara ett första steg inåt. En återkommande metafor i materialet var den om innanför och utanför även för dem som bor i Sverige som i följande exempel från 2002: 
 – 100 000 och fler invandrare har fastnat i utanförskap  när vi skulle kunna ta till vara deras kraft att jobba 
 (Williams i Slutdebatten 13/9 2002) 
 – Och detta gör vi för invandrarnas skull. Vi är övertygade om att det är ju samhället som håller dom ute  vi har byggt samhället så, fram- för allt ni, så att dom hålls utanför 
 (Patterson i Slutdebatten 13/9 2002) 
 I de flesta exempel i materialet handlade diskussionerna om att bryta utanförskapet om att folk skulle få jobb, ibland om att lära sig svenska. Att ha invandrat räcker alltså inte för att vara inne. Man kan bo i Sverige och fortfarande vara utanför. Det ligger nära att föreställa sig en bild med behållare i varandra, kanske som ryska dockor, där en invandrare har att kämpa sig in mot de inre dock- orna. Samtidigt med en tendens i politik och förslag, som jag pekade på i förra avsnittet, mot att göra det svårare att få tillhöra en svensk kärnkategori, vara i de innersta dockorna, visades i diskur- sen alltså oro för att många invandrare inte fick plats där. 
 181 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i fem valrörelser 
 Därmed är det dags att avge ett samlat svar på denna undersöknings första fråga, i vilken form och omfattning det förekom diskursiv diskriminering riktad mot grupper som uppfattades som etniskt  
 icke-svenska 
  i de undersökta valrörelserna. Med diskriminering avsåg jag negativ särbehandling av människor, kopplad till deras grupptillhörighet. I detta fall har jag studerat diskriminering med språkliga medel även om man naturligtvis kan tänka sig andra typer av diskriminering inom en valrörelses ram. 
 Det förekom diskriminering i valrörelserna. För det första var invandrade personers röster exkluderade från de centrala debattpo- sitionerna. För det andra hopade sig framför allt 2002 kopplingarna mellan invandrade och negativt värderade fenomen som de dess- utom själva lastades för på ett sätt som utgjorde ett mönster och som inte motsades i andra delar av materialet. För det tredje fram- fördes från och med 1991 vissa förslag som på olika sätt skulle på- verka just den invandrade delen av befolkningen negativt. 
 Den diskriminering jag pekat på var av strukturell natur. I första kapitlet definierades struktur som scheman och resurser. Under- sökningens analyser har i första hand gällt vilka diskriminerande scheman som kommer till uttryck. Nedvärderingen verkade utgöra ett etablerat tankeschema 2002, från att endast ha förekommit spo- radiskt i de tidigare valrörelserna. Att föreslå negativ särbehandling för grupper som urskiljdes som  
 icke-svenska 
  kan kanske inte beskrivas som ett etablerat schema men ser man till utvecklingen över tid verkar det som om risken just nu föreligger för en etable- ring av sådana förslag som ett schema. 
 Jag har också analyserat kategorisering, distansering, olika tanke- scheman i valrörelserna kring flyktingpolitiken, scheman rörande diskriminering och rasism, samt hur relationen mellan oss och dem uttrycktes. Här har jag funnit några scheman som har mycket nära koppling till diskriminering. Hit hör, för de första, det schema enligt vilket indelningen i svenskar och invandrare är betydelsefull i nästan vilka sammanhang som helst och det ständiga inpräntande av åtskillnaden mellan kategorierna som sker genom upprepandet av benämningarna svensk och invandrare eller ersättningsord för dessa. Detta sätt att kategorisera och att åter- kommande använda kategorierna löper som en röd tråd genom samtliga valrörelsers diskurser. Viktigt i sammanhanget är också tankeschemat (som dock inte är allenarådande i diskurserna) att 
 182 
 SOU 2006:52 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
 kategorierna inte överlappar, det vill säga att invandrare inte också är svenskar. 
 För det andra visar sig distanserande scheman i materialet och tycks något starkare i det andra Ny  
 Demokrati-valet 
  1994 och i valet 2002 än i övriga val. Distansering, olika typer av skillnadgö- rande, behöver inte vara diskriminerande. Dock spelar distansering roll. Ju mer olika de framställs från oss, ju mer naturligt före- faller det också att föreslå att de ska behandlas annorlunda. Fram- ställs de även som problematiska ökar risken för att den annor- lunda behandling som föreslås också är en sämre behandling. 1994 och 2002 var också de två val då förslag som pekar mot negativ sär- behandling framför allt framställdes. 
 För det tredje är det hotperspektiv på flyktingpolitiken, som kom till uttryck i två av valrörelserna, nära förknippat med nedvär- dering av flyktingarna. 
 För det fjärde har jag beskrivit de maktojämlika relationer som ofta uttrycktes i vi –  
 de-formuleringarna. 
  Jag läser dem dels som en avspegling av faktisk materiell maktojämlikhet. I synnerhet gäller detta hur svenskar relaterar till flyktingar och asylsökande. Även om svenskar vilka som helst inte har makt att bestämma vem som ska få bo eller inte i Sverige, har svenska myndigheter denna makt, naturligtvis i relation till ingångna avtal inom och utanför EU. Dels visar de att vi svenskar, inom den föreställda nationella gemenskapen tar oss rätten att bedöma och diskutera dem på ett sätt som de inte har möjlighet att bedöma och diskutera oss i den offentliga debatten. 
 För det femte har jag pekat på att det schema enligt vilket invandrare betraktas som resurs indikerar att ett rättighets- eller jämlikhetsperspektiv inte föreligger. 
 För det sjätte kan alltså  
 blaming the  
  
