B I L A G A 6 
 Rapport från utredningen 
 U T B I L D N I N G O M D E N T A L A M A T E R I A L O C H H Ä L S A 
 Genomgång av grundutbildning för tandläkare, läkare och tandtekniker 
 Bilaga 6 
 Utbildning om dentala material och hälsa 
 Genomgång av grundutbildning för tandläkare, läkare och tandtekniker 
 Övergripande bestämmelser om tandläkarutbildningen 
 Högskolelagen och högskoleförordningen 
 Den universitets- och högskoleutbildning där stat, kommun eller landsting är huvudman regleras av högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100), ändrad 1998 (1998:1003). 
 I 1 kap. 9 §  
 högskolelagen  
 finns övergripande mål för den grund- läggande högskoleutbildningen. De innebär att studenterna genom utbildningen ska få : 
  
 förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar, 
  
 förmåga att självständigt urskilja, formulera och lösa problem samt 
  
 beredskap att möta förändringar i arbetslivet. 
  
 Inom det område som utbildningen avser skall studenterna, utöver kunskaper och färdigheter, utveckla förmåga att: 
  
 söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå, 
  
 följa kunskapsutvecklingen, och 
  
 utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. 
  
 I  
 högskoleförordningen  
 (1998:1003) finns mer detaljerade bestäm- melser om bland annat utbildningsplan, kursplaner och vilka krav som ställs för olika examina. 
 6 kap. 8 § innehåller föreskrifter om att det för varje utbildnings- program ska finnas en utbildningsplan. I 9 § anges att den ska om- fatta 
  
 1. 
  
 de kurser som utbildningen omfattar, 
  
 2. 
  
 den huvudsakliga uppläggningen av utbildningen, 
  
 419 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 3. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till utbildningen. 
  
 I utbildningsplanen ska också övriga föreskrifter som behövs anges. Förordning (1998:1003). 
 I 6 kap. 6 § högskoleförordningen finns föreskrifter om att också kursplaner ska finnas för alla kurser inom den grundläggande hög- skoleutbildningen. Kursplanernas innehåll regleras i 7 §. En kurs- plan ska innehålla följande: 
  
 1. 
  
 kursens benämning, 
  
 2. 
  
 kursens poängtal och fördjupningsnivå i förhållande till examensfordringarna, 
  
 3. 
  
 syftet med kursen, 
  
 4. 
  
 det huvudsakliga innehållet i kursen, 
  
 5. 
  
 den kurslitteratur och de övriga läromedel som skall användas, 
  
 6. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till kursen, 
  
 7. 
  
 formerna för att bedöma studenternas prestationer, 
  
 8. 
  
 de betygsgrader som skall användas samt 
  
 9. 
  
 om kursen är uppdelad i delar. 
  
 I kursplanen ska också de övriga föreskrifter som behövs anges. Utöver de allmänna målen för all högskoleutbildning i 1 kap. 9 § 
 högskolelagen finns i högskoleförordningens Bilaga 2 de mål som gäller för att erhålla en tandläkarexamen. Studenten ska: 
  
 ha förvärvat kunskaper och färdigheter som utgör grund för tandläkaryrket och som krävs för att få obegränsad behörighet som tandläkare, 
  
 ha tillägnat sig en medicinsk och social helhetssyn på kvinnor och män och deras situation, 
  
 vara förberedd för verksamhet inom hela tandvården och därvid ha kunskaper om förebyggande åtgärder för såväl enskilda som grupper av patienter samt om diagnostik och behandling av sjukdomar och anomalier i tänder, munhåla, käkar och om- givande vävnader för patienter i olika åldrar och med olika behov, 
  
 förstå sambandet mellan å ena sidan patientens orala hälsotill- stånd och å andra sidan hans allmänna hälsotillstånd och andra bakomliggande faktorer samt därvid ha lärt sig att respektera patientens integritet och ha utvecklat sin förmåga till inlevelse, 
  
 420 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 kunna samarbeta med övrig personal inom tandvården och ha tränat tandläkarens arbetsledande roll i tandvårdsgruppen, 
  
 ha tillägnat sig både hälsoekonomiskt och vårdekonomiskt tänkande samt kunna delta i utvärderingar av en kliniks verk- samhet, varvid speciell vikt läggs vid kvalitetssäkring. 
  
 Tandläkarutbildningar på fyra orter 
 Tandläkarutbildning bedrivs idag av universiteten i Göteborg och Umeå, Karolinska institutet i Stockholm och Malmö högskola. Varje år antas 180 nya tandläkarstuderande till en utbildning som omfattar 200 poäng och 5 års heltidsstudier. 
 Varje tandläkarhögskola fattar beslut om vilka lokala mål som ska gälla för utbildningen (Förordning 2001:23). 
 För alla tandläkarprogram finns en programkommitté eller mot- svarande som fattar beslut om utbildningsplanen, vilka kurser den ska omfatta och kursplanernas innehåll. Det finns inga centralt be- slutade kursplaner, utan varje universitet och högskola fattar själv- ständigt beslut om innehållet i varje enskild kursplan. 
 Även under den tid en utbildningsplan är i kraft sker större och mindre förändringar av kursinnehållet. Initiativ till förändringar kan komma från lärare, kursansvariga och de studerande som ge- nom sina representanter i programkommittén (eller motsvarande) och genom kursutvärderingar kan påverka utbildningens innehåll och uppläggning. 
 Även om alla tandläkarutbildningar ska leda fram till att studen- terna efter genomgången utbildning uppfyller målen i högskole- förordningen ser vägen dit lite olika ut beroende på vid vilket uni- versitet eller vilken högskola studenten har fått sin utbildning. 
 Nedan följer en presentation av landets tandläkarutbildningar. Den bygger på en genomgång av utbildningsplaner och kursplaner. Kontakter har också tagits med företrädare för de olika tandläkar- programmen. 
 Denna redovisning är gjord utifrån utredningens uppdrag om att belysa hur dentala material, biverkningar av dentala material och patientbemötande hanteras i undervisningen. För en mer full- ständig redovisning av utbildningens innehåll hänvisas till tand- läkarprogrammens utbildningsplaner och kursplaner. 
 421 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Tandläkarutbildningen i Göteborg 
 Vid den odontologiska fakulteten i Göteborg finns utbildning för tandläkare, tandhygienister och tandtekniker. De olika yrkesgrupp- erna har ingen gemensam utbildning eftersom det inte fungerar av praktiska och schematekniska skäl. För att ändå ge de blivande tandläkarna insikt om det tandtekniska arbetet framställer de några mindre tandtekniska arbeten, vilket delvis sker i samarbete med tandteknikerutbildningen. 
 Tidigare läste de blivande tandläkarna och läkarna gemensamt under de två första åren. För tandläkarstudenternas del innebar det att utbildningen var förlagd till den medicinska fakulteten och att de kom till den odontologiska fakulteten först när de började sitt tredje år på tandläkarutbildningen. Det finns flera orsaker till att de inte längre läser tillsammans. Dels har antalet studerande både på tandläkarprogrammet och läkarprogrammet ökat och vid en ge- mensam utbildning skulle det vara svårt att få utbildningssalarna att räcka till. Dels var det ett pedagogiskt problem att lägga upp ut- bildningen så att den passade både läkar- och tandläkarstuderande. 
 Det övergripande ansvaret för den grundläggande utbildningen vid den odontologiska institutionen har en programnämnd. För varje delkurs finns en kursansvarig som ansvarar för genomföran- det av kursen och för examinationen. 
 Förutom de centrala målen gäller följande lokala mål för tand- läkarutbildningen i Göteborg: 
 De studerande skall få tidig inblick i klinisk verksamhet för att hinna utveckla en helhetssyn och en förståelse för behovet av inte- grering av teori och praktik och insikt i behovet av kunskap om såväl individens som det omgivande samhällets villkor. Under hela utbildningen skall det finnas studentaktiverande moment som bi- drar till träning i kritiskt tänkande, självständighet och eget an- svarstagande för sina studier. Aktivt inlärande av teoretiska kun- skaper som inkluderar inläsning och egen analys av vetenskaplig litteratur vilket sedan diskuteras i seminarieform. Denna del för- stärks genom att tiden för examensarbetet utökas. 
 Den praktiska undervisningen är åtgärdscentrerad och inleds med kurser i klinisk teknik som innehåller tre huvudmoment: 
  
 1. 
  
 Övning och träning, framför allt på modeller. 
  
 2. 
  
 Diskussioner om teknik, reflektion över hur något gjordes och de möjligheter som finns. 
  
 422 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 3. 
  
 Inträde i den kliniska traditionen genom medverkan i en klinisk dialog. I den reviderade utbildningsplanen tidigareläggs och utökas tiden för de prekliniska, praktiska kurserna. 
  
 Klinisk utbildning sker på Vuxenkliniken respektive Barnkliniken och är patientcentrerad med patienten i centrum. Den peda- gogiska huvudmetoden är den kliniska dialogen. Handledaren är ansvarig för patienten, men låter efterhand studenten ta över mer och mer av det kliniska handlandet. Undervisningen är alltid klinik- relaterad och utspelas inte alltid tillsammans med en patient. Det är väsentligt att studenten får möjlighet till reflektion. I samband med patientbehandling schemaläggs därför viss tid varje dag (2 timmar) för fallpresentationer, diskussioner och seminarier. I den reviderade studieplanen påbörjas arbetet på vuxenklinik redan på termin 7 i stället för som tidigare på termin 8. 
 Förändrad utbildningsplan under införande 
 En förändrad utbildningsplan införs för närvarande successivt på tandläkarprogrammet i Göteborg. Den innebär inga större föränd- ringar av utbildningens innehåll, utan det handlar mer om en om- strukturering av kurserna för att få bättre kontroll över utbild- ningen. 
 När den förändrade utbildningsplanen är helt genomförd kom- mer vissa kurser att ha bytt namn, men inte innehåll. Kurserna 
 Restaurativ teknik 
 ,  
 Vuxenklinik  
 och  
 Barnklinik  
 har fått ökat ut- rymme och tiden för examensarbete har förlängts. De studerandes kontakt med patienter har också tidigarelagts. 
  
 Kunskaper om människokroppen med tonvikt på munhålan 
 De grundläggande medicinska kurserna på tandläkarutbildningen i Göteborg ligger på termin  
 1–3. 
  Dessa kurser ges av den medicinska institutionen men är anpassade så att de motsvarar de krav på kun- skaper som tandläkaryrket ställer. 
  
 De biomedicinska blocken  
 (termin  
 1–2/40 
  p) omfattar olika kur- ser i allmänmedicinska ämnen, såsom anatomi, histologi, cellbio- logi, fysiologi och biokemi. De kurserna ger de grundläggande kun- skaperna om de normala funktionerna i kroppen, något som är 
 423 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 nödvändigt för att sedan förstå hur de förändras vid sjukdom och vilka olika sjukdomar människor kan få. 
 Sammankopplingen mellan dessa grundläggande biomedicinska baskunskaper om människokroppen med de mer specifika för- hållandena i munhålan och angränsande vävnader sker i den pre- kliniska kursen  
 Oral biologi  
 (termin 3/5 p) som är den första rent odontologiska kursen. Denna kurs omfattar också munhålans ut- vecklingsbiologi. I kursen ingår en tretimmarsföreläsning som är en första introduktion till biomaterial. Föreläsningen ligger på generell och principiell nivå och specifika material nämns endast för att ex- emplifiera vissa reaktioner och materialklasser. Syftet med den är att ge de studerande en allmän känsla för vad biomaterial är och att de ska förstå att  
 bio  
 är den viktigaste delen av ordet. Biomaterial definieras som  
 icke-biologiska 
  material som ansluts till, infogas i eller ersätter biologisk vävnad i munhålan eller i omedelbar anslut- ning till den. 
 I föreläsningen behandlas olika klasser av biomaterial, biomateri- alens interaktion med vävnader och biodegradering. Tandfyllnings- material utgör bara några av de många biomaterial som en tand- läkare måste känna till. Andra exempel på biomaterial som tas upp är olika material som stimulerar ny beninväxt, till exempel orto- pediska ledersättningar, blodstillande svampar och suturmaterial. 
 Kursen  
 Mikrobiologi  
 (termin 3/6 p) som omfattar allmän mikro- biologi, oral mikrobiologi och virologi ger grundläggande kunska- per om uppbyggnaden och livsbetingelserna för bakterier, virus och svamp, liksom om de vanligaste allmänmedicinska infektionssjuk- domarna. Den ger också kunskaper om immunsystemets upp- byggnad och reglering, inflammationsreaktionen och infektions- försvaret och behandlar den orala mikrofloran vid hälsa och sjuk- dom, speciellt i relation till karies, parodontit, rotkanalsinfektioner och övriga infektioner i munhålan. I kursen ingår också grund- läggande kunskaper om vad överkänslighet och allergier är och hur de kan uppkomma. 
 Kursen  
 Allmän sjukdomslära  
 (termin 3/9 p) som omfattar fyra delkurser.  
 Oral patologi 
 , (termin 3/3 p) ger ingående teoretiska kunskaper om vanliga sjukdomar i munhålan och angränsande väv- nader samt god kännedom om flera mer sällan förekommande sjuk- domar. Stor vikt läggs vid sjukdomars orsaker (etiologi), deras uppkomst och utveckling (patogenes) och spridning av framför allt smittsamma sjukdomar (epidemiologi). Kursen omfattar också mikroskopisk diagnostik av lichenoida reaktioner, kontaktläsioner 
 424 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 och slemhinnereaktioner på dentala material, främst amalgam men också guld och kompositer. 
  
 Öron-, 
  
  näs- och halssjukdomar 
 , (termin 3/1 p) tar upp sjukdomar i områden som ligger i anslutning till munhålan och som är orsak till tandproblem utanför munhålan i till exempel öron, näsa och svalg. 
  
 Internmedicin för tandläkare  
 (termin 3/1 p) tar bland annat upp hjärt- och kärlsjukdomar, mag- och tarmsjukdomar, andningsorga- nens sjukdomar, såsom Thomas och allergi samt led- och muskelsjuk- domar. 
  
 Allmän patologi,  
 (termin 3/4 p) behandlar bland annat cellpato- logi, inflammationer,  
 IgE-förmedlade 
  allergier, fördröjda överkäns- lighetsreaktioner och mikroskopundervisning med inriktning mot förståelse av patogenes vid tumörsjukdomar och vid inflamma- tioner. 
  
 I kursen  
 Sjukdomsutveckling – Tandsjukdomar  
 (termin 4/5 p) får studenterna en övergripande genomgång av sjukdomar som kan drabba tänderna och deras stödjevävnader samt pulpan med tonvikt på karies och parodontit. 
  
 Kursen  
 Sjukdomar i den orala slemhinnan och angränsande väv- nader  
 (termin 7/3 p) fördjupar kunskaperna från  
 Oral patologi  
 om sjukdomar i munhålan och i anslutning till munhålan. Detta är en ny kurs som kommer att ges första gången höstterminen 2003. Den är fallorienterad och problembaserad. Studenterna tränar dia- gnostik av förändringar i munslemhinnan och angränsande vävna- der på patientfall. 
  
 Dentala material och biverkningar av dentala material 
 Dentala material och biverkningar av dentala behandlas i olika kurser under utbildningen. De ingår dels i  
 Odontologisk material- lära  
 (termin  
 4–5) 
  dels i  
 Vuxenklinik  
 (termin  
 7–10). 
  Det betyder att de belyses av lärare med olika infallsvinklar under olika skeden av utbildningen. 
 Kursen  
 Restaurativ teknik och funktion I 
 , (termin 4/8 p) ger teo- retisk baskunskap om tänders morfologi, hur de fungerar och hur de kan återställas. Den omfattar fyra delkurser, varav en är  
 Grund- läggande materiallära  
 (termin 4/1,5 p). Den ger grundläggande kun- skaper om de material som används inom den restaurativa tand- vården. Stor vikt läggs vid hållfasthet och adhesion, liksom vid ma- 
 425 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 terialens kemiska sammansättning och deras fysikaliska och meka- niska egenskaper. Kursen omfattar grundläggande kunskaper om  
 polymer-, 
  metall- och kerammaterial. 
 Kurserna  
 Restaurativ teknik II och III  
 (termin 5 och 6/7 p) om- fattar biologiska behandlingsprinciper vid fyllningsterapi och ger kunskaper om plastiska fyllningsmaterial och hur de ska hanteras. Huvuddelen av kursen omfattar praktisk träning i att utföra olika typer av fyllningar och syftar till att förbereda studenterna för kommande patientbehandlingar. De blivande tandläkarna lär sig att rent praktiskt jobba med de olika materialen på fantommodell. 
 Odontologisk materiallära II  
 ingår som delkurs i  
 Restaurativ tek- nik II 
 . Liksom i  
 Grundläggande materiallära  
 lägger fortsättnings- kursen stor vikt vid de dentala materialens kemiska sammansätt- ning och deras fysikaliska och mekaniska egenskaper samt hanter- ingen av dem. Den omfattar glasjonomera material, kompositer, bondingmaterial, avtrycksmaterial, olika metalliska rekonstruk- tionsmaterial och keramer. I kursen behandlas de olika materialens påverkan på hälsa och arbetsmiljö. I seminarieform diskuteras materialval i olika behandlingssituationer. 
  
 Det pågår en utfasning av amalgam därför omfattar undervis- ningen av tandfyllningsmaterial huvudsakligen polymerbaserade fyllningsmaterial. Amalgam som tandfyllningsmaterial rekommen- deras endast i undantagsfall, antingen om patienten önskar det av ekonomiska skäl eller när det är svårt att torrlägga munnen. 
 De rekommendationer som ges vid byte av amalgamfyllningar är att det måste finnas en utredning och en diagnos. Tandläkar- studenterna får lära sig att en tandläkare som byter ut amalgam- fyllningar på en patient utan diagnos riskerar att förlora sin legiti- mation. Om det saknas indikationer på att patienten får symtom av amalgam rekommenderas inget borttagande vilket följer de inter- nationella riktlinjer som finns. 
 Institutionen anser inte att amalgam som tandfyllningsmaterial är något stort problem i Sverige eftersom man nu så gott som slutat använda det. Men trots det är det viktigt att patientgruppen får ett bra omhändertagande. Vid borttagande av amalgam frigörs kvick- silver och i undervisningen hänvisas till det norska Biverknings- registrets rekommendation hur amalgamsanering ska ske när det gäller känsliga personer. Den rekommendationen omfattar använd- ning av vakuumsug och kofferdam och att det ska gå viss tid mellan borttagandet av fyllningarna. Stor vikt läggs vid att lära de blivande tandläkarna hur de ska arbeta enligt försiktighetsprinciper för att 
 426 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 uppnå bästa möjliga behandlingsresultat samtidigt som de undviker hälsomässiga bieffekter både för tandvårdspersonal och patienter. 
 I undervisningen uppmärksammas de studerande på att i fram- tiden finns risk för att dentala polymera material kan komma att bli ett större problem än amalgam. Även latex är ett problem,  
 1–2 
  pro- cent av befolkningen beräknas ha en allergi mot latex och hos sjuk- vårdspersonalen beräknas den andelen vara så hög som 14 procent. I undervisningen rekommenderas därför att tandläkare inte ska an- vända latexhandskar utan endast vinylhandskar vid arbete med plastmaterial. 
 Intresset från tandläkarstudenternas sida för amalgamfrågan är litet i dag jämfört med i början av  
 1990-talet. 
  Amalgam behandlas i en särskild föreläsning som omfattar tre timmar och är uppdelad på två tillfällen, ett på termin 5 och en fortsättning på termin 6. I den behandlas amalgamfrågan ur fyra olika perspektiv: 
  
 Materialperspektivet 
 , amalgamets mekaniska och fysikaliska egen- skaper. 
  
 Miljöperspektivet  
 ger de studerande en bakgrund till varför amal- gam inte längre används som tandfyllningsmaterial. Den behandlar hur kvicksilver påverkar vår miljö och olika miljökatastrofer i världen som orsakats av kvicksilver. 
  
 Vårdperspektivet  
 tar upp amalgamet ur vårdpersonalens perspek- tiv. Man lär ut hur amalgam ska hanteras inom tandvården, att man inte torrborrar och torrputsar vid amalgamfyllningar samt vikten av allmänhygien. Undervisningen utgår från den uppfattning som Socialstyrelsen har redovisat i olika sammanhang. 
  
 Patientperspektivet  
 behandlar hur upptagningen av kvicksilver sker i kroppen, vilka skador det kan ge, hur sönderdelningspro- cessen ser ut och hur kvicksilverhalten kan mätas i blod och urin. Här behandlas också vilka symtom kvicksilver kan ge och om de kan ha andra orsaker än amalgamet i patientens tandfyllningar. 
 Kursen  
 Farmakologi 
 , (termin 4 och 7/4 och 1,5 p) handlar inte om biverkningar av dentala material utan om biverkningar av läke- medel. En patient kan få biverkningar i munhålan av ett läkemedel som ges för en sjukdom vars orsak finns i en annan del av kroppen. Den del av kursen som ligger på termin 4 ska ge en förståelse för farmakologiska principer för olika läkemedelsgrupper och förmåga att värdera deras läkande egenskaper. Under termin 7 är undervis- ningen inriktad på munhålan och sambandet mellan infektioner och läkemedelsbiverkningar. 
 427 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Den tredje vanligaste läkemedelsbiverkningen är muntorrhet. Den kan orsaka stora obehag för en patient och bland annat leda till större infektionskänslighet och tandlossning, något som kan för- värra andra typer av reaktioner och problem som patienten har i munnen. En tandläkare behöver kunskaper om läkemedelsbiverk- ningar för att förstå vilka konsekvenser olika läkemedel kan få på en patients tandstatus. Sådana kunskaper behövs också för att kunna diskutera alternativ behandling för patienten med den behandlande läkaren. 
 Under tiden på  
 Vuxenklinik  
 (termin  
 8–10/29,5 
  p) ingår också föreläsningar om dentala material. Då behandlas framför allt standardisering och certifiering. Här ingår också att lära sig läsa innehållsdeklarationer för att förstå vilka substanser som ingår. Eftersom tandfyllningsmaterial är ett ersättningsmaterial (medicin- teknisk produkt klass II) och inte ett läkemedel betyder att det att kraven på vad en innehållsdeklaration ska innehålla är annorlunda. 
 Diagnostisering och patientbemötande 
 Den första introduktionen till diagnostisering av patienter och de grundläggande teoretiska kunskaperna om den diagnostiska pro- cessen får de blivande tandläkarna i kursen  
 Diagnostiska processer och patientkommunikation  
 (termin 4/3 p). Den omfattar grund- läggande vårdpsykologiska begrepp och förhållningssätt samt kom- munikations- och samtalsmetodik vid omhändertagande inom barn- och vuxentandvård. I undervisningen diskuteras könets bety- delse vid diagnostik och kommunikation. 
  
