Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1987/88:10

med förslag till lag om styrelserepresentation för de privatanställda, m. m.

Prop. 1987/88:10

Regeringen föreslår riksdagen atl anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 24 september 1987.

Pä regeringens vägnar Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Anna-Greta[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föresläs all bestämmelserna i lagen (1976:351) om slyrdse-represenlalion för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar (LSA) och lagen (1976:355) om styrdserepresenlalion för de anställda i bankinslilul och försäkringsbolag (LSABF) förs samman i en ny lag.

Enligl förslaget slopas regeln om atl en facklig organisation skall företrä­da mer än hälften av de anställda pä arbetsplatsen för att ha räll fill styrelserepresentafion. Vidare föresläs all represenlafionsrätlen utvidgas atl gälla även i förelag, exempelvis kommissionärsförelag, som inle har egna anställda men som stadigvarande sysselsätter minsl 25 arbetstagare.

Den nuvarande rätlen alt utse tvä styrelseledamöter och tvä suppleanter blir huvudregel. I företag som har minst 1 000 anställda här i landet och bedriver verksamhel inom skilda branscher föreslås dock räll lill tre leda­möter och tre suppleanter.

Frän LSABF överförs bestämmelsen all en arbelslagarrepresenlant har rätt atl närvara och della i etl beredningsorgan bestående av styrelseleda­möter eller befattningshavare i företagel, om del gäller elt ärende som senare skall avgöras av styrelsen.

Jävsreglerna i lagstiftningen förtydligas och föreslås i princip bli tillämp­liga enbart där elt mer utpräglat motsatsförhållande råder mellan arbetsgi­varen och de fackliga organisationerna. Jäv bör som regel inle anses föreligga när sädana frågor behandlas i styrelsen som är eller senare kan bli föremål för samverkansförhandlingar. 1 anslutning till dessa bestämmelser föreslås att arbetstagarrepresentanterna i styrelsen för sådana förelag som avses i 2§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL), t.ex. massmedia, inle skall fä della i styrelsens beslul i en fråga som rör verksamhetens mäl och inriktning men väl i dess behandling av frägan.

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Slyrelserepresenlalionslagsliftningen tillförs bestämmelser om skade-     Prop. 1987/88:10 stånd. Enligl dessa kan en arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mot den nya lagen åläggas att betala ekonomiskt och allmänl skadestånd.

Vidare föreslås med anledning av den nya slyrdserepresenlalionslagen vissa följdändringar i den associalionsrättsliga lagstiftningen.

I propositionen föreslås slutligen all del personliga betalningsansvar i en likvidalionssilualion som åligger styrelseledamöter i t. ex. aktiebolag skall ulgöra elt s.k. presumlionsansvar. Della ansvar skall gälla oavsett om ledamoten är vald av bolagsstämman eller har sill mandat från arbetstagar­na eller andra.

Lagstiftningen avses träda i kraft den 1 januari 1988.

Propositionens lagförslag

Prop. 1987/88: lo

1 Förslag till

Lag om styrelserepresentation för de privatanställda

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1

§ Denna lag syftar lill all genom styrelserepresentafion ge de anställda insyn i och inflytande på förelagels verksamhel.

2

§ Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinslilut, försäkringsbolag och ekonomisk förening.

Med koncern avses i denna lag svenska juridiska personer som enligl bestämmelserna i 1 kap. 2§ aktiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 3§ bank­aktiebolagslagen (1987:618), 1 kap. 2§ sparbankslagen (1987:619), Ikap. 8§ föreningsbankslagen (1987:620), I kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moderförelag och dotterföretag i förhållande lill varandra.

3 § En arbetstagare hos etl kommittent- eller moderförelag, som stadig­

varande är verksam i elt kommissionärs- eller dotterföretag ulan all vara

anställd där, skall vid fillämpningen av denna lag betraktas som anställd

även i kommissionärs- eller dotterföretaget.

Vid tillämpningen av denna lag skall ell kollektivavtal som gäller mellan en lokal arbetstagarorganisation och kommittent- eller moderföretaget be­traktas som ett kollektivavtal även i förhållande lill kommissionärs- eller dotterföretaget.

Rätten till styrelserepresentation

4 § I etl företag som under del senast förflutna räkenskapsåret här i

landet har sysselsatt i genomsnitt minst 25 arbetstagare har de anställda

räll till två ledamöter i styrelsen (arbetslagarledamöler) och en suppleant

för varje sädan ledamot. Bedriver förelaget verksamhet inom skilda bran­

scher och har del under del senast förflutna räkenskapsåret här i landet

sysselsatt i genomsnill minsl 1 000 arbetstagare, har de anställda rätl lill tre

ledamöter i styrelsen och en suppleant för varje sädan ledamot.

De anställdas rätl lill styrelserepresentafion enligl första slyckel får dock inte leda lill all antalet arbetslagarledamöler överstiger antalet övriga styrelseledamöter.

Om företagel är ell moderförelag, skall vad som sägs i första och andra styckena om förelag avse koncernen i dess helhet och rätlen till styrdsere­presenlalion tillkomma samtliga anställda inom koncernen.

5 § När arbelslagarledamöterna har utsetts förändras inle de anställdas

räll fill styrelserepresentafion under mandatperioden, om antalet anställda

eller anlalet övriga styrelseledamöter minskar.

Inrättande av styrelserepresentation

Prop. 1987/88:10

6 § Beslut att inrätta styrdserepresenlalion för de anställda fattas av en

lokal arbetstagarorganisation som är bunden av kollektivavtal i förhällande

till företagel.

Om beslutet rör moderföretag, fattas del av en lokal arbetstagarorgani­sation som är bunden av kollekfivavlal i förhållande lill ell förelag inom koncernen.

Förelagels styrelse skall skriftligen underrättas om beslut atl inrätta styrdserepresenlalion för de anställda. I 10 § andra stycket finns bestäm­melser om när arbetslagarledamöler eller suppleanter (arbelstagarrepre­sentanter) fär tillträda sina uppdrag.

7

§ Arbetstagarrepresentanterna utses av de lokala arbelstagarorganisa-fioner som är bundna av kollektivavtal i förhällande till förelaget eller, i moderförelag, av de lokala arbetstagarorganisationer som är bundna av kollektivavtal i förhällande till etl förelag inom koncernen.

8

§ Om organisationerna inle enas om annal, gäller följande ordning för all utse arbetstagarrepresentanterna.

Om mer än fyra femtedelar av de kollekfivavlalsbundna arbetslagarna vid företaget eller koncernen tillhör samma lokala arbetstagarorganisation, får denna utse samtliga arbetslagartepresenlanter. Om en annan sådan organisation företräder minsl en tjugondel av de kolleklivavlalsbundna arbetstagarna, får dock denna organisation utse en av suppleanterna.

Om ingen organisation företräder mer än fyra femtedelar av de kollek­tivavtalsbundna arbetstagarna vid företaget eller koncernen, får de två lokala arbetstagarorganisationer som företräder det största antalet sådana arbetstagare utse vardera en ledamot och en suppleant. Om de anställda har rätl till tre ledamöter och tre suppleanter, får den större av organisatio­nerna utse tvä ledamöter och två suppleanter.

Om man, på grund av bestämmelsen i 4 § andra stycket, skall utse endast en arbelslagarrepresenlant och en suppleant, görs del av den lokala arbets­tagarorganisation som företräder del slörsla antalet kolleklivavlalsbundna arbetstagare vid företaget eller koncernen.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna paragraf skall lokala ar­betstagarorganisationer som tillhör samma huvudorganisation anses som en organisation.

9 § Arbelstagarrepresenlanlerna bör utses bland de anställda vid företa­

get eller, i fråga om moderförelag, inom koncernen.

Till arbelslagarrepresenlant fär inle utan särskilt tillstånd av nämnden för slyrdserepresentalionsfrägor utses den som är arbelstagarrepresentanl i elt annat företags styrelse. Detta gäller inte, om företagen går med på någol annal eller om de ingär i samma koncern.

10 § Tiden för en arbetstagarrepresentants uppdrag bestäms av den som

utser honom. Mandatperioden får dock inte vara längre än fyra räken­

skapsår. Den skall bestämmas sä all uppdraget upphör vid slutet av en

ordinarie stämma pä vilken styrelseval förrättas.

Den som utser arbelslagartepresenlanlerna bestämmer när de skall fill­träda uppdraget. Om inte företagets styrelse medger annat, får de dock inle tillträda förtän tre månader efter del all styrelsen har fäll underrättelse enligl 6 § tredje stycket.

Av 18 § andra slyckel framgår all en annan fidpunkt för tillträdet kan

gälla.

'

Arbetstagarrepresentanternas arbete m. m.

Prop. 1987/88:10

11

§ Om inte annat följer av denna lag, skall vad som är föreskrivet i annan lag eller författning om styrelseledamot och slyrdsesuppleant i ell förelags styrelse tillämpas på arbetslagarledamöler och suppleanter för sädana ledamöter.

12

§ Den som är suppleant för en arbelslagarledamot har räll all närvara och yttra sig vid styrelsens sammanträden och vid förelagets stämma, även om ledamoten är närvarande.

13

§ En av arbelstagarrepresenlanlerna fär närvara och della i överlägg­ningarna när etl ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskill utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i före­tagel.

Om ett beslul enligl 7 kap 6§ andra stycket bankaktiebolagslagen (1987:618), 3 kap 6 § andra stycket sparbankslagen (1987:619) eller 6 kap 6§ andra stycket föreningsbankslagen (1987:620) innebär atl ell uppdrag ges ät en regionslyrdse eller ett motsvarande organ i en region, har de anställda inom regionen räll atl bestämma atl en representant för dem och en suppleant skall omfattas av uppdraget. En sådan representant har motsvarande räll som avses i första stycket.

Om arbelslagarorganisationerna inle enas om annal, utses den represen­tant som avses i första och andra styckena av den organisation som företräder del största antalet kolleklivavlalsbundna arbetstagare vid före­taget eller, i fråga om moderförelag, inom koncernen.

14 § Arbelstagarrepresenlanlerna får inle della i behandlingen av frägor

som rör kollektivavtal eller slridsålgärder eller av andra frågor där en

facklig organisafion på arbetsplatsen har ell väsenlligl intresse som kan

strida mol förelagels.

Om ell förelags verksamhel är av sädan nalur eller har ell sådant ändamäl som avses i 2§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetsli­vet, har arbelstagarrepresenlanlerna inle heller räll atl della i ell beslul som gäller verksamhetens mäl eller inriktning.

Skadestånd m. m.

15 § En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mol

denna lag skall betala ersättning för den skada som uppkommer. Skade­

ståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och

ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Om del är skäligt, kan

skadeståndet sällas ned eller helt falla bort.

En arbetstagarorganisation kan dock inte med stöd av denna lag kräva skadestånd av en annan arbetstagarorganisation.

16 § Den som vill kräva skadestånd enligt denna lag skall underrätta

motparten om sitt anspråk inom fyra mänader från det skadan inträffade.

Om det inom den liden har begärts förhandling om anspråket enligt lagen

(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller med slöd av kollekfiv­

avlal, skall talan väckas inom fyra månader efter del all förhandlingen

avslutades. I annal fall skall talan väckas inom åtta månader från det

skadan inträffade.

Om underrättelse inle lämnas eller talan inte väcks inom den tid som anges i första stycket, har parten förlorat sin räll fill talan.

övriga bestämmelser

Prop. 1987/88:10

17 § Undantag kan medges från denna lag, om styrelserepresenlalion för

de anställda skulle medföra väsentlig olägenhet för ell förelag på gmnd av

atl

1.   styrelsens sammansättning beror på politiska styrkeförhållanden eller

på förhällande mellan olika intressenter eller intressentgmpper, som fram­

gär av bolagsordningen, stadgarna, avlal eller annan omständighet, eller

2.   bolagsordningen eller motsvarande föreskriver särskild röstmajorilel

för styrelsens beslut.

Ell undanlag enligl första slyckel fär endasl medges, om olägenheten inte kan undanröjas pä annal säll. Undanlag skall förenas med villkor om åtgärder som pä annal sätt tillgodoser arbetstagarnas intresse av insyn i och inflytande på förelagels verksamhel.

18 § I frågor om tillstånd enligl 9§ andra stycket eller undantag enligt

17 § beslutar nämnden för slyrelserepresenlalionsfrägor.

Nämnden kan för liden fram lill del slufiiga avgörandet besluta alt en arbelslagartepresenlant inle får fillträda ell uppdrag som styrelseledamot eller suppleant.

Nämndens beslut får inle överklagas.

19 § I övrigt gäller i mäl om tillämpning av denna lag, i den mån tvisten

avser förhällandet mellan företaget och de anställda, lagen (1974:371) om

räliegången i arbetstvister.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988, dä lagen (1976:351) om styrdserepresenlalion för de anställda i aktiebolag och ekonomiska för­eningar och lagen (1976:355) om styrelserepresenlalion för de anställda i bankinslilul och försäkringsbolag skall upphöra all gälla.

2.

Beslul som med slöd av äldre lag har fattats om att inrätta styrelsere­presentation för de anställda samt om att utse arbelstagarrepresentanter i styrelsen gäller fortfarande. Motsvarande gäller beslut om undantag som avses i 17 §.

2 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs alt 2 kap. 4§, 8 kap. 1, 2, 9 och 15§§, 12 kap. 7§ samt 13 kap 2 § aktiebolagslagen (1975:1385)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 4§ Bolagsordningen skall ange

1. bolagets firma,

2.

den ort i Sverige där bolagets styrelse skall ha sill säte,

3.

föremålet för bolagets verksamhel, angivet lill sin art,

4.

aktiekapitalet eller, om della skall kunna ulan ändring av bolagsord­ningen bestämmas lill lägre eller högre belopp, minimikapitalet och maxi-mikapitalet, varvid minimikapitalet ej får vara mindre än en flärdedd av maximikapilalel,

5.

aktiernas nominella belopp,

6.

antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer saml slyrdsesuppleanter, om sådana skall finnas, samt liden för styrelsele­damots och revisors uppdrag,

7.

sättet för sammankallande av bolagsstämma,

8.

vilka ärenden som skall förekomma pä ordinarie stämma,

9.

vilken lid bolagets räkenskapsår skall omfalla.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbelstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

8 kap. 1§

Aktiebolag skall ha en styrelse med minsl tre ledamöter. Uppgår aktie­kapitalet eller maximikapilalel ej lill en miljon kronor, kan dock styrelsen bestå av en eller två ledamöter, om minsl en suppleant finnes.

Styrelsen väljes av bolagsstämman, om ej i bolagsordningen föreskrives att en eller flera styrelseledamöter skall utses pä annal sätt.

Styrelseledamots uppdrag gäller för lid som anges i bolagsordningen. Uppdragstiden får icke omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall be­stämmas så all uppdraget upphör vid slutet av ordinarie bolagsstämma på vilken styrelseval förrättas.

Vad i denna lag sägs om styrelseledamot skall i tillämpliga delar gälla om suppleant.

Bestämmelser om arbelstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

' Lagen omtryckt 1982:739.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

2

§

Uppdrag som styrelseledamot upphör i förlid, om ledamoten eller den som utsett honom begär det. Anmälan härom skall göras hos styrelsen och, om ledamot som ej är vald pä bolagsstämma vill avgå, hos den som fillsall honom.

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligl 4 § uppkommer för honom all vara sty­relseledamot och det inte finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta åtgärder för att en ny styrelseledamot tillsätts för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidtas, om den förutvarande ledamoten var en arbelslagarrepresenlant som avses i lagen (1987:000) om slyrel-serepresentation för de privatan­ställda. Skall ledamoten väljas pä bolagsstämma, kan ulan hinder av 1 § första slyckel valet anstå lill näsla ordinarie stämma pä vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter.

Upphör styrelseledamots upp­drag i förtid eller uppkommer för honom hinder enligl 4 § alt vara sty­relseledamot och finnes ej supple­ant, skall övriga styrelseledamöter vidtaga åtgärd för att ny ledamot för den återstående mandattiden tillsättes, såvida ej den förutvaran­de ledamoten var offentlig styrelse­ledamot som avses i lagen (1976:350) om styrelserepresenta­tion för samhället i aktiebolag, eko­nomiska föreningar och stiftelser eller arbelslagarledamot som avses i lagen (1976:351) om styrelserepre­sentafion för de anställda i aktiebo­lag och ekonomiska föreningar. Skall ledamoten väljas pä bolags­stämma, kan utan hinder av 1 § första stycket valet anstå till nästa ordinarie stämma pä vilken styrel­seval förrättas, om styrelsen är be­slutför med kvarstående ledamöter och suppleanter.

Om styrelseledamot, som enligl bolagsordningen skall tillsättas i annan ordning än genom val av bolagsstämma, ej utsetts, skall rätlen förordna ersättare på ansökan av styrelseledamot, aktieägare, borgenär eller annan vars rätt kan vara beroende av alt del finns någon som kan företräda bolaget.

9§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre antal som fö­reskrives i bolagsordningen är när­varande. Beslut i ärende får dock icke fallas, om ej såvitt möjligl samfiiga styrelseledamöter dels fått tillfälle all deltaga i ärendets be­handling, dels erhållit fillfredsstäl­lande underlag för alt avgöra ären­det. Har styrelseledamot förfall och finnes suppleant, som skall in­träda i hans ställe, skall denne be­redas tillfälle därtill.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är närva­rande. Beslul i ärende får dock inte fattas, om inte såvitt möjligt samtli­ga styrelseledamöter dels fäll tillfäl­le atl delta i ärendets behandling, dels fått tillfredsställande underlag för all avgöra ärendet. Om en sty­relseledamot inte kan komma och det finns en suppleant som skall träda in i hans ställe, skall denne ges tillfälle till det. Suppleant för arbetstagarledamot, som har ut­setts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri-

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

vatanställda, skall dock alllid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Som styrelsens beslul gäller, om bolagsordningen ej föreskriver särskild röstmajorilel, den mening för vilken vid sammanträde mer än hälften av de närvarande röstar eller vid lika röstetal den mening som biträdes av ordfö­randen. Är styrelsen icke fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om ej annat föreskrives i bolagsordningen.

Handling som enligl denna lag skall undertecknas av styrelsen skall underskrivas av minsl hälflen av hela antalet styrelseledamöter.

15§

För registrering skall bolaget an-

För registrering skall bolaget an-

mäla vem som utsetts till slyrdsde- måla vem som har utsetts lill slyrel-

damol, verkställande direktör och sdedamot, verkställande direktör,

suppleant samt till firmalecknare suppleant och firmalecknare saml

ävensom deras postadress och per- deras postadress och personnum-

sonnummer. För registrering skall mer. Om en ledamot eller supple-

även anmälas av vilka och hur bo- ant har utsetts enligt lagen

lagets firma tecknas.

(1987:000) om slyrelserepresenta-

tlon för de privatanställda, skall delta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagels firma tecknas.

Anmälan göres första gången när bolaget enligt 2 kap. 9 § anmäles för registrering och därefter genast efter del alt ändring inträffat i förhållande som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Räll alt göra anmälan tillkommer även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla del för registre­ring.

Varje år efter den ordinarie bolagslämman skall bolaget lill registrerings-myndigheten sända in en aktuell förteckning över bolagels styrelseledamö­ter, verkställande direktör, suppleanter och firmatecknare med uppgift om deras postadress och personnummer. Förteckningen skall sändas in samti­digt med atl en avskrift av årsredovisningen och revisionsberättelsen sänds in enligt 11 kap. 3 § andra slyckel.

12 kap.

7§

Aktiebolag fär ej lämna penninglån lill den som äger aktier i eller är styrelseledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsamma gäller i fråga om penninglän lill

1.

den som är gift med eller är syskon eller släkting i rätl upp- eller nedstigande led lill aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direk­tör,

2.

den som är besvågrad med sädan person i rätt upp- eller nedstigande led eller sä all den ene är gift med den andres syskon, eller

 Senaste lydelse 1984:194.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

3. juridisk person över vars verksamhel person som nämnts ovan har etl bestämmande inflytande.

Bestämmelserna i första slyckel gäller ej om

1.

gäldenären är kommun eller landstingskommun,

2.

gäldenären är företag i koncern i vilken del långivande bolaget ingär,

3.

gäldenären driver rörelse och länet betingas av affärsmässiga skäl saml är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4.

gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 13 är aktieägare saml det sammanlagda aktieinne­havet ej uppgår lill en procent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingär i koncern, till en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncernbolagen. Första stycket tillämpas dock, om gäldenären eller juri­disk person över vars verksamhel han har ell bestämmande inflytande eller båda tillsammans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen.

Aktiebolag får icke lämna penninglän i syfte att gäldenären eller honom närslående fysisk eller juridisk person som avses i första slyckel 1 -3 skall förvärva aktier i bolaget eller annat bolag i samma koncern.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i ell annal bolag i samma koncern gäller inle förbudet mol penninglån i tredje slyckel, om

1.    lånebeloppet jämte tidigare län enligl detta stycke frän bolaget eller

annat bolag i samma koncern inle överstiger ell belopp som motsvarar tvä

gånger gällande basbelopp enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

låneerbjudandet riktar sig till minsl hälften av de anställda i bolaget och lånet skall återbetalas inom fem är genom regelbundna amorteringar samt

3.

hinder mot län inle föreligger

3. hinder mot län inte föreligger vid en tillämpning av första och

vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier

andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med.

som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock del i första styc-

Därvid skall dock det i första slyc­kel angivna förbudet mol atl lämna

kel angivna förbudet mot att lämna län lill styrelseledamot inte gälla i

län lill styrelseledamot inle gälla i fråga om den som är slyrdsdeda-

fräga om den som är styrelseleda­mot enligl bestämmelserna i lagen

mot enligt bestämmelserna i lagen (1976:351) om styrdserepresenla-

(1987:000) om styrelserepresenla­lion för de anställda i aktiebolag

tion för de privatanställda.

och ekonomiska föreningar.

Bestämmelserna i denna paragraf om förbud mol penninglån äger mot­svarande tillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktieförvärv enligl bestämmelserna i denna para­graf räknas inle innehav eller förvärv av andelar i en akfiefond eller i en akfiesparfond eller kapilalsparfond som inle är företagsanknuten.

13 kap. 2§ Del åligger styrelsen all ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning så snart det finns skäl att anta att bolagets eget kapilal understiger hälften

'Senaste lydelse 1983:453.

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

av det registrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningen atl så är fallet, skall styrelsen snarast möjligt fill bolagsstämma hänskjuta fråga om bola­get skall träda i likvidation. Godkänns ej på bolagsstämma inom åtta månader efter hänskjulandel balansräkning avseende ställningen vid liden för stämman som utvisar att det egna kapitalet uppgår till del registrerade aktiekapitalet, skall styrelsen, om ej bolagsstämman beslutar all bolaget skall träda i likvidation, hos rätlen ansöka atl bolaget försätts i likvidation. Sådan ansökan kan även göras av styrelseledamot, verkställande direktör, revisor eller aktieägare.

Görs ansökan enligl första slyckel, förordnar rätten alt bolaget skall träda i likvidation, om det ej under ärendets handläggning i tingsrätten styrks atl balansräkning ulvisande atl bolagets eget kapilal uppgär lill del registrerade aktiekapitalet blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Vid beräkningen av del egna kapitalels slorlek skall inom linjen tilläggas en post utvisande den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för försäljningskostnaderna. Beträffande sådana anläggningstillgångar som undergår fortlöpande värdeminskning gäller dock alt de tas upp lill an: skaffningsvärdet minskat med erforderliga avskrivningar och nedskriv­ningar, om därigenom erhålls ett högre värde. Vidare skall vid beräkningen hänsyn inle las lill skuld på gmnd av statligt stöd för vilkel återbetalnings-skyldigheten är beroende av bolagets ekonomiska ställning, om stödet för det fall att bolaget försätts i konkurs eller träder i likvidation - skall återbetalas först sedan övriga skulder lill fullo betalats.

Prop. 1987/88:10

Underlåter styrelseledamöterna alt fullgöra vad som åligger dem en­ligl första slyckel, svarar de och andra som med vetskap härom handlar pä bolagets vägnar solida­riskt för bolagets uppkommande förbindelser. Sådant ansvar inträ­der även för aktieägare som, när likvidationsplikt föreligger enligt första slyckel tredje meningen, med vetskap härom deltar i beslut all forlsälla bolagets verksamhet. Den ansvarighet som det nu är frå­ga om gäller dock ej för förbindel­ser som uppkommer sedan likvida-fionsfrågan hänskjutils lill rättens prövning eller sedan en balansräk­ning, som utvisar all bolagels egel kapital uppgår lill del registrerade aktiekapitalet, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolags­stämma.

Om styrelseledamöterna underlå­ter alt fullgöra vad som åligger dem enligl första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bolagets vägnar solidariskt för de förpliktel­ser som uppkommer för bolaget. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlå­tenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder även för aktieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligl första stycket tredje mening­en, med vetskap om likvidations-plikten deltar i beslul att fortsätta bolagels verksamhel. Ansvarighet enligt detta stycke gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvidationsfrågan har hän­skjutils lill rättens prövning eller sedan en balansräkning, som ut­visar atl bolagets eget kapital upp­går till det registrerade aktiekapita­let, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

11

3 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningen

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 §, 6 kap. 1, 2, 4, 9 och 15 §§ samt 11 kap. 3§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 2§ Föreningens stadgar skall ange

1.

föreningens firma,

2.

den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

3.

ändamålet med föreningens verksamhel och verksamhetens art,

4.

den insats med vilken varje medlem skall delta i föreningen, hur insatserna skall fullgöras samt i vad mån en medlem får della i föreningen med insats ulöver vad han är skyldig all della med,

5.

för del fall all regelbundna eller pä särskill beslut om uttaxering beroende avgifter lill föreningen skall förekomma, avgifternas belopp eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas,

6.

antalet eller lägsta och högsta anlalet styrelseledamöter och revisorer samt eventuella suppleanter, liden för deras uppdrag saml, om någon av dem skall utses pä annal sätl än som anges i denna lag, hur del i sä fall skall ske,

7.

för det fall all fullmäktige enligl 7 kap. 12 § skall finnas, deras befogen-hel, hur de skall utses och fiden för deras uppdrag,

8.

inom vilken lid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt hur andra meddelanden skall bringas lill medlemmarnas eller fullmäktiges kän­nedom,

9.

vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10.   vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfalla,

11.   grunderna för fördelning av föreningens vinst saml hur man skall

förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses, saml

12.   för det fall all förlagsinsatser som avses i 5 kap. skall förekomma,

vad som skall gälla därom.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbelstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

6 kap. 1§ En ekonomisk förening skall ha en styrelse med minsl tre ledamöter. Styrelsen väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i stadgarna alt en eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den lid som anges i stadgarna. Uppdragstiden får inte omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas sä alt uppdraget upphör vid slutet av den ordinarie föreningsstämma på vilken styrelseval förtätlas.

12

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

Vad som sägs i denna lag om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetslagar-representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Etl uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär del. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inle är vald på föreningsstämma vill avgå, även hos den som har tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förtid eller hinder enligl 4 §

upphör i förtid eller hinder enligl 4 §

uppkommer för honom atl vara sly-

uppkommer för honom atl vara sty­

relseledamot och det inte finns nå-

relsdedamol och det inte finns nå­

gon suppleant som kan inträda i

gon suppleant som kan inträda i

hans ställe, skall övriga slyrdsde-

hans ställe, skall övriga styrelsele­

damöter vidta ätgärder för atl en ny

damöter vidta ätgärder för all en ny

styrelseledamot tillsätts för den

styrelseledamot tillsätts för den

återstående mandattiden. Sådana

återstående mandalfiden. Sädana

åtgärder behöver dock inle vidlas,

åtgärder behöver dock inte vidlas,

om den förutvarande ledamoten var

om den förutvarande ledamoten var

arbelstagarrepresentanl som avses

arbelslagarrepresenlant som avses

i lagen (1976:351) om slyrdserepre-

i lagen (1987:000) om styrelserepre­

senlalion för de a/iitå/Zt/a / atoe/jo-

senlalion för de privatanställda.

lag och ekonomiska föreningar.

Skall ledamoten väljas pä för-

Skall ledamoten väljas på för-

eningsstämma, kan ulan hinder av

eningsstämma, kan ulan hinder av

I § första stycket valet anstå lill

1 § första slyckel valet anstå till

nästa ordinarie stämma på vilken

näsla ordinarie stämma på vilken

styrelseval förrättas, om styrelsen

styrelseval förrättas, om styrelsen

är beslutför med kvarstående leda-

är beslutför med kvarstående leda-

möter och suppleanter,

möter och suppleanter.

Om en styrelseledamot som enligt stadgarna skall tillsältas i annan ordning än genom val av föreningsstämman inle har utsetts, skall rätlen förordna en ersättare pä ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller nägon annan vars rätt kan vara beroende av att det finns nägon som kan företräda föreningen.

4§

Styrelseledamöterna och verkställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i särskilda fall tillåter annal. Med svenskt medborgarskap jämställs medborgarskap i Danmark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som är bosatta i nägot av dessa länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva antalet styrelseledamöter är bosat­ta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara styrelseleda­mot eller verkställande direktör.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningen, om inte stad­garna i särskilt angivna fall tillåter annal. Den som enligl lag är ställföreträ­dare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna fär

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

dock vara styrelseledamot utan all vara medlem i föreningen, även om stadgarna saknar föreskrift om del.

Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbelstagarrepresentan­ter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrdserepre senla­lion för de privatanställda.

Prop. 1987/88:10

9§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslul i ett ärende fär dock inte fal­las, om inle såvitt möjligl samtliga styrelseledamöter har fåll fillfälle alt della i ärendets behandling och erhållit tillfredsställande underiag för atl avgöra ärendet. Om en sty­relseledamot inle kan komma och del finns en suppleant som skall trä­da in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle till del.

. Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslul i ell ärende får dock inte fal­las, om inle såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter har fåll tillfälle all delta i ärendets behandling och erhållit tillfredsslällande underlag för all avgöra ärendet. Om en sty­relseledamot inte kan komma och det finns en suppleant som skall trä­da in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle lill det. Suppleant för arbelslagarledamot, som har ut­setts enhgt lagen (1987:000) om styrelserepresentation för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tUlfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Om inte stadgarna föreskriver en särskild röstmajorilel, gäller som sty­relsens beslut den mening för vilken mer än hälflen av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock ulgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inte annal föreskrivs i stadgarna.

Handlingar som enligt denna lag skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälften av hela antalet styrelseledamöter.

15

§

För registrering skall föreningen anmäla vem som har utsetts fill sty­relseledamot, verkställande direk­tör, suppleant eller firmalecknare samt deras postadress och person­nummer. För registrering skall även anmälas av vilka och hur för­eningens firma tecknas.

För registrering skall föreningen anmäla vem som har utsetts fill sty­relseledamot, verkställande direk­tör, suppleant och firmalecknare saml deras postadress och person­nummer. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall föreningen även anmäla av vilka och hur föreningens firma tecknas.

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anmälan görs första gången när föreningen enligl 2 kap. 3 § anmäls för registrering och därefter genast efter det atl ändring har inträffat i etl förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätl all göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om föreningens postadress ändras, skall föreningen genast anmäla del för registrering.

11 kap. 3§

Om antalet föreningsmedlemmar går ned under del lägsta antal som föreskrivs i 2 kap. 1 §, skall styrelsen snarast möjligt till föreningsstämman hänskjuta frågan huruvida föreningen skall träda i likvidation. Inträder inle ell fillräckligt anlal medlemmar i föreningen inom tre månader efter del all anlalet har gått ned under del föreskrivna lägsta antalet, skall styrelsen, om inte stämman beslutar all föreningen skall träda i likvidafion, hos rätlen ansöka all föreningen försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en styrelseledamot, verkställande direktören, en revisor, en före­ningsmedlem eller en innehavare av förlagsandel.

Görs ansökan enligt första slyckel, förordnar rätten all föreningen skall träda i likvidation, om det inle under ärendets handläggning i första instans styrks att det föreskrivna lägsta medlemsantalet har uppnåtts.

Prop. 1987/88:10

Om styrelseledamöterna underlå­ter all fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på förening­ens vägnar solidariskt för de för­pliktelser som uppkommer för för­eningen. Ett sådant ansvar inträder även för sådana medlemmar som, när likvidationsplikl föreligger en­ligl första stycket, med vetskap om likvidationsplikten deltar i beslul att fortsätta föreningens verksam­het. Ansvarighet enligt denna para­graf gäller dock inle för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida-lionsfrågan har hänskjutils till rät­lens prövning eller sedan elt till­räckligt anlal medlemmar har in­trätt efter den fid som anges i första stycket.

Om styrelseledamöterna underlå­ter atl fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underiåtenhet handlar pä förening­ens vägnar solidariskt för de för­pliktelser som uppkommer för för­eningen. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar alt underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som upp­kommer för föreningen inträder även för sådana medlemmar som, när likvidationsplikl föreligger en­ligl första stycket, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslul alt fortsätta föreningens verksam­hel. Ansvarighet enligl denna para­graf gäller dock inte för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida-tionsfrägan har hänskjutils lill rät­lens prövning eller sedan elt till­räckligt anlal medlemmar har in­trätt efter den fid som anges i första stycket.

15

4 Förslag till

Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618)

Härigenom föreskrivs all 7 kap. 1-3, 13 och 18 §§ saml 10 kap. 3§ bankakliebolagslagen (1987:618) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 1§ Elt bankaktiebolag skall ha en styrelse med minsl fem ledamöter. Styrel­sen skall förvalta bolagets angelägenheter i enlighet med vad som före­skrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen väljs av bolagsstäm­man. Regeringen fär dock utse högst fem ledamöter i styrelsen (of­fentliga styrelseledamöter) med uppgift all särskilt verka för alt samhällets intressen beaktas i bola­gets verksamhet. Även annan sty­relseledamot fär, om sä föreskrivs i bolagsordningen, tillsältas i annan ordning än genom val av bolags­stämman.

Styrelsen väljs av bolagsstäm­man. Regeringen fär dock utse högst fem ledamöter i styrelsen (of­fentliga styrelseledamöter) med uppgift alt särskill verka för att samhällets intressen beaktas i bola­gets verksamhet. Även annan sty­relseledamot fär, om sä föreskrivs i bolagsordningen, tillsättas i annan ordning än genom val av bolags­stämman. Särskilda bestämmelser om att styrelseledamot kan utses av annan än stämman finns i lagen (1976:355) om styrelserepresenta­tion för de anställda i bankinstitut ochförsäkringsbolag.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i bolagsord­ningen. Uppdragsliden får inle omfalla mer än fyra räkenskapsår och skäll bestämmas så alt uppdraget upphör vid slulel av den ordinarie bolagsstäm­ma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetslagar-representanter finns ( lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

2§ Etl uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär del. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inte är vald på bolagsstämma vill avgå, hos den som har tillsatt honom.

Prop. 1987/88:10

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förlid eller hinder enligl 3 § uppkommer för honom alt vara sty­relseledamot och del inle finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta åtgärder för atl en ny styrelseledamot   lillsätts   för   den

Om en slyrdsdedamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligl 3 § uppkommer för honom all vara sty­relseledamot och det inte finns nä­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta ätgärder för atl en ny styrelseledamot   tillsätts   för   den

16

Föreslagen lydelse

ätersiående mandalfiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidlas, om den fömtvarande ledamoten var offentlig styrelseledamot eller ar­belslagartepresenlant som avses i lagen (1987:000) om styrdserepre-senlation för de privatanställda. Skall ledamoten väljas pä bolags­stämma, kan valet anstå lill den näsla ordinarie stämma på vilken styrelseval förtätlas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter och deras antal inle understiger fem.

Nuvarande lydelse

återstående mandattiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidlas, om den förutvarande ledamoten var offentlig styrelseledamot eller ar­belslagartepresenlant som avses i lagen (1976:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bankin­slilul och försäkringsbolag. Skall ledamoten väljas pä bolagsstämma, kan valet anslå till den näsla ordi­narie stämma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter och deras antal inle understiger fem.

Om en styrelseledamot som enligl bolagsordningen skall fillsätlas i an­nan ordning än genom val av bolagsstämma inte har utsetts, skall bankin­spektionen förordna en ersättare pä ansökan av en styrelseledamot, aktie­ägare, borgenär eller någon annan vars räll kan.vara beroende av all del finns någon som kan företräda bolaget.

3§

Styrdsdedamölerna skall vara svenska medborgare och, om inle rege­ringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspektionen i särskilda fall tillåter någol annal, bosalla i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara styrelseledamot. Att delsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6§ lagen (1986:436) om näringsför­bud.

Ulan hinder av första slyckel fär i ell bankaktiebolag som är bildat av utländskt bankförelag högst en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter vara svenska medborgare bosatta utomlands eller ulländska medborgare. Styrelseordföranden skall dock vara svensk medborgare och bosatt här i landet. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektio­nen fär medge undantag frän vad som föreskrivs i delta stycke.

Prop. 1987/88:10

Av styrelseledamöterna fär högst en för varje påbörjat femlal vara anställd i banken. Vid denna beräk­ning skall hänsyn inle tas till de of­fentliga styrelseledamöterna. Atl delsamma gäller arbetstagarrepre­sentanterna enligl lagen (1976:355) om styrelserepresentafion för de anställda i bankinstitut och försäk­ringsbolag framgår av 8§ nämnda lag.

Av styrelseledamöterna fär högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i banken. Vid denna beräk­ning skall hänsyn inte las till de of­fentliga styrelseledamöterna eller arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri­vatanställda.

13!

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela anlalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslul i ell ärende får dock inte fattas, om inle såvitt möj-

Slyrdsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre antal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslut i elt ärende fär dock inle fattas, om inle såvitt möj-

17

2   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Nuvarande lydelse

ligt samtliga styrelseledamöter fått tillfälle att della i ärendets behand­ling och erhållit tillfredsställande underlag för all avgöra ärendet. Om­en styrelseledamot inte kan komma och del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle lill det.

Föreslagen lydelse

ligt samtliga styrelseledamöter fått fillfälle att della i ärendets behand­ling och erhållit tillfredsställande underlag för atl avgöra ärendet. Om en styrelseledamot inle kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges fillfälle lill del. Suppleant för arbelslagarledamot, som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda, skall dock alltid få underlag och ges till­fälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseleda­mot.

Om inte bolagsordningen föreskriver särskild röstmajorilel, gäller som styrelsens beslul den mening för vilken mer än hälflen av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inle fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock ulgöra mer än en tredjedel av hela anlalet styrelseledamöter, om inte annal föreskrivs i bolagsordningen.

Handlingar som enligl denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälften av hela antalet styrelseledamöter.

Prop. 1987/88:10

18 §

För registrering skall bankaktie­bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseledamot, suppleant eller firmalecknare samt deras post­adress, personnummer och med­borgarskap. För registrering skall även anmälas av vilka och hur bo­lagels firma tecknas.

För registrering skall bankaktie­bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseledamot, suppleant och firmatecknare samt deras post­adress, personnummer och med­borgarskap. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrelserepresenta-tion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagels firma tecknas.

Anmälan görs första gången när bankaktiebolaget enligl 2 kap. 12 § anmäls för registrering och därefter genast efter det atl ändring har inträffat i elt förhällande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Rätt all göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om bolagels postadress ändras, skall bolaget genast anmäla del för registrering.

10 kap. 3§ Om styrelseledamöterna underlå-        Om styrelseledamöterna underlå­ter all fullgöra vad som åligger dem     ler all fullgöra vad som åligger dem enligl 2§ första stycket, svarar de     enligl 2§ första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om     och andra som med vetskap om

18

Nuvarande lydelse

denna underlåtenhet handlar pä bankaktiebolagels vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. Ett sådant an­svar inträder även för de aktieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligt 2§ första stycket, med vet­skap om likvidationspliklen deltar i beslul alt fortsätta bolagels verk­samhet. Ansvarighet enligl denna paragraf gäller dock inte för förplik­telser som uppkommer sedan likvi­dationsfrågan har hänskjutils lill rättens prövning eller sedan en ba­lansräkning, som utvisar alt bola­gels egel kapilal uppgår till det re­gistrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och god­känd av bolagsstämman.

Föreslagen lydelse

denna underlåtenhet handlar på bankaktiebolagets vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. En styrelsele­damot undgår dock ansvar, om han visar alt underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solida­riskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder även för de aktieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligt 2 § första stycket, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslut atl forlsälla bolagels verksamhel. Ansvarighet enligt denna paragraf gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvida-lionsfrägan har hänskjutils till rät­lens prövning eller sedan en balans­räkning, som utvisar att bolagets eget kapital uppgär fill del registre­rade aktiekapitalet, har blivit grans­kad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

19

5 Förslag till

Lag om ändring i sparbankslagen (1987:619)

Prop. 1987/88:10

Härigenom föreskrivs aU 3 kap. (1987:619) skall ha följande lydelse.

1-3,  12 och  17§§ sparbankslagen

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 1§

En sparbank skall ha en styrelse med minsl fem ledamöter. Styrelsen skall förvalta sparbankens angelägenheter i enlighet med vad som före­skrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen väljs av sparbanks­stämman. Särskilda bestämmelser om att styrelseledamot kan utses av annan än stämman finns i 4 §.

Styrelsen väljs av sparbanks-stämman. Särskilda bestämmelser om alt styrelseledamot utses av an­nan än sparbanksstämman finns dock i 4 § oc/t / lagen (1976:355) om styrelserepresentation för de an­ställda I bankinslilul och försäk­ringsbolag.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i reglementet. Uppdragstiden får inle omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas sä all uppdraget upphör vid slulet av den ordinarie sparbanksslämma pä vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om slyrdsdedamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Etl uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inle är vald på sparbanksstämman vill avgå, hos den som har tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligl 3 § uppkommer för honom aft vara sty­relseledamot och det inle finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta åtgärder för aft en ny styrelseledamot tillsätts för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidlas, om den fömtvarande ledamoten var arbelstagarrepresentanl som avses i lagen (1"76:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bankin­stitut och försäkringsbolag. Skall ledamoten   väljas   pä   sparbanks-

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligl 3 § uppkommer för honom all vara sty­relseledamot och det inte finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta ätgärder för aft en ny styrelseledamot tillsätts för den återstående mandattiden. Sädana åtgärder behöver dock inle vidlas, om den fömtvarande ledamoten var arbelstagarrepresentanl som avses i lagen (1987:000) om slyrdserepre-senlalion för de privatanställda. Skall ledamoten väljas pä spar­banksstämma, kan valet anslå fill

20

Föreslagen lydelse

den nästa ordinarie stämma pä vil­ken styrelseval förrättas, om styrel­sen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter och de­ras anlal inte understiger fem.

Nuvarande lydelse

stämma, kan valet anstå lill den nästa ordinarie stämma pä vilken styrelseval förtätlas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter och deras antal inle understiger fem.

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inle rege­ringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspekfionen i särskilda fall filialer någol annal, bosatta inom sparbankens verksamhetsområde. Den som är omyndig eller i konkurs kan inte vara styrelseledamot. All detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Prop. 1987/88:10

Av styrelseledamöterna fär högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i sparbanken. Att arbetsta­garrepresentanterna enligl lagen (1976:355) om styrelserepresenla­lion för de anställda i bankinslilul och försäkringsbolag inte skall medräknas, framgår av8§ nämnda lag.

Av slyrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femlal vara anställd i sparbanken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas till arbelstagarrepresentanter som har utsetts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresentafion för de pri­vatanställda.

12§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i reglementet är närvaran­de. Beslul i ell ärende fär dock inle fattas, om inte såvitt möjligl samtli­ga styrelseledamöter fäll tillfälle atl della i ärendets behandling och er­hållit tillfredsställande underlag för all avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inle kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle lill del.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i reglementet är närvaran­de. Beslul i elt ärende fär dock inte fattas, om inte såvitt möjligt samfii­ga styrelseledamöter fåll fillfälle all della i ärendets behandling och er­hållit fillfredsställande underlag för all avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inte kan komma och del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle fill del. Suppleant för arbelslagarledamot, som har ut­setts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Om inle reglementet föreskriver särskild röstmajorilel, gäller som styrd­sens beslut den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock ulgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inle annal föreskrivs i reglementet.

21

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

Handlingar som enligl denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälflen av hela antalet styrelseledamöter.

17 §

För registrering skall sparbanken

För registrering skall sparbanken

anmäla vem som har utsetts fill sly- anmäla vem som har utsetts till sty­

relseledamot, suppleant e//er firma- relsdedamol, suppleant och firma­

lecknare samt deras postadress och tecknare samt deras postadress och

personnummer. För registrering personnummer. Om en ledamot el­

skall även anmälas av vilka och hur ler suppleant har utsetts enligl

sparbankens T\rmatecV.nas.

lagen (1987:000) om styrelserepre-

sentatlon för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall sparbanken även anmäla av vilka och hur bankens firma teck­nas.

Anmälan görs första gången när sparbanken enligl 2 kap. 11 § anmäls för registrering och därefter genast efter det att ändring har inträffat i ell förhällande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Rätt alt göra anmälan fillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om sparbankens postadress ändras, skall sparbanken genast anmäla del för registrering.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

22

6 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620)

Härigenom föreskrivs alt 6 kap. 1-3, 12 och 17§§ saml 9 kap. 3§ föreningsbankslagen (1987:620) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap. 1§ En föreningsbank skall ha en styrelse med minsl fem ledamöter. Styrel­sen skall förvalta föreningsbankens angelägenheter i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen   väljs   av   förenings-

Styrelsen   väljs   av   förenings-

banksslämman, om del inle före-

banksslämman, om del inte före­

skrivs i stadgarna atl en eller flera

skrivs i stadgarna all en eller flera

styrelseledamöter skall utses på an-

styrelseledamöter skall utses på an­

nal sätl.   Särskilda bestämmelser

nal säll.  Särskilda bestämmelser

om all styrelseledamot kan utses av

om all styrelseledamot kan utses av

annan än stämman finns i 4 § och i

annan än stämman finns i 4 §.

lagen (1976:355) om styrelserepre­

senlalion för de anställda i bank­

institut ochförsäkringsbolag.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den lid som anges i stadgarna. Uppdragsliden får inle omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas sä att uppdraget upphör vid slulet av den ordinarie föreningsbanks-stämma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbelstagar­representanter fmns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Etl uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som utsett honom begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inte är vald på föreningsbanksstämma vill avgå, även hos den som har tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förtid eller hinder enligt 3 §

upphör i förtid eller hinder enligt 3 §

uppkommer för honom alt vara sty-

uppkommer för honom att vara sty­

relseledamot och det inle finns nå-

relsdedamol och del inle finns nå­

gon suppleant som kan inträda i

gon suppleant som kan inträda i

hans ställe, skall övriga slyrdsde-

hans ställe, skall övriga styrelsele­

damöter vidta ätgärder för aft en ny

damöter vidta åtgärder för att en ny

styrelseledamot tillsätts för den

styrelseledamot lillsätts för den

återstående mandattiden. Sädana

återstående mandattiden. Sådana

åtgärder behöver dock inte vidtas,

åtgärder behöver dock inle vidtas,

om den fömtvarande ledamoten var

om den fömtvarande ledamoten var

arbelstagarrepresentanl som avses

arbelstagarrepresentanl som avses

i lagen (1976:355) om slyrdserepre-

i lagen (1987:000) om styrelserepre-                                23

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

senlalion för de anställda i bankin-

senlalion för de privatanställda.

stitul och försäkringsbolag. Skall

Skall ledamoten väljas på för­

ledamoten väljas på förenings-

eningsbanksslämma, kan valet an-

banksslämma, kan valet anstå till

slå lill näsla or dinarie stämma på

näsla ordinarie stämma på vilken

vilken sty relseval förrättas, om sly-

slyrelseval förtältas, om styrelsen

relsen är beslutför med kvarstående

är beslutför med kvarstående leda-

leda möter och suppleanter och de-

möler och suppleanter och deras

ras an tal inle understiger fem.

anlal inle understiger fem.

Om en styrelseledamot som enligl stadgarna skall filisättas i annan ordning än genom val av föreningsbanksslämman inte har utsetts, skall bankinspektionen förordna en ersättare pä ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller någon annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda banken.

3§

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och bosalla i Sveri­ge, om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspek­tionen i särskilda fall filialer annat. Den som är omyndig eller i konkurs kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningsbanken, om inte stadgarna i särskilt angivna fall filialer annal. Den som enligt lag är ställfö­reträdare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara styrelseledamot utan alt vara medlem i föreningsbanken, även om stadgarna saknar föreskrift om det. Om det fill en central förenings­bank finns anslutna lokala föreningsbanker, fär den som är medlem i en av dessa vara styrelseledamot också i den centrala föreningsbanken.

Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentan­ter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Av styrelseledamöterna får högst

Av slyrelseledamöterna får högst

en för varje påbörjat femlal vara

en för varje påbörjat femlal vara

anställd i en föreningsbank. Atl ar-

anställd  i  en  föreningsbank.   Vid

betstagarrepresentanterna     enligl

denna beräkning skall hänsyn inte

lagen (1976:355) om slyrdserepre-

tas  till arbetstagarrepresentanter

sentation för de anställda i bankin-

som    har    utsetts    enligt    lagen

stitul   och  försäkringsbolag   inte

(1987:000) om  styrdserepresenla-

skall medräknas vid tillämpningen

tion för de privatanställda.

av  detta  stycke framgår av 8§

nämnda lag.

12§

Styrelsen är beslutför, oin mer än

Styrelsen är beslutför, om mer än

hälflen av hela antalet styrelseleda-

hälflen av hela antalet styrelseleda­

möter eller del högre anlal som fö-

möter eller del högre antal som fö­

reskrivs i stadgarna är närvarande,

reskrivs i stadgama är närvarande.

Beslul i elt ärende får dock inte fal-

Beslut i ell ärende får dock inle fat­

tas, om inle såvitt möjligt samtliga

tas, om inle såvitt möjligl samfiiga

styrelseledamöter fått tillfälle att

styrelseledamöter fått tillfälle att

24

Nuvarande lydelse

della i ärendets behandling och er­hållit tillfredsslällande underiag för all avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inte kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle till del.

Föreslagen lydelse

delta i ärendets behandling och er­hållit tillfredsställande underlag för att avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inle kan komma och del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle till del. Suppleant för arbelslagarledamot, som har ut­setts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle atl delta i ärendets behandling på samma sätt-som en styrelseledamot.

Om inle stadgarna föreskriver särskild röstmajorilel, gäller som styrel­sens beslul den mening för vilken mer än hälflen av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock ulgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inle annal föreskrivs i stadgarna.

Handlingar som enligt denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela antalet styrelseledamöter.

Prop. 1987/88:10

17 §

För registrering skall förenings­banken anmäla vem som har utsetts lill styrelseledamot, suppleant eller firmalecknare saml deras post­adress och personnummer. För re­gistrering skall även anmälas av vilka och hur föreningsbankens fir­ma tecknas.

För registrering skall förenings­banken anmäla vem som har utsetts fill styrelseledamot, suppleant och firmalecknare saml deras post­adress och personnummer. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelse­represenlalion för de privatanställ­da, skall detta anges. För registre­ring skall föreningsbanken även an­mäla av vilka och hur bankens fir­ma tecknas.

Anmälan görs första gången när föreningsbanken enligl 2 kap. 5 § anmäls för registrering och därefter genast efter del all en ändring har inträffat i etl förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Rätt alt göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om föreningsbankens postadress ändras, skall föreningsbanken genast anmäla del för registrering.

9 kap.

3§

Om styrdsddamölerna underlå­ter all fullgöra vad som åligger dem enligt 2§ första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar pä för­eningsbankens   vägnar   solidariskt

Om slyrdsdedamölema underlå­ter atl fullgöra vad som åligger dem enligl 2§ första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på för­eningsbankens   vägnar   solidariskt

25

Nuvarande lydelse

för de förpliktelser som uppkom­mer för föreningsbanken. Ett så­dant ansvar inträder även för säda­na medlemmar som, när likvida­tionsplikl föreligger enligt 2 § första stycket, med vetskap om likvida­tionspliklen deltar i beslul all fort­sälla föreningsbankens verksam­hel. Ansvarighet enligl denna para­graf gäller dock inle för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida­tionsfrågan har hänskjutils lill rät-' lens prövning eller sedan ett till­räckligt antal medlemmar har in­trätt efter den i 2§ första slyckel angivna tiden.

Föreslagen lydelse

för de förpliktelser som uppkom­mer för föreningsbanken. En styrel­seledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktel­ser som uppkommer för förenings­banken inträder även för sådana medlemmar som, när likvidations­plikl föreligger enligt 2 § första slyc­kel, med vetskap om likvidations­pliklen deltar i beslut all fortsälla föreningensbankens verksamhel. Ansvarighet enligt denna paragraf gäller dock inle för förpliktelser som uppkommer sedan likvida­tionsfrågan har hänskjutils lill rät­tens prövning eller sedan etl till­räckligt anlal medlemmar har in­trätt efter den i 2§ första stycket angivna liden.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

26

7 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

Härigenom föreskrivs aft 8 kap. 1, 2, 11 och 17§§ samt 14 kap 2§ försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap. 1§

Ell försäkringsbolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter.

I försäkringsaktiebolag som inte uteslutande driver ålerförsäkring, skall minsl en av styrelseledamöterna utses med uppgift all särskilt vaka över atl försäkringslagarnas intresse beaktas. Sådan styrelseledamot fär inle vara aktieägare eller befattningshavare i bolaget.

Styrelsen väljs av bolagsstämman. Styrelseledamot som avses i andra stycket skall dock enligl bestämmelse, som skall vara inlagen i bolagsord­ningen, utses av försäkringslagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning lill dem eller förordnas av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Även annan styrelseledamot får enligt bestämmel­se i bolagsordningen tillsältas i annan ordning än genom val av bolagsstäm­man.

Särskilda bestämmelser om att styrelseledamot skall utses av an­nan än bolagsstämman finns i lagen (1976:355) om styrelserepre­sentation för de anställda i bank­institut och försäkringsbolag.

Styrelseledamöternas uppdrag gäller för den lid som anges i bolagsord­ningen. Uppdragsliden får inle omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall bestämmas så alt uppdraget upphör vid slulel av den ordinarie bolagsläm-ma pä vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Elt uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som utsett honom begär del. En anmälan om della skall göras hos styrelsen och, i de fall dä en ledamot som inte är vald pä bolagsstämman vill avgå, hos den som tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förtid eller del uppkommer

upphör i förtid eller del uppkommer

hinder för denne enligl 4 § all vara

hinder för denne enligl 4 § alt vara

styrelseledamot och om det inte

styrdsdedamol och om del inle

finns någon suppleant, skall övriga

finns någon suppleant, skall övriga

styrelseledamöter vidta åtgärder

styrelseledamöter vidta åtgärder

för atl en ny ledamot för den åler-

för all en ny ledamot för den åter­

stående mandattiden tillsätts om

slående mandattiden fillsätls, om

inle  den  förutvarande  ledamoten

inle  den  förutvarande  ledamoten                                27

Föreslagen lydelse

har varil en sädan ledamot som av­ses i 1 § andra stycket eller en sådan arbelslagarledamot som avses i lagen (1987:000) om styrelserepre­senlalion för de privatanställda. Skall ledamoten väljas på bolags­stämman, kan ulan hinder av vad som föreskrivs i 1 § första stycket valet anstå lill den näsla ordinarie stämma pä vilken styrelseval för­rättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter.

Nuvarande lydelse

har varit en sådan ledamot som av­ses i 1 § andra slyckel eller en sådan arbetstagariedamol som avses i lagen (1976:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bankin­slilul och försäkringsbolag. Skall ledamoten väljas på bolagsstäm­man, kan ulan hinder av vad som föreskrivs i 1 § första stycket valet anstå till den näsla ordinarie stäm­ma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och sup­pleanter.

Om en styrelseledamot, som enligl bolagsordningen skall fillsätlas på någol annat säll än genom val av bolagsstämman, inte har utsetts, skall rätten förordna ersättare pä ansökan av styrelseledamot, akfieägare, del­ägare, delegerad, garant, borgenär eller annan vars rätl kan vara beroende av att det finns nägon som kan företräda bolaget.

Prop. 1987/88:10

11§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre antal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslut i ell ärende får dock inle fallas, om inle såvitt möj­ligt samUiga styrelseledamöter dels fåll tillfälle all delta i ärendets be­handling, dels fåll tillfredsslällande underlag för all avgöra ärendet. Om en styrelseledamot har förfall och om det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall denne beredas tillfälle till detta.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre antal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslut i elt ärende får dock inle fattas, om inte såvitt möj­ligt samtliga styrelseledamöter dels fåll fillfälle all della i ärendets be­handling, dels fåll tillfredsställande underlag för atl avgöra ärendet. Om en styrelseledamot har förfall och om del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall denne ges fillfälle lill della. Supple­ant för arbelslagarledamot, som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de privatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Som styrelsens beslul gäller, om bolagsordningen inle föreskriver sär­skild röstmajorilel, den mening för vilken vid sammanträdet mer än hälften av de närvarande röstar eller vid lika röstetal den mening som ordföranden ansluter sig lill. Är styrelsen inle fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inle nägot annal föreskrivs i bolagsordningen.

Handlingar som enligl denna lag skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela antalet styrelseledamöter.

28

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse'

Prop. 1987/88:10

17§

För registrering skall bolaget an-

För registrering skall bolaget an-

mäla vem som har utsetts fill styrel- måla vem som har utsetts lill styrel­

seledamot, verkställande direktör sdedamot, verkställande direktör,

och suppleant samt till firmaleck- suppleant och firmatecknare saml

nare. Samtidigt skall dessa perso- deras postadress och personnum-

«e/-5 postadress och personnummer mer. Om en ledamot eller supple-

anmälas. För registrering skall ant har utsetts enligt lagen

även anmälas vilka som tecknar (1987:000) om styrelserepresenta-

bolagets firma och hur denna leck- tion för de privatanställda, skall

nas.

detta anges. För registrering skall

bolaget även anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Anmälan görs första gängen när bolaget enligl 2 kap. 13 § anmäls för registrering och därefter genast efter del alt en ändring inträffat i de förhållanden som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätl atl göra anmälan har även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla det för registre­ring.

14 kap. 2§

Del åligger styrelsen i ell försäkringsaktiebolag all ofördröjligen upprät­ta en särskild balansräkning så snart del finns skäl all anla alt bolagels egel kapilal understiger en tredjedel av del registrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningen atl sä är fallet, skall styrelsen snarast möjligt lill bolags­stämman hänskjuta frägan om bolaget skall träda i likvidafion. Godkänns inle pä den ordinarie bolagsstämman under det nästföljande räkenskaps­året en balansräkning avseende ställningen vid liden för stämman som ulvisar all del egna kapitalel uppgär lill hälflen av det registrerade akfieka­pitalet, skall styrelsen, om inte bolagsstämman beslutar atl bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka alt bolaget försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en styrelseledamot, verkställande direk­tören, en revisor eller av en aktieägare. Anmälan fill rätlen om samma förhällanden kan göras av försäkringsinspektionen.

Om en ansökan eller en anmälan enligt första slyckel görs, förordnar rätten all bolaget skall träda i likvidation, om del inle under ärendets handläggning i tingsrätten styrks alt en balansräkning, som utvisar alt bolagets egel kapilal uppgår fill hälflen av det registrerade aktiekapitalet, har bHvil granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Vid beräkningen av det egna kapitalets slorlek skall inom linjen en post tilläggas som utvisar den ökning av lillgängarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades lill försäljningsvärdet med avdrag för de förväntade försäljningskostnaderna. Sädana värdehandlingar som avses i 11 kap. 7 § andra stycket skall dock värderas enligl de särskilda bestäm­melserna i nämnda paragraf Belräffande sädana anläggningstillgångar, som undergår en fortlöpande värdeminskning, gäller atl de tas upp till anskaffningsvärdet minskal med erforderliga avskrivningar och nedskriv­ningar, om etl högre värde erhålls genom delta.

Om inte styrdsddamölerna/«//-

Om styrdsdedamölerna under-

gör vad som åligger dem enligl förs-

låter atl fullgöra vad som åligger

ta stycket, svarar de och andra som

dem enligt första stycket, svarar de

med vetskap om detta handlar pä

och andra som med vetskap om                                29

Nuvarande lydelse

bolagets vägnar solidariskt för bo­lagets uppkommande förpliktelser. Elt sådant ansvar inträder även för de aktieägare som, när likvida­tionsplikl föreligger enligl första stycket tredje meningen, med vet­skap om detta deltar i beslul all fortsätta bolagets verksamhet. Denna ansvarighet gäller dock inle för förpliktelser som uppkommer sedan likvidalionsfrågan hänskju­tils till rättens prövning eller sedan en balansräkning, som utvisar att bolagels egel kapilal uppgär lill hälften av det registrerade aktieka­pitalet, har blivit granskad av revi­sorerna och godkänd av bolags­stämman.

Föreslagen lydelse

denna underlåtenhet handlar på bo­lagels vägnar solidariskt för de för­pliktelser som uppkommer för bola­get. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på för­summelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget inträder även för de aktieägare som, när likvida­tionsplikl föreligger enligl första stycket tredje meningen, med vet­skap om likvidationsplikten deltar i beslul atl fortsätta bolagets verk­samhel. Ansvarighet enligl detta stycke gäller dock inte för förplik­telser som uppkommer sedan likvi-dafionsfrågan hänskjutils till rät­tens prövning eller sedan en balans­räkning, som utvisar att bolagets eget kapital uppgär fill hälflen av del registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

30

8 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479)

Härigenom föreskrivs alt 44.§ bostadsräitslagen (1971:479)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

44 

§

Bostadsrättsförenings stadgar skall ange

1.

föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom rikel där föreningens styrelse skall ha sill säte,

4.

om avgifl för inträde i föreningen skall förekomma, del belopp, högst 100 kronor, vartill inträdesavgiften för varje medlem skall bestämmas,

5.

huruvida upplåldseavgifl kan ullagas,

6.

de gmnder enligt vilka årsavgift skall beräknas,

7.

om andra regelbundna eller på särskill beslul om uttaxering beroende avgifter fill föreningen än grundavgift, upplålelseavgift och årsavgift skall förekomma, avgifternas belopp eller de högsta belopp, sammanlagt dock ej mer än 100 kronor för är och medlem, vartill de fär bestämmas,

8.

om rätlen all bestämma ersättning för bostadsrätt vid överlåtelse skall vara inskränkt, de gmnder enligl vilka ersättningen skall beräknas,

9.

antalet styrelseledamöter och revisorer eller del högsta och lägsta antal lill vilkel de skall uppgä och, om för styrelseledamöter eller revisorer skall finnas suppleanter, samma uppgifter beträffande dem, liden för sty­relseledamots, revisors och suppleants uppdrag samt, om styrelseledamot, revisor eller suppleant skall utses pä annat än i denna lag angivet säll, hur lillsältning skall ske,

10.

föreningens räkenskapsår,

11.

de grunder enligt vilka medel skall avsällas för säkerställande av underhållet av föreningens hus,

12.

del säll på vilket kallelse lill föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas till medlemmarnas kännedom samt den lid före stäm­ma när föreskrivna kallelseåtgärder senast skall vara vidtagna,

13.

de gmnder enligl vilka föreningen skall förfoga över uppkommen vinst och hur det skall förfaras med föreningens behållna tillgängar vid dess upplösning.

Bestämmelserna i första stycket 9 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

Lagen omtryckt 1982:353.

31

9 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar

Härigenom föreskrivs all 4 och 12 §§ lagen (1975:417) om sambmksföre-

ningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§ Sambmksförenings stadgar skall ange

1.

föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket där föreningens styrelse skall ha sitt säle,

4.

den insats med vilken varje medlem skall deltaga i föreningen och hur insatserna skall göras,

5.

om regelbundna eller pä särskill beslul om uttaxering beroende avgif­ter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp eller del högsta belopp vartill de får bestämmas,

6.

antalet styrelseledamöter och revisorer, liden för deras uppdrag och, om suppleanter skall finnas, motsvarande uppgifter belräffande dem,

7.

föreningens räkenskapsår,

8.

hur ofta ordinarie föreningsstämma skall hällas och liden för sädan stämma,

9.

del säll på vilkel kallelse till föreningsstämma skall ske och andra meddelanden lill medlemmarna skall tillställas dem saml den lid före stämma då föreskrivna kallelseålgärder senast skall vara vidtagna,

10.

de värderingsgrunder som skall tillämpas när förening skall inlösa medlems andel,

11.

de gmnder enligl vilka föreningen skall förfoga över uppkommen vinst och hur det skall förfaras med föreningens behållna tillgångar vid dess upplösning.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inle arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

12 P Bestämmelserna i 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar gäller i fräga om sambmksföreningar med följande undanlag.

1. Styrelsen består av en eller flera ledamöter.

2.

Styrelsen fär ej tillsättas i annan ordning än genom val pä förenings­stämma.

3.

Bestämmelserna om verkställande direktör gäller inle.

Bestämmelserna i första stycket 2 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

' Lagen omtryckt 1987:671.

 Senaste lydelse 1987:671.

32

10 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

Härigenom föreskrivs att 11, 14 och 27 §§ lagen (1972:262) om under­stödsföreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11§

Understödsförenings stadgar skall vara ägnade alt trygga alt föreningen kan fullgöra sina försäkringsulfäsldser och skall samtidigt tillgodose med­lemmarnas intresse av aft kostnader och villkor för försäkringarna är skäliga med hänsyn fill förmånernas art och omfattning och föreningens förhållanden. Även i övrigt skall stadgarna ha etl för verksamheten lämp­ligt innehåll.

Stadgarna skall ange

1.      föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhel och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket, där föreningens styrelse skall ha sill säle,

4.

de villkor som skall gälla för inträde i föreningen,

5.

försäkringsförmånernas beskaffenhei och storiek eller grunderna för beräknande av förmånerna, lid och villkor för utbetalning av försäkrings­belopp samt i fråga om kapitalförsäkring högsta tillåtna försäkringsbelopp för en medlem,

6.

de fasla avgifter, som skall erläggas lill föreningen, eller gmnderna för deras beräknande,

7.

ordningen för beslut om särskild uttaxering och gmndema för dess verkställande, om sädan uttaxering skall få förekomma,

8.

påföljden för försummelse atl lill föreningen erlägga fast avgifl eller uttaxerat belopp,

9.

om rätt till fribrev eller återköp skall föreligga samt, för sådant fall, villkoren för rätlen och reglerna för beräkning av fribrevs- eller åler-köpsvärdena,

10.   villkoren för beläning av försäkringsbrev hos föreningen, om sädan

belåning skall fä förekomma,

11.   fider för verkställande av försäkringsleknisk utredning, om skyldig­

het föreligger atl verkställa sådan utredning,

12.

grunderna för fondbildning,

13.

hur medel som ej behövs för löpande utgifter skall placeras och värdehandlingar skall förvaras,

14.

hur medel som ej ingår i försäkringsfond skall användas samt, om återbäring skall förekomma, bestämmelser därom,

15.

antalet styrelseledamöter och revisorer eller del högsta och lägsta antal lill vilket de skall uppgå och, om för styrelseledamöter och revisorer skall finnas suppleanter, motsvarande uppgifter om dem, tiden för styrel­seledamots, revisors och suppleants uppdrag samt, om styrelseledamot, revisor eller suppleant skall utses pä annal än i denna lag angivet sätt, hur tillsättning skall ske,

16.

i fall där fullmäktige skall finnas, hur de skall utses saml deras befogenhet och mandattid,

17.

lid för ordinarie föreningsstämma,

18.

del sätl på vilkel kallelse till föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas till medlemmarnas kännedom samt den lid före stäm­man då föreskrivna kallelseåtgärder senast skall vara vidtagna,

33

3    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

19. hur vid föreningens upplösning skall förfaras med föreningens behåll­na tillgångar.

Bestämmelserna i andra stycket 15 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt tagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

14§ Ansökningshandlingen skall innehålla uppgift om

1.

anlalet medlemmar,

2.

understödsföreningens postadress,

3.

styrelseledamöters, revisorers och suppleanters fullständiga namn, medborgarskap och hemvist jämte förklaring alt dessa personer ej är omyndiga,

4.

den eller dem som får teckna föreningens firma och hur firman skall tecknas, om denna ej skall tecknas endasl av styrelsen,

5.

belräffande firmalecknare som ej är styrelseledamot eller styrelse-suppleant, motsvarande förhällanden som anges under 3.

Om en styrelseledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda, skall detta anges i ansökningshandling­en.

Har ej den som ensam eller gemensamt med annan får teckna förening­ens firma egenhändigt skrivit sin namnteckning pä ansökningshandlingen, skall vid denna fogas särskild bilaga, på vilken namnteckningen finns. Namnteckning skall vara styrkt av vittnen.

27§ Bestämmelsema i 21 -23 §§, 25-30 §§ och 32-37 §§ lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar gäller i tillämpliga delar i fråga om understödsföre­ning med följande avvikelser, nämligen

1.

all minsl hälflen av styrelsens ledamöter skall väljas på förenings­stämma eller av organisation som kan anses företräda medlemmarna,

2.

all styrelseledamot fär utses för fid lill och med den ordinarie för­eningsstämma som skall äga rum under fjärde räkenskapsåret efter del han utsetts, om försäkringsinspeklionen medgett det,

3.

att anställd hos föreningen ej får vara styrelseordförande.

Vid lillämpingen av 37 § skall iakttagas all hänvisningen fill 9 § skall avse 14 § denna lag.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 janauri 1988.

34

11 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1973:370) om

arbetslöshetsförsäkring

Härigenom föreskrivs alt 45, 48 och 58 §§ lagen (1973:370) om arbetslös­hetsförsäkring' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

45 §

Erkänd arbetslöshetskassas stadgar skall i tillämpliga delar och i enlighet med denna lag avfallas enligl normalsladgar som fastställs av arbetsmark­nadsstyrelsen.

Stadgarna skall ange

1.

kassans firma,

2.

kassans verksamhetsområde med uppgift humvida kassan är avsedd för anställda eller företagare eller för bådadera kategorierna,

3.

den ort inom rikel där kassans styrelse skall ha sill säte.