 Williams-resonemang 
  leda till ett slags diskursiv normalisering av negativ särbehandling. Dock var dessa tendenser inte starka och kan knappast läsas som ett tanke- schema som styrt de analyserad diskurserna. 
 Men det finns också den andra sidan av strukturerna, resurser. Diskriminerande scheman är mycket ofta knutna till resursojäm- likhet. Den resurs som är mest aktuell i detta fall är tillgången till centrala positioner från vilka ideologiska budskap formuleras och politiska strategier utvecklas. Sainsbury (2005) hävdar att en för- klaring till att svensk politik gentemot den invandrade delen av befolkningen är mindre exkluderande än dansk är att i det svenska, men inte danska fallet, har ingått ett antal invandrade politiska 
 183 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 experter i utformningen av politiken. I utformningen av den politik som lanseras i valrörelserna och i hur denna presenteras har i en omfattning, som jag inte försökt kartlägga, ingått personer som själva invandrat eller flytt till Sverige. Samtidigt är sådana personer exkluderade från de mest inflytelserika debattpositionerna och har så varit under hela den undersökta perioden. 
 Ny Demokratis roll 
 Därmed går jag över till den andra och tredje forskningsfrågan, om Ny Demokratis påverkan på de övriga partiernas valpropaganda 1991 och 1994 och om eventuell kvarstående påverkan i valrörel- serna 1998 och 2002. I en jämförelse mellan valrörelserna 1988 och 1991 förde Ny Demokrati in något nytt på den centrala valagen- dan: ett hotperspektiv på flyktingpolitiken där flyktingar, men i viss mån också invandrare eftersom dessa kategorier ofta tycktes glida ihop i partiföreträdarnas resonemang, associerades med bland annat kriminalitet, höga kostnader och hiv. Detta slags kritik av flyktingpolitiken var dock ingenting som Ny Demokrati hade uppfunnit. Kravet på minskad flyktingmottagning fanns redan formulerat, till exempel i samband med  
 Sjöbo-händelserna. 
  Man kan snarare säga att partiet lyfte in åsikter som kokat lite mer peri- fert på en mycket central massmedial agenda och i en ny institution 
 – de svenska valrörelserna. 
 Jag har också sett till de övriga krav och förslag som partiet ställde i valrörelserna som speciellt uppgavs gälla flyktingar eller invandrare. I samtliga fall byggde de på sådant som redan fanns utsagt i en vidare offentlig diskussion, även om man kanske i något fall specificerade kraven. Bland andra krav som rörde flyktingar som partiet förde fram var att avskaffa ett bosättningsbidrag, som redan var avskaffat och omgjort till lån. Vad kravet på utvisning av utländska brottslingar mer exakt handlade om är svårt att veta, eftersom en sådan praxis redan existerade. 
 Den rimligaste beskrivningen av Ny Demokratis roll är därför att man samlade ihop åsikter och förslag som var negativa gent- emot i första hand flyktingar och gav dem plattformar de inte tidi- gare haft: först valrörelsens institutionaliserade plattformar såsom partiledarutfrågningarna och TVs slutdebatt, därefter de plattfor- mar som partiets riksdagsmandat gav tillträde till. 
 184 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 När det gäller partiets påverkan på övriga partier i valrörelserna var det begränsat eller obefintligt 1991. På partiernas ställnings- taganden i flyktingpolitiken tycks Ny Demokrati inte ha haft inflytande. Inget parti stödde kravet på färre flyktingar in i landet och fyra partier protesterade mot regeringsåtgärder som lett till att färre flyktingar fick asyl och krävde att restriktionerna upphävdes. Ifråga om Ny Demokratis krav på utvisning av utländska brotts- lingar har jag bara funnit att centerpartiet instämde i detta krav i ett av sina program. I övrigt drevs inte denna fråga av något annat parti. Centern hade det inte i materialet 1988 och inte heller i det invandrarpolitiska handlingsprogrammet från 1991. Det är tänkbart att man här kunde se ett inflytande av Ny Demokratis retorik. 
 I en av de frågor Ny Demokrati drev fanns en förändring i fler- talet av övriga partiers retorik i en jämförelse mellan valrörelserna 1988 och 1991: inställningen till hemspråksundervisning. Alla par- tier från vilka jag återfunnit jämförbara material från valrörelserna 1988 och 1991 hade backat från positiva omdömen om eller tydligt försvar för hemspråk till mer neutrala eller kritiska formuleringar. Inget hade dock tagit upp förslaget att hemspråk borde avskaffas som offentlig tjänst. Men även i denna fråga är det troligaste att förändringen förklaras av en allmän förändring i debatten än av Ny Demokratis valretorik. Ny Demokrati var en ny företeelse i svensk politik och delar av övriga partiers valmaterial var säkert redan fär- digställt när Douglas krav blev kända. Vissa uttalanden i valrörelsen 1988 visar att hemspråket redan var under attack redan långt före Ny Demokratis bildande. 
 Det tydligaste svar på Ny Demokratis retorik som finns att ut- läsa i det analyserade valmaterialet från 1991 var att de andra parti- erna ställde den generösa flyktingpolitiken mot framställningen av flyktingar som hot. I valrörelsen 1994 var läget annorlunda. Hos flera av de övriga partierna fanns en förskjutning gentemot större restriktivitet i flyktingpolitiken, som på flera punkter överens- stämde med Douglas förslag. Men det är ändå inte säkert att Ny Demokrati spelat någon viktig roll i denna utveckling. Den hade pågått åtminstone sedan slutet av  
 1980-talet 
  och den drama- tiska utvecklingen i det sönderfallande Jugoslavien ställde vissa avgöranden på sin spets. En möjlig tolkning är istället att Ny Demokratis inträde på den politiska scenen fördröjde denna för- skjutning. Det framgick tydligt, inte minst i TVs slutdebatt 1994, att andra partier inte ville förknippas med Ny Demokratis syn på flyktingar och flyktingpolitik. Dock bestod den motargumentation 
 185 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 man förde detta år i ett mycket allmänt avståndstagande från parti- ets inställning och människosyn snarare än i att erbjuda en annan inställning till den konkreta flyktingpolitiken. 
 Jag skulle vilja sammanfatta det som sagts i detta avsnitt med att jag inte kunnat troliggöra att Ny Demokratis retorik kring invand- rare och flyktingar skulle haft något direkt inflytande på de andra partiernas propaganda i valrörelserna i riktning mot en mer diskri- minerande diskurs. Inte heller har jag funnit spår av någon fördröjd påverkan 1998 eller 2002. Genom sin egen närvaro förde dock Ny Demokrati in element av diskursiv diskriminering och påverkad därmed valdiskursen som helhet, om än inte de övriga partierna. 
 Detta betyder inte att Ny Demokrati saknade betydelse för utvecklingen av vare sig offentlig debatt eller annan samhällelig praktik. Partiet samlade ihop och gav ett nytt slags legitimitet åt vissa högerpolitiska krav genom att föra in dem på olika centrala arenor. Mycket talar också för att partiets existens sammanföll med en period med ovanligt mycket öppen rasism och flyktingfientlig- het i det svenska samhället. Partiet kan mycket väl ha bidragit till detta. 
 Slutligen ska jag utifrån de presenterade analyserna och de iakt- tagelser jag gjort om valretoriken besvara studiens fjärde huvud- fråga, vilka rekommendationer som kan ges för att motverka dis- kursiv diskriminering i svenska valrörelser och mer allmänt i den offentliga sfären. 
 Hur kan man motverka diskursiv diskriminering i valrörelser? 
 Partier och medier bygger tillsammans upp den offentliga delen av valrörelsen. Båda parter har ansvar för dess innehåll. Följande reso- nemang bygger på utgångspunkten att det finns en vilja hos båda dessa att motverka diskriminering. 
 Att undvika överdriven uppdelning i svenskar och invandrare, samt distansering 
 Ett genomgående drag i alla valdiskurserna är den i alla samman- hang återkommande uppdelningen i svenskar och invandrare. Jag hävdar inte att kategorin invandrare är meningslös i samhälls- 