 Kursen  
 Diagnostik och patientomhändertagande 2,  
 (termin 5/2 p) omfattar grundläggande teoretiska kunskaper i odontologisk dia- gnostik baserad på en fungerande vårdrelation mellan vårdgivare och patient. Studenterna lär sig att ta upp anamnes och att skriva journalanteckningar. De lär sig olika metoder för undersökningar och omhändertagande av patienter. I kursen ingår också att lära sig göra utredningar och skriva förhandsprövningar. 
  
 Praktisk diagnostik 2  
 (termin 6/2,5 p) ger grundläggande kun- skaper och färdigheter för att kunna identifiera symtom på paro- dontala och cariologiska sjukdomar. Kursen omfattar dels direkt undersökningsmetodik för cariologiska och parodontala under- sökningar, dels indirekt undersökningsmetodik genom mikro- biologiska undersökningar, salivundersökningar och slemhinne- 
 428 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 undersökningar. Den omfattar också kliniska övningar och patient- omhändertagande. 
 Undervisningen om de patienter som reagerar på dentala ma- terial omfattar två olika patientkategorier. 
  
 Den första kategorin  
 omfattar patienter som har allergiska reak- tioner mot dentala material, främst amalgam eller lichenoida reak- tioner koncentrerade till munhålan. De patienter som tillhör denna patientgrupp får allergiska reaktioner antingen omedelbart eller inom 48 timmar. Den behandling som rekommenderas är bästa tänkbara munhygien, byte av dentalt material och immunosupp- ressiva medel, till exempel cortison. 
  
 Den andra kategorin  
 omfattar patienter som själva relaterar sina problem till dentala material och som ställer en egen diagnos. Deras problem kan finnas i munnen eller någon annanstans i kroppen, men de härleder sina symtom till munnen. De har sökt kontakt med läkare därför att de har olika typer av symtom och av det skä- let inte mår bra. En kan vara munsveda, s.k. burning mouth syn- drom, här definierad som en brännande känsla/smärta i tungan eller andra munslemhinnor trots att dessa ter sig kliniskt friska och att relevanta laboratoriedata vanligen är normala. 
 I undervisningen lär sig studenterna när det gäller dessa patienter att kvicksilverförgiftning eller amalgamöverkänslighet inte kan ute- slutas. Ofta är det dock svårt att fastställa orsakssamband mellan symtom och amalgam. Patienter som har munsveda har oftast ingen allergi som kan fastställas på ett vetenskapligt sätt och tand- läkaren kan därför inte bekräfta deras sjukdom. En del av dessa patienter anses ha ett parafunktionellt beteende, dvs. de pressar och suger på tungan och det leder till en svidande och brännande känsla. Dessa patienter lever ofta i ett spänningstillstånd på en hög stressnivå. De är omedvetna om sitt beteende och skulle därför be- höva få information och hjälp, till exempel av sjukgymnaster och/eller psykoterapeuter. 
  
 Kursen  
 Behandlingsstrategi – vuxentandvård  
 (termin 7/4,5 p) omfattar fördjupade kunskaper i odontologisk behandlingspla- nering. Studenterna lär sig att identifiera och värdera det veten- skapliga underlaget för olika behandlingsinsatser. I kursen ingår också en delkurs i Näringslära. 
  
 Vuxenklinik  
 (termin  
 8–10/29,5 
  p) är en handledd tjänstgöring på klinik. I den ingår fördjupning och klinisk tillämpning av tidigare kunskaper om diagnostik och gott patientomhändertagande. Stu- denterna lär sig att göra upp behandlingsplaner som omfattar or- 
 429 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 saker till nuvarande tandstatus, förebyggande behandlingar av sjuk- domstillstånd i munhålan, men också hur patienterna ska återfå en fungerande tuggapparat med ett tilltalande utseende. Undervis- ningen sker i form av gruppundervisningar, demonstrationer, kli- niska seminarier, fallpresentationer, simulatorövningar och littera- turstudier. 
  
 I kursen  
 Behandlingsstrategier – medicinskt relaterade problem 
 (termin 10/5 p) får tandläkarstudenterna grundläggande teoretiska kunskaper inom medicinska ämnesområden som har en speciell an- knytning till odontologin. Kursen ska ge ökade kunskaper om patienter som har en medicinsk allmänsjukdom och där odonto- login deltar med speciell kompetens i diagnostiken och den efter- följande medicinska rehabiliteringen. Undervisningen är foku- serad på följande medicinskt relaterade problem: infektiösa och in- flammatoriska tillstånd, trauma och anomalier i orala och periorala vävnader, cirkulationsrubbningar, hematologiska sjukdomar och ökad blödningsbenägenhet, tumörstigmata samt smärta och bete- endemedicinska tillstånd. 
 Syftet med kursen är att de blivande tandläkarna ska få tillräck- liga kunskaper för att kunna kommunicera med sina medicinska kolleger så att de tillsammans ska få en helhetssyn på patienten. 
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
  
 Kursen  
 Diagnostik och patientomhändertagande 2 
 , (termin 5/2 p) ska ge goda insikter om gällande lagar och förordningar, såsom tandvårdslagen, journallagen, Socialstyrelsens olika föreskrifter och bestämmelserna om Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. Här behandlas också vilka regler som gäller för registrering, dokumen- tation och journalföring. 
  
 För närvarande får studenterna ingen information om kemilag- stiftningen, men i den nya utbildningsplanen kommer ett sådant avsnitt att ingå antingen under termin 9 eller 10. Där kommer också tandläkarens anmälningsplikt av biverkningar till tillverkaren och Läkemedelsverket att behandlas. 
 430 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Tandläkarutbildningen i Malmö 
 På Tandvårdshögskolan i Malmö utbildas tandläkare, tandhygie- nister och tandtekniker. Utbildningen för de olika tandvårdsutbild- ningarna startar med en gemensam introduktionskurs. 
 Tandvårdshögskolans utbildningspolicy är uppbyggd kring fyra principer: självstyrt lärande, helhetssyn på kunskap och patient, oral hälsa och teamarbete. En viktig princip i de tre utbildningarna är satsningen på en studerandeaktiv miljö, där det självstyrda läran- det är huvudkomponenten. 
 Huvuddelen av utbildningsplanen består av klinisk verksamhet inom ramen för problembaserat lärande (PBL), där arbetet bedrivs i små studiegrupper med stort inslag av självstudier. Tandläkarut- bildningen byggdes upp på detta sätt i samband med nystarten 1990. Tandhygienistutbildningen arbetar sedan 2001 efter samma modell och tandteknikerutbildningen började införandet av denna modell höstterminen 2002. 
 Det övergripande ansvaret för hela verksamheten på Tandvårds- högskolan har fakultetsstyrelsen för den odontologiska institutio- nen. Där fattas beslut om innehållet i utbildningsplanen och kurs- planerna. Ansvarig för genomförandet av grundutbildningen för tandläkare är Grundutbildningsnämnden. 
 Förutom de gemensamma centrala mål som gäller för alla tand- läkarutbildningar har tandläkarprogrammet i Malmö antagit följ- ande lokala mål för de studerande som ska: 
  
 ha kunskap och färdigheter som tandläkare behöver för att kunna arbeta inom hela tandvården, både inom förebyggande arbete och med diagnostik samt behandling av sjukdomar i tänder, munhåla och käkar 
  
 ha så goda basvetenskapliga kunskaper att du kan följa aktuell forskning 
  
 kunna söka, bearbeta och tolka basvetenskaplig, epidemiologisk och klinisk information 
  
 kunna kommunicera muntligt och skiftligt också när det hand- lar om enskilda patienter eller vetenskapliga data 
  
 ha en medicinsk och social helhetssyn på människor 
  
 förstå sambandet mellan patientens munhälsa och allmänna hälsotillstånd 
  
 respektera människors integritet och ha förståelse för deras känslor och livssituation 
  
 431 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 kunna ta ställning i etiska frågor, t.ex. användning av nya metoder eller material 
  
 kunna samarbeta med andra yrkesgrupper inom tandvården och vara tränad för tandläkarens arbetsledande roll 
  
 ta ansvar för din egen och andra yrkesgruppers vidareutbildning och utveckling 
  
 ha goda insikter i kvalitetsarbete och kvalitetssäkring 
  
 vara insatt i principerna för organisation och ledning av odon- tologisk verksamhet. 
  
 Problembaserat lärande (PBL) 
 Med utgångspunkt i den kliniska verksamheten är tandläkarutbild- ningen upplagd utifrån teman och inte ämnen. Genom hela utbild- ningen integreras teknikvetenskap, samhällsvetenskap, biologi och beteendevetenskap med klinisk vetenskap och praktik inom ramen för olika utbildningsmoment. Den är så uppbyggd att komplexite- ten hela tiden ökar. 
 Utbildningsformen PBL innebär att de studerande kontinuerligt arbetar med problemformuleringar, kritisk informationssökning i vetenskaplig litteratur och analytiska diskussioner, dvs. ett forsk- ningsnära arbetssätt. Modellen innebär en stark koppling mellan teoretiska utbildningsmoment och klinisk färdighetsträning. In- lärningsmetoden kräver ett aktivt deltagande av de studerande och bygger på basgruppsträffar, demonstrationer, mikroskoperingsöv- ningar, laborationer, seminarier och tidiga patientkontakter. Den första patientkontakten får de studerande på termin 1, från och med termin 2 har de egna patienter. 
 Alla blivande tandläkare ingår för varje kurs i en basgrupp som består av  
 6–8 
  studerande och en handledare, en s.k. tutor. Under- visningen utgår från patientfall eller problem som introduceras av handledaren. Det blir sedan de studerandes uppgift att belysa dessa patientfall/problem ur så många synvinklar som möjligt. Under- visningen utgår inte från vad läraren föreläser om, utan bygger på de studerandes egna frågeställningar, vilket innebär att innehållet i undervisningen kan skilja sig från termin till termin. 
 De studerande arbetar med  
 12–14 
  fall per termin. De fiktiva patientfallen utgår från vad kursplanen säger att de studerande ska kunna efter kursens slut. Fallen får inte vara för komplexa, utan måste vara så konstruerade att de leder fram till viss bestämd kun- 
 432 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 skap. Det finns ingen obligatorisk kurslitteratur, utan den litteratur som finns upptagen på litteraturlistan ska endast betraktas som förslag. Eftersom tutor inte är ämnesexpert finns en tutorhandled- ning med bakgrundsfakta till fallet och relevanta ämnesfakta. Olika ämnesexperter står också till gruppens och tutors förfogande. 
 Föreläsningar förekommer, men i begränsad omfattning. Oftast behandlar de moment i kursen som är svåra att förstå enbart genom egen läsning eller som är svåra att hitta i litteraturen. De studerande kan också, om de önskar det, få extra föreläsningar inom ett spe- ciellt område. 
 På de återkommande seminarierna diskuterar ämnesexperter frå- geställningar som uppkommit i samband med diskussioner i bas- gruppen. Seminarierna bygger på inlämnade frågor, men delvis ock- så på rapporter som grupperna lämnat in, där de redovisar sina pro- blem- och hypotesformuleringar, slutsatser och genomgången lit- teratur. Examinationer sker kontinuerligt under kursens gång ge- nom en fortlöpande utvärdering och skriftlig och/eller muntlig exa- mination. 
 Parallellt med basgruppsstudier, laborationer, seminarier och patientbehandling sker preklinisk metodträning för att förbereda de studerande för fortsatt behandling av patienter. 
 Enligt Tandvårdshögskolans uppfattning leder det problem- baserade inlärandet till en större aktivitet bland de studerande och till ett mer kritiskt förhållningssätt till undervisningen. De får en ökad förmåga att värdera kunskap och en större beredskap för att tilllämpa nya metoder. Med en halveringstid på fem år för kunskap krävs att tandläkare fortsätter att vidareutbilda sig i yrket. Det pro- blembaserade lärandet lägger grund för en sådan vidareutbildning och för ett livslångt lärande. 
 Innehållet i tandläkarprogrammet 
 Utbildningen vid tandläkarprogrammet i Malmö omfattar 10 del- kurser, som alla omfattar ca en termins studier. Eftersom under- visningen inte är ämnesrelaterad, utan problembaserad, behandlar varje delkurs ett specifikt problemområde som belyses och disku- teras från olika utgångspunkter. I kursplanen finns för varje kurs uppställt mål, kunskapsnivå och färdighetsnivå, men också vilka förhållningssätt de studerande ska ha tillägnat sig. 
 Tandläkarprogrammet i Malmö omfattar följande 10 delkurser: 
 433 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 1. 
  
 Tandhälsovård i samverkan – en introduktion. Det orala eko- systemet. 
  
 2. 
  
 Diagnostik och behandling av enkla parodontala förändringar. 
  
 3. 
  
 Diagnostik och behandling av karies och parodontit. Tugg- apparatens funktion. 
  
 4. 
  
 Prevention, diagnostik och behandling av karies och parodon- tit. 
  
 5. 
  
 Diagnostik och behandling av infektioner i munhålan. 
  
 6. 
  
 Utvärdering av diagnostik och behandling av orala infektioner. Orala funktionsstörningar och deras behandling. 
  
 7. 
  
 Bettfunktion och oralprotetisk rehabilitering. 
  
 8. 
  
 Barn- och ungdomstandvård. Vuxentandvård i ett individuellt perspektiv. 
  
 9. 
  
 Allmäntandvård. Diagnostik och omhändertagande av sjuk- domar i huvud/halsregionen. 
  
 10. 
  
 Tandvård och samhället. 
  
 Från och med termin 2 har de studerande möjlighet att välja ett in- tresseområde för fördjupningsstudier. Dessa genomförs vid tre till- fällen under utbildningen (f.n. kurserna  
 4–5 
  och  
 9–10). 
  Syftet med dem är att utveckla de studerandes vetenskapliga arbetssätt och förmåga till skriftlig och muntlig presentation. 
 Introduktionskurs: Tandhälsovård i samverkan (6 p) 
 Utbildningen startar med att blivande tandläkare, tandtekniker och tandhygienister läser en gemensam introduktionskurs där de intro- duceras till det problembaserade lärande som tillämpas på alla tre utbildningarna. Därigenom läggs en grund för ett fortsatt team- arbete i tandvården. I kursen får de studerande lära sig en helhets- syn på kunskap och att själva ta ansvar för sin egen vidareutveck- ling genom ett livslångt lärande. 
 Kurs 1: Det orala ekosystemet  
 (7–20 
  p) 
 Kurs 1 handlar om den friska munhålan och ger grundläggande kunskaper om normal munstatus för att de studerande senare under utbildningen ska kunna förstå och diagnostisera den sjuka munhålan. Undervisningen är uppbyggd kring temat det orala ekosystemet som består av saliv, slemhinnan, tänder och mikroor- ganismer och hur de samverkar och påverkar varandra. Kursen be- handlar också cellernas uppbyggnad och funktion i olika vävnader i 
 434 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 munhålan. I kursen lär sig de studerande vad en anamnes är och att göra kliniska undersökningar med instrument. 
 Omhändertagandet av patienter utgör en stor och viktig del i ut- bildningen. De studerande möter därför patienter redan under första terminen. Eftersom patientkontakter kommer in så tidigt har de studerande lång tid på sig för att utveckla sin förmåga till kontakt med patienter. För att förstå vad som händer i mötet mellan patient och tandläkare ingår i utbildningen att de studerande analyserar detta möte gemensamt i studiegruppen. Denna typ av diskussion återkommer under hela utbildningen. 
 Exempel på patientfall: En patient snusar 
 En patient som snusar tycker att det ställe där han lägger in snuset ser annorlunda ut jämfört med resten av munnen. I diskussionen om fallet ingår reflektioner över hur snuset som ett främmande material interagerar med munhålans ekosystem och därmed leder till direkta och indirekta förändringar av slemhinnan. 
 Kurs 2: Dagnostik och behandling av enkla paradontala föränd- ringar  
 (20–40 
  p) 
 Kurs 2 innebär en fördjupning av kunskaperna om kroppens barriärfunktioner (= kroppens förmåga att stå emot angrepp) med utgångspunkt i enkla paradontala förändringar. Kursen behandlar också hur inflammationsreaktioner uppkommer, hur lokala och generella faktorer påverkar infektionsförsvaret och hur vävnader i munhålan kan återbildas. Kursen behandlar också cellernas för- sörjning och hur de regleras. 
 Under denna kurs får de studerande de första egna patienterna. De får lära sig att ta upp anamnes och göra undersökningar av munhålan. Ett problem vid upptagandet av anamnes är att patienter inte alltid informerar tandläkaren om de mediciner de tar för olika sjukdomar. En mycket vanlig biverkning av läkemedel är mun- torrhet, något som kan påverka och kraftigt försämra andra pro- blem som patienten har i munhålan. De studerande lär sig också på vilka indikationer röntgen ska användas för att ställa diagnoser. 
 435 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Kurs 3: Diagnostik och behandling av karies och paradontit. Tuggapparatens funktion  
 (40–60 
  p) 
 De mest ingående kunskaperna om plastiska tandfyllningsmaterial och deras biverkningar ingår i kurs 3. Den tar upp vad som karaktä- riserar ett optimalt tandfyllningsmaterial, sambandet mellan mate- rialhantering, materialegenskaper – hållfasthet, styvhet, samman- sättning – och behandlingsresultat, samt risker för biverkningar. De studerande lär sig hantera plastiska fyllningsmaterial på ett hy- gieniskt och ur risksynpunkt tillfredsställande sätt. 
 I denna kurs ingår undervisning om amalgam och kvicksilver. Eftersom amalgam inte används i dag som tandfyllningsmaterial är undervisningen enbart teoretisk. De studerande får endast göra amalgamfyllningar på gumma. Amalgam anses som ett mindre lämpligt material eftersom det kräver att en stor del av tanden borras bort. 
 I kursen ingår en övergripande föreläsning om kvicksilver, dess olika egenskaper och dess förekomst på jorden, skillnaden mellan organiskt och oorganiskt kvicksilver. Där behandlas också amalga- mets egenskaper som tandfyllningsmaterial, hur man mäter biverk- ningar, men också hur kroppen tar upp det och hur det lämnar kroppen genom förångning och resorption. I föreläsningen ingår ett avsnitt om hur en tandläkare ska hantera de patienter som har frågor om amalgam. 
 De studerande får lära sig hur obalans kan uppstå i det orala eko- systemet och vilka konsekvenser det kan få för tandens olika delar. Exempel på ämnen som ingår i kursen är immunologi, histologi, biologi och cellbiologi. 
 Eftersom det finns mycket som människor kan vara allergiska emot i sin omgivning får de studerande lära sig att förstå vad ett material kan göra med kroppen. Det går inte att förneka att vissa människor kan få en allergisk reaktion, även om inte alla får den. En del patienter är känsliga, andra är det inte, de studerande måste därför träna sig i att tänka själva och dra sina egna slutsatser. De psykiska besvär som en del patienter med avvikande reaktioner mot dentala material har, kan ibland vara svåra att skilja från neuro- logiska besvär. En bra utgångspunkt för en behandling är därför att lyssna på patienten och dennes berättelse om sin sjukdom. 
 I kursen ingår en föreläsning om kontaktallergier som ges av hudläkare från hudkliniken vid Universitetssjukhuset MAS. Ge- nom Tandvårdshögskolans närhet till sjukhuset har de studerande möjlighet att auskultera på hudkliniken. 
 436 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 För att fördjupa de studerandes förståelse för hur de själva fun- gerar i kontakten med patienter spelas deras samtal in på video. Bandens sparas för att kunna analyseras senare under utbildningen. 
 Exempel på patientfall: En patient har fått en plastfyllning 
 En patient har fått en plastfyllning och får efter 14 dagar en lätt svi- dande känsla på insidan av kinden och en svag rodnad på slem- hinnan i nära anslutning till den nygjorda fyllningen. 
 Diskussionen om detta patientfall ska leda fram till sådana kun- skaper att de studerande kan beskriva vad som är skillnaden mellan en överkänslighetsreaktion och en allergisk reaktion. De ska kunna beskriva fördröjda överkänslighetsreaktioner (kontaktallergi) och toxiska reaktioner och vad som orsakar dem. De ska också känna till olika diagnostiska metoder som används vid en utredning om avvikande vävnadsreaktioner som orsakas av dentala fyllningsma- terial. 
 Exempel på patientfall: En patient vill byta ut sina amalgamfyllningar 
 En medelålders kvinna med ett stort antal amalgamfyllningar vill byta ut dem av hälsoskäl, utan att direkt ha några sjukdomssymtom mer än att hon inte mått så bra den senaste tiden. 
 Fallet är tänkt att leda fram till en diskussion först om organiskt och oorganiskt kvicksilver och hur de påverkar kroppen och sedan till en diskussion om hur farligt amalgam är som tandfyllningsma- terial. 
 I underlaget till diskussionen finns en del bakgrundsmaterial om kvicksilver och amalgam. Där sägs att en människa vid kvicksilver- förgiftning kan få en mängd olika symtom, t.ex. darrningar, sömn- löshet, trötthet och värkbesvär. 
 När det gäller kvicksilver sägs det att det inte finns någon doku- menterad systemisk toxisk effekt (eller systemiska sjukdomar) från kvicksilver i amalgamfyllningar. Vidare: Generella allergiska reaktioner är ytterst sällsynta, lokala allergiska reaktioner i form av laesioner i munslemhinna eller gingivan läker i gemen ut när Vaughn gamet avlägsnats. Lichen planus har inte visats vara orsakat av amal- gam. 
 437 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 I bakgrundsmaterialet redogör man för att i flera länder finns rekommendationer om att amalgam, med hänsyn till att kvick- silver är en potent skadlig tungmetall bör undvikas på vissa patient- grupper, t.ex. gravida kvinnor, njursjuka och barn. EU:s direktiv om medicintekniska produkter behandlas. De medger inte att en produkt förbjuds för användning om det inte kan bevisas att den kan äventyra patientens hälsa eller säkerhet. 
 Man tar också upp att oron för amalgamets hälsoeffekter är ett hälsoproblem i sig sett ur ett folkhälsoperspektiv och redogör för att regeringen bedömer att den kunskap som finns i dag är till- räcklig för att motivera ett beslut om att i förebyggande syfte und- vika att amalgam används som tandfyllningsmaterial i framtiden. 
 Kurs 4: Prevention, diagnostik och behandling av karies och pa- rodontit  
 (60–80) 
  