4.

de villkor som skall gälla för inträde i kassan och för uteslutning av medlem,

5.

vad som skall gälla beträffande medlemmarnas förmåner och skyldig­heter i arbetslöshetsförsäkringen saml ordningen för utbetalning av ersätt­ning,

6.

storleken av de fasta avgifter, som skall erläggas till kassan, och ordningen för avgifternas erläggande,

7.

påföljden av försummelse all lill kassan erlägga fast avgifl eller uttax­erat belopp,

8.

grunderna för fondbildning,

9.

bestämmelser angäende fondmedels placeringoch värdehandlingars förvarande,

10.

antalet styrelseledamöter, revisorer och suppleanter för dem, sättet för deras tillsättande och tiden för deras uppdrag,

11.

bestämmelser om föreningsstämma och hur dess befogenhet skall utövas,

12.

om föreningsstämmans befogenhet skall utövas av därtill utsedda ombud, antalet ombud, hur de skall utses saml liden för deras uppdrag,

13.

tid för ordinarie föreningsstämma,

14.

del sätt varpå kallelse till föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas till medlemmarnas eller ombudens kännedom saml den lid före stämman då förslag, som enskild medlem önskar fä behandlat, skall vara styrelsen tillhanda och den tid dä föreskrivna kallelseålgärder senast skall vara vidtagna,

15.

hur vid kassans upplösning skall förfaras med kassans behållna tillgångar.

Stadgarna fär ej ulan medgivande av arbetsmarknadsstyrelsen innehålla annat än som angivits i andra stycket.

Bestämmelserna i andra stycket 10 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Lagen omtryckt 1982:432

35

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

48 § Ansökan om registrering skall ocksä innehålla uppgifter om kassans postadress, om styrelseledamöters, revisorers och eventuella suppleanters fullständiga namn, medborgarskap och postadress saml förklaring atl des­sa personer ej är omyndiga.

Om en styrelseledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda, skall detta anges i ansökningshandling­en.

I ansökningshandlingen skall anges av vilka och hur kassans firma skall tecknas, om ej denna befogenhet skall utövas endasl av styrelsen. Skall firman tecknas av annan än styrelseledamot eller slyrdsesuppleant, gäller första slyckel även i fräga om sädan firmalecknare.

Har ej den som ensam eller gemensamt med annan får teckna kassans firma egenhändigt skrivit sin namnteckning pä ansökningshandlingen, skall vid denna fogas särskild bilaga, pä vilken namnteckningen finns. Namn­teckning skall vara styrkt av vittnen.

58 § Bestämmelserna i 21-23 §§, 25-30 §§ och 32-37 §§ lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar gäller i tillämpliga delar i fråga om erkänd arbets­löshetskassa med följande avvikelser, nämligen

1.

alt styrelseledamot ej får utses för längre tid än fyra är, dock atl arbetsmarknadsstyrelsen fär medge all mandattiden omfattar längre lid,

2.

alt anställd hos kassan ej får vara styrelseordförande,

3.    atl arbetsmarknadsstyrelsen efter förslag av kassan skall utse en

styrelseledamot jämte suppleant för honom,

4.   att sådan ledamot och suppleant har rätt atl för uppdragels fullgörande

uppbära ersättning med belopp som arbetsmarknadsstyrelsen bestämmer.

Vid tillämpningen av 37 § nämnda lag skall iakttagas all hänvisningen till 9 § skall avse 48 § i denna lag.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

36

12 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs aft 2 och 22 §§ lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§

Kassan förvaltas av en styrelse med säle i Stockholm. Styrelsen beslår av fio ledamöter.

Regeringen utser två ledamöter och tvä suppleanter för dem för tre år. Fullmäktige i riksgäldskonloret utser en ledamot och suppleant för honom likaledes för tre år.

Sex ledamöter samt sex personliga suppleanter för dem väljs på ordina­rie ombudsslämma. Av dessa väljs två ledamöter och deras suppleanter varje år för en lid av tre år. Val av ledamot eller suppleant sker för liden lill och med den ordinarie ombudsstämma som hålls under tredje året efter det . är då valet förtätlades.

Verkställande direktören är ledamot i styrelsen. Hans ställföreträdare är suppleant.

Avgår vald ledamot eller suppleant före utgången av den lid för vilken han är vald, väljs ny ledamot eller suppleant för återstående tid vid nästa ordinarie ombudsslämma.

Regeringen förordnar en av de av regeringen utsedda ledamöterna atl vara styrelsens ordförande. Den av riksgäldsfullmäktige utsedde ledamo­ten är styrelsens vice ordförande.

Regeringen bestämmer arvoden fill de av regeringen och av riksgälds­fullmäklige utsedda ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

22 §

Förening förvallas av en styrelse med säte i den ort regeringen bestäm­mer. Styrelsen består av minsl fem och högst sju ledamöter. Kassan utser en av ledamöterna och suppleant för honom. Sådan ledamot och suppleant bör ha insikt och erfarenhet av rörelse för fastighets- och tomträttsbdä-ning. Övriga ledamöter och suppleanter för dem till högst samma anlal väljes på ordinarie föreningsstämma.

Val av ledamot eller suppleant sker för liden fill och med den ordinarie föreningsstämma som hålles under tredje året efter valet.

Avgår vald ledamot eller suppleant före utgången av den lid för vilken han är vald, väljes ny ledamot eller suppleant för återstående tid på näsla ordinarie föreningsstämma.

Styrelsen väljer årligen inom sig ordförande och vice ordförande.

Lagen omtryckt 1983:578

37

Nuvararide lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenla-tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

38

13 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs alt 3 och 37§§ lagen (1970:65) om Sveriges all­männa hypoteksbank och om landshypoteksföreningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§

Banken förvaltas av en styrelse med säle i Stockholm. Styrelsen beslår av sex ledamöter.

Regeringen utser en ledamot och en suppleant för honom för tre år. Fullmäktige i riksgäldskonloret utser en ledamot och suppleant för honom likaledes för tre år.

Tre ledamöter och tre suppleanter för dem väljes pä ordinarie delägar-sammankomst. Av dessa väljes en ledamot och suppleant för honom varje år för en lid av tre år. Val av ledamot eller suppleant sker för liden till och med den ordinarie ddägarsammankomsl som hålles under tredje årel efter det är dä valet förtältades.

De fem ledamöter som utsetts enligt andra och tredje styckena utser verkställande direktör. Denne ingär som ledamot i styrelsen.

Den av regeringen utsedde ledamoten är styrelsens ordförande och den av riksgäldsfullmäktige utsedde ledamoten är vice ordförande.

Avgår ledamot eller suppleant, som valls på ddägarsammankomsl, före utgången av den lid för vilken han är vald, väljes ny ledamot eller supple­ant för återstående lid vid näsla ordinarie ddägarsammankomsl.

Regeringen bestämmer arvoden till de av regeringen och riksgäldsfull­mäklige utsedda ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

37§ Förenings angelägenheter förvaltas av en styrelse som utses enligt före­skrifter i reglementet.

Bestämmelser om arbelstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

' Lagen omtryckt 1983:588

39

14 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1980:1097) om Svenska

skeppshypotekskassan

Härigenom föreskrivs all 9 § lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypo­tekskassan skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§

Kassan förvallas av en styrelse med säle i Göteborg. Styrelsen består av sju ledamöter av vilka en skall vara ordförande och en vice ordförande. För styrelsens ledamöter finns högst sju suppleanter.

Styrelsens ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter samt sup­pleanter utses av regeringen för en tid av högst tre är.

Regeringen bestämmer arvoden lill ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

40

15 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmän

flottled

Härigenom föreskrivs all 40 a § lagen (1919:426) om flottning i allmän flolfied skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

40a§'

I   fråga   om   floltningsförening        I   fråga   om   floltningsförening

skall lagen (1976:351) om styrelse-

skall lagen (1987:000) om slyrdse-

represenlalion för de anställda i ak-

representation för de privalanställ-

tiebolag och ekonomiska förening-

da gälla i tillämpliga delar. Bestäm-

ar gälla i tillämpliga delar. I stället

melserna i 17 § samma lag skall

för vad som föreskrives i 19 § nämn-

även tillämpas, om olägenhet som

da lag gäller att bestämmelserna i

där sägs skulle uppkomma genom

18 § samma lag äga motsvarande

atl styrelserepresenlalion för de an-

tillämpning, om olägenhet som där

ställda införs  i floltningsförening

sägs skulle uppkomma genom all

där länsstyrelsen har utsett slyrel-

slyrelserepresenlalion  för  de  an-

sdedamot enligt 40 §.

ställda införes i floltningsförening

där länsstyrelsen har utsett styrel­

seledamot enligl 40 §.

I anmälan om styrelsens sammansättning enligt'41 § skall anges om arbelslagarrepresenlant har utsetts. Arbetstagarrepresentants namn och adress skall införas i förteckning som anges i 76 a§.

Denna lag träder i kraft den I januari 1988.

Senaste lydelse 1977:1093.

41

Arbetsmarknadsdepartementet

Prop. 1987/88: lo

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1987

Närvarande: slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Lei­jon, Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN], Bodslröm,[REDACTED_EFTERNAMN], Gra­din,[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till lag om styrelserepresentation för de privatanställda, m. m.

1 Inledning

I en inom arbetsmarknadsdepartementet upprättad promemoria (DsA 1986:1) Styrelserepresenlalion för de anställda redovisas en översyn av lagen (1976:351) om styrelserepresentafion för de anställda i akfiebolag och ekonomiska föreningar (LSA) och lagen (1976:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bankinslilul och försäkringsbolag (LSABF). I promemorian föreslås atl bestämmelserna i LSA och LSABF förs samman i en ny lag. Vidare föreslås vissa förändringar i den nu gällande ordningen för styrelserepresenlationen. Promemorian bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga I.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinslan­serna och en inom arbetsmarknadsdepartementet upprättad sammansläll­ning över remissyttrandena bör fogas fill protokollet som bilaga 2.

Enligl I3kap2§ aktiebolagslagen (1975:1385, ABL) svarar styrelseleda­

möterna i ett aktiebolag personligen för förbindelser som uppkommer för

bolaget, om de underlåter atl vidta vissa i lagrummet föreskrivna åtgärder

då likvidation av bolaget har aktualiserats på grund av kapitalförlust. I en

inom justitiedepartementet upprättad promemoria den 28 april 1987 be­

handlas vilka krav som bör ställas för att betalningsansvar skall inträda.

Förslag läggs fram om etl s. k. presumlionsansvar, dvs. en styrelseledamot

bör gå fri frän betalningsansvar endasl om han eller hon kan visa atl

underlåtenheten inle har berott på försummelse på hans eller hennes sida.

Förslaget, som närmare kommenteras i avsnitt 2.6, omfattar även andra

associationsformer än aktiebolag. Promemorian bör fogas fill protokollet i

detta ärende som bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En för­

teckning över remissinslanserna och en sammanslällning över remissytt­

randena har upprättats inom juslitiedepartementel. Förteckningen bör fo­

gas till protokollet som bilaga 4. Sammanställningen fmns tillgänglig i

jusfitiedeparlemenlets ärende 87-1339.

42

I ärendet har förekommit vissa skrivelser lill regeringen.

Prop. 1987/88:10

Regeringen beslutade den 10 september 1987 alt inhämla lagrådets ylt­rande över ell inom arbetsmarknadsdeparlemenlel upprättat förslag lill lag om styrelserepresentation för de privatanställda jämte förslag lill ändringar i vissa lagar pä del associationsrättsliga området. Lagrådet har i elt yttran­de den 22 september 1987 lämnat förslagen ulan erinran. Vissa redaktionel­la jämkningar bör dock företas. Lagförslagen och lagrådels yttrande bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 5 och 6.

Jag redovisar i det följande mina överväganden och förslag med anled­ning av de tvä promemoriorna och skrivelserna. Jag har i ärendet samrått med andra statsråd inom vars ansvarsområde olika frågor med anknytning till den föreslagna lagstiftningen faller.

2 Föredragandens överväganden

2.1 Bakgrund

Frågan om representation för de anställda i förelagens styrelser började all diskuteras på allvar inom de fackliga organisationerna under senare hälflen av 1960-lalel. Så småningom tillsattes en särskild arbetsgrupp inom rege­ringskansliet för alt utreda frågan om styrelserepresenlalion i aktiebo­lagen. Arbetet ledde med tiden fram ull elt lagsliflningsförslag i ämnet (prop. 1972:116). Det innebar all de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar skulle få räll atl utse två ledamöter och tvä suppleanter i styrelsen för sädana bolag och föreningar som sysselsatte minsl 100 arbets­tagare, under förutsällning all styrelsen bestod av minsl tre ledamöter. Sedan särskilda sakkunniga hade utrett de speciella problem som förelåg pä bankområdei (SOU 1973:18) lade regeringen fram förslag fill lag om styrelserepresenlalion även för de anställda i bankinslilul och försäkrings­bolag (prop. 1973:186). Lagförslagen, som föreslogs få försökskaraklär under en treårsperiod, antogs av riksdagen (NU 1972:62, rskr. 340 resp. InU 1973:38, rskr. 373) och trädde i kraft den 1 april 1973 resp. den 1 januari t974.

Den nu gällande lagstiftningen på omrädet, LSA och LSABF, trädde i kraft den 1 juli 1976. Lagstiftningsarbetet (prop. 1975/76:166, NU 68, rskr. 402 resp. prop. 1975/76:169, NU 69, rskr. 403) föregicks av en utvärdering av den fidigare försöksverksamheten. En betydelsefull förändring som genomfördes när lagarna permanentades var all gränsen för antalet anställ­da som erfordras för all arbetslagarna skall fä rätt fill representation sänktes, i LSA från 100 till 25 och i LSABF frän 50 till 25. En närmare redogörelse för bakgmnden lill lagstiftningen saml innehållet i LSA och LSABF lämnas i den inledningsvis nämnda promemorian från arbetsmark­nadsdepartementet (avsnitten 3.1 och 4.1).

De fackliga organisationernas strävan att förbättra villkoren i arbetslivet för de anställda kan sägas gå fram längs i huvudsak två vägar.

Den tradifionella vägen är atl de fackliga organisafionerna genom för­

handlingar med arbetsgivarna söker förbättra de anställdas arbets- och

43

anställningsvillkor eller på annal sätl ta till vara löntagarinlressel. Det sker Prop. 1987/88:10 exempelvis när parterna träffar kollektivavtal om löner och allmänna an­ställningsvillkor eller när förhandlingar förs om alt lägga ned viss verksam­het eller atl bygga ul förelaget. Den rättsliga reglering som omger denna förhandlingsverksamhet finns framför allt i lagen (1976:580) om medbe­stämmande i arbetslivet (MBL). Men även annan arbetsrättslig lagstiftning finns med i bilden säsom lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning pä arbetsplatsen (förtroendemannalagen), lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) och arbelsmiljölagen (1977:1160).

Den andra vägen är alt de fackliga organisationerna söker påverka och fä inflytande genom direkl delaktighet i företagets beslutsprocesser. Det kan ske genom all företrädare för de anställda deltar i olika beslutsorgan inom företaget, såsom företagels styrelse eller skyddskommitté. Styrdserepre-sentalionslagarna är, sell i etl sådant perspekfiv, en lagstiftning som griper in i förelagens organisatoriska förhållanden. De ansluter därmed och är etl komplement lill den associalionsrättsliga lagstiftning som sedan gammalt reglerar associationernas uppbyggnad och verksamhet, t. ex. ABL. En närmare redogörelse för slyrdserepresenlalionslagarnas anknytning lill den associalionsrättsliga lagstiftningen lämnas i promemorian (avsnitt 3.2).

Reglerna i LSA och LSABF om de anställdas representation i styrelsen bygger på tanken atl de anställda i kraft av sill arbete bör ha räll fill insyn i och inflytande på bolagels verksamhet. Även andra former för arbetslagar-inflytande pä ledningsnivå förekommer dock (se närmare promemorian avsnitt 3.2).

Lagstiftningen om styrelserepresenlalion för de anställda är en viktig del av de regler som skall garantera de anställdas inflytande i arbetslivet. Reglerna har i allt väsentligt fungerat fillfredsställande. Seft frän synpunk­ten alt styrelserepresentationslagarna utgör en del i elt större arbetsrälls-ligt regelsystem bör utvecklingen i slort på medbeslämmandeområdet ock­så ha bidragit lill atl förbättra fömtsättningarna för de anställdas styrelse­arbete.

Enligl min mening visar erfarenheterna all arbetstagarrepresentanterna allmänl sett har lämnat myckel värdefulla bidrag till förelagens skötsel och utveckling. De har tillfört företagsledningarna kunskaper av slor betydelse för verksamheten. De har också kunnal medverka lill atl förändringar av verksamhelen har kunnal göras på ell sådant säll alt de anställdas intres­sen beaktats. Lagstiftningen om styrelserepresenlalion har därigenom, tillsammans med bl. a. MBL, medverkat fill all vikliga beslul kunnal fallas i enighet mellan företagsledningen och de anställda.

Även om möjligheterna fill elt effektivt styrelsearbete givetvis varierar mellan enskilda förelag och olika förelagslyper, tvekar jag inle all påslå all de anställdas rätl till styrelserepresenlalion har blivit en betydelsefull konkurtensfördd för svenska företag, nägot som för övrigt ofta vitsordas från arbetsgivarhåll.

Från fackligt häll har emellertid framhållits atl del likväl finns vissa

brister i lagstiftningen. Den fackliga kritiken har gällt bl. a. frågor som rör

arbetslagartepresentanlernas ställning i styrelsen och formema för styrel­

searbetet. Även lagstiftningens, som det har ansetts, alllför begränsade

44

tillämpningsområde har satts i fräga, liksom alt det saknas sanklionsregler i lagarna.

Pä arbetsgivarsidan har man förklarat sig i huvudsak vara nöjd med lagstiftningens nuvarande utformning. I vissa avseenden, framför allt vad gäller bestämmelser som reglerar själva arbetet i styrelsen, anser man emellertid atl lagen skulle behöva kompletteras eller preciseras ytteriigare. Särskilt har man frän arbetsgivarhåll framhållit alt uttryckliga regler om sekretess bör föras in i lagstiftningen och att jävsreglerna bör arbetas över och preciseras.

De nu angivna frågorna har behandlats i arbetsmarknadsdepartementets promemoria. I promemorian redovisas emellertid också en allmän översyn av LSA och LSABF som i vissa avseenden lett fram lill förslag om förändringar i den nu gällande ordningen.

Jag kommer i det följande all behandla

-

samordning av reglerna i LSA och LSABF (avsnitt 2.2)

-

lagstiftningens tillämpningsområde (avsnill 2.3)

-

de anställdas representation i styrelsen (avsnitt 2.4)

-

arbetet i styrelsen (avsnitt 2.5)

-

personligt betalningsansvar enligl 13 kap 2 § ABL m.m (avsnitt 2.6)

-

sanklionsregler (avsnitt 2.7)

-

den associalionsrättsliga lagsfiftningen (avsnill 2.8)

-

ikrafllrädande- och övergångsbestämmelser (avsnill 2.9)

Mina närmare kommentarer fill de enskilda lagbestämmelserna återfinns i specialmötiveringen (avsnitt 4).

2.2 Samordning av reglerna i LSA och LSABF

Prop. 1987/88:10

Mitt förslag: Reglerna om styrelserepresenlalion i aktiebolag, eko­nomiska föreningar, banker och försäkringsbolag bör sammanföras i en lag.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats ulan erinran. Från en del häll har dock förordats all reglerna på sikl förs över fill den associalionsrättsli­ga lagstiftningen.

Skälen för mitt förslag: Jag hänvisar lill promemorian (avsnitt 4.2).

2.3 Lagstiftningens tillämpningsområde 

2.3.1 Associationsformer

Mitt förslag: Vissa associationsformer som i dag är undantagna från lagstiftningens tillämpningsområde skall omfattas av den nya lagen. Den kommer därigenom all gälla alla aktiebolag, banker, hypoleks­institul, försäkringsbolag och ekonomiska föreningar som uppfyller de andra krav som ställs på bl.a. antalet anställda och kollektivav-lalsförhållanden.

45

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har i huvudsak lämnats utan erinran. Bankinstitutens Arbetsgivarorganisation (BAO) motsätter sig att lokala föreningsbanker (tidigare jordbrukskassor), som i delta sammanhang be­traktas som avdelningskontor, skall omfattas av lagen. Landsorganisa­tionen i Sverige (LO) anser atl lagens fillämpningsområde bör utsträckas även lill häradsallmänningar och allmänningsskogarna i Norrland och Da­larna.

Försäkringsinspektionen förordar en mera detaljerad uppräkning i lagen av de associationsformer som omfattas av lagen.

Skälen för mitt förslag: Promemorieförslaget innebär alt slyrdserepre-sentalionslagstiftningen, vad gäller förelagsformer, utvidgas alt omfatta samtliga aktiebolag, banker, försäkringsbolag och ekonomiska föreningar. Utvidgningen berör de lokala föreningsbankerna saml vissa ekonomiska föreningar och hypoteksinslilut. Jag har i princip inget alt invända mot förslaget. Beträffande omfattningen av den nya lagens tillämpningsområde får jag hänvisa lill specialmofiveringen (2 § lagförslaget).

Jag delar den i promemorian framförda uppfattningen att del nu inte är lämpligt alt föreslå nägra mera långtgående utvidgningar av tillämpnings­området. Jag hänvisar i den delen till vad som anförs i promemorian (avsnitt 5.2) och återkomtner i specialmofiveringen (2§ lagförslaget) till de synpunkter som framförts av BAO, LO och försäkringsinspeklionen.

Prop. 1987/88:10

2.3.2 Representativitetsregeln

Mitt förslag: Regeln slopas alt en facklig organisation skall företräda mer än hälflen av de anställda på arbetsplatsen för all styrelserepre­sentafion skall fä inrättas.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har lämnat förslaget ulan erinran. Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), juridiska fakulteten vid Lunds universitet och BAO anser emellertid atl förslaget är inkonsekvent, om man samtidigt behäller ordningen all en facklig organisation skall fatta beslul om alt inrätta styrelserepresenlationen.

Skälen för mitt förslag: Rätten till styrelserepresenlalion för de anställda är enligl gällande lagar knuten till den fackliga organisationens representa-fivitel på arbetsplatsen. Beslul om atl inrätta styrelserepresentafion för de anställda fattas således av en lokal facklig organisation som är bunden av kollektivavtal i förhällande lill företagel och som företräder mer än hälflen av de anställda vid företaget. Finns det flera kolleklivavlalsbundna arbets­tagarorganisationer vid företagel, skall de tillsammans ha denna represen­tativitet.

I promemorian föresläs atl denna regel om facklig representativitet som fömtsättning för rätt lill styrelserepresenlalion för de anställda slopas. Däremot behälls ordningen alt en facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal i förhällande till företagel, skall fatta beslutet om att inrätta

46

styrelserepresenlalion. Belräffande motiven lill förslaget hänvisar jag till avsnitt 5.2 i promemorian.

De flesta remissinslanserna har inte haft nägra invändningar mol försla­get. SAF betonar dock atl förslaget innebär atl styrelserepresentafion för de anställda kan inrättas även i förelag där endasl fä eller ingen av de anställda är organiserade. SAF anser atl della slår i bjärt kontrast till lagstiftningens syfte, som bäst tillgodoses om arbetslagarrepresenlalion inrättas efter beslul över vilkel samtliga anställda haft inflytande.

Enligt min mening har del i promemorian lagts fram övertygande skäl för all slopa den s. k. represeniaiiviletsregdn. Genom förslaget åstadkoms en bättre anpassning fill del allmänna synsätt som ligger lill grund för slyrdse-represenlalionslagstiflningen, nämligen alt arbetslagarrepresenlalionen i styrelsen är till gagn för alla anställda i företagel hksom för arbetsgivaren och verksamhelen som sådan. Lagstiftningen kommer härigenom ocksä all harmoniera bättre med annan arbetsrättslig lagstiftning där något motsva­rande krav på representativitet inle finns.

Jag vill även peka pä alt det är elt grundläggande krav för rätlen lill styrelserepresentafion atl förelaget har minsl 25 anställda och atl del finns kollektivavtal mellan de lokala parterna. Della innebär i ljuset av den höga grad av facklig organisering vi har i vårt land - all den nuvarande regeln om representativitet i praktiken torde utesluta myckel få förelag från lagens tillämpningsområde.

Jag kan inte dela den uppfattning som bl. a. SAF antytt atl konsekvensen skulle kräva atl de lokala fackliga organisationerna berövas rätten atl besluta om styrelserepresenlationen. De skäl som talar för alt representa­tivitetsregeln las bort kan knappast åberopas lill stöd för all begränsa de fackliga organisationernas inflytande. Som jag ser det är del i stället närmast självklart all del är dessa som skall fatta besluten. Della ligger även väl i linje med traditionerna pä den svenska arbetsmarknaden. Ocksä av rent praktiska skäl bör de fackliga organisationernas rätt alt besluta om styrelserepresenlationen och att utse ledamöterna inle ersättas med en annan ordning.

Jag ansluter mig alltså till promemorians förslag.

Prop. 1987/88:10

2.3.3 Undantagsregler

Mitt förslag: De nuvarande reglerna om möjlighet atl medge undan­lag från styrelserepresenlalion för de anställda förs, i princip oför­ändrade, över till den nya lagen. Beslutanderätten vad gäller försäk­ringsbolagen förs dock över från regeringen lill nämnden för styrel-serepresentationsfrägor som i dag avgör sådana frågor för aktiebolag och ekonomiska föreningar. Undanlagsreglerna görs tillämpliga också på banker.

Promemorians förslag: Överensstämmer med milt förslag. Remissinstanserna: Förslaget har lämnats ulan erinran. Svenska Kom-

47

munförbundet och Landstingsförbundet har i sammanhanget framhållit att del tydligt måsle anges i molivuttalanden all nägon ändring av praxis för atl medge undantag inle är avsedd vad gäller kommunala eller landslings­kommunala förelag, särskill traditionell kommunal verksamhet och sädan verksamhet, exempelvis kollektivtrafik, som åligger kommun eller lands­ting enligt lag.

Skälen för mitt förslag: Som anförs i promemorian bör de regler i LSA och LSABF som innebär att etl förelag kan medges undanlag från lagens tillämpning föras över till den nya lagen ulan några sakliga ändringar (se närmare promemorian avsnitt 5.3). I överensstämmelse med promemorie­förslaget föreslår jag också atl möjligheten lill dispens skall finnas för samtliga de förelagslyper som omfattas av den nya lagen. Jag ansluter mig vidare lill förslaget all nämnden för slyrelserepresenlalionsfrägor som enda instans skall pröva alla dispensärenden.

Med anledning av vad Kommunförbundet och Landstingsförbundet har anfört under remissbehandlingen kan jag bekräfta atl förslaget inte är avsett alt förändra den praxis som för närvarande gäller i fråga om tillämp­ningen av undanlagsreglerna.

Prop. 1987/88:10

2.3.4 Koncernregler i lagen

Mitt ställningstagande: Jag föreslär inga ändringar i gällande rätt avseende koncernbegreppet.

Promemorians ställningstagande: Överensstämmer med milt.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats ulan erinran. LO anser dock att de arbetsrätlsliga ölägenheterna av alt de s.k. 50/50-bolagen inle anses som dotterbolag i koncerner och därför inle omfattas av slyrdserepresen-lalionslagstiflningens koncernregler bör undanröjas. Vidare anser LO att länstrafikanslällda, som i dag inle har rätl till styrelserepresenlalion i länstrafikbolaget ulan endasl i de lokala Irafikbolag där de har sin anställ­ning, skall likställas med anställda inom koncerner. Tjänstemännens cen­tralorganisation (TCO) föreslår en regel om styrelserepresenlalion i vissa regionala och centrala organ inom bl.a. föreningsbanksrördsen och spar­banksrörelsen där inte heller elt normall koncernförhållande finns.

Skälen för mitt förslag: När kravet på facklig representativitet på arbets­platsen för räit lill styrelserepresenlalion las bort mäste vissa smärre följdändringar göras i fräga om de regler som gäller för koncerner. Jag kan i allt väsenlligl ansluta mig lill de förslag till lagtékniska lösningar som lagts fram i promemorian.

Koncernbegreppet i slyrelserepresenlalionslagsliflningen överensstäm­mer med vad som gäller enligt den associalionsrättsliga lagsfiftningen. Della innebär atl vissa bolagskonslmkfioner, exempelvis de som påtalats av LO och TCO, faller utanför tillämpningen av koncernreglerna i LSA och LSABF. Sålunda är det inle möjligl för de anställda i 1. ex. 50/50-bola­gen, d. v. s. sådana förelag som ägs lill hälflen vardera av två andra bolag.

48

all fä slyrdserepresentation i ägarföretagen. Däremot kan de självfallet ha     Prop. 1987/88:10 rätl lill styrelserepresentafion i del egna förelaget.

Jag är medveten om all del i en del av dessa fall frän vissa utgångspunk­ter skulle kunna vara motiverat med en ökad möjlighet till styrelserepre­sentation. Sädana fall låter sig emellertid svårligen fångas i generella regler av det slag som lagsfiftningen måste bygga pä. Jag är bl.a. därför inle beredd atl pä gmndval av del underlag som nu finns generellt föreskriva om avsteg frän koncernbegreppet belräffande vissa förelagslyper. För övrigt är risken slor för att en sådan åtgärd kan leda lill onödiga tolknings­problem. Starka skäl talar för atl sä vill möjligl inle laborera med mer än ell koncernbegrepp. Jag ansluter mig alltså lill förslaget i promemorian om all lill den nya lagen föra över i huvudsak oförändrat de bestämmelser i LSA och LSABF som reglerar koncernbegreppet. Jag vill dock understry­ka all inget hindrar alt man avlalsvägen åstadkommer styrelserepresenta­fion för anställda i sådana situationer som LO och TCO har beskrivit.

I sammanhanget vill jag tå upp en annan fråga som ocksä väckts av LO och TCO vid remissbehandlingen av promemorian.

Fram lill april 1986 har riksbanken vid tillståndsgivning lill direkta inves­leringar i ufiandet haft som huvudregel atl utländska dotterbolag till svens­ka förelag skall vara direktägda från Sverige. Numera ges emellertid i princip tillstånd även i den situationen all ulländska dotterbolag har sam­lats under etl svenskägl holdingbolag i utlandet eller ägs av elt annal svenskägl dotterbolag i utlandet. En förutsällning sägs dock vara all den svenska ägaren är beredd atl se till all riksbanken kan få informafion om ulvecklingen även i bolag som är indirekt ägda.

LO och TCO framhåller i sina remissyttranden all den ifrågavarande ulvecklingen leder till alt den svenska koncernsstyrelsens roll urholkas och därmed ocksä de fackliga företrädarnas möjlighet lill insyn i den utländska verksamheten. LO och TCO föreslår därför alt den nya styrelse-representationslagen kompletteras på så sätl atl represenlafion för de anställda blir möjlig även i de nu nämnda holdingbolagen.

Styrelserepresentalionslagsliflningen utgär från atl arbetslagarrepresen-talion i ell förelag skall kunna inrättas för de anställda som har sin syssel­sättning här i landet. Detta innebär emellertid inle att arbetstagarrepresen­tanternas insyn och inflytande är begränsat lill förelagets verksamhel här i landet. Däremot kan det inle i en svensk lag om styrelserepresenlalion meddelas föreskrifter om representation i svenskägda förelag utomlands, vare sig det är fråga om direkt ägande eller om indirekt ägande via holding­bolag i utlandet.

Jag delar uppfattningen atl den av LO och TCO beskrivna ulvecklingen inte är tillfredsställande. Problemet kan emellertid, som jag nyss sade, inle lösas på det sätl som LO och TCO har föreslagit inom ramen för den nu aktuella lagstiftningen. Jag avser dock alt följa utvecklingen på della område och, om det visar sig nödvändigt, undersöka om man pä nägol annat sätt kan komma till rätta med förhållandena.

49

4   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

2.3.5 Kommissionärs- och dotterföretag

Prop. 1987/88:10

Mitt förslag: Arbetstagare som stadigvarande är verksamma i etl kommissionärs- eller dotterföretag men som har sina anställningsav­tal träffade med kommittent- respektive moderföretaget skall vid tillämpningen av den nya lagen betraktas som anställda även i kom­missionärs- eller dotterföretaget. Arbetstagarna ges därmed räll lill styrelserepresenlalion i del företag i vilket de arbetar. En förutsätt­ning för räll till styrelserepresenlalion är alt kollektivavtal föreligger antingen hos det företag som är arbetsgivare eller hos del där de anställda arbetar.

Promemorians förslag. Överensstämmer i princip med mitt förslag. Pro­memorieförslaget gäller dock inle uttryckligen dotterföretag och innehåller inte heller uttalanden belräffande kravet på kollektivavtal för rätl lill styrelserepresenlalion i de nu berörda förelagen.

Remissinstanserna: Promemorieförslaget har i allt väsentligt lämnats ulan erinran.

TCO finner det logiskt alt arbetslagarna har inflytande via styrelserepre­senlalion i det förelag där verksamhelen bedrivs men pekar pä alt det även i koncernförelag, som inte driver kommissionärsverksamhet, förekommer att arbetstagare är anställda i moderföretaget men stadigvarande arbetar i dotterbolagen. För all den bakom ändringsförslaget liggande tanken fullt ul skall kunna förverkligas fordras därför enligt TCO atl lagförslaget utvidgas all omfatta även bolag i koncerner, där anställningsförhållandena är de ovan relaterade, ulan alt det rör sig om etl rent kommissionärsförhållande.

Arbetsdomstolen (AD) anser att det i tillämpningen möjligtvis kan upp­komma problem i fråga om innebörden av uttrycket "stadigvarande verk­sam" och föreslår därför all lagtexten förtydligas. AD har vidare ifrågasatt om inle lagen bör innehålla etl krav pä all kommissionärsförelaget skall vara bundet av kollekfivavlal i förhällande till vederbörande lokala arbets­tagarorganisation.

Kooperationens förhandlingsorganisation (KFO) anser all problemen med arbetstagarnas inflytande och insyn i kommissionärsförelagen i första hand bör lösas avtalsvägen saml all den föreslagna regeln i vart fall bör ge ullryck för större flexibilitet. Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) framför liknande synpunkter.

Skälen för mitt förslag: Ett speciellt problem, ofta inom ramen för koncernförhållanden, utgör de s.k. kommissionärsförelagen. I ett typiskt kommissionärsföretagsförhållande driver etl aktiebolag, kommissionärs-bolaget, verksamhet för elt annat företags; kommillenlföretagels, räkning. Verksamhelen bedrivs visserligen under kommissionärsbolagets egen fir­ma, men den är som regel av osjälvständig karaklär och behärskas i realiteten av kommitlenlföreiagel. Det är vanligt alt kommissionärsbolagel är etl helägt dotterbolag fill kommitlenlföreiagel eller ell "syslerförelag" i en koncern. Kommissionärsbolagsförhällanden förekommer i inle ovä­sentlig omfattning inom storindustrin, bl. a. av skattetekniska orsaker. Inte

50

sällan är förhållandena i dessa företag anordnade så atl arbetstagarna är Prop. 1987/88:10 anställda i kommittentföretaget men har sitt arbete förlagt till kommissio­närsförelaget. Förelagen har härigenom velat uppnå vissa personaladmi­nistrativa fördelar, såsom en förenklad och mer ändamålsenlig handlägg­ning av personalärenden. Nägra från arbetsrättslig utgångspunkt otillbörli­ga avsikter är det i allmänhet inte fräga om. Det är emellertid principiellt sett inle tillfredsslällande atl sädana arrangemang leder till alt arbetstagar­na inle har rätt lill styrdserepresenlalion i det företag där de i prakfiken arbetar.

För all komma lill rätta med de nu angivna förhållandena föreslås i promemorian att arbetstagare som stadigvarande är verksamma i elt kom­missionärsförelag men formellt är anställda i etl annat företag vid tillämp­ningen av den nya lagen skall betraktas som anställda ocksä i kommissio­närsförelaget. Dessa arbetstagare fär därmed räll all genom sina fackliga organisationer utse arbetstagarrepresentanter i styrelsen för kommissio­närsförelaget.

Enligt min mening ligger förslaget väl i linje med lagstiftningens syfte att ge de anställda insyn och inflytande i det företag där de arbetar. Under remissbehandlingen har KFO och LRF föreslagit atl man skall avslå frän lagreglering och i slället lila lill all problemet skall lösas avtalsvägen. Jag vill med anledning av det erinra om atl defta var den hållning som intogs år 1976 (se prop. 1975/76:166 sid. 147). De förhoppningar man dä hyste har inte infriats. Jag anser därför att en konstruktion av den i promemorian föreslagna modellen bör införas i den nya lagen.

Under remissbehandlingen har TCO påpekat att det även vid sidan av rena kommissionärsförhållanden förekommer atl arbetstagare är stadigva­rande verksamma i elt förelag trots all anställningsförhållandet formellt råder med ett annal företag. Vad som främsl åsyftas är verksamhel inom vissa koncerner där arbetstagaren är anställd i moderbolaget men stadigva­rande arbetar i elt dotterbolag.

De skäl som anförts för en särreglering av kommissionärsförelag har enligt min mening samma bärighet i fråga om koncernföretag där anställ­ningsförhållandena är reglerade på angivet sätt. Jag anser därför atl den konstruktion av rätten till styrelserepresenlalion som föreslagits i prome­morian bör gälla även under de av TCO relaterade förhållandena. Detta innebär atl vissa justeringar får göras i promemorians lagförslag (3 §).

Principiellt sett skulle en liknande lagreglering kunna komma i fråga även för andra förelagskombinationer, t. ex. mellan flera dotterbolag inom en koncern. Underiag för en sådan bedömning saknas emellertid och jag är därför inte beredd atl nu föreslå bestämmelser med della innehåll.

Jag återkommer i specialmotiveringen till vissa smärre frågor i samband med den nya regleringen, bl.a. den av AD uppmärksammade frägan om innebörden av begreppet stadigvarande verksam. En fräga av mera princi­piell natur vill jag dock beröra redan nu.

En grundläggande förutsättning för alt de anställda vid etl förelag skall

ha räll till styrelserepresentation är att en lokal arbetstagarorganisation är

bunden av kollektivavtal i förhållande lill företaget. När arbelslagarrepre-

sentation skall inrättas i ett moderföretag skall det finnas kollektivavtal

51

mellan en lokal arbetstagarorganisation och ett företag inom koncernen.

I promemorian har inte närmare diskuterats hur kravet på kollektivavtal skall behandlas när det blir fräga om att inrätta styrelserepresenlalion i ell kommissionärsförelag när arbetstagaren är anställd i kommittentföretaget. Enligl min mening ligger det emellertid mest i linje med skälen bakom förslaget alt kollektivavtal med endera av företagen skall konstituera en rätl lill styrelserepresentafion. Kollektivavtal skall alltså finnas hos anting­en del förelag som är arbetsgivare eller del där de anställda stadigvarande arbetar. Regeln skulle annars alltför lätt kunna kringgås. Även vid tillämp­ningen av lagen i övrigt, exempelvis när en arbelslagarledamot skall utses, bör kollektivavtal med kommitlenlförelagel betraktas som elt i förhållande till kommissionärsförelaget ingånget avlal. Vad nu anförts bör gälla även sådana dotterföretag som, enligt vad som fidigare sagts, skall jämställas med kommissionärsförelag.

En bestämmelse av nu angiven innebörd bör tas in i den nya lagen. Jag återkommer till denna fråga i specialmötiveringen lill 3 § lagförslaget.

Prop. 1987/88:10

2.3.6 Övrigt

Mitt förslag: Kravel bibehålls all etl företag skall ha minsl 25 anställ­da för all rätt till styrelserepresenlalion skall kunna hävdas av de anställda. Den nuvarande legaldefinitionen om vem som enligl lagen skall anses vara anställd i elt företag slopas. Vanliga civilrälts­liga regler skall avgöra den frägan.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Kravet på antalet anställda har inte kommenterats av remissinslanserna. Endasl BAO har tagit upp frågan om vilka anställda som skall beaktas, dä antalet anställda skall fastställas, och föreslär atl bara tillsvidareanställda skall räknas in. BAO föreslår också all förhållan­dena vid en viss tidpunkt, l.ex. den 31 december, skall vara avgörande i slället för, som nu, del genomsnittliga antalet anställda under del senast förflutna räkenskapsåret.

Skälen för mitt förslag: Enligt såväl LSA som LSABF gäller som huvud-förutsättning för räll lill styrelserepresentation atl företagel har minst 25 arbetstagare. Beräkningen grundas pä en genomsnitfiig sysselsättning un­der del senast förflutna räkenskapsåret. Denna ordning har hillills fungerat bra. Jag anser därför atl det saknas anledning alt, såsom föreslås av BAO, införa några andra regler i detta avseende.

Med anställd avses, enligl uttryckliga bestämmelser i LSA och LSABF, den som är tillsvidareanställd och den som är anställd för viss tid, viss säsong eller visst arbete och arbetar i genomsnitt minst 16 limmar per vecka. I promemorieförslaget har inte denna legaldefmilion av begreppet anställd lagils med. Jag delar uppfattningen all en sädan lagreglering inle är nödvändig. Med anställd skall alltså vid fillämpningen av lagen i fortsätt­ningen förslås den som enligt gängse civilrättsligt belraklelsesält är arbets­tagare i företaget. Della innebär alt alla arbetstagare i företaget, oavsett

52

anställningsform och arbetstid, är atl betrakta som anställda. Att som BAO     Prop. 1987/88:10 föreslår endasl räkna de tillsvidareanställda bör inle komma i fräga.

2.4 De anställdas representation i styrelsen 

2.4.1 Antalet arbetstagarrepresentanter i styrelsen

Mitt förslag: Den nuvarande rätten atl utse två styrelseledamöter och två suppleanter blir huvudregel. I förelag som har minst 1000 anställda här i landet och bedriver verksamhel inom skilda bran­scher skall dock tre ledamöter och tre suppleanter kunna utses.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten har tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. SAF, LRF och juridiska fakulteten vid Lunds universitet avstyr­ker dock. KFO anser alt det för en utökad representation skall krävas alt verksamheten i annan bransch skall vara en betydande del av den totala verksamheten. LRF har framfört liknande synpunkter. Med hänvisning lill aft Svenska Bankmannaförbundel organiserar ca 90 procent av de bänkan-ställda och således är den helt dominerande fackliga organisationen anser BAO all den nya regeln inle bör införas på bankområdei.

LO anser atl den utökade rätten lill styrelserepresenlalion bör gälla även i storföretag som bedriver verksamhet i en bransch men på skilda arbets­ställen. SACO/SR anser atl gränsen bör dras vid 500 anställda och, i likhet med TCO, all platserna bör fördelas mellan maximalt anlal organisationer.

Skälen för mitt förslag: Frågan om hur många arbetstagarrepresentanter de fackliga organisafionerna skall ha rätt all utse i ell förelags styrelse har under årens lopp diskuterats ingående. Det har allmänl ansetts att möjlig­heten atl tillvarata de anställdas intressen i styrelsen endasl i ringa ut­sträckning hänger samman med anlalet arbetslagarledamöler. Slyrdserep-resentationen för de anställda har i stället sin främsta betydelse genom all vara en kanal för insyn och ömsesidig information mellan förelagels led­ning och de anställda.

Mot denna bakgrund föreslås i promemorian ingen ändring i lagstift­ningens huvudregel att de anställda skall ha rätt alt della i styrelsen med två ledamöter och två suppleanter. Nägon ändring är inte heller åsyftad vad gäller principen att de anställda inte får vara i majoritet i styrelsen.

I promemorian betonas emellertid all det i vissa störte förelag, ofta koncerner, inte sällan uppkommer informationsproblem lill följd av atl företaget eller koncernen har många anställda och alt verksamheten be­drivs inom skilda branscher. Del förekommer t. ex. all elt störte förelag bedriver näring inom skogsbruket, pappersindustrin och trävaruindustrin. För de olika verksamhetsområdena är företaget bundet av kollekfivavlal i förhällande lill åtminstone tre olika LO-förbund och dämlöver lill ett par förbund pä tjänstemannasidan. Resultatet kan bli all l.ex. elt av LO-för-bunden blir ulan representation trots alt en betydande del av bolagets verksamhet hänför sig filljust det avtalsområdet.

53

i promemorian föreslås därför all de anställda i företag, som bedriver Prop. 1987/88:10 verksamhel inom skilda branscher och som under det senaste räkenskaps­året här i landet har sysselsatt i genomsnill minst 1 000 anställda, skall ha rätt atl delta med tre arbetslagarledamöler och tre suppleanter för dessa i styrelsen. Delsamma föresläs gälla för etl moderföretag inom en koncern, om motsvarande förhällanden råder inom koncernen i dess helhet.

Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av en slor majoritet av remissinstanserna. SAF, LRF och juridiska fakulteten vid Lunds universi­tet har dock avstyrkt förslaget och framhällit bl. a. att en utökad arbetsla­garrepresenlalion i styrelsen kommer atl medföra all styrelsearbetet blir onödigt omständligt och tungrott.

Jag kan inle dela denna uppfattning. I vart fall kan risken för all styrelse­arbetet kompliceras genom en något utökad styrelserepresenlalion för de anställda bedömas som myckel liten, särskill som del i regel torde röra sig om förelag vars styrelser redan är jämförelsevis slora.

Förslaget innebär ett försök all bredda de anställdas styrelserepresenla­lion i förelag som genom verksamhel inom skilda branscher har arbetsta­gare som är anslutna lill en rad olika fackliga organisationer. Detta ligger helt i linje med lagstiftningens syfte. Det bör dock framhållas all den utökade representationen inle fär utnyttjas i förelag där de anställda i och för sig kan ha rätl till tre styrelseposter men antalet slämmovalda styrelse­ledamöter understiger tre. Således frångås inte principen all de anställda inte skall vara i majoritet.

Under remissbehandlingen har frän LO och TCO föreslagils att den nya regeln skall gälla även för storförelag som bedriver verksamhel inom endasl en bransch men pä skilda arbetsställen. Del har bl. a. framhållits alt varje driftsställe sett frän regionala utgångspunkter kan ha självständiga behov av direkl insyn och information.

Som tidigare framhållits är styrelserepresenlationen för de anställda i första hand all betrakta som en kanal för insyn och ömsesidig information mellan företagels ledning och de anställda. Informationen förs normall vidare genom arbetstagarrepresentanterna till de anställda och den egna fackliga organisationen. Antalet slyrdserepresenlanter är därför av under­ordnad belydelse i företag som bedriver verksamhet inom endast en bransch. I dessa förelag bör del i stället ankomma på respektive fackför­bund all samordna och sprida den information som kommer fram genom arbetet i förelagets styrelse. Jag anser av bl. a. det skälet all promemorians förslag i den delen bör vidhållas.

Som tidigare nämnts medför förslaget i denna dd en ökad möjlighet för

tidigare inle representerade arbetstagarorganisationer all bli representera­

de i företagels styrelse. Del är en önskvärd ulveckling. Jag är emellertid

inte beredd all särskill i lagen införa en bestämmelse om all såväl ordinarie

platser som suppleanlplalser skall fördelas pä sädant sätl all maximall

anlal fackliga organisationer blir representerade. Denna fräga bör i slället

lösas genom diskussioner mellan de fackliga organisationerna. I viss ut­

sträckning regleras för övrigt frågan i bestämmelserna om hur arbetstagar­

representanterna skall utses. Till frågor som rör själva fördelningen av

ledamolsplalserna mellan de arbetstagarorganisationer som finns på en

54

arbetsplats återkommer jag i avsnitt 2.4.4.

Med anledning av SACO/SR: s förslag atl sälta gränsen vid 500 i stället för 1 000 anställda vill jag framhälla atl undanlagsregeln är avsedd för de slora förelagen. Jag anser atl promemorians förslag, som vunnit bred anslutning, är väl avvägt.

En annan fråga som berörts under remissbehandlingen är i vad mån man i förelag med över 1000 anställda skall medge den utökade styrelserepre­senlationen även om företaget, vid sidan av sin huvudverksamhet, endasl i mycket ringa omfattning bedriver verksamhet inom en annan bransch. Enligl KFO bör den utökade representationsrätten enbart gälla om förela­gets verksamhet i andra branscher än "huvudbranschen" utgör en bety­dande del av företagels totala verksamhel. LRF har anfört liknande syn­punkter.

Jag är medveten om all den föreslagna regeln kan få lill effekt atl del exempelvis i vissa konsumentföreningars styrelser blir en utökad styrelse-representation för de anställda, trots att de anställda till övervägande del är sysselsatta inom detaljhandeln och endast i ringa omfattning omfattas av annal kollektivavtal än det som gäller för huvudverksamheten. Jag vill emellertid betona atl detta förhållande inte är särskill vanligt inom andra branscher. Jag har dessutom betänkligheter mol alt i lagstiftningen införa etl begrepp som i sig måste uppfattas som mycket diffust. Lagstiftningen skulle också bli onödigt komplicerad, om man på annat säll än jag nu föreslår måste kvalificera de förelag som skulle omfattas av den utökade arbetslagarrepresenlalionen. Det kan för övrigt inle heller anses vara en nackdel alt kunna erbjuda plats även ät organisationer som är relalivi små inom företagel. Inte heller anscrjag alt de av BAO påtalade förhållandena motiverar några undanlagsregler.

Med de nu gjorda uttalandena vill jag således ansluta mig lill promemo­rieförslaget i denna del. I specialmötiveringen (4§ i lagförslaget) kommer jag alt något kommentera begreppet "skilda branscher".

Prop. 1987/88:10

2.4.2 Krav på medborgarskap

Mitt ställningstagande: De regler som nu gäller om styrelseledamö­ternas nationalitet bör inle ändras.

Promemorians förslag: I promemorian föreslås atl medborgarskaps-kravet inle skall gälla arbetstagarrepresentanterna i styrelsen.

Remissinstanserna: Förslaget har mött en del principiella invändningar men har dock lämnats ulan erinran av en majoritet av remissinslanserna. Säväl kommerskollegium som SHIO-Familjeföretagen (numera Småföre­lagens riksorganisation) och juridiska fakulteten vid Lunds universitet anser atl förslaget innebär ell onödigt avsteg från likställighelsprincipen. ÖB och Försvarsindustriföreningen avstyrker förslaget och framhåller all del utifrån säkerhetsmässiga aspekter är viktigt alt nuvarande ordning bibehålls i förelag som tillverkar eller i övrigt har befattning med försvars­materiel. Försvarsindustriföreningen betonar särskill all de s. k. säkerhels-

55

skyddsavtalen torde lägga hinder i vägen för atl genomföra förslaget, i vart     Prop. 1987/88:10 fall beträffande de företag som slutit avlalen.

Skälen för mitt förslag: Som villkor för valbarhet lill styrelseuppdrag gäller all styrelseledamoten i princip skall vara nordisk medborgare och bosall i Sverige eller, om särskild förutsättning föreligger, i annal nordiskt land. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, vilket normalt är kommerskollegium, kan för särskilt fall meddela dispens belräf­fande nationalitets- och bosättningskraven. Syftet med dessa regler är att garantera all ledningen av förelagen skall ligga i svenska händer. Bestäm­melser med della innehåll finns i den associalionsrättsliga lagstiftningen och omfattar alla styrelseledamöter, d. v. s. även arbelslagartepresenlan­lerna. Särskilda regler gäller för förelag inom krigsmaterielindustrin. Här kan regeringen enligl 4 § lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m., förena ell tillverkningsfillstånd med villkor om atl bl.a. styrdsdedamol i elt aktiebolag skall vara svensk medborgare och bosalt i Sverige.

I promemorian föreslås att kravet på nationalitet i 8 kap. 4§ ABL eller motsvarande bestämmelse i annan lag inte skall gälla arbetstagarrepresen­tanterna. I promemorian framhålls framför allt att bestämmelserna i prakfi­ken verkat diskriminerande mol ufiändska medborgare genom den osäker­het de skapat vid val lill styrelseuppdrag. Väntetiden på all en dispensan­sökan skall behandlas och den osäkerhet som råder om dispens skall medges har många gånger lett lill all ufiändska arbetstagare har fått slå tillbaka och all fill arbetstagarrepresentanter i stället har valts arbetstagare med svenskt medborgarskap. Jag hänvisar vidare till promemorian (avsnitt 6.3).

Jag hyser slor sympati för promemorians förslag. Det skulle, om det genomfördes, innebära ett visserligen litet men dock tydligt steg på vägen mol atl jämställa invandrare med svenska medborgare.

Del finns emellertid också skäl som starkt talar mot förslaget. Vad jag främst tänker på är förhållandena inom försvarsindustrin - bäde den som tillverkar krigsmateriel och den som stär för andra leveranser lill försvaret. Nationalilelskravel är etl betydelsefullt moment i den säkerhetskontroll som ibland måste företas av vissa befattningshavare i sådana förelag. Del innebär också bl. a. alt elt upphävande av nationalitetskravet skulle kunna få negativa konsekvenser för svensk industri alldeles oavsett vad man må lycka om orsakerna lill sådana konsekvenser. Etl stort antal förelag, inte bara renodlade krigsmaterielförelag, är beroende av all kunna leverera sina produkter till det svenska försvaret eller utomlands. F. n. finns ca 2500 sådana företag. Det är min bedömning atl dessa företags möjligheter att i framtiden kunna godtas som handelspartners skulle minska, om den nuvarande ordningen inte bibehålls.

Jag har övervägt möjligheten alt genomföra promemorieförslaget men

atl samtidigt införa en regel av innebörd atl ett företag, efter myndighets

tillstånd, skulle kunna upprätthålla del medborgarskapskrav som nu gäller.

Jag har emellertid bedömt atl elt sådant förfarande knappast skulle lösa

problemet, bl. a. på gmnd av svårigheten atl förutse när etl sådant fillstånd

skulle behövas. Vilka förelag som kan bli aktuella för leveranser lill försvå-

56

rel varierar ocksä från fid fill annan. Jag kan heller inle bortse från atl etl sådant dispensförfarande, som också skulle kunna medföra all en redan utsedd styrelseledamot skulle tvingas avträda, skulle kunna betraktas som minsl lika diskriminerande som den nuvarande ordningen.

Jag är mot denna bakgmnd, och eftersom frågan trots allt måsle anses vara av begränsad belydelse för invandrarna, inle beredd all föreslå all promemorians förslag skall genomföras. Jag vill ocksä tillägga följande.

Med anledning av vad som i promemorian anförts rörande handläggning­en av dispensärendena hos kommerskollegium harjag undersökt hur den­na verksamhet bedrivs. Enligl uppgift är den normala handlåggningstiden för ell dispensärende upp till ca tvä mänader. I denna lid ingär regelmässigt elt remissförfarande med vederbörande länsstyrelse som i sin tur inhämtar yltrande frän polis- och kronofogdemyndighet. Antalet ärenden per är är mycket litet (ca 4-5 stycken). Med hänsyn till della bedömer jag all del inte krävs några ändringar i förfarandet. Jag har i denna fråga samrått med ulrikeshandelsminislern.

Prop. 1987/88:10

2.4.3 Anställd i företaget

Mitt förslag: Arbetstagarrepresentanterna skall inle ovillkorligen men bör - i likhet med vad som nu gäller enligl slyrdserepresenla-lionslagen för aktiebolag och ekonomiska föreningar - utses bland de anställda vid företaget eller inom koncernen.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: SACO/SR, BAO och Industriförbundet har avstyrkt förslaget och anser alt den regel som nu finns i LSABF bör gälla över hela området. Övriga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat del utan erinran.

Skälen för mitt förslag: I promemorian (avsnitt 4.1) har närmare redo­gjorts för den skillnad som föreligger mellan LSA och LSABF i frågan vem som är valbar fill uppdrag som arbelstagarrepresentanl. Enligt LSA gäller som huvudregel all en arbelstagarrepresentanl bör utses bland de anställda vid företagel eller, i fråga om moderföretag, bland de anställda inom koncernen. Regeln öppnar möjlighet för de fackliga organisationerna all när det är befogal utse någon annan än en anställd i företagel, l.ex. en ombudsman i en lokal facklig organisation. I LSABF görs en snävare avgränsning av personkretsen. Där föreskrivs atl en arbelstagarrepresen­tanl skall utses bland de anställda vid företaget eller, i fråga om moderföre­lag eller försäkringsbolag som är dotterföretag, bland de anställda inom koncernen.

I promemorian har valls den lösning som gäller enligl LSA.

Del framhålls i promemorian (avsnitt 6.4) atl denna ordning har visat sig fungera väl under åren och att den är mest ändamålsenlig. Liksom vad som nu föreskrivs i LSA föreslås dock den begränsningen all fill arbelstagar­representanl inle utan särskilt tillstånd av nämnden för styrdserepresenla-

57

fionsfrågor får utses den som i sådan egenskap tillhör ett annat företags     Prop. 1987/88:10 styrelse. Sistnämnda begränsning gäller inle, om företagen medger något annal eller ingår i samma koncern.

Jag anser i likhet med majoriteten av remissinstansema - atl prome­morians förslag bör genomföras. Med anledning av de invändningar som SACO/SR, BAO och Industriförbundet har framfört vill jag emellertid anföra följande.

Det är givelvis av slort värde, både för arbetsgivaren och för de anställ­da, om arbetstagarrepresentanterna i styrelsen har sina anställningar hos företaget. De har därmed som regel en nära personlig kännedom om förhållandena i företaget. Det är en tillgäng i styrelsearbetet och i kontak­terna med de anställda som de representerar. Inom de fackliga organisatio­nerna råder också uppfattningen alt man inle annat än i undantagsfall bör utse någon som inle är anställd i företaget lill arbelstagarrepresentanl. Det kan dock förekomma all man l.ex. under en övergångsperiod i ett förelag - på grund av brisl på lämpliga kandidater eller därför all sädana inle fåll erforderlig utbildning för uppdraget - blir nödsakad atl lillfälligl anlita en annan person, t.ex. en lokal ombudsman, för uppgiften. Regeln ger de fackliga organisationerna möjlighet alt i sädana fall gä utanför personkret­sen i företaget, samtidigt som den ger ullryck ät alt de i första hand bör anlita de anställda i företaget för uppdrag som arbelstagarrepresentanl.

För min del anser jag atl man inte behöver befara all utomstående "konsulter" eller andra personer ulan anknytning lill företaget regelmäs­sigt anlitas som arbetstagarrepresentanter. Den tidigare nämnda regeln att till arbelstagarrepresentanl inle utan särskill tillstånd får utses den som i sådan egenskap tillhör ell annat företags styrelse torde också fungera som en effekfiv spärt mol sådana förfaranden. Jag föreställer mig för övrigt all de lokala arbetstagarorganisationerna vid förelaget har elt starkt intresse av atl utnyttja slyrelseplatserna för sina egna medlemmar.

Med anledning av ett påpekande från AD under remissbehandlingen vill jag bekräfta att del ankommer pä de fackliga organisationerna och ingen annan atl, inom ramen för de regler som gäller, avgöra om del är motiverat atl till arbelslagartepresenlant utse nägon som inle är anställd i företaget.

I sammanhanget vill jag ta upp en annan fräga som visserligen inle har

behandlats i promemorian men som ändå är av slor belydelse. Den rör

strävandena all främja jämställdhet. Del råder t. ex. en kraftig obalans

mellan kvinnor och män i beslutande organ, säväl på den offentliga sektorn

som inom näringslivet. Del är därför väsentligt alt kraftfulla åtgärder

vidlas för all öka kvinnorepresentationen i bl. a. förelagens styrelser. När

del gäller styrelser i statliga organ har frågan utförligt belysts i betänkandet

(SOU 1987:19) Varannan damernas, som nyligen överlämnades av utred­

ningen om kvinnorepresentation (A 1985:03). Även om utredningens arbe­

te endast berört den offentliga sektorn, äger de synpunkter som läggs fram

i betänkandet full giltighet även pä den privala sidan. Belänkandet är nu

föremål för remissbehandling. Låt mig emellerfid redan i del här samman­

hanget säga att jag utgår från atl de fackliga organisationer som skall utse

arbetstagarrepresentanter i företagens styrelser särskilt beaktar kraven pä

jämställdhet.

58

2.4.4 Utseende av arbetstagarrepresentanter

Prop. 1987/88:10

Mitt förslag: Den omständigheten att arbetslagarna i vissa större företag skall fä utse tre styrelseledamöter i stället för två föranleder vissa justeringar av bestämmelserna om hur arbetstagarrepresentan­terna skall utses, om organisafionerna inle enas om annal. Liksom hittills reglerar bestämmelserna hur arbelstagarplalserna skall förde­las mellan förbund som tillhör skilda huvudorganisationer. Vilken fördelning som skall göras mellan förbund inom en och samma huvudorganisation förblir däremot oregleral även i den nya lagen.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats utan erinran av remissinstan­serna. TCO anser dock all bestämmelserna skall kunna fillämpas på mot­svarande säll även inom en huvudorganisation, om förbunden inom hu­vudorganisationen är oense om fördelningen av slyrelseplatserna. SACO/SR vill all organisationer som företräder minsl en tjugondel av de kolleklivavlalsbundna arbetstagarna skall få utse en suppleant i flera fall än enligt promemorians förslag.

Skälen för mitt förslag: I LSA och LSABF fmns vissa bestämmelser om hur arbetstagarrepresentanterna skall utses, om arbetstagarorganisationer­na inle enas om annat. Med vissa justeringar, bl. a. fill fcljd av förslaget om utökad representationsrätt i vissa störte förelag som bedriver verksamhel inom skilda branscher, föreslås i promemorian att bestämmelserna förs över till den nya lagen. Enligt min mening har den nya bestämmelsen, som i huvudsak godtagits av remissinstanserna, fått en ändamålsenlig och enty­dig utformning. Jag har dock funnit skäl all vidta vissa redaktionella ändringar (se närmare specialmofiveringen till 8 §).

AD framhåller atl lagförslaget innebär atl begreppet huvudorganisafion äterinförs i arbetsrältslig lagtext, dock i annan betydelse än i arbetsfreds-lagstiftningen före MBL. Jag vill med anledning härav understryka att begreppet huvudorganisation inte skall likställas med begreppet central organisation i exempelvis MBL. Med huvudorganisafion avses i den nya lagen, liksom numera även i andra sammanhang, de organisationer på den svenska arbetsmarknaden, exempelvis LO och SAF, som företräder de centrala organisationerna (jfr bl.a. 19 § kommunalskaltelagen, 1928:370).

Vid tillämpningen av de nu föreslagna bestämmelserna anses lokala arbetstagarorganisationer som tillhör samma huvudorganisation som en organisation. Detta innebär, liksom hittills, all bestämmelserna i första hand kan sägas reglera hur arbelstagarplalserna i styrelsen skall fördelas mellan förbund som tillhör skilda huvudorganisationer. Vilken fördelning som skall göras mellan förbund inom en och samma huvudorganialion förblir däremot oregleral även i den nya lagen. I praktiken kan dock bestämmelserna komma all fä betydelse även vid den fördelningen.

TCO anser emellertid atl del av lag och molivuttalanden klart bör framgå att de nu aktuella bestämmelserna skall tillämpas på motsvarande sätt inom en huvudorganisation, om det på en arbetsplats endast finns fackför-

59

bund som tillhör en och samma huvudorganisation och dessa är oense om fördelningen av slyrelseplatserna. Enligl min mening är delta en fråga som fär lösas inom respektive huvudorganisation. En alltför detaljerad lagregle­ring medför dessutom risk för onödiga tillämpnings- och lolkningssvärighe-ler. Detsamma kan sägas om SACO/SR: s förslag alt i lagen föreskriva atl mer än en organisation som företräder minst en tjugondel av de kollek­tivavtalsbundna arbetstagarna skall få utse slyrdsesuppleanter. Om mer än en organisation har en sådan slorlek är del alltså bara den slörsla av dessa som får en sådan räll. Jag vill ocksä erinra om all denna rätt lill minorilelsrepresenlation bara gäller i de fall dä annars endasl en huvudor­ganisafion skulle bli företrädd.

Jag vill alltså inle göra någon ändring i promemorieförslaget. Jag förut­sätter emellertid atl organisationerna, i linje med förslaget alt utöka repre­senlafionsrätlen, vid fördelningen av platserna i styrelsen strävar efter all åstadkomma en bred representation. Som jag ser del bör detta på sikl berika styrelsearbetet.

Prop. 1987/88:10

2.5 Arbetet i styrelsen m. m.

2.5.1 Representation i beredningsorgan

Mitt förslag: Från styrdserepresenlalionslagen för banker och för­säkringsbolag överförs bestämmelsen att en av arbetstagarrepresen­tanterna har räll all närvara och della i elt beredningsorgan beståen­de av styrelseledamöter eller befattningshavare i förelaget, om det gäller ell ärende som senare skall avgöras av styrelsen.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av merparten av remissinstanserna. Endasl SAF, Arbetsgivareföreningen SFO och LRF avvisar förslaget. Del framhålls alt en räll för arbetslagarle­damöler att närvara och delta även i förberedelsearbete utanför styrelsen innebär en betydande belastning ur effekfivitetssynpunkl.

Skälen för mitt förslag: Enligl 16 § LSA har en arbelslagarrepresenlant rätt alt närvara och delta i överläggningarna när elt ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskilt utsedda styrelsele­damöter. Som framgår av bestämmelsens ordalydelse är denna rätt att medverka i etl arbetsutskott eller motsvarande begränsad lill sådana bere­dande organ som arbetar under styrelsen och som består av styrelseleda­möter. Andra typer av beredningsorgan, l.ex. sådana som kan finnas på direktionsnivä, faller utanför bestämmelsen. Motsvarande bestämmelse i 17 § LSABF är någol mera vidsträckt. De anställda i banker och försäk­ringsbolag har enligl den bestämmelsen rätt atl della i överläggningarna även när direktionen eller annat liknande organ, som beslår av befattnings­havare i företaget, förbereder ell ärende som senare skall avgöras av styrelsen.

I promemorian föreslås alt den nya lagens bestämmelser i delta hänseen-

60

de skall överensstämma med vad som nu gäller enligl LSABF. Förslaget     Prop. 1987/88:10 har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av merparten av remissinslanser­na. Endasl SAF, SFO och LRF avvisar förslaget.

SAF anser all en rätl för arbetslagarledamöler alt närvara och della även i förberedelsearbete utanför styrelsen innebär en betydande belastning ur effektivitetssynpunkt. Risk anses föreligga atl beredningsorganet kommer all utnyttjas av arbetstagarsidan som ell förhandlingsforum. SAF framhål­ler vidare atl den föreslagna ändringen ger arbelslagarledamöterna en möjlighet till insyn och inflytande på styrelsearbetet som övriga styrelse­medlemmar saknar. SFO och LRF anför liknande synpunkter.

Enligl min mening bör förslaget genomföras.

Som framhålls i promemorian (avsnitt 7.2) innebår förslaget all del blir möjligt för den fackliga organisafionen att lill alla beredningsorgan inom företaget, som särskilt utsetts att förbereda ärenden som senare skall beslutas av styrelsen, utse en av arbetstagarrepresentanterna atl della i överläggningarna. Förslaget får ses mol bakgmnd av all arbetstagarrepre­sentanterna bör ha möjlighet atl på ell tillfredsställande säll förbereda och påverka utformningen av de beslul som senare skall fattas i styrelsen. Ålminslone i störte förelag är del nämligen vanligt all vikliga frågor hänskjuts fill beredningsorgan. Om de anställda inte medverkar i del be­redningsarbetet, blir följden atl frågorna i praktiken avgörs utan reell möjlighet för de fackliga representanterna atl påverka. Genom den före­slagna ordningen ökas i stället förutsällningarna för alt ärendena redan från början blir allsidigt belysta. Enligl min mening saknas därför anled­ning atl befara atl arbelslagarledamölernas närvaro kommer atl innebära en belastning frän effektivitetssynpunkt. Tvärtom bör genom della förfa­rande bättre effektivitet uppnäs i del egenfiiga styrelsearbetet. I själva verkel torde också den av mig föreslagna ordningen ofta redan tillämpas. Enligl vad jag inhämtat har man goda erfarenheter av sådana arrangemang.

Jag kan inle heller se någon risk för alt elt beredningsorgan, lika lite som en styrelse, skall kunna utnyttjas som ett förhandlingsforum. Här utgör för övrigt de föreslagna jävsreglerna (se avsnill 2.5.2) en spärr.

Rätten lill arbetslagarrepresenlalion kräver normalt alt styrelsen särskill har utsett beredningsorganet all förbereda ett visst ärende. Det är visserli­gen inte nödvändigt all etl beredningsorgan konstitueras just vid del tillfäl­le styrelsen beslutar att ärendet skall förberedas utanför styrelsen. Ären­den kan också hänskjulas lill redan befintliga arbetsgrupper i företagel. Rätten atl della i beredningsorgan omfattar emellertid inle fortlöpande uppdrag enligl en stående arbetsordning, ell reglemente eller liknande. Inle heller kan representationsrätt för arbetstagariedamol göras gällande när exempelvis den verkställande direktören förbereder ärenden för elt styrelsemöte som ett led i sill normala ansvar inför styrelsen, vare sig han gör det ensam eller i en av honom sammankallad arbetsgrupp.

Jag ansluter mig således till förslaget i promemorian all en av arbelsla-

garrepresenlanlerna i styrelsen ocksä skall ha rätt alt della i vissa bered­

ningsorgan. Enligl min mening bör en företrädare för arbetstagarrepresen­

tanterna vara tillräckligt, även om flera huvudorganisationer finns före­

trädda i förelaget.

61

2.5.2 Jävsregler

Prop. 1987/88:10

Mitt förslag: Genom den nya lagen förtydligas jävsreglerna. De skall i princip gälla enbart ärenden där etl mer utpräglat motsatsförhållan­de råder mellan arbetsgivaren och de fackliga organisationerna. Jäv bör som regel inle anses föreligga när sädana frågor behandlas i styrelsen som är eller senare kan bli föremål för s. k. samverkansför­handlingar.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har i huvudsak godtagits. BAO föreslår dock all nuvarande jävsregler bibehålls, eftersom de tillämpats inom bank-området utan tolkningsproblem. AD anser all specialmofiveringen fill lag­förslaget kan göras klarare och att rekvisitet "väsenlligl intresse som kan strida mot förelagels" är obestämt. AD anser del också önskvärt med en klarare gränsdragning i fråga om sädana förelagsledningsfrågor som hör in under MBL:s regler om samverkansförhandlingar. SFO vänder sig mol den i promemorian framförda uppfattningen atl samverkansförhandlingar inle ger samma motsatsförhållande mellan parterna som rältslvisler.