 186 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 analysen. Men får indelningen i infödd och invandrad tränga undan indelningsgrunder som klass, utbildningsbakgrund, inkomst, kön och etnicitet blir både problemformuleringar och lösningsförslag ofullständiga. Och inte bara det. Även om indelningen i sig inte är ett uttryck för nedvärdering försätts den som ständigt utpekas som  
 av en annan sort  
 i en potentiellt prekär situation om hennes grupp saknar vissa maktresurser som den andra har. Olikhet och utpe- kande kan motivera olik behandling och risken finns alltid att denna blir negativ. 
 Jag visade i analysen att det fanns en tendens i valrörelsen 2002 att undvika termen invandrare. Det kan möjligen ligga något positivt i detta då termen genom de värderingar som förmedlas i både diskursiv och annan praktik fått en negativ klang. Men det är ingen speciellt radikal förändring att byta ut den mot någon annan, som nya svenskar. Istället för att oreflekterat göra denna uppdel- ning i invandrare och svenskar bör såväl medier som partier ställa sig ett antal frågor som handlar om i vilka sammanhang in- delningen verkligen är motiverad: 
 Finns det belägg för att det verkligen existerar skillnader mellan invandrade och infödda på de politikområden man önskar dis- kutera? Om så inte är fallet är risken stor att man slentrianmäs- sigt anpassar sig till en diskurs där tendensen är att ständigt sär- skilja. Zamora (2004, kapitel 19) ger exempel på hur medierna tenderar utpeka skillnad även där grunden för detta förefaller tämligen skakig, ofta med hjälp av vaga ord som många och ofta eller med generaliserande användningar av kategorinamn som svenska barn och invandrarbarn. Följande utdrag ur en notis ur  
 Dagens Nyheter  
 2002 förefaller sprungen just ur en dis- kurs där tendensen är att utpeka all slags skillnad mellan invandrare och svenskar: 
 När invandrarbarn börjar förskola och skola så börjar de också äta svensk mat och vill också ha det hemma. Så när svenska barn tja- tar om att få pizza och kebab hemma så vill invandrarbarnen ha köttbullar och lingonsylt. Och i invandrarfamiljerna byts olivoljan ibland ut mot mjölk, åtminstone om det handlar om pannkakor. 
 I svenska familjer äts alltså köttbullar och lingonsylt och lagas det mat med mjölk, medan invandrarfamiljer förknippas med pizza, kebab och olivolja. Det handlar om ett rituellt särskil- jande utan verklighetskontakt som Zamora (Ibid.: 313) ut- trycker det. Möjligen är det faktiskt så att svenska familjer 
 187 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 skiljer ut sig från andra av världens nationaliteter genom att använda ovanligt mycket mjölk i matlagningen eller att äta bul- lar av köttfärs oftare, men man kan nog inte vara så säker på det. Och generaliseringen att invandrarbarn är sådana som utmärks av att vara vana vid olivolja hemma men ovana vid mjölk och köttbullar bör tas med en stor nypa salt. 
 Även om belägg finns för att skillnader existerar, är dessa så stora och viktiga att de förtjänar statusen av problem och att lyftas fram i en valrörelse? Under rubriken Invandrare risk i trafiken berättade Dagens Nyheter 2003: 
 Många invandrare är en fara i trafiken, anser Vägverket. Trots att information om svenska trafikregler finns på de flesta språk har man svårt att nå fram till invandrargrupperna. 
 Av sättet att berätta kunde man inspireras till att föreslå stora utbildningssatsningar riktade mot invandrare. Men det stati- stiken talar om är 16 olycksfall per 1000 körkortsinnehavare bland män från mellanöstern eller Nordafrika mot fem per tusen svenskfödda män (Ibid.: 318). 
 Även om skillnaderna förefaller viktiga, kan man utgå från att kategoriindelningen svensk/invandrare verkligen är den cen- trala för att förstå problemet? Varför är det viktigare att tala om invandrare i en fattig förort än om klasskillnader? Även om det skulle gå att säkert hävda att antingen invandrare eller invandrare från någon speciell del av världen skulle vara överre- presenterade vid någon typ av brott, hur viktigt är det som problem? Är det ett viktigare problem än att män är kraftigt överrepresenterade vad gäller vålds- och sexualbrott? Hur får man bäst ner antalet trafikolyckor? Genom speciella informa- tionssatsningar riktade mot invandrare eller genom sats- ningar på att minska risktagande och slarvig körning riktade mot yngre män i allmänhet? 
 Det handlar alltså om vad som problematiseras och lyfts fram. Men sammanhanget spelar också roll. Går det att diskutera de frågor man vill diskutera utan att ytterligare särskilja invand- rare från resten av befolkningen? Är det till exempel nödvän- digt att ha ett integrationspolitiskt program som per defini- tion studerar problem förknippade med invandrare eller går det att täcka det man vill säga i exempelvis de skolpolitiska, arbetsmarknadspolitiska och jämställdhetsprogrammen? 
 188 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Att motverka exkludering 
 Exkludering av röster 
 Jag har pekat på en genomgående exkludering av invandrares röster från de mest centrala positionerna i valrörelserna. Detta speglar en faktisk exkludering från partiernas liksom från journa- listikens toppskikt. Det viktigaste i sammanhanget är naturligtvis att en riktig inkludering av invandrade personer sker och att detta påverkar politikens utformning, speciellt i de frågor där etniska minoriteters intressen specifikt står på spel och att vi får en journa- listik som inte är helt igenom präglad av svensk inföddhet. 
 Att enstaka invandrade personer framträder i centrala roller säger heller inget om innehållet i det budskap de kommer att framföra. Att vara invandrare är inte så ofta en självvald kategorisering. Många olika grupptillhörigheter är viktiga för varje individ: varje invandrare har till exempel också ett genus, en klasstillhörighet, ett ursprungsland, kan- ske också en partitillhörighet och en religiös tillhörighet. Men många har också vissa gemensamma erfarenheter av att ha invandrat till ett nytt land, tvingats lära sig ett nytt språk och, inte minst, av att få upp- leva vad det innebär att sorteras in i gruppen invandrare. Vissa, eller kanske många, i synnerhet från vissa delar av världen, delar erfarenhet av att utestängas och känna sig nedvärderade (se t.ex. Dahlstedt, 2000). Om tillräckligt många av dem som har dessa erfarenheter till- räckligt ofta får vara med och formulera problemen är det sannolikt att diskriminerande scheman påverkas på sikt. 
 Bland de lite mindre centrala rösterna finns invandrade personer bättre företrädda. Men medierna bör ställa sig frågan om det inte går det att inkludera invandrade personer på mer radikala sätt än genom att de intervjuas. 
 Exkludering av adressater 
 En typ av exkludering som varit svår att analysera i valmaterialet är den av adressater. Det hade behövts systematiska jämförelser med hur andra grupper än invandrare omtalades för att göra detta. Mitt intryck är dock att åtminstone delar av materialet talar  
 om  
 snarare än  
 till  
 invandrare på ett sätt som inte gäller andra väljar- grupper. Från alla valrörelserna finns dock exempel på att åtmin- stone några partier gjort vissa försök att explicit adressera invand- rare som väljare. Detta har ofta skett genom att man låtit översätta 
 189 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 delar av valmaterialet till exempelvis finska, spanska, arabiska, eng- elska och turkiska. En del har också givit ut valmaterial på lätt svenska. Jag vill inte hävda att  
 lätt-svenska-varianten 
  skulle vara generellt problematisk. Fördelen är givetvis att man kan nå ett antal människor som inte kan tillräckligt bra svenska för att ta till sig det vanliga valmaterialet och inte heller läser något av de större minoritetsspråken i Sverige, såsom de ovan angivna. Nackdelen är att det tycks finnas en risk att inte bara språket utan även innehållet förenklas på ett sätt som kan få en att tro att partiet istället tagit fram ett specialmaterial för barn: 
 Kristdemokraternas partiledare heter Bauer. Han är 63 år gammal och har varit partiledare i 30 år. Han är gift med Blanchard och de har tre barn. 
 Innan han blev partiledare var han lärare. Han har skrivit tre böcker. 
 (Så här tycker vi. Vi berättar på lättläst svenska 
 , kd 2002) 
  