 I kurs 4, liksom i kurs 3, ingår beteendevetenskapliga moment som är inriktade mot de personlighetspsykologiska faktorernas påver- kan på patientens sjukdomsupplevelse. I kurs 4 påtalas också vikten av att tandläkaren känner ansvar för patientens allmänna och orala hälsa samt att patienten får fullständig information om sitt orala sjukdomstillstånd och om olika dentala behandlingsmöjligheter. De studerande lär sig också innebörden i begreppet compliance, dvs. att patienten inte alltid följer tandläkarens rekommendationer. I kursen behandlas också hälsobegrepp, hälsosyn och hälsoupp- fattning både ur ett genusperspektiv och ett etniskt perspektiv. 
 Kurs 5: Diagnostik och behandling av infektioner i munhålan  
 (80–100 
  p) 
 I Kurs 5 får de studerande fördjupade kunskaper om immun- systemet och hur det påverkas av olika infektioner i munhålan samt vilket försvar kroppen kan mobilisera. Uppkomst, utveckling och behandling av sjukliga tillstånd som beror på en störning av den normala bakteriefloran eller stört försvar jämförs med infektioner som beror på speciella mikroorganismer. Kursen behandlar hur friska respektive infektionskänsliga personer påverkas av infek- tioner och hur det påverkar den odontologiska behandlingen. 
 Undervisningen om avvikande reaktioner och nedsatt funktion av immunsystemet sker i samarbete med yrkes- och miljödermato- logiska avdelningen vid Universitetssjukhuset MAS. 
 438 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Kurs 6: Utvärdering av diagnostik och behandling av orala in- fektioner. Orala funktionsstörningar och deras behandling  
 (100–120 
  p) 
 I kurs 6 behandlas de dentala material som används i protetiska konstruktioner. Även här får de studerande lära sig hur dessa mate- rial interagerar med den orala miljön och individen. Under denna kurs arbetar de i nära samarbete med tandtekniker och får däri- genom kunskaper om olika tandtekniska moment vid framställning av protetiska konstruktioner. I kursen får de studerande lära sig att förhålla sig vetenskapligt kritisk till odontologisk materialinfor- mation och diagnostiska metoder. 
 Kurs 9: Allmäntandvård. Diagnostik och omhändertagande av sjukdomar i huvud/halsregionen  
 (160–180 
  p) 
 Kurs 9 omfattar kunskaper om hur förändringar i käkhåla, spott- körtlar, svalg, öron och näsa kan påverka munhålan och vice versa. Denna kurs behandlar vilken påverkan andra sjukdomar kan ha på den odontologiska behandlingen. Sjukdomar som tas upp är smär- tor i mun och ansikte, tumörsjukdomar men också premaligna och maligna sjukdomar. Undervisningen omfattar endast sjukdomar i anslutning till munhålan, vid andra sjukdomar ska patienterna remitteras vidare till en läkare. 
 I kursen får de studerande lära sig vikten av att undersöka hela munhålan och de närmast omgivande strukturerna för att upptäcka patologiska slemhinneförändringar. De lär sig också principerna för biopsitagning. 
 De studerande får lära sig att lichenförändringar ökade i mitten av  
 1980-talet. 
  Orsaken till det misstänks vara det kopparamalgam som då introducerades. Den vanligaste orsaken till en lichenför- ändring är dentala material och då sällan något annat material än amalgam. Forskning vid Tandvårdshögskolan visar att kvicksilver kan finnas kvar i munnens bindväv upp till två år efter borttagandet av amalgamfyllningar. 
 Ett problem vid diagnostisering är muntorrhet. En orsak till det är de läkemedel som kan förorsaka muntorrhet och därigenom skada munslemhinnan. Detta problem är särskilt påtagligt för äldre patienter som ofta har en hög medicinkonsumtion. Vanliga mediciner som ger muntorrhet är antidepressiva mediciner och huvudvärkstabletter. 
 I kursen ingår att de studerande ska kunna avgöra när det finns anledning att samarbeta med specialister inom tandvård och sjuk- 
 439 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 vård om en patient. De måste därför känna till remissvägarna inom tandvården och sjukvården liksom ansvarsfördelningen mellan re- mitterande och mottagande vårdgivare. De får lära sig skriva re- misser och vad de ska omfatta för att kunna bli rätt bedömda. 
 Kursen ska ge de studerande förmåga att analysera patientens subjektiva behandlingsbehov samt att kommunicera och samarbeta med patienten. De studerande lär sig att i samråd med patienten upprätta en terapiplan som är baserad på diagnos, prognos och patientens egna önskemål. 
 I kurs 9 ingår också en klinisk examination i närvaro av en tandläkare från Tandvårdshögskolan och en tandläkare från Region Skåne. Den blivande tandläkaren får 45 minuter för att göra en anamnes, därefter 15 minuter för att analysera den. Under den tiden gör de båda tandläkarna en egen undersökning av patienten. Examinationen avslutas med en timmes genomgång med de två tandläkarna. Den som inte får godkänt på denna examination får möjlighet att göra om den efter 6 veckor. 
 Exempel på patientfall: En  
 60-årig 
  kvinna har brännande och svidande känsla från tungan 
 En kvinna kommer till sin tandläkare och har en brännande och svidande känsla från tungan. Undersökningen visar att hon har förändringar i munslemhinnan och en brännande och svidande känsla i anslutning till slemhinneförändringar. Det finns viss allergi i familjen och patienten har ibland utslag i ansiktet. Hon har kalk- avlagringar, bland annat i fingerlederna och fingrarna är något de- formerade. Patienten har som tandfyllningsmaterial guld, amalgam och plast. 
 Patienten genomgår en lichenutredning och en lichenoid reak- tion kan konstateras. Svampprover tas också. 
 Efter det att patienten bytt sina amalgamfyllningar läker de lichenoida förändringarna. Vid kontroll efter en tid visar det sig att patienten trots materialbyte och svampbehandling fått ökande symtom. Titankronor sätts in. En biopsi tas och svaret på den visar att patienten har oral lichen planus. Nu sätts porslinskronor in och därmed avlägsnas all titan ur patientens mun. 
 Detta patientfall syftar till att de studerande ska förstå vikten av att undersöka hela munhålan och de omgivande strukturerna för att kunna hitta sjukliga förändringar. De ska lära sig indikationerna för 
 440 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 att ta biopsier. I fallet ingår också undervisning om att kunna skriva remiss till specialister inom tandvården och andra vårdinstanser. 
 Kurs 10: Tandvården och samhället  
 (180–200 
  p) 
 Kurs 10 ska ge sådana kunskaper att de studerande förstår vikten av en medicinsk och social helhetssyn på patienten och förstår sam- bandet mellan patientens orala och allmänna hälsotillstånd. 
 I kursen ingår bland annat förståelse för etiska förhållningssätt i vården och vilka faktorer som påverkar tandhälsovården och pati- entens situation i samhället. Här ingår kunskaper om att utifrån gällande tandvårdsstöd göra beräkningar av tandvårdskostnader för olika patientkategorier, föra journal och utföra övrig dokumenta- tion i enlighet med bestämmelserna i patientjournalen. Här betonas vikten av att patienten är med och fattar beslut vid val av tandlag- ningsmaterial. 
 Under denna kurs tjänstgör de studerande en dag per vecka under sammanlagt 15 veckor vid folktandvårdskliniker inom Folk- tandvården Skåne. 
 Tandläkarutbildningen i Stockholm 
 Vid Odontologiska institutionen i Stockholm utbildas förutom tandläkare också tandtekniker och tandhygienister. De olika ut- bildningsprogrammen har ingen gemensam teoretisk undervisning, däremot har de blivande tandläkarna och tandhygienisterna gemen- samma patienter under kliniktiden, vilket för tandläkarstudenterna innebär under kursen Integrerad klinik – Vuxenklinik (termin 5– 10). De blivande tandläkarna och tandteknikerna har också en gemensam introduktionskurs. 
 Under tandläkarutbildningens termin  
 1–4, 
  som bland annat om- fattar anatomi, histologi, allmän patologi och fysiologi är undervis- ningen delvis förlagd till Karolinska institutet i Solna. De blivande tandläkarna och läkarna har samma föreläsare och samma kurslitte- ratur, men inga gemensamma föreläsningar. Orsaken till det är att tyngdpunkten i utbildningarna skiljer sig för mycket för att sådana föreläsningar ska kunna fungera. 
 Utbildningsplanen, liksom de lokala målen för tandläkarutbild- ningen i Stockholm, är fastställd av programkommittén för de odontologiska utbildningarna. Den omfattar sex större kursblock med varsin kurskommitté: 
 441 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 1. 
  
 Odontologisk introduktion med vetenskaplig grundkurs samt profylaktik och psykologi/etik. Valfria perioder. Examensar- bete. 
  
 2. 
  
 Cellens och organsystemets struktur och funktion. 
  
 3. 
  
 Organsystemens dysfunktion. 
  
 4. 
  
 Oralmedicinsk diagnostik och klinisk introduktion. 
  
 5. 
  
 Vuxentandvård. 
  
 6. 
  
 Barn och ungdomstandvård. 
  
 För Odontologiska institutionen vid Karolinska institutet finns dels en övergripande målformulering, dels mer detaljerade målfor- muleringar för varje större kursblock. 
 Exempel ur de övergripande målformuleringarna: 
  
 Utbildningen skall baseras på vetenskaplig grund och ge de studerande förmåga till självständig och kritisk bedömning samt förmåga att självständigt lösa problem, och också förbe- reda den studerande för ett livslångt kunskapssökande. 
  
 Efter genomgången utbildning skall de studerande på grundval av diagnostiska fynd kunna ge en helhetsbild av patientens orala och medicinska status; kunna föreslå och diskutera olika tänkbara behandlingsalternativ; i samband med terapiplane- ringen kunna lämna de individuella råd och anvisningar varje enskilt fall kräver och kunna förklara och motivera avsedda kliniska åtgärder, varför kommunikationsförmåga skall beto- nas. 
  
 De studerande skall även besitta kunskaper i konsultations- teknik och remissförfarande till andra vårdinstanser. De stude- rande skall ha kännedom om och kunna tillämpa tandvårds- lagen, patientjournallagen och gällande försäkringssystem för tandvård. 
  
 Utbildningen skall främja såväl personlig som professionell ut- veckling och de studerande skall förstå att ny kunskap kräver nya ställningstaganden, varför en fortlöpande reflektion, inne- hållande intuition, förnuft, samvete och empati, behövs. De studerande skall göras medvetna om att varje professionell relation baseras på respekt för den hjälpsökande som person. 
  
 I utbildningen ingår två valfria perioder (termin 3 och 6) och ett examensarbete. De gör det möjligt för de studerande att skapa en egen profil på sin utbildning. För en del studerande innebär de val- 
 442 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 fria perioderna och examensarbetet en första kontakt med pågå- ende forskning och utformas i samråd med handledaren. 
 Diskussion om ny utbildningsplan 
 Den nuvarande utbildningsplanen antogs 1993. Det pågår för när- varande en diskussion om att göra en mer genomgripande översyn för att modernisera utbildningen. En styrgrupp har tillsatts och man beräknar att den kommer att vara färdig med sitt arbete om cirka 2 år. 
 Introduktion 
 Cirka halva första terminen av utbildningen upptas av en introduk- tion med ett mycket brett anslag. Den omfattar bland annat psy- kologiska och etiska aspekter på odontologisk och medicinsk be- handling, prioriteringsfrågor inom vården och vård i ett mång- kulturellt samhälle med särskild betoning på vikten av kommuni- kation mellan vårdgivare och vårdtagare. 
 En stor del av introduktionskursen utgörs av en introduktion till vetenskapligt arbete. Den omfattar vetenskapsteori, statistik och genomförande av ett enkelt forskningsprojekt. Detta presenteras under kongresslika förhållanden både skriftligt i en vetenskaplig artikel och muntligt. Avsikten är att redan från början ge studen- terna ett vetenskapligt förhållningssätt till kunskap. 
 Kunskaper om människokroppen med tonvikt på munhålan 
  
 Cellens struktur och funktion  
 (termin 1/11 p) omfattar kunskaper om cellens generella och specialiserade livsyttringar samt medicinsk och oral biokemi. 
  
 Kursen  
 Organsystemets struktur och funktion  
 (termin 2/20 p) omfattar grundläggande kunskaper om den friska kroppen på cell- och organnivå, kunskaper som är nödvändiga för att förstå och också kunna behandla orala sjukdomstillstånd. Kursen är förlagd till Karolinska institutet i Solna och omfattar allmän och oral ana- tomi, histologi och fysiologi. Den ger de grundläggande kun- skaperna om olika sjukdomstillstånd som kan uppträda i kroppen. 
  
 443 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Kursen  
 Organsystemets dysfunktion  
 (termin 3/16 p) omfattar delkurser i immunologi, medicinsk och oral mikrobiologi, allmän och oral patologi. Kursen ger en helhetssyn på sjukdomsprocessers orsaker samt uppkomst och utveckling, inte bara sådana som ger reaktioner i munhålan. Undervisningen i immunologi ger kunska- per om grundläggande immunologiska begrepp (inklusive autoim- munitet), den omfattar immuntoxikologi och behandlar bland annat tandfyllningsmaterial och immunologiska skademekanismer. Den medicinska och orala mikrobiologin ger en bred orientering om mikroorganismer, med speciell inriktning på oral mikrobiologi och mikrobiella förhållanden i munhålan. 
 Dentala material och biverkningar av dentala material 
 I kursen  
 Dentala biomaterial  
 (termin  
 5–6/3 
  p) får de studerande undervisning om alla de material som används inom tandvården. Undervisningen utgår från vad en tandläkare bör, ska och måste göra för att minska biverkningar av dentala material och behandlar materialens effekter i tre avseenden: 
  
 Vilken effekt har det orala materialet på omgivningen? 
  
 Vilken effekt har den orala miljön på materialet? 
  
 Vilken psykosocial effekt har materialet? 
  
 Undervisningen omfattar både ren katederundervisning om dentala material och praktiska övningar i hur materialen fungerar. Alla viktiga material behandlas, dvs. plaster, kompositer, cement och metallegeringar. Eftersom amalgam inte används i lika hög ut- sträckning som tidigare handlar en stor del av undervisningen om härdplaster. 
 Undervisningen omfattar de olika materialens kemiska samman- sättning, deras mekaniska egenskaper, deras hållbarhet, hur de praktiskt ska hanteras, vad som händer i munhålan vid användning av olika material. Den behandlar deras inverkan på den yttre miljön, men också arbetsmiljöaspekter såsom behovet av skyddsåtgärder vid användandet. I begränsad utsträckning omfattar undervisningen också registrerade biverkningar, denna fråga återkommer sedan under toxikologikursen. Begreppet biokompabilitet (vävnadsvän- lighet) diskuteras. Även vårdens kvalitetssäkring berörs. 
 I undervisningen rekommenderas de blivande tandläkarna att an- vända de material som är kliniskt prövade och  
 CE-märkta 
  och som 
 444 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 rekommenderas av en känd certifierare, till exempel NIOM (Nordisk Institutt for Odontologisk Materialprövning). Rekom- mendationen omfattar alla material som har testats, inklusive amal- gam. 
 Undervisningen om amalgam omfattar, förutom handhavandet av materialet också de rekommendationer som finns för använd- ning av amalgam som tandfyllningsmaterial. De blivande tand- läkarna utför i allmänhet få amalgamfyllningar, men måste veta hur de ska kunna hantera materialet. Dels för att kunna arbeta utom- lands, dels därför att de kommer att möta patienter som redan har amalgamfyllningar och i en del fall också vill ha nya. 
 Avdelningen för Dentala biomaterial får regelbundet frågor från myndigheter, tandvårdspersonal och patienter som rör dentala material i olika avseenden. De intressantaste frågorna ingår sedan i undervisningen. 
  
 I kursen  
 Klinisk oral biologi och vuxenklinik I  
 (termin 5/12,5 p) ingår en strimma som omfattar grundläggande toxikologi, toxi- kologiska aspekter på komposit och andra akrylatbaserade dentala material, toxikologiska aspekter på kvicksilver och amalgam, samt kemiska produkter inom tandvården och yrkeshygieniska aspekter. 
  
 Den kurs som mest ingående och utförligt behandlar biverk- ningar av dentala material och de patienter som anser att det blivit sjuka av dentala material är  
 Odontologisk toxikologi  
 (termin 8). Den består av en föreläsningsserie, demonstrationer och seminarier och ger grundläggande kunskaper om toxikologiska principer och eventuella risker för toxiska och allergiska reaktioner som kan bero på dentala material för såväl patienter som tandvårdspersonal. Kursen omfattar hur patienter med misstänkta biverkningar från dentala material bör utredas, att patienterna måste vara medicinskt genomgångna, vad en tandläkare kan göra själv och vilka patienter som måste remitteras vidare. 
 Kursen omfattar också den yttre miljön, liksom ett mindre av- snitt om administration med en genomgång av gällande lagar och regler samt bakgrunden till deras tillkomst. 
 I de 12 föreläsningstimmarna ingår bland annat 
  
 Biverkningar av dentala material, för tandvårdspersonal och patienter. 
  
 Yrkeshygieniska aspekter på tandvårdsverksamhet, till exempel arbetsrelaterade hudbesvär hos tandvårdspersonal, risker med användning av latexprodukter och arbete med akrylater. 
  
 445 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Patientutredning: vad ska tandläkaren göra när misstanke om känslighet/allergi/avvikande reaktion för dentala material upp- står? 
  
 Testmetoder och kravspecifikationer för medicintekniska pro- dukter, vilka krav ställs på dentala material? 
  
 Fluortoxikologi, effekter vid akut och kronisk exponering, farmakokinetik. 
  
 Diagnostisering och patientbemötande 
 De blivande tandläkarnas första kontakt med diagnostisering av patienter sker under kursen  
 Oralmedicinsk diagnostik och klinisk introduktion  
 (termin 4/20 p). Kursen omfattar fyra olika delkurser, 
 Allmänmedicin  
 (4 p),  
 Oral diagnostik  
 (6,5 p),  
 Farmakologi  
 (4 p) och  
 Oral radiologi  
 (5,5 p). Det finns en ambition att kurserna ska integreras bättre än vad som sker i dag eftersom ämnesområdena hänger ihop. 
  
 Kursen har en tonvikt på orala och oralmedicinska sjukdoms- tillstånd. Den syftar till en integrering mellan oraldiagnostik och medicinsk diagnostik för att därigenom kunna ge en helhetsbild av patientens orala och medicinska status. De studerande ska lära sig undersökningsmetodik och hur den ska kunna hjälpa dem att ställa en korrekt diagnos. Ohälsa till följd av tandfyllningsmaterial be- handlas inte specifikt under kursen, men frågan kan komma upp beroende på vilka patienter som kommer till Vuxenkliniken. Lokala slemhinneförändringar som kan bero på dentala material berörs. 
 Delkursen  
 Allmänmedicin  
 ska ge de övergripande kunskaperna om allmänmedicinska sjukdomar och medicinsk näringslära så att den studerande både känner till och förstår värdet av medicinsk provtagning och analys. Den omfattar de medicinska sjukdomar där det finns en ökad risk för komplikationer i samband med den odontologiska behandlingen för patienten eller för den behand- lande tandläkaren. Kursen omfattar också de medicinska sjukdomar som ger orala symtom och där patienten måste remitteras till en internmedicinsk bedömning. De sjukdomar det handlar om är all- varliga generella sjukdomar, såsom diabetes, hjärtsvikt, hjärtkärl- sjukdomar, patienter som är klaffopererade, allvarliga cancersjuk- domar som kräver strålbehandling. I kursen betonas nödvändighe- ten av att det finns information om sådana sjukdomar i patientens journal. 
 446 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Delkursen  
 Oral diagnostik  
 förbereder studenterna för den kom- mande kliniska tjänstgöringen. Studenterna tränas att etablera kon- takt med en patient, att ta upp en korrekt anamnes, att upprätta journaler. De får också lära sig att göra en undersökning för att på grundval av den göra en bedömning av patientens såväl fysiska som psykiska allmäntillstånd. I kursen ingår också att lära sig att skriva remisser. För att få en helhetssyn på patientens orala vårdbehov måste de studerande få en förståelse för patienten ur både hälso- och ohälsosynpunkt. De tränar att göra detta på varandra, men också på patienter som söker vård på Vuxenkliniken. De får också träna att ta röntgenbilder. 
  
 I kursen  
 Klinisk oral biologi och vuxenklinik I  
 (termin 5/12,5 p) får de studerande ansvar för egna patienter. Här ska den tidigare teoretiska undervisningen integreras med praktisk klinisk verksam- het så att de blivande tandläkarna får en helhetssyn på patienten. De ska tränas i att sätta patientens medicinska situation i relation till den orala behandlingen för att sedan kunna prioritera mellan olika behandlingsbehov. I kursen läggs stor tonvikt vid bland annat patientkommunikation och journalföring. 
  