Skälen för mitt förslag: Enligt ABL: s jävsregler får en styrelseledamot inle handlägga en fråga om avlal mellan honom och bolaget. Inle heller får han handlägga fräga om avlal mellan bolaget och tredje man, om han i frägan har ell väsentligt intresse som kan vara stridande mol bolagels. Förbudet alt handlägga fråga om avtal anses också träffa sådana ensidiga rättshandlingar som har betydelse för avtals uppkomst, förändring eller upphörande, l.ex. uppsägning av ett kontrakt. Jävsregeln anses äga mot­svarande tillämpning beträffande gåva frän bolaget. Tanken bakom dessa jävsregler i ABL är alt en styrelseledamot inte skall della i styrelsearbetet när han har ell väsenfiigt individuellt intresse som kan strida mot förela­gels intressen. Likartade jävsregler förekommer också i annan associa-lionsrällslig lagstiftning.

När det gäller frågor om förhandlingar med en arbetstagarorganisation, kolleklivavtalsfrågor eller stridsåtgärder är den fackliga organisationen motpart lill företagel. Vid slyrelserepresentationslagsliflningens fillkomst gjorde lagstiftaren den bedömningen atl frågor av della slag i och för sig borde vara jävsgrundande för arbelslagarledamöterna i styrelsen men all ledamöterna inte kunde anses ha ett sådant individuellt intresse i frågorna atl de på grund av associalionsrättsliga jävsregler skulle vara förhindrade atl della i styrelsens handläggning. Del krävdes därför en särreglering i slyrdserepresenlalionslagsliftningen.

Enligl de nuvarande reglerna i LSA och LSABF fär en arbetstagartepre-sentant inte della i behandlingen av en fråga som rör förhandling med en arbetstagarorganisafion, uppsägning av kollektivavtal eller slridsälgärd. I promemorian (avsnitt 7.3) redogörs närmare för de tolkningsproblem som förekommit, främsl vad avser den första jävsgrunden. Jag vill här bara nämna all del har satts i fräga om regleringen inte innebär atl arbetstagarle-damöterna är jäviga i praktiskt taget alla vikliga styrelseärenden eller i vart

62

fall i sädana frågor som förbereds inför en förhandling eller som det pågår förhandling om.

Jag delar den i promemorian framförda uppfattningen atl del för framli­den är väsenlligl alt finna en lösning av jävsfrågan som står i samklang med de syften som bär upp lagstiftningen och som är praktiskt hanlerbar i förelagen. Jag finner det också rimligt all, som föreslås i promemorian, låta jävsreglerna bli tillämpliga enbart där etl mer utpräglat motsatsförhållande råder mellan arbetsgivaren och de fackliga organisationerna. Jäv bör som regel inte anses föreligga när sådana frågor behandlas i styrelsen som är eller senare kan bli föremål för samverkansförhandlingar. I princip bör alltsä alla frägor inom arbetslednings- och förelagsledningsomrädel, i den män de inle särskilt regleras i medbestämmandeavtal mellan parterna, undantas från jävsbestämmelsens tillämpningsområde.

Enligl min mening bör promemorieförslaget skapa förutsättningar för alt begränsa tolkningsproblemen. Det går självfallet inte alt helt undvika frågeställningar av den art som tagits upp av AD och SFO. De uttalanden som gjorts i promemorian torde dock för de allra flesta situationer kunna ge en tillfredsslällande vägledning för bedömningen. Förslaget har ocksä i huvudsak godtagits av remissinstanserna.

Prop. 1987/88:10

2.5.3 Förhållandet till 2§ medbestämmandelagen

Mitt förslag: Arbetstagarrepresentanterna i styrelsen för sädana fö­retag som avses i 2§ MBL (förelag inom exempelvis press, radio och TV) får inte delta i styrelsens beslul i en fräga som rör verksam­hetens mäl och inriktning men väl i dess behandling av frägan.

Promemorians förslag: Arbetstagarrepresentanterna i nu angivna styrel­ser får inte delta i vare sig behandling eller beslut i fråga som rör verksam­hetens mål och inriktning.

Remissinstanserna: Promemorieförslaget har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av de flesta remissinslanserna. Del har dock avstyrkts av LO, TCO, Arbelslivscentmm (ALC) och SIF-klubben vid Sveriges Radio-kon­cernen. TCO anser all en inskränkning under alla omständigheter inle bör omfatta arbetstagarrepresentanternas möjlighet atl lill beslutsunderiagel tillföra sina synpunkter och argument utan endast rätlen att delta i besluts-fatlandet.

Skälen för mitt förslag: I promemorian har behandlats en fräga som är närbesläktad med jävsreglerna i LSA och LSABF. Enligt 2 § MBL har från den lagens tillämpningsområde undantagits vissa verksamheler som fär sin inriktning och sina mäl bestämda i vissa särskilda demokratiska former eller är av opinionsbildande eller ideell natur. Exempel pä sådana verk­samheler är fackliga, politiska och religiösa organisationer liksom företag inom press, radio och TV. I företag och sammanslutningar av dessa slag har arbetstagarinflylandet inte ansetts böra fä sträcka sig lill verksamhe­tens mäl och inriktning. Lagstiftaren har menat att arbetslagarnas intresse

63

av inflytande bör slå tillbaka för de andra intressen som gör sig gällande i     Prop. 1987/88:10 dessa fall.

Nägon motsvarande reglering i slyrelserepresentalionslagstiflningen finns inle. I promemorians lagförslag har emellertid tagils in en bestämmel­se om all arbetstagarrepresentanterna i styrelsen för sådana förelag som avses i 2 § MBL inte fär delta i behandlingen av fråga som rör verksamhe­tens mål och inriktning. Som skäl lill förslaget anförs atl de ändamälssyn-punkler som ligger bakom bestämmelsen i 2 § MBL gör sig gällande med samma tyngd belräffande arbetslagariedamölerna i en förelagsslyrdse.

LO befarar atl ell genomförande av förslaget kommer alt medföra lill-lämpningssvårigheler säväl inom del producenlkooperativa som del kon-sumenlkooperativa området. LO anser all del är mycket svårt all dra en klar gräns mellan frågor av den typ som avses i 2 § MBL och övergripande företagsledningsbeslul som betingas av tekniska, produktionsmässiga och ekonomiska skäl. LO betonar ocksä atl del finns en risk för alt arbetstagar­representanterna betraktas som "jäviga" så snart frågor av principiell innebörd eller övergripande karaktär aktualiseras.

TCO anser, liksom ALC och SIF-klubben vid Sveriges Radio-kon­cernen, atl man i stället för atl inskränka de anställdas inflytande enligt LSA och LSABF borde ta bort den begränsning som finns i 2 § MBL. Vidare framhålls alt några ölägenheter inte kommit fram vad beträffar arbetslagarrepresenlalion i styrelsen för företag inom exempelvis massme­dia vid behandling av frägor som avses i 2 § MBL. En avgränsning av delta slag anses i stället kunna skapa prakfiska problem.

TCO understryker atl nägra sakligt grundade skäl lill varför de anställda inom exempelvis kooperation, radio och TV skulle vara undantagna från frågor som rör verksamhetens mål och inriktning inte framförts vare sig när MBL tillkom eller i den nu aktuella promemorian. TCO anser atl den föreslagna regeln står i direkt motsättning lill vad som uttalats i den s. k. kulturproposilionen (prop. 1974:28) om nödvändigheten av de anställdas inflytande på bl.a. innehållet i de kulturella institutionernas verksamhet. TCO anser vidare all en inskränkning i vart fall inte bör omfatta arbetsta­garrepresentanternas möjlighet att lill beslutsunderlaget tillföra sina syn­punkter och argument utan endast avse rätlen atl della i själva beslutet.

ALC anser all någon begränsning av represenlafionsrätlen i vart fall inle bör komma i fråga ulan all det först företas en analys av erfarenheterna av 2§MBL.

AD anser all den principiellt stränga avgränsningen i 2 § MBL snarast är ell skäl mol en motsvarighet i styrdserepresenlalionslagen, åtminstone om lösningen där görs "lika onyanserad". AD föreslår en kompromiss efter mönster av den statliga arbelsmarknadsseklorn och betonar atl del vid frågans praktiska bedömande bör beaktas all inle alla arbetsgivare ulan enbart vissa i lagen angivna företagsformer omfattas av slyrdserepresenta-lionen.

Enligt min mening kan de ändamålssynpunkter som ligger bakom be­

stämmelsen i 2§ MBL myckel väl, om inle i ännu högre grad, göras

gällande belräffande arbetslagarledamöler i en förelagsslyrdse. Arbetsla­

gariedamölerna, som också företräder sina fackliga organisationer, har ell

64

- lill skillnad från övriga anställda - direkl inflytande på samtliga frågor som rör såväl förelagels verksamhel som dess mål och inriktning. Jag ser därför klara principiella fördelar med atl genomföra promemorieförslaget. Givelvis kan, liksom vid en direkt tillämpning av 2§ MBL, i del enskilda fallet uppkomma situationer där del inle är hell lätt atl avgöra om en inskränkning i en arbelslagarledamols rätl alt della i styrelsearbetet före­ligger eller ej. I praktiken torde emellertid de nu aktuella frågorna succes­sivt kunna avgränsas frän övriga slyrdsefrägor lill ledning för det fortsatta styrelsearbetet.

Jag vill alliså förorda atl en särreglering vad gäller frågor som avses i 2 § MBL förs in i den nya lagen om styrelserepresenlalion. Del kan emellertid diskuteras om det är nödvändigt atl gå sä långt som promemorieförslaget innebär. TCO har, som nämnts, föreslagit en alternativ modell som innebär att man inskränker arbetstagarrepresentantens rätt atl delta i behandlingen av de nu aktuella frågorna enbart vad gäller själva beslutet. Möjligheten all della i styrelsens diskussion och atl ge förslag skulle med en sädan lösning kvarstå.

Den nu skisserade modellen är tilltalande från den synpunkten atl den i enlighet med intentionerna bakom 2§ MBL inle begränsar de berörda förelagens möjligheter alt fritt besluta i frågor som rör verksamhetens mål och inriktning. Men alternalivel är också positivt från den synpunkten atl del bibehåller de anställdas möjlighet alt direkl genom sin styrdserepre-sentanl framföra åsikter och lägga fram förslag i dessa frågor. Enligl min mening kan det nämligen enbart vara lill gagn för företaget, om man på ell tidigt stadium får del även av arbetslagarnas synpunkter.

I förhällande till promemorieförslaget har TCO:s alternativ ocksä den fördelen all arbetstagarrepresentanterna fär bättre förutsättningar att själva bedöma huruvida elt kommande beslul avser en fråga som rör verksamhetens mäl och inriktning. Den av LO påtalade risken för ogmnda-de invändningar bör därför bli avsevärt mindre med della altemafiv. De skadesländsbestämmdser som föreslås i del följande (avsnill 2.7.2) medför, ocksä aft de arbetsgivare, som felaktigt åberopar den nu aktuella bestäm­melsen, kan drabbas av skadeslåndsskyldighet.

Principiellt ser jag inle nägon större skillnad mellan promemorieförslaget och det som jag nu har skisserat. Med hänsyn till de klara fördelar som del sislnämnda alternativet har vill jag därför förorda atl arbetstagarrepresen­tanternas rätt att della i behandling av de nu aktuella frågorna begränsas endasl när det gäller rätten att delta i beslutet. Jag återkommer i specialmö­tiveringen (14 § andra slyckel) lill några frågor som rör tillämpningen av bestämmelsen.

Prop. 1987/88:10

2.5,4 Sekretess

Mitt ställningstagande: Någon uttrycklig regel om tystnadsplikt för styrelseledamöter bör inle införas i den nya lagen.

5   Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 10

65

Promemorians ställningstagande: Överensstämmer med mitt.

Prop. 1987/88:10

Remissinstanserna: Ställningstagandet i promemorian har i huvudsak lämnats ulan erinran. Enligl juridiska fakulteten vid Lunds universitet borde dock övervägas all införa en sekretessregel i ABL som dä skulle gälla samtliga styrelseledamöter i aktiebolag. ALC och TCO efterlyser ytteriigare molivuttalanden i frägan. SACO/SR anser atl varje styrelse, då en ny facklig representant invalts, ingående bör diskutera och dra upp riktlinjer för hur informationen skall spridas till den fackliga organisatio­nen.

Skälen för mitt förslag: Några uttryckliga regler om tystnadsplikt för arbetstagarrepresentanterna finns inle i slyrelserepresenlationslagstifl-ningen. Inle heller finns några sådana regler i annan associafionsrällslig lagstiftning, t.ex. ABL. Av allmänna regler om en styrelseledamots ställ­ning som syssloman i förelaget har emellertid ansetts följa en skyldighet atl iaktta tysllätenhet belräffande företagets angelägenheter. Detta gäller sär­skilt beträffande sådana uppgifter vars utlämnande kan skada företaget. I banklagstiftningen fmns ocksä allmänna bestämmelser om sekretess (1 kap. 6 § bankrördsdagen, 1987:617).

Styrelserepresentalionslagsliflningen, som bygger pä all de anställda och deras fackliga organisationer skall ges insyn i verksamhelen, ställer samlidigl krav pä ett lämligen öppet informationsflöde. Delta hänger sam­man med bl.a. de fackliga organisafionernas beslutsstruktur och del sätt på vilkel dessa arbetar. En arbetstagariedamol har visserligen ställning som syssloman i företaget och skall som sådan, enligl ell gängse synsätt, iaktta självständighet när han fullgör sitt uppdrag. Men han är också facklig förtroendeman, utsedd av den fackliga organisationen och med ansvar yllersl gentemot de anställda i företaget. Dessa förhållanden ger otvivelaktigt arbeislagarledamolens styrelseuppdrag ell särdrag. För ar-belslagartepresenianterna i styrelsen är det betydelsefullt l.ex. atl med andra fackliga förtroendemän, framför allt inom den egna klubbstyrelsen eller motsvarande, kunna diskutera frågor som behandlas i styrelsen. -Härigenom kan en viss spänning sägas ha uppstått i frägor rörande sekre­tess i förelagen. De delvis motstridiga intressena har lett lill en viss osäkerhet om rättsläget.

I promemorian (avsnitt 7.4) diskuteras närmare de för- och nackdelar som en lagregel om tystnadsplikt kan medföra. Jag delar i allt väsenlligl den uppfattning som därvid framförts och ansluter mig också fill slutsatsen atl någon uttrycklig regel inte bör införas, vare sig i den nya styrdserepre­senlalionslagen eller i den associalionsrättsliga lagstiftningen.

Frågorna får, som SACO/SR är inne pä, liksom hillills lösas i de enskilda

förelagsstyrelserna med beaktande av såväl förelagels behov av sekretess

som de anställdas särskilda intresse av atl fortlöpande hållas underrättade

om verksamheten. Den risk som ligger i all enskilda förelagsstyrelser

närmast slentrianmässigt beslutar om sekretess i frågor som behandlas på

styrelsemötena bör kunna motverkas, bl. a. genom information och utbild­

ning av arbelstagarrepresenlanlerna frän de fackliga organisationernas

sida. Riktlinjen bör vara all arbetstagarrepresentanterna självständigt skall

kunna ta ställning till behovet av sekretess i enskilda frågor och i styrelsen

66

också framföra sina uppfattningar i saken. Beslutar majoriteten av styrel­semedlemmarna ändå om sekretess, finns möjligheten alt reservera sig mot beslutet med den opinionsbildande effekl delta kan ha.

Som framhållits i promemorian skulle ä andra sidan en uttrycklig regel om rätt för arbelstagarrepresentanl atl föra vidare del som behandlats i styrelsen lill fackföreningen kunna ställa arbetstagarrepresentanten inför svåra lojalitetskonflikter, både i förhållande lill förelagsslyrdsen och genl­emot den egna fackliga organisafionen. Härtill kommer den risk som ligger i all frågor av denna art över huvud tagel inte längre skulle komma atl behandlas vid styrelsesammanträden, ulan i stället tas upp i sammanhang där arbetstagarrepresentanterna inle är närvarande. En sädan ulveckling skulle leda fill ell minskal inflytande för de anställda och i själva verkel vara etl grundskoll mol hela samverkanstanken i slyrdserepresentalions-lagsliflningen. Jag delar denna uppfattning. Enligl min mening föreligger inte heller skäl alt, som föreslås av TCO och ALC, i förarbetena fill lagen särskill ange atl arbetslagarledamöler har en rätl all fill den fackliga organisationen föra vidare vad som behandlats i förelagsslyrdsen. Jag instämmer även i övrigt i de överväganden som i denna del har gjorts i promemorian.

Prop. 1987/88:10

2.5.5 Närvarorätt vid stämma

Mitt förslag: I den nya lagen anges uttryckligen atl suppleant för arbelslagarledamot har rätl alt närvara och yttra sig vid företagels stämma, även om ledamoten är närvarande.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Arbelslagarledamöterna har liksom övriga styrel­seledamöter rätl och i vissa fall också skyldighet atl närvara på företagets stämma. Styrelsen och verkställande direktören i l.ex. elt aktiebolag är enligl 9 kap. 12 § ABL skyldiga atl vid bolagsstämman meddela upplys­ningar om förhällanden som kan inverka på bedömandet av bolagels årsre­dovisning och dess ekonomiska ställning eller av annat vid stämman före­kommande ärende. Styrelsens medlemmar har däremot inte rösträtt och de har inte heller räll alt vid bolagsstämma framställa förslag, om de inle samtidigt är aktieägare. Arbelstagarrepresenlanlerna kan också ha sådana rättigheter genom atl en lokal facklig organisation utövar rösträtt för aktier som tillhör en löntagarfondslyrdse eller Qärde fondstyrelsen i allmänna pensionsfonden.

I fråga om rätten att närvara och yttra sig vid etl förelags stämma är utgångspunkten den motsatta när del gäller suppleant för slyrdsdedamal; denne har i princip inle rätt alt delta. Har suppleanten inträtt i styrelsen, har han emellertid samma ställning vid stämman som den ordinarie med­lemmen. Med hänsyn lill den särskilda ställning som arbetslagarsupplean-lerna är tillförsäkrade, bl. a. genom närvarorätt vid styrelsens sammanträ­den, torde gällande rätl belräffande dessa vara atl de pä motsvarande säll som arbelslagarledamöterna har rätt att närvara och yttra sig vid stämman.

67

På arbelslagarhåll ute i företagen har dock en viss osäkerhet rått om arbetstagarsuppleanternas rätl och möjligheter all delta på stämman. För atl någon tvekan inle skall behöva råda i detta avseende har i promemorian uttryckligen angetts all suppleant för arbelslagarledamot har räll alt närva­ra och yttra sig vid företagels stämma, även om ledamoten är närvarande.

Jag ansluter mig lill promemorieförslaget.

Prop. 1987/88:10

2.6 Personligt betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § ABL m.m

2.6.1 Styrelseledamots betalningsansvar enligt 13 kap. 2§ ABL

Mitt förslag: Dä likvidation av elt aktiebolag har aktualiserats på grund av kapitalförlust skall personligt betalningsansvar för en sty­relseledamot i princip inträda om han av försummelse har underlåtit att vidta de åtgärder som åligger honom enligt 13 kap. 2§ ABL. Bevisbördan ligger på styrelseledamoten. Han undgår alltsä betal­ningsansvaret endast om han kan visa all han inte har varil försum-lig.

Förslaget i arbetsmarknadsdepartementets promemoria: Styrelseledamö­ternas personliga betalningsansvar i samband med alt ell företag som är likvidationsskyldigl driver verksamhelen vidare skall inle gälla arbelsta­garrepresenlanlerna i styrelsen.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har avstyrkt förslaget i ar­betsmarknadsdepartementets promemoria. Allmänl anses alt tillräckligt starka skäl ej föreligger all göra avsteg från principen all alla styrelseleda­möter skall ha samma ansvar. Förslaget tillstyrks endast av LO och TCO. LO framhåller alt del är nödvändigt med en förändring av den nuvarande ordningen, eftersom den leder till all arbetstagarrepresentanterna, i ett läge där företaget börjar gå dåligt och där likvidationsbalansräkning inle upprättas, ställs inför valet all anfingen avgå för all skydda sin personliga ekonomi eller kvarstå för att behovet av facklig insyn och inflytande i delta läge är som störst. Svenska Metallindustriarbetareförbundet och Svenska Pappersindustriarbelarförbundel inom LO anser dock all förslaget inle bör genomföras. Metall betonar dock all en arbelstagarrepresentanl inle bör åläggas ansvar enligl 13 kap. 2 § ABL, om han inle erhållit sådan informa­tion atl han pä ell rikfigt säll kunnal bedöma bolagels ekonomiska ställ­ning.

Förslaget i justitiedepartementets promemoria: Överensstämmer med mift.

Remissinstanserna: Del stora flertalet remissinstanser tillstyrker försla­get i justitiedepartementets promemoria. Betalningsansvarskommillén av­styrker emellerfid och föreslår i slället all kommillén ges i uppdrag all närmare överväga de frågor som behandlas i promemorian. Även flera remissinstanser inom bankväsendet avstyrker förslaget med motiveringen atl frägan bör utredas yllerligare. Ell par remissinstanser föreslär alt betalningsansvaret skall kunna jämkas i vissa fall.

68

Skälen för mitt förslag: Styrelseledamöter kan enligl associationsrällsli-     Prop. 1987/88:10 ga skadeståndsregler bli ersätlningsskyldiga dels för skada som de tillfogar företaget, dels för skada som de tillfogar tredje man, t. ex. fordringsägare. Regler om utkrävande av detta skadeståndsansvar finns såvitt gäller aktie­bolag i 15 kap. I § och 4-6 §§ ABL.

Vid sidan av de associalionsrättsliga skadeståndsreglerna finns bestäm­melser som ålägger styrelseledamöter etl personligt ansvar för förbindelser (se t.ex. 2 kap. 13§, 13 kap. 2§ och 16 kap. 1§ ABL). Del kan gälla förpliktelser som uppkommit t. ex. genom åtgärder frän styrelseledamöters sida och som skett på bolagels vägnar men innan bolaget registrerats. Ell sädant ansvar för förbindelser skiljer sig frän skadeståndsskyldighel där­igenom all någon skada, eller ens fara för skada, inte är en förutsällning för ansvaret. Någon möjlighet atl jämka betalningsansvaret finns inle heller.

Enligl 13 kap. 2§ ABL svarar styrelseledamöterna solidariskt för bola­gels uppkommande förbindelser, om de försummar atl vidta vissa i lagen föreskrivna åtgärder för atl sälla bolaget i likvidation. Till skillnad frän skadeständsskyldigheten enligl ABL uppkommer ansvaret oavsett om bor­genärer lider skada som står i orsaksammanhang med underlåtenheten eller ej. I arbetsmarknadsdepartementets promemoria (avsnill 8.2) har närmare redogjorts för bakgrunden till bestämmelserna och för de särskil­da problem som de har skapat för arbelstagarrepresenlanlerna i styrelsen. Del har förekommit t.ex. atl arbelslagarledamöterna inte har fåll del av väsentlig information om förelagels ställning. När företaget sedan gäll i konkurs har de fillsammans med övriga styrelseledamöter blivit krävda på betydande belopp avseende skulder som de själva inte känt lill existerade. Såvitt är känt har emellertid ingen arbetstagariedamol slutligt blivit ålagd betalningsskyldighet.

Mol bakgmnd av en diskussion i frågan dras i arbetsmarknadsdeparte­mentets promemoria den slutsatsen atl de skäl som man frän arbetstagarsi­dan har anfört för atl begränsa det personliga betalningsansvaret för ar-betslagartepresenlanlerna i styrelsen väger över och motiverar ell avsteg frän huvudregeln om likställdhet mellan styrelseledamöterna. I promemo­rian föresläs därför all ansvar enligl 13 kap. 2§ fjärde slyckel ABL eller motsvarande bestämmelse i annan lag inle skall gälla en arbelslagarleda­mot. Förslaget innebär inle någon fullständig ansvarsbefrielse när fråga om likvidation uppkommer i företaget. Skadeståndsansvar enligt t. ex. 15 kap. 1 § ABL skall alltjämt kunna göras gällande även mol en arbelslagarleda­mot i förelagels styrelse.

Som även framhålls i arbetsmarknadsdepartementets promemoria kan flera principiella invändningar riktas mol förslaget. En sådan gäller de effekter en begränsning av ansvaret skulle kunna tänkas få på arbetet i styrelsen. Del är nämligen allmänt sell viktigt att arbelslagarledamölernas arbete i styrelsen inte uppfattas som mindre betydelsefullt än övriga leda­möters. Etl avsteg från likslälldhetsprincipen skulle kunna få till följd all arbelslagarledamölernas arbete betraktades som mindre seriöst - med de negativa följder della skulle få för samarbetet och insynsmöjligheterna i företaget.

Dessa synpunkter har framförts också av remissinstanserna. Mot denna

69

bakgrund och dä jag ser det som väsenlligl atl arbelslagarledamöterna har     Prop. 1987/88:10 ett med övriga ledamöter likvärdigt inflytande i styrelsen ärjag inle beredd all godta förslaget atl hell undanta arbelslagarledamöterna från betalnings­ansvaret enligl 13 kap. 2§ ABL eller motsvarande bestämmelse i annan lag.

Som tidigare framgått har del emellertid under beredningen av detta lagstiftningsärende förelagils en fördjupad analys av hithörande frågor. I justiliedeparlementets promemoria föreslås alt del skall införas ett sk presumlionsansvar för samtliga styrelseledamöter, dvs. även för arbelsla­garledamöterna. Förslaget utgår från alt rättsläget är oklart när del gäller frägan om del krävs alt en styrelseledamot varil försumlig för alt han skall bli belalningsskyldig enligl 13 kap. 2 § ABL.

Inte minst med tanke på arbetslagarledamöternas intressen är det enligl min mening angeläget all rättsläget nu klarläggs. Liksom del slora flertalet remissinstanser anser jag justiliedepartemenlets promemoria vara väl äg­nad alt läggas lill grund för vad detta klarläggande bör innebära. Enligl min uppfattning behövs alltså inle någon ytterligare utredning av frågan.

En ulgångspunkl för ställningstagandet bör enligl min mening vara all regeln om betalningsansvar i 13 kap. 2§ ABL skall innebära en lämplig avvägning mellan bolagsborgenärernas och styrelseledamöternas intres­sen. Skyddet för borgenärerna ligger normall i del aktiekapital som är insatt i bolaget. Det är därför uppenbart all borgenärerna kan ha elt befogat intresse av ell betalningsansvar för styrelseledamöterna personli­gen, om dessa underlåter att vidta likvidalionsålgärder efter en kapitalför­lust. Som har framhållits i förarbetena lill ABL (prop. 1975:103 s. 502) torde nämligen borgenärernas intresse inle alltid bli tillgodosett genom reglerna om skadestånd i 15 kap. Styrelseledamöterna har samtidigt etl befogal intresse av alt inle åläggas elt personligt betalningsansvar, om de har iakttagit den omsorg som rimligen kan begäras av dem med hänsyn fill vad som åligger styrelsen enligl 13 kap. 2 § första stycket.

Jag delar vidare, som förut har nämnts, uppfattningen all samtliga styrel­seledamöter bör falla under samma ansvarsregel. Man bör alltså undvika all lägga ell lindrigare ansvar exempelvis på arbelslagartepresenlanlerna än på andra styrelseledamöter. Med en särreglering av det slaget finns del en viss risk för all arbelstagarrepresenlanlerna inle kommer all uppfattas som fullvärdiga ledamöter av styrelsen.

Vid en samlad bedömning innebär del enligl min mening en skälig avvägning mellan bolagsborgenärernas och slyrelseledamöternas intres­sen, om betalningsansvar för en styrelseledamot enligl 13 kap. 2§ ABL inträder i princip endasl dä styrelseledamoten kan anses ha gjort sig skyldig lill försummelse. Med försummelse avser jag atl styrelseledamoten uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit alt fullgöra vad som åligger honom eller henne enligl paragrafens första stycke.

Typiskt sell kan del emellertid vara förenat med betydande svårigheter

för en bolagsborgenär atl bevisa all underlåtenheten beror på försummel­

se. Däremot torde den styrelseledamot som inle varit försumlig i regel inle

ha några större svårigheter alt visa på de omständigheter som talar för att

någon försummelse inte har förelegal.

70

övervägande skäl talar därför enligl min mening för all slyrdsdedamö- Prop. 1987/88:10 temas betalningsansvar utformas som ett s.k. presumlionsansvar. Del innebär all en styrelseledamot bör gå fri från betalningsansvar enligl para­grafens fjärde stycke endast om han eller hon kan visa atl underlåtenheten atl fullgöra vad som åligger ledamoten enligl första stycket inle har berott på egen försumlighet. Bevissvärigheter i frägan om styrelseledamoten har iakttagit den grad av omsorg som rimligen kan begäras bör alltså gå ut över denne. För en styrelsesuppleant som inträder i styrelsen bör gälla samma grundsatser i fråga om betalningsansvaret som för en ordinarie ledamot (jfr 8 kap. I § ABL).

Som AD har varil inne på i sitt remissvar bör betalningsansvar för en styrelseledamot enligt den nu föreslagna regeln inträda endasl om försum­melsen beror pä denne själv.

Med en ansvarsregel som den nu föreslagna öppnas möjligheter all befria den styrelseledamot som inle varit försumlig från betalningsansva­ret. En styrelseledamot som inle har kunnal visa atl han eller hon inte varil försumlig bör däremot bära del fulla ansvaret gentemot bolagels borgenä­rer. Det saknas enligl min mening skäl all, som ell par remissinstanser har föreslagit, öppna möjligheter lill jämkning av betalningsansvaret i vissa fall. Jag vill också påpeka all - liksom hittills - kausalitet mellan försum­melsen och skadan inle skall krävas för ansvar.

Jag gär därefter över lill frägan om vad som närmare bör krävas för atl ansvarsbefrielse för en styrelseledamot skall kunna komma i fräga enligt den nu föreslagna regeln. En utgångspunkt bör vara all okunnighet som bottnar i självvald passivitet inte skall föranleda all en styrelseledamot befrias frän ansvar. Den som åtar sig ell styrelseuppdrag måste se till att inhämta den informafion som är nödvändig för att bedöma förelagets ställning. Fall kan dock tänkas då en styrelseledamot inle kan klandras för sin okunnighet om bolagels dåliga ekonomiska ställning. Material som har förelagts en styrelseledamot kan exempelvis ha varil felaktigt eller missvi­sande på etl sådant sätt att denne inle har insett eller bort inse att det har funnits anledning all vidta sådana åtgärder som anges i paragrafens första stycke. Delsamma gäller i fall dä en styrelseledamot har undanhålhls väsentlig informafion om företagets ekonomiska ställning som övriga sty­relseledamöter har fått del av. Hänsynen lill bolagets borgenärer kan inle kräva all en styrelseledamot åläggs betalningsansvar i fall som dessa. Della gäller oavsett om ledamoten är vald av bolagsstämman eller har sitt mandat från arbetstagarna.

Som framhålls i promemorian utses lill styrelseledamöter i aktiebolag

inle sällan personer med sinsemellan helt olika slags kompetens och intres­

seinriktning. Det kan vara en fördel all styrelsen ges en allsidig samman­

sättning, så all den har ell inslag av personer som inte främsl har erfaren­

het av förelagsledning ulan exempelvis har anknytning lill myndigheter

eller vetenskaplig forskning. Inom en och samma styrelse kan ledamöterna

också ha uppgifter av i viss mån olika slag och omfattning (jfr förhandling­

arna vid Del ljugonionde nordiska juristmötet i Stockholm 10-21 augusfi

1981, Dd I s. 363-388 och Dd 

II

s. 221-244, särskill s. 228 f). Med den av

mig föreslagna ansvarsregeln finns det i och för sig utrymme atl beakta

71

individuella faktorer av del slag som nu har nämnts. Enligl min mening kan del emellertid endast i undantagsfall vara skäl atl beakta sådana individuel­la faktorer. Del får nämligen i princip fömtsättas all varje styrelseledamot - vare sig ledamoten är vald av bolagsstämman eller är en arbelstagarrep­resentanl - har sådan kompetens och intresseriktning atl han eller hon kan bedöma om bolagets ekonomiska ställning har försämrals så myckel som anges i 13 kap. 2§. Varje styrelseledamot får vidare, oavsett arbetsfördel­ningen inom styrelsen, anses ansvarig för alt styrelseuppdragets elementä­ra uppgifter fullgörs.

Prop. 1987/88:10

2.6.2 Betalningsansvar i likvidationssituationer enligt annan associationsrättslig lagstiftning än ABL

Mitt förslag: Elt betalningsansvar av del slag som har förordals när det gäller ABL skall gälla också enligt annan associationsrältslig lagstiftning.

Förslaget i justitiedepartementets promemoria: Ell betalningsansvar av det slag som har förordals när del gäller ABL skall gälla också försäkrings-rörelselagen (1982:713) och bankakliebolagslagen (1987:618).

Remissinstanserna: Promemorieförslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran. LRF har dock framhållit atl frägan om elt motsvarande betalningsansvar för styrelseledamöter enligt föreningslagssliflningen inle har behandlats i promemorian. Liknande synpunkter har framförts av Sveriges Föreningsbankers Förbund.

Skälen för mitt förslag: I 14 kap. 2 § försäkringsrörelselagen och 10 kap. 3 § bankakliebolagslagen finns bestämmelser med, såvitt nu är av intresse, samma innehåll som 13 kap. 2§ ABL. Det är därför enligt min mening naturligt och lämpligt all de angivna lagrummen i försäkringsrörelselagen och bankaktiebolagslagen ändras på samma säll som jag nyss föreslagit i fråga om 13 kap. 2 § ABL.

Inom föreningslagsliflningen saknas bestämmelser om skyldighet för ekonomiska förening atl träda i likvidilion när viss del av föreningens insatskapital har gäll föriorat. Inte heller finns föreskrifter om personligt betalningsansvar för styrelseledamöter eller andra vid sådan kapitalförlust. Däremot finns i 11 kap. 3 § NFL bestämmelser om Ivångslikvidalion när medlemsantalet har gått ned under det föreskrivna. Om antalet medlem­mar går ned under fem eller - om medlemmarna är andra föreningar - tre, skall styrelsen enligt paragrafens första stycke snarast möjligl fill för­eningsstämma hänskjuta frågan humvida föreningen skall träda i likvida­fion. Om stämman inle beslutar atl föreningen med anledning av nedgång­en i medlemsantalet skall träda i likvidation, får föreningen anstånd lill dess alt tre månader har förflutit från del att minimiantalet underskreds. Inträder inte fillräckligt antal medlemmar inom denna lid, skall styrelsen,

72

om stämman inle fattar likvidalionsbeslul, ansöka hos rätten om tvångs- Prop. 1987/88:10 likvidafion. Styrelseledamöter som underlåter atl fullgöra vad som åligger dem enligl paragrafens första stycke samt andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på föreningens vägnar svarar enligl fjärde stycket sohdariskt för föreningens uppkommande förpliktelser. Även en föreningsmedlem som, när likvidafionsplikt föreligger enligl första stycket, med vetskap om della förhållande deltar i beslut all fortsätta föreningens verksamhet kan drabbas av sådant ansvar.

Liknande bestämmelser finns i 9 kap. 2 och 3 §§ föreningsbankslagen (1987:620).

De nu redovisade föreningsrätlsliga bestämmelserna har i viss mån byggts upp med 13 kap. 2§ ABL som förebild. Den oklarhet om rättsläget som råder belräffande 13 kap. 2§ ABL (se avsnitt 2.6.1) gäller även de föreningsrätlsliga bestämmelserna. Det finns således här elt behov av atl klarlägga rättslägel. Enligl min mening är vidare de överväganden angå­ende betalningsansvaret som har gjorts i avsnitt 2.6.1 i huvudsak giltiga även när det gäller de i förevarande avsnill behandlade reglerna i NFL och föreningsbankslagen. Dessa regler bör därför enligl min uppfattning ändras på motsvarande säll som föreslagils i fråga om 13 kap. 2 § ABL.

2.7 Sanktionsregler

2.7.1 Bakgrund

Den associalionsrättsliga lagstiftningen innehåller sanklionsregler av olika slag. I ABL exempelvis finns, som berörts fidigare, skadeståndsregler. Vidare finns straffbestämmelser (se 19 kap. 1 § punkten 2 ABL med hän­visningar till 8 kap. 8§ andra stycket och 8 kap. 9§ första stycket samma lag) som avser atl säkra alt arbelslagarledamöterna får tillfälle all effektivt delta i styrelsearbetet. LSA och LSABF däremot saknar helt sanktions-bestämmelser. En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisafion som bryter mot slyrdserepresenlationslagens bestämmelser kan således inle drabbas av nägon påföljd. Däremot kan parterna vända sig fill AD och genom fastställelse- eller fullgördsetalanfå avgjort det som är tvistigl. Ell avgö­rande i domstolen med anledning av en fullgördsetalan kan ocksä förenas med ett vitesföreläggande.

En förutsällning för all en tvist om tillämpningen av LSA eller LSABF skall kunna prövas av AD är all tvisten avser förhållandet mellan företagel och de anställda (21 § LSA, 20 § LSABF). Tvisten är i sä fall en arbetstvisl. Den kan l.ex. gälla frågan om en arbetstagarrepresentants rätt atl della i arbetet inom etl arbetsutskott eller en fråga om jäv för arbelstagarrepre­sentanl. Tvister som uteslutande rör arbetstagarorganisationernas interna förhällanden, såsom t. ex. ordningen för atl utse arbetstagarrepresentanter enligl 12 § LSA, är undantagna från AD:s prövning.

73

2.7.2 Skadestånd

Prop. 1987/88:10

Mitt förslag: Den nya lagen tillförs bestämmelser om skadestånd. Enligl dessa kan en arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mol lagen åläggas all betala ekonomiskt och allmänl skadestånd.

Promemorians förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har godtagits av de flesta remissinstanser­na. Endasl SAF, BAO och SHIO-Familjeföretagen har avstyrkt förslaget.

AD efterlyser en fördjupad analys och för rättstillämpningen vägledande kommentarer om l.ex. vari en skadebringande handling eller underlåten­het skall bestå. LO anser atl arbetstagarorganisationernas skadeståndsan­svar skall begränsas lill enbart allmänl skadestånd och förespråkar, liksom TCO och ALC, all skadeståndsansvaret inte bara skall omfalla handling som innebär att man bryter mot den nya lagen ulan ocksä förfarande i strid mot förhållningsreglerna i 8 kap. 8 och 9 §§ ABL. Juridiska fakulteten vid Lunds universitet förordar atl en eventuell skadeståndsregel skall omfatta endast fall då en arbetsgivare motsätter sig all inrätta styrelserepresenta­fion för de anställda.

Skälen för mitt förslag: Arbetstagarorganisationerna har framfört kritik mot atl del saknas skadeståndsbestämmelser i LSA och LSABF. Del har framhållits bl.a. att övrig lagstiftning på området innehåller regler om skadestånd, och all det inle finns anledning tro all de skäl som bär upp dessa regler skulle ha mindre giltighet i fråga om arbetstagarnas rättigheter enligl slyrelserepresentalionslagsliflningen. Skadeståndsregler skulle vi­dare, menar kritikerna, bidra lill alt flera tvister på området blev föremål för avgörande i AD. I delta har det sagts ligga ett särskilt värde eftersom domstolens domar fär slor genomslagskrafl bland parterna på arbetsmark­naden och att det därmed skapas en större enhetlighet vid tillämpningen av lagstiftningen.

Med hänsyn lill del anförda har i promemorians lagförslag tagits in särskilda bestämmelser om skadestånd. Bestämmelserna har utformats efter mönster av skadesländsbestämmdser i annan arbetsrättslagsliflning och innebär all en arbetsgivare eller arbetstagarorganisation som bryter mol lagen kan åläggas all betala skadestånd. Skadeståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer (ekonomiskt skadestånd) och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär (allmänl skadestånd). Om del är skäligt, kan skadeståndet sällas ned eller helt falla bort.

Jag anser i likhet med en majoritet av remissinstanserna - atl prome­morians förslag skall genomföras. Enligt min mening är del närmast själv­klart alt styrelserepresenlalionslagstiftningen på samma säll som annan kollekliv arbelsrällslagstiftning skall vara skadeslåndsanklionerad. Såda­na regler bör inle, som juridiska fakulteten vid Lunds universitet föreslår, begränsas till en eller annan särskill angiven situation ulan måsle kunna tillämpas i samtliga de fall då föreskrifterna i lagen inle efterlevs. Del bör dock betonas atl skadeståndsansvar enligl förslaget endast skall kunna

74

göras gällande arbetsgivare och arbetstagarorganisationer emellan. Jag återkommer lill denna fråga i specialmotiveringen (15 §).

Det bör vidare med anledning av vad AD uttalat i sill remissvar särskill framhållas att skadeståndsbeslämmdserna i den nya lagen givetvis avser endasl åsidosättande av bestämmelser i den lagen. Några gränsdragnings­problem i förhällande till den associalionsrättsliga lagstiftningen torde inle behöva uppkomma. Sådana skulle emellertid kunna uppkomma om man, såsom LO, TCO och ALC förespråkar, kopplar skadeståndsansvaret i den nya lagen lill ABL. Det är givelvis möjligl att i den associalionsrättsliga lagstiftningen bredda skadeståndsreglerna, men detta bör inle ske inom ramen för denna begränsade översyn.

Jag vill alltså förorda den lösning som föreslagits i promemorian. Del innebär även atl jag anser alt skadeslåndsbestämmelserna inle skall ha olika innehåll beroende pä om del är en arbetsgivare eller en arbetstagaror­ganisation som bryter mot lagen. Jag vill här också särskill betona all skadeståndsansvaret enligl den nya lagen åvilar endasl arbetsgivare och arbetstagarorganisationer. Under de särskilda fömtsättningar som angetts kommer även etl kommissionärsförelag eller ell dotterföretag utan egna anställda att ha ett skadeståndsansvar enligt lagen. Något skadeståndsan­svar för den enskilde arbetstagarrepresentanten föreligger däremot inle.

Prop. 1987/88:10

2.7.3 Tidsfrister för att väcka talan

Mitt förslag: Den som vill kräva skadestånd enligt den nya lagen skall underrätta motparten om sitt anspråk inom fyra månader från det skadan inträffade. Har inom den liden påkallats förhandling rörande anspråket enligt MBL eller med stöd av kollekfivavlal, skall talan väckas inom fyra månader efter del all förhandlingen avsluta­des. I annat fall skall talan väckas inom åtta månader från det skadan inträffade.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: AD anser atl den valda modellen inle är den bästa ulan atl man i stället bör anknyta till motsvarande regler i MBL. Förslaget har i övrigt lämnats ulan erinran av remissinstanserna.

Skälen för mitt förslag: Till skadeståndsreglerna har i förslaget knutits bestämmelser om lidsfrister som skall gälla för talan om skadestånd. Dessa innebär i korthet alt den som vill kräva skadestånd på grund av lagbrott skall underrätta motparten om sill anspråk inom fyra mänader från det skadan inträffade. Har inom den liden påkallats förhandling rörande an­språket enligt MBL eller med slöd av kollektivavtal, skall talan väckas inom fyra månader efter del atl förhandlingen avslutades. I annat fall skall talan väckas inom åtta månader från del skadan inträffade. Följs inle dessa tidsfrister, har rätten lill talan gäll förlorad.

Förslaget lill dessa regler i promemorian har utformats efter mönster av

75

annan arbetsrättslig lagstiftning, närmast förtroendemannalagen. Likarta­de bestämmelser finns även i senare lagstiftning, exempelvis LAS.

De föreslagna reglerna har enligl min mening fäll en ändamålsenlig och rimlig utformning. De är ocksä enkla och entydiga. Del saknas därför anledning alt överväga en annorlunda modell för dessa regler. Jag ansluter mig således till förslaget i promemorian.

Prop. 1987/88:10

2.8 Den associationsrättsliga lagstiftningen

Mitt förslag: Med anledning av den nya styrdserepresenlationslagen måsle vissa följdändringar företas i lagar pä det associalionsrättsliga omrädet.

Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsenlligl med mitt för­slag.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats ulan erinran av remissinslan­serna.

Skälen för mitt förslag: Jag hänvisar till promemorian (avsnitt 10.2) och lill vad jag anför i specialmotiveringen (avsnitt 4.2). Här bör dock redan nu nämnas alt de av mig upprättade lagförslagen delvis avviker från prome­morians förslag till följd av all riksdagen infört en ny banklagstiftning och beslutat om en ny lag om ekonomiska föreningar.

Den nya banklagstiftningen (prop. 1986/87:12, NU 36, rskr. 356), som trädde i kraft den 1 juli 1987, omfattar fyra lagar - bankrörelselagen (1987:617), bankakliebolagslagen (1987:618), sparbankslagen (1987:619) och föreningsbankslagen (1987:620) och ersätter lagen (1955:183) om bankrörelse, lagen (1955:416) om sparbanker och lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen. Lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (FL) ersätts den 1 januari 1988 med lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (prop. 1986/87:7, LU 20, rskr. 172, NFL).

2.9 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

2.9.1. Ikraftträdande

Jag förordar all den nya lagstiftningen fär träda i kraft den 1 januari 1988. LSA och LSABF skall då upphöra att gälla.

2.9.2. Övergångsbestämmelser

Ell beslut som har fattals före ikraftträdandet om atl inrätta styrelserepre­sentafion för de anställda och atl utse arbetslagartepresenlanter skall gälla även efter det atl den nya lagen trätt i kraft. Motsvarande bör gälla beslul om undantag som meddelats enligl 17 § LSA och 19 § LSABF.

Som framhålls i promemorian blir den nya lagens bestämmelser om skadestånd tillämpliga bara på rättshandlingar som företas efter ikraftträ-

76

dandel. Någon särskild övergångsbestämmelse härom torde inle vara nöd-     Prop. 1987/88:10 vändig.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom arbetsmarknadsdepartementet upprättats förslag lill

1. lag om styrelserepresenlalion för de privatanställda.

2.

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

3.

lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

4.

lag om ändring i bankakliebolagslagen (1987:618),

5.

lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),

6.

lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620),

7.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

8.

lag om ändring i bostadsräitslagen (1971:479),

9.

lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar,

10.

lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,

11.

lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,

12.

lag om ändring i lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stads­hypotekskassa och om stadshypoteksföreningar,

13.

lag om ändring i lagen (1978:65) om Sveriges allmänna hypoteks­bank och om landshypoteksföreningar,

14.

lag om ändring i lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypoteks­kassan,

15.  lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled.

Förslagen under 2, 3 och 15 har upprättats i samräd med chefen för

justitiedepartementet, förslagen under 4-7, 10 och 1214 i samråd med slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN], förslaget under 8 i samråd med chefen för bostadsde­partementet samt förslaget under 9 i samråd med chefen för jordbruksde­partementet. Förslagen har granskals av lagrådet.

4 Specialmotivering

4.1 Förslaget till lag om styrelserepresentation för de privatanställda

4.1.1 Allmänt

Såväl LSA som LSABF reglerar de privatanställda arbetslagarnas räll lill representation i företagens styrelser. I della avseende innebär den nya lagen ingen förändring. Del bör emellertid för tydlighetens skull framgå även av lagens rubrik vilken omfattning bestämmelserna skall ha. Jag föreslår därför atl lagstiftningen rubriceras lag om styrelserepresenlalion för de privatanställda.

Förslaget till ny lag överensstämmer i huvudsak med lagförslaget i

77

promemorian. Som framgär av den allmänna motiveringen harjag emeller-     Prop. 1987/88:10 tid funnit anledning att i vissa avseenden föreslå andra lösningar än dem som valls i promemorian. Jag har också föreslagit en del redaktionella justeringar. Jag kommer i del följande all närmare redogöra för de ändring­ar i lagtexten som jag vidtagit.

I den män inle annat sägs i det följande ansluter jag mig emellertid lill den specialmolivering som finns i promemorian (avsnitt 10.1).

4.1.2 Inledande bestämmelser

1§

Denna lag syftar lill alt genom styrelserepresenlalion ge de anställda insyn

i och inflytande på företagels verksamhet.

Jag hänvisar lill promemorian (1 §).

2§

Med förelag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoleksinstitul, försäk­ringsbolag och ekonomisk förening.

Med koncern avses i denna lag svenska juridiska personer som enligl bestämmelserna i 1 kap. 2§ akfiebolagslagen (1975:1385), 1 kap 3 § bank-akfiebolagslagen (1987:618), I kap. 2§ sparbankslagen (1987:619), 1 kap. 8§ föreningsbankslagen (1987:620), 1 kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moderförelag och dotterföretag i förhållande lill varandra.

Förutom redakfionella ändringar och kompletteringar lill följd av den nya banklagstiftningen och den nya lagen om ekonomiska föreningar överens­stämmer lagförslaget i huvudsak med promemorian (2 §).

I paragrafens första stycke anges vilka förelag som omfattas av den nya lagen. Lagens tillämpningsområde överensstämmer i huvudsak med fill-lämpningsområdena för LSA och LSABF. En mindre utvidgning blir dock följden av alt undanlagsbestämmelserna i 2 § LSA inle las med i den nya lagen.

Undantagen i 2 § I LSA avser bank- och försäkringsaktiebolag. Dessa associationer, liksom ömsesidiga försäkringsbolag (jfr 2 § 2 LSA och 118 § första stycket 1 FL), omfattas av den nya lagen redan till följd av samman­slagningen av LSA och LSABF.

Undantagen i 2 § 2-3 LSA avser vissa associafioner som närmast är atl

betrakta som ekonomiska föreningar. Således omfallar den nya lagen nu

också understödsföreningar (sjukkassor och andra försäkringsföreningar)

och hypoleksföreningar. Hypoleksföreningarnas huvudorganisationer.

Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och Sveriges allmänna hypo­

teksbank, samt Svenska skeppshypotekskassan bör emellertid också om-

fallas av den nya lagen. I likhet med hypoleksföreningarna är dessa asso­

ciationer av särpräglad kooperativ nalur. Del råder viss osäkerhet om

hypoteksinstitutionerna är alt hänföra lill ekonomiska föreningar. Till und­

vikande av denna osäkerhet har därför i lagrummet särskill angetts all

lagen även gäller hypoteksinslilut. Däremot faller Trafikförsäkringsför-

78

eningen (jfr 118 § första stycket 3 FL) alltjämt utanför lagens tillämpnings-     Prop. 1987/88:10 område. Denna association kan inte hänföras lill någon av de förelagsfor­mer som anges i den nya lagen.

Lagen blir vidare tillämplig inle bara på centrala föreningsbanker (fidiga­re centralkassor för jordbmkskredit, jfr 4 § LSABF), ulan ocksä pä lokala föreningsbanker (tidigare jordbrukskassor, jfr 2§ 3 LSA).

Med bank avses i den nya lagen bankaktiebolag, sparbank och för­eningsbank (jfr 1 kap. 1 § andra stycket bankrörelselagen, 1987:617). Med försäkringsbolag avses liksom hitfills försäkringsaktiebolag och ömsesidi­ga försäkringsbolag (jfr 4 § LSABF och 1 kap. 1 § försäkringsrörelselagen, 1982:713).

Genom den föreslagna bestämmelsen torde nägon tvekan inle behöva råda om vilka associafioner som omfattas av lagen. Del finns därför ingen anledning all, som föreslagils under remissbehandlingen av promemorian, i lagen mera detaljerat än sä här ange vilka associationsformer som träffas av lagens bestämmelser.

Enligt min mening bör man inle ulan starka skäl undanta vissa förelag som drivs i de former som anges i bestämmelsen från lagstiftningens fillämpningsområde. Jag anser alt de av BAO påtalade förhållandena be­träffande de lokala föreningsbankerna (se avsnitt 2.3.1) inte motiverar någon fortsalt undanlagsregel. De mindre bankerna torde för övrigt redan på grund av regeln i 4 § inte komma alt beröras av lagen.

Å andra sidan bör det inle i della mera begränsade översynsarbeie komma i fråga atl lill lagstiftningen anknyta andra associationsformer än dem som avses i första slyckel. Såväl häradsallmänningar som allmän­ningsskogarna i Norrland och Dalarna faller därför, om de inte drivs i sädan form som anges i första slyckel, alltjämt utanför lagens fillämpnings­område. Pä läng sikt är emellertid en sådan lösning inte fillfredställande. I princip skall inle valet av associationsform vara styrande när del gäller rätten till styrelserepresenlalion för de anställda. Det är därför min avsikt atl senare företa en inventering och analys av de företag som alltjämt faller utanför tillämpningen. Innan en sådan undersökning är verkställd vill jag dock inle gä in på nägon yllerligare utvidgning av lagens tillämpningsområ­de.

I andra stycket regleras koncernbegreppet. Någon ändring i förhällande till tidigare bestämmelser är inte avsedd. Bestämmelsen har dock komplet­terats med yllerligare hänvisningar lill motsvarande regler i den associa­lionsrättsliga lagstiftningen. I övrigt får jag hänvisa lill vad jag anfört i avsnill 2.3.4.

3§

En arbetstagare hos ell kommittent- eller moderförelag, som stadigvaran­de är verksam i ell kommissionärs- eller dotterföretag ulan atl vara an­ställd där, skall vid tillämpningen av denna lag betraktas som anställd även i kommissionärs- eller dotlerförelagel.

Vid tillämpningen av denna lag skall ell kollektivavtal som gäller mellan

en lokal arbetstagarorganisation och kommittent- eller moderförelaget be­

traktas som etl kollektivavtal även i förhållande fill kommissionärs- eller

dotterföretaget.

79

Denna paragraf, som saknar motsvarighet i gällande slyrelserepresenta- Prop. 1987/88:10 tionslagar, syftar lill all eliminera vissa otillfredsställande förhållanden som kan uppslå i en del kommissionärs- och dotterföretag. Som närmare har beskrivits i avsnill 2.3.5 är situafionen inte sällan den atl arbetstagare verksamma i ell sådant har sina anställningsförhållanden reglerade med ell annal förelag. Effekten av en sådan konstruktion, som oftast har sin gmnd i persoi\aladministTativa överväganden, är att arbetstagarna i kommissio­närs- eller dotlerförelagel inte får rätl till styrelserepresenlalion i del förelag där de arbetar.

Genom bestämmelsen i första slyckel skall arbetstagare som på det angivna sättet stadigvarande är verksamma i etl företag, utan aft ell an­ställningsförhållande föreligger, vid tillämpningen av den nya lagen under vissa förhällanden betraktas som anställda även i det företaget. Arbetsla­garna ges därmed rätt all genom den fackliga organisationen utse represen­tanter i styrelsen för kommissionärs- eller dotterföretaget, även om de har träffat sina anställningsavtal med kommittent- eller moderföretaget.

Några problem rörande vilka förelag som är alt anse som kommissio­närsförelag skall inle behöva uppslå. Begreppet anknyter fill den definition av kommissionärsförelag som ges i 2§ 2 mom. andra slyckel lagen (1947:576) om slallig inkomstskall. I etl typiskt kommissionärsförelagsför-hållande driver elt aktiebolag, kommissionärsbolagel, verksamhet för ell annat förelags, kommillenlföretagels, räkning. Verksamheten bedrivs vis­seriigen under kommissionärsbolagets egen firma, men den är av osjälv­ständig karaklär och behärskas i realiteten av kommittentföretaget. En utföriig redogörelse för kommissionärsbolagsförhållanden återfinns i räfts-falld NJA 1975 s. 45. Jfr också AD 1979 nr 129.

Vad gäller begreppet dotterförelag fär jag hänvisa lill stadgandet i 2 § andra stycket lagförslaget.

En fömtsättning för atl bestämmelsen skall bli tillämplig är att arbetsta­

garna stadigvarande är verksamma i kommissionärs- eller dotterföretaget.

Härigenom undantas frän bestämmelsens tillämpningsområde fall då ar­

betstagare lånas in tillfälligt. Av betydelse för all avgöra när en arbetstaga­

re skall anses vara stadigvarande verksam i elt förelag blir i första hand

vad som har avtalats mellan parterna eller vad som i övrigt kommer fram

om avsiklen med arbetet. Har avsiklen redan frän början varit aft en

arbetstagare skall ulföra sift arbete i kommissionärs- eller dotterföretaget,

får denne anses vara stadigvarande verksam i företaget så snart arbetet

påbörjats. Men även i de fall där avsikten från böijan varil att arbetet skall

vara begränsat i tiden men där ulvecklingen rent faktiskt har lett lill atl

arbetstagaren har arbetat kvar i företagel under avsevärd lid kan situatio­

nen vara alt bedöma så atl arbetstagaren skall anses vara stadigvarande

verksam inom förelaget. Vad som skall försläs med begreppet stadigvaran­

de verksam får alltså bedömas från fall lill fall med ulgångspunkl från hur

arbetsförhållandena är beskaffade eller är avsedda alt gestalta sig för den

enskilde arbetstagaren. Den tid under vilken nägon har varil verksam i ell

visst företag kan givelvis ocksä få betydelsen för bedömningen. Jag är

emellertid inle beredd all, som AD lycks vara inne på, närmare kvantifiera

eller på annat sätt precisera begreppet. Vad som nu anförts bedömer jag

80

vara tillräckligt för att frågan skall kunna få en tillfredsslällande lösning i     Prop. 1987/88:10 det enskilda fallet.

Den omständigheten all en arbetstagare, som stadigvarande är verksam i elt kommissionärs- eller dotterföretag, skall betraktas som anställd i del förelaget utesluter inle alt han eller hon vid tillämpningen av lagen även skall betraktas som anställd i det förelag där del egentliga anställningsför­hållandet föreligger. Detta framgår av atl lagtexten anger att arbetslagaren vid tillämpningen av lagen skall betraktas som anställd "även" i kommis­sionärs- eller dotlerförelagel. Situationen kan jämföras med den som gäller styrelserepresentation i moderföretag. De anställda i l.ex. etl dotterbolag inom en koncern betraktas som anställda säväl i dotlerförelagel som i moderförelaget när del gäller styrelserepresenlalion.

I avsnitt 2.3.5 har jag närmare redovisat hur kravet på kollekfivavlal skall behandlas när del blir fråga om all inrätta styrelserepresentafion i kommissionärs- eller dotterföretag utan egna anställda. I paragrafens and­ra stycke regleras situationen då etl sådant avlal inle föreligger i kommis­sionärs- eller dollerförelagel. Om i stället kollektivavtal finns mellan en lokal arbetstagarorganisafion och huvudförelaget (kommittent- eller mo­derföretaget) skall delta vara tillräckligt för räll fill styrelserepresentafion i kommissionärs- eller dotterföretaget. Föreligger över huvud laget inga kollektivavtal i de berörda företagen, är också rätten till arbetslagarrepre­senlalion i styrelsen utesluten.

Kravel pä alt de lokala parterna skall vara kolleklivavlalsbundna gäller inle bara i fräga om rätlen att besluta alt slyrdserepresentation skall inrättas ulan också i fråga om vem som har rätt atl utse arbetslagarledamö­ler. Dessa bestämmelser finns i 6 och 7 §§ lagförslaget. Vid tillämpning av dessa bestämmelser i fråga om styrelserepresenlalion i kommissionärs-och dotterföretag ulan egna anställda är, som en följd av stadgandet i 3 § andra slyckel, de lokala arbetstagarorganisationerna vid dessa förelag ensamma berättigade all besluta om inrättande av styrelserepresenlalion respektive utse arbetstagarrepresentanter.

4.1.3 Rätten till styrelserepresentation

4§

I etl förelag som under del senast förflutna räkenskapsåret här i landet har sysselsatt i genomsnill minst 25 arbetstagare har de anställda räll lill två ledamöter i styrelsen (arbetslagarledamöler) och en suppleant för varje sådan ledamot. Bedriver förelaget verksamhel inom skilda branscher och har del under del senast förflutna räkenskapsåret här i landet sysselsatt i genomsnill minsl 1 000 arbetstagare, har de anställda rätl lill tre ledamöter i styrelsen och en suppleant för varje sådan ledamot.

De anställdas rätt lill styrelserepresenlalion enligl första stycket fär dock inle leda fill alt antalet arbetslagarledamöler överstiger anlalet övriga styrelseledamöter.

Om företaget är etl moderföretag, skall vad som sägs i första och andra

styckena om förelag avse koncernen i dess helhet och rätten lill slyrdsere­

presentation tillkomma samtliga anställda inom koncernen.

81

6    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Förutom vissa redaktionella ändringar överensstämmer mitt förslag med     Prop. 1987/88:10 promemorians (4 §).

Jag ansluter mig till promemorians motivering. Jag hänvisar också till vad jag anfört i avsnitt 2.3.6 och 2.4.1. Jag vill dock tillägga följande.

I promemorian betonas atl det i normalfallet inle torde uppstå några svårigheter all fastställa om etl förelag bedriver verksamhet inom skilda branscher. Jag delar denna uppfattning. I tveksamma fall kan man, såsom föreslås i promemorian, hämta viss ledning i den SNI-kod (svensk stan­dard för näringsindelning) som finns för vatje arbetsställe i slalisliska centralbyråns företagsregister. Vägledande för frågans bedömning kan också i vissa fall vara - vilkel hänger samman med del syfte som ligger bakom lagförslaget om arbetstagarna är anslutna lill olika fackliga orga­nisationer.

5§

När arbelslagarledamöterna har utsetts förändras inte de anställdas räll till styrelserepresenlalion under mandatperioden, om antalet anställda eller antalet övriga styrelseledamöter minskar.

Jag hänvisar lill promemorian (5 §).

4.1.4    Inrättande av styrelserepresentation

6§

Beslut att inrätta styrelserepresenlalion för de anställda fallas av en lokal

arbetstagarorganisation som är bunden av kollektivavtal i förhållande lill

förelaget.

Om beslutet rör moderförelag, fattas del av en lokal arbetstagarorgani­sation som är bunden av kollektivavtal i förhållande till ell förelag inom koncernen.

Förelagets styrelse skall skriftligen underrättas om beslut all inrätta styrelserepresenlalion för de anställda. I 10 § andra slyckel finns bestäm­melser om när arbetslagarledamöler eller suppleanter (arbetstagarrepre­sentanter) får tillträda sina uppdrag.

Förslaget överensstämmer, bortsett från redaktionella justeringar, med promemorians (6 §). Jag ansluter mig till promemorians motivering. Jag vill emellerfid lägga lill alt, om enighet råder mellan förelaget och den fackliga organisationen, ingenfing hindrar all arbetstagarrepresentanterna tillträder sina uppdrag innan de tre månaderna har gäll till ända (jfr 10 § andra stycket).

Vad gäller kravet på kollektivavtal för styrelserepresenlalion i kommis­sionärs- och dolterföielag utan egna anställda men med i företaget stadig­varande verksamma arbetstagare hänvisar jag lill vad jag anfört i avsnill

2.3.5    och i specialmotiveringen tiU 3 §.

7§

Arbetstagarrepresenianlerna utses av de lokala arbetstagarorganisationer

som är bundna av kollektivavtal i förhållande till företaget eller, i moderfö-

82

retag, av de lokala arbetstagarorganisationer som är bundna av kollektiv-     Prop. 1987/88:10 avtal i förhällande till ell företag inom koncernen.

Bortsett från vissa redaktionella ändringar överensstämmer förslaget med promemorian (7 §). Jag ansluter mig till promemorians motivering.

Beträffande tillämpningen av lagmmmet när arbelslagariedamöter skall utses i kommissionärs- eller dotterföretag ulan egna anställda men med i företagen stadigvarande verksamma arbetstagare hänvisar jag lill vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.5) och i specialmötivering­en lill 3 §.

8§

Om organisationerna inle enas om annal, gäller följande ordning för alt

utse arbelstagarrepresenlanlerna.

Om mer än fyra femtedelar av de kollekfivavlalsbundna arbetstagarna vid förelaget eller koncernen tillhör samma lokala arbetstagarorganisation, får denna utse samtliga arbetstagarrepresentanter. Om en annan sådan organisafion företräder minst en tjugondel av de kolleklivavlalsbundna arbetslagarna, fär dock denna organisation utse en av suppleanterna.

Om ingen organisation företräder mer än fyra femtedelar av de kollek­livavlalsbundna arbetslagarna vid förelaget eller koncernen, får de tvä lokala arbetstagarorganisationer som företräder det största antalet sädana arbetstagare utse vardera en ledamot och en suppleant. Om de anställda har räll till tre ledamöter och tre suppleanter, får den större av organisatio­nerna utse två ledamöter och två suppleanter.

Om man, på grund av bestämmelsen i 4 § andra slyckel, skall utse endasl en arbelstagarrepresentanl och en suppleant, görs del av den lokala arbets­tagarorganisation som företräder det största anlalet kolleklivavlalsbundna arbetstagare vid företaget eller koncernen.

Vid fillämpningen av bestämmelserna i denna paragraf skall lokala ar­betstagarorganisationer som fillhör samma huvudorganisation anses som en organisation.

I paragrafen anges den ordning som gäller för att utse arbetstagarrepresen­tanter, om arbelslagarorganisationerna inle enas om annal. Motsvarande bestämmelser enligt gällande räll finns i 12 § LSA och 13 § LSABF. För­utom en saklig ändring av bestämmelserna, som närmare kommer all behandlas i del följande, har paragrafen redigerats om något i syfte all öka överskädligheten.

Också i förhällande lill förslaget i promemorian (8 §) har vissa redaktio­nella ändringar förelagils. Ändringarna innebär bl.a. all tredje stycket i promemorieförslaget arbetats in i den övriga textmassan.

Som framgär av 4 § föresläs en utökad representationsrätt för de anställ­

da i vissa störte företag som bedriver verksamhel inom skilda branscher.

De anställda i sådana förelag har rätl atl utse tre ledamöter och tre

suppleanter för dessa i styrelsen. Till följd av den utökade representations­

rätten har del i den nu aktuella paragrafen gjorts etl tillägg som reglerar

vilken facklig organisation som skall utse de två arbetstagarrepresentanter,

d. v. s. en ledamot och en suppleant, som således fillkommer. Innebörden

är att en organisation som representerar mer än fyra femtedelar av de

kolleklivavlalsbundna arbetstagarna vid förelaget får utse samfiiga arbets-

83

tagarrepresenlanter, d. v. s. tre ledamöter och tre suppleanter, såvida inle     Prop. 1987/88:10 en annan kollektivavlalsbunden organisation företräder minsl en tjugondel av dessa arbetstagare. Denna organisation fär i sådant fall utse en supple­ant. Om mer än en organisation har en sådan slorlek, är det bara den slörsla av dessa som får en sådan räll.

Företräder inte någon organisation mer än fyra femtedelar av de kollek­livavlalsbundna arbetstagarna vid företaget, får den störte av organisatio­nerna utse två ledamöter och tvä suppleanter. Den näst slörsla organisatio­nen får då utse en ledamot och en suppleant. Någon särskild rätl fill ytterligare minoritetsrepresenlafion fmns inte i den situationen.

I övrigt får jag hänvisa lill vad jag anfört i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.4.4).

9§

Arbelslagarrepresentanlerna bör utses bland de anställda vid företaget

eller, i fråga om moderföretag, inom koncernen.

Till arbelslagartepresenlant får inle ulan särskilt tillständ av nämnden för slyrdserepresenlationsfrågor utses den som är arbelstagarrepresentanl i ell annat förelags styrelse. Delta gäller inte, om förelagen går med på någol annal eller om de ingär i samma koncern.

I promemorieförslaget hade i det tredje stycket till denna paragraf arbelsta­garrepresenlanlerna undantagits från del krav på nationalitet som nu gäller för alla styrelseledamöter. Av skäl som jag har redogjort för i den allmänna motiveringen (avsnill 2.4.2) lägger jag inle fram något sådant förslag.

Förutom redaktionella ändringar överensstämmer paragrafen i övrigt med promemorians lagförslag (9 §).

Vad gäller paragrafens nu föreslagna lydelse hänvisar jag fill specialmo­fiveringen i promemorian och lill vad jag anfört i avsnitt 2.4.3.

10§

Tiden för en arbelstagartepresentanls uppdrag bestäms av den som utser honom. Mandatperioden får dock inle vara längre än fyra räkenskapsår. Den skall bestämmas så att uppdraget upphör vid slutet av en ordinarie stämma på vilken styrelseval förrättas.

Den som utser arbetstagarrepresentanterna bestämmer när de skall till­träda uppdraget. Om inte förelagels styrelse medger annal, får de dock inle tillträda förtän tre mänader efter del att styrelsen har fåll underrättelse enligt 6 § tredje slyckel.

Av 18 § andra stycket framgår all en annan tidpunkt för tillträdet kan gälla.

Paragrafen överensstämmer i sak med promemorians lagförslag (10§). Jag ansluter mig till promemorians motivering.

Genom redakfionella jämkningar har jag gjort del klart all företagets styrelse kan avstå från fristen på tre mänader och medge alt arbetstagar­representanterna fillträder sina uppdrag tidigare.

Mandattiden för en arbelslagarledamot skall, liksom hiftills, bestämmas

till högst fyra år. Della överensstämmer med vad som gäller för släm­

movalda slyrdsdedamöter enligl bl. a. ABL. Jag anser därför alt kortare

g

mandatperioder för arbetslagarledamöler inte bör övervägas.

4.1.5 Arbetstagarrepresentanternas arbete m. m.

Prop. 1987/88:10

11§

Om inte annal följer av denna lag, skall vad som är föreskrivet i annan lag

eller författning om styrelseledamot och slyrdsesuppleant i etl förelags

styrelse tillämpas på arbetslagarledamöler och suppleanter för sådana

ledamöter.

Jag hänvisar lill promemorian (11 §).

I2§

Den som är suppleant för en arbelslagarledamot har rätt all närvara och yttra sig vid styrelsens sammanträden och vid förelagets stämma, även om ledamoten är närvarande.

Jag hänvisar till promemorian (12 §) och fill vad jag anfört i avsnill 2.5.5.

I3§

En av arbetstagarrepresentanterna får närvara och delta i överläggningar­na när ell ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskill utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i förela­get.