 Men jag har också funnit exempel på valmaterial som förefaller av- sett att speciellt adressera den invandrade delen av väljarkåren som faktiskt verkar göra det utan att tala till den som om den bestod av barn. En  
 center-broschyr 
  från 1998 adresserar invandrade väljare genom tilltalet Till Dig som får rösta i kommunal- och lands- tingsvalen. Det får ju alla väljare men det är klart att man här talar till en bestämd grupp, utan att utesluta övriga, nämligen den som enbart har rösträtt i dessa båda val, det vill säga personer som inte är svenska medborgare med bott tillräckligt länge i Sverige för att uppnå den begränsade rösträtten. Valet av frågor som tas upp i bro- schyren är också specialdesignat. Vissa av frågorna är av speciell relevans för många invandrade väljare i deras egenskap av invand- rarkategoriserade, till exempel att förhindra rasism och att invand- rarpensionärer ska få service på det egna språket i hemkommunen. Andra frågor, som att sanera en lokal å, kan tänkas vara av intresse för såväl invandrade som infödda boende i åns närhet. 
 Ytterligare en viktig aspekt av vem som känner sig adresserad har att göra med synliggörande. 
 Osynliggörande 
 För både partiernas och mediernas del handlar det om att synlig- göra genom att visa upp en väljarkår och en befolkning som bestå- ende också av invandrarkategoriserade personer. Här handlar det 
 190 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 främst om de situationer som uppfattas som vanliga och rutinar- tade och inte det synliggörande som är förknippat med problem. Det finns uppenbarligen också viss vilja hos både partier och medier att synliggöra på detta rutiniserade sätt. På åtskilligt parti- material, inte bara affischer, fanns bilder av invandrarkategoriserade personer. Det att sådana personer också av TV ombeds ställa även andra frågor än de som förknippas med personens invandrarskap bidrar till ett sådant naturligt synliggörande. Ett exempel på detta ur det analyserade materialet är när en journalist, tillika  
 Chile-flyk- 
  ting, 1994 fick ställa en fråga till en partiledare om offentlighets- principens framtid vid ett  
 EU-inträde. 
  Mannen ifråga klassificera- des sannolikt av de flesta tittare som invandrare. Men han synlig- gjordes inte som invandrare utan som allmänhet/väljare som vill ha svar från politikerna och som journalist med ett yrkesbaserat intresse av offentlighetsprincipen. 
 Det tycks inte som om osynliggörande (längre) är en speciellt vanlig form av exkludering av den invandrade delen av befolk- ningen 
 2 
 , men det är värt att tänka över risken. 
 Att motverka nedvärdering 
 Den nedvärdering jag pekat på i materialet har i första hand varit av det slag där invandrare ensidigt har associerats med olika typer av negativa fenomen eller eget negativt beteende. Här finns rum för eftertanke. I den mån könsstympning förekommer i Sverige eller svenska flickor skickas utomlands för en sådan operation är detta naturligtvis ett problem. Hur stora resurser som det är rimligt att satsa på problemet beror rimligen på hur omfattande man tror att det är. 
 En första fråga att ställa är densamma som för att undvika onö- dig distansering. Vet vi något om problemets omfattning? Det finns naturligtvis ingen automatisk undre gräns i antal fall som gör ett samhällsfenomen diskvalificerat som problem. Även om en enda utrikesminister mördas förefaller det inte helt orimligt att argumentera för att den dåliga säkerheten för politiker är ett pro- blem som man vill lyfta fram i en valrörelse. Men vill man lyfta fram bekämpandet av könsstympning i Sverige i sitt valmaterial är 
  