 Klinisk oral biologi och vuxenklinik I  
 (termin 5/12,5 p) och  
 Inte- grerad klinik – Vuxenklinik  
 (termin  
  
 6–10) 
  
  löper delvis parallellt med kursen  
 Dentala biomaterial  
 (termin  
  
 5–6/3 
  
  p) som beskrivits tidigare. I  
 Dentala biomaterial  
 får de studerande en teoretisk grund om de dentala material som de praktiskt lär sig att hantera under den kliniska undervisningen som börjar under termin 5. Under termin 6 sker en integrering av undervisningen mellan de olika ämnesområdena och den kliniska verksamheten. 
  
 Integrerad klinik – Vuxenklinik  
 (termin  
 6–10) 
  lägger stor vikt vid diagnostik och terapiplanering. En viss del utgörs av övergripande föreläsningar om olika psykologiska problem, om patientkommu- nikation och patientomhändertagande. Där behandlas de patienter som är svårbehandlade ur olika aspekter. De patienter som anser sig sjuka av sina tandfyllningsmaterial utgör där en mindre del och en för närvarande minskande del. 
 I kursen ingår kännedom om och förmåga att tillämpa regel- verket, såsom tandvårdslagen, patientjournallagen och gällande för- säkringssystem för tandvården. De studerandes träning i att sätta patientens medicinska och sociala situation i relation till den orala behandlingen för att kunna prioritera mellan olika behandlingar fortsätter. 
 447 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Alla blivande tandläkare lär sig att teoretiskt hantera alla typer av fyllnadsmaterial genom att göra fyllningar på gumma. De flesta kommer sedan att också i praktiken utföra fyllningar med alla före- kommande material. När det gäller amalgam finns det inget krav i utbildningen på att studenterna ska ha gjort en sådan fyllning. Om de kommer att utföra en eller inte beror på vilken typ av patienter som kommer till kliniken. De lär sig att alltid använda kofferdam vid rotbehandlingar och kompositfyllningar. Vid borttagande av amalgam rekommenderas kofferdam endast till speciellt känsliga patienter. 
 De studerandes gruppdiskussioner om sina olika patienter förs inte i första hand utifrån val av material, utan utifrån patientens problem och behov av att kunna få fungerande tuggfunktion och god estetik. De studerande får lära sig att det finns situationer då amalgam kan vara det bästa materialet. Det gäller till exempel när tanden sitter så till att det är svårt att rent tekniskt utföra en restau- ration i något annat material eller när amalgam bedöms vara det bästa materialet utifrån hållfasthet och patientens ekonomiska situation. 
  
 Kursen  
 Oralmedicinsk diagnostik, klinik och behandling  
 (termin  
  
 9–10/11,5 
  
  p,) innebär en fördjupning av diagnostiken och behand- lingsmetoder i oralmedicin. De studerande tränas i ett samhälls- odontologiskt synsätt för att få förståelse för den roll som tandvår- den kan spela i ett allmänt hälsoperspektiv. 
  
 En av delkurserna i  
 Oralmedicinsk diagnostik, klinik och behand- ling  
 är  
 Oral kirurgi.  
 I den ingår bland annat diagnostik och behand- ling av slemhinneförändringar i munhålan samt utredningar om ansiktssmärta. Munslemhinneförändringar kan bero på olika den- tala material. Ansiktssmärta i olika former liksom andra smärt- tillstånd, förekommer relativt ofta i den patientgrupp som söker vård på grund av misstanke om avvikande reaktion på grund av dentala material. 
  
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
  
 I kursen  
 Administration, klinikledning och samhällsodontologi 
 (termin 10/1,5 p) ingår en genomgång av samhällets hela försäk- ringssystem. Den omfattar vårdansvar, tandvårdens organisation, ersättningsreglerna från försäkringskassa och landsting. Kursen ska ge de studerande kunskap om den svenska tandvårdens socialpoli- 
 448 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 tiska, etiska och juridiska grunder. Den omfattar också tandvårdens ekonomiska och personella resurser. 
  
 I kursen  
 Oralmedicinsk diagnostik, klinik och behandling  
 (termin  
  
 9–10/11,5 
  
  p,) ingår på termin 10 en strimma Odontologisk toxi- kologi. Den omfattar föreläsningar och seminarier (9 timmar) som behandlar patientutredningar, där också de försäkringstekniska aspekterna tas upp. Vidare ingår en fördjupning i regelverket kring medicintekniska produkter, som bland annat omfattar biverknings- rapportering. Ett av seminarierna behandlar amalgamfrågan ur olika aspekter. 
  
 Tandläkarutbildningen i Umeå 
 Vid  
 medicinsk-odontologiska 
  fakulteten i Umeå anordnas utbild- ning för olika yrkeskategorier inom vården. Där utbildas tand- läkare, tandtekniker och tandhygienister men också läkare, sjuk- gymnaster, sjuksköterskor och arbetsterapeuter. 
 I dag är ingen del av tandläkarprogrammet gemensamt med tandhygienistprogrammet eller tandteknikerprogrammet. Enligt förslaget till ny utbildningsplan (se nedan) planeras en ökad inte- grering mellan programmen för att därigenom öka kunskaperna om varandras arbetsområden. 
 Läkare och tandläkare har inte gemensamma föreläsningar, men innehållet i vissa delar av den prekliniska utbildningen är gemen- sam. Kurserna infaller vid olika tidpunkter under utbildningen och tyngdpunkten skiljer sig, men i stort sett får de blivande läkarna och tandläkarna samma undervisning. Ofta är både föreläsare och kompendium gemensamma. 
 De övergripande besluten om de olika utbildningsprogrammen fattas i fakultetsnämnden som bland annat fastställer utbildnings- planen. Beslut om kursplaner och deras innehåll fattas av program- kommittén för odontologisk utbildning. 
 Tandläkarprogrammet i Umeå har till de nationella målen lagt följande lokala mål. Studenten ska 
  
 ha tillägnat sig ett vetenskapligt förhållningssätt, förmåga till kritisk analys och värdering, 
  
 ha förvärvat en sådan beredskap och sådana kunskaper som krävs för att kunna medverka i en kontinuerlig kunskaps- och kvalitetsutveckling inom yrket. 
  
 449 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Genom tillägget vill institutionen betona vikten av att tandläkarna medvetet följer kunskapsutvecklingen inom sitt område för att därigenom koppla den kliniska forskningen till det praktiska ut- övandet av yrket. Dessa frågor behandlas i kursen  
 Vetenskapliga metoder  
 (termin 5,  
 8–10/10 
  p) som har som mål att göra de stude- rande förtrogna med kriterier för vetenskaplig kunskap, känna till normer för vetenskapligt arbete samt översiktligt känna till veten- skapliga metoders utveckling och användning inom odontologi och medicin. Merparten av alla föreläsare på grundutbildningsnivå är forskare, vilket innebär att det finns en nära koppling mellan forsk- ning och undervisning. 
 Diskussion om förändrad utbildningsplan 
 Det pågår för närvarande en diskussion vid Institutionen för odontologi om en förändring av utbildningsplanen för tandläkar- programmet. Några av de förändringar som diskuteras är: 
  
 En ökad integrering mellan  
  
 tandläkar-, 
  tandtekniker- och tand- hygienistprogrammen. Det finns en del praktiska hinder att övervinna, bland annat skillnader i förkunskaper och svårighe- ten att få ihop de olika utbildningarnas scheman, eftersom en så stor del av undervisningen är bunden. 
  
 En minskning av den kliniska tiden från en tidigare, i för- hållande till övriga tandläkarutbildningar i Sverige, hög nivå. (Antalet kliniktimmar kommer även efter en reduktion att bli fler än vid de andra tandläkarutbildningarna.) 
  
 Tydligare målbeskrivningar för alla kurser så att studenterna bättre förstår vilka krav de ska uppfylla efter varje genom- gången kurs. 
  
 En humanistisk strimma som innebär att studenterna parallellt med övrig kurslitteratur också läser skönlitteratur för att där- igenom öka sin människokunskap. 
  
 Inrättandet av ett lektorat i Oral diagnostik. Innehavaren kommer att ansvara för kurserna  
  
 Vuxen allmäntandvård och Tandvård för patienter med särskilda behov. 
  
 450 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Kunskaper om människokroppen med tonvikt på munhålan 
 Grundläggande kunskaper om cellens normala ämnesomsättning och samspelet mellan olika organ ingår i kursen  
 Kemi och cellbiologi  
 (termin 1/10 p). I  
 Morfologi  
 (termin 1/6,5 p) ingår grundläggande kunskaper i anatomi, histologi och embryologi. Den omfattar bas- kunskaper om människokroppens generella byggnads- och funk- tionsprinciper för vävnader och organ och deras normala utveck- ling. I  
 Fysiologi och farmakologi  
 (termin 2/6,5 p) ingår kunskaper om bland annat nervsystemet, muskulaturen, andningsorganen, njurarna, matsmältningen och det endokrina systemet. 
 Den grundläggande utbildningen om immunologi och allergiska reaktioner som inte specifikt är kopplade till problem i munhålan ingår i kursen  
 Mikrobiologi, immunologi och virologi  
 (termin 2/7 p). Kursen, som är en grundkurs i sjukdomslära, behandlar hur bakte- rier och virus ger upphov till olika sjukdomar och hur människo- kroppen försvarar sig mot sådana angrepp. Den omfattar grund- läggande kunskaper om immunapparatens struktur och funktion, om hur ett cellförmedlat och ett humoralt immunsvar regleras samt om överkänslighetsreaktioner och för kroppen skyddande effek- tormekanismer. 
 Kursen behandlar också hur olika material är mer eller mindre benägna att dra åt sig bakterier och därmed ge upphov till sjuk- domsreaktioner. Här ingår orsaker till nickelallergi, hur den yttrar sig och behandlas. 
 Sjukdomar och sjukdomstillstånd på andra ställen än i mun- hålan och hur dessa påverkar kroppen som helhet och som på- verkar patienternas tandstatus ingår i kursen  
 Patologi  
 (termin 2/5,5 p). Den omfattar teoretiska kunskaper om och förståelse för till exempel osteoporos, diabetes, bensjukdomar, inflammatoriska tillstånd, hjärt- och kärlsjukdomar. 
 Den byggs på med kursen  
 Oral patologi  
 (termin  
 4–5 
  och 8/4 p) där diagnostik och behandling av kliniska tillstånd i tänder, munslemhinna och käkben ingår. Exempel på sjukdomar som be- handlas under kursen är svamp- och virussjukdomar, slemhinne- sjukdomar, elakartade och godartade tumörer i olika delar av mun- hålan, HIV/AIDS. Där ingår också immunologiska reaktioner nu kopplade till specifika reaktioner i munhålan. 
 451 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Dentala material och biverkningar av dentala material 
 De grundläggande teoretiska kunskaperna om olika dentala mate- rial och deras biverkningar ingår i kursen  
 Odontologisk material- vetenskap  
 (termin  
 3-6/20 
  p). Där behandlas uppbyggnaden av alla förekommande dentala material, dvs. plastiska fyllningar, kompo- siter, glasjonomer, keramer, guld, titan och amalgam. Undervis- ningen omfattar deras sammansättning och egenskaper, deras kli- niska och teknologiska handhavande samt deras förhållande till biologisk miljö. 
 I undervisningen på termin 3 ingår en tvåtimmars föreläsning om kvicksilverexponering och biverkningar av kvicksilver. Biologiska effekter av andra dentala material än amalgam behandlas under termin 5 och omfattar fyra timmars föreläsningar. Då diskuteras principer för riskbedömning och vilket underlag som kan ligga till grund för en sådan, gränsvärden och hur dessa fastställs, allmänna toxikologiska principer, hur ofta biverkningar kan inträffa och mot vilka material. 
 Undervisningen omfattar också lokala och systemiska biverk- ningar av dentala material, överkänslighet och allergier, olika möj- ligheter att förutspå toxiska effekter av dentala material, hur man verifierar en biverkning, klinisk provokationstest, epicutantestning. Kursen tar också upp var på Internet man kan finna information om materialinnehåll samt vad lagar och förordningar säger om ut- byten av dentala material. 
 Genom att Socialstyrelsens nationella biverkningsregister för dentala material tidigare legat i Umeå har det funnits ett nära sam- band mellan undervisningen om biverkningar av dentala material och de erfarenheter som registret gett. Innehållet i undervisningen har förändrats mellan årskurserna i enlighet med de rön som gjorts genom registret. 
 Undervisningen om amalgam är starkt nedkortad jämfört med tidigare. Men de tandläkare som tänker sig att arbeta utomlands måste kunna hantera amalgam, eftersom det fortfarande i många länder är förstahandsalternativet. Det finns också patienter i Sverige som av kostnadsskäl väljer amalgam. Amalgamundervis- ningen innebär bland annat att studenterna tränar att borra bort och göra fyllningar med amalgam på dockor. Endast en mindre andel av studenterna utför under sin studietid tandfyllningar med amalgam på patienter. 
 452 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 De metoder som lärs ut är i enlighet med erkända medel och metoder för protetisk behandling av sådana fall som vanligen före- kommer i allmän praktik. 
 I kurserna  
 Cariologi  
 (termin  
 5-8/14 
  p) och  
 Protetik  
 (termin 6- 9/13 p) kopplas studenternas teoretiska kunskaper om dentala material till hur de praktiskt ska hanteras i munnen så att de lär sig att bygga upp och återställa patientens bettfunktioner. Även under kursen om protetik förekommer en fortlöpande diskussion om de dentala materialens biologiska effekter. 
 Eftersom avståndet mellan den teoretiska och den praktiska ut- bildningen om dentala material har upplevts såsom alltför stort kommer kurserna  
 Cariologi  
 respektive  
 Protetik  
 och kursen  
 Odon- tologisk materialvetenskap  
 att knytas närmare varandra från och med vårterminen 2003. Syftet är att tydligare koppla ihop teori och praktik så att studenternas förståelse för olika dentala material ökar. 
 Diagnostisering och patientbemötande 
 Undervisning om patientbemötande ingår i flera olika kurser under utbildningstiden. Den grundläggande teoretiska undervisningen om bemötande och omhändertagande av patienter, samtalsmetodik och journaldokumentation får studenterna i kursen  
 Klinisk intro- duktion  
 (termin  
 1–4/7 
  p). Under kurstiden fungerar studenterna som assistenter till en utbildad tandläkare eller en äldre studerande och deltar i behandlingen av deras patienter. 
 I kurserna  
 Cariologi  
 (termin  
 5–8/14 
  p) och  
 Protetik  
 (termin 6- 9/13 p) ingår att de studerande ska träna sig i att kommunicera med patienten så att de kan ta upp en tillfredsställande anamnes och med den som grund utföra en adekvat klinisk undersökning. De studerande ska lära sig att skriva en journal och att utifrån den och övriga tillgängliga upplysningar kunna ställa en diagnos som leder fram till att patienten får en total behandlingsplan. 
 I kursen  
 Psykologi/psykiatri  
 (termin 5/2 p) ingår avsnittet  
 Odontologi – Psykologi.  
 Där behandlas orala psykosomatiska sjuk- domar, amalgamkänslighet, miljökänslighet, tandvårdsrädsla, tera- peutisk hållning. 
 Den omfattande symtombilden hos de patienter som relaterar sina besvär till amalgam beskrivs och diskuteras. Den beskrivs också ur ett genusperspektiv. En typisk amalgampatient beskrivs 
 453 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 som en kvinna på mellan 40 och 50 år, hon har en hög konsumtion av sjukvård, hon har själv satt diagnosen amalgamkänslighet som hon anser beror på att kvicksilver frigjorts från hennes amalgam- fyllningar. De symtom som patienten uppvisar kan vara både lokala och generella. 
 De lokala symtomen kan till exempel vara värk i tuggmuskula- tur, värk i käkleder, metallsmak, muntorrhet, tungpressning, ömhet i tänder, munsveda, dålig smak i munnen, brännande känsla, tand- pressning, batterikänsla, ökad salivmängd. 
 De generella symtomen är antingen somatiska eller psykiska. De somatiska symtomen kan vara ryggvärk, darrningar, ledvärk, hud- besvär muskelvärk, mag- och tarmbesvär, huvudvärk, öronbesvär, ögonbesvär, halsbesvär. De psykiska symtomen kan vara kraft- löshet, trötthet, irritation, nedstämdhet, sömnsvårigheter, oro, yrsel, koncentrationssvårigheter, minnesrubbningar, labilt känslo- läge, frusenhet, aptitlöshet, initiativlöshet, nervositet. 
 Komplexiteten i diagnostiken av dessa patienter belyses genom att presentera olika odontologiska, medicinska eller psykiska fakto- rer som kan ha betydelse för uppkomsten och vidmakthållande av symtomen. 
 De odontologiska diagnoserna omfattar bettdysfunktioner, slemhinneläsioner, allergier, svampinfektioner och störd salivkör- telfunktion. De medicinska diagnoserna kan vara diabetes, olika typer av bristtillstånd, till exempel anemier eller brist på B12. De psykiska diagnoserna är mindre ofta av allvarlig psykiatrisk pro- blematik utan gäller oftast depression, olika ångesttillstånd och olika typer av fobier. 
 Eftersom sjukdomsorsakerna är så varierande är det vid behand- ling av dessa patienter viktigt med en differentierad diagnostik och en individanpassad behandling. 
  
 I kursen  
 Tandvård för patienter med särskilda behov  
 (termin 7- 9/9 p) ingår undervisning om alla patientgrupper med olika typer av sjukdomar eller avvikande reaktioner och som påverkar deras tandhälsa. Kursen har en tonvikt på de äldre patienterna som vid stigande ålder blir skörare och då mer känsliga för dentala material. 
  
 Syftet med kursen är att studenterna ska få förståelse för sam- banden mellan patientens orala och allmänna hälsotillstånd och vilka bakomliggande faktorer som kan finnas. 
 454 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Kursens mål är: 
  
 att ge kunskaper inom områden vid sidan av de strikt odono- tologiska som har betydelse vid klinisk bedömning, ställnings- tagande och omhändertagande 
  
 att den studerande ska kunna tillämpa dessa kunskaper såväl som motivera sina ställningstaganden i kliniskt relevanta fall. 
  
 Exempel på områden som kursen behandlar: 
  
 vanliga samt viktiga sjukdomar och deras medicinska behand- ling 
  
 ställningstaganden vid tandvård på patienter med somatiska respektive psykiatriska sjukdomar 
  
 farmakologisk profylax vid tandvård på patienter med olika sjukdomar 
  
 det normala åldrandet och de äldres somatiska/psykiatriska sjukdomar och deras medicinska behandling 
  
 läkemedelsinteraktioner av odontologiskt intresse 
  
 etik och omvårdnad 
  
 faktorer av betydelse för riskvärdering vid val av odontologisk behandling 
  
 behandling av patienter med symptom som relateras till tand- vårdsmaterial: omfattning, bemötande och utredningsförfa- rande 
  
 åtgärder vid avvikande reaktioner på dentala material 
  
 det särskilda tandvårdsstödets utformning. 
  
 I kursen ingår fyra timmars föreläsningar om biverkningar av den- tala material som är baserade på erfarenheter från Socialstyrelsens nationella biverkningsregister för dentala material. Undervisningen omfattar en genomgång av skillnader i reaktionsmönster mellan tandvårdspersonal och patienter. Patienter rapporterar i första hand biverkningar från amalgam (30 procent) och i andra hand från kompositer (17 procent). Personal rapporterar i första hand bi- verkningar från kompositer (52 procent) och i andra hand från la- tex (25 procent). 
 De vanligaste lokala och generella symtom på biverkningar be- skrivs, när symtom oftast uppträder, vilka åtgärder man bör vidta om reaktion uppstår och vilka typer av reaktioner som kan remitte- ras till hudspecialist för epikutantestning. 
 455 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Kursen omfattar de behandlingsalternativ som finns för patienter som relaterar sina besvär till dentala material och vilka kriterier som ska vara uppfyllda för att en patient ska få sina tandfyllningar ut- bytta. Moran rekommenderas för speciellt känsliga patienter. 
 Under kursen behandlas  
 6–7 
  §§ tandvårdsförordningen och de blivande tandläkarna får lära sig hur en ansökan om förhandspröv- ning ska skrivas. De studerande får lära sig hur omhändertagandet av patienter går till enligt Västerbottenmodellen. Den innebär att det ska finnas ett samarbete mellan ordinarie tandläkare och läkare för att patienten ska kunna behandlas på ett adekvat sätt. Om be- handlingen inte lyckas kan patienter inom Västerbottens och Västernorrlands län remitteras till Utredningsenheten vid Tand- läkarhögskolan i Umeå. 
 Kursen omfattar också hur patienter med besvär relaterade till dentala material utreds vid denna utredningsenhet, hur man lägger upp en behandlingsplan och att man har gemensamma ronder till- sammans med läkare från den dermatologiska kliniken och den yrkes- och miljömedicinska kliniken angående dessa patienter. 
 Här ingår tandläkarnas rapportskyldighet om hur och till vem de ska rapportera om biverkningar samt vilka biverkningsregister för dentala material som finns i världen. 
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
 I kursen  
 Klinisk introduktion  
 (termin  
 1–4/7 
  p) som ligger tidigt i utbildningen ingår en första introduktion till de grundläggande etiska begreppen inom tandvården, dess mål och organisation, vilken roll den spelar inom den allmänna hälso- och sjukvården, sekretessfrågor samt lagar och förordningar. 
 I kurserna  
 Cariologi  
 (termin  
 5–8/14 
  p) och  
 Protetik  
 (termin 6– 9/13 p) ingår gällande försäkringsbestämmelser, lagar och förord- ningar och deras tillämpning som har betydelse för kariologisk och protetisk behandling. De studerande får lär sig att skriva förhands- prövningar till både landstinget och försäkringskassan utifrån fik- tiva fall. 
  