Om ell beslul enligl 7 kap. 6§ andra slyckel bankakliebolagslagen (1987:618), 3 kap. 6 § andra slyckel sparbankslagen (1987:619) eller 6 kap. 6§ andra slyckel föreningsbankslagen (1987:620) innebär alt elt uppdrag ges ät en regionstyrelse eller etl motsvarande organ i en region, har de anställda inom regionen rätl alt bestämma atl en representant för dem och en suppleant skall omfattas av uppdraget. En sädan representant har motsvarande räll som avses i första stycket.

Om arbetstagarorganisationerna inle enas om annat, utses den represen­tant som avses i första och andra styckena av den organisafion som företräder det största antalet kolleklivavlalsbundna arbetstagare vid före­laget eller, i fråga om moderförelag, inom koncernen.

Fömtom redakfionella ändringar och kompletteringar till följd av den nya banklagstiftningen (jfr SFS 1987:641) överensstämmer lagförslaget med promemorian (13§).

I sak får jag hänvisa lill promemorian och lill vad jag anfört i avsnill 2.5.1. Jag vill särskill framhålla atl rätlen till represenlafion i beredningsor­gan som verkar fortlöpande endast får avse frågor som hänskjutils dit av styrelsen för senare behandling i styrelsen. Däremot är det inte nödvändigt all styrelsen konstituerat beredningsorganet.

14 §

Arbelslagarrepresentanlerna fär inle della i behandlingen av frågor som

rör kollektivavtal eller slridsålgärder eller av andra frågor där en facklig

organisafion på arbetsplatsen har etl väsenfiigt intresse som kan strida mot

företagets.

Om etl företags verksamhet är av sådan nalur eller har elt sådant ändamål som avses i 2§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetsli­vet, har arbetstagarrepresentanterna inte heller räll all della i etl beslul som gäller verksamhetens mål eller inriktning.

85

Belräffande första stycket hänvisar jag lill promemorian (14 §) och lill vad     Prop. 1987/88:10 jag anfört i avsnill 2.5.2. Vissa redaktionella justeringar har vidtagits.

Bestämmelsen i paragrafens andra stycke saknar motsvarighet i gällande styrelserepresentationslagar. Regeln knyter an lill 2 § MBL där del före­skrivs alt en arbetsgivares verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål undantas frän lagens til­lämpningsområde, såvitt avser verksamhetens mål och inriktning. Den bärande tanken har varil aft del fackliga inflytandet genom medbestäm­mande inle skall tillåtas konkurrera med annal demokratiskt beslutsfallan­de eller träda de grundlagsfästa principerna om yttrandefrihet och tryckfri­het för när. Även i fråga om arbetstagarinflytande genom styrelserepresen­tation gör sig dessa ändamålssynpunkler gällande, och den ifrågavarande bestämmelsens fillämpningsområde överensstämmer, såvitt gäller de före­tag och de frågor som omfattas, med tillämpningsomrädel för 2 § MBL.

Som anförts i den allmänna motiveringen (avsnift 2.5.3) harjag funnit skäl all nägot begränsa arbetslagarrepresenlanlernas räll all delta i styrel­sens beslut i sådana förelag. Om beslutet rör ell sådant företags mål och inriktning, har arbetslagarna inte räll alt delta i själva beslutet. Enligt mitt förslag, och i motsats fill promemorians, gäller begränsningen enbart själva beslutsfattandet. Möjligheten för arbetstagarrepresentanten all, som hit­tills, delta i styrelsens diskussion och atl lägga egna förslag kvarstår alltså. Det bör ocksä påpekas all den av mig föreslagna rätten för en arbelstagar­representanl atl della i beredningsorgan eller liknande (13 § första slyckel) omfallar även nu berörda frågor.

Del bör särskilt framhållas atl bestämmelsen i andra slyckel inte hindrar alt en förelagsstyrelse av del berörda slaget låter arbelstagarrepresenlan­lerna della i beslul i frågor som avses i 2 § MBL.

4.1.6 Skadestånd m. m.

15§

En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mot denna lag skall betala ersättning för den skada som uppkommer. Skadeståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Om del är skäligt, kan skadeståndet sättas ned eller hell falla bort.

En arbetstagarorganisation kan dock inle med stöd av denna lag kräva skadestånd av en annan arbetstagarorganisation.

Paragrafen överensstämmer i huvudsak med promemorians lagförslag (16§). I mift förslag har första och andra styckena förts samman lill eft stycke och eft nytt andra stycke tillagts.

Jag ansluter mig till de mofivullalanden som gjorts i promemorian. Jag hänvisar också lill vad jag anfört i avsnitt 2.7.2. Därutöver vill jag anföra följande.

Som framgår av promemorian och av vad jag anfört i den allmänna

mofiveringen kan skadeståndsansvar endasl göras gällande mellan en ar­

betsgivare och en arbetstagarorganisation. Därmed överensstämmer de

86

nya skadesländsbestämmdserna tillämpningsområde med vad som gäller Prop. 1987/88:10 för talan i arbetsdomstolen om överträdelse av lagens bestämmelser i övrigt (19 §). Med anledning av elt påpekande av AD harjag ansett lämpligt atl i 15 § införa ett andra stycke med innebörd all en arbetstagarorganisa­tion inle kan med slöd av den nya lagen kräva skadestånd av en annan arbetstagarorganisation.

Som framhållits i promemorian uppkommer skadeslåndsskyldighet när någon bestämmelse i lagen åsidosätts. Del torde därvid inte föreligga några svårigheter all konstatera huruvida elt handlande eller en underlåtenhet hänför sig till bestämmelserna i styrdserepresentationslagstiftningen eller till bestämmelserna i den associalionsrättsliga lagstiftningen. Någol sär­skilt behov finns därför inte enligt min mening all genom särskilda uttalan­den närmare ange vari en skadebringande handling eller underlåtenhet enligt lagen beslår.

Skadeståndet kan avse både ersättning för den förlust som kan uppkom­ma, dvs. ekonomiskt skadestånd, och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär, i arbetsrätlsliga sammanhang kallat allmänl skade­stånd. Redan det faktum alt lagens bestämmelser åsidosatts leder således till all allmänl skadestånd kan göras gällande. Däremot fordras för ekono­miskt skadestånd all del verkligen uppkommit en skada. I praktiken är del givelvis främst det allmänna skadeståndet som kommer i fräga.

Som framgår av lagtexten kan skadeståndet sällas ned eller hell falla bort, om del anses skäligt. Denna jämkningsmöjlighel överensstämmer med vad som normalt gäller i andra skadeståndsrältsliga sammanhang.

16§

Den som vill kräva skadestånd enligl denna lag skall underrätta motparten om sitt anspråk inom fyra månader från del skadan inträffade. Om del inom den fiden har begärts förhandling om anspråket enligl lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller med slöd av kollektiv­avtal, skall talan väckas inom fyra mänader efter det all förhandlingen avslutades. I annal fall skall talan väckas inom älta månader från det skadan inträffade.

Om underrättelse inte lämnas eller talan inle väcks inom den lid som anges i första slyckel, har parten förlorat sin räll till talan.

Jag hänvisar lill vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.3) och lill promemorian (I7§). Vissa redaktionella ändringar har vidtagits.

4.1.7 Övriga bestämmelser

17

§

Undanlag kan medges från denna lag , om slyrdserepresentation för de

anställda skulle medföra väsentlig olägenhet för elt företag på grund av atl

1.

styrelsens sammansättning beror på politiska styrkeförhållanden eller pä förhållande mellan olika intressenter eller intressentgmpper, som fram­går av bolagsordningen, stadgarna, avlal eller annan omständighet, eller

2.

bolagsordningen eller motsvarande föreskriver särskild röstmajorilel för styrelsens beslut.

Elt undantag enligl första stycket får endast medges, om olägenheten

87

inte kan undanröjas på annat sätt. Undanlag skall förenas med villkor om     Prop. 1987/88:10 åtgärder som på annat sätt tillgodoser arbetstagarnas intresse av insyn i och inflytande på företagets verksamhel.

Jag hänvisar lill promemorian (18 §) och till vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.3). Vissa redaktionella justeringar har vidtagits.

18§

I frågor om tillstånd enligl 9§ andra slyckel eller undantag enligt 17 §

beslutar nämnden för styrelserepresenlationsfrågor.

Nämnden kan för liden fram lill del slutliga avgörandet besluta att en arbelslagartepresenlant inle får tillträda elt uppdrag som styrelseledamot eller suppleant.

Nämndens beslul fär inte överklagas.

Jag hänvisar lill promemorian (19 §) och lill vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnill 2.3.3). Vissa redakfionella justeringar har vidtagits.

19 §

I övrigt gäller i mål om tillämpning av denna lag, i den mån tvisten avser förhållandel mellan företagel och de anställda, lagen (1974:371) om rätte­gången i arbetstvister.

Jag hänvisar lill promemorian (20 §).

4.1.8 Övergångsbestämmelser

1,   Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988, då lagen (1976:351) om

styrelserepresenlalion för de anställda i aktiebolag och ekonomiska för­

eningar och lagen (1976:355) om slyrdserepresentation för de anställda i

bankinslilul och försäkringsbolag skall upphöra alt gälla.

2.   Beslut som med stöd av äldre lag har fallals om all inrätta styrelsere­

presenlalion för de anställda saml om alt utse arbetstagarrepresentanter i

styrelsen gäller fortfarande. Motsvarande gäller beslul om undanlag som

avses i 17 §.

Jag hänvisar till vad jag anfört i avsnitt 2.9.

4.2 Övriga författningar

4.2.1 Aktiebolagslagen (ABL)

Jag ansluter mig lill vad som anförts i arbetsmarknadsdepartementets

promemoria (avsnill 10.2) belräffande ändringarna i ABL, utom såvitt

avser den i promemorian föreslagna ändringen av 8 kap. 4 § (jfr avsnill

2.4.2). Bortsett frän vissa redakfionella justeringar - bl.a. har i 8 kap. 2§

andra stycket ABL strukits en hänvisning till den numera upphörda lagen

(1976:350) om styrelserepresenlalion för samhället i aktiebolag, ekonomis­

ka föreningar och stiftelser - överensstämmer i övrigt mina lagförslag med

promemorians.

Vidare har i detta lagstiftningsärende ändringar föreslagils beträffande

88

13 kap. 2 § ABL. Rörande tillämpningen av ifrågavarande lagrum hänvisas     Prop. 1987/88:10 lill vad som anförts under avsnitt 2.6.1.

4.2.2   Lagen om ekonomiska föreningar (NFL)

Som tidigare nämnts träder den nya lagen om ekonomiska föreningar (1987:667, NFL) i kraft den 1 januari 1988, dvs. samfidigt med den nya slyrdserepresenlalionslagen. Av denna anledning måsle nu föreslås änd­ringar i NFL som föranleds av den nya lagen. Ändringarna berör sex paragrafer, 2 kap. 2 § samt 6 kap. 1,2,4,9 och 15 §§.

Hänvisningar lill 6 och 22 §§ lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (FL) finns för närvarande i 9§ LSA. Den ändring som föreslås beslår i att bestämmelserna i 9 § LSA har förts över lill respekfive paragraf i NFL, 2 kap. 2 § och 6 kap. 4 §. Motsvarande gäller ändringen i 6 kap. 9 § NFL (jfr 26 § FL och 15 § andra stycket LSA).

I 23§ LSA finns en hänvisning till 37 § FL som gäller anmälan om ändring i uppgifter rörande styrelseledamöter m. m. för registrering. Enligl 23 § LSA skall i en sädan anmälan anges om ledamot eller suppleant har utsetts enligl LSA. I 9§ FL, som inte gjorts tillämplig på LSA, finns bestämmelser av motsvarande innebörd vad gäller anmälan i samband med registrering av ekonomisk förening. Bestäijimdsema i 9 och 37 §§ FL har nu förts samman fill elt lagrum, 6 kap. 15 § NFL, efter modell av ABL. Hänvisningen i della lagmm lill den nya slyrdserepresenlalionslagen inne­bär således en viss utvidgning av anmälningsskyldigheten.

I 6 kap. 1 § NFL görs ell tillägg som svarar mot det i 8 kap. 1 § ABL. Härigenom klargörs redan i den inledande paragrafen under detta avsnitt i lagen att NFL;s bestämmelser om styrelsen inte är heltäckande utan att bestämmelser härom också finns i slyrdserepresenlalionslagen.

I 6 kap. 2§ slutligen har hänvisningen i andra slyckel lill LSA i stället gjorts lill den nya lagen.

Som framgår av avsnitt 2.6.2 föreslås även eri ändring beträffande styrel­seledamots betalningsansvar enligl II kap. 3§. Jag hänvisar lill vad som där anförts.

4.2.3   Bankaktiebolagslagen, sparbankslagen och föreningsbankslagen

Som tidigare nämnts (avsnill 2.8) har lagen (1955:183) om bankrörelse, lagen (1955:416) om sparbanker och lagen (1956:216) om jordbmkskasse-rörelsen ersatts med fyra nya lagar - bankrörelselagen (1987:617), bank­akliebolagslagen (1987:618), sparbankslagen (1987:619) och förenings­bankslagen (1987:620). De följdändringar som föranleds av den nya styrd­serepresenlalionslagen berör de tre sislnämnda banklagama.

De föreslagna ändringar i bankaktiebolagslagen gäller 7 kap. 1-3, 13 och

18 §§. Ändringarna i 7 kap. 1 och 3 §§ innebär endasl all reglerna i nuvaran­

de 7 och 8§§ LSABF (jfr SFS 1987:641) har förts över till respektive

lagrum i bankakliebolagslagen. Ändringen i 7 kap 1 § görs emellertid -

liksom ändringen i 8 kap. 1 § ABL - även i syfte alt i kapifiels första

paragraf klargöra atl styrelsens sammansättning, hur den väljs, mandatli-

89

den för ledamöterna etc. inte enbart regleras genom bankakfiebolagens     Prop. 1987/88:10 regler utan atl regler om delta också finns i styrdserepresenlalionslagen.

Ändringsförslaget i bankaktiebolagslagens 7 kap. 2 § motsvaras inte av någon tidigare bestämmelse i 1955 års bankrörelselag. Ändringsförslaget i denna paragrafs andra stycke föranleds emellertid av all man här gjort en hänvisning lill LSABF med innebörd atl vad som sägs i detta lagrum inle gäller arbelslagartepresenlant. I milt förslag har en hänvisning i slället gjorts lill den nya lagen om styrelserepresenlalion.

Även ändringsförslaget i bankaktiebolagslagens 7 kap. 13 § saknar mot­svarighet i 1955 ärs bankrörelselag. 7 kap. 13 § bankaktiebolagslagen mot­svarar emellertid i sak 8 kap. 9§ ABL, som i della lagsfiftningsärende kompletterats med stadgandet i 15§ andra stycket LSA om rätl för en suppleant till en arbelslagarledamot all dels få underlag, dels beredas tillfälle atl delta i ell ärendes handläggning i styrelsen. 7 kap. 13 § andra slyckel bankakfiebolagslagen har kompletterats pä motsvarande sätt.

Ändringsförslaget i 7 kap. 18 § föranleds av hänvisningen i 22 § LSABF fill della lagrum (jfr SFS 1987:641).

Ulöver ändringsförslagen till följd av den nya lagen om styrelserepresen­tafion har en ändring i bankaktiebolagslagen föreslagils beträffande styrel­seledamots betalningsansvar enligt 10 kap. 3 §. Angående fillämpningen av ifrågavarande lagrum hänvisas till vad som anförts i avsnitt 2.6. 1-2.

De föreslagna ändringarna i sparbankslagen gäller 3 kap. 1-3, 12 och 17 §§. Ändringarna i 3 kap. 1 och 3 §§ innebär endasl alt reglerna i nuvaran­de 7 och 8 §§ LSABF (jfr SFS 1987:641) har förts över Ull sparbankslagen. Övriga ändringar saknar motsvarighet i gällande lag. De överensstämmer dock i sak med motsvarande ändringar i ABL och bankaktiebolagslagen.

Ändringsförslagen i föreningsbankslagen fill följd av den nya lagen om slyrdserepresentation gäller 6 kap. 1-3, 12 och 17 §§. Ändringarna i 6 kap. 1 och 3 §§ består i alt reglerna i nuvarande 7, 8 och 10 §§ LSABF (jfr SFS 1987:641) har förts över till respektive lagrum i föreningsbankslagen. Änd­ringen i 6 kap. 1 § görs emellertid även av skäl som tidigare anförts beträffande motsvarande bestämmelse i bankaktiebolagslagen (7 kap. 1 §). Övriga ändringar i föreningsbankslagen saknar motsvarighet i gällande lag. De överensstämmer dock i sak med motsvarande ändringar i ABL och bankaktiebolagslagen.

Som framgår av avsnill 2.6.2 föreslås även en ändring belräffande styrel­seledamots betalningsansvar enligt 9 kap. 3 §. Jag hänvisar lill vad som där framförts.

4.2.4 Försäkringsrörelselagen

De föreslagna ändringarna i denna lag lill följd av den nya lagen om

styrelserepresenlalion rör fyra paragrafer, 8 kap. 1,2, 11 och 17§§. Änd­

ringarna i 8 kap. 1 och 17 §§ innebär endast all reglerna i 7 och 22 §§

LSABF (jfr SFS 1987:641) förts över till försäkringsrörelselagen. I 8 kap.

2 § görs redaktionella ändringar med anledning av den nya lagen om styrd­

serepresenlalion. I 8 kap. 11 § försäkringsrörelselagen görs elt tillägg,

motsvarande det i 8 kap. 9 § ABL, av innebörd atl suppleant för arbelsla-

90

gariedamol pä samma sätt som styrelseledamot skall fä underiag och     Prop. 1987/88:10 beredas tillfälle all della i ärendenas handläggning innan beslul fallas på styrelsesammanträde.

Till skillnad från promemorian föreslår jag inga ändringar i 2 kap. 5 § och 8 kap. 4§ försäkringsrörelselagen. Belräffande sislnämnda lagrum får jag hänvisa lill vad jag anfört under avsnill 2.4.2. Vad gäller 2 kap. 5 § 6 försäkringsrörelselagen är delta lagrum utformat pä samma sätt som mot­svarande lagmm i de nya banklagarna. Anledning saknas därför atl i lagtexten särskilt hänvisa lill bestämmelser i styrdserepresenlationslagen (jfr prop. 1986/87:12, band 2, sid. 11).

Ulöver ändringsförslagen till följd av den nya lagen om styrelserepresen­lalion har föreslagils en ändring i försäkringsrörelselagen vad gäller styrel­seledamots betalningsansvar enligt 14 kap. 2§ försäkringsrörelselagen. Angående tillämpningen av nämnda lagrum hänvisas lill vad som anförts i avsnill 2. 6.1-2.

4.2.5 Bostadsrättslagen, lagen om sambruksföreningar och lagen om flottning i allmän flottled

Jag hänvisar lill promemorian. Vissa justeringar av promemorieförslaget rörande lagen om sambmksföreningar har vidtagits med anledning av införandel av NFL.

4.2.6 Lagen om understödsföreningar

Som en följd av all den nya lagen fått elt vidgat tillämpningsområde vad gäller förelagsformer måsle vissa ändringar göras i lagen (1972:262) om understödsföreningar. Ändringarna gäller 11, 14och27§§.

Ändringen i 11 § motsvaras av undantagsbestämmelsen i 10 § LSABF

som i promemorieförslaget förts över lill respektive huvudförfallning. I

14 §, som gäller ansökan om registrering av understödsförening, görs ell

tillägg av innebörd att föreningen redan vid ansökningstillfället särskill

skall ange om ledamot eller suppleant utsetts enligt styrdserepresenla-

fionslagen. Situationen är här densamma som i promemorian angivits

belräffande 9 och 37 §§ FL. I sammanhanget bör nämnas all enligt 3 §

andra stycket lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om eko­

nomiska föreningar de hänvisningar till FL som finns i lagemom under­

stödsföreningar skall gälla även i fortsättningen. Med hänsyn lill all prome­

morians ändringsförslag rörande FL inle las med i della lagsfiftningsären­

de måsle 14 § lagen om understödsföreningar ändras pä motsvarande sätl.

Bestämmelsen blir även tillämplig på ändringsanmälan (jfr 27 § andra styc­

ket sistnämnda lag). I 27§, som bl.a. gäller styrelsens sammansättning,

mandattid etc, görs ett fillägg som svarar mol ändringen i 6 kap. 1 § NFL

(jfr. promemorieförslaget 21 § FL). Härigenom klargörs atl lagen om

understödsföreningar inle är heltäckande ulan att bestämmelser i del an­

givna hänseendet också finns i styrdserepresenlalionslagen.

91

4.2.7                                                                                             Lagen om arbetslöshetsförsäkring

Prop. 1987/88:10

Utvidgningen av slyrdserepresenlationslagens tillämpningsområde omfal­lar även de erkända arbetslöshetskassorna vars verksamhel regleras enligl lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Ändringar föreslås i 45, 48 och58§§.

Ändringsförslagen i lagen om arbetslöshetsförsäkring överensstämmer med de ändringar som föreslås belräffande lagen om understödsföreningar (se föregående avsnitt). Någon särskild kommentar torde därför inte vara nödvändig. Det bör dock för tydlighetens skull nämnas atl hänvisningarna till FL i lagen om arbetslöshetsförsäkring skall gälla även i forlsällningen; jfr - liksom beträffande lagen orn understödsföreningar - 3 § andra styc­ket lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar.

4.2.8   Lagen om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om

stadshypoteksföreningar, lagen om Sveriges allmänna hypoteksbank och om

landshypoteksföreningar samt lagen om Svenska skeppshypotekskassan

Som tidigare nämnts (avsnill 4.1) kommer i fortsättningen även hypoteks-insfitut all omfattas av lagen. Dessa regleras särskilt i lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföre­ningar, i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar saml i lagen (1980:1097) om Svenska skeppshy­potekskassan. Ändringar föreslås i dessa lagar som svarar mot ändringen i 6 kap. 1 § NFL.

5 Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen atl anta de av lagrådet granskade lagförslagen (se avsnitt 3).

6 Beslut

Regeringen ansluter sig fill föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden lagl fram.

92

Bilagal     Prop. 1987/88: 10

ARBETSMARKNADS DEPARTEMENTET

STYRELSEREPRESENTATION FÖR DE ANSTÄLLDA

Promemoria utarbetad inom arbetsmarknadsdepartementets rättssekretariat

DsA 1986:1

93

1   SAMMANFATTNING

Prop. 1987/88: 10

Best

ä

mmelser om de privatanst

ä

llda arbetstagarnas r

ä

tt till representa­tion i f

ö

retagens styrelser finns f

ö

r n

ä

rvarande i tv

å

 skilda lagar. Dessa 

ä

r dels lagen (1976:351) om styrelserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar (LSA), dels lagen (1976:355) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag (LSABF). Lagarna, som raed undantag f

ö

r att de g

ä

ller i skilda f

ö

retagstyper v

ä

sentligen 

ä

r likalydande, har i sak g

ä

llt of

ö

r

ä

ndrade sedan de tr

ä

dde i kraft 

å

r 1976.

Huvudregeln i styrelserepresentationslagstiftningen 

ä

r att de anst

ä

llda i ett f

ö

retag har r

ä

tt att utse tv

å

 ledam

ö

ter och tv

å

 suppleanter f

ö

r dessa i f

ö

retagets styrelse. Som en allm

ä

n f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r r

ä

tt till representation g

ä

ller dock att f

ö

retaget har i genomsnitt minst 25 anst

ä

llda. Undantag fr

å

n lagens till

ä

mpning kan medges om arbetstagar-representationen skulle medf

ö

ra v

ä

sentliga ol

ä

genheter f

ö

r f

ö

retaget. Fr

å

ga om undantag pr

ö

vas av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor (LSA) eller av regeringen (LSABF).

De fackliga organisationerna har getts en framtr

ä

dande roll vid till

ä

mpningen av lagstiftningen. Beslut om att inr

ä

tta styrelserepre­sentation fattas av lokal arbetstagarorganisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till f

ö

retaget och som f

ö

retr

ä

der mer 

ä

n h

ä

lften av arbetstagarna vid f

ö

retaget. Tillh

ö

r de anst

ä

llda olika arbetstagarorganisationer, kan organisationer som tillsaimians f

ö

retr

ä­

der en majoritet av arbetstagarna gemensamt besluta om att inr

ä

tta arbetstagarrepresentation.

Det 

ä

r de lokala fackliga organisationerna som utser arbetstagarrepre­sentanterna. Om organisationerna inte kan enas, g

ä

ller enligt lagstift­ningen en s

ä

rskild hj

ä

lpregel som anger principerna f

ö

r vem eller vilka

94

av organisationerna som har r

ä

tt att utse ledam

ö

ter och suppleanter. Prop. 1987/88: 10 Avg

ö

rande f

ö

r f

ö

rdelningen mellan organisationerna 

ä

r d

ä

rvid deras representativitet p

å

 arbetsplatsen. En arbetstagarrepresentant skall som regel utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget. Mandattiden best

ä

ms av den organisation som utser honom eller henne. Tiden f

å

r dock inte vara l

ä

ngre 

ä

n fyra r

ä

kenskaps

å

r.

En grundl

ä

ggande tanke i lagstiftningen 

ä

r att arbetstagarrepresentan­terna skall arbeta under samma villkor som andra ledam

ö

ter av styrel­sen. Det materiella inneh

å

llet i arbetstagarrepresentanternas styrelse­uppdrag 

ö

verensst

ä

mmer d

ä

rf

ö

r i allt v

ä

sentligt med vad som g

ä

ller f

ö

r 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter. Styrelserepresentationslagarna h

ä

nvisar i detta avseende-till best

ä

mmelser i den associationsr

ä

ttsliga lagstift­ningen, s

å

som aktiebolagslagen (1975:1385, ABL), lagen (1951:308) om ekonomiska f

ö

reningar (FL) eller f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen (1982:713). I vissa h

ä

nseenden g

ä

ller dock s

ä

rskilda regler f

ö

r arbetstagarrepresen­tanterna, t.ex. i fr

å

ga om j

ä

v. S

å

dana avvikelser fr

å

n eller komplette­ringar av de allm

ä

nna associationsr

ä

ttsliga reglerna framg

å

r av be-st

ä

mnelser i styrelserepresentationslagarnav

Styrelserepresentationslagstiftningen 

ä

r en del av det reformarbete p

å 

arbetsr

ä

ttens omr

å

de som p

å

b

ö

rjades och genomf

ö

rdes i huvudsak under 1970-talet. Genom detta reformarbete, bl.a. tillkomsten av lagen (1976:580) om medbest

ä

mmande i arbetslivet (MBL) som tr

ä

dde i kraft 1977, lades grunden f

ö

r ett 

ö

kat arbetstagarinflytande i f

ö

retagen. Arbetsmarknadens parter har d

ä

refter tr

ä

ffat medbest

ä

mmandeavtal f

ö

r olika sektorer av arbetsmarknaden som ytterligare avses bef

ä

sta och vidareutveckla medbest

ä

mmandet i f

ö

retagen. Sett i ett s

å

dant perspek­tiv utg

ö

r r

ä

tten f

ö

r de anst

ä

llda att med st

ö

d av styrelserepresenta-tionslagstiftningen delta i f

ö

retagens ledande organ en betydelsefull komponent i det regelsystem som finns f

ö

r att ge arbetstagarna medin­flytande. Flera av de fr

å

gor som regleras i styrelserepresentations­lagarna har ocks

å

 ett n

ä

ra samband med fr

å

gor som regleras i annan inflytandelagstiftning p

å

 arbetsr

ä

ttens omr

å

de, t.ex. MBL eller arbets­milj

ö

lagen (1977:1160).

Ä

ven om styrelserepresentationslagarna s

å

ledes kan s

ä

gas utg

ö

ra en arbetsr

ä

ttslig lagstiftning i den meningen att de 

r

ö

r 

f

ö

rh

å

llandet mellan arbetsgivaren och de anst

ä

llda, st

å

r det samtidigt klart att de ocks

å

 har associationsr

ä

ttsliga inslag. I den senare betydelsen bildar

95

de tillsammans med annan associationsr

ä

ttslig lagstiftning det regel- Prop. 1987/88: 10 verk som l

ä

gger en r

ä

ttslig grund f

ö

r hur t.ex. f

ö

retagens styrelser skall vara beskaffade, hur de skall fungera samt vilka f

ö

rpliktelser och vilket ansvar de enskilda styrelseledam

ö

terna har. S

ä

rskilt tydliga blir de associationsr

ä

ttsliga inslagen just n

ä

r det g

ä

ller det materi­ella inneh

å

llet i arbetstagarledam

ö

ternas styrelseuppdrag. Som tidigare n

ä

mnts h

ä

nvisar s

å

v

ä

l LSA som LSABF i dessa delar till den associa­tionsr

ä

ttsliga lagstiftningen, s

å

som ABL och FL.

I det 

ö

versynsarbete sora har bedrivits inom arbetsmarknadsdepartementet och som har mynnat ut i denna promemoria har den sp

ä

nning som kan s

ä

gas r

å

da mellan styrelserepresentationslagarnas arbetsr

ä

ttsliga resp. associationsr

ä

ttsliga sidor diskuterats bl.a. i samband med utform­ningen av ett sanktionssystem. En f

ö

r arbetstagarsidan angel

ä

gen fr

å

ga . har g

ä

llt att f

ö

ra in skadest

å

ndsregler i lagstiftningen. S

å

dana regler finns i annan arbetsr

ä

ttslig lagstiftning och fr

å

n arbetsr

ä

ttslig ut­g

å

ngspunkt ter det sig naturligt att styrelserepresentationslagstift-ningen tillf

ö

rs best

ä

mmelser om skadest

å

nd. I promemorian f

ö

resl

å

s ocks

å

 att den som bryter mot lagen skall kunna 

å

l

ä

ggas att betala ska­dest

å

nd f

ö

r den f

ö

rlust eller kr

ä

nkning som lagbrottet inneb

ä

r.

Diskussionen om sanktionssystemets utformning har eraellertid f

ö

rt l

ä

ngre 

ä

n s

å

 och g

ä

llt 

ä

ven fr

å

gan vilken r

ä

ckvidd skadest

å

ndsbest

ä

m-raelserna b

ö

r ges. Skall de orafatta inte bara brott mot best

ä

mmelser i styrelserepresentationslagen utan 

ä

ven brott mot de best

ä

mmelser i t.ex. ABL till vilka lagen h

ä

nvisar? Detta kan belysas med ett exempel. Anta att en styrelseordf

ö

rande i ett f

ö

retag, i strid med ABL:s best

ä

m­melser, f

ö

rsummar att i god tid f

ö

re ett styrelsesammantr

ä

de skicka ut underlagsmaterial till arbetstagarrepresentanterna. B

ö

r d

å

, till skill­nad fr

å

n vad sora f

ö

r n

ä

rvarande g

ä

ller, denna f

ö

rsumlighet ber

ä

ttiga arbetstagarrepresentanterna eller den fackliga organisationen till skadest

å

nd? Den l

ö

sning som f

ö

rordas i promemorian inneb

ä

r att s

å

inte b

ö

r vara fallet. Redan nu finns i den associationsr

ä

ttsliga lagstift­ningen sanktionsregler i form av b

ö

ter f

ö

r denna typ av f

ö

rsumlighet och tillr

ä

ckliga sk

ä

l f

ö

r att knyta f

ö

rpliktelser av nu n

ä

mnt slag till det arbetsr

ä

ttsligt f

ä

rgade sanktionssystemet i styrelserepresenta-tionslagstiftningen har inte ansetts f

ö

religga.

96

ö

versynsarbetet i stort har fr

ä

mst kommit att inriktas mot vissa omr

å

- Prop. 1987/88: 10 den d

ä

r problemen vid till

ä

mpningen av lagstiftningen varit s

ä

rskilt p

å

tagliga. Det har g

ä

llt bl.a. fr

å

gor r

ö

rande arbetstagarrepresentan­ternas ansvar, sekretessregler och de nyss ber

ö

rda skadest

å

ndsfr

å

gorna. De aktualiserade problemen har haft den omfattningen att det har an­setts motiverat att 

ä

ven i 

ö

vrigt g

ö

ra en 

ö

versyn av best

ä

mmelserna i syfte bl.a. att anpassa regelsystemet till den utveckling som 

ä

gt rum p

å

 medbest

ä

imandeomr

å

det under senare 

å

r.

I det f

ö

ljande (punkterna 1-9 nedan) l

ä

mnas en kortfattad redog

ö

relse f

ö

r de mera betydelsefulla 

ä

ndringar som f

ö

resl

å

s i promemorian. H

ä

r bortses d

å

 fr

å

n f

ö

rslag av 

ö

verv

ä

gande teknisk natur, liksom fr

å

n om­redigeringar av lagtext, spr

å

kliga 

ö

verarbetningar etc. I promemorian behandlas dessutom problemomr

å

den d

ä

r n

å

gra f

ö

r

ä

ndringar 

ö

ver huvud taget inte f

ö

resl

å

s. Dessa n

ä

mns inte heller i den f

ö

ljande genom­g

å

ngen.

Promemorians 

ä

ndringsf

ö

rslag kan sanmanfattas p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt.

1.

Best

ä

mmelserna i LSA och LSABF f

ö

rs saimian i en ny lag om styrelse­representation f

ö

r de anst

ä

llda. Den nya lagen ers

ä

tter de nu g

ä

llande styrelserepresentationslagarna (avsnitt 4.2).

2.

Regeln ora att en facklig organisation skall f

ö

retr

ä

da mer 

ä

n h

ä

lften av de anst

ä

llda p

å

 arbetsplatsen f

ö

r att styrelserepresentation skall f

å

 inr

ä

ttas slopas (avsnitt 5.2).

3.

Arbetstagare som stadigvarande 

ä

r verksamma i ett s.k. koinnissio-n

ä

rsf

ö

retag men sora har sina anst

ä

llningsavtal tr

ä

ffade med ett annat f

ö

retag (kommittentf

ö

retaget) skall vid till

ä

mpningen av den nya lagen betraktas som anst

ä

llda 

ä

ven i kommission

ä

rsf

ö

retaget. Arbetstagarna ges d

ä

rmed r

ä

tt till styrelserepresentation i det f

ö

retag i vilket de arbetar (avsnitt 5.4).

4.

I st

ö

rre f

ö

retag sora bedriver verksamhet inom skilda branscher och som syssels

ä

tter i genomsnitt minst 1 000 anst

ä

llda ges de anst

ä

llda r

ä

tt att utse tre arbetstagarledam

ö

ter och tre suppleanter f

ö

r dessa i styrelsen (avsnitt 6.2).

97

7   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

5.     Arbetstagare med utl

ä

ndskt medborgarskap skall kunna v

ä

ljas till  Prop. 1987/88: 10

arbetstagarrepresentant i ett f

ö

retags styrelse p

å

 samma villkor som

arbetstagare med svenskt medborgarskap. Den nuvarande ordningen med dispensf

ö

rfarande f

ö

r utomnordiska medborgare slopas d

ä

rf

ö

r (avsnitt 6.3).

6.

Lagens j

ä

vsregler f

ö

rtydligas och f

ö

resl

å

s i princip bli till

ä

mpliga enbart d

ä

r ett mer utpr

ä

glat motsatsf

ö

rh

å

llande r

å

der mellan arbets­givaren och de fackliga organisationerna. J

ä

v b

ö

r som regel inte anses f

ö

religga n

ä

r s

å

dana fr

å

gor behandlas i styrelsen som 

ä

r eller senare kan bli f

ö

rem

å

l f

ö

r samverkansf

ö

rhandling

å

r (avsnitt 7.3).

7.

En ny best

ä

mmelse f

ö

resl

ä

s inf

ö

rd i lagen om att arbetstagarrepre­sentant i styrelsen f

ö

r s

å

dana f

ö

retag som avses i 2 

§

 MBL (t.ex. f

ö

retag inom press, radio, TV) inte f

å

r delta i behandling av fr

å

ga som 

r

ö

r 

verksamhetens m

å

l och inriktning (avsnitt 7.3). Best

ä

mmelsen har sin motsvarighet i MBL.

8.

Styrelseledam

ö

ternas personliga betalningsansvar i samband med att ett f

ö

retag som 

ä

r likvidationsskyldigt driver verksamheten vidare (13 kap. 2 

§

 ABL eller motsvarande best

ä

mmelse i annan lag) f

ö

resl

å

s inte g

ä

lla arbetstagarrepresentant. Arbetstagarrepresentanternas skadest

å

ndsansvar kvarst

å

r dock of

ö

r

ä

ndrat (avsnitt 8.2).

9.

Lagen tillf

ö

rs best

ä

mmelser om skadest

å

nd. Enligt dessa kan en ar­betsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mot lagen 

å

l

ä

ggas betala ekonomiskt och allm

ä

nt skadest

å

nd (avsnitt 9.2).

98

2      lagf(3rslag                                                                         Prop. 1987/88: 10

2.1    F

ö

rslag till

Lag (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

Inledande best

ä

imielser

1

§

 Denna lag syftar till att genom styrelserepresentation ge de an­st

ä

llda insyn i och inflytande p

å

 f

ö

retagets verksamhet.

2

§

 Med f

ö

retag avses i denna lag aktiebolag, bankinstitut, f

ö

rs

ä

k­ringsbolag och ekonomisk f

ö

rening.

Med koncern f

ö

rst

å

s svenska juridiska personer som enligt best

ä

mmelser­na i 1 kap. 2 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385), 1 a 

§

lagen (1951:308) om ekonomiska f

ö

reningar eller 1 kap. 9 

§

 f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen (1982:713) 

ä

r moderf

ö

retag och dotterf

ö

retag i f

ö

rh

å

llande till va­randra,

3 

§

 En arbetstagare som stadigvarande 

ä

r verksam i ett kommission

ä

rs-

f

ö

retag utan att ett anst

ä

llningsf

ö

rh

å

llande f

ö

religger med det f

ö

re­

taget skall vid till

ä

mpning av denna lag betraktas sora anst

ä

lld 

ä

ven i

kommission

ä

rsf

ö

retaget.

R

ä

tten till  styrelserepresentation

4 

§

 I ett f

ö

retag som inte 

ä

r moderf

ö

retag och som under det senast

f

ö

rflutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet har sysselsatt i genomsnitt minst

25 arbetstagare har de anst

ä

llda r

ä

tt till tv

å

ledam

ö

ter i styrelsen

(arbetstagarledam

ö

ter)   och   en   suppleant   f

ö

r   varje   s

å

dan   ledamot.   Be-

99

driver f

ö

retaget verksamhet inom skilda branscher och har det under det  Prop. 1987/88: 10 senast  f

ö

rflutna   r

ä

kenskaps

å

ret  h

ä

r   i   landet  sysselsatt  i   genomsnitt minst  1  000  arbetstagare,   har de anst

ä

llda   r

ä

tt  till   tre ledam

ö

ter  i styrelsen och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledamot.

De anst

ä

lldas r

ä

tt till- styrelserepresentation enligt f

ö

rsta stycket f

å

r dock inte leda till att antalet arbetstagarledam

ö

ter 

ö

verstiger antalet 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter.

F

ö

rsta och andra styckena 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning p

å

 moderf

ö

retag. D

å

skall vad som d

ä

r s

ä

gs om f

ö

retag avse koncernen i dess helhet, och r

ä

tten till styrelserepresentation tillkomma samtliga anst

ä

llda inom koncernen. .

5 

§

 N

ä

r arbetstagarledam

ö

ter har utsetts, f

ö

r

ä

ndras inte de anst

ä

lldas

r

ä

tt till styrelserepresentation under mandatperioden, om antalet an­

st

ä

llda eller antalet 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter minskar.

Inr

ä

ttandet av styrelserepresentation

6 

§

 Beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda fattas

av en lokal arbetstagarorganisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal i

f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retaget.

R

ö

r beslutet moderf

ö

retag, fattas det av en lokal arbetstagarorganisa­tion sora 

ä

r bunden av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till ett f

ö

retag inom koncernen.

F

ö

retagets styrelse skall  skriftligen underr

ä

ttas om beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation   f

ö

r   de   anst

ä

llda.   I   10   

§

  andra   stycket   finns best

ä

ramelser om att en arbetstagarledamot eller en suppleant kan till­tr

ä

da   sitt  uppdrag  tidigast  tre  m

å

nader efter  det att  underr

ä

ttelsen kom f

ö

retagets styrelse till  h

ä

nda.

7  

§

 I ett f

ö

retag som inte 

ä

r moderf

ö

retag utses arbetstagarledamot

och suppleant f

ö

r s

å

dan (arbetstagarrepresentanter) av de lokala ar­

betstagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande

till f

ö

retaget. I moderf

ö

retag utses arbetstagarrepresentant av de

lokala arbetstagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i

f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inora koncernen.

100

8 

§

 Enas inte organisationerna om annat, g

ä

ller f

ö

ljande ordning f

ö

r Prop. 1987/88: 10

att utse arbetstagarrepresentanter.

1.

Tillh

ö

r i fall som avses i 4 

§

 f

ö

rsta stycket mer 

ä

n fyra femte­delar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget saima lokala arbetstagarorganisation, f

å

r denna utse samtliga arbetstagarrep­resentanter. Om en annan s

å

dan organisation f

ö

retr

ä

der minst en tjugon­del av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna, f

å

r dock denna organisa­tion utse en av suppleanterna.

2.

Om ingen organisation f

ö

retr

ä

der mer 

ä

n fyra femtedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget, f

å

r de tv

å

 lokala arbetstagarorganisationer som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet s

å

dana arbetstagare utse vardera en ledamot och en suppleant. I f

ö

retag som avses i 4 

§

 f

ö

rsta stycket andra meningen f

å

r den st

ö

rre av organisa­tionerna utse tv

å

 ledam

ö

ter och tv

å

 suppleanter.

3.

Skall p

å

 grund av best

ä

imelsen i 4 

§

 andra stycket endast en ar­betstagarrepresentant och en suppleant utses, g

ö

rs det av den lokala arbetstagarorganisation som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivav­tal sbundna arbetstagare vid f

ö

retaget.

Vid till

ä

mpningen av best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket anses lokala ar­betstagarorganisationer som tillh

ö

r samma huvudorganisation som en organisation.

F

ö

rsta och andra styckena 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning i fall som avses i 4 

§

 tredje stycket. D

ä

rvid skall vad som s

ä

gs i f

ö

rsta stycket om antal arbetstagare avse koncernen i dess helhet.

9 

§

 En arbetstagarrepresentant b

ö

r utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

re­

taget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom koncer­

nen.

Till arbetstagarrepresentant f

å

r inte utan s

ä

rskilt tillst

å

nd av n

ä

mn­den f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor utses den som i s

å

dan egenskap tillh

ö

r ett annat f

ö

retags styrelse. Vad som nu har sagts g

ä

ller inte, om f

ö

retagen medger annat eller om de ing

å

r i samma koncern.

101

Kravet p

å

 nationalitet i 8 kap. 4 S aktiebolagslagen (1975:1385) eller Prop. 1987/88: 10 motsvarande best

ä

imiel se i annan lag g

ä

ller inte arbetstagarrepresen­tanter.

10        

§

 Tiden f

ö

r en arbetstagarrepresentants uppdrag best

ä

ms av den som

utser honom. Uppdragstiden f

å

r dock inte vara l

ä

ngre 

ä

n fyra r

ä

ken­

skaps

å

r. Den skall best

ä

mmas s

å

 att uppdraget upph

ö

r vid slutet av

ordinarie st

ä

imia p

å

 vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas.

En arbetstagarrepresentant tilltr

ä

der sitt uppdrag vid den tidpunkt sora den som har utsett honom best

ä

mner, dock tidigast tre m

å

nader efter det att underr

ä

ttelse enligt 6 

§

 tredje stycket har kommit f

ö

retagets sty­relse till h

ä

nda. Av 19 

§

 andra stycket framg

å

r att n

ä

mnden f

ö

r styrel­serepresentationsfr

å

gor kan best

ä

mna en annan tidpunkt f

ö

r tilltr

ä

det.

Arbetstagarrepresentanternas arbete

11

§

 Om inte annat f

ö

ljer av denna lag, skall vad som 

ä

r f

ö

reskrivet i lag eller annan f

ö

rfattning om styrelseledamot och styrelsesuppleant i ett f

ö

retags styrelse till

ä

mpas p

å

 arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan ledamot.

12

§

  En suppleant f

ö

r arbetstagarledamot har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid styrelsens saimiantr

ä

den samt vid f

ö

retagets st

ä

mma, 

ä

ven om ledamoten 

ä

r n

ä

rvarande.

13

§

 En av arbetstagarrepresentanterna f

å

r n

ä

rvara och delta i 

ö

ver­l

ä

ggningarna n

ä

r ett 

ä

rende, som senare skall avg

ö

ras av styrelsen, f

ö

rbereds av d

ä

rtill s

ä

rskilt utsedda styrelseledam

ö

ter eller befatt­ningshavare i f

ö

retaget.

Inneb

ä

r ett beslut enligt 74 

§

 andra stycket lagen (1955:183) om bank­r

ö

relse eller 39 

§

 f

ö

rsta stycket lagen (1955:416) om sparbanker att ett uppdrag ges 

å

t en regionstyrelse eller motsvarande organ, har de anst

ä

llda inom regionen r

ä

tt att best

ä

mma att en representant f

ö

r dem j

ä

mte en suppleant skall omfattas av uppdraget. S

å

dan representant har motsvarande r

ä

tt som avses i f

ö

rsta stycket.

102

Enas inte arbetstagarorganisationerna ora annat, utses representant som Prop. 1987/88: 10 avses i f

ö

rsta och andra styckena av den organisation som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

retag, inom koncernen.

14        

§

 En arbetstagarrepresentant f

å

r inte delta i behandlingen av fr

å

ga

som 

r

ö

r 

kollektivavtal, strids

å

tg

ä

rd eller annan fr

ä

ga d

ä

r en facklig

organisation p

å

 arbetsplatsen har ett v

ä

sentligt intresse som kan stri­

da mot f

ö

retagets.

Ä

r ett f

ö

retags verksamhet av s

å

dan natur eller har s

ä

dant 

ä

ndam

å

l som avses i 2 

§

 lagen (1976:580) om medbest

ä

mmande i arbetslivet, f

å

r en arbetstagarrepresentant inte heller delta i behandling av fr

å

ga som 

r

ö

r 

verksamhetens m

å

l och inriktning.

15        

§

 Ansvar enligt best

ä

mmelsen i 13 kap. 2 

§

 fj

ä

rde stycket aktie­

bolagslagen (1975:1385) eller motsvarande best

ä

mmelse i annan lag

g

ä

ller inte arbetstagarrepresentant.

Skadest

å

nd m.m.

16        

§

 En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mot

denna lag skall betala ers

ä

ttning f

ö

r den skada som uppkommer. Skade­

st

å

ndet kan avse b

å

de ers

ä

ttning f

ö

r den f

ö

rlust som uppkommer och

ers

ä

ttning f

ö

r den kr

ä

nkning som lagbrottet inneb

ä

r.

Om det 

ä

r sk

ä

ligt, kan skadest

å

ndet s

ä

ttas ned eller helt falla bort.

17        

§

 Den som vill kr

ä

va skadest

å

nd enligt denna lag skall underr

ä

tta

motparten om sitt anspr

å

k inom fyra m

å

nader fr

å

n det skadan intr

ä

ffade.

Har inom den tiden p

å

kallats f

ö

rhandling r

ö

rande anspr

å

ket enligt lagen

(1976:580) om medbest

ä

nmande i arbetslivet eller med st

ö

d av kollektiv­

avtal, skall talan v

ä

ckas inom fyra m

å

nader efter det att f

ö

rhandlingen

avslutades. I annat fall skall talan v

ä

ckas inom 

å

tta m

ä

nader fr

å

n

skadans uppkomst.

L

ä

mnas inte underr

ä

ttelse eller v

ä

cks inte talan inom den tid som anges i f

ö

rsta stycket, har parten f

ö

rlorat sin r

ä

tt till talan.

103

(ivriga best

ä

n..elser

ProP- 1987/88: 10

18        

§

 Skulle styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda medf

ö

ra v

ä

sentlig

ol

ä

genhet f

ö

r ett f

ö

retag p

å

 grund av att

1.   styrelsens sammans

ä

ttning beror p

å

 politiska styrkef

ö

rh

å

llanden

eller p

ä

 f

ö

rh

ä

llande mellan olika intressenter eller intressentgrupper,

som framg

å

r av bolagsordningen, stadgarna, avtal eller annan omst

ä

ndig­

het, eller

2. bolagsordningen eller motsvarande f

ö

reskriver s

ä

rskild r

ö

stmajoritet

f

ö

r styrelsens beslut,

kan undantag medges fr

ä

n denna lag, om ol

ä

genheten inte kan undanr

ö

jas p

ä

 annat s

ä

tt.

Undantag skall f

ö

renas med villkor om 

å

tg

ä

rder sora p

å

 annat s

ä

tt till­godoser arbetstagarnas intresse av insyn i och inflytande p

å

 f

ö

retagets verksamhet.

19        

§

 Fr

å

ga om tillst

ä

nd enligt 9 

§

 andra stycket eller undantag enligt

18 

§

 avg

ö

rs av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor.

N

ä

mnden kan f

ö

r tiden intill det slutliga avg

ö

randet besluta att en arbetstagarrepresentant inte f

å

r tilltr

ä

da ett uppdrag som styrelse­ledamot eller suppleant.

Mot n

ä

mndens beslut f

å

r talan inte f

ö

ras.

20        

§

 I m

å

l om till

ä

mpning av denna lag i 

ö

vrigt, i den m

å

n tvisten

avser f

ö

rh

å

llandet mellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda, g

ä

ller lagen

(1974:371) om r

ä

tteg

å

ngen i arbetstvister.

1. Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli 1987, d

å

 lagen (1976:351) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar och lagen (1976:355) om styrelserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda i bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag skall upph

ö

ra att g

ä

lla.

104

2.

Beslut som med st

ö

d av 

ä

ldre lag har fattats om att inr

ä

tta styrel- Prop. 1987/88: 10 serepresentation f

ö

r de anst

ä

llda samt om att utse arbetstagarrepresen­tanter i styrelsen g

ä

ller alltj

ä

mt. Motsvarande g

ä

ller beslut om undan­tag som avses i 18 

§

.

3.

Den nya lagens best

ä

mmelser om skadest

å

nd och preskription till

ä

mpas endast om den omst

ä

ndighet, vartill yrkandet h

ä

nf

ö

r sig, har intr

ä

ffat efter ikrafttr

ä

dandet.

105

2.2   F

ö

rslag till                                                                                Prop. 1987/88: 10

Lag om 

ä

ndring i aktiebolagslagen (1975:1385)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 2 kap. 4 

§

, 8 kap. 1-2, 4, 9 och 15 

§§

samt 12 kap.  7 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385) skall  ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse

2 kap.

4 

§

Bolagsordningen skall ange

1.

bolagets firma,

2.

den ort i Sverige d

ä

r bolagets styrelse skall ha sitt s

ä

te,

3.

f

ö

rem

å

let f

ö

r bolagets verksamhet, angivet till sin art,

4.

aktiekapitalet eller, om detta skall kunna utan 

ä

ndring av bolags­ordningen best

ä

imas till l

ä

gre eller h

ö

gre belopp, minimikapitalet och maximikapitalet, varvid minimikapitalet ej f

å

r vara mindre 

ä

n en fj

ä

r­dedel av maximikapitalet,

5.

aktiernas nominella belopp,

6.

antalet eller l

ä

gsta och h

ö

gsta antalet styrelseledam

ö

ter och re­visorer samt styrelsesuppleanter, om s

å

dana skall finnas, samt tiden f

ö

r styrelseledamots och revisors uppdrag,

7.

s

ä

ttet f

ö

r sanmankallande av bolagsst

ä

mma,

8.

vilka 

ä

renden som skall  f

ö

rekomna p

å

 ordinarie st

ä

iima,  Lagen omtryckt 1982:739.

106

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                      Prop. 1987/88: 10

9. vilken tid bolagets r

ä

kenskaps

å

r skall omfatta.

Best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket 6 g

ä

ller ej arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelse­representation f

ö

r de anst

ä

llda.

8 kap.

1 §

Aktiebolag skall

ha en styrelse med minst tre ledam

ö

ter. Uppg

å

r aktie­

kapitalet eller

maximikapitalet ej till en miljon kronor, kan dock

styrelsen best

å

av en eller tv

å

 ledam

ö

ter, om minst en suppleant

finnes.

Styrelsen v

ä

ljes av bolagsst

ä

mman, om ej i bolagsordningen f

ö

reskrives att en eller flera styrelseledam

ö

ter skall utses p

å

 annat s

ä

tt.

Styrelseledamots uppdrag g

ä

ller f

ö

r tid som anges i bolagsordningen. Uppdragstiden f

ä

r icke omfatta mer 

ä

n fyra r

ä

kenskaps

å

r och skall be­st

ä

mmas s

å

 att uppdraget upph

ö

r vid slutet av ordinarie bolagsst

ä

mma p

å 

vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas.

Vad i denna lag s

ä

gs om styrelseledamot skall i till

ä

mpliga delar g

ä

lla om suppleant.

Best

ä

mmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta-tion f

ö

r de anst

ä

llda.

107

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

2 

§

Uppdrag som styrelseledamot upph

ö

r i f

ö

rtid, om ledamoten eller den som utsett honom beg

ä

r det. Anm

ä

lan h

ä

rom skall g

ö

ras hos styrelsen och, om ledamot som ej 

ä

r vald p

å

bolagsst

ä

mma vill avg

å

, hos den sora tillsatt honom.

Upph

ö

r styrelseledamots uppdrag i f

ö

rtid eller uppkommer f

ö

r honom hinder enligt 4 

§

att vara sty­relseledamot och finnes ej suppleant,  skall  

ö

vriga styrelse­ledam

ö

ter vidtaga 

å

tg

ä

rd f

ö

r att ny ledamot f

ö

r den 

å

terst

å

ende mandattiden tills

ä

ttes, s

å

vida ej den f

ö

rutvarande ledamoten var offentlig styrelseledamot som avses i lagen (1976:350) om sty­relserepresentation f

ö

r samh

ä

llet i aktiebolag, ekonomiska f

ö

re­ningar och stiftelser eller ar­betstagarledamot som avses i lagen (1976:351) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda

t_ aktiebolag och ekonomiska f

ö

re­ningar. Skall  ledamoten v

ä

ljas p

å 

bolagsst

ä

nma, kan utan hinder av 1 

§

 f

ö

rsta stycket valet anst

å 

till n

ä

sta ordinarie st

ä

mma p

å 

vilken styrelseval  f

ö

rr

ä

ttas, om styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r med kvar­st

å

ende ledam

ö

ter och supplean­ter.

Upph

ö

r styrelseledamots uppdrag i f

ö

rtid eller uppkommer f

ö

r honom hinder enligt 4 

§

att vara sty­relseledamot och finnes ej suppleant, skall  

ö

vriga styrelse­ledam

ö

ter vidtaga 

å

tg

ä

rd f

ö

r att ny ledamot f

ö

r den 

å

terst

å

ende mandattiden ti 11 s

ä

ttes, s

ä

vida ej den f

ö

rutvarande ledamoten var offentlig styrelseledamot som avses i  lagen (1976:350) om sty­relserepresentation f

ö

r samh

ä

llet i aktiebolag, ekonomiska f

ö

re­ningar och stiftelser eller ar­betstagarledamot som avses i lagen (1987:000) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda. Skall  ledamoten v

ä

ljas p

å

 bolags­st

ä

nma, kan utan hinder av 1 

§

f

ö

rsta stycket valet anst

å

 till n

ä

sta ordinarie st

ä

rnna p

å

 vilken styrelseval  f

ö

rr

ä

ttas, om styrel­sen 

ä

r beslutf

ö

r med kvarst

å

ende ledam

ö

ter och suppleanter.

108

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

Om styrelseledamot, som enligt bolagsordningen skall tills

ä

ttas i annan ordning 

ä

n genom val av bolagsst

ä

mma, ej utsetts, skall r

ä

tten f

ö

rordna ers

ä

ttare p

å

 ans

ö

kan av styrelseledamot, aktie

ä

gare, borgen

ä

r eller annan vars r

ä

tt kan vara beroende av att det finns n

ä

gon som kan f

ö

re­tr

ä

da bolaget.

4 S''

Styrelseledamot och verkst

ä

llande direkt

ö

r skall vara svenska medbor­gare och bosatta i Sverige, om ej regeringen eller myndighet som rege­ringen best

ä

mner f

ö

r s

ä

rskilt fall till

å

ter annat. Med svenskt medbor­garskap j

ä

mst

ä

lls medborgarskap 1 Danmark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som 

ä

r bosatta 1 n

å

got, av nu angivna l

ä

nder kan vara styrelseledam

ö

ter, om minst halva antalet styrelseledam

ö

ter 

ä

r bosatta i Sverige. Den som 

ä

r oniyndig eller 1 konkurs kan ej vara sty­relseledamot eller verkst

ä

llande direkt

ö

r.

Enligt 9 

§

 tredje stycket lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion f

ö

r de anst

ä

llda g

ä

ller kravet p

å

 nationalitet enligt f

ö

rsta stycket inte arbetstagar­representant.

9

§

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, om mer 

ä

n h

ä

lften av hela antalet styrelse­ledam

ö

ter eller det h

ö

gre antal som f

ö

reskrives i bolagsordningen 

ä

r n

ä

rvarande. Beslut i 

ä

rende f

ä

r dock Icke fattas, om ej s

ä­

vitt m

ö

jligt samtliga styrelse-

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, om mer 

ä

n h

ä

lften av hela antalet styrelse­ledam

ö

ter eller det h

ö

gre antal som f

ö

reskrives i bolagsordningen 

ä

r n

ä

rvarande. Beslut i 

ä

rende f

å

r dock icke fattas, om ej s

å­

vitt m

ö

jligt samtliga styrelse-

Senaste lydelse 1984:943.

109

Nuvarande lydelse

ledam

ö

ter dels f

å

tt tillf

ä

lle att deltaga i 

ä

rendets behandling, dels erh

å

llit tillfredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet. Har styrelseledamot f

ö

rfall och finnes suppleant, som skall in­tr

ä

da 1 hans st

ä

lle, skall denne beredas tillf

ä

lle d

ä

rtill.

F

ö

reslagen lydelse

ledam

ö

ter dels f

å

tt tillf

ä

lle att deltaga i 

ä

rendets behandling, dels erh

å

llit tillfredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet. Har styrelseledamot f

ö

rfall och finnes suppleant, som skall in­tr

ä

da i hans st

ä

lle, skall denne beredas tillf

ä

lle d

ä

rtill. Suppleant f

ö

r arbetstagarledamot, som utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion f

ö

r de anst

ä

llda, skall dock p

å

 motsvarande s

ä

tt som styrelse­ledamot beredas tillf

ä

lle att delta i 

ä

rendets behandling.

Prop. 1987/88: 10

Som styrelsens beslut g

ä

ller, om bolagsordningen ej f

ö

reskriver s

ä

r­skild r

ö

stmajoritet, den mening f

ö

r vilken vid sammantr

ä

de mer 

ä

n h

ä

lf­ten av de n

ä

rvarande r

ö

star eller vid lika r

ö

stetal den mening som bitr

ä

des av ordf

ö

randen. 

Ä

r styrelsen icke fulltalig, skall de som r

ö

star f

ö

r beslutet dock utg

ö

ra mer 

ä

n en tredjedel av hela antalet styrelseledam

ö

ter, om ej annat f

ö

reskrives i bolagsordningen.

Handling som enligt denna lag skall undertecknas av styrelsen skall underskrivas av minst h

ä

lften av hela antalet styrelseledam

ö

ter.

15

§

F

ö

r registrering skall bolaget anm

ä

la vem som utsetts till sty­relseledamot, verkst

ä

llande di­rekt

ö

r och suppleant samt till firmatecknare 

ä

vensom deras

F

ö

r registrering skall bolaget anm

ä

la vem som utsetts till sty­relseledamot, verkst

ä

llande di­rekt

ö

r och suppleant samt till firmatecknare 

ä

vensom deras

110

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                      Prop. 1987/88: 10

postadress och personnunrier. F

ö

r     postadress och personnunmer. Har

registrering skall  

ä

ven anm

ä

las       ledamot eller suppleant utsetts

av vilka och hur bolagets firma         enligt lagen (1987:000) om sty-

tecknas.                                         relserepresentation f

ö

r de an-

st

ä

llda, skall detta anges. F

ö

r registrering skall 

ä

ven anm

ä

las av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Anm

ä

lan g

ö

res f

ö

rsta g

å

ngen n

ä

r bolaget enligt 2 kap. 9 

§

 anm

ä

les f

ö

r registrering och d

ä

refter genast efter det att 

ä

ndring intr

ä

ffat i f

ö

rh

ä

llande som anm

ä

lts eller skall anm

ä

las f

ö

r registrering enligt f

ö

rsta stycket. R

ä

tt att g

ö

ra anm

ä

lan tillkomner 

ä

ven den som anm

ä

l­ningen g

ä

ller.

Ä

ndras bolagets postadress, skall bolaget genast anm

ä

la det f

ö

r re­gistrering.

Varje 

å

r efter den ordinarie bolagst

ä

mman skall bolaget till registre-ringsrayndlgheten s

ä

nda in en aktuell f

ö

rteckning 

ö

ver bolagets styrel­seledam

ö

ter, verkst

ä

llande direkt

ö

r, suppleanter och firmatecknare med uppgift ora deras postadress och personnummer. F

ö

rteckningen skall s

ä

n­das in samtidigt med att en avskrift av 

å

rsredovisningen och revisions­ber

ä

ttelsen s

ä

nds in enligt 11 kap. 3 

§

 andra stycket.

12 kap.

7 

§

3

Aktiebolag f

ä

r ej l

ä

mna penningl

å

n till den som 

ä

ger aktier i eller 

ä

r styrelseledamot eller verkst

ä

llande direkt

ö

r i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsamna g

ä

ller 1  fr

å

ga om penningl

å

n till

Senaste lydelse 1984:194.

111

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                       Prop. 1987/88: 10

1.

den som 

ä

r gift med eller 

ä

r syskon eller sl

ä

kting i r

ä

tt upp- eller nedstigande led till aktie

ä

gare, styrelseledamot eller verkst

ä

llande direkt

ö

r,

2.

den som 

ä

r besv

å

grad raed s

å

dan person i r

ä

tt upp- eller nedstigande led eller s

å

 att den ene 

ä

r gift med den andres syskon, eller

3.

juridisk person

ö

ver vars verksamhet person som n

ä

mnts ovan har ett best

ä

mmande Inflytande.

Best

ä

mmelserna i  f

ö

rsta stycket g

ä

ller ej om

1.

g

ä

lden

ä

ren 

ä

r koramun eller landstingskommun,

2.

g

ä

lden

ä

ren 

ä

r f

ö

retag i koncern i vilken det l

å

ngivande bolaget ing

å

r,

3.

g

ä

lden

ä

ren driver r

ö

relse och l

å

net betingas av aff

ä

rsm

ä

ssiga sk

ä

l samt 

ä

r avsett uteslutande f

ö

r g

ä

lden

ä

rens r

ö

relse, eller

4.

g

ä

lden

ä

ren eller honom n

ä

rst

å

ende fysisk eller juridisk person som avses i f

ö

rsta stycket 1-3 

ä

r aktie

ä

gare samt det samanlagda aktie­innehavet ej uppg

ä

r till en procent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ing

å

r i koncern, till en procent av de sanmanlagda aktiekapitalen i koncernbolagen. F

ö

rsta stycket till

ä

mpas dock, om g

ä

lden

ä

ren eller juridisk person 

ö

ver vars verksamhet han har ett be­st

ä

mmande inflytande eller b

å

da tillsammans 

ä

ger mer 

ä

n 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ing

å

r i koncern,  i koncernbolagen.

Aktiebolag f

ä

r icke l

ä

mna penningl

å

n i syfte att g

ä

lden

ä

ren eller honom n

ä

rst

å

ende fysisk eller juridisk person som avses i f

ö

rsta stycket 1-3 skall  f

ö

rv

ä

rva aktier i bolaget eller annat bolag i  samna koncern.

Ä

r g

ä

lden

ä

ren anst

ä

lld i bolaget eller i ett annat bolag i sarrnia kon­cern g

ä

ller inte f

ö

rbudet mot penningl

å

n i tredje stycket, om

112

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

1.

l

å

nebeloppet j

ä

mte tidigare l

å

n enligt detta stycke fr

ä

n bolaget eller annat bolag 1 samna koncern Inte 

ö

verstiger ett belopp som mot­svarar tv

ä

 g

å

nger g

ä

llande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring,

2.

l

ä

neerbjudandet riktar sig till minst h

ä

lften av de anst

ä

llda 1 bolaget och l

ä

net skall 

å

terbetalas Inom fem 

ä

r genom regelbundna amor­teringar samt

3. hinder mot l

ä

n inte f

ö

religger vid en till

ä

mpning av f

ö

rsta och andra styckena, 

ä

ven om de aktier som skall f

ö

rv

ä

rvas r

ä

knas med. D

ä

rvid skall dock det 1 f

ö

rsta stycket angivna f

ö

rbudet mot att l

ä

mna l

ä

n till styrelseledamot inte g

ä

lla 1 fr

å

ga om den som 

ä

r

»

 styrelseledamot enligt best

ä

nnel-serna 1 lagen (1976:351) om sty­relserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda 1 aktiebolag och.ekono­miska f

ö

reningar.

3. hinder mot l

ä

n Inte f

ö

religger vid en till

ä

mpning av f

ö

rsta och andra styckena, 

ä

ven om de aktier som skall f

ö

rv

ä

rvas r

ä

knas med. D

ä

rvid skall dock det 1 f

ö

rsta stycket angivna f

ö

rbudet mot att l

ä

mna l

ä

n till styrelseledamot inte g

ä

lla 1 fr

å

ga om den som 

ä

r styrelseledamot enligt best

ä

innel-serna i lagen (1987:000) om sty­relserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda.

Best

ä

mnelserna 1 denna paragraf om f

ö

rbud mot penningl

ä

n 

ä

ger mot­svarande till

ä

mpning 1 fr

ä

ga om st

ä

llande av s

ä

kerhet.

Vid till

ä

mpningen av denna paragraf likst

ä

lles 

ä

ktenskapsliknande sam­levnad med 

ä

ktenskap, om de samnanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktief

ö

rv

ä

rv enligt best

ä

mnelserna 1 denna para­graf r

ä

knas inte innehav eller f

ö

rv

ä

rv av andelar 1 en aktiefond eller 1 en aktlesparfond eller kapi talsparfond som inte 

ä

r f

ö

retagsanknuten.

8   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

113

2,3   F

ö

rslag till                                                                              Prop. 1987/88: 10

Lag om 

ä

ndring i  lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

reningar

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 6, 9, 21, 22 och 26 

§§

 lagen (1951:308) om ekonomiska f

ö

reningar skall ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse

6

§

1

F

ö

reningens stadgar skola angiva

1.

f

ö

reningens firma;

2.

ä

ndam

å

let med f

ö

reningens verksamhet och verksamhetens art;

3.

den ort inom riket, d

ä

r f

ö

reningens styrelse skall  hava sitt s

ä

te;

4.

den insats med vilken varje medlem skall deltaga i f

ö

reningen, huru insatserna skola g

ö

ras samt huruvida medlem mS deltaga i f

ö

reningen raed h

ö

gre belopp 

ä

n enkel  insats;

5.

d

ä

r regelbundna eller p

å

 s

ä

rskilt beslut om uttaxering beroende avgifter till f

ö

reningen skola f

ö

rekomma, avgifternas belopp eller de h

ö

gsta belopp vartill de m

å

 best

ä

nmas;

6.

antalet styrelseledam

ö

ter och revisorer eller det h

ö

gsta och l

ä

gsta antal vartill de skola uppg

ä

 samt, om f

ö

r styrelseledam

ö

ter eller revi­sorer skola finnas suppleanter, enahanda uppgift betr

ä

ffande dem, tiden f

ö

r styrelseledamots, revisors och suppleants uppdrag, s

å

 ock, d

ä

r styrelseledamot, revisor eller suppleant skall utses p

å

 annat s

ä

tt

ä

n 1 denna lag angivet s

ä

tt, huru tills

ä

ttning skall  ske;

7.

d

ä

r fullm

ä

ktige skola finnas p

å

 s

ä

tt i 62 

§

 s

ä

gs, deras befogenhet, huru de skola utses och tiden f

ö

r deras uppdrag;

 Senaste lydelse 1984:189.

114

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

8.

f

ö

reningens r

ä

kenskaps

å

r;

9.

det s

ä

tt, varp

å

 kallelse till f

ö

reningsst

ä

mma skall ske och andra meddelanden bringas till medlenmarnas eller fullm

ä

ktiges k

ä

nnedom, 

ä

vensom den tid f

ö

re st

ä

mma, d

å

 f

ö

reskrivna kallelse

å

tg

ä

rder senast skola vara vidtagna;

10.

de grunder, enligt vilka skall f

ö

rfogas 

ö

ver uppkommen vinst, s

å 

ock huru vid f

ö

reningens uppl

ö

sning skall f

ö

rfaras med f

ö

reningens beh

å

llna tillg

å

ngar; samt

11.

d

ä

r f

ö

rlagsinsatser som avses 1 16 b 

§

 skall f

ö

rekomma, vad som skall g

ä

lla d

ä

rom.

Skall f

ö

reningens firma registeras varje lydelse angivas i stadgarna.

tv

å

eller flera spr

å

k, skall

Best

ä

mmelserna 1 f

ö

rsta stycket 6 g

ä

ller ej arbetstagarrepresentan­ter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta-tion f

ö

r de anst

ä

llda.

9

§

Ans

ö

kningen om f

ö

reningens re­gistrering skall vidare inneh

å

lla uppgift om f

ö

reningens postadress samt styrelseledam

ö

ternas och, d

ä

r suppleanter utsetts, deras fullst

ä

ndiga namn, medborgarskap och hemvist, s

å

 ock f

ö

rklaring att dessa personer ej 

ä

ro

Ans

ö

kningen om f

ö

reningens re­gistrering skall vidare inneh

å

lla uppgift om f

ö

reningens postadress samt styrelseledam

ö

ternas och, d

ä

r suppleanter utsetts, deras fullst

ä

ndiga namn, medborgarskap och hemvist, s

ä

 ock f

ö

rklaring att dessa personer ej 

ä

ro

115

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

oniyndiga.

onyndiga. Har ledamot eller

suppleant utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion f

ö

r de anst

ä

llda, skall detta anges.