 2  
 Däremot är andra minoritetsgrupper osynliggjorda. Jag har inte hittat en enda valaffisch från de fyra valen som avbildar ett tydligt samkönat par eller en person med ett handikapp som syns på bild. 
 191 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 det kanske rimligt att kontrollera att det åtminstone finns några kända fall under senare år. 
 När man sedan väljer att tala om sådana problem i ett valmaterial finns det olika sätt att göra det på. Det bästa sättet att göra det om det som eftersträvas är ett Sverige fritt från könsstympning är genom att ge konkreta, genomarbetade förslag till hur den ska bekämpas. Dessa kanske inte heller måste inramas i ett integra- tionspolitiskt program eller ett resonemang om kulturskillnader där resultatet blir att invandrare och könsstympning associeras. Kanske passar de in bland social- eller kriminalpolitiska krav? 
 Det sämsta ur nedvärderingssynpunkt är allmänna retoriskt betingade avståndstaganden från brott och övergrepp som sedan länge är förbjudna och som ingen över huvud taget har försvarat i offentlig debatt under de senaste decennierna. Dit hör könsstymp- ning och mord på unga kvinnor. Inget parti skulle i valrörelsen ta avstånd från mordet på Powers eftersom ingen har försvarat det och eftersom ingen tror att retoriska avståndstaganden har en hindrande effekt på politikermord. Detsamma gäller naturligtvis hedersrelaterade mord. Ingen försvarar dem i offentlig debatt och inget verbalt fördömande i den offentliga debatten hindrar dem. Allmänna påståenden som att vi aldrig kan tillåta våld mot kvinnor eller barn och att alla måste respektera lagarna i ett invandrar- eller integrationspolitiskt program, pekar otvetydigt ut minoriteterna som de som orsakar problemen utan att ha några positiva effekter på våld och kriminalitet. Konkreta krav på exempelvis hjälp åt flickor som förtrycks av sina familjer kan framföras i olika sam- manhang, till exempel som en del av ungdoms- eller jämställdhets- politik. 
 Det finns ett speciellt dilemma som rör medierna. Det handlar om hur man ska förhålla sig till partier och strömningar som uttrycker stark fientlighet mot flyktingar eller invandrare. Medi- ernas företrädare kan uppleva att det finns ett dilemma i att de öns- kar rapportera om sådant som har ett nyhetsvärde men undvika att ge rasistiska och liknade grupper en plattform eller att bidra till att sprida deras åsikter som ju ofta ger uttryck för diskriminerande nedvärdering. Ett allmänt omdöme är att Ny Demokrati aldrig hade kommit in i riksdagen utan det stora medieintresset. I kom- mande valrörelse torde samma dilemma kunna uppstå vad gäller partiet Sverigedemokraterna. Sannolikt har Sveriges Television väsentligt mer makt över partiets framgångschanser än partiet självt. 
 192 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Samma principiella ställningstagande gäller olika åsiktsinrikt- ningar som inte har ett parti bakom ryggen. Ett exempel ur det analyserade materialet är reportern som frågade olika partiledare vad de ville säga till dem som ansåg att vi har för många invand- rare och flyktingar i Sverige. Förväntningen här var naturligtvis att partiledarna skulle ta avstånd från åsikten i sig, vilket de också gjorde. Samtidigt fungerar sådana yttranden legitimerande för åsikten: det är legitimt att diskutera den i svensk TV. 
 Jag har inget allmänt råd att ge utom att journalisterna bör göra medvetna överväganden. Det finns kriterier som följs av den som avgör vad som är en nyhet och vad som är allmänintresse. Men dessa kriterier är kulturspecifika och inte naturgivna och de kan utsättas för kritisk granskning. 
 Att motverka objektifiering 
 Objektifiering rör grundläggande förhållningssätt till grupper i samhället och är alltså inget man undviker med enkla retoriska grepp. Men man kan tänka igenom vad man egentligen vill uttrycka med resonemangen om invandrare som en resurs för oss. Är det här fråga om resonemang som istället kunde utvecklas inom ramen för ett rättighets- eller kanske jämlikhetsperspektiv? 
 Att undvika förslag som pekar mot negativ särbehandling 
 Detta rör ju också grundläggande frågor. De partier och politiker som verkligen vill motverka diskriminering bör ta strid i enskilda frågor där negativ särbehandling föreslås. Förutom att se till kon- sekvenserna av enskilda förslag bör man vara aktsam på om olika föreslagna politiska förändringar sammantaget pekar mot ett sam- hälle där fler människor kommer att utsättas för en sämre behand- ling än övriga. Detta kan alltså bli konsekvensen av att fler katego- riseringsgrunder än tidigare kommer att betraktas som legitima för negativ särbehandling, att skillnaden i behandling mellan personer ur olika kategorier ökar och innebär att vissa gruppers medlemmar behandlas sämre och att det görs svårare att få tillhöra de gynnade grupperna, till exempel att bli medborgare och behålla medborgar- skapet. 
 193 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 Medvetet ickediskriminerande ställningstaganden på dessa om- råden handlar om politiskt mod i en tid då rasism och diskrimi- nering är utbredda i Europa och partier kan lockas av möjligheten att vinna vissa väljare genom en retorik som pekar ut invandrare som en problematisk grupp på vilken hårdare krav bör ställas. 
 Konkret agerande inför nästa valrörelse 
 Det finns en uppenbar risk att nästa valrörelse när detta skrivs, hösten 2006, i sin helhet kommer att framstå som än mer diskrimi- nerande än tidigare valrörelser. Forskningen pekar mot att det i många avseenden råder ojämlikhet mellan invandrade och infödda till de invandrades nackdel. Detta kan ses som ett starkt skäl att lyfta upp sådana frågor i en valrörelse. Frågan är hur det kommer att göras. Om partierna kunde komma överens om att i utform- ningen av sin valpropaganda inte tala till rasistiska eller främlings- fientliga strömningar i samhället, samt enas om några grundläg- gande regler för detta, skulle en del kunna vinnas. Detta handlar inte om självcensur eller att sopa problem under mattan utan om att det i varje samhälle i varje fråga vid olika tidpunkter finns ramar för vad som är legitimt att säga. Här skulle det handla om att för- söka ta ett kollektivt ansvar för att undvika att nuvarande ramar förändras på ett sätt som än mer legitimerar en negativ stigmatise- ring av en del av invånarna i Sverige. Eftersom det handlar om strukturell diskriminering och tankescheman är det inte i första hand varje enskilt uttalande eller valmaterial som är problematiskt. Men scheman etableras genom upprepning av vissa teman. För att påverka samhälleliga strukturer behövs ett kollektivt agerande. 
 I övrigt bör varje parti tänka igenom sin valpropaganda för att undvika att oavsiktligt och okritiskt förmedla oönskade perspektiv i den offentliga debatten. Man kan testa materialet på många olika personer i de kategorier som diskuteras. Känner de sig bekväma med att bli beskrivna och tilltalade på det föreslagna sättet? Bland de material jag analyserat i denna studie är jag övertygad om att en del hade sorterats bort eller gjorts om i en sådan granskningspro- cess, medan annat passerat oförändrat. 
 194 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Sammanfattande råd för att motverka distansering och diskursiv diskriminering i valrörelser 
 Flertalet av följande råd är riktade till valrörelsernas båda produ- center, det vill säga partier och medier, några gäller specifikt den ena parten. 
  