 Samhällsodontologi  
 (termin 10/3,5 p) är en fördjupning av kun- skaperna om tandvårdens reglering, organisation och finansiering. Den omfattar bland annat de lagar och förordningar som reglerar tandvården, vilka myndigheter och organisationer som finns inom området, vilka faktorer som påverkar människors tandhälsa och 
 456 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 vilka preventiva insatser samhället kan göra för att öka den. Kursen omfattar också tandvårdens miljöansvar. Här återkommer också träning i att skriva vanliga förhandsprövningar. 
 De förhandsprövningar som gäller patienter med olika sjuk- domstillstånd behandlas under kursen  
 Tandvård för patienter med särskilda behov  
 (termin  
 7–9/9 
  p). 
 Övergripande bestämmelser om läkarutbildningen 
 Högskolelagen och högskoleförordningen 
 Den universitets- och högskoleutbildning där stat, kommun eller landsting är huvudman regleras av högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100), ändrad 1998 (1998:1003). 
 I 1 kap. 9 §  
 högskolelagen  
 finns övergripande mål för den grund- läggande högskoleutbildningen. De innebär att studenterna genom utbildningen ska få: 
  
 förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar, 
  
 förmåga att självständigt urskilja, formulera och lösa problem samt 
  
 beredskap att möta förändringar i arbetslivet. 
  
 Inom det område som utbildningen avser skall studenterna, utöver kunskaper och färdigheter, utveckla förmåga att: 
  
 söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå, 
  
 följa kunskapsutvecklingen, och 
  
 utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. 
  
 I  
 högskoleförordningen  
 (1998:1003) finns mer detaljerade bestäm- melser om bland annat utbildningsplan, kursplaner och vilka krav som ställs för olika examina. 
 6 kap. 8 § innehåller föreskrifter om att det för varje utbildnings- program ska finnas en utbildningsplan. I 9 § anges att den ska om- fatta 
  
 1. 
  
 de kurser som utbildningen omfattar, 
  
 2. 
  
 den huvudsakliga uppläggningen av utbildningen, 
  
 3. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till utbildningen. 
  
 457 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 I utbildningsplanen ska också övriga föreskrifter som behövs anges. Förordning (1998:1003). 
 I 6 kap. 6 § högskoleförordningen finns föreskrifter om att också kursplaner ska finnas för alla kurser inom den grundläggande hög- skoleutbildningen. Kursplanernas innehåll regleras i 7 §. En kurs- plan ska innehålla följande: 
  
 1. 
  
 kursens benämning, 
  
 2. 
  
 kursens poängtal och fördjupningsnivå i förhållande till examensfordringarna, 
  
 3. 
  
 syftet med kursen, 
  
 4. 
  
 det huvudsakliga innehållet i kursen, 
  
 5. 
  
 den kurslitteratur och de övriga läromedel som skall användas, 
  
 6. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till kursen, 
  
 7. 
  
 formerna för att bedöma studenternas prestationer, 
  
 8. 
  
 de betygsgrader som skall användas samt 
  
 9. 
  
 om kursen är uppdelad i delar. 
  
 I kursplanen ska också de övriga föreskrifter som behövs anges. Utöver de allmänna målen för all högskoleutbildning i 1 kap. 9 § 
 högskolelagen finns i högskoleförordningens Bilaga 2 de mål som gäller för att erhålla en läkarexamen. Studenten ska ha 
  
 förvärvat kunskaper och färdigheter som utgör grund för läkar- yrket och för att fullgöra den allmäntjänstgöring (AT) som krävs för att få obegränsad behörighet som läkare, 
  
 förvärvat kännedom om förhållanden i samhället som påverkar kvinnors och mäns hälsa för att som läkare kunna arbeta före- byggande, 
  
 utvecklat sin självkännedom och förmåga till inlevelse och där- igenom, med beaktande av ett etiskt förhållningssätt och en helhetsbild av människan, utvecklat sin förmåga till goda rela- tioner med patienter och deras närstående, 
  
 förvärvat sådana kunskaper om sjukvårdens ekonomi och organisation som är av betydelse för alla läkare samt utvecklat en yrkesfunktion som förbereder för lagarbete och samverkan med samtliga personalgrupper. 
  
 Härutöver gäller de mål respektive högskola bestämmer. Förord- ning (2001:23). 
 458 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Läkarutbildningar på sex orter 
 Läkarutbildningar bedrivs i dag av universiteten i Göteborg, Linköping, Lund, Umeå och Uppsala samt Karolinska institutet i Stockholm. Varje år antas ca 1 000 läkarstuderande till en utbild- ning som omfattar 220 p, 11 terminer. 
 För alla läkarprogram finns en programkommitté eller mot- svarande som fattar beslut om utbildningsplanen, vilka kurser den ska omfatta och kursplanernas innehåll. Det finns inga centralt be- slutade kursplaner, utan varje universitet och högskola fattar själv- ständigt beslut om innehållet i varje enskild kursplan. 
 Även under den tid en utbildningsplan är i kraft sker större och mindre förändringar av kursinnehållet. Initiativ till förändringar kan komma från lärare, kursansvariga och de studerande som ge- nom sina representanter i programkommittén (eller motsvarande) och genom kursutvärderingar kan påverka utbildningens innehåll och uppläggning. 
 Även om alla läkarutbildningar ska leda fram till att studenterna efter genomgången utbildning uppfyller målen i högskoleförord- ningen ser vägen dit lite olika ut beroende på vid vilket universitet studenten har fått sin utbildning. Nedan följer en presentation av landets olika läkarutbildningar. Den bygger på en genomgång av utbildningsplaner och kursplaner. Kontakter har också tagits med företrädare för de olika läkarprogrammen. 
 Denna redovisning är framför allt gjord utifrån utredningens uppdrag om att belysa hur dentala material, biverkningar av dentala material och patientbemötande hanteras i undervisningen. För en mer fullständig redovisning av utbildningens innehåll hänvisas till läkarprogrammens utbildningsplaner och kursplaner. 
 Läkarutbildningen i Göteborg 
 Utbildningsplanen och kursplanerna för läkarprogrammet i Göte- borg fastställs av programnämnden för medicinsk utbildning vid Sahlgrenska akademien. Förutom programnämnden finns kurs- nämnder där studerande ingår tillsammans med kursansvarig och de lärare som undervisar på kursen. Kursnämnderna har inte be- slutanderätt, men där sker kontinuerliga diskussioner om utbild- ningens innehåll och uppläggning. 
 459 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Förutom de centrala målen gäller följande lokala mål för läkar- programmet i Göteborg: 
 Läkarutbildningens mål utgörs av tre lika viktiga kompetensom- råden som hänger samman och som alla tre ska byggas upp under utbildningen: 
  
 Den studerande ska lära sig vad en färdig läkare ska kunna ut- föra. 
  
 Den blivande läkaren ska tillägna sig kunskaper och insikter avseende vetenskapligt förhållningssätt, analys, etik och dia- gnostik. 
  
 Läkarutbildningen ska leda till en professionell och personlig utveckling in i läkarrollen. 
  
 Inom undervisningen tillämpas en studentaktiverande pedagogik där huvuddelen av utbildningen är problemorienterad. Undervis- ningen sker i form av problembaserat lärande,  
 case-metodik, 
  de- monstrationer, gruppundervisning, föreläsningar, seminarier och konferenser, laborationer, klinisk tjänstgöring och handledning. 
 Ny utbildningsplan 
 Under våren 2002 började införandet av en ny utbildningsplan på läkarprogrammet i Göteborg. Den beräknas vara helt införd under våren 2007. Förändringarna gentemot den tidigare utbildnings- planen är att de studerande ska bli mer aktiva i undervisningen ge- nom en mer studentaktiverande pedagogik, tidigare yrkeskontakt, fördjupade insikter i konsultationsmetodik, längre och mer sam- manhållna utbildningsavsnitt, utökade möjligheter till fördjup- ningsstudier på alla längre utbildningsavsnitt samt större integra- tion mellan teori och praktik. Under hela utbildningstiden ingår fördjupningsavsnitt som ger de studerande möjlighet till veten- skaplig träning och utlandspraktik. 
 Introduktionskurs 
  
 Introduktionskursen  
 (termin 1/2 p) omfattar information om den kommande utbildningen, diskussion kring yrkesroll och yrkesetik och introduktion till den tidiga yrkeskontakt som ingår i de första fyra terminerna. 
 460 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Grundläggande kunskaper om människokroppen 
  
 Översikt anatomi, vävnad cell  
 (termin 1/5 p) ger kunskaper om människokroppen med fokus på de olika organsystemen, bland annat cirkulations- och respirationsorganen, matsmältningen, lymfoida organ, nervsystemet och endokrina organ. 
 Kursen  
 Molekylär cellbiologi  
 (termin 1/12 p) ger kunskaper om den basala biomedicinen. Den omfattar bland annat gener och deras organisation och funktion och cellens struktur och funktion. 
  
 Genetik och utvecklingsbiologi  
 (termin 2/7 p) ger de studerande kunskaper om genetiska faktorers betydelse för uppkomst av sjukdomar, missbildningar och utvecklingsrubbningar, samman- fattat i begreppet genetisk sjukdom. Den tar också upp genetiska faktorers betydelse för variation av normala egenskaper. 
 Fysiologi, biokemi, farmakologi  
 (termin  
  
 2–4/30 
  
  p) ger kunskaper och förståelse för människokroppens normala funktion, både när det gäller enskilda celler och organ och hur olika organ samverkar. Kursen omfattar fysiologiska och farmakologiska principer, nerv- systemet, hjärta, cirkulation, njure och respiration, metabolism, digestion, endokrinologi, reproduktion och immunologi. 
  
 Diagnostisering och patientbemötande 
 Genom kursen  
 Tidig yrkeskontakt  
 (termin  
 1–4/4 
  p) introduceras de studerande i sjukvården genom att de får följa verksamheten vid en läkarmottagning eller vårdavdelning samtidigt som de får gruppun- dervisning och deltar i seminarier under 5 dagar/termin. En hand- ledare följer gruppen under alla terminerna. 
 I ett flertal kurser i utbildningen ingår etikundervisning som strimma. Den kan till exempel omfatta temadagar där diskussionen utgår från olika patientfall. De studerande har i förväg tillsammans i grupp gjort en skriftlig redogörelse av ett patientfall, som presente- ras för deltagarna och som utgör underlag för en allmän diskussion. 
  
 Konsultationskunskap  
 (termin 5/10 p) ger de studerande en introduktion till och är en förberedelse för den fortsatta kliniska utbildningen. Kursen behandlar mötet mellan läkaren och patienten ur olika aspekter. I kursen ingår vårdcentralspraktik och avdel- ningspraktik i grupper om  
 1–4 
  studerande. Vidare ingår föreläs- ningar, seminarier och en internatvecka som omfattar undervisning 
 461 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 i samtalskonst, praktiska övningar i sjukvårds- och undersöknings- metodik, anamnesupptagning och journalskrivning. 
 Kursen ska ge de studerande en förståelse för patientens situa- tion, som ofta innebär att hon befinner sig i ett underläge på en okänd plats och är rädd och orolig för sina symtom när hon möter en läkare, som också ofta uppfattas som en auktoritet. De stude- randes inlevelseförmåga och kunskap om andra människor ska öka genom den praktik och den handledning som ingår i utbildningen, men också genom att de uppmanas läsa, både skönlitteratur och facklitteratur, för att därigenom öka sin förståelse för kommande patienter. 
 Sjukdomslära och laboratoriemedicin  
 (termin  
  
 4–5/14 
  
  p) omfattar grundläggande aspekter på sjukdomsprocessen och olika sjuk- domar, allmän sjukdomslära och speciell organinriktad sjukdoms- lära. I avsnittet om inflammationer behandlas bland annat  
  
 IgE-för- 
  
  medlad allergi och fördröjda överkänslighetsreaktioner. I den ingår en  
  
 3-timmars 
  
  föreläsning om hudens funktioner och allmänna dermatologiska begrepp, som bland annat omfattar lichen planus, eksem och diagnostik av hudsjukdomar. 
  
 I kursen  
 Internmedicin  
 (termin 6/14 p) sker en fördjupning av de områden som ingick i  
 Konsultationskunskap  
 (termin 5/10 p). De studerande ska lära sig att integrera sina kunskaper om sjukdoms- lära och kliniska kunskaper med patientens upplevelse av sin sjuk- dom och sina symtom. Det handlar om att de studerande ska försöka leva sig in i och förstå patientens situation, att de ska lära sig att respektera patientens integritet och självbestämmande och förstå vilken teknik de ska använda vid ett patientsamtal. 
 I den kursen får de studerande lär sig att inspektera slemhinna, tunga, tonsiller och tandstatus. I  
 Klinisk farmakologi  
 (termin  
 5–7/2 
  p) som ingår som strimma i kurserna  
 Konsultationskunskap  
 (termin 5/10 p) och  
 Internmedicin  
 (termin  
 6–7/24 
  p) ingår bland annat läkemedelsbiverkningar och läkemedelsförgiftningar, inklusive spe- ciellt toxikologi. 
 Kursen  
  
 Öron-, 
  
  Näs- och Halssjukdomar  
 (termin 10/4 p) omfattar teoretisk och praktisk utbildning i örats, näsans, munhålans, svalgets, matstrupens och struphuvudets sjukdomar. Den sker i samarbete med specialister inom bland annat  
 öron-, 
  näs- och hals- sjukdomar, patologi och odontologi. 
 I kursen  
 Samhällsmedicin  
 (termin 10/10 p) ingår ett avsnitt om miljömedicin, som ges av avdelningen för miljömedicin vid Göteborgs universitet. Den omfattar hur faktorer i allmän miljö 
 462 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 påverkar människans hälsa vid olika exponeringsnivåer, hur man gör riskbedömningar liksom utredningar och sambandsbedöm- ningar vid miljömedicinska patientfrågeställningar. Här ingår också ett avsnitt om kvicksilver och amalgam. 
 En av läroböckerna i kursen är  
 Hälsa och miljö – en lärobok i arbets- och miljömedicin  
 (redaktion, Horton, Chung, Hudson, utgiven 2001). Under avsnittet Amalgamkänslighet får de studerande lära sig att amalgam använts som tandfyllningsmaterial i över 100 år och att det redan under mitten av  
 1800-talet 
  fanns tandläkare som ansåg att ett borttagande av amalgamfyllningar påverkade hälsan positivt. Boken hänvisar till Forskningsrådsnämndens rapport  
 Morris och hälsa – risker i ny belysning  
 om att det inte finns några vetenskapliga bevis för att den som tar bort sina fyllningar får ett bättre hälsotillstånd. 
 Författarna påpekar att läkarna behöver goda kunskaper och god kontakt med patienten för att kunna föreslå en riktig åtgärd: 
 Det ställer stora krav på personal inom hälso- och sjukvården att skapa en förtroendefull kontakt med patienter som relaterar sina besvär till amalgam, och som kanske också är besvikna efter tidigare kontakter med hälso- och sjukvården. Inte minst är det viktigt att ge patienten tillräckligt med tid, särskilt de första gångerna, då förtroendet skall byggas upp. 
 Läkaren rekommenderas att noggrant sätta sig in i patientens jour- nal och de tidigare utredningar som gjorts och att tänka på att det är viktigt hur patienten blir bemött: 
 Om patientens symtom respekteras som verkliga, minskar risken för att patienten utsätts för nedsättande omdömen och behandling.  Erfarenheterna visar att utredningen i en del fall kan utmynna i att ingen specifik sjukdom kunnat påvisas. Patientens uppfattning att symtomen orsakas av amalgam kan finnas kvar, och patienten kan vara angelägen om amalgamsanering. Uppgiften blir då att informera om vad man för närvarande vet enligt vetenskap och beprövad erfarenhet.  Om patienten ändå önskar genomgå amalgamsanering, bör patien- ten respekteras för detta beslut. Läkaren bör i dessa fall utfärda ett in- tyg om att patienten är färdigbehandlad och om medicinska hinder för amalgamsanering föreligger eller inte. Kostnader för amalgamsanering regleras i tandvårdsförsäkringen. 
 463 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
 I  
 Konsultationskunskap  
 (termin 5/10 p) sker en introduktion till anamnesupptagning och hur en kroppsundersökning av en patient går till. Där ingår också att dokumentera detta i en patientjournal i enlighet med de regler som gäller för journalskrivning enligt jour- nallagen och datalagen 
 I kursen  
 Internmedicin  
 (termin  
 6–7/24 
  p) ingår hälso- och sjuk- vårdens organisation, ansvarsområden och roll i samhället, liksom administrativa rutiner inom sjukvården. De studerande får fördju- pade kunskaper om hur man skriver en journal enligt journallagens krav och hur man skriver en utrednings- och behandlingsplan. De ska lära sig reglerna för sjukskrivning och intygsskrivning. Här in- går också att de ska lära sig att kommunicera och samarbeta med andra läkare och övrig vårdpersonal. 
 I  
 Samhällsmedicin  
 (termin 10/10 p) ingår grundläggande kun- skaper om hur man mäter och beskriver hälsoläget i befolkningen samt vilka faktorer som påverkar hälsoläget, både på individnivå och på befolkningsnivå. I kursen behandlas lagar och förordningar inom hälso- och sjukvård, liksom inom socialförsäkringssystemet, socialtjänsten och försäkringskassan. Här ingår läkarens möjlighe- ter och skyldigheter att samverka med andra vårdgivare och myn- digheter samt kunskaper om hur man skriver intyg och remisser. Metoder för kvalitetssäkring och utvärdering av hälso- och sjuk- vård behandlas också. 
 Läkarutbildningen i Linköping 
 Vid Hälsouniversitetet i Linköping utbildas olika yrkeskategorier inom hälso- och sjukvårdsområdet till exempel arbetsterapeuter, logopeder, sjukgymnaster, sjuksköterskor. Fakultetsnämnden har genom Grundutbildningsrådet fastställt lokala mål för läkarpro- grammet i Linköping. 
 Studenten ska ha förvärvat: 
  
 ett vetenskapligt förhållningssätt med förmåga att deltaga i forskning, utvecklingsarbete och vetenskapligt informationsut- byte 
  
 en helhetsbild av människan grundad på förståelse av samban- det mellan den enskildes hälsotillstånd och biologiska, sociala och andra förhållanden 
  
 464 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 en sådan förståelse för andra länder och kulturer samt för inter- nationella förhållanden som är av betydelse för den framtida yrkesfunktionen 
  
 förutsättningar för livslångt lärande. 
  
 Den pedagogiska metod som används vid läkarprogrammet i Lin- köping är Problembaserat lärande (PBL). Det är de studerandes egna frågor och problemformuleringar som är grunden för under- visningen. Centrala mål för utbildningen är att kunna söka och värdera informationskällor samt utveckla förmågan att förändras och möta förändring i yrkeslivet. I PBL betonas de studerandes ansvar för ett självständigt livslångt lärande. 
 Den centrala arbetsformen är basgruppen som består av  
 6–8 
  stu- derande och en handledare. Utifrån ett scenario, vanligen ett pati- entfall, inventerar gruppen sina befintliga kunskaper, bygger fråge- ställningar kring fallet och identifierar sina inlärningsbehov. Efter att ha inhämtat kunskaper i olika källor, såsom böcker, tidskrifter, resurspersoner, föreläsningar, laborationer och frågestunder, åter- samlas gruppen och diskuterar svaren på sina frågor med återkopp- ling till det speciella patientfallet. Det betyder att de traditionella ämnena integreras till en tvärvetenskaplig helhet. 
 Innehållet i utbildningen 
 I utbildningen ingår också ett individuellt fördjupningsarbete som löper under flera terminer (10 p) och en valfri period (termin 10/10 p). De gör det möjligt för de studerande att fördjupa sig speciellt i ett område som intresserar dem. Fördjupningsarbetet ska vara en vetenskaplig undersökning som redovisas skriftligt i form av en vetenskaplig artikel. Även den valfria perioden ska redovisas skriftligt i en rapport. 
 Utbildningen omfattar tre nivåer: 
 Stadium I – Molekyl – cell – människa – samhälle (termin  
 1-3/60 
  p) Stadium II – Hälsa och sjukdom (termin  
 4-5/40 
  p) 
 Stadium III – Patient och prevention (termin  
 6-11/120 
  p) 
 465 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Introduktionskurs 
 Hälsa  
 –Etik 
  – Lärande I  
 (termin 1/8 p) ingår i  
 Stadium I  
 och är en gemensam introduktionskurs för alla utbildningar vid Hälsouniver- sitetet i Linköping. Den läser blivande läkare tillsammans med bland annat blivande arbetsterapeuter, logopeder, sjukgymnaster och sjuksköterskor. Där studeras samspelet mellan människor och mellan människa och samhälle samtidigt som de studerande intro- duceras till det problembaserade lärandet.  
 Hälsa  
 –Etik 
  – Lärande II  
 (2 p) som är en ny kurs och ligger senare i utbildningen är foku- serad på sexologi. Även den läses gemensamt av alla utbildningar vid Hälsouniversitet. 
  
 Molekyl – cell – människa – samhälle 
  
 I  
 Stadium I – Molekyl – cell – människa – samhälle  
 (termin  
  
 1–3/60 
  
  p) ingår kunskaper om människokroppens normala struktur och funktion, till exempel rörelseapparaten, blodcirkulationen och  
  
 mag/tarm-kanalen. 
  
  Detta kopplas till symtom vid störda funktio- ner i organsystemen. 
  