I ans

ö

kningen skall uppgivas, av vilka och huru f

ö

reningens firma skall tecknas, d

ä

r ej denna befogenhet skall ut

ö

vas allenast av styrelsen. Skall firman tecknas- av annan person 

ä

n som avses i f

ö

rsta stycket, g

ä

lle vad d

ä

r 

ä

r stadgat 

ä

ven i fr

å

gan om s

å

dan firmatecknare.

Har ej envar, som ensam eller gemensamt med annan 

ä

r ben\ynd1gad att teckna f

ö

reningens firma, 

ä

 ans

ö

kningen egenh

ä

ndigt skrivit sin av vittnen styrkta namnteckning, skall vid ans

ö

kningen fogas en s

ä

rskild bilaga, d

ä

r

å

 namnteckningen finnes och blivit styrkt av vittnen.

21 

§

F

ö

r ekonomisk f

ö

rening skall finnas en styrelse best

å

ende av minst tre ledam

ö

ter. Styrelsen skall f

ö

rvalta f

ö

reningens angel

ä

genheter i enlig­het med vad 1 denna lag 

ä

r stadgat.

Styrelsen v

ä

ljes 

å

 f

ö

reningsst

ä

mma; dock m

å

 1 stadgarna kunna best

ä

m­mas, att styrelsen eller ledamot av densamna skall tills

ä

ttas 1 annan ordning.

Styrelseledamot skall utses f

ö

r tid Intill dess st

ä

mna sora 1 57 S 1 mom. s

ä

gs h

å

llits och m

å

 icke utses f

ö

r l

ä

ngre tid 

ä

n till och med den st

ä

mma som skall 

ä

ga rura under tredje r

ä

kenskaps

å

ret efter valet. 

Ä

nd

å 

att den tid f

ö

r vilken styrelseledamot blivit utsedd ej g

å

tt till 

ä

nda, m

å

 han skiljas fr

å

n uppdraget genom beslut av den som utsett honom. Styrelseledamot 

ä

ge ock r

ä

tt att avg

å

 f

ö

re utg

å

ngen av n

ä

mnda tid. Anm

ä

lan om avg

å

ng skall g

ö

ras hos styrelsen samt, d

ä

r styrelseledamot ej 

ä

r vald 

å

 f

ö

reningsst

ä

mma, hos den som tillsatt honom.

116

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

Om styrelseledamot, som 

ä

r vald 

ä

 f

ö

reningsst

ä

mma, entledigas eller eljest avg

å

r eller avlider eller hinder f

ö

r honom att vara styrelse­ledamot uppkommer enligt 22 

§

 och suppleant ej finnes, 

å

ligger det 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter att of

ö

rdr

ö

jligen f

ö

ranstalta om val av ny ledamot f

ö

r 

å

terst

å

ende mandattid. Meddelas icke annan f

ö

reskrift 1 stadgarna, m

ä

 dock med valet anst

å

 till n

ä

sta st

ä

mna d

ä

r styrelseval skall 

ä

ga rum, s

å

framt styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r med kvarst

å

ende ledam

ö

ter och suppleanter samt antalet ej understiger tre.

Best

ä

mmelser om arbetstagarrepre­sentanter finns 1 lagen (1987:000) om styrelserepresenta-tlon f

ö

r de anst

ä

llda.

22 S*

Styrelseledamot skall vara niyndlg och, d

ä

r ej f

ö

r s

ä

rskilt fall regeringen eller niyndlghet rege­ringen f

ö

rordnar annat till

å

ter, h

ä

r i riket bosatt svensk medbor­gare.

Styrelseledamot skall vara ntyndig och, d

ä

r ej f

ö

r s

ä

rskilt fall regeringen eller niyndlghet rege­ringen f

ö

rordnar annat till

å

ter, h

ä

r 1 riket bosatt svensk medbor­gare. Enligt 9 

§

tredje stycket lagen (1987:000) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda g

ä

ller kravet p

å

 nationalitet dock Inte arbetstagarrepresen-tant.

Styrelseledamot skall vara medlem i f

ö

reningen. Dock m

å

ä

ven den vara styrelseledamot som enligt lag 

ä

r st

ä

llf

ö

retr

ä

dare f

ö

r medlem samt, d

ä

r Juridisk person 

ä

r medlem, den som 

ä

r ledamot av styrelsen f

ö

r den Juridiska personen eller del

ä

gare 1 densamna. J

ä

mv

ä

l eljest m

å

, d

ä

r det f

ö

r visst eller vissa s

ä

rskilt angivna fall 1 stadgarna medgives, annan 

ä

n medlem vara styrelseledamot.

 Senaste lydelse 1975:420.

117

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

Best

ä

mmelserna 1 andra stycket g

ä

ller ej arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

26 S'

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, d

ä

r de vid sammantr

ä

de tillst

ä

desvaran­des antal 

ö

verstiger h

ä

lften av hela antalet styrelseledam

ö

ter, s

å

framt ej f

ö

r beslutf

ö

rhet h

ö

gre antal f

ö

reskrivits i stadgarna. 

Ä

rende m

å

 dock icke f

ö

retagas, raed mindre s

å

vitt m

ö

jligt samt­liga styrelseledam

ö

ter eller, vid f

ö

rfall f

ö

r n

å

gon av dera, suppleant f

ö

r honom dels f

å

tt tillf

ä

lle att deltaga 1 

ä

rendets behandling, dels erh

å

llit till­fredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet.

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, d

ä

r de vid samnantr

ä

de tillst

ä

desvaran­des antal 

ö

verstiger h

ä

lften av hela antalet styrelseledam

ö

ter, s

å

framt ej f

ö

r beslutf

ö

rhet h

ö

gre antal f

ö

reskrivits i stadgarna. 

Ä

rende m

å

 dock icke f

ö

retagas, med mindre s

å

vitt m

ö

jligt samt­liga styrelseledam

ö

ter eller, vid-f

ö

rfall f

ö

r n

å

gon av dem, suppleant f

ö

r honom dels f

å

tt tillf

ä

lle att deltaga i 

ä

rendets behandling, dels erh

å

llit till­fredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet. Suppleant f

ö

r arbetstagarledamot, som utsetts enligt lagen (1987:000) om sty­relserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda, skall dock p

ä

 motsvaran-de s

ä

tt som styrelseledamot bere­das tillf

ä

lle att delta i 

ä

ren­dets behandling.

Senaste lydelse 1976:353.

118

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

s

å

som styrelsens beslut g

ä

lle, d

ä

r f

ö

reskrift om s

ä

rskild r

ö

stplurall-tet ej givits 1 stadgarna, den mening, om vilken de flesta r

ö

stande f

ö

rena sig, och vid lika r

ö

stetal den mening som bitr

ä

des av ordf

ö

ran­den.

119

2.4   F

ö

rslag till                                                                                Prop. 1987/88:10

Lag om 

ä

ndring i lagen (1955:183) om bankr

ö

relse

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 5, 22, 71 och 72 

§§

 lagen (1955:183) om bank­r

ö

relse skall ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse

5

§

1

Bolagsordning f

ö

r bankaktiebolag skall angiva:

1.

bolagets firma;

2.

de r

ö

relsegrenar bolaget m

ä

 ut

ö

va;

3.

aktiekapitalet eller, d

ä

r detta skall kunna utan 

ä

ndring av bolags­ordningen best

ä

nmas till l

ä

gre eller h

ö

gre belopp, minimikapitalet och maximikapitalet;

4.

det belopp vara aktie skall lyda (nominella beloppet);

5.

den ort Inom riket, d

ä

r bolagets styrelse skall hava sitt s

ä

te;

6.

antalet styrelseledam

ö

ter och, d

ä

r suppleanter f

ö

r dem skola finnas, antalet styrelsesuppleanter, antalet revisorer, tiden f

ö

r styrelseleda­mots uppdrag, s

ä

 ock, d

ä

r styrelseledamot och styrelsesuppleant ej skola v

ä

ljas 

ä

 bolagsst

ä

nma, huru de skola tills

ä

ttas;

7.  tiden f

ö

r ordinarie bolagsst

ä

mmas h

å

llande och vilka 

ä

renden som

skola f

ö

rekomma 

å

 ordinarie st

ä

nma. ut

ö

ver dem som omf

ö

rm

ä

las i 106 

§

;

samt

 Senaste lydelse 1975:227.

120

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

8. det s

ä

tt, varp

å

 kallelse till bolagsst

ä

nma skall ske och andra med­delanden bringas till aktie

ä

garnas k

ä

nnedom, 

ä

vensom den tid f

ö

re st

ä

mna, d

å

 f

ö

reskrivna kallelse

ä

tg

ä

rder senast skola vara vidtagna.

Skall bolagets firma registreras p

ä

 tv

å

 eller flera spr

å

k, skall varje lydelse angivas 1 bolagsordningen.

Antalet styrelseledam

ö

ter, styrelsesuppleanter och revisorer kan s

ä

best

ä

mmas, att l

ä

gsta och h

ö

gsta antalet angives.

Best

ä

mnelserna 1 denna paragraf om styrelseledamot g

ä

lla ej leda­mot som enligt 71 

§

 utses av regeringen.

Best

ä

nmelserna 1 denna paragraf om styrelseledamot g

ä

ller Inte ledamot som enligt 71 

§

 utses av regeringen och inte heller ar­betstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda.

22 

§

Ans

ö

kan om bankaktiebolagets registrering skall g

ö

ras av styrelsen senast ett 

å

r fr

å

n det oktroj beviljats.

Ans

ö

kningen skall betr

ä

ffande styrelseledamot och styrelse­suppleant inneh

å

lla uppgift om fullst

ä

ndiga namnet 

ä

vensom hem­vist, s

å

 ock f

ö

rklaring att dessa personer 

ä

ro svenska medborgare och ej 

ä

ro oniyndiga.

Ans

ö

kningen skall betr

ä

ffande styrelseledamot och styrelse­suppleant inneh

å

lla uppgift om fullst

ä

ndiga namnet 

ä

vensom hem­vist, s

ä

 ock f

ö

rklaring att dessa personer 

ä

ro svenska medborgare och ej 

ä

ro oniyndiga. Har ledamot eller suppleant utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda, skall detta anges.

121

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                      Prop. 1987/88: 10

I ans

ö

kningen skall uppgivas, av vilka och huru bolagets firma skall tecknas, d

ä

r den ej tecknas av styrelsen allenast p

å

grund av denna lag. Skall firman tecknas av annan person 

ä

n som avses 1 andra stycket, g

ä

ller vad d

ä

r

ä

r stadgat 

ä

ven 1 fr

å

ga om s

ä

dan firmatecknare.

Bolagets postadress skall  angivas.

Vid ans

ö

kningen skola fogas:

1.

de listor, 

å

 vilka aktieteckningen 

ä

gt rum, j

ä

mte avskrift av de-sanma;

2.

avskrift av protokollet vid konstituerande st

ä

nman;

3.

tv

å

 avskrifter av oktrojbeslutet och bolagsordningen;

4.

avskrift av den i 15 

§

 1 mom. omf

ö

rm

ä

lda handlingen r

ö

rande tilldel­ningen av aktier;

5.

en av samtliga styrelseledam

ö

ter undertecknad handling, inneh

å

llande uppgift dels om det tecknade belopp, f

ö

r vilket tilldelning av aktier 

ä

gt rura, samt ora det belopp, f

ö

r vilket aktier m

å

hava f

ö

rklarats f

ö

r­verkade enligt 28 

§

, dels ang

å

ende det belopp, som inbetalts 

å

 aktie­kapitalet, och, d

ä

r aktiekapitalet icke blivit till fullo Inbetalt, sanmanlagda nominella beloppet av de aktier, som till fullo betalts, dels ock om det s

ä

tt varp

å

 inbetalningen skett.

Har ej 

å

 ans

ö

kningen varje styrelseledamot och styrelsesuppleant eller annan, som 

ä

r beniyndigad att teckna bolagets firma, egenh

ä

ndigt skrivit sin av vittnen styrkta namnteckning, skall v.1d ans

ö

kningen fogas en s

ä

rskild bilaga, d

ä

r

å

 namnteckningen finnes och blivit styrkt av vitt­nen.

122

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

71 S-

F

ö

r bankaktiebolag skall finnas en styrelse best

å

ende av minst fem och h

ö

gst tjugotre ledam

ö

ter. Regeringen 

ä

ger utse h

ö

gst fem ledam

ö

ter 1 styrelsen (offentliga styrelseledam

ö

ter) med uppgift att s

ä

rskilt verka f

ö

r att sam­h

ä

llets intressen beaktas i ban­kens verksmhet. 

Ö

vriga styrelse­ledam

ö

ter till ett antal av h

ö

gst aderton v

ä

ljas 

ä

 bolagsst

ä

mma; dock m

å

 enligt best

ä

mmelser, som Intagits i bolagsordningen, en eller flera av dessa ledam

ö

ter kunna tills

ä

ttas i annan ord­ning.

F

ö

r bankaktiebolag skall finnas en styrelse best

å

ende av minst fem och h

ö

gst tjugotre ledam

ö

ter. Regeringen 

ä

ger utse h

ö

gst fem ledam

ö

ter i styrelsen (offentliga styrelseledam

ö

ter) med uppgift att s

ä

rskilt verka f

ö

r att sam­h

ä

llets intressen beaktas i bankens verksmhet. 

Ö

vriga styrel­seledam

ö

ter till ett antal av h

ö

gst aderton v

ä

ljs av bolags­st

ä

mman; dock f

ä

r enligt best

ä

ra­melser. som intagits i bolagsord­ningen, en eller flera av dessa ledam

ö

ter tills

ä

ttas 1 annan ordning. Vid till

ä

mpning av vad som nu har sagts skall h

ä

nsyn inte tas till arbetstagarrepre­sentanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

Styrelsen skall f

ö

rvalta bankbolagets angel

ä

genheter i enlighet med vad i denna lag 

ä

r stadgat.

72

%

Styrelseledam

ö

terna skola vara myndiga, h

ä

r i riket bosatta svenska medborgare.

Styrelseledam

ö

terna skall vara myndiga, h

ä

r 1 riket bosatta svenska medborgare. Enligt 9 

§

Senaste lydelse 1975:227. Senaste lydelse 1970:666.

123

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

tredje stycket lagen (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda g

ä

ller kravet p

å

 natio­nalitet dock inte arbetstagarrep­resentant.

Av styrelseledam

ö

terna m

å

 icke flera 

ä

n en f

ö

r varje p

å

b

ö

rjat femtal vara befattningshavare i banken.

Vid ber

ä

kningen av det h

ö

gsta

Vid ber

ä

kningen av det h

ö

gsta

antal styrelseledam

ö

ter som en-

antal styrelseledam

ö

ter som en­

ligt andra stycket  vara be-

Hgt andra stycket f

å

r vara be­

fattningshavare 1 banken skall

fattningshavare 1 banken skall

h

ä

nsyn ej tagas till offentlig

h

ä

nsyn inte tas till offentlig

styrelseledamot.

styrelseledamot eller arbets­

tagarledamot.

124

2.5   F

ö

rslag till                                                                            Prop. 1987/88: 10

Lag om 

ä

ndring 1 f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen (1982:713)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 2 kap. 5 

§

 samt 8 kap. 1-2, 4, 11 och 17 

§

S f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen (1982:713) skall ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse                       F

ö

reslagen lydelse

2 kap.

5 

§ 

Bolagsordningen skall ange f

ö

r samtliga f

ö

rs

ä

kringsbolag

1.

bolagets firma,

2.

den ort i Sverige d

ä

r bolage];s styrelse skall ha sitt s

ä

te,

3.

f

ö

rem

å

let f

ö

r bolagets verksamhet, varvid det s

ä

rskilt skall anges om verksamheten skall avse s

ä

v

ä

l direkt f

ö

rs

ä

kring som mottagen 

å

ter­f

ö

rs

ä

kring,

4.

omr

å

det f

ö

r verksamheten, om det g

ä

ller direkt f

ö

rs

ä

kring i Sverige,

5.

1 f

ö

rekommande fall, att bolaget skall driva f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relse 1 utlandet,

6.

antalet eller l

ä

gsta och h

ö

gsta antalet av de styrelseledam

ö

ter, revisorer och eventuella styrelsesuppleanter, som f

ä

r utses av bolags-st

ä

nman, samt tiden f

ö

r styrelseledam

ö

ternas och revisorernas uppdrag,

7.

s

ä

ttet att sanmankalla bolagsst

ä

nman,

8.

vilka 

ä

renden som skall f

ö

rekonna p

å

 den ordinarie st

ä

nman.

125

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                       Prop. 1987/88: 10

9.   de regler enligt vilka bolagsst

ä

nman f

ä

r f

ö

rfoga 

ö

ver bolagets

vinst,

10. 1 vilken utstr

ä

ckning bolaget 

ä

r skyldigt att teckna 

ä

terf

ö

rs

ä

k-

ring, ora det g

ä

ller annan f

ö

rs

ä

kring 

ä

n livf

ö

rs

ä

kring,

f

ö

r f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag

11.

aktiekapitalet   eller,   ora  detta   utan   

ä

ndring   av   bolagsordningen skall   kunna  best

ä

nmas   till   l

ä

gre  eller  h

ö

gre  belopp,  minimikapitalet och maximikapitalet,  varvid minimikapitalet inte f

å

r vara mindre 

ä

n en, fj

ä

rdedel av maximikapitalet,

12.

aktiernas nominella belopp, f

ö

r 

ö

msesidiga f

ö

rs

ä

kringsbolag

13.

garantikapitalet,

14.

regler f

ö

r hur r

ö

str

ä

tten skall ut

ö

vas och hur beslut skall fattas p

å

 bolagsst

ä

nman, varvid s

ä

rskilt skall anges om och i vilken utstr

ä

ck­ning del

ä

garnas r

ö

str

ä

tt skall ut

ö

vas genom utsedda delegerade samt i vilken utstr

ä

ckning r

ö

str

ä

tt skall tillkomma garanterna,

15.

intill vilket belopp och i vilken ordning del

ä

garna 

ä

r personligen ansvariga f

ö

r bolagets f

ö

rpliktelser, om inte uteslutande bolagets tillg

å

ngar svarar f

ö

r bolagets f

ö

rpliktelser,

16.

antalet och sanmanlagt belopp av de f

ö

rs

ä

kringar som skall vara tecknade innan bolaget kan anses bildat,

17.

vilken begr

ä

nsning som skall g

ä

lla f

ö

r mottagen 

å

terf

ö

rs

ä

kring i f

ö

rh

å

llande till den direkta f

ö

rs

ä

kringen, om verksamheten avser s

å

v

ä

l direkt f

ö

rs

ä

kring som mottagen 

å

terf

ö

rs

ä

kring.

126

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

18.

1 vilken ordning garanterna skall betala In de tecknade garanti-beloppen samt

19.

om och 1 vilken ordning r

ä

nta skall betalas p

å

 garantikapitalet och vinst delas ut till garanterna och i vilken ordning garantikapitalet skall 

å

terbetalas.

Best

ä

mmelserna 1 f

ö

rsta stycket 6 g

ä

ller ej arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) ora styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

8 kap.

Ett f

ö

rs

ä

kringsbolag skall  ha en styrelse med minst tre ledam

ö

ter.

I f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag som inte uteslutande driver 

å

terf

ö

rs

ä

kring, skall minst en av styrelseledam

ö

terna utses raed uppgift att s

ä

rskilt vaka 

ö

ver att f

ö

rs

ä

kringstagarnas intresse beaktas. S

å

dan styrelseleda­mot f

å

r inte vara aktie

ä

gare eller befattningshavare i bolaget.

Styrelsen v

ä

ljs av bolagsst

ä

nman. Styrelseledamot sora avses i andra stycket skall dock enligt best

ä

mnelse, sora skall vara intagen i bolags­ordningen, utses av f

ö

rs

ä

kringstagarna eller av n

å

gon intressegrupp som har anknytning till dem eller f

ö

rordnas av regeringen eller av niyndlg­het som regeringen best

ä

mmer. 

Ä

ven annan styrelseledamot f

å

r enligt best

ä

mmelse 1 bolagsordningen tills

ä

ttas i annan ordning 

ä

n genom val av bolagsst

ä

nman.

127

S

ä

rskilda best

ä

nmel ser om att styrelseledamot skall utses av Nuvarande lydelse

S

ä

rskilda best

ä

nmelser om att styrelseledamot skall utses av F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

annan 

ä

n bolagsst

ä

mman finns i lagen (1976:355) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda i_ bank Institut och f

ö

rs

ä

kringsbo-

2.

annan 

ä

n bolagsst

ä

mman och om s

å

dan ledamot finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion f

ö

r de anst

ä

llda.

Styrelseledam

ö

ternas uppdrag g

ä

ller f

ö

r den tid som anges 1 bolagsord­ningen. Uppdragstiden f

å

r inte omfatta mer 

ä

n fyra r

ä

kenskaps

å

r och skall best

ä

nmas s

å

 att uppdraget upph

ö

r vid slutet av den ordinarie bolagst

ä

mma p

ä

 vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas.

'Vad som s

ä

gs i denna lag om styrelseledam

ö

ter skall i till

ä

mpliga delar g

ä

lla

ä

ven suppleanter.

2 

§

Ett uppdrag som styrelseledamot upph

ö

r i f

ö

rtid, om ledamoten eller den som utsett honom beg

ä

r det. En anm

ä

lan om detta skall g

ö

ras hos styrel­sen och, i de fall d

å

 en ledamot som inte 

ä

r vald p

ä

 bolagsst

ä

mman vill avg

å

, hos den som tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag upph

ö

r i f

ö

rtid eller det upp­kommer hinder f

ö

r denne enligt 4 

§

 att vara styrelseledamot och om det inte finns n

å

gon supple­ant, skall 

ö

vriga styrelseleda­m

ö

ter vidta 

å

tg

ä

rder f

ö

r att en ny ledamot f

ö

r den 

å

terst

å

ende mandattiden tills

ä

tts om inte den f

ö

rutvarande ledamoten har varit en s

å

dan ledamot som avses i 1 

§

 andra stycket eller en s

ä

dan arbetstagarledamot som avses i lagen (1976:355) om styrelserep-

Om en styrelseledamots uppdrag upph

ö

r i f

ö

rtid eller det upp­kommer hinder f

ö

r denne enligt 4 

§

 att vara styrelseledamot och om det inte finns n

å

gon supple­ant, skall 

ö

vriga styrelseleda­m

ö

ter vidta 

ä

tg

ä

rder f

ö

r att en ny ledamot f

ö

r den 

å

terst

å

ende mandattiden tills

ä

tts om inte den f

ö

rutvarande ledamoten har varit en s

å

dan ledamot som avses 1 1 

§

 andra stycket eller en s

å

dan arbetstagarledamot som avses 1 lagen (1987:000) om styrelserep-

128

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. .1987/88: 10

representation f

ö

r de anst

ä

llda j_ bankinstitut och f

ö

rs

ä

krings­bolag. Skall ledamoten v

ä

ljas p

å 

bolagsst

ä

nman, kan utan hinder av vad som f

ö

reskrivs i 1 

§

 f

ö

rsta stycket valet anst

å

 till den n

ä

sta ordinarie st

ä

nma p

ä

 vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas, om styrel­sen 

ä

r beslutf

ö

r med kvarst

å

ende ledam

ö

ter och suppleanter.

representation f

ö

r de anst

ä

llda. Skall ledamoten v

ä

ljas p

å

 bolags­st

ä

nman, kan utan hinder av vad som f

ö

reskrivs i 1 

§

 f

ö

rsta stycket valet anst

å

 till den n

ä

sta ordinarie st

ä

mma p

å

 vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas, om styrel­sen 

ä

r beslutf

ö

r med kvarst

å

ende ledam

ö

ter och suppleanter.

Om en styrelseledamot, som enligt bolagsordningen skall tills

ä

ttas p

å 

n

å

got annat s

ä

tt 

ä

n genom val av bolagsst

ä

mman. Inte har utsetts, skall r

ä

tten f

ö

rordna ers

ä

ttare p

å

 ans

ö

kan av styrelseledamot, aktie

ä

gare, del

ä

gare, delegerad, garant, borgen

ä

r eller annan vars r

ä

tt kan vara beroende av att det finns n

å

gon som kan f

ö

retr

ä

da bolaget.

4 

§

Styrelseledam

ö

terna och verkst

ä

llande direkt

ö

ren skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen, eller den niyndlg­het sora regeringen best

ä

mmer, i s

ä

rskilda fall till

å

ter n

å

got annat. Den sora 

ä

r omyndig eller i konkurs f

å

r inte vara styrelseledamot eller verkst

ä

llande direkt

ö

r.

Enligt 9 

§

 tredje stycket lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion f

ö

r de anst

ä

llda g

ä

ller kravet p

å

 nationalitet enligt f

ö

rsta stycket inte arbetstagar­representanter.

9   Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 10

129

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

11 §

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, om mer 

ä

n h

ä

lften av hela antalet styrelse­ledam

ö

ter eller det h

ö

gre antal som f

ö

reskrivs i bolagsordningen 

ä

r n

ä

rvarande. Beslut i ett 

ä

ren­de f

å

r dock inte fattas, om inte s

å

vitt m

ö

jligt samtliga styrelse­ledam

ö

ter dels f

å

tt tillf

ä

lle att delta i 

ä

rendets behandling, dels f

å

tt tillfredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet. Ora en styrelseledamot har f

ö

rfall  och ora det finns en suppleant, som skall  tr

ä

da in i hans st

ä

lle, skall denne beredas tillf

ä

lle till  detta.

Styrelsen 

ä

r beslutf

ö

r, om mer 

ä

n h

ä

lften av hela antalet styrelse­ledam

ö

ter eller det h

ö

gre antal som f

ö

reskrivs i bolagsordningen 

ä

r n

ä

rvarande. Beslut i ett 

ä

ren­de f

ä

r dock inte fattas, ora inte s

å

vitt m

ö

jligt samtliga styrelse­ledam

ö

ter dels f

å

tt tillf

ä

lle att delta 1 

ä

rendets behandling, dels f

å

tt tillfredsst

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet. Om en styrelseledamot har f

ö

rfall och om det finns en suppleant,  som skall  tr

ä

da in i hans st

ä

lle, skall denne beredas tillf

ä

lle till detta. Suppleant f

ö

r arbets­tagarledamot, sora utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda, skall dock p

å

 motsvarande s

ä

tt som styrelseledamot f

å

 underlag och beredas tillf

ä

lle att delta i 

ä

rendets behandling.

Som styrelsens beslut g

ä

ller, om bolagsordningen inte f

ö

reskriver s

ä

r­skild r

ö

stmajoritet, den mening f

ö

r vilken vid sanmantr

ä

det mer 

ä

n h

ä

lften av de n

ä

rvarande r

ö

star eller vid lika. r

ö

stetal den mening som ordf

ö

randen ansluter sig till. 

Ä

r styrelsen inte fulltalig, skall de som r

ö

star f

ö

r beslutet dock utg

ö

ra mer 

ä

n en tredjedel av hela antalet styrelseledam

ö

ter, om inte n

ä

got annat f

ö

reskrivs i bolagsordningen.

130

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

Handlingar  som enligt denna lag skall   undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst h

ä

lften av hela antalet styrelseledam

ö

ter.

17

F

ö

r registrering skall bolaget anm

ä

la vem som har utsetts till styrelseledamot, verkst

ä

llande direkt

ö

r och suppleant samt till firmatecknare. Samtidigt skall dessa personers postadress och personnummer anm

ä

las. F

ö

r re­gistrering skall 

ä

ven anm

ä

las vilka som tecknar bolagets firma och hur denna tecknas.

F

ö

r registrering skall bolaget anm

ä

la vem som har utsetts till styrelseledamot, verkst

ä

llande direkt

ö

r och suppleant samt till firmatecknare. Samtidigt skall dessa personers postadress och personnunmer anm

ä

las. Har ledamot eller suppleant utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelse­representation f

ö

r de anst

ä

llda, skall detta anges. F

ö

r registre­ring skall 

ä

ven anm

ä

las vilka som tecknar bolagets firma och hur denna tecknas.

Anm

ä

lan g

ö

rs f

ö

rsta g

å

ngen n

ä

r bolaget enligt 2 kap. 13 

§

 anm

ä

ls f

ö

r registrering och d

ä

refter genast efter det att en 

ä

ndring intr

ä

ffat i de f

ö

rh

å

llanden som anm

ä

lts eller skall anm

ä

las f

ö

r registrering enligt f

ö

rsta stycket. R

ä

tt att g

ö

ra anm

ä

lan har 

ä

ven den som anm

ä

lningen g

ä

ller.

Ä

ndras bolagets postadress, skall bolaget genast anm

ä

la det f

ö

r re­gistrering.

131

2.6 F

ö

rslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om 

ä

ndring i bostadsr

ä

ttslagen (1971:479)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 44 

§

 bostadsr

ä

ttslagen (1971:479) skall ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

44 S

Bostadsr

ä

ttsf

ö

renings stadgar skall, ange

1.

f

ö

reningens firma,

2.

ä

ndam

å

let med f

ö

reningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket d

ä

r f

ö

reningens styrelse skall ha sitt s

ä

te,

4.

om avgift f

ö

r intr

ä

de i f

ö

reningen skall f

ö

rekomma, det belopp, h

ö

gst 100 kronor, vartill Intr

ä

desavgiften f

ö

r varje medlem skall be­st

ä

mmas,

5.

huruvida uppl

å

telseavgift kan uttagas,

6.

de grunder enligt vilka 

å

rsavgift skall ber

ä

knas,

7.

om andra regelbundna eller p

å

 s

ä

rskilt beslut om uttaxering beroende avgifter till f

ö

reningen

ä

n grundavgift, uppl

å

telseavgift och 

å

rsavgift skall f

ö

rekonma, avgifternas belopp eller de h

ö

gsta belopp, sanmanlagt dock ej mer

ä

n 100 kronor f

ö

r 

å

r och medlem, vartill de f

å

r best

ä

mmas,

8.

om r

ä

tten att best

ä

nma ers

ä

ttning f

ö

r bostadsr

ä

tt vid 

ö

verl

å

telse skall vara inskr

ä

nkt, de grunder enligt vilka ers

ä

ttningen skall ber

ä

k­nas,

9.

antalet styrelseledam

ö

ter och revisorer eller det h

ö

gsta och l

ä

gsta antal till vilket de skall uppg

å

 och, ora f

ö

r styrelseledam

ö

ter eller

 Lagen oratryckt 1982:353.

132

Nuvarande lydelse                           F

ö

reslagen lydelse                      Prop. 1987/88: 10

revisorer skall finnas suppleanter, sanma uppgifter betr

ä

ffande dem, tiden f

ö

r styrelseledamots, revisors och suppleants uppdrag samt, om styrelseledamot, revisor eller suppleant skall utses p

ä

 annat 

ä

n i denna lag angivet s

ä

tt. hur tills

ä

ttning skall  ske.

10.

f

ö

reningens r

ä

kenskaps

å

r,

11.

de grunder enligt vilka medel skall avs

ä

ttas f

ö

r s

ä

kerst

ä

llande av underh

å

llet av f

ö

reningens hus,

12.

det s

ä

tt p

å

 vilket kallelse till f

ö

reningsst

ä

nma skall ske och andra meddelanden bringas till medlenmarnas k

ä

nnedom samt den tid f

ö

re st

ä

nma n

ä

r f

ö

reskrivna kallelse

å

tg

ä

rder senast skall vara vidtagna,

13. de grunder enligt vilka f

ö

reningen skall f

ö

rfoga 

ö

ver uppkommen

vinst och hur det skall f

ö

rfaras med f

ö

reningens beh

å

llna tillg

å

ngar

vid dess uppl

ö

sning.

Best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket 9 g

ä

ller ej arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

133

2.7 F

ö

rslag till

Prop. 1987/88: 10

Lag om 

ä

ndring i lagen (1975:417) om sambruksf

ö

reningar

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 4 och 14 

§§

 lagen (1975:417) om sambruksf

ö

re­ningar skall ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

4 

§

Sambruksf

ö

renings stadgar skall ange

1.

f

ö

reningens firma,

2.

ä

ndam

å

let med f

ö

reningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket d

ä

r f

ö

reningens styrelse skall ha sitt s

ä

te,

4.

den insats med vilken varje medlem skall deltaga 1 f

ö

reningen och hur insatserna skall g

ö

ras,

5.

om regelbundna eller p

å

 s

ä

rskilt beslut om uttaxering beroende av­gifter till f

ö

reningen skall f

ö

rekomma, avgifternas belopp eller det h

ö

gsta belopp vartill de f

å

r best

ä

nmas.

6.

antalet styrelseledam

ö

ter och revisorer, tiden f

ö

r deras uppdrag och, om suppleanter skall finnas, motsvarande uppgifter betr

ä

ffande dem,

7.

f

ö

reningens r

ä

kenskaps

å

r,

8.

hur ofta ordinarie f

ö

reningsst

ä

mma skall h

å

llas och tiden f

ö

r s

ä

dan st

ä

mna,

9.

det s

ä

tt p

å

 vilket kallelse till f

ö

reningsst

ä

mma skall ske och andra meddelanden till medlenmarna skall tillst

ä

llas dem samt den tid f

ö

re st

ä

nma d

å

 f

ö

reskrivna kallelse

å

tg

ä

rder senast skall vara vidtagna.

134

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

10.

de v

ä

rderingsgrunder som skall till

ä

mpas n

ä

r f

ö

rening skall inl

ö

sa medlems andel,

11.

de grunder enligt vilka f

ö

reningen skall f

ö

rfoga 

ö

ver uppkommen vinst och hur det skall f

ö

rfaras med f

ö

reningens beh

å

llna tillg

å

ngar vid dess uppl

ö

sning.

Best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket 6 g

ä

ller ej arbetstagarrepresentan­ter sora har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta-tion f

ö

r de anst

ä

llda.

14 

§

Best

ä

mmelserna i 21-37 

§§

 lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

reningar 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning 1 fr

å

ga ora sambruksf

ö

rening raed f

ö

ljande avvikelser.

1.

Styrelsen best

å

r av en eller flera ledam

ö

ter.

2.

Styrelsen f

ä

r ej tills

ä

ttas i annan ordning 

ä

n genom val p

å

 f

ö

re­ningsst

ä

mma.

Best

ä

ramelserna i  f

ö

rsta stycket 2 g

ä

ller ej arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

135

2.8    F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring 1 lagen (1955:416) om sparbanker

H

ä

rigenom  f

ö

reskrivs  att  36  och  37  

§§

  lagen   (1955:416)  om  sparbanker skall  ha f

ö

ljande lydelse.

Prop. 1987/88: 10

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

36 §

F

ö

r sparbank skall finnas en av huvudm

ä

nnen utsedd styrelse best

å

ende av minst fem ledam

ö

ter.

Styrelsen skall handhava den omedelbara ledningen av sparbankens verk­samhet.

Vad i denna lag finnes stadgat ora styrelseledamot skall i till

ä

mpliga delar g

ä

lla betr

ä

ffande styrelsesuppleant.

Best

ä

mmelser om arbetstagarrepre­sentanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta-tion f

ö

r de anst

ä

llda.

37

§

Styrelseledamot skall  vara myndig svensk raedborgare samt, s

å

vida ej tillsynsmyndigheten p

å

grund av s

ä

rskilda f

ö

rh

å

llanden finner sk

ä

l medgiva annat, vara bosatt inora sparbankens verksamhetsomr

å­

de.

Styrelseledamot skall vara myndig svensk medborgare samt, s

å

vida ej tillsynsmyndigheten p

å

 grund av s

ä

rskilda f

ö

rh

å

llanden finner sk

ä

l medgiva annat, vara bosatt inom sparbankens verksamhetsomr

å­

de. Enligt 9 

§

tredje stycket lagen  (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda

Senaste lydelse 1962:234.

136

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

g

ä

ller kravet p

å

 nationalitet dock Inte arbetstagarrepresen-tant.

Styrelseledamot m

å

 ej den vara, som 

ä

r

1.

tj

ä

nsteman 1 sparbanken, d

ä

r ej reglementet inneh

å

ller uttryckligt medgivande h

ä

rtill, vilket medgivande dock Icke m

ä

 g

ä

lla styrelsens ordf

ö

rande,

2.

styrelseledamot eller tj

ä

nsteman 1 annan sparbank, eller

3.

tj

ä

nsteman 1 annat bankaktiebolag 

ä

n Sparbankernas bankaktiebolag eller 1 hypoteksf

ö

rening eller kassa f

ö

r Jordbrukskredit.

Av styrelseledam

ö

terna m

ä

 sanmanlagt h

ö

gst en tredjedel tillika vara styrelseledam

ö

ter 1 annat bankaktiebolag 

ä

n Sparbankernas bankaktiebo­lag eller 1 hypoteksf

ö

rening eller "kassa f

ö

r jordbrukskredit.

Best

ä

mmelserna 1 andra och tredje styckena g

ä

ller ej arbetstagar­representanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda.

137

2.9    F

ö

rslag till

Lag ora 

ä

ndring i  lagen (1956:216) ora jordbrukskasser

ö

relsen

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs  att  16 och  26  

§§

  lagen   (1956:216)  om jordbruks­kasser

ö

relsen skall  ha f

ö

ljande lydelse.

Prop. 1987/88: 10

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

16 §

Jordbrukskassas styrelse skall best

å

 av minst fem och h

ö

gst sju ledam

ö

ter. Riksorganisationen 

ä

ger dock efter h

ö

rande av cen­tralkassan, ora s

ä

rskilda sk

ä

l d

ä

rtill 

ä

ro, medgiva jordbruks­kassa att f

ö

r viss tid, ej 

ö

ver fem 

å

r, utse h

ö

gst nio styrelse­ledam

ö

ter.

Jordbrukskassas styrelse skall best

å

 av minst fem och h

ö

gst sju ledam

ö

ter. Riksorganisationen 

ä

ger dock efter h

ö

rande av cen­tralkassan, om s

ä

rskilda sk

ä

l d

ä

rtill 

ä

ro, medgiva jordbruks­kassa att f

ö

r viss tid, ej 

ö

ver fem 

ä

r, utse h

ö

gst nio styrelse­ledam

ö

ter. Vid till

ä

mpning av vad som nu har sagts skall h

ä

nsyn inte tas till arbetstagarrepre­sentanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserep-resentation f

ö

r de anst

ä

llda.

Kassans firma skall tecknas av minst tv

å

 personer 1 f

ö

rening.

26 

§

Centralkassas styrelse skall best

å

 av minst fem och h

ö

gst nio p

ä 

kassans st

ä

mma valda ledam

ö

ter. Dessa styrelseledam

ö

ter skola utse verkst

ä

llande direkt

ö

r att under styrelsens inseende leda verksamheten. Utses annan 

ä

n styrelseledamot till verkst

ä

llande direkt

ö

r, skall denne ing

å

 som ledamot 1 styrelsen. Styrelsen 

ä

ger d

ä

rj

ä

mte f

ö

rordna st

ä

ll­f

ö

retr

ä

dare f

ö

r verkst

ä

llande direkt

ö

ren. D

ä

rest till st

ä

llf

ö

retr

ä

dare utses annan 

ä

n styrelseledamot eller suppleant, skall st

ä

llf

ö

retr

ä

daren ing

å

 som suppleant 1 styrelsen. Verkst

ä

llande direkt

ö

r eller annan befattningshavare 1 centralkassan m

å

 icke vara ordf

ö

rande 1 styrelsen.

138

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prop. 1987/88: 10

Av styrelseledam

ö

terna m

ä

 h

ö

gst en eller, om antalet styrelseledam

ö

ter 

ö

verstiger fem. h

ö

gst tv

å

 vara befattningshavare i jordbrukskassa, som 

ä

r ansluten till centralkassan.

Styrelsen 

å

ligger att 1 en f

ö

r ett 

å

r 1 s

ä

nder fastst

ä

lld instruktion meddela f

ö

reskrifter ang

å

ende den befogenhet i olika avseenden, som skall tillkomna verkst

ä

llande direkt

ö

ren. Uppdrag som meddelas 1 in­struktion f

ö

r verkst

ä

llande direkt

ö

r m

å

 n

ä

r som helst 

å

terkallas eller Inskr

ä

nkas. Utan hinder av uppdrag 

ä

ger styrelsen sj

ä

lv avg

ö

ra varje slag av 

ä

rende.

Vid till

ä

mpning av best

ä

nmelserna 1 f

ö

rsta och andra styckena skall h

ä

nsyn inte tas till arbetstagar­representanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda.

139

2.10 F

ö

rslag till                                                                                Prop- 1987/88: 10

Lag om 

ä

ndring 1 lagen (1919:426) om flottning i allm

ä

n flottled

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 40 a 

§

 lagen  (1919:426) om flottning i allm

ä

n flottled skall  ha f

ö

ljande lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

40 a §

I  fr

å

ga om flottningsf

ö

rening skall  lagen (1976:351) om sty­relserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda i aktiebolag och ekono­miska f

ö

reningar g

ä

lla i  till

ä

mp­liga delar.  I  st

ä

llet f

ö

r vad sora f

ö

reskrives i 19 

§

 n

ä

randa lag g

ä

ller att best

ä

mmelserna i  18 

§ 

samma lag 

ä

ga motsvarande till

ä

rapning, om ol

ä

genhet som d

ä

r s

ä

gs skulle uppkomma genom att styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda inf

ö

res i  flottnings­f

ö

rening d

ä

r l

ä

nsstyrelsen har utsett styrelseledamot enligt 40 

§

.

I fr

å

ga om flottningsf

ö

rening skall  lagen (1987:000) om sty­relserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda g

ä

lla i till

ä

mpliga de­lar. Best

ä

mmelserna 1 18 

§

 samma lag 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning, om ol

ä

genhet som d

ä

r s

ä

gs skulle uppkonma genom att styrelserep­resentation f

ö

r de anst

ä

llda inf

ö

rs i  flottningsf

ö

rening d

ä

r l

ä

nsstyrelsen har utsett styrel­seledamot enligt 40 

§

.

I anm

ä

lan om styrelsens sammans

ä

ttning enligt 41 

§

skall anges om ar­betstagarrepresentant har utsetts. Arbetstagarrepresentants namn och adress skall  inf

ö

ras i  f

ö

rteckning som anges i  76 a 

§

.

1

Senaste lydelse 1977:1093.

140

3      INLEDNING

Prop. 1987/88: 10

3.1   Bakgrund

Fr

å

gan om representation f

ö

r de anst

ä

llda i f

ö

retagens styrelser b

ö

r­jade att diskuteras p

ä

 allvar inom de fackliga organisationerna under 1960-talets senare h

ä

lft. H

ö

sten 1969 tillsatte L0:s landssekretariat en kommitt

é

, LO-kommitt

é

n f

ö

r 

ö

kad f

ö

retagsdemokrati, med uppgift att utarbeta ett f

ö

rslag till handlingsprogram f

ö

r demokrati i f

ö

retagen. Kommitt

é

ns f

ö

rslag lades fram 1 rapporten Demokrati 1 f

ö

retagen som behandlades av LO-kongressen 1971. Kongressen godk

ä

nde de av kommitt

é

n uppdragna riktlinjerna, som bl.a. utmynnade 1 krav p

å

 Inflytande 

ö

ver f

ö

retagsledningen 1  form av representation i  f

ö

retagens styrelser.

Ä

ven inom TCO p

å

gick under slutet av 1960-talet en debatt om de an­st

ä

lldas inflytande 1 f

ö

retagen. I september 1969 uts

ä

g TC0:s styrelse en kommitt

é

, SAMKO, med uppgift att utreda arbetsplatsens samarbets­fr

å

gor. Konmitt

é

n lade bl.a. frara en delrapport, Deraokratisering av arbetslivet, f

ö

r TCO-kongressen 1970. Bland de 

å

tg

ä

rder sora f

ö

rordades av SAMKO fanns representation f

ö

r de anst

ä

llda 1  f

ö

retagens styrelser.

LO och TCO f

ö

rs

ö

kte till en b

ö

rjan att avtalsv

ä

gen tillf

ö

rs

ä

kra de anst

ä

llda representation i aktiebolagens styrelser. SAF f

ö

rklarade emellertid att man inte var beh

ö

rig att tr

ä

ffa avtal som band bolags­st

ä

mmorna. Diskussionerna mellan parterna avbr

ö

ts d

ä

rf

ö

r utan att n

å

gon 

ö

verenskonmelse hade n

å

tts. LO och TCO hemst

ä

llde d

å

i skrivelser till industriministern att de anst

ä

llda genom lagstiftning skulle ges r

ä

tt till  styrelserepresentation.

Sedan fr

å

gan om styrelserepresentation i aktiebolagen utretts av en s

ä

rskild arbetsgrupp inom regeringskansliet (Ds I 1972:3) lade rege­ringen fram f

ö

rslag till  lagstiftning i 

ä

mnet (prop.  1972:116). Rege-

141

ringsf

ö

rslaget   innebar   att   de   anst

ä

llda   i   aktiebolag   och   ekonomiska   Prop. 1987/88: 10

f

ö

reningar skulle f

ä

 r

ä

tt att utse tv

ä

 ledam

ö

ter och tv

å

suppleanter 1

styrelsen   f

ö

r   s

å

dana   bolag   och   f

ö

reningar   sora  sysselsatte  minst   100

arbetstagare,   under   f

ö

ruts

ä

ttning  att   styrelsen   bestod   av   minst   tre

ledam

ö

ter.  Tv

ä

  kategorier av aktiebolag undantogs,  n

ä

mligen  bank- och

f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag.    Vidare    undantogs    ekonomiska    f

ö

reningar    inom

jordbrukskasser

ö

relsen och 

ö

msesidiga f

ö

rs

ä

kringsbolag.  Sk

ä

let till  att

dessa  togs  undan   var  att  banklagstiftningen  beh

ö

vde  ses  

ö

ver  f

ö

r  att

undanr

ö

ja  de legala hinder sora fanns f

ö

r styrelserepresentation f

ö

r de

bankanst

ä

llda.   Sedan   s

ä

rskilda  sakkunniga  utrett  de  speciella  problem

som  f

ö

rel

å

g p

å

 bankorar

å

det  (SOU  1973:18)   lade regeringen  frara f

ö

rslag

till  lag om styrelserepresentation 

ä

ven f

ö

r de anst

ä

llda 1 bankinstitut

och   f

ö

rs

ä

kringsbolag   (Prop.   1973:186).   Lagf

ö

rslagen,   som  f

ö

reslogs  f

ä

f

ö

rs

ö

kskarakt

ä

r under en tre

å

rsperiod, antogs av riksdagen (NU 1972:62,

InU  1973:38).   De b

å

da  lagarna   (SFS  1972:829 och SFS  1973:1093)  g

ä

llde

till  utg

å

ngen av juni  1976.

Den nu g

ä

llande lagstiftningen p

å

 omr

å

det, lagen (1976:351) ora styrel­serepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonoraiska f

ö

re­ningar (LSA) och lagen (1976:355) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag (LSABF) tr

ä

dde i kraft den 1 juli 1976. Lagstiftningsarbetet (prop. 1975/76:166, NU 1975/76:68, resp. prop. 1975/76:169, NU 1975/76:69) f

ö

regicks av en utv

ä

rdering av den tidigare f

ö

rs

ö

ksverksamheten gjord av statens in­dustriverk (SIND 1975:4) resp. bank- och f

ö

rs

ä

kringsinspektionerna. En betydelsefull f

ö

r

ä

ndring sora genomf

ö

rdes n

ä

r lagarna permanentades var att gr

ä

nsen f

ö

r antalet anst

ä

llda som erfordras f

ö

r att arbetstagarna skall f

å

 r

ä

tt till representation s

ä

nktes, i LSA fr

å

n 100 till 25 och i LSABF fr

ä

n 50 till 25. En kortfattad redog

ö

relse f

ö

r inneh

å

llet i LSA och LSABF l

ä

mnas i avsnitt 4.1.

Lagstiftningen ora styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda synes 1 hu­vudsak ha fungerat tillfredsst

ä

llande,

ä

ven om ra

ö

jligheterna till ett effektivt styrelsearbete givetvis varierar mellan enskilda f

ö

retag och olika f

ö

retagstyper. Sett fr

å

n synpunkten att styrelserepresentations­lagarna utg

ö

r en del i ett st

ö

rre arbetsr

ä

ttsligt regelsystem b

ö

r ut­vecklingen i stort p

å

 medbest

ä

nmandeomr

ä

det ocks

å

ha bidragit till att f

ö

rb

ä

ttra f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r de anst

ä

lldas styrelsearbete.

142

Fr

å

n fackligt h

å

ll har emellertid framh

ä

llits att det likv

ä

l finns Prop. 1987/88: 10 vissa brister i lagstiftningen. Den fackliga kritiken har g

ä

llt bl.a. fr

å

gor som r

ö

r arbetstagarrepresentanternas st

ä

llning i styrelsen och formerna f

ö

r styrelsearbetet. 

Ä

ven lagstiftningens, som det har an­setts, alltf

ö

r begr

ä

nsade till

ä

mpningsomr

å

de har satts i fr

å

ga liksom att det saknas sanktionsregler i lagarna.

P

å

 arbetsgivarsidan har man f

ö

rklarat sig i huvudsak vara n

ö

jd med lagstiftningens nuvarande utformning. I vissa avseenden, framf

ö

r allt vad g

ä

ller best

ä

nmelser som reglerar sj

ä

lva arbetet i styrelsen, anser man emellertid att lagen skulle beh

ö

va kompletteras eller preciseras ytterligare. S

ä

rskilt har man p

å

 arbetsgivarh

å

ll framh

ä

llit n

ö

dv

ä

ndig­heten av att uttryckliga regler ora sekretess f

ö

rs In 1 lagstiftningen samt  att lagens  j

ä

vsregler arbetas 

ö

ver och preciseras.

De framf

ö

rda kraven p

ä

ä

ndringar har bed

ö

mts vara av den arten att de b

ö

r leda till en 

ö

versyn av lagstiftningen.

I denna proraeraoria, som har utarbetats inom arbetsmarknadsdepartemen­tets r

ä

ttssekretariat, redovisas resultatet av en s

å

dan 

ö

versyn. Pro­memorian har under arbetets g

å

ng diskuterats 1 den s

ä

rskilda bered­ningsgrupp f

ö

r arbetsr

ä

ttsfr

å

gor som 

ä

r knuten till arbetsmarknadsde­partementet. Samr

ä

d har ocks

å

 1 skilda fr

å

gor skett med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r bl.a. justitie-, finans- 

ö

ch jordbruksdeparteraenten.

3.2    Angr

ä

nsande lagstiftning

De fackliga organisationernas str

ä

van att f

ö

rb

ä

ttra villkoren i arbets­livet f

ö

r de anst

ä

llda kan s

ä

gas g

å

 frara l

ä

ngs i huvudsak tv

ä

 v

ä

gar.

Den traditionella v

ä

gen

ä

r att de fackliga organisationerna genom f

ö

r­handlingar med arbetsgivarna s

ö

ker f

ö

rb

ä

ttra de anst

ä

lldas arbets- och anst

ä

llningsvillkor eller p

å

 annat s

ä

tt ta till vara l

ö

ntagarintresset. Det sker exempelvis n

ä

r parterna tr

ä

ffar kollektivavtal om l

ö

ner och allm

ä

nna anst

ä

llningsvillkor eller n

ä

r f

ö

rhandlingar f

ö

rs ora att l

ä

gga ned viss verksamhet eller att bygga ut f

ö

retaget. Den r

ä

ttsliga regle­ring sora omger denna f

ö

rhandlingsverksamhet finns framf

ö

r allt i MBL. Men 

ä

ven annan arbetsr

ä

ttslig lagstiftning finns med i bilden s

å

som f

ö

rtroendemannalagen, anst

ä

llningsskyddslagen och arbetsrailj

ö

lagen.

143

Den andra v

ä

gen 

ä

r att de fackliga organisationerna s

ö

ker p

å

verka och Prop. 1987/88:10 f

ä

 Inflytande genom direkt delaktighet i f

ö

retagets beslutsprocesser. Det kan ske genom att f

ö

retr

ä

dare f

ö

r de anst

ä

llda deltar 1 olika be­slutsorgan inom f

ö

retaget, s

å

som f

ö

retagets styrelse eller skydds­kommitt

é

. Styrelserepresentationslagarna 

ä

r, sett i ett s

å

dant perspek­tiv, en lagstiftning sora griper in i f

ö

retagens organisatoriska f

ö

r­h

å

llanden. Den ansluter d

ä

rmed och utg

ö

r ett komplement till den asso­ciationsr

ä

ttsliga lagstiftning som sedan gammalt reglerar associatio­nernas uppbyggnad och verksamhet, t.ex. ABL och FL.

Enligt ABL ' 

ä

r det aktie

ä

garna i f

ö

retaget som 

ä

r bolagets huvud­m

ä

n. Det 

ä

r dessa som p

å

bolagsst

ä

nman drar upp riktlinjerna f

ö

r bo­lagets verksamhet. Varje del

ä

gare p

ä

st

ä

mman har.r

ö

str

ä

tt 1 proportion till sin kapitalinsats i f

ö

retaget. De personer sora kan samla en majo­ritet av r

ö

sterna avg

ö

r st

ä

mmans beslut. Bolagsst

ä

nman utser den sty­relse som skall ha hand om bolagets f

ö

rvaltning. Den kontrollerar ock­s

ä

, genom valda revisorer, att bolagsledningen sk

ö

ter sina 

å

ligganden tillfredsst

ä

llande. Det f

ö

rvaltande organet, styrelsen, kan anst

ä

lla en verkst

ä

llande direkt

ö

r (VD) f

ö

r att sk

ö

ta de l

ö

pande uppgifterna. Som regel  

ä

r VD ocks

å

styrelseledamot.

Vid sidan av dessa formella regler finns i ABL ett stort antal ma­teriella regler som bl.a. skall garantera att v

ä

rden motsvarande aktie­kapitalet verkligen tillf

ö

rs bolaget och d

ä

refter inte l

ä

mnar detta. Dessa best

ä

mmelser f

ö

ruts

ä

tter i sin tur ett noggrant uppbyggt redovis­ningssystem och garantier f

ö

r att redovisningsreglerna verkligen efterlevs. Aktiebolagen 

ä

r d

ä

rf

ö

r underkastade en ing

å

ende kontroll fr

å

n samh

ä

llets sida. Den ut

ö

vas av bl.a. registreringsmyndigheten, patent- och registreringsverket.

Reglerna i LSA om de anst

ä

lldas representation i bolagsstyrelsen bygger p

å

 tanken att de anst

ä

llda i kraft av sitt arbete b

ö

r ha r

ä

tt till insyn i och inflytande p

å

 bolagets verksamhet. Arbetstagarledam

ö

terna 1 styrelsen har inte aktie

ä

garna p

ä

bolagsst

ä

nman som sina huvudm

ä

n utan den fackliga organisationen. Enligt LSA 

ä

r det den lokala fackliga organisationen p

å

 arbetsplatsen som fattar beslut om att in

Vad som h

ä

r s

ä

gs om aktiebolag g

ä

ller i motsvarande m

å

n ekono­miska f

ö

reningar.

144

r

ä

tta styrelserepresentation och d

ä

rvid ocks

å

 utser de personer som Prop. 1987/88: 10 skall f

ö

retr

ä

da de anst

ä

llda 1 styrelsen.  Lagen inneh

ä

ller 

ä

ven i 

ö

vrigt best

ä

nmelser av formell natur som anger bl.a. i vilka f

ö

retag styrelserepresentation skall f

ä

ä

ga rum, tiden f

ö

r uppdraget och regler om n

ä

rvaro- och yttrander

ä

tt f

ö

r arbetstagarledam

ö

terna vid styrelsens sanmantr

ä

den. N

ä

r det g

ä

ller det faktiska arbetet i styrelsen, ansvars­regler f

ö

r styrelseledamot m.m. saknas regler h

ä

rom i LSA. I s

å

dant h

ä

nseende g

ä

ller samma regler f

ö

r arbetstagarledam

ö

ter som f

ö

r 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter, och LSA h

ä

nvisar genom en uttrycklig regel i lagen (8 

§

) till best

ä

nmelserna i ABL.

Ett arbetstagarinflytande som grundas inte prim

ä

rt p

å

 de anst

ä

lldas arbete 1 f

ö

retaget utan p

å

 kapital

ä

gande regleras 1 lagstiftningen om allm

ä

nna pensionsfonden (fj

ä

rde fondstyrelsen och de fem l

ö

ntagarfond-styrelserna). En l

ö

ntagarfondstyrelse, vars majoritet skall f

ö

retr

ä

da l

ö

ntagarintressen. f

ä

r placera de medel styrelsen f

ö

rvaltar bl.a. 1 aktier 1 svenska aktiebolag och som riskkapital i svenska ekonomiska f

ö

reningar. Enligt 38 

§

 lagen (1983:1092) med reglemente f

ö

r allm

ä

nna pensionsfonden g

ä

ller vidare att en l

ö

ntagarfondstyrelse p

å

 beg

ä

ran av en lokal facklig organisation vid ett aktiebolag i vilket fondstyrelsen har aktier skall 

ö

verl

å

ta 

ä

t organisationen att f

ö

r h

ö

gst ett 

å

r i s

ä

nder ut

ö

va r

ö

str

ä

tt f

ö

r h

ä

lften av aktiernas r

ö

stetal. Den fackliga organisationen

ä

r d

ä

rvid inte bunden av hur l

ö

ntagarfondstyrelsen sj

ä

lv st

ä

ller sig i olika fr

å

gor utan ut

ö

var sj

ä

lvst

ä

ndigt den r

ö

str

ä

tt som har 

ö

verl

å

tits till organisationen. L

ö

ntagarfondstyrelsen kan vidare, liksom fj

ä

rde fondstyrelsen, v

ä

lja att 

ö

verl

å

ta r

ö

str

ä

tten till aktier 

å

t den fackliga organisationen f

ö

r ett 

å

r i taget. Fj

ä

rde fondstyrelsen har i betydande utstr

ä

ckning 

ö

verl

å

tit r

ö

str

ä

tt f

ö

r sina aktier p

å 

detta s

ä

tt. I den m

ä

n det f

ö

rekommer flera fackliga organisationer p

å

en arbetsplats, f

å

r fondstyrelsen f

ö

rdela r

ö

str

ä

tten dem emellan och l

å

ta dem var f

ö

r sig ut

ö

va r

ö

str

ä

tt f

ö

r aktierna (ABL 9 kap. 2 

§

). F

ö

rdelningen av r

ö

str

ä

tten mellan flera fackliga organisationer, n

ä

r det g

ä

ller s

ä

dana aktier som en l

ö

ntagarfondsstyrelse p

å

 beg

ä

ran 

ä

r skyldig att 

ö

verl

å

ta, sker med ledning av det antal medlemmar i resp. facklig organisation som 

ä

r anst

ä

llda 1 bolaget och dess svenska dotterbolag, om Inte annat har 

ö

verenskonmits mellan organisationerna.

Ett arbetstagarinflytande p

ä

 ledningsniv

å

 som har sin grund mer 1 skatter

ä

ttsliga 

ä

n 1 f

ö

retagsdemokratiska 

ö

verv

ä

ganden f

ö

religger vad g

ä

ller pensions- och personalstiftelser enligt lagen (1967:531) om

145

10   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

tryggande   av  pensionsutf

ä

stelse  m.m.   Ledam

ö

ter  och   suppleanter   i   en  Prop. 1987/88: 10 s

å

dan stiftelses styrelse skall  v

ä

ljas till  lika antal av arbetsgivaren och de arbetstagare som omfattas av stiftelsens 

ä

ndam

å

l.

Ä

ven inora den offentliga f

ö

rvaltningen g

ä

ller att de anst

ä

llda har r

ä

tt att utse representanter i styrelser och andra organ. Representationen f

ö

r de anst

ä

llda har dock f

å

tt anpassas efter de s

ä

rskilda f

ö

rh

å

llanden sora r

å

der p

å

 detta orar

å

de. H

ä

nsyn har m

å

st tas till bl.a. att allm

ä

nt medborgerliga intressen inte tr

ä

ds f

ö

r n

ä

r.

F

ö

r den statliga sektorn g

ä

ller kung

ö

relsen (1974:224) om personalf

ö

re­tr

ä

dare i statlig niyndighets styrelse m.m.'. Kung

ö

relsen 

ä

ger till

ä

mpning p

å

 myndighet med sj

ä

lvst

ä

ndiga verksfunktioner i den m

å

n regeringen beslutar ora det. S

ä

dana beslut meddelas endast i fr

å

ga om de myndigheter d

ä

r sanmanlagt minst halva antalet anst

ä

llda tillh

ö

r en eller flera fackliga organisationer. F

ö

r varje ntyndighet utser de fack­liga organisationerna tv

å

 eller, om s

ä

rskilda sk

ä

l f

ö

religger, tre personal f

ö

retr

ä

dare j

ä

mte ers

ä

ttare f

ö

r dessa (SFS 1976:230). Personal-f

ö

retr

ä

darnas m

ö

jligheter att delta 1 styrelsearbetet varierar med ntyndigheternas organisation. I en myndighet med lekmannastyrelse 

ä

r personal f

ö

retr

ä

daren i princip fullv

ä

rdig ledamot av styrelsen och har d

ä

rvid sanma r

ä

ttigheter och skyldigheter som annan ledamot. I fr

ä

gor som g

ä

ller det slag av verksamhet som myndigheten skall bedriva f

å

r han dock inte delta i beslutet utan endast i 

ö

verl

ä

ggningen. I enr

å

dighets-verk 

ä

r m

ö

jligheterna att p

å

verka besluten mera begr

ä

nsade. I dessa har personal f

ö

retr

ä

daren endast en r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig, n

ä

r chefen slutligt handl

ä

gger vissa 1 kung

ö

relsen n

ä

rmare angivna fr

å

gor. G

ä

ller fr

å

gan inte det slag av verksamhet myndigheten skall bedriva, har personal f

ö

retr

ä

daren r

ä

tt att f

ä

 skiljaktig mening antecknad. Fr

å­

gan om personal f

ö

retr

ä

darnas st

ä

llning i statliga niyndigheters styrel­ser har nyligen behandlats av den s.k. verksledningskommitt

é

n 1 be­t

ä

nkandet (SOU 1985:40) Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning.

P

å

 det kommunala omr

å

det har fr.o.m. den 1 januari 1986 Inf

ö

rts en permanent   lagstiftning   (SFS   1985:896)   som  ger  konmunernas  och   lands-

2)

F

ö

r de allm

ä

nna f

ö

rs

ä

kringskassornas del se 18 kap. 7 

§

lagen (1962:381) om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring.

146

tingskommunernas anst

ä

llda r

ä

tt att n

ä

rvara vid sammantr

ä

den med andra Prop. 1987/88: 10 n

ä

mnder 

ä

n styrelsen. Med n

ä

rvaror

ä

tten f

ö

ljer yttrander

ä

tt. N

ä

rvaro­r

ä

tten g

ä

ller vid en n

ä

mnds behandling av 

ä

renden som r

ö

r f

ö

rh

å

llandet mellan kommunen eller landstingskommunen som arbetsgivare och deras anst

ä

llda. Myndighetsut

ö

vning mot enskild och fr

ä

gor d

ä

r ett utpr

ä

glat partsf

ö

rh

å

llande r

å

der omfattas inte av n

ä

rvaror

ä

tten. H

ö

gst tre per­sonalf

ö

retr

ä

dare och ers

ä

ttare f

ö

r dem f

å

r finnas 1 varje n

ä

mnd. De utses av de lokala arbetstagarorganisationerna. Reglerna om n

ä

rvaror

ä

tt har sammanf

ö

rts raed dem om partssanmansatta organ till ett nytt kapitel 1 konmunallagen (1977:179).

Slutligen b

ö

r n

ä

mnas lagstiftningen om offentlig styrelserepresenta­tion. Genom lagen (1982:315) om styrelserepresentation f

ö

r samh

ä

llet i vissa stiftelser har staten r

ä

tt att utse en styrelseledamot och en ers

ä

ttare i styrelsen f

ö

r s

å

dana allm

ä

nnyttiga stiftelser som har mer 

ä

n fera miljoner kronor 1 tillg

å

ngar. F

ö

r bankerna g

ä

ller enligt lagen (1955:183) om bankr

ö

relse att regeringen 

ä

ger utse h

ö

gst fem ledam

ö

ter 1 styrelsen f

ö

r bankaktiebolag. De offentliga styrelseledam

ö

terna skall verka f

ö

r att samh

ä

llets Intressen beaktas i verksamheten.

147

4   STYRELSEREPRESENTATIONSLAGARNA

Prop. 1987/88: 10

4.1 Kort redog

ö

relse f

ö

r inneh

å

llet i LSA och LSABF

LSA

Genom lagen ges de anst

ä

llda 1 aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar med minst 25 arbetstagare r

ä

tt att utse tv

ä

 ledam

ö

ter i styrelsen (arbets­tagarledam

ö

ter) och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledamot. Best

å

r f

ö

re­tagets styrelse av endast en ledamot, har de anst

ä

llda r

ä

tt att utse en arbetstagarledamot och en suppleant. Motsvarande g

ä

ller f

ö

r ett moder­f

ö

retag inom en koncern. D

ä

rvid skall dock antalet arbetstagare avse koncernen i dess helhet, och r

ä

tten till styrelserepresentation till­kommer samtliga anst

ä

llda inom koncernen. Fr

å

n lagens till

ä

mpningsom­r

å

de undantas bl.a. bank- och f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag samt 

ö

msesidiga f

ö

rs

ä

kringsbolag och ekonomisk f

ö

rening inom jordbrukskasser

ö

relsen.

Bolagsst

ä

nma eller f

ö

reningsst

ä

mma kan utan 

ä

ndring av bolagsordningen eller f

ö

reningsstadgarna besluta att lagen skall till

ä

mpas p

ä

 bolaget eller f

ö

reningen, 

ä

ven om antalet anst

ä

llda inte uppg

å

r till 25. Beslut kan ocks

å

 fattas ora att fler 

ä

n tv

å

 arbetstagarledam

ö

ter skall f

å

 ut­ses. Arbetstagarledamot har i princip samma st

ä

llning och ansvar som andra ledam

ö

ter 1 styrelsen. Best

ä

nmelser om arbetstagarledam

ö

ter be­h

ö

ver inte tas in i bolagsordning resp stadgar.

Beslut om att arbetstagarrepresentation skall inr

ä

ttas f

å

r fattas av lokal facklig organisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llan­de till f

ö

retaget och som f

ö

retr

ä

der mer 

ä

n h

ä

lften av arbetstagarna inom f

ö

retaget. Tillh

ö

r de anst

ä

llda olika s

å

dana organisationer, kan

LSA och LSABF 1 nu g

ä

llande lydelse finns Intagna som bilaga 1 och 2 till promemorian.

148

organisationer som tillsammans f

ö

retr

ä

der en majoritet av arbetstagarna Prop. 1987/88: 10 gemensamt besluta om att inr

ä

tta arbetstagarrepresentation. Arbetsta­garledam

ö

ter utses av de lokala fackliga organisationerna. Ora dessa inte kan enas, g

ä

ller en s

ä

rskild hj

ä

lpregel. Denna inneb

ä

r att organi­sation sora omfattar raer 

ä

n fyra femtedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna f

å

r utse samtliga arbetstagarledam

ö

ter, s

å

vida inte annan s

ä

dan organisation f

ö

retr

ä

der rainst en tjugondel av dessa arbetstagare. Denna organisation f

ä

r i s

å

dant fall utse en suppleant. I andra hand f

å

r de b

å

da lokala organisationer som har st

ö

rst antal s

å

dana arbets­tagare utse vardera en ledamot och en suppleant.

Arbetstagarledamot b

ö

r utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, ifr

å

ga om moderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom koncernen. Den som 

ä

r arbetstagarledamot i ett f

ö

retags styrelse f

å

r inte utan s

ä

rskilt till­st

å

nd utses till s

å

dan ledamot i annat f

ö

retags styrelse, ora inte f

ö

re­tagen medger det eller ora de ing

å

r i sanma koncern. Fr

å

ga om tillst

å

nd pr

ö

vas av en s

ä

rskild n

ä

rand f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor. Arbets-tagarledamots raandattid best

ä

ms av den som utser honom. Uppdragstiden f

å

r dock inte vara l

ä

ngre 

ä

n fyra r

ä

kenskaps

å

r.

Vissa j

ä

vsregler g

ä

ller f

ö

r arbe1;stagarledamot. Han f

å

r s

å

lunda inte delta vid styrelsens behandling av fr

ä

gor sora 

r

ö

r 

strids

å

tg

ä

rd, f

ö

r­handling med arbetstagarorganisation eller upps

ä

gning av kollektivav­tal. D

ä

remot har han r

ä

tt att n

ä

rvara och delta i 

ö

verl

ä

ggningarna n

ä

r ett 

ä

rende som senare skall avg

ö

ras av styrelsen f

ö

rbereds av d

ä

rtill s

ä

rskilt utsedda styrelseledam

ö

ter.

Bolag eller f

ö

rening kan medges undantag fr

ä

n lagens till

ä

mpning, om arbetstagarrepresentation skulle medf

ö

ra v

ä

sentliga ol

ä

genheter f

ö

r bolaget eller f

ö

reningen. Som s

ä

dana ol

ä

genheter anges att styrelsens sanmans

ä

ttning 

ä

r beroende av politiska styrkef

ö

rh

å

llanden eller av f

ö

rh

å

llande mellan olika aktie

ä

gare eller aktie

ä

gargrupper eller att bolagsordningen eller stadgarna inneh

å

ller f

ö

reskrift om s

ä

rskild r

ö

st­plural itet f

ö

r styrelsens beslut. Undantag skall f

ö

renas med villkor om 

å

tg

ä

rder som p

å

 annat s

ä

tt tillgodoser arbetstagarnas intresse av insyn och inflytande 1 fr

å

ga om f

ö

retagets verksamhet. Fr

å

ga om undantag pr

ö

vas av en s

ä

rskild n

ä

mnd p

å

å

tta personer, n

ä

randen f

ö

r styrelsere­presentationsfr

å

gor ', vilken utses av regeringen,

' Se f

ö

rordningen (1976:465) med instruktion f

ö

r n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor och f

ö

rordningen (1976:464) om till

ä

mpningen av lagen (1976:351) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar.