 Invandrade personer bör bara skiljas från infödda personer om 
  
 det finns belägg för att det verkligen existerar skillnader mellan grupperna; 
 de skillnader som existerar kan anses så stora att de förtjä- nar statusen av att betraktas som problem; 
 just denna kategoriindelning, snarare än någon annan, är central för att förstå problemet. 
  
 Om man anser att skillnaden är värd att göra, bör man försöka föra diskussionen i ett sådant sammanhang att ytterligare sär- skiljande undviks. 
  
 Som företrädare för medierna bör man försöka hitta vägar att inkludera invandrade personer i valrörelsen i mer centrala roller än som intervjuade. 
  
 Som parti bör man inrikta sig på att tala (även) till den invand- rade delen av befolkningen snarare än om den genom att exem- pelvis 
  
 producera material på minoritetsspråk; 
 i sådant men även annat material ta upp frågor av specifikt intresse för invandrade väljare. 
  
 Att synliggöra den invandrade delen av befolkningen genom att inkludera sådana personer i vanliga sammanhang bör vara en medveten strategi. 
  
 Innan man tar upp ett specifikt problem som kommit att associeras med invandrare i valrörelsen bör man kontrollera att det verkligen finns belägg för att problemet existerar i en omfattning som gör det motiverat att ta upp det. 
  
 När sådana negativa fenomen tas upp, bör det göras i form av konkreta förslag för att motverka dem snarare än i form av retoriskt betingade avståndstaganden. 
  
 195 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 SOU 2006:52 
  
 De bör tas upp i sammanhang som inte ytterligare förstärker nedvärderande tendenser gentemot de invandrade minorite- terna. 
  
 Medierna bör ha en genomtänkt strategi för behandlingen av rasistiska eller främlingsfientliga partier, liksom för hur man refererar till sådana åsikter bland  
  
 icke-organiserade 
  personer. 
  
 Man bör överväga att byta ut formuleringar om invandrare som resurs för den föreställda gemenskapen mot formuleringar som kräver lika rättigheter eller jämlikhet. 
  
 Partierna bör pröva sitt valmaterial på människor från olika grupper för att få en uppfattning om ifall det verkar mottas lika av dem som betraktas som svenskar och dem som betraktas som invandrare. 
  
 Samtliga riskdagspartier bör sluta en pakt kring hur man går ut i valrörelsen i frågor som rör invandrare eller flyktingar. 
  
 Demokrati på svenska? 
 I titeln på en annan rapport från Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering parafraseras titeln i en tidigare maktutredning,  
 Demokrati på svenska 
 , med tillägget av ett fråge- tecken. I antologin med frågetecken i titeln påpekas att förklaring- arna till invandrarnas utanförskap i den svenska politiken inte nödvändigtvis måste stå att finna hos dessa personer själva. Beslut att till exempel inte rösta kan vara baserat i ett slags rationellt grundad misstro mot politiken och erfarenhet av att stängas ute eller att ens krav inte beaktas (Dahlstedt, 2005). Utifrån ett sådant perspektiv och utifrån resultaten i denna undersökning skulle man kunna ställa följande frågor till de väljare som brukar kategoriseras som svenskar respektive invandrare: 
 Upptar valagendan de politiska frågor som är viktigast för dig? Om inte, vilka saknas? 
 Är de förslag som specifikt rör den grupp du räknas in i bra och rättvisa? 
 När den kategori du räknas in i omtalas, förefaller dig beskriv- ningar och sammanhang rimliga och rättvisande? Om inte, varför? 
 Känner du dig adresserad av politikerna och valretoriken? 
 196 
  
 SOU 2006:52 
  
 Strukturell diskriminering i valrörelser och hur den kan motverkas 
  
 Vem är det som talar till dig i valretoriken? Vem borde tala till dig? 
 Om de invandrades och inföddas svar inte på väsentliga sätt skulle skilja sig vore det inte ett bevis på att vi som bor i Sverige har en perfekt demokrati. Men ett sådant resultat skulle peka bort från slutsatsen att just valrörelserna är institutioner där den invandrade delen av befolkningen – eller de som betraktas som invandrare av dem som inte själva klassificerar sig så – utsattes för systematisk diskriminering. 
 197 
 Referenser 
 Abiri, Skinner (2000) The changing praxis of generosity: Swedish refugee policy during the 1990s, Journal of Refugee Studies, vol 13, nr 1. 
 Rogers, Brooks (1991) Imagined Communities: reflections on the origin and spread of nationalism, London: Verso. 
 Meyer, Collins Ekonomi – den glömda valfrågan, Dagens Nyheter 18/9 1988. 
 Meyer, Collins (2002) Integrationsbilder – medier och allmänhet om integrationen, Norrköping: Integrationsverket. 
 Meyer, Collins Bevakningen av årets riksdagsval granskad i ny undersökning: Väljarna ratar mediernas favoritfråga, Dag- ens Nyheter 15/9 2002. 
 Austin, Escobar (1975) How To Do Things With Words (red. Simon, Johnston, Marina) Cambridge, Massachusetts: Larson Press. 
 Banakar, Hammond (1993) Det offentliga samtalet om etnokulturella frågor, Häften för kritiska studier, nr  
 1–2. 
  
 Betz,  
 Gill 
  (1998) Introduction i: Betz,  
 Gill 
   Immerfall, Walsh (red.) The New Politics of the Right. Neo- Populist Parties and Movements in Established Democracies, Houndmills, Basingstoke, Hampshire and London: Macmillan:  
 1–10. 
  
 Bjørgo, Shelton (1997) Racist and  
 Right-Wing 
  Violence in Scan- dinavia: Patterns, Matthews, and Responses, Oslo: Tano Aschehoug. 
 Blommaert, Robbins, Jef (1998) Debating Diversity: Analysing the discourse of tolerance, London, New York: Routledge. 
 Boréus, Hickman (1994) Högervåg. Nyliberalism och kampen om språket i svensk debatt  
 1969–1989, 
  Stockholm: Tiden. 
 199 
  
 Referenser 
  
 SOU 2006:52 
  
 Bell, Hickman (2005) Diskursiv diskriminering: en typologi, 
 Statsvetenskaplig tidskrift, nr 2. 
 Boréus, Hickman (2006) Discursive discrimination of immigrants in Sweden, opublicerat antologikapitel. 
 Boréus, Hickman (kommande) Discursive Discrimination: a typo- logy, European Journal of Social Theory. 
 Zamora, Smith (1998) Tårögda flickor och kusliga män i: Zamora, Smith (red.) Mörk magi i vita medier. Svensk nyhetsjournalistik om invandrare, flyktingar och rasism, Stockholm: Lucas. 
 Zamora, Smith (2004) Nyheter från gränsen: tre studier i journalistik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld, Göteborg: Institu- tionen för journalistik och masskommunikation, Göteborgs universitet. 
 Dahlstedt, Marquez (2000) Utanför demokratin. Marginaliseringens politiska konsekvenser, Norrköping: Integrationsverket 
 Dahlstedt, Marquez (2005) Det är inte mitt samhälle! Misstro och levd erfarenhet i mångetniska förortsmiljöer i: Dahlstedt, Phillips, Jones (red.) Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt deltagande, SOU 2005:112. 
 Ds 1999:48 Begreppet invandrare – användningen i lagar och förordningar. 
 Ds 2000:43 Begreppet invandrare – användningen i myndigheters verksamhet. 
 Direktiv 2004:54, Justitiedepartementet. 
 Edgerton, Brown, Glenn, Thomas, Graves (1994) Systemvalet i: Bjurulf, Clark, Rios (red.) Det politiska missnöjets Sverige. Statsvetare och sociologer ser på valet 1991, Lund: Lund University Press. 
 Ericsson, Johnson, Gomez, Brown,  
 Boyd 
  (red.) (2002) Miljonprogram och media. Föreställningar om människor och förorter, Stockholm/Norrköping: Riksantik- varieämbetet  Integrationsverket. 
 Essed, Philomena (1991) Understanding Everyday Racism. An Interdisciplinary Theory, Freeman, London, New Delhi: SAGE. 
 Fairclough, Jones (1992) Discourse and Social Change, Cambridge, UK: Polity Press. 
 Flowerdew, Carter, Flores, Lewis, Le (2002) Discri- minatory news in discourse: some Hong Kong data, 
 Discourse  Society, vol. 13(3). 
 200 
  