 I undervisningen ingår också människors hälsa relaterad till livs- villkor, organisationen av sjukvård, socialtjänst och omsorgsverk- samhet samt etiska överväganden i den medicinska verksamheten. 
 De studerandes träning i patientkontakt och patientkommunika- tion sker systematiskt i strimman  
 Patientkontakt, helhetssyn och samtalskonst  
 som innebär att en grupp studerande under de första fem terminerna är knutna till en vårdcentral som gruppen besöker för handledarledd träning en halv dag varannan vecka. Genom denna praktiska träning utvecklas de studerandes förmåga att kommunicera med patienter för att förstå deras symtom och livs- situation. 
 Hälsa och sjukdom 
 I  
 Stadium II – Hälsa och sjukdom  
 (termin  
 4–5/40 
  p) studeras orsaker till och mekanismer bakom utvecklingen av sjukliga för- ändringar i kroppens vävnader, hur sjukdomar kan undersökas med olika laboratoriemetoder, samt hur man genomför och dokumente- rar en patientundersökning. 
 466 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Här ingår att de studerande ska lära sig att kritiskt värdera dia- gnostiska undersökningsmetoder och förstå deras tillämpning vid vanliga symtom och sjukdomar, analysera kroppens reaktioner vid sjukdom och yttre påverkan samt analysera störd struktur och funktion i olika organ och celler. 
 De studerande ska kunna strukturera en anamnes och värdera vad som är viktigt att anteckna i en patientjournal. De ska förstå vilka psykologiska och sociala mekanismer som påverkar uppkomst och utveckling av sjukdomar, liksom betydelsen av kön och ålder för sjukdomars manifestationer. Här ingår också att förstå patient- läkarrelationens betydelse för behandlingsresultatet. 
 Patient och prevention 
  
 I  
 Stadium III – Patient och prevention  
 (termin  
  
 6–11/120 
  
  p) ingår mycket klinisk praktik med tjänstgöring långa perioder på sjukhus och mottagningar. Under denna period ska de studerande lära sig att identifiera egna kunskapsbrister och tillämpa problembaserat lärande för att fylla dem. 
  
 De studerande ska lära sig att utföra och värdera vanliga dia- gnostiska och terapeutiska åtgärder. De ska också få förståelse för att människor kan uppleva sin sjukdom på olika sätt beroende på ålder och kön samt språklig och kulturell bakgrund och kunna analysera sambandet mellan ohälsa och livsvillkor. I kursen ingår att lära sig samverka med olika yrkesgrupper inom hälso- och sjuk- vården, men också med andra samhällsinstanser såsom försäkrings- kassan, omsorgsverksamhet och socialtjänst. 
  
 Under termin 6 ingår delkursen  
 Öron (inkl käkkirurgi – oral me- dicin).  
 I den ingår bland annat undervisning om sjukdomar, skador, avvikelser och defekter i munhåla, käkar och angränsande vävnader. Där belyses diagnostiska problem som en allmänpraktiserande läkare kan ställas inför såsom orala slemhinneförändringar, ansikts- smärta och orala infektioner. I föreläsningar om  
 Vanliga orala slemhinnebesvär  
 ingår lichen. Här ingår patientdemonstrationer. Ett patientfall under denna kurs behandlar oral lichen Hudson. 
  
 467 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Exempel på patientfall: Oral lichen planus 
  
 55-årig 
  kvinna söker för blåsor/sår längs tungkanten som gör ont vid beröring. Hon har ett stort antal amalgamfyllningar. Hon får diagnosen oral lichen planus. Trolig orsak är dels patientens amal- gamfyllningar, som ligger i direkt anslutning till lichen, dels att hon pressar tungan mot tänderna. Undersökningar visar att patienten inte har tecken på någon annan sjukdom eller på anemi. 
 I underlaget till diskussionen finns följande information: 
 Amalgam som tandfyllningsmaterial är omdiskuterat. Kvicksilver i metylform är toxiskt och dess giftighet oomtvistad. Kvicksilver i form av amalgam är inte giftigt i sig men ger i sällsynta fall kontaktallergi och slemhinneförändringar, systemisk påverkan är omtvistad. Det inte har publicerats några bevis att amalgamfyllningar skulle orsaka pro- blem som trötthet, huvudvärk, yrsel etc. I enskilda fall har dock pati- enter blivit bättre då deras amalgamlagningar bytts mot lagningar i annat material. Dock har man enligt Socialstyrelsen inte funnit någon annan orsak att byta ut amalgam än vid överkänslighet mot kvick- silver. 
 Patienten föreslås bli remitterad till specialist i oralmedicin för fortsatt undersökning, där den fortsatta behandlingen förväntas bli att patientens amalgamfyllningar tas bort och ersätts med något annat tandfyllningsmaterial. 
 Läkarutbildningen i Lund/Malmö 
 Det övergripande ansvaret för läkarprogrammet i Lund/Malmö har fakultetsstyrelsen på den medicinska fakulteten i Lund. Ansvaret för läkarprogrammets utbildningsplan och kursplaner har nämnden för läkarutbildning. 
 För läkarprogrammet i Lund/Malmö har följande lokala mål fastställts av fakultetsstyrelsen: 
  
 Samordning av grundvetenskap, klinisk vetenskap och kliniskt arbete. 
  
 Studentaktiva arbetsformer med träning för studenterna att ta itu med och slutföra studie- och arbetsuppgifter. 
  
 Patientkontakt genom hela utbildningen med träning i samtals- konst och god  
  
 patient-läkarrelation 
  
 Förtrogenhet med vetenskapliga principer och med aktuell medicinsk forskning. 
  
 468 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Examination som bygger på kompetens- och kunskapskrav som ska finnas klart beskrivna i kursplaner. 
  
 Systematisk utvärdering och kontinuerligt kvalitetsarbete. 
  
 Från och med termin fyra läser hälften av studenterna i Lund och hälften i Malmö. 
 Inom läkarprogrammet i Lund/Malmö används många olika ar- betsformer. Syftet är att de ska stimulera till egen aktivitet och djupinlärning hos de studerande. Lärare och studerande har frihet att välja den arbetsform som passar dem själva bäst, tyngdpunkten bör dock ligga på aktiverande former. Till dem räknas problemba- serat lärande, casemetodik, fördjupningsarbeten, diskussionsgrup- per, kliniskt arbete under handledning, laborationer, datorsimule- ring och självständigt arbete med kurslitteratur i anslutning till stu- die- och arbetsuppgifter. 
 I utbildningen ingår två  
 Valfria moment  
 dels i slutet av termin 4 och början av termin 5 (10 p), dels under termin 10 (10 p) De ger de studerande möjlighet att fördjupa sig i områden som de är sär- skilt intresserade av. De valfria momenten kan omfatta valbara kurser, egna projekt eller klinisk teori och praktik. På termin 10 görs ett vetenskapligt arbete. 
 Förändring av utbildningsplanen 
 Det pågår för närvarande en omstrukturering av utbildningsplanen på läkarprogrammet i Lund/Malmö. Den innebär inte några större förändringar av innehållet i utbildningen, däremot en del om- struktureringar mellan kurserna. En sådan omstrukturering är till exempel att  
 Patientrelaterade moment  
  
 I–III 
  
 som i dag ligger på ter- min  
 3–5 
  successivt kommer att ersättas av  
 Professionell utveckling  
 som kommer att ligga under terminerna  
 1–5. 
  
 Introduktionskurs 
  
 Läkarprogrammets grundkurs  
 (termin 1/8 p) ger de studerande en överblick över läkarutbildningen och vad som väntar dem under utbildningstiden men också senare under deras yrkesverksamhet. Här sker en introduktion till det aktiva inlärande som används i undervisningen, bland annat genom problembaserat lärande (PBL). 
 469 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Behovet av kontinuerlig prövning av den medicinska kunskapen poängteras. Här behandlas också etiska aspekter på läkar- och pati- entrelationen och etiska frågeställningar inom hälso- och sjuk- vården. 
 Grundläggande kunskaper om människokroppen 
 I kursen  
 Cellbiologi  
 (termin 1/11 p) ingår allmänna kunskaper om cell- och molekylärbiologi, cellens uppbyggnad och funktion, cell- delning och cellers samspel och metabolism. I  
 Nervsystemet och rörelseapparaten  
 (termin 2/19 p) integreras anatomiska, histolo- giska och fysiologiska moment i nervsystemet och rörelseappa- raten 
 .  
 I kursen ingår undervisning om kraniets allmänna uppbygg- nad. 
 Kursen  
 Organbiologi II  
 och  
 III 
 , (termin 3/17 p) behandlar de olika organsystemen integrerat. Där ingår bland annat det endo- krina systemet, matsmältning, njurar, det autonoma nervsystemet. Under termin 3 ingår grundläggande kunskaper om ögon och öron liksom struphuvudets och svalgets uppbyggnad. 
  
 Kursen  
 Patobiologi I, Inflammation, försvar, mikrober  
 (termin 4/10 p) behandlar inflammationer, infektionsförsvar, immunolo- giska sjukdomar, bland annat allergiska sjukdomar och autoim- muna sjukdomar och reaktioner. Tyngdpunkten ligger på förståelse av patobiologiska mekanismer. Kursen  
 Speciell Patobiologi II  
 (ter- min 5/15 p) behandlar bland annat inflammatoriska, allergiska och andra sjukdomar i andningsvägarna. 
  
 Diagnostisering och patientbemötande 
 I kursen  
 Professionell utveckling  
 (termin 1/1 p) får de studerande bekanta sig med den typ av patientomvårdnad som normalt är ett sjukvårdsbiträdes eller en undersköterskas ansvar. Det sker bland annat genom praktik på ett äldreboende med efterföljande grupp- diskussioner. Här behandlas också olika syn på hälsa och sjukdom och vikten av att förstå de kulturella skillnader som finns för att i enlighet med Hälso- och sjukvårdslagens intentioner uppnå ett samförstånd med patienten angående utredning och behandling. 
  
 Kursen  
 Patientrelaterade moment  
 I–III 
 (termin  
  
 3–5/3 
  
  p), som successivt kommer att ersättas av  
 Professionell utveckling 
 , ska ut- 
  
 470 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 veckla de studerandes förmåga att bilda sig en uppfattning om pati- entens egen upplevelse av sin sjukdom/symtom med respekt för patientens integritet. De ska lära sig att vara öppna inför patientens egna kommentarer och funderingar och kunna variera sitt bemö- tande med hänsyn till patientens person, bakgrund, ålder, kön och besöksorsak. 
  
 I 
  
 kurserna  
  
 Klinisk medicin  
  
 I-III 
  
 (termin  
 6–8/32 
  p) ingår att för- stå patientens behov och tolka patientens krav och förväntningar och lära sig ta hänsyn till skillnader i sjukdomsupplevelse och symtombeskrivning hos kvinnor och män och hos patienter med olika social och kulturell bakgrund. Här ingår också att de stude- rande ska öva sig i att ta upp anamnes. 
  
 Kursen  
 Samhällsmedicin, Rättsmedicin och Yrkes- och miljö- medicin  
 (termin 10/10 p) fokuserar bland annat på medicinskt be- slutsfattande och relationen mellan somatiska och psykosociala faktorer samt sjukdomars inverkan på individ och samhälle. Här ingår också gruppseminarier med diskussioner om  
  
 patient-läkarre- 
  
  lationen med egna videoinspelningar av patientsamtal som ut- gångspunkt. 
  
 I 
  
 kursen ingår att kunna definiera speciella diagnostiska och terapeutiska problem hos patienter med multipla symtom och sjukdomstillstånd samt sociala faktorers betydelse, i och utanför arbetslivet, för individers upplevelse av sjukdomssymtom och ut- veckling av ohälsa. De studerande ska i kursen lära sig att handlägga några vanliga förekommande symtom utifrån symtomanalys, dis- kussion om differentialdiagnoser samt kunskap om vårdnivå och tidsram. Exempel på sådana symtom är allergiska besvär, huvud- värk, yrsel, trötthet, ångest och oro. 
  
 I 
  
 kursen  
  
 Öron-, 
  näs- och halssjukdomar/oftamologi  
 (termin 9/3 p) läggs vikt vid olika undersökningstekniker, anamnesupptagning och behandlingsmetoder. Här betonas förståelse för sammanhang mer än detaljkunskaper. Undervisningen omfattar olika sjukdomar 
  
 i 
  
 munhålan, såsom inflammationer i munslemhinnan, svampinfek- tioner och muntorrhet. Här ingår också hur läkemedel påverkar salivsekretionen. De studerande ska lära sig att definiera lichenoida förändringar, tungband, inflammation på tungan, tandlossning och inflammationer i tandköttet, liksom orala manifestationer av sjuk- domar vars orsak inte ligger i munhålan, till exempel HIV och Sjö- grens syndrom. 
  
 I 
  
 kursen  
  
 Dermatologi/infektion  
 (termin 11/9 p) omfattar under- visningen bland annat handeksem och andra allergiska och icke- 
 471 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 allergiska kontakteksem. Här ingår att känna till tekniken för hud- biopsier. 
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
 I  
 Klinisk medicin I  
 (termin 6/20 p) ingår bland annat viss lagstift- ning inom medicin och socialvård, att de studerande ska öva sig i anamnesupptagning, och i att skriva en inkomstjournal samt in- formation om hur en datajournal är upplagd. 
  
 I kursen  
 Samhällsmedicin, Rättsmedicin och Yrkes- och miljö- medicin  
 (termin 10/10 p) ingår bland annat att de studerande ska lära sig att skriva remisser för till exempel specialistkonsultation och  
  
 PAD-undersökningar. 
  
  Där ingår också att kunna skriva läkar- intyg och ha kunskaper om försäkringskassans roll i en rehabili- tering. 
  
 Läkarutbildningen i Stockholm 
 Den tidigare linjenämnden för läkarutbildningen vid Karolinska institutet (nuvarande programkommittén) har fastställt följande målbeskrivning för utbildningen: 
 Utbildningen skall förbereda för läkarens verksamhet inom hela hälso- och sjukvårdsområdet. Den skall omfatta undervisning i patofysiologi, diagnostik, behandling och rehabilitering och om- vårdnad samt undervisning om hälsofrämjande och förebyggande åtgärder. Utbildningen skall främja den studerandes personliga ut- veckling samt förbereda honom/henne för ett livslångt kunskaps- sökande. 
 Utbildningen skall omfatta information om forskningens bety- delse samt ge den studerande stimulans och färdighet att själv delta i forsknings- och utvecklingsarbete. 
 De kunskaper, färdigheter, insikter och förhållningssätt som den studerande skall besitta efter att ha genomgått läkarutbildningen vid KI har delats in i fyra områden: 
  
 personliga egenskaper och förhållningssätt 
  
 kunskaper, färdigheter och insikter som används i det direkta patientarbetet 
  
 472 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 kunskaper, färdigheter och insikter som används i samarbetet med representanter för andra yrkeskategorier inom och utom vården samt i arbetsledning 
  
 kunskaper, färdigheter och insikter som används i det samhälls- inriktade medicinska arbetet. 
  
 Här följer ett utdrag ur de punkter som ingår under de olika rubri- kerna. 
 Personliga egenskaper och förhållningssätt 
 Efter genomgången läkarutbildning vid KI skall den studerande 
  
 respektera människors integritet och autonomi lika oavsett ålder, kön, social status, etnisk tillhörighet eller religion 
  
 förstå de kommunikationssvårigheter som kan uppstå i en pati-  
  
 ent-läkarrelation 
  pga. ålder, kön, social status, etniskt tillhörig- het eller religion och veta principerna för hur dessa kan mins- kas 
  
 ha förmåga till empati 
  
 kunna utöva ett kritiskt tänkande – t.ex. kritiskt kunna granska och värdera information 
  
 kunna tillämpa vetenskaplig metodik och ett vetenskapligt för- hållningssätt 
  
 vara medveten om forskningens betydelse för hälso- och sjuk- vårdens utveckling 
  
 ha beredskap för livslång utveckling inom yrket genom konti- nuerligt kunskapssökande och personlig utveckling 
  
 vara medveten om och våga erkänna sina egna, vetenskapens och samhällets begränsningar. 
  
 Yrkeskunskaper och färdigheter 
 Efter genomgången läkarutbildning vid KI skall den studerande 
  
 ha kännedom om mindre vanliga sjukdomar och skador och veta principerna för deras handläggning 
  
 kunna ta sjukhistoria och själv kunna utföra undersökning och bedöma resultatet vid psykiska och kroppsliga sjukdomar 
  
 473 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 ha god kännedom om tillvägagångssätt och kunna bedöma resultat av vissa diagnostiska (lab, rtg) och terapeutiska (medi- cinska, kirurgiska, fysikaliska) åtgärder 
  
 ha goda kunskaper och färdigheter i samtalskonst och veta hur en god  
  
 patient-läkar-relation 
  utvecklas 
  
 ha utvecklat färdigheter i konsultationsteknik 
  
 kunna göra en samlad bedömning av patienten utifrån medi- cinska, psykologiska och sociala utgångspunkter 
  
 vara beredd att senare ta det fulla läkaransvaret för de patienter han/hon har i sin vård. 
  
 Samarbetet med representanter för andra yrkeskategorier inom och utom vården samt arbetsledning 
 Efter genomgången läkarutbildning vid KI skall den studerande 
  
 veta sitt ansvar, sina befogenheter och skyldigheter gentemot patienter, medarbetare, samarbetspartners utanför vården och myndigheter i övrigt enligt svensk lagstiftning 
  
 ha kännedom om medarbetarnas arbetsområden och kompe- tens 
  
 veta principer för delegering av arbetsuppgifter 
  
 ha kunskap om olika medicinska specialisteters arbetsuppgifter, möjligheter och begränsningar 
  
 ha allmän kunskap om hälso- och sjukvårdens organisation och ekonomiska förutsättningar. 
  
 Det samhällsinriktade medicinska arbetet 
 Efter genomgången läkarutbildning vid KI skall den studerande 
  
 samhälls- och miljöfaktorers betydelse för befolkningens livs- föring och hälsa 
  
 vilka effekter befolkningens hälsotillstånd har för samhället som helhet 
  
 och inse betydelsen av de faktorer som underlättar respektive försvårar ett samhällsinriktat preventivt arbete 
  
 relevant lagstiftning. 
  
 Inom utbildningen tillämpas olika undervisningsmetoder, vilka be- stämmer varje kursanordnare självständigt. Exempel på undervis- 
 474 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 ningsmetoder är problembaserad inlärning,  
 case-metodik, 
  klinisk handledning, grupparbeten, föreläsningar, demonstrationer, labo- rationer och diskussionsgrupper. 
 Grundläggande kunskaper om människokroppen 
  
 Systematisk anatomi  
 (termin 1/1 p) ger översiktlig kunskap om organsystemens struktur och funktion samt om anatomisk termi- nologi.  
 Cellens struktur och funktion  
 (termin 1/17,6 p) ger grund- läggande kunskaper om gener och deras organisation och funktion i cellerna. 
  
 Anatomi och Organhistologi  
 (termin 2/11,4 p) ger grundläggande kunskaper om människokroppens makro- och mikroskopiska upp- byggnad och lägger en grund för den blivande läkarens förmåga att göra fysikalisk examination av patienter. Här ingår också mun- hålans uppbyggnad inklusive tänder. 
  
 Organsystemens fysiologi  
 (termin 4/15 p) knyter samman kun- skaperna från  
 Cellens struktur och funktion  
 (termin 1/17,6 p) och  
 Anatomi och Organhistologi  
 (termin 2/11,4 p) till en integrerad bild av hur organsystemen fungerar, regleras och samverkar. Den om- fattar bland annat cirkulations- och respirationssystemen, energi- omsättningen,  
 mag/tarm-kanalen 
  och de endokrina organen. 
  
 I kursen  
 Medicinsk mikrobiologi och patologi  
 (termin 4/16 p) får de studerande grundläggande kunskaper om mikroorganismer och immunsystemet. Kursen behandlar hur kroppen kan vara i balans med mikroorganismerna, hur de förorsakar sjukdom, hur det im- munologiska systemet gör oss friska och sjukdomar som beror på immunsystemet, till exempel autoimmunitet och allergi. De om- råden som behandlas är bakteriologi, virologi, parasitologi och im- munologi. 
  
 Diagnostisering och patientbemötande 
 Doktorsskolan  
 är en del av konceptet  
 Professionell utveckling  
 och ingår i undervisningen på termin  
  
 1–4. 
  
  Kursen ska ge de studerande förståelse för betydelsen av att se människan bakom symto- met/sjukdomen, förstå begreppet patientcentrerat samtal och själv kunna genomföra ett sådant. Här ingår praktiska moment i form av 
  
 475 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 sjukvårdsmetodik och dagar på klinik eller vårdcentral förutom teoretiska moment i form av föreläsningar och seminarier. 
  
 I konceptet  
 Professionell utveckling  
 ingår även kursen  
 Professio- nell utveckling och ledarskap  
 (termin 1 och 10). Den syftar till att utveckla de blivande läkarnas förmåga att kommunicera, samverka och leda. Kursen har tre genomgående teman: gruppdynamik, kommunikation och konflikthantering. 
  
 Medicinsk diagnostik  
 (termin 5/10,8 p) förbereder för de kliniska kurserna genom att ge insikt i hur en god  
 patient-läkarrelation 
  skapas. Delvis försiggår utbildningen på ett sjukhus med integra- tion mellan teori och praktik, som bland annat omfattar videoin- spelningar med träningspatienter. I kursen ingår också kunskaper om att ta upp en fullständig anamnes och sammanfatta detta i en journal, liksom att veta vilka laboratorieundersökningar som kan vara nödvändiga och att kunna tolka resultatet av dem. 
 I kursen  
 Hud/Infektion/Rättsmedicin  
 (termin 7/10 p), ingår undervisning bland annat om eksem, psoriasis, kontaktallergier samt benigna och maligna tumörer. 
  
 Öron-, 
  
  näs- och halssjukdomar  
 (termin 9/3 p) ger kunskaper och insikter om vanliga sjukdomar inom näs- och halsområdet, inklude- rande bland annat tand- och käksjukdomar. Här ingår munhålans sjukdomar, inflammation i munslemhinnan och muntorrhet och i det odontologiska avsnittet att känna till käkfrakturer och käkleds- dysfunktioner, speciellt med hänsyn till tänder. Här ingår också symtom och diagnostik av vanliga tumörer i läppar, munhåla, tunga och tonsiller. De studerande får lära sig olika undersökningsmeto- der av patienter med  
 öron-, 
  näs- och halssjukdomar, liksom vilka sjukdomar som kan handläggas på primärvårdsnivå och vad som bör remitteras till en specialist. 
  