149

som ocks

å

 f

ö

rordnar en av dem till ordf

ö

rande, 

ö

vriga sju ledam

ö

ter Prop. 1987/88: 10 utses efter f

ö

rslag av olika organisationer som f

ö

retr

ä

der arbetsgivar­en er arbetstagarintressen. I pr

ö

vningen av 

ä

rende deltar ordf

ö

randen och fyra andra ledam

ö

ter enligt en n

ä

rmare angiven ordning.

LSABF

Denna lag har utformats 1 n

ä

ra anslutning till LSA. M

å

nga best

ä

mmelser motsvarar helt vad som f

ö

reskrivs d

ä

r. Vissa skillnader finns dock. De viktigaste 

ä

r f

ö

ljande.

Inora vissa aff

ä

rsbanker och sparbanker finns regionstyrelser eller liknande organ till vilka huvudstyrelsen i betydande utstr

ä

ckning har delegerat beslutander

ä

tten 1 viktiga fr

å

gor inom ett visst geografiskt omr

å

de. De anst

ä

llda inom en s

ä

dan region har r

ä

tt till representation med en ledamot j

ä

mte suppleant 1 regionstyrelsen. LSA saknar helt motsvarighet h

ä

rtill.

Enligt LSA b

ö

r en arbetstagarrepresentant utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, 1 fr

å

ga om moderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom kon­cernen. Regeln 

ö

ppnar m

ö

jlighet f

ö

r de fackliga organisationerna att utse annan 

ä

n en anst

ä

lld i f

ö

retaget. LSABF f

ö

reskriver att en arbets­tagarrepresentant skall utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda i koncernen. Med tanke p

å

 de koncernf

ö

rh

ä

llanden som f

ö

rekommer p

å

 f

ö

rs

ä

kringsomr

å

det och som bl.a. Inneb

ä

r att en och samma krets av personer bildar styrelse i flera koncernbolag finns en s

ä

rskild regel f

ö

r f

ö

rs

ä

kringsbolag som 

ä

r dotterf

ö

retag. Det 

ä

r h

ä

r tillr

ä

ckligt att vederb

ö

rande 

ä

r anst

ä

lld inom koncernen. Utanf

ö

r denna krets f

å

r man emellertid inte g

å

.

Enligt LSA har en av arbetstagarrepresentanterna r

ä

tt att delta 1 ar­betet i ett arbetsutskott som har tillsatts av styrelsen. Motsvarande r

ä

tt enligt LSABF 

ä

r n

å

got mera vidstr

ä

ckt. LSABF ger de anst

ä

llda r

ä

tt till representation 

ä

ven inora direktlon eller annat liknande organ.

150

M

ö

jligheterna att medge f

ö

retag undantag fr

å

n lagen 

ä

r v

ä

sentligt sn

ä

-   Prop. 1987/88: 10 vare enligt LSABF 

ä

n enligt LSA. Dispens kan bara medges f

ö

rs

ä

krings­aktiebolag och 

ö

msesidigt f

ö

rs

ä

kringsbolag. I fr

å

ga om f

ö

rs

ä

krings­aktiebolag 

ä

r dispensm

ö

jligheten begr

ä

nsad till det fallet att styrel­sens sanmans

ä

ttning 

ä

r beroende av f

ö

rh

å

llande mellan olika aktie

ä

gare eller aktie

ä

gargrupper som framg

å

r av bolagsordningen, avtal eller 

' 

annan omst

ä

ndighet. Vad g

ä

ller 

ö

msesidigt f

ö

rs

ä

kringsbolag j

ä

mst

ä

lls f

ö

rh

å

llande som nyss sagts med f

ö

rh

å

llande mellan olika intressent­grupper inom bolaget. Det finns en skillnad ocks

å

 p

å

 det s

ä

ttet att dispensfr

å

gor pr

ö

vas av regeringen och inte av n

ä

mnden f

ö

r styrelse-, representationsfr

å

gor.

4.2 Lagarna b

ö

r samordnas

Som tidigare har franh

å

llits har styrelserepresentationslagarna ett n

ä

ra samband med den renodlat associationsr

ä

ttsliga lagstiftningen, t.ex. ABL och lagen om bankr

ö

relse. Det materiella inneh

å

llet i arbets­tagarledam

ö

ternas styrelseuppdrag regleras huvudsakligen genora den senare lagstiftningen medan lagarna om styrelserepresentation inne­h

å

ller regler som - enkelt uttryckt - garanterar sj

ä

lva r

ä

tten till styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda.

Att en s

å

dan lagteknisk l

ö

sning valdes f

ö

r att reglera fr

å

gan om de anst

ä

lldas representation i f

ö

retagens styrelser f

å

r ses mot bakgrund av bl.a. att lagarna till en b

ö

rjan hade f

ö

rs

ö

kskarakt

ä

r och endast g

ä

llde f

ö

r begr

ä

nsad tid (jfr prop. 1973:186 s. 26). I dag kan s

ä

ttas i fr

å

ga om en s

å

dan uppdelning p

å

 skilda lagar 

ä

r 

ä

ndam

å

lsenlig. I vart fall ter det sig inte l

ä

ngre motiverat att ha en lag f

ö

r de anst

ä

lldas representation i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar och en annan, n

ä

stan likalydande, lag f

ö

r representationen i banker och f

ö

rs

ä

krings­bolag.

Det naturliga kunde tyckas vara att ta in best

ä

mmelserna om styrelse-representation f

ö

r de anst

ä

llda i de respektive huvudf

ö

rfattningar f

ö

r de skilda associationer d

ä

r representation f

ö

rekommer.' De an­st

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation i t.ex. aktiebolagen skulle

5)    

«

I fr

å

ga om flottningsf

ö

reningar f

ö

reskrivs i 40 a 

§

 lag (1919)

om flottning i allm

ä

n flottled att LSA skall g

ä

lla i till

ä

mpliga

delar.

151

med en s

å

dan ordning regleras 1 ABL. H

ä

rigenom skulle en f

ö

r'varje Prop. 1987/88: 10 organisationsform helt

ä

ckande r

ä

ttslig reglering kunna g

ö

ras. Det skulle fr

ä

mja bl.a. enkelheten och 

ö

versk

å

dligheten 1 regelsystemet. 

Ä

ven om en s

å

dan ordning kan synas 

ä

ndam

å

lsenlig, 

ä

r det emellertid tydligt att just kopplingen till den allm

ä

nna associationsr

ä

tten g

ö

r att en s

å

dan f

ö

r

ä

ndring inte l

ä

mpligen b

ö

r behandlas inom ramen f

ö

r detta mera begr

ä

nsade 

ö

versynsarbete. Saken f

å

r d

ä

rf

ö

r skjutas p

å

 fram­tiden och eventuellt 

ö

verv

ä

gas  i  ett senare lagstiftningssammanhang.

Vad som redan nu b

ö

r konma 1 fr

ä

ga 

ä

r d

ä

remot att samordna best

ä

mmel­serna 1 LSA och LSABF 1 en enda lag. I denna promemorias lagf

ö

rslag (avsnitt 2.1) har utarbetats ett f

ö

rslag till en s

å

dan lag. Den f

ö

re­slagna nya lagen, som ocks

ä

 inneh

ä

ller en 

ö

versyn av best

ä

nmelserna 1 

ö

vrigt, 

ä

r t

ä

nkt att ers

ä

tta de nu g

ä

llande styrelserepresentations­lagarna.

152

5        LAGSTIFTNINGENS TILL

Ä

MPNINGSOMR

Å

DE                              Prop. 1987/88: 10

5.1    Allm

ä

nt

Styrelserepresentationslagarnas karakt

ä

r g

ö

r att lagstiftningens till

ä

mpningsomr

å

de i f

ö

rsta hand f

å

r best

ä

nmas genom att de f

ö

retags­former f

ö

r vilka lagarna skall g

ä

lla anges. 1 LSA anges att lagen 

ä

r till

ä

mplig p

ä

 aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar. Lagen g

ä

ller dock inte alla s

å

dana bolag och f

ö

reningar. Av 2 

§

framg

å

r att bank- och f

ö

rs

ä

kringsaktiebolagen

ä

r undantagna liksom vissa typer av ekonomiska f

ö

reningar. Det gemensanma f

ö

r de undantagna f

ö

retagstyperna

ä

r att de antingen bedriver kreditgivnings- eller f

ö

rs

ä

kringsverksamhet eller att de p

å

annat s

ä

tt har n

ä

ra anknytning till s

å

dan verksamhet. De mest betydelsefulla f

ö

retagsformerna som undantas 1 LSA - bankaktiebolagen (aff

ä

rsbankerna), f

ö

rs

ä

kringsbolagen och central kassorna f

ö

r jordbruks­kredit - regleras 1 LSABF. Genom LSABF ges dessutom de anst

ä

llda 1 sparbankerna och i de 

ö

msesidiga f

ö

rs

ä

kringsbolagen r

ä

tt till styrelse­representation.

Utanf

ö

r lagstiftningens till

ä

mpningsomr

å

de faller handelsbolag, konman-ditbolag, enkla bolag, stiftelser och ideella f

ö

reningar. I fr

å

ga om samtliga dessa associationsformer saknas lagbest

ä

mmelser ora styrelse.

S

ä

rskilda regler g

ä

ller f

ö

r det fall att f

ö

retag st

å

r i ett koncernf

ö

r­h

å

llande till varandra. De beslut som ett moderf

ö

retags styrelse fattar ber

ö

r ofta inte bara den egna f

ö

retagsenheten utan f

ä

r ra

å

nga g

å

nger betydelse f

ö

r koncernen i dess helhet. Det har d

ä

rf

ö

r ansetts att r

ä

tten till styrelserepresentation i moderbolagets styrelse b

ö

r till­komma samtliga anst

ä

llda inora koncernen. Tanken 

ä

r allts

ä

att en kon­cern i fr

å

ga om styrelserepresentation i moderf

ö

retaget skall behandlas som en enhet. Moderf

ö

retaget m

å

ste vara aktiebolag, ekonomisk f

ö

rening (LSA), bankinstitut eller f

ö

rs

ä

kringsbolag (LSABF). D

ä

remot kan dotter-

153

f

ö

retaget vara en juridisk person av annat slag, t.ex. ett handelsbo- Prop. 1987/88:10 lag. Detta medf

ö

r att de sora 

ä

r anst

ä

llda i ett dotterf

ö

retag f

å

r r

ä

tt att tillsammans raed de anst

ä

llda i moderf

ö

retaget utse arbetstagarleda­m

ö

ter i moderf

ö

retaget, 

ä

ven ora dotterf

ö

retaget skulle vara exempelvis ett handelsbolag. D

ä

remot har de anst

ä

llda 1 moderf

ö

retaget inte n

å

gon motsvarande r

ä

tt att vara med och utse arbetstagarledam

ö

ter 1 ett dotterbolag. Allm

ä

nt g

ä

ller f

ö

r r

ä

tten till styrelserepresentation att koncernf

ö

retagen skall  vara svenska juridiska personer.

Styrelserepresentationslagarnas till

ä

rapningsorar

å

de best

ä

ms emellertid inte enbart genora en uppr

ä

kning av de f

ö

retagsformer f

ö

r vilka lag­stiftningen skall g

ä

lla. En generell begr

ä

nsning ligger i att lagarna inte 

ä

r till

ä

mpliga p

å

 f

ö

retag som har mindre 

ä

n 25 anst

ä

llda. Sk

ä

let till att dessa f

ö

retag har undantagits 

ä

r att s

ä

rskilda problem har ansetts f

ö

rbundna med styrelserepresentation i mindre f

ö

retag (prop. 1975/76:166 s. 142). Vidare kr

ä

vs att det finns 

å

tminstone en lokal facklig organisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal 1 f

ö

rh

ä

llande till f

ö

retaget. Organisationen - eller om det finns flera s

ä

dana dessa till­sammans - m

å

ste f

ö

retr

ä

da mer 

ä

n h

ä

lften av de anst

ä

llda vid f

ö

retaget. En ytterligare begr

ä

nsning ligger i att n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresenta­tionsfr

å

gor (LSA) eller regeringen (LSABF) 1 enskilda fall kan medge undantag, ora styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda skulle medf

ö

ra v

ä

sentlig ol

ä

genhet f

ö

r f

ö

retaget.

Under 

å

rens lopp har fr

å

n fackligt h

å

ll 1 skilda sanmanhang framf

ö

rts krav p

ä

att styrelserepresentationslagarnas till

ä

mpningsomr

å

de skall utvidgas (se t.ex. mot. 1979/80:1477). 

Ö

nskem

å

len har fr

ä

mst g

ä

llt vissa f

ö

retagsformer som nu faller utanf

ö

r till

ä

mpningsomr

å

det, men det har 

ä

ven satts 1 fr

å

ga om de gr

ä

nsdragningar som har gjorts betr

ä

ffande de mindre f

ö

retagen samt den fackliga organisationens representativitet p

å

 arbetsplatsen 

ä

r n

ö

dv

ä

ndiga eller l

ä

mpligt avv

ä

gda. Vidare har gjorts g

ä

llande att den nuvarande m

ö

jligheten till dispens fr

å

n lag­stiftningen 

ä

r alltf

ö

r vidstr

ä

ckt.

5.2      Utvidgning av till

ä

mpningsomr

å

det

Vid en diskussion om lagstiftningens till

ä

mpningsomr

å

de b

ö

r utg

å

ngs­punkten vara att lagstiftningen i princip skall utformas s

å

 att den omfattar alla arbetstagare och arbetsgivare (jfr prop. 1975/76:166 s. 142).   Principiellt   sett b

ö

r de anst

ä

lldas r

ä

tt till  insyn och infly-

154

t

ä

nde inte vara begr

ä

nsad till  vissa f

ö

retag. Det f

ö

rh

ä

llandet att det   Prop. 1987/88: 10

i  vissa associationsformer inte  finns  - eller ens f

ö

ruts

ä

tts finnas -

n

ä

gon styrelse s

ä

tter emellertid best

ä

mda gr

ä

nser f

ö

r m

ö

jligheterna att

Inr

ä

tta   styrelserepresentation.   Inom   ramen   f

ö

r  en   s

ä

dan  yttre   gr

ä

ns

skulle   det  dock   vara  m

ö

jligt att  utforma  lagstiftningen  generellt  s

ä

att den i princip blev till

ä

mplig i alla f

ö

retag.

Med det nu angivna syns

ä

ttet kan det ligga n

ä

ra till hands att anse att den nya styrelserepresentationslagen borde g

ö

ras till

ä

mplig i alla f

ö

retag som har inr

ä

ttat en styrelse. Det skulle med en s

å

dan l

ö

sning sakna betydelse om det f

ö

r f

ö

retaget enligt lag f

ö

religger skyldighet att ha styrelse, s

ä

som t.ex. f

ö

r aktiebolag enligt ABL, eller om f

ö

re­taget utan att s

å

dan lagstadgad skyldighet f

ö

religger

ä

nd

å

 har Inr

ä

ttat styrelse. Det f

ö

rekommer t.ex. att det i handelsbolag finns styrelse trots att lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag inte f

ö

re­skriver detta. En s

å

dan l

ö

sning skulle medf

ö

ra att vissa av de f

ö

re­tagsformer som enligt nu g

ä

llande r

ä

tt faller utanf

ö

r lagstiftningens till

ä

mpningsomr

å

de t.ex. handelsbolag, stiftelser och ideella f

ö

re­ningar skulle komma att orafattas av den nya lagen i den m

å

n verksamhe­ten leds av en styrelse. Likas

å

skall man, med en s

å

dan utg

å

ngspunkt, kunna ifr

å

gas

ä

tta den gr

ä

ns f

ö

r lagens till

ä

mpningsomr

å

de som s

ä

tts genom kravet p

å

 ett visst antal anst

ä

llda.

I detta mera begr

ä

nsade

ö

versynsarbete har det emellertid inte ansetts l

ä

mpligt att f

ö

resl

å

 s

ä

 l

å

ngtg

å

ende utvidgningar av till

ä

mpningsomr

å­

det. I flera av de associationsformer sora nu inte omfattas av lagen finns inte heller n

å

got mera framtr

ä

dande praktiskt behov av styrelse-representation f

ö

r de anst

ä

llda. Liksom enligt g

ä

llande r

ä

tt bygger promemorief

ö

rslaget d

ä

rf

ö

r p

ä

 att styrelserepresentationen f

ö

r de an­st

ä

llda b

ö

r g

ä

lla i f

ö

retag av en viss storlek som enligt lag 

ä

r skyl­diga att ha styrelse. Den nya lagen g

ä

ller allts

å

 i aktiebolag, bank­institut, f

ö

rs

ä

kringsbolag och ekonomiska f

ö

reningar med minst 25 an­st

ä

llda (2 

§

).

I LSA g

ö

rs undantag fr

ä

n lagens till

ä

mpningsomr

å

de f

ö

r vissa kredit-och f

ö

rs

ä

kringsinr

ä

ttningar, s

å

som landshypoteks- och stadshypoteksin-stltutloner samt underst

ö

dsf

ö

reningar, och vidare f

ö

r f

ö

reningsbanker, dvs. Jordbrukskassor (2 

§

 p. 2-3). N

å

gra b

ä

rande sk

ä

l f

ö

r dessa undan­tag synes Inte l

ä

ngre f

ö

religga (jfr prop. 1975/76:169 s. 36 f). I promemorian   f

ö

resl

å

s   d

ä

rf

ö

r  att  dessa   helt  tas  bort.   De  anst

ä

llda   i

155

dessa typer av ekonomiska f

ö

reningar f

å

r allts

å

 r

ä

tt till styrelserep- Prop. 1987/88: 10 resentation p

å

 samma villkor som g

ä

ller betr

ä

ffande 

ö

vriga ekonomiska f

ö

reningar. I praktiken kommer detta inte att leda till n

å

gra stora f

ö

r

ä

ndringar. Flertalet av de ber

ö

rda f

ö

reningarna har endast ett f

å

tal anst

ä

llda och p

å

 grund av den storleksgr

ä

ns vid 25 anst

ä

llda som 

ä

ven med det nya f

ö

rslaget konrner att g

ä

lla faller de utanf

ö

r lagstift­ningens till

ä

mpningsomr

å

de.

Utanf

ö

r till

ä

mpningsomr

å

det faller vidare, liksom hittills, handelsbo­lag, kommanditbolag, enkla bolag, stiftelser och ideella f

ö

reningar. I fr

å

ga om stiftelser p

å

g

å

r f

ö

r n

ä

rvarande ett arbete med en departe­mentspromemoria inom justitiedepartementet. I den m

å

n detta arbete leder fram till lagstiftning som inneb

ä

r krav p

å

 att en stiftelse skall ha styrelse, ges det givetvis m

ö

jlighet att p

å

 nytt

ö

verv

ä

ga fr

å

gan om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda 1 s

å

dana stiftelser som be­driver n

ä

ringsverksamhet.

R

ä

tten till styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda 

ä

r enligt g

ä

llande lag knuten till den fackliga organisationens representativitet p

ä

 ar­betsplatsen. Beslut om att inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda fattas s

å

ledes av lokal facklig organisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal 1 f

ö

rh

å

llande till f

ö

retaget och som f

ö

retr

ä

der mer 

ä

n h

ä

lften av de anst

ä

llda vid f

ö

retaget. Finns det flera kollektivavtals­bundna arbetstagarorganisationer vid f

ö

retaget, skall de tillsanmans ha denna representativitet. Med den utformning representativitetsregeln har f

å

tt 

ä

r r

ä

tten till styrelserepresentation 1 ett f

ö

retag s

å

ledes beroende av att flertalet anst

ä

llda 1 f

ö

retaget 

ä

r fackligt organisera­de. Detta kan tyckas ligga mindre v

ä

l i linje med det allm

ä

nna syns

ä

tt som ligger till grund f

ö

r lagstiftningen, n

ä

mligen att arbetstagarrep­resentation i styrelsen 

ä

r till gagn f

ö

r alla anst

ä

llda i f

ö

retaget liksom f

ö

r arbetsgivaren och verksamheten som s

å

dan. Regeln har Inte heller n

ä

gon motsvarighet i lagstiftningen p

å

 det arbetsr

ä

ttsliga omr

ä­

det. Mot bakgrund av det anf

ö

rda f

ö

resl

å

s ingen regel om facklig repre­sentativitet p

å

 arbetsplatsen som f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r r

ä

tt till styrelse­representation. I 

ö

vrigt har den ifr

å

gavarande nya best

ä

mmelsen (6 

§

) utformats i anslutning till vad som nu g

ä

ller, bl.a. s

ä

 trll vida som att beslut om att Inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda fattas av lokal facklig organisation som 

ä

r bunden av kollektivavtal 1 f

ö

rh

ä

llande till f

ö

retaget.

156

5.3     Undantagsregler

Prop. 1987/88: 10

En s

ä

rskild fr

å

ga som har aktualiserats g

ä

ller den m

ö

jlighet till un­dantag fr

ä

n lagstiftningen som i enskilda fall kan ges av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor eller av regeringen. Enligt 18 

§

 LSA kan undantag medges fr

å

n lagen, om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda skulle medf

ö

ra v

ä

sentlig ol

ä

genhet f

ö

r f

ö

retaget. S

å

dan ol

ä

genhet kan enligt best

ä

mmelsen uppkomma p

å

 grund av att

1.

styrelsens sanmans

ä

ttning 

ä

r beroende av politiska styrkef

ö

rh

å

llan­den eller av f

ö

rh

ä

llande mellan olika aktie

ä

gare eller aktie

ä

gar­grupper, sora framg

ä

r av bolagsordning, avtal eller annan omst

ä

ndighet eller

2.

bolagsordningen inneh

å

ller f

ö

reskrift om s

ä

rskild r

ö

stmajoritet vid fattande av styrelsens beslut.

Fr

å

ga om undantag pr

ö

vas efter ans

ö

kan fr

å

n f

ö

retaget av den s

ä

rskilda n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor (20 

§

 LSA), Motsvarande be­st

ä

nmelser om undantag n

ä

r det g

ä

ller f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag och 

ö

mse­sidiga f

ö

rs

ä

kringsbolag finns 1 19 

§

 LSABF. Enligt den lagen pr

ö

vas emellertid dispensfr

å

gan av regeringen  (19 

§

).

Fr

å

n fackligt h

å

ll har v

ä

ckts fr

ä

gan om utrynmet f

ö

r undantag enligt dessa best

ä

mmelser 

ä

r alltf

ö

r vidstr

ä

ckt. Det har bl.a. sagts att er­farenheterna av undantagsparagrafens till

ä

mpning enligt LSA visat att n

ä

mnden medgett alltf

ö

r m

å

nga undantag fr

ä

n styrelserepresentation 1 fall d

ä

r det r

ö

rt sig om en balans raellan olika 

ä

garintressen. Enligt den framf

ö

rda kritiken 

ä

r det v

ä

sentligt att undantag fr

ä

n lagen inte medges enbart d

ä

rf

ö

r att styrelsen enligt bolagsordningen har en viss balanserad sanmans

ä

ttning. En restriktiv h

å

llning till undantag fr

å

n lagen 

ä

r enligt kritikerna n

ö

dv

ä

ndig.

N

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor eller dess f

ö

retr

ä

dare (den s.k. dispensn

ä

mnden, namnbyte skedde den 1 juli 1976 i samband med att 1972 

å

rs f

ö

rs

ö

kslagstiftning avl

ö

stes av LSA) har under hela verksam­hetsperioden haft att pr

ö

va fr

å

gor ora undantag fr

å

n lagen enligt 18 

§

 punkten    1    vid    sanmanlagt    tio    tillf

ä

llen    

°

'.    Flertalet    fall    har

En redog

ö

relse f

ö

r n

ä

mndens avg

ö

randen m.m.  under tiden 1973 -1979 finns i  F

ö

rvaltningsr

ä

ttslig tidskrift nr 1980 s.  70 ff.

157

g

ä

llt den situationen att styrelsens sanmans

ä

ttning har uppgetts vara Prop. 1987/88: 10 beroende av politiska styrkef

ö

rh

å

llanden. I endast ett fall (Svensk Bostadsfinansiering AB BOFAB; beslut i n

ä

mnden den 13 september 1977) har n

ä

mnden medgett undantag p

å

 grund av att styrelsens sanmans

ä

ttning ans

å

gs vara beroende av f

ö

rh

å

llandet raellan olika aktie

ä

gargrupper och att styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda d

ä

rmed skulle medf

ö

ra v

ä­

sentlig ol

ä

genhet f

ö

r bolaget. Regeringen har under sanma period be­handlat en ans

ö

kan om undantag enligt motsvarande best

ä

mmelse i LSABF. I beslutet (Arbetsmarknadens F

ö

rs

ä

kringsaktiebolag; beslut den 20 sep­tember 1974) medgav regeringen bolaget undantag fr

å

n lagen.

Det f

ö

rh

å

llandet att endast ett begr

ä

nsat antal 

ä

renden har kommit till n

ä

mndens eller regeringens pr

ö

vning f

å

r anses tala f

ö

r att lagstift­ningen s

å

vitt g

ä

ller undantagsreglernas utformning p

ä

 det hela taget fungerar tillfredsst

ä

llande. Omst

ä

ndigheterna i det nyss n

ä

mnda av­g

ö

randet fr

å

n 1977 (AB BOFAB) var dessutom s

å

dana att raan knappast d

ä

rav kan dra n

å

gra s

ä

kra slutsatser om den fortsatta r

ä

ttsutvecklingen p

å

 omr

å

det. Mot den bakgrunden f

ö

resl

å

s i promemorian ingen 

ä

ndring av g

ä

llande regler om undantag fr

å

n lagstiftningen.

Till f

ö

ljd av att den nya lagen f

ö

resl

å

s g

ä

lla 1 samtliga f

ö

retag som nu omfattas av LSA och LSABF b

ö

r 

ä

ndring dock g

ö

ras i den nu g

ä

llande ordningen f

ö

r pr

ö

vning av undantagsfr

å

gor. Fr

å

gor om undantag fr

ä

n den nya lagen b

ö

r l

ä

mpligen pr

ö

vas 1 en och samma Instans och inte som nu av b

ä

de n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor och av regeringen. Det mest 

ä

ndara

å

lsenliga f

ö

refaller vara att n

ä

mnden f

ö

r styrelserepre­sentationsfr

å

gor f

å

r ta p

å

 sig uppgiften att pr

ö

va alla dispens

ä

ren­den.

5.4  Koncernf

ö

rh

å

l 1 anden

Ora kravet p

ä

 facklig representativitet p

å

 arbetsplatsen f

ö

r r

ä

tt till styrelserepresentation tas bort, m

å

ste vissa f

ö

ljd

ä

ndringar g

ö

ras i fr

å

ga om koncernreglerna. Det g

ä

ller framf

ö

r allt reglerna om r

ä

tt att utse arbetstagarrepresentanter i ett moderf

ö

retags styrelse och best

ä

m­raelserna om att inr

ä

tta representation f

ö

r de anst

ä

llda 1 s

å

dan sty­relse. Vid sidan av dessa sm

ä

rre justeringar i lagtexten f

ö

resl

å

s, s

å

vitt g

ä

ller till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r lagstiftningen, inga 

ä

ndringar i g

ä

llande r

ä

tt avseende koncerner.

158

Ett speciellt problem, ofta inora ramen f

ö

r koncernf

ö

rh

å

llanden, utg

ö

r Prop. 1987/88: 10 de s.k. kommission

ä

rsf

ö

retagen. I ett typiskt komraission

ä

rsf

ö

retagsf

ö

r-h

ä

llande driver ett aktiebolag, konmission

ä

rsbolaget, verksamhet f

ö

r ett annat f

ö

retags, huvudf

ö

retagets, r

ä

kning. Verksamheten bedrivs visserligen under konmission

ä

rsbolagets egen firma, men den 

ä

r som regel av osj

ä

lvst

ä

ndig karakt

ä

r och beh

ä

rskas 1 realiteten av huvud­f

ö

retaget. Vanligt 

ä

r att konmission

ä

rsbolaget

ä

r ett hel

ä

gt dotterbo­lag till huvudf

ö

retaget eller ett "systerf

ö

retag" i en koncern. Kora-mlssion

ä

rsbolagsf

ö

rh

ä

llanden f

ö

rekommer i inte ov

ä

sentlig omfattning inora storindustrin, bl.a. av skattetekniska orsaker. Inte s

ä

llan 

ä

r f

ö

rh

å

llandena 1 dessa f

ö

retag anordnade s

å

 att arbetstagarna 

ä

r an­st

ä

llda i huvudf

ö

retaget men har sitt arbete f

ö

rlagt till konmissio-n

ä

rsf

ö

retaget (se t.ex. AD 1979 nr 129). F

ö

retagen har h

ä

rigenom velat uppn

å

 vissa personaladrainistrativa f

ö

rdelar, s

ä

sora en f

ö

renklad och mer 

ä

ndam

å

lsenlig handl

ä

ggning av personal

ä

renden. N

å

gra fr

ä

n arbetsr

ä

tts­lig utg

å

ngspunkt otillb

ö

rliga avsikter 

ä

r det i allm

ä

nhet inte fr

ä

ga om. Fr

å

n arbetstagarsynpunkt uppkommer emellertid det problemet att arbetstagarna i kommission

ä

rsf

ö

retaget saknar m

ö

jlighet till insyn och inflytande genora styrelserepresentation i det f

ö

retag d

ä

r de arbetar, dvs.  i konmission

ä

rsf

ö

retaget.

Det f

å

r principiellt sett anses otillfredsst

ä

llande att arbetstagarnas r

ä

tt till styrelserepresentation i det f

ö

retag i vilket de arbetar skall vara beroende av ett arrangeraang av nyss angett slag. I prome­morian (3 

§

 i lagf

ö

rslaget) f

ö

resl

å

s d

ä

rf

ö

r att arbetstagare sora sta­digvarande 

ä

r verksamma i ett kommission

ä

rsf

ö

retag vid till

ä

rapningen av den rtya lagen skall betraktas sora anst

ä

llda 1 det f

ö

retaget. Dessa arbetstagare ges d

ä

rmed r

ä

tt att genom sin fackliga organisation utse arbetstagarrepresentanter i styrelsen f

ö

r kommission

ä

rsf

ö

retaget, 

ä

ven ora de formellt sett har tr

ä

ffat sina anst

ä

llningsavtal med ett annat bolag.

159

6       DE ANST

Ä

LLDAS REPRESENTATION I  STYRELSEN                      Prop. 1987/88: 10

6.1      Allm

ä

nt

Man kan s

ä

ga att styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda inf

ö

rs i tv

å 

skilda led. Det f

ö

rsta ledet, som brukar ben

ä

mnas inr

ä

ttande av styrel­serepresentation, best

å

r i att en lokal facklig organisation fattar ett principbeslut om att utnyttja den lagstadgande r

ä

tten till representa­tion i styrelsen (10 

§

 f

ö

rsta stycket LSA) '. Till detta beslut har knutits en skyldighet f

ö

r arbetstagarorganisationen att skriftligen underr

ä

tta f

ö

retaget om beslutet (10 

§

 tredje stycket LSA).

Det andra ledet inneb

ä

r att den fackliga organisationen, eller om det finns flera - dessa tillsammans eller var f

ö

r sig, utser arbetstagar­representanter i styrelsen (11 

§

 LSA). Kan organisationerna inte enas i fr

å

gan vilka arbetstagarrepresentanter som skall utses, ges i lagen s

ä

rskilda regler som anger ordningen f

ö

r detta (12 

§

 LSA). H

ä

r

ä

r att ra

ä

rka att lokala arbetstagarorganisationer som tillh

ö

r samma huvudorga­nisation vid till

ä

mpningen av dessa regler skall anses som en organisa­tion (12 

§

 andra stycket LSA).

Arbetstagarrepresentanterna skall normalt utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller i fr

å

ga om moderbolag bland de anst

ä

llda inom koncer­nen. I aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar ges dock vissa ra

ö

jligheter att till arbetstagarrepresentant utse 

ä

ven annan 

ä

n den som 

ä

r anst

ä

lld i   f

ö

retaget.

I fr

å

ga om villkor f

ö

r valbarhet g

ä

ller vidare enligt regler i ABL (8 kap. 4 

§

) m.fl. lagar att styrelseledamot skall vara svensk raedborgare och   bosatt   i   Sverige.   

Ä

ven   medborgare   i   ett   annat   nordiskt   land  

ä

r

Motsvarande regler finns  intagna i LSABF.

160

numera   valbara   (SFS   1984:943)   och   f

ö

r   s

ä

dana   medborgare   g

ä

ller   att Prop. 1987/88: 10 bos

ä

ttning i  annat nordiskt land j

ä

mst

ä

lls med bos

ä

ttning i Sverige, om minst  h

ä

lften   av   styrelseledam

ö

terna 

ä

r  bosatta   i  Sverige.   Fr

å

n  med­borgarskaps-   och   bos

ä

ttningskraven   kan   regeringen   eller   kommerskol­legium f

ö

r s

ä

rskilt fall  meddela dispens.

En arbetstagarrepresentant f

å

r tilltr

ä

da sitt uppdrag tidigast tre m

å

nader efter det att den fackliga organisationen har underr

ä

ttat f

ö

re­taget om beslutet att inr

ä

tta styrelserepresentation (14 

§

 andra stycket LSA). H

ä

rigenom ges f

ö

retaget m

ö

jlighet att ans

ö

ka om undantag fr

å

n lagens till

ä

rapning, om styrelserepresentationen f

ö

r de anst

ä

llda skulle medf

ö

ra v

ä

sentlig olagenhet for f

ö

retaget (18 

§

 LSA).

6.2      Antalet arbetstagarrepresentanter

Fr

å

gan om hur m

å

nga arbetstagarrepresentanter de fackliga organisatio­nerna skall ha r

ä

tt att utse i ett f

ö

retags styrelse diskuterades t

ä

m­ligen ing

å

ende i saraband med lagstiftningens tillkomst. Saken togs inte s

ä

llan upp i ett maktperspektiv d

ä

r fr

å

gest

ä

llningen g

ä

llde vilka m

ö

j-ligheter en minoritetsrepresentation i realiteten ger de anst

ä

llda att h

ä

vda sina intressen i de fall dessa inte sammanfaller med de 

ö

vriga styrelseledam

ö

ternas. Fr

å

gan ber

ö

rdes bl.a. i den departementsprome­moria (Ds I 1972:3) som f

ö

regick f

ö

rs

ö

kslagstiftningen. Det antogs d

ä

r att styrelseledam

ö

ternas gemensamma grundl

ä

ggande engagemang f

ö

r f

ö

re­tagets utveckling skulle g

ö

ra att argumentens saklighet och tyngd i styrelsen skulle f

ä

lla utslaget.

Den slutsats raan utifr

å

n ett s

å

dant resonemang tydligen var beredd att dra var att tillvaratagandet av de anst

ä

lldas intressen i styrelsen inte alls eller 1 endast ringa utstr

ä

ckning h

ä

ngde samman med antalet arbetstagarledam

ö

ter i styrelsen. Den underliggande v

ä

rderingen f

ö

re­faller ha varit att alla styrelseledam

ö

ter i vart fall i en mer allm

ä

n mening har gemensamma intressen vad g

ä

ller synen p

å

f

ö

retaget och dess utveckling och att arbetet i styrelsen endast g

å

r ut p

å

 att finna de b

ä

sta och mest 

ä

ndam

å

lsenliga l

ö

sningarna p

å

 olika problem. 

Ä

ven om den inst

ä

llningen m

å

h

ä

nda alltf

ö

r l

ä

ttvindigt ser bort fr

å

n den grund­l

ä

ggande intressekonflikt som 

ä

ven i styrelsearbetet kan f

ö

religga mellan arbetstagare och arbetsgivare, 

ä

r det tydligt att de anst

ä

lldas representation i styrelsen av de fackliga organisationerna s

ä

llan upp­fattas   som   en  maktfr

å

ga.   Styrelserepresentation   utg

ö

r   inget   verksamt

161

11    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

medel f

ö

r att genomdriva grundl

ä

ggande'fackliga krav, och arbetslagar- Prop. 1987/88:10 representanterna sj

ä

lva upplever som regel inte att de i n

å

gon mera p

å

taglig mening ut

ö

var makt i styrelsen. Styrelserepresentationen f

ö

r de anst

ä

llda har i st

ä

llet sin fr

ä

msta betydelse genom att vara en kanal f

ö

r insyn och 

ö

msesidig information mellan f

ö

retagets ledning och de anst

ä

llda. Sett fr

å

n en facklig utg

å

ngspunkt utg

ö

r den p

å

s

å

 s

ä

tt en viktig del av det totala inflytande som de anst

ä

llda och deras fackliga organisationer har i f

ö

retagen men knappast n

å

gon frontlinje i de fack­liga organisationernas str

ä

van att f

ö

rst

ä

rka l

ö

ntagarinflytandet i f

ö

retagen.

Det nu anf

ö

rda talar f

ö

r att lagens huvudregel alltj

ä

mt b

ö

r vara att de

anst

ä

llda skall  ha r

ä

tt att delta i styrelsen med tv

å

 ledam

ö

ter och tv

å

           ;

suppleanter f

ö

r dessa. I flertalet f

ö

retag 

ä

r en s

å

dan arbetstagarrep­resentation i styrelsen fullt tillr

ä

cklig f

ö

r att ge de anst

ä

llda den m

ö

jlighet till insyn och inflytande som lagen 

ä

r avsedd att ge. Fr

å

n fackligt h

å

ll har emellertid p

å

talats att det i vissa st

ö

rre f

ö

retag, ofta koncerner, inte s

ä

llan uppkommer informationsproblem till f

ö

ljd av att f

ö

retaget eller koncernen har m

å

nga anst

ä

llda och att verksamheten bedrivs inom skilda branscher. Det f

ö

rekommer t.ex. att ett st

ö

rre f

ö

retag bedriver n

ä

ring inom skogsbruket, pappersindustrin och tr

ä

varu­industrin. F

ö

r de olika verksamhetsorar

å

dena 

ä

r f

ö

retaget bundet av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till 

å

tminstone tre olika LO-f

ö

rbund och d

ä

rut

ö

ver till ett par f

ö

rbund p

å

 tj

ä

nstemannasidan. I s

å

dana f

ö

retag r

ä

cker antalet arbetstagarplatser i styrelsen inte till f

ö

r att ge alla fackliga organisationer insyn i verksamheten. Resultatet kan bli att t.ex. ett av LO-f

ö

rbunden blir utan representation trots att en bety­dande del av bolagets verksamhet h

ä

nf

ö

r sig till just det avtalsomr

å­

det.

Det har mot denna bakgrund ansetts rimligt att i st

ö

rre f

ö

retag som bedriver verksarahet inom skilda branscher ut

ö

ka m

ö

jligheten till ar-betstagarrepresentationen i styrelsen. I promemorian (4 

§

 i lagf

ö

rsla­get) f

ö

resl

å

s d

ä

rf

ö

r att de anst

ä

llda i s

å

dana f

ö

retag, ora f

ö

retaget under det senaste r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet har sysselsatt i genora-snitt minst 1 000 anst

ä

llda, skall ha r

ä

tt att delta med tre arbets­tagarledam

ö

ter och tre suppleanter f

ö

r dessa i styrelsen. Motsvarande g

ä

ller f

ö

r ett moderf

ö

retag inom en koncern, varvid f

ö

rh

å

llandena skall avse koncernen i  dess helhet.

162

6.3    Utl

ä

nning                                                                                Prop. 1987/88: 10

Som tidigare n

ä

mnts g

ä

ller i fr

å

ga ora villkor f

ö

r valbarhet till sty­relseuppdrag att styrelseledamoten i princip skall vara nordisk medbor­gare och bosatt i Sverige eller, ora s

ä

rskild f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

religger, i annat nordiskt land. Regeringen eller den myndighet som regeringen best

ä

mmer, vilket normalt 

ä

r kommerskollegium, kan f

ö

r s

ä

rskilt fall meddela dispens betr

ä

ffande nationalitets- och bos

ä

ttningskraven. Syf­tet med dessa regler 

ä

r att garantera att ledningen av f

ö

retagen skall ligga i  svenska h

ä

nder.

Situationen n

ä

r det g

ä

ller en utl

ä

ndsk medborgare som av medleinmarna i en facklig organisation har valts att representera de anst

ä

llda i ett f

ö

retags styrelse skiljer sig p

å

tagligt fr

å

n den d

å

 styrelseledamoten representerar aktie

ä

garintressen. En arbetstagarrepresentant represen­terar inte utl

ä

ndska intressen utan enbart sina arbetskamrater p

å

 ar­betsplatsen. Han eller hon har valts till sitt uppdrag i demokratisk ordning vid ett fackligt m

ö

te och s

å

v

ä

l f

ö

rtroende som vandel har d

ä

r­igenom pr

ö

vats av medlemmarna i den fackliga organisationen. N

å

got b

ä

rande sk

ä

l att beh

å

lla den nuvarande ordningen med dispensf

ö

rfarande f

ö

r arbetstagarrepresentanter med utomnordiskt medborgarskap synes d

ä

rf

ö

r inte finnas (jfr prop. 1985/86:7). Regeln har till sin praktiska effekt ocks

å

 verkat diskriminerande mot utl

ä

ndska medborgare genora den os

ä

kerhet den skapat vid val till styrelseuppdrag. V

ä

ntetiden p

å

att en dispensans

ö

kan skall behandlas och den os

ä

kerhet som r

å

der om dispens skall medges har m

å

nga g

å

nger lett till att utl

ä

ndska arbetstagare har f

å

tt st

å

 tillbaka och att till arbetstagarrepresentanter i st

ä

llet har valts arbetstagare med svenskt medborgarskap. Av dessa sk

ä

l f

ö

resl

å

s i promemorian att kravet p

ä

 nationalitet i 8 kap. 4 

§

 ABL eller motsva­rande best

ä

mmelse i annan lag inte skall g

ä

lla arbetstagarrepresentant (9 

§

 tredje stycket i  lagf

ö

rslaget).

6.4    

Ö

vriga fr

å

gor

Som tidigare angetts g

ä

ller som huvudregel enligt 14 

§

 andra stycket LSA att arbetstagarrepresentanterna tilltr

ä

der sina uppdrag vid en tidpunkt som best

ä

ras av den fackliga organisation som har utsett dem. Den begr

ä

nsningen g

ä

ller dock enligt best

ä

mmelsen att tilltr

ä

det f

å

r ske  tidigast  tre  m

å

nader  efter  det  att  underr

ä

ttelse  enligt 10 

§

  har

163

kommit f

ö

retagets styrelse tillhanda '. Den senare best

ä

mmelsen Prop. 1987/88:10 inneb

ä

r att en lokal arbetstagarorganisation som har beslutat att in­r

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda skriftligen m

å

ste under­r

ä

tta f

ö

retagets styrelse om beslutet. F

ö

rst sedan en korrekt underr

ä

t­telse har kommit styrelsen tillhanda b

ö

rjar trem

å

naders fri sten att l

ö

pa och tidigast nir den har l

ö

pt ut kan arbetstagarrepresentanterna till­tr

ä

da sina uppdrag.

Avsikten med trem

å

naders fri sten 

ä

r att ge f

ö

retaget en m

ö

jlighet att f

ö

rhandla med den fackliga organisationen i olika fr

å

gor som r

ö

r in­f

ö

randet av styrelserepresentation och, ora f

ö

ruts

ä

ttningar h

ä

rf

ö

r i 

ö

vrigt f

ö

religger, att i sista hand ans

ö

ka om dispens fr

å

n lagens till

ä

rapning. Hinner n

ä

mnden (regeringen) inte behandla ans

ö

kningen innan trem

å

nadersfristen l

ö

pt ut, kan n

ä

mnden (regeringen) f

ö

rordna att arbetstagarrepresentanterna inte f

å

r tilltr

ä

da sina uppdrag f

ö

rr

ä

n 

ä

rendet har pr

ö

vats.

De erfarenheter som under 

å

rens lopp har gjorts av lagens till

ä

mpning ute i f

ö

retagen visar att trem

å

nadersfristen alltj

ä

mt fyller en funk­tion. Best

ä

mmelsen b

ö

r d

ä

rf

ö

r i sak kvarst

å

 of

ö

r

ä

ndrad. Viss oklarhet r

ö

rande dess till

ä

mpning har emellertid uppst

å

tt i de fall d

å

mandat­tiden f

ö

r en arbetstagarrepresentant har g

å

tt ut och den fackliga orga­nisationen har utsett n

å

gon annan att f

ö

r en ny mandatperiod tilltr

ä

da styrelseuppdraget. Fr

å

gan har d

å

g

ä

llt om 

ä

ven den nye styrelserepre­sentanten har att iaktta trem

å

nadersfristen innan han kan tilltr

ä

da uppdraget eller om han kan inleda sitt arbete omedelbart.

Enligt g

ä

llande r

ä

tt r

å

der inte n

å

gon tvekan p

å

den punkten. Best

ä

mmel­sen tar sikte enbart p

å

 n

ä

r den fackliga organisationen fattar sitt principbeslut om att inr

ä

tta styrelserepresentation och i samband d

ä

r­med ocks

å

f

ö

r f

ö

rsta g

å

ngen utser arbetstagarrepresentanter att f

ö

re­tr

ä

da de anst

ä

llda i f

ö

retagets styrelse. N

å

gon skyldighet att iaktta trem

å

nadersfristen vid de senare tillf

ä

llen d

ä

nya representanter utses att f

ö

retr

ä

da de anst

ä

llda i  styrelsen f

ö

religger d

ä

remot  inte.

Med h

ä

nsyn till   den oklarhet som best

ä

mmelsen har yett upphov  till  vid   . den  praktiska   till

ä

mpningen  har  i   promemorief

ö

rslaget  dock   gjorts  ett till

ä

gg   i   lagtexten   (5 

§

  tredje  stycket).   Till

ä

gget,   som  allts

å

   inte Inneb

ä

r n

å

gon saklig  f

ö

r

ä

ndring av regelns materiella  inneh

å

ll,   syftar

    Jfr LSABF  15 

§

  och  11  

§

.

164

till   att  b

ä

ttre klarg

ö

ra att trem

å

nadersfristen

ä

r knuten  till   sj

ä

lva  Prop. 1987/88: 10 beslutet  att  inr

ä

tta  styrelserepresentation   i   ett  f

ö

retag.   Best

ä

mmel­serna kommenteras ytterligare i specialmotiveringen.

Som tidigare n

ä

mnts (avsnitt 4.1) f

ö

religger en skillnad inellan LSA och LSABF i fr

å

gan vem som 

ä

r valbar till uppdrag sora arbetstagarrepresen­tant. Enligt LSA g

ä

ller som huvudregel att en arbetstagarrepresentant b

ö

r utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

re­tag, bland de anst

ä

llda inom koncernen. Regeln 

ö

ppnar m

ö

jlighet f

ö

r de fackliga organisationerna att n

ä

r det 

ä

r befogat utse annan 

ä

n en an­st

ä

lld i f

ö

retaget, t.ex. en ombudsman i en lokal facklig organisation. I LSABF g

ö

rs en sn

ä

vare avgr

ä

nsning av personkretsen. D

ä

r f

ö

reskrivs att arbetstagarrepresentant skall utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

re­taget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

retag eller f

ö

rs

ä

kringsbolag som 

ä

r dotterf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom koncernen.

I promemorians lagf

ö

rslag (9 

§

) har i ifr

å

gavarande h

ä

nseende valts den l

ö

sning som g

ä

ller enligt LSA. Den ordningen har visat sig fungera v

ä

l under 

å

ren och den f

ö

refaller raest 

ä

ndam

å

lsenlig. Liksom vad som nu f

ö

reskrivs i LSA f

ö

resl

å

s den begr

ä

nsningen att till arbetstagarrepre­sentant inte utan s

ä

rskilt tillst

å

nd fr

å

n n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresen­tationsfr

å

gor f

å

r utses den som i s

å

dan egenskap tillh

ö

r annat f

ö

retags styrelse. Sistn

ä

mnda begr

ä

nsning g

ä

ller inte, om f

ö

retagen medger annorlunda eller ing

å

r i  samma koncern.

165

7        ARBETET I  STYRELSEN                                                           Prop. 1987/88: 10

7.1        Allm

ä

nt

Aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar skall ha en organisation best

å

ende av bolags- resp. f

ö

reningsst

ä

mma, styrelse - i vissa fall verkst

ä

llande direkt

ö

r (VD) - och revisorer. Dessa organ brukar betecknas som f

ö

re­tagets beslutande, f

ö

rvaltande och kontrollerade organ. Styrelsen skall best

å

 av minst tre personer. Uppg

å

r inte aktiekapitalet eller maximi­kapitalet till en miljon kronor, kan dock styrelsen best

å

av en eller tv

å

 ledam

ö

ter, om minst en suppleant finns. Arbetstagarledam

ö

ter skall inte r

ä

knas in i de nu angivna antalen styrelseledam

ö

ter. F

ö

r banker och f

ö

rs

ä

kringsbolag g

ä

ller delvis andra regler.

Bortsett fr

å

n de fall d

å

 styrelsen best

å

r av endast en person, dvs. i vissa mindre f

ö

retag, skall en av styrelseledam

ö

terna vara ordf

ö

rande i styrelsen. Ordf

ö

randen v

ä

ljs i regel av styrelsen och s

ä

rskilda funk­tioner ankommer enligt lagarna p

å

 styrelseordf

ö

randen. Inom styrelsen i ett aktiebolag finns som regel ocks

å

 en VD raed uppgift att handha den l

ö

pande f

ö

rvaltningen av f

ö

retaget. VD skall enligt ABL finnas, ora aktiekapitalet eller maximikapitalet 

ä

r rainst en railjon kronor. Styrel­sen och VD, n

ä

r s

å

dan finns, utg

ö

r vad raan brukar kalla f

ö

retagsled­ningen.

I ett aktiebolag d

ä

r n

ä

gon VD inte 

ä

r utsedd svarar styrelsen f

ö

r hela f

ö

rvaltningen av bolaget. Finns VD, vilket 

ä

r det vanliga, 

ä

r denne emellertid enligt ABL ett s

ä

rskilt bolagsorgan med i lagen angett kom­petensomr

å

de och d

ä

remot svarande skyldigheter. VD har att svara f

ö

r den l

ö

pande f

ö

rvaltningen av bolaget s

ä

sora driften av bolaget, bolagets bokf

ö

ring, raedelsf

ö

rvaltning m.m. 

Ä

tg

ä

rder av st

ö

rre betydelse f

ö

r bolaget faller dock inte under den l

ö

pande f

ö

rvaltningen. S

å

dana vik­tigare   fr

å

gor   liksora   beslut   om   riktlinjerna   f

ö

r   bolagets   verksarahet

166

ankommer   p

å

   styrelsen   att   besluta   om.   Styrelsen   har   ocks

å

   att   ut

ö

va   Prop. 1987/88:10 allm

ä

n tillsyn 

ö

ver VD.

Styrelsen 

ä

r ett kollegialt organ och lagstiftningen utg

å

r ifr

å

n att styrelsen i sin helhet fullg

ö

r sin f

ö

rvaltningsfunktion. I praktiken 

ä

r bilden eraellertid en annan. Inora en styrelse sker ofta en arbetsf

ö

rdel­ning med h

ä

nsyn till de s

ä

rskilda kvalifikationer som enskilda styrel­seledam

ö

ter kan ha. En styrelseledamot med s

ä

rskilda insikter i ekonomi kan t.ex. f

ä

 i uppdrag att speciellt inrikta sitt styrelseuppdrag p

å 

det ekonomiska omr

å

det. D

ä

rigenom kan de andra styrelseledam

ö

terna i n

å

gon m

å

n avlastas ansvar i s

å

dana fr

å

gor, 

ä

ven om deras principiella ansvar givetvis best

å

r. Arbetsf

ö

rdelningen inora styrelsen kan 

ä

ven ta sig andra former. Inte s

ä

llan delegeras en del av styrelse

ä

rendena, ofta s

å

dana av rutinm

ä

ssig karakt

ä

r, till ett s

ä

rskilt arbetsutskott eller motsvarande. Arbetsutskottet f

ö

rbereder och fattar eventuellt ocks

å

 beslut 1 

ä

rendena.

Ä

ven i s

ä

dant fall best

å

r i princip de 

ö

vriga styrelseledam

ö

ternas skyldigheter och ansvar.

7.2        Arbetsformer

Enligt 16 

§

 LSA har en arbetstagarrepresentant r

ä

tt att n

ä

rvara och delta i 

ö

verl

ä

ggningarna n

ä

r ett 

ä

rende, som senare skall avg

ö

ras av styrelsen, f

ö

rbereds av d

ä

rtill s

ä

rskilt utsedda styrelseledam

ö

ter. Som framg

å

r av best

ä

mmelsens ordalydelse 

ä

r denna r

ä

tt att medverka i ett arbetsutskott eller motsvarande begr

ä

nsad till s

å

dana beredande organ sora arbetar under styrelsen och som best

å

r av styrelseledam

ö

ter. Andra typer av beredningsorgan, t.ex. s

å

dana som kan finnas p

å

 direktions-niv

å

, faller utanf

ö

r best

ä

mmelsen. Motsvarande best

ä

mmelse i 17 

§

 LSABF 

ä

r n

ä

got mera vidstr

ä

ckt. De anst

ä

llda i banker och f

ö

rs

ä

kringsbolag har enligt den best

ä

mmelsen r

ä

tt att delta i 

ö

verl

ä

ggningarna 

ä

ven n

ä

r direktionen eller annat liknande organ, best

å

ende av befattningshavare 1   f

ö

retaget,  f

ö

rbereder 

ä

rende som senare skall  avg

ö

ras av styrelsen.

Den olikhet som s

å

lunda f

ö

religger mellan LSA och LSABF ifr

å

ga om r

ä

tten att delta i arbetsutskott eller liknande organ synes inte l

ä

ngre ha n

ä

gra b

ä

rande sk

ä

l f

ö

r sig. Fr

å

n fackligt h

å

ll har ocks

å

 p

å

pekats att viktiga fr

å

gor ofta f

ö

rbereds och d

ä

rvid i praktiken ocks

å

 avg

ö

rs 1 arbetsutskott som enligt nuvarande regler i LSA st

å

r utanf

ö

r de an­st

ä

lldas m

ö

jligheter till insyn och Inflytande. Mot den bakgrunden f

ö

resl

å

s (13 

§

) att den nya  lagens  best

ä

mmelser i   ifr

å

gavarande h

ä

nse-

167

ende skall 

ö

verensst

ä

mma med vad som nu g

ä

ller enligt LSABF. Det blir       Prop. 1987/88: 10 allts

å

 m

ö

jligt f

ö

r den fackliga organisationen att till  alla bered­ningsorgan inom f

ö

retaget som s

ä

rskilt utsetts att f

ö

rbereda 

ä

renden som senare skall beslutas av styrelsen utse en av arbetstagarrepresen­tanterna att delta 1 

ö

verl

ä

ggningarna. Liksom hittills b

ö

r det ankomma p

å

 de lokala fackliga organisationerna att best

ä

mma vem av arbetstagar­representanterna som skall  vara med i  arbetsutskottet. Kan man inte komma 

ö

verens i  fr

å

gan, 

ä

r det den arbetstagarorganisation sora f

ö

retr

ä­

der det st

ö

rsta antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid f

ö

reta­get eller koncernen sora utser representanten.

7.3       J

ä

vsregler

En arbetstagarrepresentant 1 ett aktiebolag'' 

ä

r underkastad dels

de f

ö

r alla styrelseledam

ö

ter g

ä

llande j

ä

vsreglerna i 8 kap. 10 

§

 ABL,

dels j

ä

vsreglerna i 17 

§

 LSA.

Enligt ABL:s j

ä

vsregler f

å

r en styrelseledamot inte handl

ä

gga fr

å

ga om avtal  mellan honom och bolaget.  Inte heller f

å

r han handl

ä

gga fr

å

ga om avtal  mellan bolaget och tredje man, ora han i  fr

ä

gan har ett v

ä

sentligt intresse som kan vara stridande inot bolagets. F

ö

rbudet att handl

ä

gga fr

å

ga ora avtal  anses ocks

å

 tr

ä

ffa s

å

dana ensidiga r

ä

ttshandlingar som har betydelse f

ö

r avtals uppkomst,  f

ö

r

ä

ndring eller upph

ö

rande,  t.ex. upps

ä

gning av ett kontrakt. J

ä

vsregeln anses 

ä

ga motsvarande till

ä

mp­ning betr

ä

ffande g

å

va fr

å

n tjolaget. Tanlien bakom dessa j

ä

vsregler 1 ABL 

ä

r att en styrelseledamot inte skall  delta i  styrelsearbetet n

ä

r han har ett v

ä

sentligt individuellt intresse som kan strida mot  f

ö

retagets intressen.

N

ä

r det g

ä

ller fr

å

gor om f

ö

rhandlingar med arbetstagarorganisation, kollektivavtalsfr

å

gor eller vidtagande av strids

å

tg

ä

rder 

ä

r den fack­liga organisationen motpart till   f

ö

retaget. Vid styrelserepresenta-tionslagstiftningens tillkomst gjorde lagstiftaren den bed

ö

mningen att fr

ä

gor av detta slag i och f

ö

r sig borde vara j

ä

vsgrundande f

ö

r arbets-" tagarledam

ö

terna i  styrelsen men att ledam

ö

terna inte kunde anses ha ett s

å

dant individuellt intresse i  fr

å

gorna att de p

å

grund av ABL:s

9)

Motsvarande regler g

ä

ller f

ö

r arbetstagarrepresentanter i

ekonomiska f

ö

reningar, banker och f

ö

rs

ä

kringsbolag.

168

j

ä

vsregler skulle vara f

ö

rhindrade att delta i  styrelsens handl

ä

ggning.   Prop. 1987/88: 10 Det kr

ä

vdes  d

ä

rf

ö

r en s

ä

rreglering  i LSA.   I  17 

§

 LSA f

ö

reskrivs numera att   arbetstagarrepresentant   inte   f

å

r  delta   i   behandling  av   fr

å

ga   som r

ö

r

1.

f

ö

rhandling med arbetstagarorganisation

2.

upps

ä

gning av kollektivavtal  eller

3.

strids

å

tg

ä

rd.

Betr

ä

ffande j

ä

vsgrunderna 2 och 3 synes inte r

å

da n

å

gra delade meningar ifr

å

ga om vad som skall anses vara g

ä

llande r

ä

tt. Den f

ö

rstn

ä

mnda j

ä

vs­grunden har d

ä

remot v

ä

ckt

å

tskillig diskussion och i den juridiska litteraturen har uttalats olika uppfattningar om hur l

å

ngt den str

ä

cker sig (se h

ä

rom H

å

kan Nial: Svensk associationsr

ä

tt i huvuddrag. 3 uppl.[REDACTED_EFTERNAMN] 1985 med h

ä

nvisningar samt Krister[REDACTED_EFTERNAMN] i Perspektiv p

å

arbets­r

ä

tten. V

ä

nbok till Axel Adlercreutz s. 276 ff).

Tolkningsprobleraen skall fr

ä

mst ses mot bakgrund av att regeln i sam­band med att LSA permanentades 1976 utstr

ä

cktes till att avse alla typer av f

ö

rhandlingar med arbetstagarorganisation, en 

ä

ndring som i f

ö

rarbetena till LSA sades vara f

ö

ranledd av den d

å

 nya MBL:s f

ö

rest

å­

ende ikrafttr

ä

dande. Eftersom arbetsgivaren enligt MBL har en l

å

ngtg

å­

ende f

ö

rhandlingsskyldighet p

å

 f

ö

retagsledningsomr

å

det, har satts i fr

å

ga om regleringen inte har lett till att arbetstagarledam

ö

terna 

ä

r j

ä

viga i praktiskt taget alla viktiga styrelse

ä

renden eller i vart fall i s

å

dana fr

å

gor som f

ö

rbereds inf

ö

r f

ö

rhandling eller som det p

å

g

å

r f

ö

rhandling om.

Mot detta syns

ä

tt har 

å

 andra sidan framh

ä

llits att m

å

ls

ä

ttningen med LSA 

ä

r att ge de anst

ä

llda insyn och inflytande p

å

 just f

ö

retagsled­ningsomr

å

det och att detta inflytande p

å

 ett avg

ö

rande s

ä

tt skulle inskr

ä

nkas om j

ä

v f

ö

rel

å

g i alla fr

å

gor som kunde bli f

ö

rem

å

l f

ö

r f

ö

r­handling. J

ä

vsregelns inneb

ö

rd har med detta senare syns

ä

tt i st

ä

llet antagits vara att arbetstagarledam

ö

terna i samband med s.k. samverkans­f

ö

rhandlingar 

ä

r j

ä

viga endast n

ä

r det g

ä

ller fr

å

gor d

ä

r en mera ut­pr

ä

glad intressemots

ä

ttning f

ö

religger mellan parterna, s

å

som t.ex. betr

ä

ffande styrelsens behandling av fr

å

gor om l

ä

mplig f

ö

rhandlings­strategi   inf

ö

r eller under p

å

g

å

ende  f

ö

rhandlingar.

169

Enligt uppgift har best

ä

mmelsen ute i f

ö

retagen p

å

 sina h

å

ll skapat Prop. 1987/88: 10 os

ä

kerhet om vad som skall g

ä

lla i fr

å

ga om j

ä

v. Fr

å

n tj

ä

nstemannah

å

ll har uppgetts att m

å

nga f

ö

retag till

ä

mpar j

ä

vsregeln alltf

ö

r vidstr

ä

ckt och f

ö

rklarar arbetstagarledam

ö

terna j

ä

viga i fr

å

gor p

å

 f

ö

retagsled­ningsomr

å

det sora senare kan bli f

ö

rem

å

l f

ö

r f

ö

rhandling. P

å

 andra h

å

ll synes best

ä

mmelsen inte ha v

å

llat n

å

gra till

ä

mpningsproblem, utan fr

å­

gorna har l

ö

sts i samf

ö

rst

å

nd.

I denna promemoria 

ä

r det inte n

ö

dv

ä

ndigt att n

ä

rmare s

ö

ka analysera vad som skall anses vara g

ä

llande r

ä

tt ifr

å

ga om f

ö

rhandlingsj

ä

vet. F

ö

rarbetena till LSA och LSABF ger f

ö

r 

ö

vrigt endast ringa v

ä

gledning p

å

 den punkten och som diskussionen i den juridiska litteraturen visar finns det omst

ä

ndigheter som med visst fog talar i b

å

da riktningarna. Det v

ä

sentliga 

ä

r att f

ö

r framtiden finna en rimlig avgr

ä

nsning av j

ä

vsfr

å

gan, en l

ö

sning som st

å

r i samklang med de syften som b

ä

r upp lagstiftningen och som 

ä

r praktiskt hanterbar i  f

ö

retagen.

Som tidigare har framh

å

llits

ä

r ett viktigt syfte med lagstiftningen om styrelserepresentation att de anst

ä

lldas synpunkter i olika f

ö

retags­ledningsfr

å

gor skall f

å

 bryta sig mot kapital

ä

garnas n

ä

r problemen diskuteras i styrelsen. En f

ö

r j

ä

vsfr

å

gan viktig distinktlon i det sammanhanget 

ä

r att best

ä

mmander

ä

tten i dessa fr

å

gor - 1 den m

å

n den inte har avtalats bort genom raedbest

ä

ramandeavtal - ensamt ligger hos f

ö

retagsledningen. F

ö

retaget 

ä

r visserligen till f

ö

ljd av reglerna i MBL ora t.ex. prira

ä

r f

ö

rhandlingsskyldighet skyldigt att ta upp s.k. samverkansf

ö

rhandlingar raed de fackliga organisationerna innan en vik­tigare f

ö

r

ä

ndring av verksamheten vidtas. Men kan parterna inte komma 

ö

verens vid s

å

dana f

ö

rhandlingar, 

ä

r det f

ö

retagsledningen ensam som beslutar i fr

å

gan. Vid kollektivavtalsf

ö

rhandlingar ligger saken annor­lunda till. Vid s

å

dana f

ö

rhandlingar kan f

ö

retagsledningen inte ensam best

ä

mma villkoren, f

ö

r den h

ä

ndelse 

ö

verenskommelse inte kan n

å

s, och de fackliga organisationerna kan i fr

å

gor av den arten i princip vidta strids

å

tg

ä

rder f

ö

r att genomdriva sina krav. 

Ä

ven ora begreppet "f

ö

r­handling" anv

ä

nds 1 b

å

da situationerna, 

ä

r det tydligt att den fackliga organisationens st

ä

llning vid samverkansf

ö

rhandlingar 

ä

r en annan 

ä

n vid kollektivavtalsf

ö

rhandlingar. Vid den senare typen av f

ö

rhandling f

ö

religger ett utpr

ä

glat motsatsf

ö

rh

å

llande d

ä

r b

å

da parter i sista hand har m

ö

jlighet att tillgripa strids

å

tg

ä

rder medan det vid samver­kansf

ö

rhandl ing i realiteten snarare 

ä

r fr

å

ga om att bredda f

ö

retags­ledningens beslutsunderlag med fackliga synpunkter.

170

Tanken bakom j

ä

vsreglerna

ä

r att en styrelseledamot inte skall vara med Prop. 1987/88: 10 och besluta i s

å

dana angel

ä

genheter d

ä

r det finns risk f

ö

r att han sj

ä

lv eller hans fackliga organisation har ett v

ä

sentligt intresse som kan vara stridande mot f

ö

retagets eller snarare mot kapital

ä

garnas. Som f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att ett s

å

dant v

ä

sentligt stridande intresse skall anses f

ö

religga synes b

ö

ra kunna kr

ä

vas att den fackliga organisationen i n

å

gon mera p

å

taglig mening har fdrfogandem

ö

jlighet 

ö

ver f

ö

rhandlings­resultatet och inte bara en r

ä

tt att i f

ö

rhandlingens former framf

ö

ra sina synpunkter'''. I enlighet med det nu anf

ö

rda dras i denna promemoria den slutsatsen att j

ä

v som regel inte b

ö

r anses f

ö

religga n

ä

r s

å

dana fr

å

gor behandlas i styrelsen som 

ä

r eller senare kan bli f

ö

rem

å

l f

ö

r samverkansf

ö

rhandlingar. I princip b

ö

r allts

å

 aPa fr

å

gor inom arbetslednings- och f

ö

retagsledningsomr

å

det, i den m

å

n de inte s

ä

rskilt regleras 1 medbest

ä

mmandeavtal mellan parterna, undantas fr

å

n j

ä

vsbest

ä

mmelsens till

ä

mpningsomr

å

de.

Fr

å

ga om l

ä

mplig f

ö

rhandlingsstrategi inf

ö

r eller under p

å

g

å

ende sam­verkansf

ö

rhandlingar 

ä

r knappast en sak som behandlas 1 styrelsen. Skulle s

å

 vara fallet, 

ä

r det emellertid tydligt att en s

å

dan fr

å

ga till den grad 

ä

r inriktad p

å

 just inotpartsf

ö

rh

å

llandet till den fack­liga organisationen att den som regel b

ö

r f

ö

ranleda j

ä

v f

ö

r arbets­tagarledamot. P

å

 motsvarande s

ä

tt 

ä

r att bed

ö

ma fr

å

gor sora r

ö

r ett f

ö

retags organisationstillh

ö

righet i fackligt h

ä

nseende. Liksom hit­tills b

ö

r vidare fr

å

gor h

ä

nf

ö

rliga till ing

å

ende eller upps

ä

gning av kollektivavtal liksom strids

å

tg

ä

rder vara j

ä

vsgrundande f

ö

r arbets­tagarledamot. J

ä

vsbest

ä

mmelserna kommenteras n

ä

rmare i specialmotive­ringen (14 

§

).

Slutligen b

ö

r i detta sammanhang en raed j

ä

v n

ä

rbesl

ä

ktad fr

å

ga behand­las. Enligt 2 

§

 MBL har fr

å

n lagens till

ä

mpningsomr

å

de undantagits vissa verksamheter som f

å

r sin inriktning och sina m

å

l best

ä

mda i demo­kratiska former eller 

ä

r av opinionsbildande eller ideell natur. Exem­pel p

å

 s

å

dana verksamheter 

ä

r fackliga, politiska, religi

ö

sa organisa­tioner liksom f

ö

retag inom press, radio, TV. I f

ö

retag och sammanslut­ningar av dessa slag har arbetstagarinflytandet inte ansetts b

ö

ra f

å 

str

ä

cka sig till  verksamhetens m

å

l  och inriktning.  Lagstiftaren har

Jfr arbetsdomstolens uttalanden i anledning av j

ä

vsinv

ä

ndning fr

ä

n arbetsgivarsidan i AD 1979 nr 118.

171

menat att arbetstagarnas intresse av inflytande b

ö

r st

ä

 tillbaka f

ö

r de   Prop. 1987/88: 10

andra   intressen  som g

ö

r  sig  g

ä

llande  i   dessa   fall.   N

å

gon  motsvarande

reglering   1   styrel serepresentationslagstiftningen   finns   inte,   vilket

f

ä

r  anses   otillfredsst

ä

llande.   De 

ä

ndam

å

lssynpunkter  som  ligger bakom

best

ä

mmelsen  i 2 

§

MBL  g

ö

r sig g

ä

llande med  samraa tyngd n

ä

r det g

ä

ller

arbetstagarledam

ö

ter   i   en   f

ö

retagsstyrelse.   I   promemorians   lagf

ö

rslag

(14 

§

 andra stycket) har med h

ä

nsyn h

ä

rtill  tagits in en best

ä

mmelse om

att arbetstagarrepresentant i  styrelsen  f

ö

r s

å

dana  f

ö

retag som avses-i

2  

§

 MBL inte  f

å

r delta  i  behandling av  fr

å

ga  som r

ö

r verksamhetens m

å

l

och inriktning.