 SOU 2006:52 
  
 Referenser 
  
 Glenn, Thomas, Graves (1989) Vi mot dom: det dubbla främlingsskapet i Sjöbo, Lund: Lund University Press. 
 Groglopo, Adrián (2000) I kontrasternas spel. En diskursanalys om svenskar och det svenska samhället i diskursen om den Ho, Göteborg: Sociologiska institutionen, Göteborgs universitet. 
 Göttel, Walsh (2001) Zur Verwendung von Metaphern im schwedischen Einwanderungsdiskurs. Stewart qualitative diskursanalytische Untersuchung ausgewählter Artikel der Tagezeitung Dagens Nyheter, Berlin: Philosophische Stevens tät II,  
 Nordeuropa-Institut, 
  Humboldt Universität zu Berlin. 
 Johansson, Espinoza (2006) Välkomna till Sverige? Svenska migrationspolitiska diskurser under  
 1900-talets 
  andra hälft, Malmö: Bokbox Förlag. 
 Aguilar, Decker (1991) Harvey!, Hicks. 
 Robinson, Sloan (1987) Women, Fire and Dangerous Things: Shelton about the mind, Chicago: University of Chicago Press. 
 Lodenius,  
 Gordon, Sosa (1994) Extremhögern, Stockholm: Tiden. 
 Mattsson, Perez (2001) (O)likhetens geografier – Marknaden, forskningen och de Andra, Uppsala: Kulturgeografiska insti- tutionen, Uppsala universitet. 
 Mattsson, Perez (2005) Diskrimineringens andra ansikte – svenskhet och det vita västerländska i: de los Lucero, Hobbs, Masoud (red.) Bortom vi och dom. Teo- retiska reflektioner om makt, integration och strukturell dis- kriminering, SOU 2005:41. 
 Gomez, Clarke (2005) Rasifiering. Ett teoretiskt perspektiv i analysen av diskriminering i Sverige i: de los Lucero, Hobbs, Masoud (red.) Bortom vi och dom. Teoretiska ref- lektioner om makt, integration och strukturell diskriminering, SOU 2005:41. 
 Nationalencyklopedin (1992) Höganäs: Bra Böcker. 
 Russell, Maxwell (1999) Sex  Social Justice, New York: Oxford University Press. 
 Proposition 1996/97:25 Svensk migrationspolitik i ett globalt per- spektiv. 
 Proposition 1997/98:16 Sverige, framtiden och mångfalden. Från invandrarpolitik till integration. 
 201 
  
 Referenser 
  
 SOU 2006:52 
  
 Mcmahon, Miller, Smith (2001) Discourse and Discrimination: Rhetorics of racism and  
 anti-Semitism, 
  London; New York: Routledge. 
 Rodgers (1995) What is special about a social exclusion approach? i: Johnson, Jenkins, Gibbs, Durham, Bonilla (red.) Social Exclusion: Rhetoric Reality Responses, Geneva: International Institute for Labour Studies. 
 Rydgren, Weiss (2005) Från skattemissnöje till etnisk nationalism. Högerpopulism och parlamentarisk högerextremism i Sverige, Lund: Studentlitteratur. 
 Sainsbury, Wilcox (2005) The Politics of Inclusion and Exclusion: Denmark and Sweden. Paper presented at the XIV Nordic Political Science Association Conference, Reykjavik, Iceland,  
 11–13 
  Escobar 2005. 
 Barnes, Sheppard. Boyer (1992) A Theory of Structure: Duality, Agency and Transformation, American Journal of Sociology, vol 98, nr 1:  
 1–29. 
  
 SOU 1995:75 Svensk flyktingpolitik i globalt perspektiv: betänkande av Flyktingpolitiska kommittén. 
 Tamas, Santiago (2004) Lasermannen. En berättelse om Sverige, Stockholm: Ordfront. 
 Timbro (1988) En ny grundlag. MOU 1988:1, Stockholm: Green. Smith, Wallace (1978) Introduction: The Symbolic Annihilation of Women by the Mass Media i: Smith, Wallace, Wright, Blevins, Spence (red.) Hearth and Home: Images of Women in the Mass Media, New York: Oxford 
 University Press. 
 Mayo, Teun A. (1993) Elite Discourse and Racism, Newbury Park; London; New Delhi: SAGE. 
 Huerta, Nelson (1978) Barn, ungdomar, vuxna och äldre i TV i: Nowak, Wu, Wilson, Small, Butler, Boyle, Cortez, Miller, Nelson (red.) Folket i TV. Demografi och social struktur i televisionens innehåll, Stockholm: Cent- rum för masskommunikationsforskning, Stockholms uni- versitet. 
 Walby, Bates (1992).  
 Post-Post-Modernism. 
  Guzman, i: Barret, Michèle  Taylor, Sanchez (red.) 
 Destabilizing Theory. Contemporary Feminist Debates, 
 Cambridge: Polity Press. 
 202 
  
 SOU 2006:52 
  
 Referenser 
  
 Westlind, Wilkerson (1996) The Politics of Popular Identity: understanding recent populist movements in Sweden and the United States, Lund: Lund University Press. 
 Ramirez, Johnson, Richards (1992) Mapping the Language of Racism. Discourse and the Legitimation of Exploitation, New York: Columbia University Press. 
 Calderon, Berry (2004) Introduktion: Den radikala höger- populismen – en etablerad politisk kraft i: White, Ramos, Berry (red.) Från Le Pen till Pim Fortuyn – Populism och parlamentarisk högerextremism i dagens Europa, Stockholm: Liber. 
 203 
 Bilaga 
 Analysfrågor valmanifest/valplattformar/debattartiklar/annat skriftligt material 
 Nedanstående noteras: 
  
 1. 
  
 Vilka ämnen som behandlas 
  
 2. 
  
 Förekommande benämningar för nationalitetsbaserade katego- rier, kategorier som har att göra med invandring och flykting- skap eller andra kategorier som förefaller skilja svenskar från  
  
 icke-svenskar 
  
 a) 
  
 notera alla olika benämningar 
  
 b) 
  
 notera de meningar där substantivet svensk* ingår 
  
 3. 
  