 Allmänmedicin  
 (termin 11/1,9 p) syftar till att ge de studerande en introduktion till den typ av sjukdomar och patienter som möter en allmänläkare. Här läggs stor vikt vid förmågan att förstå hur upplevelsen av symtom och sjukdom skiftar beroende på patientens livssituation, personliga relationer och sociala nätverk. I denna kurs knyter de studerande ihop sina teoretiska kunskaper med kliniskt praktiskt arbete genom praktik på en vårdcentral. Det ger dem en möjlighet att utveckla sin konsultationsförmåga och därmed sin förmåga att skapa en god patientrelation. 
  
 Social-/Psykosocial-/Yrkes-/Miljömedicin 
 (termin 11/4,6 p) om- fattar två kurser,  
 Socialmedicin och Psykosocialmedicin  
 och  
 Yrkes- och Miljömedicin. 
 476 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 I  
 Socialmedicin och Psykosocialmedicin  
 ska de studerande få för- ståelse för hur samhällsstrukturella förhållanden och människors samlevnad i grupper påverkar hälsa och sjukdom samt vilka sociala konsekvenser sjukdomar har. De studerande ska få en beredskap för att kunna identifiera, informera om och agera mot sociala, psykosociala och fysiologiska hälsorisker. 
  
 Yrkes- och Miljömedicin  
 ger de studerande kunskaper om fakto- rer i arbetslivet och den allmänna miljön liksom livsstilsfaktorer som kan påverka hälsotillståndet hos individer och grupper i be- folkningen. Kursen utgörs av ett antal övergripande förläsningar som omfattar klinisk yrkesmedicin, aktuella miljöproblem, risk- faktorer och riskgrupper samt myndigheternas roll. I kursen ingår en individinriktad klinisk del och en befolkningsinriktad före- byggande del. 
 De studerande får i kursen lära sig vilka exponerin- gar/belastningar som kan ge upphov till hälsoeffekter hos män- niskor, inklusive skillnader mellan olika åldrar och kön i detta avse- ende. Det gäller såväl kemiska, biologiska och fysikaliska faktorer som fysisk och psykisk belastning. Medicinsk, toxikologisk och epidemiologisk kunskap kompletteras här med kunskap från de yrkeshygieniska, ergonomiska och psykosociala områdena. 
 I kursen ingår föreläsningar om olika former av miljökänslighet och där ingår amalgamrelaterade besvär. Dessa utgår från aktuellt kunskapsläge och omfattar även bemötande av dessa patienter. 
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
 I  
 Medicinsk diagnostik  
 (termin 5/10,8 p) ingår att kunna ta en full- ständig anamnes och att sammanfatta den i en journal. Kursen  
 All- mänmedicin  
 (termin 11/1,9 p) omfattar kännedom om vart pati- enter med olika symtom kan remitteras för vidare utredning, både inom och utom vården. 
  
 I  
  
 Social-/Psykosocial-/Yrkes-/Miljömedicin 
 (termin 11/4,6 p) in- går kunskaper om hälso- och sjukvårdens organisation liksom andra samhällsorgan och deras roll i folkhälsoarbetet, vård och om- sorg. Här ingår också lagar och myndighetsföreskrifter som gäller för det yrkes- och miljömedicinska området samt de viktigaste myndigheterna och deras ansvarsområden och huvuduppgifter. 
  
 477 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Läkarutbildningen i Umeå 
 Den  
 medicinsk-odontologiska 
  fakultetsnämnden i Umeå har det övergripande ansvaret för läkarutbildningen. Utbildningsplan och kursplan fastställs av programkommittén för läkarutbildningen, som också fastställt de lokala målen för läkarprogrammet i Umeå: 
 Kunskap om människan och människans livsvillkor finns inom naturvetenskap, samhällsvetenskap och humaniora. Inom grundut- bildningen finns utbildningsmoment från dessa tre områden. 
 Grundutbildningen ska ge de studerande 
  
 kunskaper som bygger på ett vetenskapligt synsätt som inne- håller biologiska, psykologiska och sociologiska aspekter 
  
 möjlighet att under utbildningens gång använda dessa kunska- per i praktiska och kliniska utbildningsmoment 
  
 handlingsberedskap att omsätta och utveckla sina kunskaper i mötet med människor och samhälle 
  
 kunskap om hur forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs för att kunna föra kunskapsutvecklingen vidare 
  
 kunskap om sjukvårdsekonomi och organisation. 
  
 Studerandeaktivt inlärande 
 Utbildningen bedrivs med en StuderandeAktiv Pedagogik (SAP) vilket betyder inlärning i olika former, till exempel problembaserat inlärande (PBI)  
 case-metodik, 
  seminarier, grupparbeten, föreläs- ningar, demonstrationer, laborationer samt projektarbeten. Valet av pedagogisk inlärningsmodell sker utifrån kursens karaktär och till- gängliga resurser. Den kan därför variera mellan kurserna. 
 Det problembaserade inlärandet, såsom det tillämpas på läkar- programmet i Umeå, innebär inhämtning av kunskap i ett socialt sammanhang, dvs. genom interagering med övriga gruppmedlem- mar för att därigenom befrämja djupinlärningen. För att det ska fungera krävs att gruppmedlemmarna är desamma under längre av- snitt eller under hela terminen. Denna inlärningsmetodik ger också träning i att arbeta i grupp, något som är värdefullt inför framtida yrkesutövning. 
 I utbildningen ingår ett projektarbete, valfritt termin 6 eller 7 som omfattar 10 poäng. Det ska introducera de studerande till ett kritiskt och analyserande förhållningssätt. Det ska redovisas skrift- 
 478 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 lig som en vetenskaplig artikel och vid en muntlig föredragning. Det kan genomföras utanför institutionen, till exempel på ett före- tag i Sverige eller utomlands. 
 Introduktion 
 Vetenskapen, Människan och Samhället  
 (termin 1/8 p) omfattar tre delmoment,  
 Introduktionsvecka, Vetenskaplig baskurs  
 och  
 Grund- läggande anatomi med terminologi. 
  
 Introduktionsvecka  
 (termin 1/1 p) ger de studerande en möjlig- het att reflektera över sitt yrkesval utifrån etiska frågeställningar och problemställningar kring hälsa, sjukdom, vetenskap och män- niskosyn. Här får de studerande en introduktion till utbildningens pedagogiska grundprinciper, StuderandeAktiv Pedagogik (SAP). 
  
 Vetenskaplig baskurs  
 (termin 1/4 p) ska ge de studerande kun- skaper om medicinsk etik, medicinsk vetenskapsteori och medici- nens historia. Här ska de studerande lära sig att förstå innebörden av att arbeta enligt vetenskap och beprövad erfarenhet, liksom inse skillnaden mellan åsiktsbaserad och evidensbaserad medicin. 
 Grundläggande kunskaper om människokroppen 
 Grundläggande anatomi med terminologi  
 (termin 1/3 p) som ingår som en delkurs i  
 Vetenskapen, Människan och Samhället  
 omfattar basal kunskap om människokroppens uppbyggnad, anatomiska regioner och den medicinska terminologin. Den ger de studerande översiktlig kunskap om celler, vävnader, kemiska grundbegrepp och biologiska grundprinciper. 
  
 Kursen  
 Cellens struktur och funktion  
 (termin 1/10 p och termin 2/10 p) ska ge god förståelse för den friska cellens biologi, cellen som funktionell enhet och bärare av livet samt hur informations- vägarna i celler är uppbyggda och regleras. Här ingår grundläggande studier av morfologiska tekniker och övning i att tolka vad man ser i ett mikroskop. De ämnen som ingår i kursen är cell- och moleky- lärbiologi, farmakologi, fysiologi, histologi med cellbiologi, medi- cinsk biofysik, genetik och medicinsk kemi. 
 Organsystemens struktur och funktion  
 (termin  
  
 2–4/30 
  
  p) ger kun- skap om kroppens olika organsystem, det centrala nervsystemet, sinnesorganen, andnings- och cirkulationssystemen, immunsyste- 
  
 479 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 met, blodet och rörelseapparaten. Här ingår ett avsnitt som ger grundläggande kunskaper om munhålan och svalgets uppbyggnad och omfattar bland annat tunga, gombågar, tänder och tandbild- ning. 
  
 Attack och Försvar  
 (termin 4/14 p) ger grundläggande kunskaper om mikroorganismer och människans försvar mot dessa. De stude- rande lär sig förstå immunsystemets verkningsmekanismer, dia- gnostiska metoder, immunologiska sjukdomar samt prevention och behandling. De ska förstå de olika förvarsreaktionernas betydelse i olika skeden av en infektion och samverkan mellan det medfödda och det förvärvade immunförsvaret. De ska också känna till strate- gier för hur olika mikroorganismer kan undgå kroppens försvars- mekanismer och hur detta påverkar kroppens försvar. 
 Här behandlas människans exponering för miljöfarliga ämnen, främst tungmetaller och persistenta organiska föreningar. Det han- dlar om hur miljöfaktorer påverkar människan och vilka metoder som används för att bedöma påverkan och risker. De grundläg- gande begrepp inom toxikologin som behandlas är upptag, distri- bution, utsöndring, mekanismer och typer av skada, kritisk effekt, dosbegreppet. Här ingår toxikologiska och epidemiologiska meto- ders användning vid riskanalys. 
 Diagnostisering och patientbemötande 
  
 Professionell utveckling  
 (termin  
 2–10/18 
  p) löper från och med andra terminen som en röd tråd genom hela utbildningen. I den ingår teoretiska studier i medicinsk psykologi, medicinsk etik, genusteori och konsultationslära. Den syftar till att de studerande ska utveckla sin förmåga att kommunicera med patienter, anhöriga och andra aktörer och därmed utveckla ett empatiskt och profes- sionellt förhållningssätt i konsultationen. Här ingår också kliniska undersökningsmetoder, anamnesupptagning, lagarbete och ledar- skap. 
 Kursen ska stärka och utveckla de studerandes förmåga att i mötet uppfatta människors behov, inhämta information, göra en medicinsk undersökning och kunna förmedla sin bedömning på ett begripligt sätt. För att lära sig att klara möten med välinformerade och krävande patienter får de studerande en omfattande färdighets- träning i bemötande och samtalsmetodik, bland annat genom att göra videoinspelningar av sina patientmöten för senare analys. 
 480 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Genom att de studerande ingår i samma grupp och med samma handledare under flera terminer, ökar handledarens möjligheter att ge en positiv återkoppling på hur de utvecklas i sina patient- kontakter. 
  
 I  
 Sjukdomslära, Symtom och Diagnostik  
 (termin 5/19,5 p) ska de studerande få förståelse för hur symtom på sjukdom uppkommer och hur sjukdomar och dess manifestationer kan diagnosticeras. Här introduceras sjukdomsbegreppet i vid mening och olika defi- nitioner av sjukdom och hälsa berörs. Här behandlas sjukdomar ur individens och samhällets synpunkter, sociala mekanismer vid sjuk- dom, sambandet mellan klass och sjukdom, sjukdomar utan sym- tom och symtom utan sjukdomar. Här ingår kunskaper bland annat om förlopp och mekanismer bakom tumöruppkomst, cirku- lationsorganens och hjärtats sjukdomar, respirationsorganen och allergologi samt rörelseorganens sjukdomar liksom grundläggande förståelse för immunförsvaret och dess betydelse vid utveckling av autoimmuna sjukdomar. 
  
 I kursen  
 Hud – infektion  
 (termin 9/8 p) ingår dermatologi, in- fektionssjukdomar, klinisk bakteriologi och virologi samt patologi och farmakologi. Den ger kunskaper om sjukdomsbilden och handläggningen av vanliga och viktiga  
 hud-, 
  köns- och infektions- sjukdomar. I kursen ingår att de studerande ska få god kännedom om mikrobiologiska provtagningstekniker, de begränsningar som finns i mikrobiologiska analysmetoder och lära sig att tolka prov- svar. Här ingår lichen planus och andra hudsjukdomar som påverkar slemhinnor och som kan kräva handläggning av läkare och tandläkare i samarbete. 
 Neurologi, Ögon, ÖNH och Samhällsmedicin  
 (termin 10/16,5 p) omfattar olika delkurser, bland annat  
 Vård utanför sjukhus  
 (1 p), 
  
 Öron, Näsa och Johnson  
 (4 p) och  
 Samhällsmedicin  
 (3 p). 
  
 I kursen  
 Vård utanför sjukhus  
 ingår under tiden inom primär- vården också diagnostik och behandling av till exempel eksem, pso- riasis, lichen och infektioner. Kursen  
 Öron, Näsa och Halssjuk- domar  
 innebär en presentation av specialiteten och dess avgräns- ningar mot och samarbete med andra specialiteter. Den betonar mer förståelse av sammanhang än detaljkunskaper. Där ingår mun- hålans, svalgets, matstrupens och spottkörtelns sjukdomar och de symtom som de kan ge upphov till med bland annat muntorrhet, tungband och varbildning i munbotten. Kursen omfattar också slemhinneförändringar i munhålan och teknik för provtagning. 
 481 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Samhällsmedicin  
 (termin 10/3 p) behandlar de förhållanden i samhälle och yrkesliv som påverkar människors hälsa. Kursen be- handlar skillnader i hälsa mellan olika åldrar, kön och socialgrupper, psykosociala och psykosomatiska faktorer och människors varie- rande grad av känslighet, motståndskraft och förmåga att hantera störningar. Undervisningen omfattar bland annat inomhusklimat, elektromagnetiska fält, kvicksilver, zink, aluminium. De studerande ska kunna ställa diagnos och ge förslag till behandling av sjukdomar som har sin grund i den allmänna samhällsmiljön, arbetsmiljön, bo- stadsmiljön och människors privatmiljö. De ska ha kunskaper om relevant lagstiftning och kunna skriva intyg för sjukpenning, arbetsskada, rehabilitering, förtidspension, sjukbidrag samt skriva rättsintyg. 
 I kursen ingår också den globala miljön och hälsoproblem utifrån ett översiktligt perspektiv. Här behandlas bland annat  
 Rio-deklara- 
  tionen från 1992 och Agenda  
 21-arbetet 
  i Sveriges kommuner. 
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
  
 Professionell utveckling  
 (termin  
 2–10/18 
  p) ger grundläggande kunskaper om det regelsystem som definierar och reglerar mötet med patienter och andra intressenter samt grundläggande kun- skaper om hälso- och sjukvårdens organisation, dess ekonomi och den lagstiftning som reglerar den. Här ingår också försäkrings- kassans verksamhet och socialtjänsten. 
 De studerande ska lära sig att skriva journal och epikris i enlighet med journallagens krav och så utformat att det är användbart för andra vårdgivare och förståeligt för patienten. De ska också kunna värdera och integrera anamnes, statusfynd, undersökningsresultat och laboratorieundersökningar för att kunna göra en utrednings- plan. 
  
 I  
 Sjukdomslära, Symtom och Diagnostik  
 (termin 5/19,5 p) ingår en genomgång av samarbetet mellan landsting, primärkommun och försäkringskassa. 
  
 482 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Läkarutbildningen i Uppsala 
 De övergripande besluten om läkarprogrammet vid Uppsala uni- versitet fattas av den medicinska fakultetsnämnden. Beslut om ut- bildningsplan och kursplaner liksom om de lokala målen fattas av programkommittén för läkarprogrammet. Förutom de centrala målen gäller följande lokala mål för läkarprogrammet i Uppsala: 
 Härutöver ska studenten ha förvärvat en sådan förståelse för andra länder och kulturer och för internationella förhållanden, som är av betydelse för den framtida yrkesfunktionen. 
 Läkarutbildningen ska, utöver kunskaper och färdigheter, ge studenterna förmåga till självständig och kritisk bedömning, för- måga att självständigt lösa problem samt förmåga att följa kun- skapsutvecklingen, allt inom det medicinska området. Utbild- ningen ska också utveckla studenternas förmåga till informations- utbyte på vetenskaplig nivå. 
 I utbildningstiden ingår tre valfria perioder, termin 3, 7 och 10, som omfattar 5, 5 respektive 4 p. Under dessa perioder ska de stu- derande dels göra ett projektarbete på 5 poäng, dels välja en valfri kurs. Projektarbetet ska bland annat ge kännedom om hur veten- skapligt arbete bedrivs och förståelse för den medicinska forsk- ningens betydelse för sjukvårdens utveckling. 
 Förändrad utbildningsplan 
 Det pågår för närvarande en diskussion vid Uppsala universitet om en förändrad utbildningsplan på läkarprogrammet. Införandet av den beräknas starta vårterminen 2004. Det förslag till förändringar som diskuteras omfattar en mer aktiverande pedagogik (fallbaserat curriculum), ökad integration mellan preklinik/klinik, tidig pati- entkontakt, ökad valfrihet, forskningsrelaterat fördjupningsarbete på  
 10–20 
  poäng, ett vetenskapligt förhållningssätt och ett när- mande mellan teori och praktik. Nya ämnesområden är ledarskap, teamarbete och människosyn. 
 Introduktionskurs 
 Introduktion och praktisk medicin  
 (termin 1/4 p) ger en inblick i utbildningens uppläggning och kännedom om de verksamheter som den leder fram till. I den ingår ett avsnitt med praktiskt sjuk- 
  
 483 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 vårdsarbete och patientkontakt genom praktik på vårdcentraler under  
 3–5 
  dagar med handledning av en distriktsläkare. 
 Grundläggande kunskaper om människokroppen 
  
 Anatomi  
 (termin 1/5 p) ger grundläggande kunskaper om männi- skokroppens funktionella anatomi, något som krävs för att till- godogöra sig undervisningen i övriga prekliniska och kliniska äm- nen. 
  
 Cellbiologiskt block  
 (termin  
 1–3/36 
  p) ger kunskaper om männi- skans biologiska funktioner samt skapar en grund för fortsatta teo- retiska och kliniska studier. Kursen behandlar bland annat cellers struktur och funktion, virus uppbyggnad och funktion, bakterio- logi, det immunologiska systemets uppbyggnad och funktion un- der normala förhållanden och vid inflammationer. 
 Kursen  
 Patologi  
 (termin 5/10 p) ger insikter om allmänna sjuk- domsmekanismer och kunskaper om uppkomstmekanismer och organ- och vävnadsförändringars utseende vid specifika sjukdoms- tillstånd. Den omfattar två delkurser.  
 Den allmänna patologin  
 som bland annat omfattar allmän cellpatologi, inflammation och auto- immuna sjukdomar, infektionssjukdomar och tumörsjukdomar och  
 Den speciella patologin  
 som bland annat omfattar sjukdomar i hjärt- kärlsystem, lungor, nervsystem, inre sekretoriska organ och huden. 
  
 Kursen  
 Mikrobiologi och introduktion av infektionssjukdomar 
 (termin 5/4,5 p) ger kunskaper om sjukdomsframkallande ämnen, deras förökning och spridning samt kroppens skyddsmekanismer emot dem. Avsnittet om infektionssjukdomar ska visa på hur im- munologisk och mikrobiologisk kunskap kan tillämpas vid dia- gnostik och behandling av infektioner. Det ska också underlätta studiet av internmedicin och andra kliniska ämnen där infektioner utgör en del av sjukdomspanoramat. 
 Diagnostisering och patientbemötande 
 Medicinsk psykologi och samhällsmedicin  
 (termin  
  
 1–2/3,5 
  
  p) ska ge en förståelse för samspelet mellan psykiska respektive sociala fak- torer och hälsa respektive sjukdom. Kursens innehåll är huvudsak- ligen av humanvetenskaplig natur. De studerande får träning i och 
  
 484 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 kunskap om olika situationer som en läkare kan hamna i vid möte med människor i olika åldrar och från olika sociala miljöer. 
  
 Patient-läkarrelation 
  
 (termin  
 2–5/2 
  p) ska ge de studerande kun- skaper och färdigheter om kommunikationen mellan patient och läkare. Den behandlar bland annat patientens upplevelse av sin sjukdom och de grundläggande faktorerna i patient/läkarrelationen. Under kursen ska de studerande få utveckla sin förmåga att föra samtal med patienter. Som fortsättning på denna kurs ligger under termin 7 en veckokurs i samtalskonst,  
 Samtalskonst/patientrelation. 
  
 Internmedicin  
 (termin  
 6–7/25 
  p) omfattar grundläggande teore- tiska kunskaper i diagnostik och behandling av invärtesmedicinska sjukdomar på en medicinsk avdelning i nära kontakt med patienter. I den ingår också grundläggande kliniska basfärdigheter i konsten att ta anamnes, göra kroppsundersökning, utvärdera undersök- ningsresultat och skriva journal. 
 I kursen  
 Samhällsmedicinskt block  
 (termin 9/4 p) integreras äm- nena socialmedicin och arbets- och miljömedicin på ett sådant sätt att de studerande ska kunna se människan i hennes sociala sam- manhang och förstå hur en människas livsmiljö påverkar hennes hälsotillstånd. Kursen omfattar kunskaper om faktorer i arbets- miljön och den allmänna fysiska miljön som kan påverka hälsan. Den omfattar också den praktiska handläggningen av enskilda patientärenden inom det arbets- och miljömedicinska området. I kursen ingår bland annat kemiska, biologiska och sociala hälsoris- ker, liksom psykosociala och ekonomiska hälsorisker. Riskbedöm- ning, kvalitetsutveckling och klinisk socialmedicin, som innefattar samarbete med andra vårdområden ingår också. 
 I kursen  
 Dermatologi och venereologi  
 (termin 10/4 p) ingår bland annat att utreda och behandla de vanligaste hudsjukdomarna, lik- som kunskap om vilka sjukdomar som ska remitteras för fortsatt behandling, till dermatolog och/eller andra specialistläkare. 
 Kursen  
  
 Oto-Rhino-Laryngologi 
  
 (termin 10/4 p) omfattar kun- skap om de vanligaste sjukdomarna inom  
 öron-, 
  näs- och halsom- rådet liksom de delar av odontologin som hör dit. De studerande ska lära sig bedöma patienter med misstänkt sjukdom i  
 öron-, 
  näs- och halsområdet. Särskilt intresse ägnas tidigdiagnostik av tumörer. 
 485 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Lagar, förordningar och samhällsföreskrifter 
  
 Allmänmedicin I, praktikdel  
 (termin  
 6–7/1 
  p) ger kunskaper om primärvårdens uppgifter och funktioner. Där ingår praktik på en vårdcentral.  
 Allmänmedicin II  
 (termin 11/2 p) ska ge sådana kun- skaper att de studerande förstår sjukvårdens ansvar för befolkning- ens hälsotillstånd. 
  