7.4        Sekretess

N

å

gra uttryckliga regler om tystnadsplikt f

ö

r arbetstagarrepresentanter finns inte i styrelserepresentationslagstiftningen. Inte heller finns n

å

gra s

å

dana regler i annan associationsr

ä

ttslig lagstiftning, t.ex. ABL. Av allm

ä

nna regler om styrelseledamots st

ä

llning som syssloman i f

ö

retaget har emellertid ansetts f

ö

lja en skyldighet att iaktta tyst­l

å

tenhet betr

ä

ffande f

ö

retagets angel

ä

genheter, s

ä

rskilt ora utl

ä

mnande av s

å

dana uppgifter kan skada  f

ö

retaget.

Styrelserepresentationslagstiftningen, som bygger p

å

 att de anst

ä

llda och deras fackliga organisationer skall ges insyn i verksamheten, st

ä

ller samtidigt krav p

å

 ett t

ä

mligen 

ö

ppet informationsfl

ö

de. Detta h

ä

nger samman med bl.a. de fackliga organisationernas beslutsstruktur och det s

ä

tt p

å

 vilket dessa arbetar. En arbetstagarledamot har vis­serligen st

ä

llning av syssloman i f

ö

retaget och skall som s

å

dan, enligt ett g

ä

ngse syns

ä

tt, iaktta sj

ä

lvst

ä

ndighet n

ä

r han fullg

ö

r sitt uppdrag. Men han 

ä

r ocks

å

 facklig f

ö

rtroendeman, utsedd av den fackliga organi­sationen och med ansvar ytterst gentemot medlemmarna i denna organisa­tion. Dessa f

ö

rh

å

llanden ger otvivelaktigt arbetstagarledamotens sty­relseuppdrag ett s

ä

rdrag. F

ö

r arbetstagarrepresentanterna i styrelsen 

ä

r det betydelsefullt t.ex. att med andra fackliga f

ö

rtroendem

ä

n, fram­f

ö

r allt inom den egna klubbstyrelsen eller niotsvarande, kunna diskute­ra fr

å

gor som behandlas i styrelsen. H

ä

rigenom kan genom LSA en viss sp

ä

nning s

ä

gas ha uppst

å

tt 1 fr

å

gor r

ö

rande sekretess i f

ö

retagen. De delvis divergerande intressena har lett till  os

ä

kerhet ora r

ä

ttsl

ä

get.

Var den n

ä

rmare gr

ä

nsen f

ö

r styrelseledam

ö

ternas tystnadsplikt skall dras   framst

å

r   inte   helt  klart.   Som   har  p

å

pekats   i   den   r

ä

ttsliga   lit-

172

teraturen har raan med arbetstagarrepresentatlonen 1 styrelsen sannolikt Prop. 1987/88: 10 att r

ä

kna raed att en f

ö

rskjutning har 

ä

gt rum av den traditionella gr

ä

nsen f

ö

r tystnadspliktens omfattning. I aktiebolagen begr

ä

nsas in­formationsm

ö

jligheten dock ytterst av ansvarsstadgandet i 15 kap. IS ABL sora f

ö

reskriver skadest

å

ndsskyldighet om en styrelseledamot vid fullg

ö

rande av sitt uppdrag upps

å

tligen eller av oaktsamhet skadar bolaget. Regeln kan s

ä

gas ge uttryck 

å

t den v

ä

rdnadsplikt som 

å

vilar en styrelseledamot gentemot f

ö

retaget. I sv

å

rare fall kan straffansvar f

ö

r trol

ö

shet raot huvudman intr

ä

da enligt best

ä

mnelsen i 10 kap. 5 

§ 

brottsbalken.

En fr

å

ga som har v

ä

ckt diskussion g

ä

ller vilken r

ä

ttslig verkan ett styrelsebeslut ora att viss uppgift skall h

å

llas heralig har f

ö

r arbets­tagarrepresentanterna i styrelsen. Kan arbetstagarrepresentanterna i strid med ett s

ä

dant beslut f

ö

ra uppgiften vidare till fackf

ö

renings­styrelsen? Bryter de d

å

 mot v

å

rdnadsplikten eller kan de rent av bli skadest

å

ndsskyldiga gentemot f

ö

retaget? Med den os

ä

kerhet om r

ä

ttsl

ä

get sora r

å

der

ä

r det naturligt att s

å

dana fr

å

gor st

ä

lls. I detta lagstift­nings

ä

rende blir emellertid de rent r

ä

ttsliga aspekterna p

å

 fr

å

gor ora tystnadsplikt av underordnad betydelse. Ty 

ä

ven ora man antar att en arbetstagarledamot inte enbart genom att 

ö

verf

ö

ra en av styrelsen sek-retessbelagd uppgift till andra personer tr

ä

ffas av ansvarsregeln 1 15 kap. 1 

§

 ABL utan att det d

ä

rtill 

å

tminstone m

å

ste kr

ä

vas att f

ö

retaget faktiskt drabbats av skada till f

ö

ljd av uppgiftsl

ä

mnandet, ' 

ä

r det tydligt att det egentliga och mera djupg

å

ende problemet kring ar­betstagarrepresentation och sekretess knappast d

ä

rmed f

å

r en l

ö

sning. En arbetstagarrepresentant som 

å

terkommande g

å

r emot styrelsebeslut om sekretess om

ö

jligg

ö

r t

ä

mligen snart.sin egen st

ä

llning i styrelsen. D

ä

rmed raseras ocks

å

 m

ö

jligheterna till insyn och inflytande i verksam­heten f

ö

r de anst

ä

llda.

En l

ö

sning p

ä

 problemet har angetts vara att direkt i lagtext ange att arbetstagarrepresentanter - oavsett vad som beslutas ora sekretess i f

ö

retagsstyrelsen - alltid har r

ä

tt att raed t.ex. den egna fackf

ö

re­ningsstyrelsen diskutera fr

ä

gor sora behandlas i f

ö

retagsstyrelsen. Man har i sararaanhanget pekat p

å

 att f

ö

rhandlings- och informationsreglerna i MBL ger den fackliga organisationen l

å

ngtg

å

ende ra

ö

jligheter till insyn  i   f

ö

retagen och  att denna  informationsr

ä

tt 

ä

ven avser uppgifter

'' Jfr SOU 1983:52 s.   115.

173

som kan bel

ä

ggas med tystnadsplikt (21 

§

 MBL). Den som med tystnads- Prop. 1987/88:10 plikt har mottagit information f

ö

r arbetstagarorganisations r

ä

kning f

å

r ocks

å

utan hinder av tystnadsplikten f

ö

ra informationen vidare till ledamot i styrelsen f

ö

r organisationen. I s

å

dant fall g

ä

ller tystnads­plikten 

ä

ven f

ö

r styrelseledamoten (22 

§

 MBL). Mot bakgrund av att styrelsen f

ö

r den fackliga organisationen med st

ö

d av MBL:s regler s

å

lunda kan erh

å

lla information fr

å

n arbetsgivaren ora de flesta fr

å

gor som behandlas i styrelsen har det sagts vara inkonsekvent ora en arbets­tagarrepresentant i styrelsen inte skulle ha samma m

ö

jlighet att f

ö

ra vidare sekretessbelagd information. En s

å

dan r

ä

tt f

ö

r arbetstagarrepre­sentant att f

ö

ra inforraationen vidare borde enligt detta syns

ä

tt direkt framg

å

 av lagen. H

ä

rigenom skulle en st

ö

rre klarhet 1 r

ä

ttsl

ä

get vinnas och arbetstagarrepresentanterna skulle inte beh

ö

va k

ä

nna sig som "gisslan" i styrelsen n

ä

r de f

å

r reda p

å

 uppgifter som i h

ö

g grad r

ö

r de anst

ä

llda men som inte f

å

r f

ö

ras vidare.

Ä

ven ora 

å

tskilligt talar f

ö

r en uttrycklig lagregel ora tystnadsplikt, finns det emellertid ocks

ä

 omst

ä

ndigheter som med styrka talar raot en s

å

dan r

ä

ttsregel. Till en b

ö

rjan finns det sk

ä

l att p

å

peka att arbets­tagarle damoten visserligen 

ä

r de anst

ä

lldas representant i f

ö

retags­styrelsen men att han likv

ä

l ing

å

r och har att verka i det kollektiv sora styrelsen utg

ö

r. Detta ra

ä

ste i h

ö

g grad s

ä

tta sin pr

ä

gel p

å

 hans upptr

ä

dande i styrelsen. Arbetet i styrelsen m

ä

ste bygga p

å

ett 

ö

mse­sidigt f

ö

rtroende styrelsemedlemmarna emellan. Det kr

ä

vs d

ä

rf

ö

r ett visst m

å

tt av lojalitet fr

å

n arbetstagarrepresentanterna liksom fr

å

n 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter f

ö

r att arbetet skall kunna bedrivas effektivt och p

å

 ett s

ä

tt sora fr

ä

mjar f

ö

retagets intressen. Uppenbarligen kan det i varje f

ö

retag uppkomma styrelsefr

å

gor som 

ä

r av den arten att de i vart fall inte f

ö

r tillf

ä

llet b

ö

r f

ö

ras vidare till personer utanf

ö

r styrelsen. En uttrycklig lagregel om r

ä

tt f

ö

r arbetstagarrepresentant att f

ö

ra vidare fr

ä

gor sora behandlas i styrelsen till fackf

ö

renings­styrelsen skulle i s

å

dana situationer kunna st

ä

lla arbetstagarrepresen­tanten inf

ö

r sv

å

ra lojalitetskonflikter, b

å

de i f

ö

rh

å

llande till f

ö

re­tagsstyrelsen och genteraot den egna fackliga organisationen. H

ä

rtill kommer den risk som ligger i att fr

å

gor av denna art 

ö

ver huvud taget inte l

ä

ngre skulle komma att behandlas vid styrelsesammantr

ä

den, utan i st

ä

llet tas upp 1 sammanhang d

ä

r arbetstagarrepresentanterna inte 

ä

r n

ä

rvarande.  En s

å

dan utveckling skulle leda till ett minskat inflytande

174

f

ö

r de anst

ä

llda och i sj

ä

lva verket vara ett grundskott mot hela sam-   Prop. 1987/88:10 verkanstanken i  styrelserepresentationslagstiftningen.

Vid en samlad bed

ö

mning har i denna promemoria dragits slutsatsen att n

å

gon uttrycklig regel om tystnadsplikt inte b

ö

r inf

ö

ras i den nya lagen. Fr

å

gorna f

å

r liksom hittills l

ö

sas i de enskilda f

ö

retagsstyrel­serna med beaktande av s

å

v

ä

l f

ö

retagets behov av sekretess sora de an­st

ä

lldas s

ä

rskilda intresse av att fortl

ö

pande h

å

llas underr

ä

ttade ora verksamheten. Den risk som ligger i att enskilda f

ö

retagsstyrelser n

ä

rmast slentrianra

ä

ssigt beslutar om sekretess i fr

å

gor som behandlas p

ä

 styrelsem

ö

te b

ö

r kunna motverkas, bl.a. genom information och ut­bildning av arbetstagarrepresentanterna fr

å

n de fackliga organisatio­nernas sida. Riktlinjen b

ö

r vara att arbetstagarrepresentanterna sj

ä

lv­st

ä

ndigt skall kunna ta st

ä

llning till behovet av sekretess i enskilda fr

å

gor och 1 styrelsen ocks

å

 framf

ö

ra sina uppfattningar i saken. Be­slutar majoriteten av styrelsemedleramarna 

ä

nd

å

 om sekretess, finns m

ö

jligheten att reservera sig raot beslutet raed den opinionsbildande effekt detta kan ha. Ytterst finns ocks

ä

 utv

ä

gen, vilket dock inte 

ä

r s

ä

rskilt praktiskt, att helt avg

å

ur styrelsen.

175

8        ARBETSTAGARREPRESENTANTERNAS ST

Ä

LLNING                     Prop. 1987/88: 10

8.1    Allm

ä

nt

Alla ledam

ö

ter av en f

ö

retagsstyrelse har i r

ä

ttslig bem

ä

rkelse samma uppgifter, skyldigheter, r

ä

ttigheter och ansvar. I princip f

ö

religger i detta h

ä

nseende allts

å

 inte n

å

gon skillnad mellan arbetstagarledam

ö

ter och st

ä

mmovalda ledam

ö

ter (8 

§

 LSA, 9 

§

 LSABF), Det verksamhets- och ansvarsomr

å

de som f

ö

r styrelseledam

ö

terna har dragits upp i lagstift­ningen eller i bolagsordningen eller stadgarna kan f

ö

r enskild ledamot eller enbart n

å

gra av ledam

ö

terna vare sig begr

ä

nsas eller utvidgas. Det 

ä

r t.ex. inte m

ö

jligt f

ö

r den fackliga organisationen eller styrel­sen att inskr

ä

nka arbetstagarledam

ö

ternas verksamhet i styrelsen till att avse enbart 

ä

renden som 

ä

r av intresse f

ö

r de anst

ä

llda. Inte heller 

ä

r det m

ö

jligt att f

ö

r enskild styrelseledamot utvidga de upp­gifter som 

ä

r f

ö

renade med medlemskapet i styrelsen.

N

ä

r det g

ä

ller suppleant f

ö

r arbetstagarledamot har en s

å

dan en n

ä

got starkare st

ä

llning 

ä

n vad som g

ä

ller f

ö

r suppleant f

ö

r st

ä

mmovald sty­relseledamot. Arbetstagarsuppleanten har till skillnad fr

å

n 

ö

vriga suppleanter r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid styrelsens sammantr

ä

den, 

ä

ven om ledamoten 

ä

r n

ä

rvarande (15 

§

 LSA, 16 

§

 LSABF). Vidare g

ä

ller 1 aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar att beslut i ett styrelse

ä

rende inte f

å

r fattas om ej s

å

vitt m

ö

jligt arbetstagarsuppleanterna dels f

å

tt tillf

ä

lle att delta i 

ä

rendets behandling, dels erh

å

llit tillfreds­st

ä

llande underlag f

ö

r att avg

ö

ra 

ä

rendet (15 

§

 andra stycket LSA).

R

ä

tten att delta i ett f

ö

retags st

ä

mma tillkommer i f

ö

rsta hand 

ä

garna av f

ö

retaget, i ett aktiebolag aktie

ä

garna. En arbetstagarledamot har emellertid, liksom 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter, r

ä

tt och i vissa fall ocks

å

 skyldighet att n

ä

rvara. Arbetstagarrepresentanten kan l

ä

mna upp­lysningar till st

ä

mman och framf

ö

ra argument, men han har inte r

ä

tt att

176

framst

ä

lla  f

ö

rslag  och han har  inte heller  r

ö

str

ä

tt.  Att f

ö

retagsled-   Prop. 1987/88:10 ningen 

ä

r f

ö

retr

ä

dd vid st

ä

mman

ä

r p

å

kallat dels f

ö

r 

ä

rendenas behand­ling,   dels   f

ö

r  den  kontroll   av  verksamheten  som st

ä

mman har  r

ä

tt och skyldighet  att  ut

ö

va.   En  suppleant  som har  intr

ä

tt  i  styrelsen  har i

f

ö

rh

å

llande   till   st

ä

mman   samma   st

ä

llning   som  en   ordinarie  medlem  av

12) styrelsen      .

Den i styrelserepresentationslagstiftningen uttryckta likst

ä

lldhets­principen mellan arbetstagarledam

ö

ter och andra styrelseledam

ö

ter har bed

ö

rats angel

ä

gen att uppr

ä

tth

å

lla, 

ä

ven om sk

ä

l ocks

å

 kan anf

ö

ras f

ö

r en annan raera differentierad reglering av styrelseledam

ö

ternas st

ä

ll­ning. Arbetstagarledam

ö

ternas plats i styrelsen grundas p

å

 arbete och inte p

å

 kapital

ä

gande, och det kan med visst fog g

ö

ras g

ä

llande att detta rimligen borde tillm

ä

tas betydelse vid utformningen av lagens regler, t.ex. s

å

 att arbetstagarledam

ö

ternas ekonomiska ansvar gjordes mera begr

ä

nsat. Anledningen till att lagstiftaren 

ä

nd

å

 velat 

å

stadkomma en s

å

likartad reglering sora m

ö

jligt f

ö

r alla styrel seledara

ö

ter har sin fr

ä

rasta grund i 

ä

ndam

å

lssynpunkter och i praktiska 

ö

verv

ä

ganden r

ö

rande lagens effektivitet. En raotsatt ordning, d

ä

r arbetstagarrepresentanter­nas skyldigheter och ansvar inskr

ä

nktes i f

ö

rh

å

llande till 

ö

vriga sty­relseledam

ö

ters, kan befaras f

å

 till f

ö

ljd att arbetstagarrepresentan­ternas arbete 1 styrelsen betraktas som mindre seri

ö

st. Detta skulle i sin tur sannolikt f

ö

rs

ä

mra ra

ö

jligheterna till insyn och inflytande. Det har sagts bl.a. att det med en s

å

dan ordning skulle f

ö

religga en risk f

ö

r att styrelsen skulle delas upp i ett A-lag (st

ä

mmovalda styrelseler dam

ö

ter) och ett B-lag (arbetstagarrepresentanter). Principen om lik­st

ä

lldhet utg

ö

r s

å

ledes en viktig grundsats p

å

 vilken arbetstagarleda­m

ö

terna kan h

ä

vda sin r

ä

tt att delta i styrelsearbetet p

å

 lika villkor som 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter.

8.2    Ansvar

Styrelseledam

ö

ter kan enligt associationsr

ä

ttsliga skadest

å

ndsregler bli ers

ä

ttningsskyldiga dels f

ö

r skada som de tillfogar f

ö

retaget, dels ocks

å

 f

ö

r skada som de tillfogar tredje man, t.ex. fordrings

ä

gare. Regler om utkr

ä

vande av detta skadest

å

ndsansvar finns s

å

vitt g

ä

ller aktiebolag i 15 kap. 1 

§

 och 4-6 

§§

ABL.

1 ? 1

Se Lars Erik Taxell: Aktiebolagets organisation (

Ä

bo 1983)

s. 29.

177

12    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Vid sidan av de associationsr

ä

ttsliga skadest

å

ndsreglerna finns best

ä

m- Prop. 1987/88: 10 melser som 

å

l

ä

gger styrelseledam

ö

ter ett personligt ansvar f

ö

r f

ö

rbin­delser (se t.ex, 2 kap. 13 

§

, 13 kap. 2 

§

 och 16 kap. 1 

§

ABL). Det kan g

ä

lla f

ö

rpliktelser som t.ex, uppkommit genom 

ä

tg

ä

rder fr

å

n styrelse­ledam

ö

ters sida och som skett p

å

 bolagets v

ä

gnar men innan bolaget registrerats. Ett s

å

dant ansvar f

ö

r f

ö

rbindelser skiljer sig fr

å

n ska­dest

å

ndsskyldighet d

ä

rigenom att n

å

gon skada, eller ens fara f

ö

r skada, inte 

ä

r f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r ansvarighet. N

å

gon m

ö

jlighet till j

ä

mkning av betalningsansvaret f

ö

religger inte heller.

Under senare 

å

r har det f

ö

rekommit ett anta! uppm

ä

rksammade fall d

å 

borgen

ä

rer vid aktiebolags konkurs har riktat krav mot arbetstagarleda­m

ö

ter med st

ö

d av reglerna i 13 kap, 2 

§

 ABL. Enligt dessa best

ä

ramel­ser svarar styrelseledam

ö

terna solidariskt f

ö

r bolagets uppkommande f

ö

rbindelser, om de f

ö

rsummar att vidta vissa i lagen f

ö

reskrivna 

å

t­g

ä

rder f

ö

r att s

ä

tta bolaget i likvidation, Best

ä

mraelserna i 13 kap. 2 

§

 ABL om ansvar f

ö

r styrelseledam

ö

ter skall ses mot f

ö

ljande bak­grund.

I ett aktiebolag svarar inte del

ä

garna personligen f

ö

r bolagets f

ö

r­pliktelser. Skyddet f

ö

r bolagets borgen

ä

rer finns i det aktiekapital som 

ä

r avsatt i bolaget. Om detta kapital f

ö

rbrukas, f

ö

rsvinner ocks

å 

borgen

ä

rernas skydd. I den aktuella best

ä

raraelsen i 13 kap, 2 

§

 ABL har d

ä

rf

ö

r tagits in regler som anger att bolaget skall tr

ä

da i likvida­tion, om det egna kapitalet understiger h

ä

lften av det registrerade aktiekapitalet. S

å

 snart det finns sk

ä

l att anta att en s

å

dan situation f

ö

religger 

å

ligger det styrelsen att of

ö

rdr

ö

jligen uppr

ä

tta en s

ä

rskild balansr

ä

kning. Visar balansr

ä

kningen att bolagets eget kapital under­stiger h

ä

lften av det registrerade kapitalet, skall styrelsen vidta olika 

å

tg

ä

rder f

ö

r att f

å

 bolaget f

ö

rsatt i likvidation. Styrelsen skall snarast m

ö

jligt till bolagsst

ä

mma h

ä

nskjuta fr

å

gan om bolaget skall tr

ä

da i likvidation. Om bolagsst

ä

mman inte beslutar att bolaget skall tr

ä

da i likvidation, skall styrelsen hos r

ä

tten ans

ö

ka att bo­laget f

ö

rs

ä

tts i likvidation. S

å

dan ans

ö

kan kan 

ä

ven g

ö

ras av en en­skild styrelseledamot. Underl

å

ter styrelseledam

ö

terna att fullg

ö

ra vad som 

å

ligger dera i nu n

ä

mnda avseenden, svarar de solidariskt f

ö

r bo­lagets d

ä

refter uppkommande f

ö

rbindelser.

Ansvarsbest

ä

mmelsen i 13 kap. 2 

§

 ABL kan, vilket de aktuella betal-ningskravsfallen visar, skapa s

ä

rskilda problem f

ö

r arbetstagarleda­m

ö

ter i   styrelsen.  Det har t.ex.   f

ö

rekommit att arbetstagarledam

ö

terna

178

inte har f

å

tt del av v

ä

sentlig information om f

ö

retagets st

ä

llning. N

ä

r Prop. 1987/88: 10 f

ö

retaget sedan g

å

tt i konkurs har de tillsammans med 

ö

vriga styrelse­ledam

ö

ter blivit kr

ä

vda p

å

 betydande belopp avseende skulder som de sj

ä

lva inte k

ä

nt till existerade. Best

ä

mmelsen i 13 kap, 2 

§

 ABL kan i s

å

dana situationer tr

ä

ffa arbetstagarledam

ö

ter s

ä

rskilt h

å

rt eftersom den inte ger utryrarae f

ö

r h

ä

nsyn till en styrelseledamots st

ö

rre eller mindre insikt i bolagets verksarahet. Inte heller 

ä

r j

ä

mkning av betal­ningsskyldigheten m

ö

jlig.

I de aktuella betalningskravsfallen har hittills, s

å

vitt 

ä

r k

ä

nt, ingen arbetstagarledamot slutligt blivit 

å

lagd betalningsskyldighet. D

ä

rav kan emellertid inte dras slutsatsen att arbetstagarledam

ö

ter vid en r

ä

ttslig bed

ö

mning i domstol alltid skulle g

å

 fria i s

å

dana situationer d

ä

r de sj

ä

lva h

ä

vdar att de inte haft vetskap ora f

ö

retagets ekonoraiska st

ä

llning. Ofta kan det bli en ren bevisfr

å

ga i dorastolen hur nycket den enskilde arbetstagarledaraoten har k

ä

nt till. 

Ö

vriga styrelseleda­m

ö

ter kan h

ä

vda att alla styrelseledam

ö

ter f

å

tt samma information om f

ö

retagets ekonomi,  och uppgift st

å

r mot uppgift.

Den ekonoraiska risk som f

ö

r den enskilde arbetstagarledaraoten p

å

 detta s

ä

tt 

ä

r f

ö

rknippad med uppdraget som styrelseledamot upplevs p

å

 arbets-tagarsidan som en belastning. Inte bara att arbetstagarledaraoten i vissa situationer, som man fr

å

n den sidan ser saken, of

ö

rtj

ä

nt kan drabbas av ekonomisk f

ö

rlust som fullst

ä

ndigt kan ruinera honom eller henne. H

ä

rtill komraer den os

ä

kerhet sora reglerna allm

ä

nt sett ger upp­hov till och som medf

ö

r att m

å

nga arbetstagare 

ö

ver huvud inte v

å

gar ta p

å

 sig uppdrag som styrelseledamot. P

å

 fackligt h

å

ll har man med h

ä

nsyn till dessa omst

ä

ndigheter satt i fr

å

ga om raan inte i detta avseende b

ö

r g

å

 i fr

å

n principen om likst

ä

lldhet raellan styrelseledam

ö

terna till f

ö

rm

å

n f

ö

r en ordning som 

ä

r b

ä

ttre anpassad till arbetstagarledam

ö

ter­nas s

ä

rskilda situation i styrelsen, I sj

ä

lva verket, resonerar raan p

å 

fackligt h

å

ll, visar just de aktuella betalningskravsfallen att arbets­tagarledam

ö

terna i det praktiska styrelsearbetet inte har betraktats sora likv

ä

rdiga med 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter. De har undanh

å

llits infor­mation som 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter f

å

tt del av och n

ä

r sedan konkursen varit ett faktura har det st

ä

llts krav p

å

 att de solidariskt skall vara raed och betala. Att genora f

ö

rs

ä

kring av arbetstagarledam

ö

terna l

ö

sa problemen har visat sig inte vara m

ö

jligt.

179

Mot  tanken  p

å

  att  g

ö

ra  avsteg  fr

å

n  principen   om  likst

ä

lldhet  mellan   Prop. 1987/88: 10 styrelseledam

ö

terna   genora  att  inskr

ä

nka  arbetstagarnas  personliga  be­talningsansvar kan emellertid flera principiella inv

ä

ndningar resas.

En s

ä

dan g

ä

ller de effekter en begr

ä

nsning av ansvaret skulle kunna t

ä

nkas f

å

 p

ä

 arbetet i styrelsen. Som tidigare har konstaterats 

ä

r det allm

ä

nt sett viktigt att arbetstagarledam

ö

ternas arbete i styrelsen inte uppfattas som raindre betydelsefullt 

ä

n

ö

vriga ledam

ö

ters arbete. Ett avsteg fr

å

n likst

ä

lldhetsprincipen har sagts kunna f

å

 till f

ö

ljd att arbetstagarledam

ö

ternas arbete betraktades sora mindre seri

ö

st, med de negativa f

ö

ljer detta skulle f

ä

 f

ö

r samarbetet och insynsm

ö

jlighe­terna i  f

ö

retaget.

En inskr

ä

nkning av arbetstagarrepresentanternas ekonomiska ansvar i det h

ä

nseende varom nu 

ä

r fr

å

ga synes emellertid knappast beh

ö

va f

å

 n

å

gra s

å

dana effekter. Till en b

ö

rjan kan konstateras att ansvarsbegr

ä

ns­ningen endast g

ä

ller den niycket speciella situation som avses i 13 kap. 2 

§

 ABL eller motsvarande, dvs. d

å

 likvidationsskyldighet f

ö

religger f

ö

r bolaget eller f

ö

reningen men verksamheten 

ä

nd

å

 drivs vidare och f

ö

rpliktelser uppkommer f

ö

r styrelseledam

ö

terna. I alla andra avseenden skulle arbetstagarledam

ö

terna ansvara fullt ut enligt de lagar och best

ä

ramelser som reglerar f

ö

retagets verksarahet; deras skadest

å

ndsan­svar kvarst

å

r of

ö

r

ä

ndrat liksora deras personliga ansvar f

ö

r f

ö

rbindel­ser i 

ö

vriga fall. Det kan i sammanhanget vidare inte bortses fr

å

n att arbetstagarrepresentanternas plats i styrelsen har sin grund i de an­st

ä

lldas arbete och inte i kapital

ä

gande. Detta anger s

å

 att s

ä

ga den ram inom vilken deras arbetsinsatser b

ö

r v

ä

rderas och p

å

verkar ocks

å 

bed

ö

mningen av hur l

å

ngt deras ansvar i rent ekonomiskt h

ä

nseende rira-ligen b

ö

r str

ä

cka sig. Av st

ö

rre betydelse 

ä

r emellertid att arbets­tagarledam

ö

ternas auktoritet och anseende i styrelsearbetet inte h

ä

nger samraan med fr

ä

mst ansvarsreglernas utformning, utan snarare med deras personliga egenskaper, s

å

som kunskaper, integritet och allm

ä

nna omd

ö

me. Det 

ä

r omvittnat att arbetstagarledam

ö

ter med goda personliga relatio­ner till 

ö

vriga medlemmar i styrelsen kan n

å

 betydande resultat i fr

å

ga om inflytande i styrelsearbetet. Slutsatsen blir d

ä

rf

ö

r att ett avsteg fr

å

n likst

ä

lldhetsprincipen i det nu behandlade avseendet inte n

ä

mnv

ä

rt kan f

ö

rmodas p

å

verka arbetstagarrepresentanternas st

ä

llning i styrel­sen.

180

En annan aspekt p

å

problemet 

ä

r f

ö

ljande. Vilken betydelse f

ö

r arbets- Prop. 1987/88: 10 tagarledam

ö

ternas agerande i styrelsen kan det t

ä

nkas f

å

, om det inte l

ä

ngre vore m

ö

jligt att utkr

ä

va ett personligt betalningsansvar av dem? Kan det antas t.ex. att arbetstagarledam

ö

terna i situationer varom nu 

ä

r fr

å

ga, kanske raot b

ä

ttre vetande och med 

å

beropande av syssels

ä

tt­ningssk

ä

l, i styrelsen skulle b

ö

rja argumentera efter linjen att ett f

ö

retags verksarahet skall drivas vidare, trots att f

ö

retagets ekono­miska st

ä

llning 

ä

r s

å

dan att verksamheten borde avvecklas och f

ö

retaget likvideras? Det f

ö

refaller inte s

ä

rskilt troligt att en s

å

dan utveck­ling skulle komraa att 

ä

ga rura. Huvudregeln i 13 kap. 2 

§

 ABL eller raotsvarande om att likvidation skall ske s

å

 snart det egna kapitalet understiger h

ä

lften av det registrerade aktiekapitalet skulle ju allt­j

ä

mt g

ä

lla, och arbetstagarledam

ö

terna liksom 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter 

ä

r givetvis skyldiga att iaktta den regeln, 

ä

ven ora f

ö

r arbetstagar­ledam

ö

terna n

å

got personligt betalningsansvar inte f

ö

religger. N

å

gon fullst

ä

ndig ansvarsbefrielse 

ä

r det inte heller fr

å

ga om. Skadest

å

nds­ansvaret enligt t.ex. 15 kap. 1

§

 ABL kommer alltj

ä

mt att g

ä

lla, och en arbetstagarledamot som genom sitt agerande i styrelsen upps

å

tligen eller av oaktsamhet 

å

sarakar skada kan bli ers

ä

ttningsskyldig f

ö

r ska­dan. H

ä

rtill kommer att arbetstagarledam

ö

terna, som ju enbart har en minoritetsrepresentation i styrelsen, inte raot de 

ö

vriga styrelseleda­m

ö

ternas uppfattning kan driva igenom egna f

ö

rslag i styrelsen. Inte heller i detta avseende synes d

ä

rf

ö

r n

å

gon inv

ä

ndning med fog kunna g

ö

ras.

Med h

ä

nsyn till den vikt principen ora likst

ä

lldhet mellan styrelseleda­m

ö

terna tillm

ä

ts, inte minst p

å

 arbetstagarsidan, b

ö

r avsteg inte g

ö

ras raed raindre v

ä

gande sk

ä

l talar f

ö

r det. De sk

ä

l som man fr

å

n arbets­tagarsidan har anf

ö

rt f

ö

r en begr

ä

nsning av det personliga betalnings­ansvaret f

å

r emellertid anses vara av den arten att de motiverar ett avsteg fr

å

n huvudregeln om likst

ä

lldhet. I promeraorians lagf

ö

rslag (15 

§

) f

ö

resl

å

s s

å

lunda att ansvar enligt best

ä

mmelsen i 13 kap. 2 

§ 

fj

ä

rde stycket ABL eller motsvarande best

ä

mmelse i annan lag inte skall g

ä

lla en arbetstagarrepresentant.

Den f

ö

reslagna nya ordningen inneb

ä

r allts

ä

inte n

å

gon fullst

ä

ndig ansvarsbefrielse f

ö

r arbetstagarrepresentanterna n

ä

r fr

ä

ga om likvida­tionsplikt kommer upp i f

ö

retaget. Regleringen komraer eraellertid prak­tiskt sett att leda till att de blir ers

ä

ttningsskyldiga endast i de fall   d

ä

r det verkligen 

ä

r styrkt att de genora sitt handlande i styrel-

181

sen f

ö

rorsakat skada. J

ä

raf

ö

rt raed den nuvarande ordningen inneb

ä

r detta    Prop. 1987/88: 10 ett  v

ä

sentligt  f

ö

rb

ä

ttrat  skydd,   vilket  b

ä

ttre  motsvarar arbetstagar­representanternas st

ä

llning i styrelsen.

8.3 N

ä

rvaror

ä

tt p

å

 st

ä

mma

Som tidigare n

ä

mnts (avsnitt 8.1) har arbetstagarledam

ö

ter liksora 

ö

v­riga styrelseledam

ö

ter r

ä

tt och i vissa fall ocks

å

 skyldighet att n

ä

r­vara p

å

f

ö

retagets st

ä

mma. Styrelsen och verkst

ä

llande direkt

ö

ren i t.ex. ett aktiebolag 

ä

r enligt 9 kap. 12 

§

 ABL skyldiga att vid bolags-st

ä

mraa meddela upplysningar ang

å

ende f

ö

rh

å

llanden som kan inverka p

å 

bed

ö

mandet av bolagets 

å

rsredovisning och dess ekonomiska st

ä

llning eller av annat vid st

ä

mman f

ö

rekommande

ä

rende. Styrelsens medlemmar har d

ä

remot inte r

ö

str

ä

tt och de har inte heller,r

ä

tt att vid bolags­st

ä

mma framst

ä

lla f

ö

rslag, om de inte saratidigt 

ä

r aktie

ä

gare. Av den tidigare redog

ö

relsen (avsnitt 3,2) har framg

å

tt att arbetstagarrepre­sentanter kan ha s

å

dana r

ä

ttigheter genora att lokal facklig organisa­tion ut

ö

var r

ö

str

ä

tt f

ö

r aktier tillh

ö

rande en l

ö

ntagarfondstyrelse eller fj

ä

rde fondstyrelsen,

1 fr

å

ga ora r

ä

tten att n

ä

rvara och yttra sig vid ett f

ö

retags st

ä

mma 

ä

r utg

å

ngspunkten den motsatta n

ä

r det g

ä

ller suppleant f

ö

r styrelseleda­mot; denne har 1 princip inte r

ä

tt att delta. Har suppleanten Intr

ä

tt 1 styrelsen, har han emellertid samma st

ä

llning till st

ä

mman sora den ordinarie medlemmen. Med h

ä

nsyn till den s

ä

rskilda st

ä

llning som ar­betstagarsuppleanterna 

ä

r tillf

ö

rs

ä

krade, bl.a. genom n

ä

rvaror

ä

tt vid styrelsens sammantr

ä

den, torde g

ä

llande r

ä

tt betr

ä

ffande dessa vara att de p

å

 motsvarande s

ä

tt som arbetstagarledam

ö

terna har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid st

ä

mma.

P

å

 arbetstagarh

å

ll ute i f

ö

retagen har viss os

ä

kerhet r

å

tt om arbets­tagarsuppleanternas r

ä

tt och m

ö

jligheter att delta p

å

 st

ä

mma. F

ö

r att n

å

gon tvekan inte skall beh

ö

va r

å

da i detta avseende har i promeraorians lagf

ö

rslag (12 

§

) uttryckligen angetts att suppleant f

ö

r arbetstagar­ledamot har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid f

ö

retagets st

ä

mma, 

ä

ven ora ledamoten 

ä

r n

ä

rvarande.

182

9        SANKTIONSREGLER                                                                Prop. 1987/88: 10

9.1    Allm

ä

nt

1  det tidigare har framh

å

llits att den r

ä

ttsliga grunden f

ö

r de an­

st

ä

lldas representation i f

ö

retagens styrelser finns i skilda lag­

komplex. Lagarna ora styrelserepresentation inneh

å

ller regler som -

enkelt uttryckt - garanterar sj

ä

lva r

ä

tten till styrelserepresentation,

raedan det raateriella inneh

å

llet i styrelseuppdraget best

ä

ras av regler i

annan associationsr

ä

ttslig lagstiftning,  t.ex, ABL,

Den senare associationsr

ä

ttsliga lagstiftningen inneh

å

ller sanktions­regler av olika slag av vilka bl,a. skadest

å

ndsreglerna har ber

ö

rts i det f

ö

reg

å

ende.  Vidare finns straffbest

ä

raraelser (se 19 kap,  1 

§

 punkten

2  ABL med h

ä

nvisningar till 8 kap. 8 

§

 andra stycket och 8 kap. 9 

§

f

ö

rsta stycket samma lag) som avser att s

ä

kra att arbetstagarledam

ö

ter­

na f

å

r tillf

ä

lle att effektivt delta i styrelsearbetet. LSA och LSABF

d

ä

remot saknar helt sanktionsbest

ä

mraelser. En" arbetsgivare eller en

arbetstagarorganisation som bryter mot styrelserepresentationslagens

best

ä

raraelser kan s

å

ledes inte drabbas av n

å

gon p

å

f

ö

ljd. D

ä

remot kan

parterna v

ä

nda sig till arbetsdomstolen och genom fastst

ä

llelse- eller

fulIg

ö

relsetalan f

å

 avgjort det som 

ä

r tvistigt. Ett avg

ö

rande i dora­

stolen rae.l anledning av en ful Ig

ö

rel setalan kan ocks

å

 f

ö

renas liied ett­

vitesf

ö

rel

ä

ggande.

En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att en tvist ora till

ä

mpningen av LSA eller LSABF skall kunna pr

ö

vas av arbetsdomstolen 

ä

r att tvisten avser f

ö

rh

å

llandet raellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda (21 

§

 LSA, 20 

§

 LSABF). Tvisten 

ä

r i s

ä

 fall en arbetstvist. Den kan t.ex. g

ä

lla fr

å

ga om en arbetstagar­representants r

ä

tt att delta i arbetet inom ett arbetsutskott eller fr

å

ga om j

ä

v f

ö

r arbetstagarrepresentant. Tvister sora uteslutande r

ö

r arbetstagarorganisationernas    interna    f

ö

rh

å

llanden,    s

å

som   t.ex.    ord-

183

ningen  f

ö

r att  utse arbetstagarrepresentanter enligt 12  

§

 LSA,  

ä

r un-    Prop. 1987/88: 10 dantagna arbetsdomstolens pr

ö

vning.  Undantagna fr

å

n domstolens pr

ö

vning 

ä

r vidare de fr

ä

gor som n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor eller regeringen  har att avg

ö

ra,   dvs.   fr

å

gor om tillst

å

nd enligt 13 

§

 andra stycket LSA och undantag enligt 18 

§

 LSA resp.  19 

§

LSABF.

9.2    Skadest

å

nd ra.ra.

Fr

å

n arbetstagarorganisationernas sida har kritik fraraf

ö

rts raot att skadest

å

ndsbest

ä

ramelser saknas i LSA och LSABF. Det har framh

å

llits bl.a. att 

ö

vrig lagstiftning p

ä

 omr

å

det inneh

å

ller regler om skade­st

å

nd, och att det inte finns anledning tro att de sk

ä

l som b

ä

r upp dessa regler skulle ha raindre giltighet ifr

å

ga om arbetstagarnas r

ä

ttigheter enligt styrelserepresentationslagstiftningen. Skadest

å

nds­regler skulle vidare, menar kritikerna, bidra till att flera tvister p

å

omr

å

det blev f

ö

rera

å

l f

ö

r avg

ö

rande i arbetsdomstolen. I detta har det sagts ligga ett s

ä

rskilt v

ä

rde eftersom domstolens domar f

å

r stor ge­nomslagskraft bland parterna p

å

 arbetsmarknaden och att det d

ä

rmed skapas en st

ö

rre enhetlighet vid till

ä

mpningen av lagstiftningen.

F

ö

rslag om att lagen tillf

ö

rs best

ä

mmelser om skadest

å

nd har 

ä

ven fram­f

ö

rts fr

å

n arbetsgivarh

å

ll. Detta f

ö

rslag har dock varit mer begr

ä

nsat och har haft sin utg

å

ngspunkt i en f

ö

reslagen

ä

ndring av styrelserepre­sentationslagen vad g

ä

ller sekretess.

Med h

ä

nsyn till det anf

ö

rda har i promeraorians lagf

ö

rslag (16 

§

) tagits in s

ä

rskilda best

ä

mmelser om skadest

å

nd. Best

ä

mmelserna, som kommente­ras n

ä

rmare i specialmotiveringen, har utformats efter m

ö

nster av ska­dest

å

ndsbest

ä

ramelser i annan arbets!agstiftning och inneb

ä

r att en arbetsgivare eller arbetstagarorganisation sora bryter mot lagen skall betala skadest

å

nd. Skadest

å

ndet kan avse b

å

de ers

ä

ttning f

ö

r den f

ö

r­lust som uppkommer (ekonomiskt skadest

å

nd) och ers

ä

ttning f

ö

r den kr

ä

nkning som lagbrottet inneb

ä

r (allm

ä

nt skadest

å

nd). Om det 

ä

r sk

ä­

ligt,  kan skadest

å

ndet s

ä

ttas ned eller helt falla bort.

Till skadest

å

ndsreglerna har i f

ö

rslaget knutits best

ä

ramelser om fris­ter som skall g

ä

lla f

ö

r talan om skadest

å

nd (17 

§

), Talefristreglerna Inneb

ä

r 1 korthet att den som vill kr

ä

va skadest

å

nd p

å

 grund av lag­brott skall underr

ä

tta motparten om sitt anspr

å

k inom fyra m

å

nader fr

å

n det skadan intr

ä

ffade.  Har inom den tiden p

å

kallats f

ö

rhandling r

ö

rande

184

anspr

å

ket enligt raedbest

ä

ramandelagen eller med st

ö

d av kollektivavtal,     Prop. 1987/88: 10 skall talan v

ä

ckas efter det att f

ö

rhandlingen avslutades.  I annat fall skall  talan v

ä

ckas inora 

å

tta m

å

nader fr

å

n skadans uppkomst. F

ö

ljs inte dessa tidsfrister, har talan g

å

tt f

ö

rlorad. 

Ä

ven talefristreglerna kommenteras n

ä

rraare i  specialm

ö

tiveringen.

185

10     SPECIALMOTIVERING                                                              Prop. 1987/88:10

10.1 F

ö

rslaget till  lag om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda

I den allm

ä

nna motiveringen har redovisats vilka huvudfr

å

gorna i utred­ningsarbetet varit och p

å

 vilka punkter som arbetet har mynnat ut i f

ö

rslag till 

ä

ndringar av saklig betydelse i den nya lagen. Dessa f

ö

r­slag ber

ö

r raer 

ä

n h

ä

lften av den nya lagens paragrafer. H

ä

rtill kommer de 

ä

ndringar i best

ä

mraelserna sora f

ö

ranletts av att regler i LSA och LSABF saraordnats. Vissa best

ä

ramelser i de nu g

ä

llande styrelserepresen­tationslagarna har bed

ö

mts vara obeh

ö

vliga. Det g

ä

ller 4 och 7 

§§

 LSA och dess motsvarigheter i 3 och 6 

§§

 LSABF. Dessa best

ä

mraelser har allts

å

 inte tagits raed i det nya lagf

ö

rslaget. Detta kommenteras i anslutning till den nya 4 

§

. Vidare 

ä

r 19 

§

 LSA numera obsolet, efter­som lagen (1976:350) om styrelserepresentation f

ö

r samh

ä

llet i aktiebo­lag, ekonoraiska f

ö

reningar och stiftelser har upph

ö

rt att g

ä

lla (jfr prop. 1981/82:112 och SFS 1982:315). Vissa andra best

ä

mraelser, n

ä

mligen 9 

§

, 15 

§

 andra stycket och 23 

§

 LSA samt 7, 8, 10 och 22 

§§

 LSABF, har bed

ö

rats vara av den arten att de l

ä

rapligen b

ö

r f

ö

ras 

ö

ver till de associationsr

ä

ttsliga f

ö

rfattningar som reglerar de skilda f

ö

retags­typerna, dvs. ABL, FL m.fl. lagar (se avsnitt 2.2 - 2.10).

Med h

ä

nsyn till de relativt omfattande f

ö

r

ä

ndringar som f

ö

resl

å

s i regelsystemet har det ansetts befogat att l

å

ta den lagtekniska och spr

å

kliga 

ö

versynen omfatta 

ä

ven de 

å

terst

å

ende delarna av lagen. Detta inneb

ä

r 

å

 andra sidan inte att det nya lagf

ö

rslaget radikalt skulle avvika fr

ä

n den tidigare uppl

ä

ggningen av lagstiftningen. Tv

ä

rtora an­sluter f

ö

rslaget n

ä

ra till de nu g

ä

llande styrelserepresentationslagar­na b

å

de vad g

ä

ller inneh

å

llet och dispositionen i stort. En nyhet 

ä

r att det i syfte att 

ö

ka 

ö

versk

å

dligheten har inf

ö

rts s

ä

rskilda rubriker i  lagen.  I den specialraotivering som h

ä

r f

ö

ljer skall  n

ä

rmare redovisas

186

hur best

ä

mmelserna i det nya lagf

ö

rslaget f

ö

rh

å

ller sig till motsvarig-   Prop. 1987/88: 10 heter i   g

ä

llande  lagar och  p

å

 vilka  punkter  sora till

ä

gg eller f

ö

r

ä

nd­ringar har gjorts.

Inledande best

ä

raraelser

Under denna rubrik har samlats vissa regler av allm

ä

n betydelse f

ö

r de f

ö

ljande best

ä

mraelserna i lagen. I 1 

§

 anges lagens 

ä

ndara

å

l och dess till

ä

rapningsomr

å

de. D

ä

refter preciseras i 2 

§

 vilka typer av.f

ö

retag som orafattas av lagen. I den paragrafens andra stycke ges vidare en definition av vad som i lagen menas med koncern respektive moderf

ö

retag och dotterf

ö

retag. De b

å

da senast n

ä

mnda best

ä

mraelserna har sina mot­svarigheter i g

ä

llande styrelserepresentationslagar (1-3 

§§

 LSA och 1-2 

§§

LSABF). I 3 

§

 finns dessutom en best

ä

mmelse, utan motsvarighet i g

ä

llande r

ä

tt, som r

ö

r arbetstagare som 

ä

r verksamma i ett konmissio-n

ä

rsf

ö

retag men som har sina anst

ä

llningsf

ö

rh

å

llanden reglerade med ett annat f

ö

retag, huvudf

ö

retaget. Dessa arbetstagare skall vid till

ä

rapning av den nya lagen betraktas sora anst

ä

llda 

ä

ven i konmission

ä

rsf

ö

reta­get,

1 

§

 Denna lag syftar till att genora styrelserepresentation ge de anst

ä

llda    insyn i och inflytande p

å

 f

ö

retagets verksamhet,

1

denna paragraf, som har sin motsvarighet i g

ä

llande lagar, anges lagens syfte. Samtidigt anges i allm

ä

nna ordalag till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r lagen, n

ä

mligen att de anst

ä

llda i ett f

ö

retag skall ges insyn i och inflytande p

ä

 f

ö

retagets verksamhet. Den redaktionella f

ö

r

ä

ndringen har gjorts att de olika f

ö

retagsformerna aktiebolag, ekonoraiska f

ö

re­ningar, bankinstitut ra,fl, som uttryckligen anges i g

ä

llande lagar har ersatts raed det saralande begreppet f

ö

retag. Detta begrepp definieras sedan n

ä

rmare i 2 

§

. Sora koraraer att framg

å

 d

ä

r har till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r lagstiftningen vidgats n

å

got.

2

§

 Med f

ö

retag avses i denna lag aktiebolag, bankinstitut, f

ö

rs

ä

k­ringsbolag och ekonomisk f

ö

rening.

Med koncern f

ö

rst

å

s svenska juridiska personer sora enligt best

ä

raraelser-na i 1 kap. 2 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385), 1 a 

§

 lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

reningar eller 1 kap. 9 

§

 f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen (1982:713) 

ä

r moderf

ö

retag och dotterf

ö

retag i f

ö

rh

å

llande till varand­ra.

I paragrafens f

ö

rsta stycke anges vad som i lagen avses med f

ö

retag, n

ä

raligen aktiebolag,  bankinstitut,  f

ö

rs

ä

kringsbolag och ekonoraisk f

ö

re-

187

ning. Av dessa f

ö

retagstyper orafattas f

ö

r n

ä

rvarande bankinstitut och Prop. 1987/88: 10 f

ö

rs

ä

kringsbolag av LSABF och aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar av LSA. Enligt LSA omfattas emellertid inte alla ekonoraiska f

ö

reningar av lagen. 

Ö

msesidiga f

ö

rs

ä

kringsbolag, sjukkassor, underst

ö

dsf

ö

reningar och andra f

ö

rs

ä

kringsf

ö

reningar, hypoteksf

ö

reningar, vissa f

ö

reningar av trafikf

ö

rs

ä

kringsanstalter samt jordbrukets kreditkassor (2 

§

p. 2-3) 

ä

r undantagna fr

å

n lagens till

ä

mpningsomr

å

de. Som framg

å

r av den allm

ä

nna motiveringen (avsnitt 5.2) har dessa undantag slopats 1 pro­memorief

ö

rslaget. Till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r lagstiftningen har d

ä

rmed utvidgats 1  f

ö

rh

å

llande till  vad sora nu g

ä

ller.

I andra stycket ges, 1 

ö

verensst

ä

ramelse med g

ä

llande r

ä

tt (3 

§

 andra stycket LSA och 2 

§

 andra stycket LSABF), en definition av lagens kon­cernbegrepp. Saraordningen av LSA och LSABF har f

ö

ranlett en viss redak­tionell omarbetning av best

ä

raraelsen utan att n

å

gon f

ö

r

ä

ndring i sak 

å

syftats. N

å

gon n

ä

rmare kommentar erfordras inte.

3 

§

 En arbetstagare som stadigvarande 

ä

r verksam i ett kommissio­n

ä

rsf

ö

retag utan att ett anst

ä

llningf

ö

rh

å

llande f

ö

religger raed det f

ö

retaget skall vid till

ä

mpning av denna lag betraktas som anst

ä

lld 

ä

ven i koramission

ä

rsf

ö

retaget..

Denna paragraf, sora saknar motsvarighet i g

ä

llande styrelserepresenta­tionslagar, syftar till att eliminera vissa ur styrelserepresentations-synpunkt otillfredsst

ä

llande f

ö

rh

å

llanden sora kan uppst

å

 i s.k. kommis­sion

ä

rsf

ö

retag. Som n

ä

rmare har beskrivits i avsnitt 5.4 

ä

r situationen inte s

ä

llan den att arbetstagare verksamma 1 ett konmission

ä

rsf

ö

retag har sina anst

ä

llningsf

ö

rh

å

llanden reglerade med ett annat f

ö

retag, huvudf

ö

retaget. Effekten av en s

å

dan konstruktion, som oftast har sin grund i personaladministrativa 

ö

verv

ä

ganden, 

ä

r att arbetstagarna i konmission

ä

rsf

ö

retaget inte ges m

ö

jlighet till styrelserepresentation i det f

ö

retag i vilket de arbetar. Genora den nu aktuella best

ä

raraelsen skall arbetstagare som p

å

 det angivna s

ä

ttet stadigvarande 

ä

r verksamma i ett kommission

ä

rsf

ö

retag, utan att ett anst

ä

llningsf

ö

rh

å

llande f

ö

re­ligger, vid tni

ä

rapningen av den nya lagen betraktas sora anst

ä

llda 

ä

ven i det f

ö

retaget. Arbetstagarna ges d

ä

rraed r

ä

tt att genom den fackliga organisationen utse arbetstagarrepresentanter 1 styrelsen f

ö

r kommis­sion

ä

rsf

ö

retaget, 

ä

ven om de har tr

ä

ffat sina anst

ä

llningsavtal med ett annat f

ö

retag. Om kommission

ä

rsf

ö

retaget 

ä

r bundet av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande  till   flera  arbetstagarorganisationer,  kan regeln vidare f

ä

188

betydelse f

ö

r vilken organisation sora har r

ä

tt att utse arbetstagarrep-   Prop. 1987/88: 10 resentanter i  styrelsen  (jfr 8 

§

 nedan).

N

å

gra problera r

ö

rande vilka f

ö

retag sora 

ä

r att anse sora koraraission

ä

rs-f

ö

retag skall inte beh

ö

va uppst

å

. Begreppet anknyter till den defini­tion av kommission

ä

rsf

ö

retag som ges i 43 

§

 2 raora koramunalskattelagen (1928:370), I ett typiskt koramission

ä

rsf

ö

retagsf

ö

rh

å

llande driver ett aktiebolag, kommission

ä

rsbolaget, verksamhet f

ö

r ett annat f

ö

retags, huvudf

ö

retagets, r

ä

kning. Verksamheten bedrivs visserligen under kora-raission

ä

rsbolagets egen firraa, men den 

ä

r av osj

ä

lvst

ä

ndig karakt

ä

r och beh

ä

rskas i realiteten av huvudf

ö

retaget. En utf

ö

rlig redog

ö

relse f

ö

r koramission

ä

rsbolagsf

ö

rh

å

llanden 

å

terfinns i r

ä

ttsfallet NJA 1975 s, 45. Jfr ocks

å

 AD 1979 nr 129.

En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att best

ä

mmelsen skall bli till

ä

mplig 

ä

r att ar­betstagarna stadigvarande 

ä

r verksamma i komraission

ä

rsf

ö

retaget. H

ä

r­igenom undantas fr

å

n best

ä

raraelsens till

ä

mpningsomr

å

de tillf

ä

lligt in­l

å

nade arbetstagare. Av betydelse f

ö

r att avg

ö

ra n

ä

r en arbetstagare skall anses vara stadigvarande verksam i ett f

ö

retag blir i f

ö

rsta hand vad som har avtalats mellan parterna eller vad som i 

ö

vrigt konrner fram om avsikten med arbetet. Har avsikten redan fr

å

n b

ö

rjan varit att en arbetstagare skall utf

ö

ra sitt arbete i kommission

ä

rsf

ö

retaget, f

å

r han anses vara stadigvarande verksam 1 f

ö

retaget s

å

 snart arbetet p

å

b

ö

r­jats. Men 

ä

ven i de fall d

ä

r avsikten fr

å

n b

ö

rjan varit att arbetet skall vara begr

ä

nsat i tiden raen d

ä

r utvecklingen rent faktiskt har lett till att arbetstagaren har arbetat kvar i f

ö

retaget under avsev

ä

rd tid kan situationen vara att bed

ö

ma s

å

 att arbetstagaren skall anses vara stadigvarande verksam i  f

ö

retaget.

Den omst

ä

ndigheten att en arbetstagare, som stadigvarande 

ä

r verksam i ett kommission

ä

rsf

ö

retag, skall betraktas som anst

ä

lld i det f

ö

retaget utesluter inte att han eller hon vid till

ä

rapningen av lagen 

ä

ven skall betraktas sora anst

ä

lld i det f

ö

retag d

ä

r det egentliga anst

ä

llningsf

ö

r­h

å

llandet f

ö

religger. Detta framg

å

r genom att lagtexten anger att ar­betstagaren vid till

ä

mpningen av lagen skall betraktas som anst

ä

lld "

ä

ven" i komraission

ä

rsf

ö

retaget. L

ä

get 

ä

r h

ä

r detsararaa sora n

ä

r det g

ä

ller styrelserepresentation i koncernf

ö

retag. De anst

ä

llda i t,ex, ett dotterbolag inom en koncern betraktas som anst

ä

llda s

å

v

ä

l i dotter­f

ö

retaget som i moderf

ö

retaget n

ä

r det g

ä

ller representationen d

ä

r.

189

R

ä

tten till  styrelserepresentation                                                       Prop. 1987/88: 10

Detta avsnitt inneh

å

ller de grundl

ä

ggande best

ä

mraelserna ora r

ä

tt till styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda. Best

ä

mraelserna, 4-5 

§§

 i lag­f

ö

rslaget, raotsvaras ri

ä

rmast av 5-6 

§§

 LSA och 4-5 

§§

 LSABF. 1 f

ö

r­h

å

llande till de nu g

ä

llande reglerna p

ä

 omr

ä

det inneb

ä

r f

ö

rslaget en ut

ö

kad representationsr

ä

tt i vissa st

ö

rre f

ö

retag som bedriver verksam­het inora skilda branscher. I s

å

dana f

ö

retag ges de anst

ä

llda r

ä

tt att utse tre ledam

ö

ter och tre suppleanter f

ö

r dessa i styrelsen (4 

§

 f

ö

r­sta stycket). F

ö

r

ä

ndringen har medf

ö

rt vissa justeringar i 

ö

vrig lag­text under detta avsnitt. Detta kommer att redovisas n

ä

rmare 1 det f

ö

ljande.

4 

§

 I ett f

ö

retag som inte 

ä

r moderf

ö

retag och som under det senast f

ö

rflutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet,har sysselsatt i genomsnitt rainst 25 arbetstagare har de anst

ä

llda r

ä

tt till tv

å

 ledam

ö

ter i styrelsen (arbetstagarledam

ö

ter) och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledamot. Be­driver f

ö

retaget verksamhet inom skilda branscher och har det under det senast f

ö

rflutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet sysselsatt i genomsnitt minst 1 000 arbetstagare, har de anst

ä

llda r

ä

tt till tre ledam

ö

ter i styrelsen och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledamot.

De anst

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation enligt f

ö

rsta stycket f

å

r dock inte leda till att antalet arbetstagarledam

ö

ter 

ö

verstiger antalet 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter.

F

ö

rsta och andra styckena 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning p

å

 moderf

ö

retag. D

å

skall vad som d

ä

r s

ä

gs ora f

ö

retag avse koncernen i dess helhet, och r

ä

tten till styrelserepresentation tillkomma samtliga anst

ä

llda inom koncernen,

I paragrafens f

ö

rsta stycke f

ö

rsta meningen anges vad som f

å

r betecknas som huvudregeln i fr

å

ga om de anst

ä

lldas representation i styrelsen. Inneb

ö

rden av denna best

ä

mmelse 

ä

r att de anst

ä

llda i s

å

dana f

ö

retag som enligt 2 

§

 omfattas av lagen, men ej 

ä

r. moderf

ö

retag, i princip har r

ä

tt att utse tv

å

ledam

ö

ter i styrelsen och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledamot,  om f

ö

retaget syssels

ä

tter rainst 25 arbetstagare.

Det b

ö

r p

å

pekas att med anst

ä

lld h

ä

r f

ö

rst

å

s den som enligt g

ä

ngse civilr

ä

ttsligt betraktelses

ä

tt 

ä

r arbetstagare i f

ö

retaget. N

å

gon s

å

dan legaldefinition av begreppet som finns i 4 

§

LSA och 3 

§

 LSABF har d

ä

rf

ö

r inte bed

ö

rats n

ö

dv

ä

ndig. Detta betyder, till skillnad fr

å

n vad sora nu g

ä

ller, att alla arbetstagare i f

ö

retaget, oavsett anst

ä

llnings­form och arbetstid, blir att betrakta som anst

ä

llda.

190

I paragrafens f

ö

rsta stycke, andra meningen, finns en best

ä

mmelse som Prop. 1987/88: 10 ger de anst

ä

llda en ut

ö

kad r

ä

tt till representation i f

ö

retag som be­driver verksamhet inom skilda branscher och som under det senast f

ö

r­flutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet har sysselsatt i genomsnitt rainst 1 000 arbetstagare. Den n

ä

rmare bakgrunden till denna best

ä

mmelse, sora saknar motsvarighet i g

ä

llande styrelserepresentationslagar, har redo­gjorts f

ö

r i avsnitt 6.2. Som d

ä

r har framh

ä

llits syftar best

ä

mmelsen till att vidga representationen f

ö

r de anst

ä

llda s

å

att 

ä

ven de an­st

ä

llda vid driftsenheter sora inte tidigare haft representation i sty­relsen nu skall f

å

m

ö

jlighet till insyn i verksamheten. Ofta torde det f

ö

rh

å

lla sig s

å

 att de anst

ä

llda vid en s

å

dan driftsenhet tillh

ö

r en annan arbetstagarorganisation 

ä

n den eller de som tidigare har utsett arbetstagarrepresentanterna. Detta 

ä

r emellertid inte n

ö

dv

ä

ndigt. Det kan ocks

å

 f

ö

rekoraraa att de anst

ä

llda vid en driftsenhet som inte tidi­gare haft representation i styrelsen fr

å

n den egna enheten tillh

ö

r samma arbetstagarf

ö

rbund som de anst

ä

llda vid den st

ö

rre driftsenhet som hittills har utsett arbetstagarrepresentanterna. Fr

å

gan kommenteras ytterligare i  anslutning till  8 

§

.      ,

I normalfallet torde n

å

gra sv

å

righeter knappast f

ö

religga att fast­st

ä

lla om ett f

ö

retag bedriver 

»

verksamhet inom skilda branscher. I tveksamma fall kan ledning h

ä

mtas fr

å

n den SNI-kod (Svensk N

ä

rings­grensindelning) som finns f

ö

r varje arbetsst

ä

lle i statistiska central­byr

å

ns f

ö

retagsregister.

R

ä

tten till ut

ö

kad representation 

ä

r enligt f

ö

rslaget vidare beroende av att f

ö

retaget under det senast f

ö

rflutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet har sysselsatt i genomsnitt 1 000 arbetstagare. Med undantag f

ö

r an­talet arbetstagare 

ä

r regelns konstruktion i detta avseende densamma som den i 5 

§

 LSA och 4 

§

 LSABF. Det r

ä

cker inte med att f

ö

retaget vid ett visst tillf

ä

lle har 1 000 arbetstagare utan f

ö

retaget skall under en period av ett 

å

r i genomsnitt ha haft minst detta antal. Ber

ä

kningen grundas d

ä

rvid p

å

 f

ö

rh

å

llandena under det senast f

ö

rflutna r

ä

kenskaps­

å

ret. Uppgift om vilken tid ett f

ö

retags r

ä

kenskaps

å

r omfattar finns i f

ö

retagets bolagsordning,  stadgar e.d.   (se t.ex, 2 kap. 4 

§

 9 ABL),

Regeln i paragrafens andra stycke motsvarar n

ä

rmast 5 

§

andra stycket LSA, Regeln har omarbetats i syfte att omfatta 

ä

ven f

ö

retag i vilka en ut

ö

kad representationsr

ä

tt f

ö

r de anst

ä

llda f

ö

religger, I ,sak blir l

ä

get dock detsamma som nu;  regeln ger uttryck  f

ö

r principen om minori-

191

tetsrepresentation i  styrelsen f

ö

r de anst

ä

llda.  De skall  s

å

ledes  inte    Prop. 1987/88: 10 ges ra

ö

jlighet att koraraa i majoritet 1  styrelsen.

Tredje stycket har sin motsvarighet i 5 

§

 tredje stycket LSA och 4 

§ 

andra stycket LSABF. Best

ä

raraelsen har omarbetats redaktionellt. N

å

gon s

ä

rskild kommentar till  detta kr

ä

vs inte.

I nuvarande 7 

§

LSA och 6 

§

 LSABF erinras om att ett f

ö

retags beslutan­de organ kan besluta om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda ut

ö

ver vad respektive lag ger r

ä

tt till. En uttrycklig best

ä

mmelse om det har bed

ö

rats vara 

ö

verfl

ö

dig. N

å

gon 

ä

ndring i sak avses dock inte.

5 

§

 N

ä

r arbetstagarledam

ö

ter har utsetts, f

ö

r

ä

ndras inte de an­st

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation under mandatperioden, om antalet anst

ä

llda eller antalet 

ö

vriga styrelseledam

ö

ter minskar.

Best

ä

mmelsen motsvaras av 6 

§

 LSA och 5 

§

LSABF. I 6 

§

 LSA behandlas tv

å

 fall. Dels den situationen att antalet anst

ä

llda 1 ett f

ö

retag minskar under 25 efter det att arbetstagarrepresentation Inf

ö

rts, dels fallet att antalet styrelseledam

ö

ter nedg

å

r under tv

å

. Enligt g

ä

llande lag f

ö

r

ä

ndras ej de anst

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation p

å 

grund av dessa omst

ä

ndigheter. Den sakliga f

ö

r

ä

ndring som har gjorts i best

ä

mmelsen 

ä

r f

ö

ranledd av f

ö

rslaget om en ut

ö

kad representationsr

ä

tt i vissa st

ö

rre f

ö

retag enligt 4 

§

 f

ö

rsta stycket andra meningen. F

ö

r­

ä

ndringen syftar till att 

ä

ven 1 det fallet trygga en kontinuerlig representation i styrelsen f

ö

r de anst

ä

llda. Om antalet anst

ä

llda i ett s

å

dant f

ö

retag under mandatperioden g

å

r ned under 1 000 anst

ä

llda eller antalet styrelseledam

ö

ter minskar, f

ö

r

ä

ndras s

å

ledes inte de anst

ä

lldas r

ä

tt till  representation.

Ora antalet arbetstagare stannar p

å

 en niv

å

under den gr

ä

ns som g

ä

ller f

ö

r f

ö

retaget, upph

ö

r eraellertid r

ä

tten till styrelserepresentation n

ä

r mandatperioden l

ö

per ut. Ingenting hindrar dock att f

ö

retaget beslutar att det 

ä

nd

å

 skall finnas arbetstagarrepresentanter i styrelsen. Be­st

ä

mmelserna har ocks

å

 omarbetats redaktionellt f

ö

r att dess inneb

ö

rd skall  bli  tydligare.

Inr

ä

ttande av styrelserepresentation

Under denna rubrik finns best

ä

mraelser sora r

ö

r inr

ä

ttandet av styrelse­representation. Reglerna, 6-10 

§§

 i lagf

ö

rslaget, motsvarar i stort 10-14 

§§

 LSA och 11-15 

§§

LSABF. F

ö

rutom vissa f

ö

ljd

ä

ndringar i best

ä

ra-

192

melserna p

å

 grund av det som f

ö

reslagits i det tidigare, g

ö

rs i regel- Prop. 1987/88:10 systemet tv

å

ä

ndringar i sak. Den ena 

ä

ndringen g

ä

ller att kravet slo­pas p

å

 facklig representativitet p

å

 arbetsplatsen f

ö

r r

ä

tten att in­r

ä

tta styrelserepresentation (6 

§

). Genom den andra 

ä

ndringen tas kra­vet bort p

ä

svensk nationalitet som villkor f

ö

r styrelseuppdrag f

ö

r arbetstagarrepresentant (9 

§

).

6 

§

 Beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda fattas av en lokal arbetstagarorganisation som 

ä

r bunden av kollektiv­avtal  i  f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retaget.

R

ö

r beslutet moderf

ö

retag, fattas det av en lokal arbetstagarorganisa­tion som 

ä

r bunden av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till ett f

ö

retag inom koncernen.

F

ö

retagets styrelse skall  skriftligen underr

ä

ttas om beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation   f

ö

r   de   anst

ä

llda,   I   10   

§

  andra   stycket   finns best

ä

mmelser om att en arbetstagarledamot eller en suppleant kan till­tr

ä

da   sitt  uppdrag  tidigast  tre  m

ä

nader  efter  det  att  underr

ä

ttelsen kom f

ö

retagets styrelse till  h

ä

nda.

Best

ä

mmelsens f

ö

rsta stycke motsvaras av 10 

§

 f

ö

rsta stycket LSA och 11 

§

 f

ö

rsta stycket LSABF, Enligt dessa b

å

da best

ä

mmelser st

ä

lls tv

å 

f

ö

ruts

ä

ttningar upp f

ö

r att en lokal arbetstagarorganisation skall ha r

ä

tt att inr

ä

tta styrelserepresentation; dels skall organisationen vara bunden av kollektivavtal i f

ö

rh

ä

llande till f

ö

retaget, dels skall orga­nisationen f

ö

retr

ä

da mer 

ä

n h

ä

lften av de anst

ä

llda vid f

ö

retaget. Om det finns flera arbetstagarorganisationer sora p

å

 detta s

ä

tt 

ä

r bundna av kollektivavtal, 

ä

r det tillr

ä

ckligt ora organisationerna tillsammans har denna anslutning, I den nya best

ä

nmelsen har kravet p

å

 facklig representativitet helt tagits bort. Som enda f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r r

ä

tt att inr

ä

tta styrelserepresentation g

ä

ller allts

å

enligt best

ä

mmelsens f

ö

rsta stycke att parterna 

ä

r bundna av kollektivavtal. N

å

gon n

ä

rmare kommentar till  f

ö

r

ä

ndringen torde inte erfordras (jfr avsnitt 5.2).

En motsvarande 

ä

ndring har gjorts i andra stycket vad g

ä

ller koncer­ner.

Tredje stycket inneh

å

ller, liksora enligt g

ä

llande r

ä

tt, en regel ora underr

ä

ttelseskyldighet f

ö

r den fackliga organisation som har beslutat Inr

ä

tta styrelserepresentation. I en andra mening i detta stycke har gjorts ett till

ä

gg som.h

ä

nvisar till best

ä

mmelsen 1 10 

§

 andra stycket. H

ä

nvisningen, som har ber

ö

rts 1 avsnitt 6.4, syftar till att klarg

ö

ra att  den  trem

å

nadersfrist  som  g

ä

ller enligt  sistn

ä

mnda  best

ä

mmelse en-

193

13   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

bart g

ä

ller n

ä

r arbetstagarorganisationen f

ö

r f

ö

rsta g

å

ngen . fattar Prop. 1987/88:10 beslut ora att inr

ä

tta styrelserepresentation. D

ä

remot g

ä

ller inte n

å

gon s

å

dan frist, ora organisationen 1 saraband raed en ny mandatperiod eller liknande utser en annan person att eftertr

ä

da den arbetstagarrepresen­tant som tidigare varit verksam i styrelsen. Skulle det undantagsvis bli aktuellt raed byte av en till styrelseuppdraget utsedd arbetstagar­representant innan denne har tilltr

ä

tt sitt uppdrag, dvs. Innan tre­m

å

nadersfristen har l

ö

pt ut, har givetvis 

ä

ven den nye arbetstagarrep­resentanten att iaktta den p

å

b

ö

rjade trera

å

nadersfristens utg

å

ng. N

å

gon 

ä

ndring av g

ä

llande r

ä

ttsl

ä

ge har inte 

å

syftats i  dessa avseenden.