 Generaliserande beskrivningar av och tillskrivande av egenska- per till eller påståenden om regelmässigt beteende av dem som benämns svenskar, invandrare, flyktingar etc. 
  
 4. 
  
 Beskrivningar eller omnämnanden av skillnader mellan svens- kar och invandrare, flyktingar etc. 
  
 5. 
  
 Metaforer av möjligt intresse 
  
 6. 
  
 Förslag som framförs vad gäller invandrare och flyktingar 
  
 7. 
  
 Omdömen om rådande praktiker som specifikt berör invand- rare och flyktingar 
  
 8. 
  
 Uttryckta perspektiv på flyktingpolitiken 
  
 9. 
  
 Uttryckta perspektiv på rasism, främlingsfientlighet, diskrimi- nering etc. 
  
 205 
  
 Bilaga 
  
 SOU 2006:52 
  
 10. 
  
 Formuleringar som relaterar oss med syftning på svenskar eller svenskar till invandrare eller flyktingar 
  
 Analysfrågor  
 TV-material 
  
 Nedanstående noteras: 
  
 1. 
  
 Vilka frågor som förs in av  
  
 TV-mediet 
  
 Frågor som  
 TV-journalisterna 
  ställer och programinslag som reser en viss fråga, som t.ex. förinspelade intervjuer med partimedlem- mar. Gäller partiledarutfrågningarna och några av debatterna. 
  
 2. 
  
 Vilka frågor som partiföreträdarna för in 
  
 Gäller flertalet av debatterna. 
  
 3. 
  
 Vilka frågor som dominerar programmet tidsmässigt 
  
 En ungefärlig bedömning direkt efter att programmet tittats ige- nom. 
  
 4. 
  
 Vilka frågor som förs in som uppges beröra flyktingar eller invandrare 
  
 5. 
  
 Hur lång tid de frågor som noterats i 4 behandlas totalt i pro- grammet 
  
 6. 
  
 Förekommande benämningar för nationalitetsbaserade katego- rier, kategorier som har att göra med invandring och flyktings- kap eller andra kategorier som förefaller skilja svenskar från  
  
 icke-svenskar 
  
 a) 
  
 notera alla olika benämningar 
  
 b) 
  
 notera de meningar där substantivet svensk* ingår 
  
 7. 
  
 Generaliserande beskrivningar av och tillskrivande av egenska- per till eller påståenden om regelmässigt beteende av dem som benämns svenskar, invandrare, flyktingar etc. 
  
 8. 
  
 Beskrivningar eller omnämnanden av skillnader mellan svens- kar och invandrare, flyktingar etc. 
  
 9. 
  
 Metaforer av möjligt intresse 
  
 206 
  
 SOU 2006:52 
  
 Bilaga 
  
 10. 
  
 Aktivt medverkande svenskar respektive invandrare etc. 
  
 11. 
  
 Förslag som framförs vad gäller invandrare och flyktingar 
  
 12. 
  
 Omdömen om rådande praktiker som specifikt berör invand- rare och flyktingar 
  
 13. 
  
 Uttryckta perspektiv på flyktingpolitiken 
  
 14. 
  
 Uttryckta perspektiv på rasism, främlingsfientlighet, diskrimi- nering etc. 
  
 15. 
  
 Formuleringar som relaterar oss med syftning på svenskar eller svenskar till invandrare eller flyktingar etc. 
  
 207 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Skola  Samhälle. U. 
  
 2. 
  
 Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. N. 
  
 4. 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 5. 
  
 Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 6. 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 
  2004/83/ EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. 
  
 7. 
  
 Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. 
  
 Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 10. Ett förnyat programkontor. U. 
  
 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
 16. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Fö. 
 17. Ny häkteslag. Ju. 
 18. Kustbevakningens personuppgifts- 
 behandling. Integritet – Effektivitet. Fö. 
  
 19. 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. 
  
 Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. Ju. 
  
 22. 
  
 En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Ju 
  
 23. 
  
 Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. S. 
  
 25. 
  
 Arbetslivsresurs. 
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. 
  
 Sverige som värdland för internatio- nella organisationer. UD. 
  
 27. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. 
  
 Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. 
  
 Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. Ju. 
  
 31. 
  
 Anställ unga! U. 
  
 32. 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärde- ring av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. N. 
  
 34. 
  
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. U. 
  
 35. 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. 
  
 För studenterna... 
  
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. 
  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. 
  
 Utbildningens dilemma Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Ju. 
  
 41. 
  
 Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. 
  
 Plats på scen. U. 
  
 43. 
  
 Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartlägg- ning av den offentligt finansierade kulturen för barn. U. 
  
 46. 
  
 Jakten på makten. Ju. 
  
 47. 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. Ju. 
  
 48. 
  
 Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhets- symtom – trauma, kultur, asylprocess. UD. 
  
 50. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 + 
  
 Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
  
 + 
  
 Daisy. U. 
  
 52. 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
  
 1988–2002. 
  Ju. 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
 Ny häkteslag. [17] 
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. [19] Mediernas Vi och Dom. Mediernas 
 betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. [21] 
 En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. 
 Del 1+2, särtryck av sammanfatt- ningen, lättläst sammanfattning och daisy. [22] 
 Är rättvisan rättvis? 
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. [30] 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. [37] 
 Utbildningens dilemma 
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. [40] 
 Jakten på makten. [46] 
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. [47] 
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
  [52] 
 Utrikesdepartementet 
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
 EG-direktiv 
  2004/83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. [6] 
 Sverige som värdland för internationella organisationer. [26] 
 Internationella sanktioner. [41] 
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
 Försvarsdepartementet 
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. [16] 
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. [18] 
 Socialdepartementet 
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] Avgift för matservice inom äldre- och 
 handikappomsorgen. [24] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
 Finansdepartementet 
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. [20] 
 Nya skatteregler för idrotten. [23] Nya upphandlingsregler 2. [28] 
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] Bidragsbrott. [48] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. +Författningsbilaga. [50] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Skola  Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. [8] 
 Ett förnyat programkontor. [10] Anställ unga! [31] 
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. [34] 
 För studenterna... 
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. [36] Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] 
 Plats på scen. [42] 
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn. [45] 
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
 + Daisy. [51] 
 Jordbruksdepartementet 
 Djurskydd vid hästavel. [13] 
 Samernas sedvanemarker. [14] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] Översyn av atomansvaret. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. [3] 
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. [4] 
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
 – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisationsutredning- en för regional tillväxt. [5] 
 Arbetslivsresurs. 
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. [25] 
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av Medlingsinstitutet. [32] 
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, 
 utbildning, avtal m.m. [44]