 Medicinsk etik  
 (termin 7/1 p) belyser de värderingsgrunder som ligger till grund för beslut om åtgärder inom hälso- och sjukvård. Den innehåller bland annat grundläggande etiska begrepp och termer, etiska problem inom sjukvården, lagar och regler som styr läkarens yrkesverksamhet och sjukvårdsorganisatoriska frågor som har betydelse för beslutsfattandet inom vården. 
  
 Samhällsmedicinskt block  
 (termin 9/4 p) behandlar sjukvårdens regelverk, organisation och ekonomi. De studerande ska få förstå- else för sjukvårdens samverkan med andra instanser i samhället och kunskaper om de lagar som reglerar sjukvården. 
 Övergripande bestämmelser om tandteknikerutbildningen 
 Högskolelagen och högskoleförordningen 
 Den universitets- och högskoleutbildning där stat, kommun eller landsting är huvudman regleras av högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100), ändrad 1998 (1998:1003). 
 I 1 kap. 9 §  
 högskolelagen  
 finns övergripande mål för den grund- läggande högskoleutbildningen. De innebär att studenterna genom utbildningen ska få: 
  
 förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar, 
  
 förmåga att självständigt urskilja, formulera och lösa problem samt 
  
 beredskap att möta förändringar i arbetslivet. 
  
 Inom det område som utbildningen avser skall studenterna, utöver kunskaper och färdigheter, utveckla förmåga att: 
  
 söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå, 
  
 följa kunskapsutvecklingen, och 
  
 utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. 
  
 486 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 I  
 högskoleförordningen  
 (1998:1003) finns mer detaljerade bestäm- melser om bland annat utbildningsplan, kursplaner och vilka krav som ställs för olika examina. 
 6 kap. 8 § innehåller föreskrifter om att det för varje utbild- ningsprogram ska finnas en utbildningsplan. I 9 § anges att den ska omfatta 
  
 1. 
  
 de kurser som utbildningen omfattar, 
  
 2. 
  
 den huvudsakliga uppläggningen av utbildningen, 
  
 3. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till utbildningen. 
  
 I utbildningsplanen ska också övriga föreskrifter som behövs anges. Förordning (1998:1003). 
 I 6 kap. 6 § högskoleförordningen finns föreskrifter om att också kursplaner ska finnas för alla kurser inom den grundläggande hög- skoleutbildningen. Kursplanernas innehåll regleras i 7 §. En kurs- plan ska innehålla följande: 
  
 1. 
  
 kursens benämning, 
  
 2. 
  
 kursens poängtal och fördjupningsnivå i förhållande till ex- amensfordringarna, 
  
 3. 
  
 syftet med kursen, 
  
 4. 
  
 det huvudsakliga innehållet i kursen, 
  
 5. 
  
 den kurslitteratur och de övriga läromedel som skall användas, 
  
 6. 
  
 de krav på särskilda förkunskaper och andra villkor som gäller för att bli antagen till kursen, 
  
 7. 
  
 formerna för att bedöma studenternas prestationer, 
  
 8. 
  
 de betygsgrader som skall användas samt 
  
 9. 
  
 om kursen är uppdelad i delar. 
  
 I kursplanen ska också de övriga föreskrifter som behövs anges. Utöver de allmänna målen för all högskoleutbildning i 1 kap. 9 § 
 högskolelagen finns i högskoleförordningens Bilaga 2 de mål som gäller för att erhålla en tandteknikerexamen. Studenten ska ha 
  
 de kunskaper och färdigheter som krävs för att kunna arbeta som tandtekniker 
  
 de kunskaper och färdigheter som krävs för att framställa olika typer av tandtekniska arbeten som används inom tandvården, liksom förmåga att bedöma och utvärdera kvaliteten på tand- tekniska arbeten 
  
 487 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 kunskaper om dentala material och deras påverkan såväl i mun- hålan som på miljön, allmänna odontologiska behandlingsprin- ciper, bettfysiologi samt hygien, 
  
 insikt i yrkesrollen som förbereder för samverkan med andra yrkesgrupper 
  
 förmåga att inom ramen för yrkesverksamheten värna om och respektera patientens behov. 
  
 Härutöver gäller de mål som respektive högskola bestämmer. Varje universitet och högskola fattar självständiga beslut om 
 vilka lokala mål som ska gälla för utbildningen (Förordning 2001:23). 
 Tandteknikerutbildning på fyra orter 
 Tandteknikerutbildning bedrivs idag av universiteten i Umeå och Göteborg, Karolinska institutet i Stockholm och Tandvårdshög- skolan i Malmö. Utbildningen omfattar 120 poäng och tre års stu- dier. Varje år antas 60 studerande till tandteknikerutbildningarna. 
 För alla tandteknikerprogram finns en programkommitté eller motsvarande. Där fattas beslut om utbildningsplanen, vilka kurser den ska omfatta och innehållet i kursplanerna. 
 Det finns inga centralt beslutade kursplaner, utan varje universi- tet och högskola fattar självständigt beslut om innehållet i varje en- skild kursplan. Även om alla tandteknikerutbildningar ska leda fram till att studenterna efter genomgången utbildning uppfyller målen i högskoleförordningen ser vägen dit lite olika ut beroende på vid vilket universitet eller högskola studenten har fått sin ut- bildning. 
 Nedan följer en presentation av landets tandteknikerutbild- ningar. Den bygger på en genomgång av utbildningsplaner och kursplaner. Kontakter har också tagits med företrädare för de olika tandteknikerprogrammen. 
 Denna redovisning är framför allt gjord utifrån utredningens uppdrag om att belysa hur dentala material hanteras i undervis- ningen. För en mer fullständig redovisning av utbildningens inne- håll hänvisas till tandteknikerprogrammens utbildningsplaner och kursplaner. 
 488 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Tandteknikerutbildningen i Göteborg 
 Vid den odontologiska fakulteten i Göteborg anordnas utbildning för tandläkare, tandhygienister och tandtekniker. De olika yrkes- grupperna har inga gemensamma kurser, det fungerar inte av prak- tiska och schematekniska skäl. Det finns ett begränsat samarbete mellan tandteknikerstuderande och tandläkarstuderande inom såväl laboratorieverksamhet som under tiden på klinik. 
 Det övergripande ansvaret för den grundläggande utbildningen vid den odontologiska institutionen har en programnämnd. Där fattas beslut om utbildningsplanen sedan frågan beretts i tandtek- nikerutbildningens programkommitté. För varje delkurs finns en kursansvarig som ansvarar för genomförandet av kursen och för examinationen. 
 Munhålans struktur och sjukdomar 
 Kursen  
 Anatomi  
 (termin 1/1,5 p) ger de studerande kunskaper om människokroppens anatomi med speciell inriktning mot huvudets anatomi. I kursen  
 Tandanatomi  
 (termin 1/3 p) sker en fördjupning i människotändernas anatomi. I kursen  
 Histologi  
 (termin 1/0,5 p) får de studerande kunskaper om cellen och dess allmänna upp- byggnad. 
 Kursen  
 Tandsjukdomslära  
 (termin 2/2 p) ger de studerande kun- skaper om bettets anatomi och fysiologi, störningar i käkleder och käkmuskulatur samt kännedom om profylax och behandling av tandsjukdomar. 
 Dentala material 
 Kursen  
 Dentala material  
 (termin  
 1-3 
  och 6/9 p) ger de studerande kunskaper om de material som används i munhålan, deras generella egenskaper kemiskt, fysikaliskt och mekaniskt. Här diskuteras ke- ramiska, polymera och metalliska material ingående samt deras be- teende i munhålan. 
 Kursen  
 Vetenskapsmetodik  
 (termin 5/1 p) omfattar bland annat metodik inom odontologisk materialprövning. 
 489 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Praktik och samarbete i tandvårdsteamet 
 I kursen  
 Beteendevetenskap  
 (termin 3/2p) får de studerande kun- skaper om psykologi, pedagogik och vetenskapsteori, bland annat med utgångspunkt i de behov av kunskaper som de har för att kunna samarbeta med övrig tandvårdspersonal. 
 I utbildningen ingår  
 Praktik  
 på tandtekniska laboratorier under termin 4 (20 p) och termin 5 (10 p). 
 Lagar och förordningar 
  
 I kursen  
 Laboratorieadministration  
 (termin 5/1 p) och  
 Arbetsmiljö 
 (termin 6/1 p) ingår kunskaper om de lagar som reglerar den medi- cintekniska branschen samt om det kvalitetssäkringsarbete som pågår på ett laboratorium. Kursen omfattar också hur arbetsmiljön ska vara utformad på ett laboratorium. 
 Tandteknikerutbildningen i Malmö 
 På Tandvårdshögskolan i Malmö utbildas tandläkare, tandhygie- nister och tandtekniker. Det övergripande ansvaret för hela verk- samheten på Tandvårdshögskolan har fakultetsstyrelsen för den odontologiska institutionen. Där fattas beslut om innehållet i ut- bildningsplanen och kursplanerna. Ansvarig för genomförandet av grundutbildningen av tandtekniker är Grundutbildningsnämnden. 
 Förändring av utbildningsplanen 
 Just nu genomförs en förändring av tandteknikerutbildningen som omfattar en revidering av utbildningsplanen och införande av det problembaserade lärandet på hela utbildningen (se nedan). De lokala målen är ännu inte fastställda, men några av de perspektiv som ligger till grund för utbildningens inriktning, mål och innehåll är att studenten ska 
  
 ha tillräckligt goda kunskaper inom det materialvetenskapliga området för att kunna följa aktuell forskning 
  
 kunna söka, bearbeta och tolka vetenskaplig information 
  
 kunna ta ansvar för sin egen vidareutbildning och utveckling 
  
 490 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 kunna ta ställning i etiska frågor, t.ex. användning av nya meto- der eller material samt kunna följa med i den snabba utveck- lingen av nya material och framställningsprocesser 
  
 ha goda insikter i kvalitetsarbete och kvalitetssäkring 
  
 ha ökad kunskap och förståelse för utvecklingen av samhällets krav på tandhälsovården och de olika intressenternas agerande. 
  
 Problembaserat lärande (PBL) 
 Problembaserat lärande (PBL) håller successivt på införas på tandteknikerutbildningen i Malmö. De som började sin utbildning hösten 2002 får hela utbildningen med denna undervisningsmetod, medan de som läser på termin  
 3–6 
  får delar av sin utbildning upplagd enligt PBL. 
 Utbildningen börjar med en introduktionskurs, som är gemen- sam för blivande tandläkare, tandtekniker och tandhygienister. Där introduceras de studerande till det problembaserade lärandet. Ge- nom den gemensamma undervisningen läggs en grund för ett fort- satt teamarbete i tandvården. Där får de studerande också lära sig att ha en helhetssyn på kunskap och att själva ta ansvar för sin egen vidareutveckling genom ett livslångt lärande. 
 PBL är en inlärningsmetod som kräver ett aktivt deltagande av de studerande och utgår från situationer som de blivande tandtek- nikerna kommer att möta i sitt framtida yrkesliv. De teoretiska in- slagen i utbildningen ges i basgruppen, en studiegrupp med mellan sex och tio studerande och en handledare, en s k tutor. 
 Undervisningen utgår från patientfall eller problem som intro- duceras av handledaren. Det blir sedan de studerandes uppgift att belysa dessa patientfall/problem ur så många synvinklar som möj- ligt. Varje vecka lämnar studiegruppen in frågor som man har svårt att finna entydiga svar på till ett seminarium, där diskuteras frå- gorna med experter inom kunskapsområdet. 
 Termin  
 1–3 
  
 De första tre terminerna av tandteknikerprogrammet omfattar grundläggande kunskaper i biologiska och odontologiska ämnen med tyngdpunkt på dental materiallära och oral protetik. 
 491 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Här ingår kunskaper om munhålans normalanatomi, de perma- nenta tändernas anatomi samt  
 huvud/hals-regionens 
  anatomi och fysiologi, med tonvikt på käkled och munhåla. De studerande får kunskaper om sambandet mellan saliv, slemhinner, tänder och mi- kroorganismer och får lära sig att beskriva mekanismerna för in- flammationsutveckling i munhålan relaterat till dentala konstruk- tioner. 
 De dentala materialen behandlas ur olika aspekter. Deras biolo- giska, fysikaliska och mekaniska egenskaper tas upp liksom sam- bandet mellan det kliniska behandlingsresultatet och deras sam- mansättning, egenskaper och hantering. De dentala materialens in- teragering i den orala miljön behandlas också. 
 De studerande får lära sig betydelsen av att följa arbetsmiljöföre- skrifter, lagar och författningar liksom att ha ett vetenskapligt kritiskt förhållningssätt till odontologisk materialinformation. 
 Termin  
 4–6 
  
 I utbildningen ingår två  
 Praktikperioder  
 (termin 4 och 5/40 p). De studerande ska självständigt söka sig en praktikplats på ett tand- tekniskt laboratorium. Dessa praktikperioder kan med fördel för- läggas utomlands. Under praktiktiden får de studerande uppgifter som de ska arbeta med under en dag i veckan. Uppgifterna om- fattar bland annat att läsa vetenskaplig litteratur om ämnen som berör arbetet under praktiktiden. Uppgifterna redovisas via Internet. 
 Den avslutande terminen omfattar kursen  
 Tandteknikern i sam- hället  
 (termin 6/20 p) och består av examensarbetet (10 p) och en avslutande delkurs (10 p). I den avslutande delkursen knyts erfa- renheterna under praktikperioderna ihop med den teoretiska ut- bildningen. Stor vikt läggs vid kvalitetstänkande. 
 Tandteknikerutbildningen i Stockholm 
 Vid Odontologiska institutionen i Stockholm utbildas förutom tandtekniker också tandläkare och tandhygienister. Tandtekniker- programmet och tandläkarprogrammet har en gemensam introduk- tionskurs. 
 492 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Utbildningsplanen för tandteknikerprogrammet är fastställd av Styrelsen för utbildning vid Karolinska institutet efter god- kännande av Programkommittén för de odontologiska utbildning- arna. 
 De lokala mål som gäller för tandteknikerprogrammet i Stock- holm: 
 Tandteknikerutbildningen skall förbereda studenten för att självständigt kunna arbeta som tandtekniker i samverkan med det övriga tandvårdsteamet. Utbildningen skall därför ge de studerande 
  
 grundläggande kunskaper och färdigheter i att framställa olika typer av laboratorietekniska konstruktioner liksom förmåga att bedöma och utvärdera kvaliteten på tandtekniska arbeten 
  
 kännedom om orala sjukdomstillstånd, allmänna odontologiska behandlingsprinciper, profylax och hygien 
  
 kunskaper i samhällsodontologi och insikt i psykologiska och ekonomiska aspekter på tandvården 
  
 förutsättningar att medverka i en kontinuerlig kunskapsutveck- ling inom odontologisk laboratorievetenskap 
  
 kunskaper om sambandet mellan den tekniska utvecklingen och dess relation till människans livsmiljö 
  
 förmåga att arbeta självständigt och i samverkan med andra 
  
 kunskaper om beteendevetenskap och kommunikation för att ge förutsättningar för samverkan med de olika yrkesgrupperna i tandvårdsteamet 
  
 kunskaper om ett miljövänligt arbetssätt. 
  
 Introduktionskurs 
  
 Introduktionskursen  
 (termin 1/3 p) omfattar en allmän orientering om studierna till tandtekniker. Ett avsnitt i kursen,  
 Människan och samhälle,  
 belyser psykologiska och etiska aspekter samt priorite- ringsfrågor inom vården. I introduktionskursen ingår också grund- kunskaper om tandbettet och tandanatomi. 
 493 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 Munhålans struktur och sjukdomar 
 Kursen  
 Avtagbar protetik  
  
 I-IV 
  
 (termin  
 1–3, 
 5–6/22,5 
  p) ger kun- skaper om anatomi och fysiologi ur protetisk synpunkt. Inom den orala fysiologin får de studerande kunskap om munhålans normala fysiologi, men också om slemhinneförändringar. 
 Kursen  
 Oral histologi/patologi  
 (termin 2/2 p) ger de studerande kunskaper om munhålans normala utveckling och uppbyggnad och en förståelse för patologiska tillstånd i de orala vävnaderna. Även här behandlas slemhinneförändringar. 
 Dentala material 
 Kursen  
 Dentala material  
  
 I-IV 
  
 (termin  
 1–3,5/10 
  p) ger de stude- rande grundläggande kunskaper om de dentala materialens till- stånd, egenskaper och tillämpningsområden samt ger insikter om krav på dentala produkter. De studerande ska lära sig att kritiskt värdera kommersiell och icke kommersiell information om dentala materials biologiska effekter. Här ingår också information om toxiska ämnen i dentala material, liksom materialens biologiska effekter, vilka skyddsföreskrifter som gäller och hur materialen på- verkar miljön. Den teoretiska utbildningen integreras med prak- tiska övningar, laborationer och seminarier. 
 Praktik och samarbete i tandvårdsteamet 
 Kursen  
 Beteendevetenskap  
 (termin 2/2 p) ska ge de studerande för- ståelse och kunskap om människans beteende, både den enskilda människan och mer specifikt utifrån de olika yrkesgrupper som ingår i tandvårdsteamet. Den ger grundläggande kunskaper om psykologiska teorier, kommunikation, grupprocess och gruppdy- namik. 
 Vissa delar av utbildningen är kliniskt integrerad med tandläkar- utbildningen för att öka kunskapen om tandvårdsteamets arbets- områden samt ge möjligheter till kommunikation över yrkesgrän- serna. 
 I utbildningen ingår två perioder med  
 Verksamhetsförlagd utbild- ning  
 på ett tandtekniskt laboratorium (termin 4/17 p och termin 5/10 p). De studerande har möjlighet att förlägga delar av denna praktik utomlands. 
 494 
  
 SOU 2003:53 
  
 Bilaga 6 
  
 Tandteknikerutbildningen i Umeå 
 Utbildningsplan och kursplaner för tandteknikerutbildningen i Umeå är fastställda av fakultetsnämnden vid Odontologiska fakul- teten, som också har fattat beslut om de lokala målen för utbild- ningen. 
 För att få kandidatexamen med tandteknik som huvudämne ska den studerande 
  
 ha förvärvat kunskaper och färdigheter som utgör grund för tandteknikeryrket och för forskarutbildning 
  
 vara förberedd för självständigt arbete som tandtekniker som medarbetare inom ett tandvårdsteam 
  
 kunna medverka i en kontinuerlig kunskapsutveckling inom tandteknisk verksamhet. 
  
 Enligt förslaget till ny studieplan för tandläkarprogrammet i Umeå planeras en ökad integrering mellan tandteknikerprogrammet, tandläkarprogrammet och tandhygienistprogrammet för att därige- nom öka kunskaperna om varandras arbetsområden. 
 Munhålans struktur och sjukdomar 
 Kursen  
 Anatomi  
 (termin 1/2 p) omfattar dels  
 Allmän anatomi  
 som ger grundläggande kunskaper om människokroppens uppbyggnad och funktion, dels  
 Huvudets och halsens anatomi,  
 som ger fördju- pade kunskaper om de strukturer som ingår i orala funktioner. 
  
 Tandanatomi  
 (termin 1/3 p) ger teoretiska kunskaper om tän- dernas och bettets anatomi och estetik, kopplat till praktiska öv- ningar i modelleringsteknik och modelleringsövningar. 
 I kursen  
 Histologi med cellbiologi  
 (termin 2/2 p) får de stude- rande kunskap om cellens allmänna uppbyggnad och funktion, lik- som om utvecklingen av munhålans mjuk- och hårdvävnader samt dessa vävnaders histologi och cellbiologi. 
  
 Klinisk oral fysiologi  
 (termin 3/1,5 p) omfattar kunskaper om käk- och nacksystemets anatomi och funktion samt om belast- ningsskador och sjukdomar som kan leda till oförmåga att gapa, bita, tugga och svälja. 
 I kursen  
 Tandhälsovård  
 termin 1/1,5 p) ingår kunskaper om karies och tandlossning och hur dessa infektionssjukdomar kan förebyggas. Här ingår också kunskaper om hur tandtekniska arbe- 
 495 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2003:53 
  
 ten ska utformas för att underlätta upprätthållandet av god munhy- gien. 
 Dentala material 
  
 Dentala material  
 (termin  
 1–7/12 
  p) ger de studerande teoretiska kunskaper i hållfasthetslära, metallografi, polymerkemi och läran om keramer. Det betyder en fokusering på indirekta dentala mate- rial. Kursen behandlar de dentala materialens sammansättning, dess korrosion och hur de påverkar munhålemiljön, deras biologiska effekterna inklusive yrkesmässig exponering för komponenter i tandtekniska material. Den omfattar också certifiering av dentala material, hur den går till, regler för certifiering och vad den innebär. I kursen ingår också kvalitetssäkring av dentala material och regler för bland annat spårbarhet. 
 Praktik och examensarbete 
 Utbildningen omfattar också  
 Praktik  
 (termin  
 5–6/26 
  veckor) på ett tandtekniskt laboratorium, antingen privat eller inom folktand- vården. Termin 6 omfattar också ett examensarbete (10 p) där mål- sättning är att den studerande ska läsa, analysera och utvärdera vetenskaplig information. 
 Lagar och förordningar 
 I  
 Samhällsorienterande  
 kurs (termin 1 och 6/3 p) ingår bland annat kunskaper om hur tandvårdsförsäkringen är uppbyggd och hur den påverkar tandteknikerns arbetsmarknad och arbetssituation. Den ger översiktlig kunskap om tandsjukdomars utbredning och allvar- lighetsgrad. Här ingår också kännedom om hur tandvården är organiserad och finansierad samt direktiv och samhälleliga regler för tandvård i allmänhet och verksamheten på ett tandteknikerlabo- ratorium i synnerhet. Socialstyrelsens roll i tandvården behandlas. 
 496