7  

§

 I ett f

ö

retag som inte 

ä

r raoderf

ö

retag utses arbetstagarledamot

och suppleant f

ö

r s

å

dan (arbetstagarrepresentanter) av de lokala

arbetstagarorganisationer sora 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande

till f

ö

retaget. I raoderf

ö

retag utses arbetstagarrepresentant av de

lokala arbetstagarorganisationer sora 

ä

r bundna av kollektivavtal i

f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inom koncernen.

Best

ä

mraelserna i denna paragraf motsvarar till fullo 11 

§

 LSA och 12 

§

 LSABF. N

å

gon kommentar till  best

ä

mmelserna erfordras inte.

8  

§

 Enas inte organisationerna ora annat, g

ä

ller f

ö

ljande ordning

f

ö

r att utse arbetstagarrepresentanter.

1.  Tillh

ö

r i fall sora avses i 4 

§

 f

ö

rsta stycket mer 

ä

n fyra femtedelar

av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget samma lokala

arbetstagarorganisation, f

å

r denna utse saratliga arbetstagarrepresen­

tanter. Om en annan s

å

dan organisation f

ö

retr

ä

der rainst en tjugondel av

de kollektivavtalsbundna arbetstagarna, f

å

r dock denna organisation

utse en av suppleanterna.

2.   Om ingen organisation f

ö

retr

ä

der raer 

ä

n fyra femtedelar av de

kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget, f

ä

r de tv

ä

 lokala

arbetstagarorganisationer som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet s

å

dana

arbetstagare utse vardera en ledamot och en suppleant, I f

ö

retag som

avses i 4 

§

 f

ö

rsta stycket andra meningen f

å

r den st

ö

rre av organisa­

tionerna utse tv

å

 ledam

ö

ter och tv

å

suppleanter,

3.  Skall p

å

 grund av best

ä

mmelsen i 4 

§

 andra stycket endast en arbets­

tagarrepresentant och en suppleant utses, g

ö

rs det av den lokala ar­

betstagarorganisation som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivav­

tal sbundna arbetstagare vid f

ö

retaget.

Vid till

ä

mpningen av best

ä

mraelserna i f

ö

rsta stycket anses lokala .ar­betstagarorganisationer sora tillh

ö

r samma huvudorganisation som 

é

n organisation.

F

ö

rsta och andra styckena 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning i fall som avses i 4 

§

tredje stycket. D

ä

rvid skall vad som s

ä

gs i f

ö

rsta stycket ora antal  arbetstagare avse koncernen i  dess helhet.

194

I  paragrafen anges  den ordning som g

ä

ller f

ö

r att utse arbetstagarrep-   Prop. 1987/88: 10

resentanter,   om   arbetstagarorganisationerna   inte   kan   enas   i   fr

å

gan.

Motsvarande best

ä

ramelser enligt g

ä

llande r

ä

tt finns i 12 

§

 LSA och 13 

§

LSABF.  F

ö

rutom en saklig 

ä

ndring av best

ä

ramelserna,  som n

ä

rraare konrner

att   behandlas   i   det   f

ö

ljande,   har   paragrafen   redigerats   om   n

å

got   1

syfte att 

ö

ka 

ö

versk

å

dligheten.

Sora framg

å

r av 4 

§

 f

ö

resl

å

s en ut

ö

kad representationsr

ä

tt f

ö

r de an­st

ä

llda i vissa st

ö

rre f

ö

retag som bedriver verksarahet inora skilda branscher. De anst

ä

llda i s

å

dana f

ö

retag har r

ä

tt att utse tre ledam

ö­

ter och tre suppleanter f

ö

r dessa 1 styrelsen. Till f

ö

ljd av den ut

ö

ka­de representationsr

ä

tten har det i den nu aktuella paragrafens f

ö

rsta stycke gjorts ett till

ä

gg sora reglerar vilken facklig organisation som skall utse de tv

å

 arbetstagarrepresentanter, dvs. en ledamot och en suppleant, sora s

å

ledes tillkoraraer. Inneb

ö

rden av de nya reglerna 

ä

r att en organisation sora representerar mer 

ä

n fyra femtedelar av de kollek­tivavtal sbundna arbetstagarna, vid f

ö

retaget f

å

r utse samtliga arbets­tagarrepresentanter, dvs. tre ledam

ö

ter och tre suppleanter, s

ä

vida inte en annan kollektivavtalsbunden organisation f

ö

retr

ä

der minst en tjugondel av dessa arbetstagare. Denna organisation f

å

r i s

å

dant fall utse en suppleant. F

ö

retr

ä

der inte n

å

gon organisation mer 

ä

n fyra fem­tedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget, f

å

r den p

å

detta s

ä

tt ber

ä

knade st

ö

rre av organisationerna utse tv

å

 leda­m

ö

ter och tv

ä

suppleanter. Den n

ä

st st

ö

rsta organisationen f

å

r i denna situation utse en ledamot och en suppleant.

Det b

ö

r i sammanhanget p

å

pekas att vid till

ä

mpningen av de nu angivna reglerna anses lokala arbetstagarorganisationer som tillh

ö

r samma hu­vudorganisation som en organisation (andra stycket). Best

ä

mraelserna i f

ö

rsta stycket kan d

ä

rf

ö

r i f

ö

rsta hand s

ä

gas reglera hur arbetstagar-platserna i styrelsen skall f

ö

rdelas raellan f

ö

rbund tillh

ö

rande skilda huvudorganisationer. Vilken f

ö

rdelning sora skall g

ö

ras mellan f

ö

rbund inom en och samma huvudorganisation 

ä

r d

ä

remot oreglerat i lagen. I praktiken f

å

r dock best

ä

mmelserna betydelse 

ä

ven vid den f

ö

rdelningen, och de mindre f

ö

rbunden inom en huvudorganisation har oftast sm

å

 m

ö

j­ligheter att f

å

 n

å

gon "egen" representation i  styrelsen.

Ett syfte med den ut

ö

kade representationsr

ä

tten 

ä

r 

å

 andra sidan att bredda arbetstagarrepresentatlonen till grupper, kanske inora en och samraa  huvudorganisation,   som tidigare   inte  har  varit  representerade  i

195

styrelsen (se avsnitt 6.2). N

å

gon uttrycklig lagregel h

ä

rom har dock Prop. 1987/88:10 inte ansetts erforderlig utan f

ö

rdelningen f

å

r liksom hittills g

ö

ras efter fria f

ö

rhandlingar organisationerna emellan. Det f

ö

ruts

ä

tts emellertid att f

ö

rbunden vid f

ö

rdelningen av platser i styrelsen bred­dar representationen s

å

 att arbetstagare tillh

ö

rande f

ö

rbund eller arbetsplatser som inte tidigare varit representerade i den mening sora h

ä

r avses nu f

å

r m

ö

jlighet att bli  det.

Best

ä

mmelserna i  tredje stycket kr

ä

ver ingen s

ä

rskild kommentar.

9 

§

 En arbetstagarrepresentant b

ö

r utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, 1 fr

å

ga ora raoderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom kon­cernen.

Till arbetstagarrepresentant f

å

r inte utan s

ä

rskilt tillst

å

nd av n

ä

ran­den f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor utses den som i s

å

dan egenskap tillh

ö

r ett annat f

ö

retags styrelse. Vad som nu har sagts g

ä

ller inte, om f

ö

retagen medger annat eller ora de ing

å

r i samma koncern.

Kravet p

å

nationalitet i 8 kap. 4 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385) eller raotsvarande best

ä

mmelse i annan lag g

ä

ller inte arbetstagarrepresen­tanter.

Best

ä

mraelserna i paragrafens f

ö

rsta stycke motsvaras av 13 

§

 f

ö

rsta stycket LSA och 14 

§

 LSABF. Som tidigare framh

å

llits (avsnitt 6.4) f

ö

religger en skillnad mellan LSA och LSABF i fr

å

gan vem sora 

ä

r valbar till uppdrag som arbetstagarrepresentant. Enligt LSA g

ä

ller sora huvud­regel att en arbetstagarrepresentant b

ö

r utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga om raoderf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom kon­cernen. I LSABF g

ö

rs en sn

ä

vare avgr

ä

nsning av personkretsen; en ar­betstagarrepresentant skall utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga ora moderbolag eller f

ö

rs

ä

kringsbolag som 

ä

r dotterf

ö

re­tag,  bland de anst

ä

llda inom koncernen.

Best

ä

mmelsen i den nu aktuella paragrafens f

ö

rsta stycke har utformats enligt LSA och st

ä

ller upp som huvudregel att en arbetstagarrepresen­tant b

ö

r utses bland dem som 

ä

r anst

ä

llda i  f

ö

retaget.

Det 

ä

r givetvis av stort v

ä

rde b

å

de f

ö

r arbetsgivaren och f

ö

r de an­st

ä

llda, om arbetstagarrepresentanterna i styrelsen har sina anst

ä

ll­ningar hos f

ö

retaget. De har d

ä

rmed som regel en n

ä

ra personlig k

ä

nne­dom ora f

ö

rh

å

llandena 1 f

ö

retaget vilket 

ä

r en tillg

å

ng i styrelsearbe­tet och i kontakterna med de anst

ä

llda. Inom de fackliga organisatio­nerna  r

å

der ocks

å

  uppfattningen att man  inte annat 

ä

n  i   undantagsfall

196

b

ö

r utse n

å

gon som inte 

ä

r anst

ä

lld i f

ö

retaget till arbetstagarrepre- Prop. 1987/88: 10 sentant. Det kan dock f

ö

rekoraraa att man t.ex, under en 

ö

verg

å

ngsperiod i ett f

ö

retag - p

å

 grund av brist p

å

l

ä

mpliga kandidater eller d

ä

rf

ö

r att s

å

dana inte f

å

tt erforderlig utbildning f

ö

r uppdraget - blir n

ö

d­sakad att tillf

ä

lligt anlita en annan person, t,ex. en lokal orabudsraan, f

ö

r uppgiften. Regeln ger de fackliga organisationerna ra

ö

jlighet att i s

å

dana undantagsfall g

å

 utanf

ö

r personkretsen i f

ö

retaget, samtidigt som den ger uttryck 

å

t att de i f

ö

rsta hand b

ö

r anlita de anst

ä

llda i f

ö

retaget f

ö

r uppdrag som arbetstagarrepresentant.

Andra stycket inneh

å

ller en begr

ä

nsningsregel som skall ses mot bak­grund av b

ö

r-regeln i f

ö

rsta stycket, I andra stycket f

ö

reskrivs att till arbetstagarrepresentant inte utan s

ä

rskilt tillst

å

nd f

å

r utses den sora i s

å

dan egenskap tillh

ö

r ett annat f

ö

retags styrelse, om inte f

ö

re­tagen medger det eller ora de ing

å

r i sararaa koncern. Det s

ä

rskilda till­st

å

nd som avses i best

ä

raraelsen ges av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresenta­tionsfr

å

gor (19 

§

), Genpm det 

ä

ndrade r

ä

ttsl

ä

ge f

ö

r bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag sora b

ö

r-regeln i f

ö

rsta stycket ger upphov till konrner enligt f

ö

rslaget 

ä

ven dessa f

ö

retag att omfattas av den f

ö

revarande best

ä

mmelsen (jfr 14 

§

 LSABF), En facklig organisation p

å

 bank- eller f

ö

rs

ä

kringsomr

å

det kan allts

å

 med den nya ordningen i och f

ö

r sig utse en annan person 

ä

n en anst

ä

lld i f

ö

retaget till styrelserepresentant. Tillh

ö

r denna ett annat f

ö

retags styrelse, kr

ä

vs emellertid att organi­sationen dessf

ö

rinnan inh

ä

mtar s

ä

rskilt tillst

å

nd fr

å

n n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor.

Best

ä

mmelsen i tredje stycket, sora har behandlats n

ä

rmare 1 avsnitt 6.3, saknar motsvarighet i g

ä

llande styrelserepresentationslagar. Be­st

ä

mmelsen inneb

ä

r att en arbetstagare raed utoranordiskt medborgarskap som 

ä

r bosatt och arbetar h

ä

r i landet kan utses till arbetstagarrepre­sentant i styrelsen utan att kommerskollegium eller regeringen ger tillst

å

nd (jfr 53 

§

aktiebolagsf

ö

rordningen, 1975:1387). Det b

ö

r p

å­

pekas att regeln enbart tar sikte p

å

 nationalitetsfr

å

gan; ora en arbets­tagare med utl

ä

ndskt medborgarskap inte skulle vara bosatt i Sverige trots att han arbetar h

ä

r i landet, blir best

ä

ramelserna i 8 kap. 4 

§ 

ABL till

ä

mpliga.  N

å

got s

å

dant torde dock vara s

ä

llsynt f

ö

rekommande.

10 

§

 Tiden f

ö

r en arbetstagarrepresentants uppdrag best

ä

ms av den som   utser   honom.   Uppdragstiden   far   dock   inte   vara   l

ä

ngre   

ä

n   fyra

197

r

ä

kenskaps

å

r.  Den skall  best

ä

mmas s

ä

 att uppdraget upph

ö

r vid slutet av   Prop. 1987/88:10 ordinarie st

ä

mma p

å

 vilken styrelseval  f

ö

rr

ä

ttas.

En arbetstagarrepresentant tilltr

ä

der sitt uppdrag vid den tidpunkt som den som har utsett honom best

ä

mmer, dock tidigast tre m

å

nader efter det att underr

ä

ttelse enligt 6 

§

tredje stycket har kommit f

ö

retagets sty­relse till h

ä

nda. Av 19 

§

 andra stycket framg

å

r att n

ä

mnden f

ö

r styrel­serepresentationsfr

å

gor kan best

ä

mma en annan tidpunkt f

ö

r tilltr

ä­

det.

Paragrafen motsvarar best

ä

mmelserna i 14 

§

 LSA och 15 

§

 LSABF.

Enligt g

ä

llande r

ä

tt anses n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor kunna besluta att en arbetstagarrepresentant inte skall tilltr

ä

da sitt uppdrag medan n

ä

mnden pr

ö

var ett f

ö

retags beg

ä

ran ora undantag fr

å

n lagen. I syfte att f

ö

rtydliga detta har en uttrycklig regel om det tagits in i 19 

§

. I f

ö

revarande paragrafs andra stycke har det gjorts en h

ä

nvisning dit.

Arbetstagarrepresentanternas arbete

Arbetstagarrepresentanternas arbete i f

ö

retaget behandlas i 11-15 

§§

. I stora drag 

ö

verensst

ä

mmer de f

ö

reslagna reglerna med de best

ä

ramelser som nu g

ä

ller enligt LSA och LSABF. I vissa avseenden f

ö

resl

ä

s emeller­tid viktiga f

ö

r

ä

ndringar. J

ä

vsregeln i 14 

§

 har arbetats om i syfte att b

ä

ttre klarg

ö

ra j

ä

vets omfattning. Vidare har i samma best

ä

mmelse tillagts ett nytt stycke som begr

ä

nsar arbetstagarrepresentanternas medverkan i styrelsearbetet 1 s

å

dana f

ö

retag som avses i 2 

§

 MBL. En annan betydelsefull f

ö

r

ä

ndring g

ä

ller arbetstagarrepresentanternas ansvar n

ä

r ett f

ö

retag sora 

ä

r likvidationsskyldigt enligt exempelvis ABL drivs vidare. Styrelseledam

ö

terna blir i en s

å

dan situation enligt g

ä

llande r

ä

tt personligen betalningsansvariga- f

ö

r f

ö

retagets d

ä

refter uppkommande skulder. Enligt 15 

§

 i f

ö

rslaget skall ett s

å

dant betal­ningsansvar inte g

ä

lla arbetstagarrepresentant. I 

ö

vrigt har vissa redaktionella omarbetningar gjorts i lagtexten, bl.a, i syfte att f

ö

r­tydliga r

ä

ttsl

ä

get 1  vissa avseenden.

11 

§

 Ora inte annat f

ö

ljer av denna lag, skall vad som 

ä

r f

ö

reskri­vet 1 lag eller annan f

ö

rfattning om styrelseledamot och styrelse­suppleant i ett f

ö

retags styrelse till

ä

mpas p

å

arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan ledamot.

I det tidigare har framh

å

llits att det materiel la inneh

å

llet i arbets­tagarrepresentanternas    styrelseuppdrag    huvudsakligen    best

ä

ms    genom

198

r

ä

ttsregler i de resp. huvudf

ö

rfattningar som reglerar de skilda f

ö

re- Prop. 1987/88: 10 tagstyperna, dvs. ABL, FL ra.fl. f

ö

rfattningar. Den nya lagen inneb

ä

r ingen 

ä

ndring i detta avseende. Lagtekniskt 

ä

r konstruktionen den att den f

ö

revarande paragrafen h

ä

nvisar till dessa andra f

ö

rfattningar och f

ö

reskriver att vad som d

ä

r s

ä

gs om styrelseledamot ,och styrelsesupple­ant skall till

ä

mpas ocks

å

p

å

 arbetstagarrepresentanterna, ora inte annat f

ö

ljer av 

ö

vriga best

ä

ramelser i den nya lagen. Best

ä

mmelsen bildar d

ä

rraed utg

å

ngspunkt f

ö

r de 

ö

vriga paragraferna i detta avsnitt. D

ä

r finns regler som avviker fr

å

n vad som eljest 

ä

r f

ö

reskrivet f

ö

r styrel­serepresentanter i f

ö

retagsstyrelser. I sak motsvarar best

ä

raraelsen of

ö

r

ä

ndrad 8 

§

LSA och 9 

§

 LSABF.

12  

§

 En suppleant f

ö

r arbetstagarledamot har r

ä

tt att n

ä

rvara och

yttra sig vid styrelsens sammantr

ä

den samt vid f

ö

retagets st

ä

mma, 

ä

ven

om ledamoten 

ä

r n

ä

rvarande.

Best

ä

mmelsen har sin motsvarighet i 15 

§

 f

ö

rsta stycket LSA och 16 

§ 

LSABF. I dessa senare best

ä

ramelser f

ö

reskrivs att en suppleant f

ö

r arbetstagarledamot, till skillnad mot vad som i allm

ä

nhet g

ä

ller f

ö

r st

ä

mmovalda suppleanter enligt ABL m.fl. lagar, har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid styrelsens sammantr

ä

den, 

ä

ven om ledamoten 

ä

r n

ä

r­varande. I den nya paragrafen har lagts till att en suppleant f

ö

r ar­betstagarledamot har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig 

ä

ven vid f

ö

retagets st

ä

mma, dvs. bolagsst

ä

mma eller f

ö

reningsst

ä

mma, oberoende av om leda­moten 

ä

r n

ä

rvarande eller inte. Som tidigare har utvecklats (avsnitt 8.3) f

å

r g

ä

llande r

ä

tt i detta avseende redan nu anses vara att arbets-tagarsuppleanter har en s

ä

dan r

ä

tt. Viss os

ä

kerhet har emellertid r

å

tt ute i f

ö

retagen om suppleanternas st

ä

llning och syftet 

ä

r fr

ä

mst att klarg

ö

ra r

ä

ttsl

ä

get i detta avseende,

Arbetstagarsuppleantens m

ö

jligheter att agera p

å

 st

ä

mman 

ä

r densamraa som arbetstagarledamotens och 

ö

vriga styrelseledam

ö

ters, Arbetstagar­representanterna kan i de 

ä

renden som behandlas p

å

 st

ä

mman l

ä

mna upp­lysningar, st

ä

lla fr

ä

gor och framf

ö

ra de argument i 

ö

vrigt som t.ex, klarg

ö

r de anst

ä

lldas uppfattning. N

å

gon r

ö

str

ä

tt eller f

ö

rslagsr

ä

tt har arbetstagarrepresentanterna d

ä

remot inte, s

å

vida de inte samtidigt 

ä

r aktie

ä

gare eller ut

ö

var r

ö

str

ä

tt f

ö

r aktier sora tillh

ö

r en l

ö

ntagar­fondstyrelse eller fj

ä

rde fondstyrelsen (jfr,  avsnitt 3,2),

13  

§

 En av arbetstagarrepresentanterna f

å

r n

ä

rvara och delta 1

ö

verl

ä

ggningarna n

ä

r ett 

ä

rende,  som senare skall  avg

ö

ras av styrelsen.

199

f

ö

rbereds  av  d

ä

rtill   s

ä

rskilt  utsedda  styrelseledam

ö

ter  eller-befatt-    Prop. 1987/88:10 ningshavare i  f

ö

retaget.

Inneb

ä

r ett beslut enligt 74 

§

 andra stycket lagen (1955:183) om bank­r

ö

relse eller 39 

§

f

ö

rsta stycket lagen (1955:416) om sparbanker att ett uppdrag ges 

å

t en regionstyrelse eller raotsvarande organ, har de anst

ä

llda inom regionen r

ä

tt att best

ä

mma att en representant f

ö

r dem j

ä

mte en suppleant skall orafattas av uppdraget. S

å

dan representant har motsvarande r

ä

tt som avses i f

ö

rsta stycket.

Enas inte arbetstagarorganisationerna om annat, utses representant som avses i f

ö

rsta och andra styckena av den organisation som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid f

ö

retaget eller,  i fr

å

ga om raoderf

ö

retag,  inora koncernen.

Paragrafen reglerar arbetstagarrepresentanternas r

ä

tt att n

ä

rvara i arbetsutskott eller liknande beredningsorgan i f

ö

retaget. Den motsvarar 17 

§

 LSABF. F

ö

r bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag inneb

ä

r den nya lagen allts

å

 inte n

å

gon f

ö

r

ä

ndring i f

ö

rh

å

llande till vad som nu g

ä

ller i detta avseende. Annorlunda f

ö

rh

ä

ller det sig betr

ä

ffande aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar, Sora har framh

å

llits i avsnitt 7.2 

ä

r motsvarande best

ä

mraelse 1 16 

§

 LSA mera begr

ä

nsad. De anst

ä

llda i aktiebolag och ekonoraiska f

ö

reningar har enligt den best

ä

raraelsen r

ä

tt att medverka enbart i s

å

dana beredningsorgan som arbetar under styrelsen och sora best

å

r av styrel seledara

ö

ter. Andra typer av beredningsorgan, t.ex. s

å

dana sora kan finnas p

å

 direktionsniv

å

 best

å

ende av befattningshavare i f

ö

retaget, faller utanf

ö

r best

ä

mmelsens till

ä

mpningsorar

å

de, oavsett om de har tillsatts av styrelsen. Den ifr

å

gavarande nya paragrafens best

ä

ramelser Inneb

ä

r en ut

ö

kad m

ö

jlighet f

ö

r arbetstagarrepresentanter i aktiebolag och ekonoraiska f

ö

reningar att delta i f

ö

rberedelsearbetet avseende fr

å

gor som senare skall behandlas 1 styrelsen.

Av f

ö

rsta stycket 1 paragrafen framg

å

r att r

ä

tten att delta i arbetsut­skott eller liknande organ inte g

ä

ller alla beredningsorgan eller ar­betsgrupper i f

ö

retaget. Till en b

ö

rjan kr

ä

vs att beredningsorganet s

ä

rskilt har utsetts av styrelsen att f

ö

rbereda visst 

ä

rende. Det 

ä

r visserligen inte n

ö

dv

ä

ndigt att beredningsorganet konstitueras just vid det tillf

ä

lle styrelsen beslutar att 

ä

rendet eller 

ä

rendena skall f

ö

r­beredas. 

Ä

renden kan h

ä

nskjutas 

ä

ven till redan befintliga arbets­grupper i f

ö

retaget. Det hindrar inte att en arbetstagarrepresentant kan ha r

ä

tt att delta raed st

ö

d av den ifr

å

gavarande best

ä

mmelsen. Detta g

ä

ller, 

ä

ven om det organ dit fr

å

gan h

ä

nskjuts 

ä

r ett partssamraansatt organ i vilket facklig representation redan finns p

å

 grund av medbe­st

ä

mmandeavtal   eller c|ylikt.  En annan f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r r

ä

tt till   rep-

200

resentation 

ä

r att den fr

å

ga sora behandlas i ett arbetsutskott eller Prop. 1987/88: 10 liknande organ senare skall avg

ö

ras av styrelsen. Det torde i allm

ä

nhet g

ä

lla en klart avskiljbar fr

å

ga eller grupp av fr

å

gor som skall f

ö

rbe­redas i beredningsorganet f

ö

r att senare p

å

 nytt tas upp i styrelsen f

ö

r 

ö

verv

ä

gande och beslut. Redan vid det tillf

ä

lle styrelsen beslutar att fr

å

gan skall utredas st

å

r det allts

å

 klart att 

ä

rendet senare kom­mer att behandlas p

å

 nytt i styrelsen, l

å

t vara att n

å

gon best

ä

md tid­punkt inte beh

ö

ver vara fastlagd f

ö

r fr

å

gans senare behandling.

I den m

å

n styrelsen emellertid uppdrar 

ä

t en befattningshavare 1 f

ö

re­taget att mer allm

ä

nt f

ö

lja utvecklingen p

å

 ett visst orar

å

de utan att detta senare kommer att leda till att styrelsen beh

ö

ver ta st

ä

llning i saken, blir best

ä

raraelsen inte till

ä

mplig. Likas

å

ä

r det givet att n

å

gon insynsm

ö

jlighet f

ö

r arbetstagarrepresentant inte f

ö

religger enligt den ifr

å

gavarande best

ä

raraelsen i det f

ö

rberedelsearbete sora VD, ensara eller tillsamraans raed andra befattningshavare i f

ö

retaget, utan s

ä

rskilt beslut av styrelsen g

ö

r inf

ö

r ett styrelsesararaantr

ä

de. Best

ä

raraelsen ger inte heller arbetstagarrepresentanterna r

ä

tt att delta i de f

ö

rberedel­ser som st

ä

mmovalda styrelseledam

ö

ter norraalt g

ö

r inf

ö

r ett styrelse-sararaantr

ä

de. S

å

dant f

ö

rberedelsearbete utg

ö

r en del av deras uppdrag sora styrelseledam

ö

ter vilket styrelsen inte har beslutat om.

Andra och tredje styckena i paragrafen motsvarar utan sakliga 

ä

ndringar best

ä

mraelser i 17 

§

LSABF och 16 

§

 LSA. N

å

gon komraentar erfordras inte.

14 

§

 En arbetstagarrepresentant f

å

r inte delta i behandlingen av fr

å

ga sora r

ö

r kollektivavtal, strids

å

tg

ä

rd eller annan fr

å

ga d

ä

r en facklig organisation p

å

arbetsplatsen har ett v

ä

sentligt intresse sora kan strida mot f

ö

retagets.

Ä

r ett f

ö

retags verksamhet av s

å

dan natur eller har s

å

dant 

ä

ndam

å

l som avses i 2 

§

 lagen (1976:580) ora raedbest

ä

raraande 1 arbetslivet, f

å

r en arbetstagarrepresentant inte heller delta i behandling av fr

å

ga som r

ö

r verksamhetens m

å

l  och inriktning.

Paragrafens f

ö

rsta stycke inneh

å

ller de s

ä

rskilda regler om j

ä

v som skall g

ä

lla f

ö

r arbetstagarrepresentanter i f

ö

retagsstyrelser. Best

ä

m­raelserna har sin motsvarighet i 17 

§

 LSA och 18 

§

 LSABF. F

ö

rutom dessa regler g

ä

ller enligt skilda f

ö

rfattningar de f

ö

r alla styrelseledam

ö

ter till

ä

rapliga best

ä

ramelserna ora j

ä

v, t.ex. j

ä

vsreglerna i 8 kap. 10 

§

 ABL f

ö

r   styrel seledara

ö

ter   i   aktiebolagen.   Dessa   senare   regler,   som kort-

201

fattat  har  beskrivits   i   avsnitt  7.3,   kommenteras   inte  vidare   i   detta   Prop. 1987/88:10 samraanhang.

Syftet med j

ä

vsreglerna

ä

r att f

ö

rhindra att en arbetstagarrepresentant 

ä

r med och beslutar i s

å

dana angel

ä

genheter d

ä

r det finns risk f

ö

r att han sj

ä

lv eller en facklig organisation p

å

 arbetsplatsen har ett v

ä­

sentligt intresse som kan vara stridande mot f

ö

retagets/arbetsgivarens. S

å

ä

r typiskt sett fallet i renodlade s.k. intressetvister i vilka arbetsgivaren f

ö

rhandlar raed de fackliga organisationerna och d

ä

r par­terna, eventuellt efter strids

å

tg

ä

rder, tr

ä

ffar kollektivavtal raed varandra. De fr

å

gor som i j

ä

vsbest

ä

mmelsen f

ö

resl

å

s undantagna fr

å

n p

å

verkan genom arbetstagarrepresentation knyter v

ä

sentligen an till detta orar

å

de. I lagtexten uttrycks saken s

å

 att en arbetstagarrepresen­tant inte f

å

r delta i behandling av fr

å

ga som r

ö

r kollektivavtal, strids

å

tg

ä

rd eller annan fr

å

ga d

ä

r facklig organisation p

å

arbetsplat­sen har ett v

ä

sentligt intresse sora kan strida raot f

ö

retagets.

Fr

å

gor ora kollektivavtal och strids

å

tg

ä

rder utg

ö

r de centrala delarna av det orar

å

de som best

ä

mmelsen

ä

r avsedd att t

ä

cka. Omr

å

det

ä

r emeller­tid raera vidstr

ä

ckt 

ä

n s

ä

. Det anges genora att best

ä

mmelsen 

ä

r till

ä

mp­lig 

ä

ven p

å

 "annan fr

å

ga d

ä

r facklig organisation p

å

arbetsplatsen har ett v

ä

sentligt intresse som kan strida raot f

ö

retagets". H

ä

rmed avses fr

å

gor, vid sidan av kollektivavtals- och strids

å

tg

ä

rdsfr

å

gor, d

ä

r 

ä

ven 1 

ö

vrigt ett raer utpr

ä

glat raotpartsf

ö

rh

å

llande r

å

der mellan arbetsgiva­ren och de fackliga organisationerna.

Som exempel p

å

s

å

dana intressefr

å

gor som omfattas av best

ä

raraelsen kan n

ä

mnas diskussioner i styrelsen ora att ing

å

eller s

ä

ga upp kollektivav­tal mellan parterna p

å

 arbetsplatsen. Detta g

ä

ller s

å

v

ä

l kollektivavtal ora l

ö

ner och allra

ä

nna anst

ä

llningsvillkor som andra typer av kollektiv­avtal, t,ex, medbest

ä

mmandeavtal, arbetsmilj

ö

avtal e,d. 

Ä

ven fr

å

gor om f

ö

rhandlingar mellan parterna som syftar till att kollektivavtal skall tr

ä

ffas omfattas av best

ä

mmelsen. Ora det i styrelsen skall diskuteras t.ex, uppl

ä

ggningen av en kommande l

ö

nef

ö

rhandling i f

ö

retaget, f

å

r arbetstagarrepresentanterna regelm

ä

ssigt anses j

ä

viga vid fr

å

gans be­handling. Motsvarande g

ä

ller ifr

å

ga om strids

å

tg

ä

rder; det saknar d

ä

r­vid betydelse vem av arbetsgivar- eller arbetstagarparten sora har till­gripit eller avser att tillgripa strids

å

tg

ä

rden. Inte heller 

ä

r det av betydelse f

ö

r fr

ä

gan ora j

ä

vsbest

ä

raraelsens till

ä

mplighet om strids

å

tg

ä

r­den 

ä

r att anse som till

å

ten eller inte enligt lag eller avtal.

202

J

ä

vsbest

ä

mmelsen omfattar vidare s.k. r

ä

ttstvister, dvs. tvister som Prop. 1987/88: 10 har sin grund i kollektivavtal, arbetsr

ä

ttslig lagstiftning eller andra r

ä

ttsf

ö

rh

å

llanden med anknytning till f

ö

rh

å

llandet arbetsgivare - ar­betstagare. Om man 1 styrelsen avser att besluta t.ex. om att en ar­betstvist vid f

ö

retaget skall dras inf

ö

r arbetsdomstolen eller ora sty­relseledam

ö

terna har att ta st

ä

llning till ett erbjudande om f

ö

rlikning i en arbetstvist, f

å

r arbetstagarrepresentanterna som regel anses j

ä

vi­ga vid fr

å

gans behandling.

Det b

ö

r p

å

pekas att, i den ra

å

n j

ä

vsbest

ä

mmelsen blir till

ä

raplig p

å

 en fr

å

ga sora skall behandlas i styrelsen, j

ä

vet tr

ä

ffar saratliga arbets­tagarrepresentanter oavsett facklig tillh

ö

righet. Det kan allts

å

 in­tr

ä

ffa att en arbetstagarrepresentant utsedd av en tj

ä

nstemannaorgani­sation m

å

ste l

ä

rana styrelsesaramantr

ä

det p

å

 grund av -j

ä

v, 

ä

ven om den fr

å

ga som skall behandlas r

ö

r en tvistefr

å

ga mellan arbetsgivaren och arbetarorganisationen p

å

 arbetsplatsen. Detta f

ö

ljer av att arbets­tagarrepresentanterna i styrelsen, fast

ä

n de 

ä

r utsedda av de fackliga organisationerna, anses representera alla anst

ä

llda i f

ö

retaget och inte enbart de egna medlemsgrupperna.

Liksom enligt g

ä

llande r

ä

tt kan j

ä

vsbest

ä

mraelsen bli till

ä

raplig 

ä

ven n

ä

r arbetstagarrepresentant deltar i arbetet inom ett arbetsutskott eller motsvarande.

Fr

å

gor sora ligger inom ramen f

ö

r arbetsgivarens arbetslednings- eller f

ö

retagsledningsr

ä

tt faller utanf

ö

r den f

ö

reslagna j

ä

vsbest

ä

raraelsens till

ä

mpningsomr

å

de. Oetta g

ä

ller oavsett _om arbetsgivaren 

ä

r skyldig att f

ö

rhandla i fr

å

gan enligt 11-14 

§§

 MBL eller inte. En arbetsgivare sora har f

ö

r avsikt att l

ä

gga ned delar av verksaraheten kan allts

ä

 inte vid ett styrelsesammantr

ä

de d

ä

r fr

å

gan behandlas 

å

beropa att arbets­tagarrepresentanterna Inte skall f

å

 delta p

å

 grund av j

ä

v, Sora har framh

å

llits i avsnitt 7,3 

ä

r det arbetsgivaren som i sista hand ensam best

ä

mmer i s

å

dana fr

å

gor. Det f

ö

rh

å

llandet att saken kan bli f

ö

rera

å

l f

ö

r samverkansf

ö

rhandling med de fackliga organisationerna kan inte anses inneb

ä

ra att n

å

got egentligt motpartsf

ö

rh

å

llande r

å

der niellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda. I avsnitt 7.3 har frarah

å

llits att saken kan vara att bed

ö

ma annorlunda n

ä

r det g

ä

ller fr

å

ga ora l

ä

raplig f

ö

rhand­lingsstrategi  inf

ö

r eller under p

å

g

å

ende samverkansf

ö

rhandling.

203

Best

ä

raraelsen 1 paragrafens andra stycke saknar motsvarighet i g

ä

llande Prop. 1987/88:10 styrelserepresentationslagar. Regeln knyter an till 2 

§

 MBL d

ä

r det f

ö

reskrivs att en arbetsgivares verksarahet som 

ä

r av religi

ö

s, veten­skaplig, konstn

ä

rlig eller annan ideell natur eller som har koopera­tivt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande 

ä

ndam

å

l undantas fr

ä

n lagens till

ä

rapningsomr

å

de, s

ä

vitt avser verksamhetens m

å

l och inriktning. Den b

ä

rande tanken har varit att det fackliga inflytandet genom medbest

ä

mmande inte skall till

å

tas konkurrera med annat demokra­tiskt beslutsfattande eller tr

ä

da de grundlagsf

ä

sta principerna om yttrandefrihet och tryckfrihet f

ö

r n

ä

r. 

Ä

ven i fr

å

ga ora arbetstagarin­flytande genora styrelserepresentation g

ö

r sig dessa 

ä

ndam

å

lssynpunkter g

ä

llande och den ifr

å

gavarande best

ä

mmelsens till

ä

mpningsomr

å

de 

ö

ver-ensst

ä

raraer, s

å

vitt g

ä

ller de f

ö

retag som omfattas av den f

ö

reslagna nya lagen, med till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r 2 

§

 MBL (jfr Ds A 1984:4).

15 

§

 Ansvar enligt best

ä

mmelsen i 13 kap. 2 

§

 fj

ä

rde stycket aktie­bolagslagen (1975:1385) eller raotsvarande best

ä

mmelse 1 annan lag g

ä

ller inte arbetstagarrepresentant.

Under avsnitt 8.2 har redogjorts f

ö

r arbetstagarrepresentanternas an­svar enligt best

ä

nmelser i ABL ra.fl. lagar. Detta innefattar dels ett skadest

å

ndsansvar f

ö

r skada som tillfogas f

ö

retaget eller tredje man, dels ett personligt betalningsansvar f

ö

r vissa f

ö

rbindelser sora kan uppkomma. Den Ifr

å

gavarande nya paragrafen, som saknar motsvarighet 1 g

ä

llande r

ä

tt, tar sikte p

å

det personliga betalningsansvaret enligt 13 kap 2 

§

 ABL eller motsvarande best

ä

mmelse i annan lag. H

ä

nvisningen till motsvarande best

ä

mmelse 1 annan lag g

ä

ller 75 

§

 FL, 124 

§

lagen (1955:183) om bankr

ö

relse och 14 kap. 2 

§

 fj

ä

rde stycket f

ö

rs

ä

krings­r

ö

relselagen (1982:713). Enligt dessa best

ä

mmelser 

å

ligger det styrel­sen att vidta 

å

tg

ä

rder f

ö

r att f

å

f

ö

retaget f

ö

rsatt i likvidation i vad avser aktiebolag s

å

 snart f

ö

retagets eget kapital understiger h

ä

lften av det registrerade kapitalet. Underl

å

ter styrelseledam

ö

terna att full­g

ö

ra vad sora p

å

 dera ankommer enligt best

ä

mmelserna, svarar de solida­riskt f

ö

r f

ö

retagets d

ä

refter uppkommande f

ö

rbindelser. Den ifr

å

gava­rande nya best

ä

mmelsen Inneb

ä

r att arbetstagarrepresentanternas person­liga betalningsansvar enligt de nu n

ä

mnda lagrummen inte l

ä

ngre skall g

ä

lla. Arbetstagarrepresentanternas skadest

å

ndsansvar ber

ö

rs d

ä

remot inte av best

ä

nmelsen och kvarst

å

r s

å

ledes of

ö

r

ä

ndrat. En arbetstagar­representant som genom sitt handlande i samband med att fr

å

ga om likvi­dationsplikt   uppkommer   i    f

ö

retaget   upps

å

tligen   eller   av   oaktsamhet

204

å

samkar  t.ex.  en borgen

ä

r skada kan s

å

ledes  bli   ers

ä

ttningsskyldig f

ö

r  Prop. 1987/88: 10 skadan.

Det b

ö

r p

å

pekas att begr

ä

nsningen av det personliga betalningsansvaret i situationer som avses raed de angivna lagrummen g

ä

ller arbetstagar­representanter som utsetts raed st

ö

d av den f

ö

reslagna lagen om styrel­serepresentation f

ö

r de anst

ä

llda, I den ra

å

n de anst

ä

llda i ett f

ö

retag skulle ha representanter 1 styrelsen som utsetts till f

ö

ljd av kapital­

ä

gande, vare sig detta skett raed st

ö

d av lagstiftningen ora allra

ä

nna pensionsfonden (fj

ä

rde fondstyrelsen och de fem l

ö

ntagarfondstyrelser­na) eller p

å

 annat s

ä

tt,  g

ä

ller ansvaret fullt ut.

Det har bed

ö

rats tillr

ä

ckligt att ta in regeln om ansvarsbegr

ä

nsning i den nya lagen om styrelserepresentation. N

å

gra 

ä

ndringar i ABL ra,fl, f

ö

rfattningar f

ö

resl

å

s allts

å

 inte.

Skadest

å

nd m.m.

Detta avsnitt inneh

ä

ller tv

å

 helt nya paragrafer utan motsvarighet i g

ä

llande styrelserepresentationslagar, I den ena paragrafen finns be­st

ä

raraelser om skadest

å

nd (16 

§

), Den andra reglerar de talefrister som g

ä

ller f

ö

r den som vill  kr

ä

va skadest

å

nd (17 

§

),

16 

§

 En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation sora bryter mot denna lag skall betala ers

ä

ttning f

ö

r den skada som uppkommer. Skadest

å

ndet kan avse b

å

de ers

ä

ttning f

ö

r den f

ö

rlust sora uppkoramer och ers

ä

ttning f

ö

r den kr

ä

nkning som lagbrottet Inneb

ä

r,

Ora det 

ä

r sk

ä

ligt, kan skadest

å

ndet s

ä

ttas ned eller helt falla bort.

Skadest

å

ndsansvaret enligt paragrafen 

å

vilar arbetsgivare och arbets­tagarorganisationer. Under de s

ä

rskilda f

ö

ruts

ä

ttningar som anges i 3 

§

 kommer 

ä

ven ett kommission

ä

rsf

ö

retag utan egna anst

ä

llda att ha ett skadest

å

ndsansvar enligt lagen. N

å

got skadest

å

ndsansvar f

ö

r den enskil­de arbetstagarrepresentanten f

ö

religger d

ä

remot inte enligt f

ö

rslaget. Detta 

ä

r en konsekvens av att lagen inte l

ä

gger n

å

gra f

ö

rpliktelser p

å 

den enskilde styrelserepresentanten. S

å

dana f

ö

rpliktelser finns i st

ä

llet i huvudf

ö

rfattningarna f

ö

r de skilda f

ö

retagstyperna d

ä

r det raateriella inneh

å

llet i styrelseuppdraget regleras och d

ä

r det ocks

å 

finns regler om skadest

å

nd.

205

I den f

ö

reslagna best

ä

mmelsen kommer denna avgr

ä

nsning till uttryck Prop. 1987/88: 10 genom att skadest

å

ndsansvaret anges g

ä

lla f

ö

r arbetsgivare och arbets­tagarorganisationer som "bryter mot denna lag". P

å

 motsvarande s

ä

tt 

ä

r en styrelseordf

ö

rande som bryter raot t.ex. ABL:s best

ä

ramelser om ut­s

ä

ndande av underlag f

ö

re styrelsebeslut (8 kap. 9 

§

 f

ö

rsta stycket) Inte skadest

å

ndsansvarig enligt den f

ö

reslagna best

ä

mmelsen. Ansvaret f

ö

r brott mot ABL:s best

ä

mraelser i s

å

dant h

ä

nseende finns reglerat 1 19 kap. 1 

§

 punkten 2 ABL.

En annan avgr

ä

nsning ligger i. att talan vid arbetsdomstolen f

ö

r

ö

ver­tr

ä

delser av lagen endast kan f

ö

ras i s.k. arbetstvister, dvs. tvister som r

ö

r f

ö

rh

å

llandet mellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda (20 

§

). Detta Inneb

ä

r att en arbetstagarorganisation sora t.ex. anser att en annan s

å

dan organisation p

å

 arbetsplatsen har brutit mot ordningen f

ö

r ut­seende av arbetstagarrepresentanter enligt 8 

§

 andra stycket inte har n

å

gon m

ö

jlighet att med st

ö

d av lagen kr

ä

va skadest

å

nd av den senare organisationen. D

ä

remot kan givetvis i en raotsvarande situation talan riktas mot arbetsgivaren, om denne medverkat vid den felaktiga till

ä

mp­ningen av lagen. Omv

ä

nt kan' arbetsgivaren rikta skadest

å

ndstalan raot den arbetstagarorganisation som brutit raot best

ä

mmelsen.

Skadest

å

ndet kan avse b

å

de ers

ä

ttning f

ö

r den f

ö

rlust som kan uppkomma, dvs. ekonomiskt skadest

å

nd, och ers

ä

ttning f

ö

r den kr

ä

nkning som lag­brottet inneb

ä

r, i arbetsr

ä

ttsliga samraanhang kallat allm

ä

nt skade­st

å

nd. I praktiken 

ä

r det givetvis fr

ä

mst det allm

ä

nna skadest

å

ndet sora kommer i fr

å

ga f

ö

r brott raot best

ä

ramelser-i lagen. Men man kan 

ä

ven t

ä

nka sig fall d

ä

r ett ekonomiskt skadest

å

nd skulle kunna utd

ö

mas, t.ex. om en arbetstagarrepresentant f

ö

rv

ä

gras att delta vid sammantr

ä

de med ett arbetsutskott som omfattas av 13 

§

 i den f

ö

reslagna lagen och han eller hon p

å

 grund av inst

ä

llelsen till samraantr

ä

det g

å

tt f

ö

rlustig l

ö

n f

ö

r tiden.

En arbetsgivares skadest

å

ndsskyldighet kommer att aktualiseras t.ex. om arbetsgivaren hindrar en arbetstagarrepresentant fr

å

n att delta vid styrelsesammantr

ä

de (4 och 12 

§§

) eller vid sammantr

ä

de med arbetsut­skott (13 

§

) eller ora arbetsgivaren p

ä

 grund av feltolkning av j

ä

vs­reglerna (14 

§

) hindrar en arbetstagarrepresentant fr

å

n att delta i behandlingen av en viss fr

å

ga vid styrelsesammantr

ä

det.

206

Ä

ven   en   arbetstagarorganisation   kan   

å

l

ä

ggas   skadest

å

nd,   om  organisa-  Prop. 1987/88: 10 tionen  t.ex,   utser  n

å

gon   till   arbetstagarrepresentant   i   ett  f

ö

retags styrelse  utan  att  f

ö

rst  ha  inh

ä

ratat  s

å

dant  tillst

å

nd sora anges   1  9  

§ 

andra stycket.

17  

§

 Den sora vill kr

ä

va skadest

å

nd enligt denna lag skall under­

r

ä

tta raotparten ora sitt anspr

å

k inom fyra m

ä

nader fr

å

n det skadan in­

tr

ä

ffade. Har inora den tiden p

å

kallats f

ö

rhandling r

ö

rande anspr

å

ket

enligt lagen (1976:580) ora raedbest

ä

raraande 1 arbetslivet eller raed st

ö

d

av kollektivavtal, skall talan v

ä

ckas iriom fyra ra

å

nader efterdet att

f

ö

rhandlingen avslutades, I annat fall skall talan v

ä

ckas inora 

å

tta

ra

å

nader fr

ä

n skadans uppkomst.

L

ä

mnas inte underr

ä

ttelse eller v

ä

cks inte talan inom den tid som anges i  f

ö

rsta stycket, har parten f

ö

rlorat sin r

ä

tt till  talan.

I paragrafen anges de regler om frister som g

ä

ller f

ö

r talan om skade­st

å

nd enligt 16 

§

, Best

ä

mmelsen

ä

r utformad efter m

ö

nster av annan arbetsr

ä

ttslig lagstiftning. Av reglerna framg

å

r bl,a, att r

ä

tten till talan g

å

r f

ö

rlorad,  om fristerna inte iakttags.

Ö

vriga best

ä

mmelser

Under denna rubrik finns tre paragrafer som i huvudsak of

ö

r

ä

ndrade har f

ö

rts 

ö

ver fr

å

n g

ä

llande lagstiftning. Som en f

ö

ljd av att best

ä

mrael­serna i LSA och LSABF enligt f

ö

rslaget sl

å

s samman i en ny lag har den 

ä

ndringen vidtagits att pr

ö

vningen av tillst

å

nds- och undantagsfr

å

gor enligt 19 

§

 i den f

ö

reslagna lagen lagts p

å

 n

ä

mnden f

ö

r styrelserepre­sentationsfr

å

gor, 

ä

ven s

å

vitt avser bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag. Enligt LSABF pr

ö

vas f

ö

r n

ä

rvarande undantagsfr

å

gor av regeringen. Vi­dare har i 19 

§

 tillagts ett nytt andra stycke som ger n

ä

mnden en ut­trycklig r

ä

tt att inhibera arbetstagarti11 trade i styrelsen medan n

ä

mn­den pr

ö

var fr

å

ga om undantag fr

å

n lagen.

18  

§

 Skulle styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda medf

ö

ra v

ä

sent­

lig ol

ä

genhet f

ö

r ett f

ö

retag p

å

 grund av att

1.   styrelsens sammans

ä

ttning beror p

å

 .politiska styrkef

ö

rh

å

llanden

eller p

å

 f

ö

rh

å

llande mellan olika intressenter eller intressentgrupper,

som framg

å

r av bolagsordningen, stadgarna, avtal eller annan omst

ä

ndig­

het,   eller

2.  bolagsordningen eller motsvarande f

ö

reskriver s

ä

rskild r

ö

stmajoritet

f

ö

r styrelsens beslut,

kan undantag medges fr

å

n denna lag, om ol

ä

genheten inte kan undanr

ö

jas p

å

 annat s

ä

tt.

207

Undantag   skall   f

ö

renas   med   villkor   ora   

å

tg

ä

rder   som   p

å

   annat   s

ä

tt  Prop. 1987/88:10 tillgodoser  arbetstagarnas   intresse  av  insyn i  och inflytande p

å

fr

å

ga ora f

ö

retagets verksarahet.

Best

ä

mmelsen motsvarar reglerna i 18 

§

 LSA och 19 

§

LSABF, Som framg

å

r av avsnitt 4,1 

ä

r ra

ö

jlgheterna att raedge f

ö

retag undantag fr

å

n lagen sn

ä

vare enligt LSABF 

ä

n enligt LSA, Enligt LSABF kan dispens bara med­ges f

ö

rs

ä

kringsbolag och 

ö

msesidigt f

ö

rs

ä

kringsbolag. F

ö

r bankinstitu­tens del ans

å

gs det inte n

ö

dv

ä

ndigt med n

å

gon dispensregel (se prop, 1973:186 s, 32), Den ifr

å

gavarande best

ä

mmelsen innefattar ingen be­gr

ä

nsning utan tar sikte p

å

 alla f

ö

retagstyper som orafattas av lagen, 

ä

ven bankinstituten. I praktiken torde dock m

ö

jligheterna att bli med given undantag fr

å

n lagen vara of

ö

r

ä

ndrade. I 

ö

vrigt har lagtexten redigerats om n

å

got f

ö

r att f

ö

renkla l

ä

sningen.

19 

§

 Fr

ä

ga ora tillst

ä

nd enligt 9 

§

 andra stycket eller undantag

enligt 18 

§

 avg

ö

rs av n

ä

randen f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor.

N

ä

randen kan f

ö

r tiden Intill det slutliga avg

ö

randet besluta att en arbetstagarrepresentant inte f

ä

r tilltr

ä

da ett uppdrag sora styrelse­ledamot eller suppleant.

Mot n

ä

randens beslut f

å

r talan inte f

ö

ras.

Best

ä

mmelsen   i   f

ö

rsta   stycket  motsvarar  utan   saklig  

ä

ndring  regeln   1

20 

§

 LSA. Som nyss n

ä

randes inneb

ä

r f

ö

rslaget att n

ä

mnden f

ö

r styrelse­

representationsfr

å

gor komraer att pr

ö

va fr

å

gor ora undantag enligt 18 

§

,

ä

ven s

å

vitt avser bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag. Denna uppgift l

å

g

tidigare p

å

 regeringen.

I  ett  nytt  andra  stycke  har  det tagits  in en uttrycklig regel  om r

ä

tt f

ö

r n

ä

mnden att besluta att en arbetstagarrepresentant  inte skall till­tr

ä

da sitt uppdrag medan n

ä

mnden pr

ö

var ett  f

ö

retags beg

ä

ran om undan­tag enligt 18 

§

. Till

ä

gget inneb

ä

r inte n

å

gon 

ä

ndring i  sak. Som n

ä

mn­des vid 10 

§

 har d

ä

r gjorts en h

ä

nvisning till  f

ö

revarande paragraf.

20 

§

 I m

ä

l om till

ä

mpning av denna lag i 

ö

vrigt, i den ra

å

n tvisten avser f

ö

rh

å

llandet mellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda, g

ä

ller lagen (1974:371) om r

ä

tteg

å

ngen i arbetstvister.

Best

ä

mmelsen motsvarar reglerna 1 21 

§

 LSA och 20 

§

LSABF. N

å

gon kom­raentar kr

ä

vs inte.

208

Ö

verg

å

ngsbest

ä

ramel ser                                                                 Prop. 1987/88: 10

1.

Denna lag tr

ä

der i .kraft den 1 juli 1987, d

å

 lagen (1976:351) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar och lagen (1976:355) om styrelserepresentation f

ö

r de an­st

ä

llda i bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag skall upph

ö

ra att g

ä

lla.

2.

Beslut sora med st

ö

d av 

ä

ldre lag har fattats om att inr

ä

tta sty­relserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda samt ora att utse arbetstagarrep­resentanter i styrelsen g

ä

ller alltj

ä

mt. Motsvarande g

ä

ller beslut om undantag sora avses i 18 

§

.

3.

Den nya lagens best

ä

mmelser om skadest

å

nd och preskription till

ä

mpas endast om den omst

ä

ndighet, vartill yrkandet h

ä

nf

ö

r sig, har intr

ä

ffat efter ikrafttr

ä

dandet.

Huvudregeln f

ö

r ikrafttr

ä

dandet av de f

ö

reslagna nya lagreglerna 

ä

r att de g

ä

ller fr

å

n den dag d

å

 lagen tr

ä

der i kraft, dvs. den 1 juli 1987. Det anges i punkten 1 i 

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelserna. Enligt punkten 2 skall dock beslut om inr

ä

ttande av styrelserepresentation och om utseende av arbetstagarrepresentanter som fattats raed st

ö

d av LSA eller LSABF allt­j

ä

mt g

ä

lla. Motsvarande g

ä

ller beslut om undantag sora avses 1 18 

§

 i den f

ö

reslagna lagen vilka i f

ö

rekonmande fall har fattats av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å

gor (LSA) eller av regeringen  (LSABF).

Den f

ö

reslagna nya lagens regler om skadest

å

nd och preskription blir enligt punkten 3 i 

ö

verg

å

ngsbest

ä

raraelserna till

ä

rapliga bara p

ä

r

ä

tts­handlingar som f

ö

retas efter ikrafttr

ä

dandet.

10.2 

Ö

vriga f

ö

rfattningar

Det f

ö

resl

å

s ocks

å

ä

ndringar i flera associationsr

ä

ttsliga f

ö

rfatt­ningar med anknytning till styrelserepresentationslagstiftningen. I de flesta fall 

ä

r sk

ä

let att vissa best

ä

mmelser i de nu g

ä

llande styrelse­representationslagarna, n

ä

raligen 9 

§

, 15 

§

 andra stycket och 23 

§

 LSA s

ä

rat 7-8, 10 och 22 

§§

 LSABF, har bed

ö

rats vara av den arten att de l

ä

mpligen b

ö

r f

ö

ras 

ö

ver till de f

ö

rfattningar som reglerar de skilda f

ö

retagstyperna, dvs. ABL, FL m.fl. H

ä

rtill konmer n

ä

gra

ä

ndringar 1 dessa f

ö

rfattningar sora syftar till att b

ä

ttre klarg

ö

ra sarabandet mellan de olika regelsystemen. I n

å

gra av best

ä

mmelserna r

ö

r det sig enbart om redaktionella 

ä

ndringar med anledning av den nya lagen.

209

14   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Aktiebolagslagen (ABL)                                                                     Prop. 1987/88: 10

De f

ö

reslagna 

ä

ndringarna r

ö

r sju paragrafer i lagen. 

Ä

ndringarna 1 tre av dessa - 2 kap. 4 

§

, 8 kap. 9 

§

 och 8 kap. 15 

§

ABL - best

å

r enbart i att reglerna i 9 

§

, 15 

§

 andra stycket och 23 

§

 LSA har f

ö

rts 

ö

ver till resp. paragraf i ABL. I tv

å

 paragrafer, 8 kap. 2 

§

 och 12 kap. 7 

§

ABL. g

ö

rs enbart redaktionella f

ö

r

ä

ndringar med anledning av den f

ö

reslagna nya lagen. I 8 kap. 1 

§

 ABL l

ä

ggs det till att best

ä

nmelser om arbets­tagarrepresentanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda. Syftet h

ä

rmed 

ä

r att i kapitlets f

ö

rsta paragraf klarg

ö

ra att styrelsens sammans

ä

ttning, hur den v

ä

ljs, mandattiden f

ö

r ledam

ö

terna m.m. inte enbart regleras genom ABL:s best

ä

ramelser utan att regler ora detta ocks

å

 finns i styrelserepresentationslagen. I 8 kap. 4 

§

 slutligen erinras ora att kravet p

å

 nationalitet sora villkor f

ö

r valbarhet till styrelseuppdrag enligt 9 

§

 tredje stycket 1 den f

ö

re­slagna lagen inte g

ä

ller arbetstagarrepresentant.

Lagen om ekonomiska f

ö

reningar (FL)

Ä

ndringar f

ö

resl

å

s i fera paragrafer, 6, 9, 21, 22 och 26 

§§

. H

ä

nvis­ningar till best

ä

mraelserna i 6 och 22 

§§

 finns f

ö

r n

ä

rvarande i 9 

§ 

LSA. 

Ä

ndringen s

ä

vitt g

ä

ller dessa best

ä

nmelser best

å

r endast i att de f

ö

rts 

ö

ver till resp. paragraf i FL. Motsvarande g

ä

ller 

ä

ndringen i 26 

§

 FL (jfr 15 

§

 andra stycket LSA). I 22 

§

 FL har d

ä

rtill en erinran gjorts, motsvarande den i 8 kap. 4 

§

 ABL, att nationalitetskravet sora villkor f

ö

r valbarhet till styrelseuppdrag inte g

ä

ller arbetstagarleda-raot (9 

§

 tredje stycket i  den f

ö

reslagna lagen).

I 23 

§

 LSA finns en h

ä

nvisning till 37 

§

FL som g

ä

ller anm

ä

lan om 

ä

nd­ring i uppgifter r

ö

rande styrelseledam

ö

ter ra.m. f

ö

r registrering. 23 

§ 

LSA anger att det i en s

å

dan anm

ä

lan skall anges om ledamot eller suppleant har utsetts enligt LSA. Den f

ö

r

ä

ndring som beh

ö

ver g

ö

ras, i FL med anledning av de nu n

ä

mnda best

ä

mraelserna har i lagf

ö

rslaget f

ö

rts till 9 

§

 i st

ä

llet f

ö

r till 37 

§

. 9 

§

 r

ö

r f

ö

reningens ans

ö

kan om re­gistrering och det har ansetts l

ä

mpligt att redan i detta Inledande skede av f

ö

reningens verksamhet f

ö

reskriva skyldighet f

ö

r f

ö

reningen att ange om ledamot eller suppleant i styrelsen har utsetts enligt styrelserepresentationslagen. I 37 

§

 FL anges f

ö

r

ö

vrigt att betr

ä

ffan­de 

ä

ndringsanra

ä

lan skall   i  till

ä

mpliga  delar g

ä

lla  vad i  9 

§

 s

ä

gs. Det

210

inneb

ä

r   att   

ä

ven   vid   en   s

å

dan   anm

ä

lan   skall   anges   ora  ledaraot  eller Prop. 1987/88: 10 suppleant 1 styrelsen har utsetts enligt styrelserepresentationslagen.

I 21 

§

 FL slutligen g

ö

rs ett till

ä

gg sora svarar mot det i 8 kap: 1 

§ 

ABL, H

ä

rigenom klarg

ö

rs redan i den inledande paragrafen under detta avsnitt i lagen att FL:s best

ä

mmelser ora styrelsen inte 

ä

r helt

ä

ckande utan att best

ä

mraelser h

ä

rora ocks

å

finns i styrelserepresentations­lagen.

Lagen ora bankr

ö

relse

De f

ö

reslagna 

ä

ndringarna i denna lag g

ä

ller 5, 22, 71 och 72 

§§

. 

Ä

nd­ringarna i 5, 71 och 72 

§§

 inneb

ä

r endast att reglerna i nuvarande 7, 8 och 10 

§§

LSABF har f

ö

rts 

ö

ver till resp. paragraf i bankr

ö

relselagen. D

ä

rtill har i 72 

§

 bankr

ö

relselagen gjorts en erinran ora att kravet p

ä 

nationalitet som villkor f

ö

r valbarhet till styrelseuppdrag inte g

ä

ller arbetstagarrepresentant (9 

§

 tredje stycket i  den f

ö

reslagna lagen).

N

ä

r det g

ä

ller 22 

§

, sora g

ä

ller ans

ö

kan om registrering f

ö

r bankaktie­bolag, har f

ö

reslagits ett till

ä

gg av inneb

ö

rd att bolaget redan vid ans

ö

kningstillf

ä

llet s

ä

rskilt skall ange om ledamot eller suppleant i styrelsen har utsetts enligt styrelserepresentationslagen. Situationen 

ä

r h

ä

r densamma sora den sora angavs i f

ö

reg

å

ende avsnitt r

ö

rande 9 och 37 

§§

 FL, Den f

ö

reslagna 

ä

ndringen inneb

ä

r att 88 

§

 bankr

ö

relselagen, som avser anm

ä

lan om 

ä

ndring i registreringsuppgifter och till vilken h

ä

nvisas i 22 

§

LSABF, inte 

ä

ndras raen v

ä

l f

å

r ett 

ä

ndrat inneh

å

ll genom att 22 ,

§

 bankr

ö

relselagen s

ä

gs

ä

ga motsvarande till

ä

rapning p

å ä

ndringsanm

ä

lan.

F

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen

De f

ö

reslagna 

ä

ndringarna i denna lag r

ö

r sex paragrafer. Tv

å

 av dessa paragrafer, 2 kap, 5 

§

och 8 kap, 17 

§

 f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen h

ä

nvisas till i 10 och 22 

§§

 LSABF, 

Ä

ndringarna h

ä

rvidlag inneb

ä

r endast att reglerna flyttas 

ö

ver till resp, paragraf i f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen. Betr

ä

ffande tv

å

 andra paragrafer, 8 kap, 1 och 2 

§§

 f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relse­lagen g

ö

rs enbart redaktionella f

ö

r

ä

ndringar med anledning av den f

ö

re­slagna nya styrelserepresentationslagen. I 8 kap. 11 

§

f

ö

rs

ä

krings­r

ö

relselagen g

ö

rs ett till

ä

gg, motsvarande det i 8 kap. 9 

§

 ABL, av inneb

ö

rd att  suppleant  f

ö

r  arbetstagarledamot p

ä

 motsvarande  s

ä

tt  som

211

styrelseledam

ö

terna skall  f

ä

underlag och beredas tillf

ä

lle att delta i  Prop. 1987/88: 10 

ä

rendenas   behandling  innan  beslut   fattas   p

å

   styrelsesammantr

ä

de.   I  8 kap.   4  

§

  f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen   slutligen  erinras   ora att  nationali­tetskravet  sora  villkor  f

ö

r  valbarhet  till   styrelseuppdrag  inte  g

ä

ller arbetstagarrepresentant (9 

§

 tredje stycket i  den f

ö

reslagna lagen).

Bostadsr

ä

ttslagen

44 

§

 i lagen f

ö

resl

å

s 

ä

ndrad. En raotsvarande regel finns f

ö

r n

ä

rvarande upptagen i 9 

§

 LSA.

Lagen ora sambruksf

ö

reningar

4 och 14 

§§

 i lagen f

ö

resl

å

s 

ä

ndrade. Motsvarande best

ä

mmelser finns f

ö

r n

ä

rvarande upptagna i 9 

§

 LSA.

Lagen om sparbanker

36

och 37  

§§

  i   lagen  f

ö

resl

ä

s  

ä

ndrade.   Best

ä

mmelse motsvarande den  i

37

§

 finns i 8 

§

 LSABF. H

ä

rtill g

ö

rs i 37 

§

 bl.a. en erinran ora att nationalitetskravet f

ö

r styrelseledamot i lagen inte g

ä

ller arbets­tagarrepresentant (jfr ovan). 

Ä

ndringen i 36 

§

saknar motsvarighet i g

ä

llande lag. Den har vidtagits f

ö

r att klarg

ö

ra att arbetstagarrepre­sentanterna i styrelsen utses med st

ö

d av styrelserepresentationslagen. Som tidigare har framg

å

tt har motsvarande 

ä

ndringar gjorts 1 8 kap. 1 

§ 

ABL och 8 kap. 1 

§

f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relselagen.

Lagen ora jordbrukskasser

ö

relse

Ä

ndringarna g

ä

ller 16 och 26 

§

 1 lagen. Motsvarande regler till dem i 26 

§

 finns f

ö

r n

ä

rvarande upptagna i 7 och 8 

§§

 LSABF. 

Ä

ndringen i 16 

§ ä

r en f

ö

ljd av att 

ä

ven jordbrukskassorna enligt promemorief

ö

rslaget konmer att omfattas av den nya lagen.

Lagen om flottning i allm

ä

n flottled

De f

ö

reslagna 

ä

ndringarna 1 lagens 40 a 

§

ä

r av redaktionell karakt

ä

r och f

ö

ranleds av den nya styrelserepresentationslagen.

212

Bilaga 1       Prop. 1987/88: 10

LAGEN (1976:351) OM STYRELSEREPRESENTATION F

Ö

R DE ANST

Ä

LLDA I AKTIE­BOLAG OCH EKONOMISKA F

Ö

RENINGAR

1

§

 Denna lag syftar till att de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonoraiska f

ö

reningar genora styrelserepresentation skall beredas insyn och infly­tande i  fr

å

ga om f

ö

retagets verksamhet.

2

§

    Lagen g

ä

ller icke

1.  bank- eller f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag,

2.

ekonomisk f

ö

rening som avses i 118 

§

 f

ö

rsta stycket 1-3 lagen (1951:308) ora ekonoraiska f

ö

reningar eller kreditkassa som s

ä

gs i 3 

§ 

lagen (1951:309) ang

å

ende inf

ö

rande av nya lagen om ekonomiska f

ö

re­ningar,

3.

ekonoraisk f

ö

rening sora ing

å

r i jordbrukskasser

ö

relsen, (dvs. f

ö

re­ningsbank)

3 

§

 Med f

ö

retag avses i denna lag aktiebolag eller ekonomisk f

ö

rening,

vara lagen 

ä

r till

ä

mplig.

Med koncern f

ö

rst

å

s i denna lag svenska juridiska personer som enligt best

ä

mraelserna i 1 kap. 2 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385) eller 1 a 

§ 

lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

reningar

ä

r moderf

ö

retag och dotter­f

ö

retag i  f

ö

rh

å

llande till  varandra.

4 

§

   Med anst

ä

lld avses i denna lag

1.

den som 

ä

r anst

ä

lld tills vidare,

2.

den som 

ä

r anst

ä

lld f

ö

r viss tid, viss s

ä

song eller visst arbete och arbetar i genomsnitt minst 16 timmar per vecka.

Genora kollektivavtal som p

å

 arbetstagarsidan har slutits eller godk

ä

nts av ber

ö

rda centrala arbetstagarorganisationer kan best

ä

mraas att annan rainsta tid 

ä

n sora s

ä

gs i  f

ö

rsta stycket 2 skall  g

ä

lla.

213

5  

§

     I  f

ö

retag  sora ej   

ä

r raoderf

ö

retag och  som under  det senast f

ö

r-  Prop. 1987/88: 10

flutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r 1  landet har sysselsatt i  genomsnitt rainst 25

arbetstagare har de anst

ä

llda r

ä

tt att utse tv

å

 ledam

ö

ter 1 styrelsen (arbetstagarledam

ö

ter) och en suppleant f

ö

r varje s

å

dan ledaraot.

Best

å

r f

ö

retagets styrelse av endast en ledamot, har de anst

ä

llda r

ä

tt att utse en arbetstagarledamot och en suppleant.

F

ö

rsta och andra styckena 

ä

ger raotsvarande till

ä

mpning p

å

 moderf

ö

retag. D

ä

rvid skall antalet arbetstagare avse koncernen i dess helhet och r

ä

tten till styrelserepresentation tillkomma saratliga anst

ä

llda inom koncernen.

6

§

 Har arbetstagarledam

ö

ter utsetts, f

ö

r

ä

ndras ej de anst

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation, om d

ä

refter antalet anst

ä

llda underskrider 25 eller antalet styrelseledam

ö

ter nedg

å

r under tv

å

.

7

§

 Bolagsst

ä

mma eller f

ö

reningsst

ä

mma kan utan 

ä

ndring av bolagsord­ningen eller stadgarna besluta att denna lag skall 

ä

ga till

ä

rapning,

ä

ven ora antalet anst

ä

llda ej uppg

ä

r till 25, eller att de anst

ä

llda skall ha r

ä

tt att enligt denna lag utse fler arbetstagarledam

ö

ter och suppleanter 

ä

n som f

ö

ljer av 5 

§

.

8

§

 Om ej annat f

ö

ljer av denna lag, 

ä

ger best

ä

ramelserna ora styrelse-ledaraot och styrelsesuppleant i aktiebolagslagen (1975:1385) eller lagen (1951:308) om ekonomiska f

ö

reningar motsvarande till

ä

rapning p

å 

arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan ledaraot.

9

§

 Best

ä

raraelserna i 2 kap. 4 

§

 6 aktiebolagslagen (1975:1385), 6 

§

 6 och 22 

§

 andra stycket lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

reningar, 44 

§ 

f

ö

rsta stycket 9 bostadsr

ä

ttslagen (1971:479) s

ä

rat 4 

§

 6 och 14 

§

 2 lagen (1975:417) ora sarabruksf

ö

reningar g

ä

ller ej arbetstagarledamot eller suppleant f

ö

r s

å

dan ledamot.

10 

§

 Beslut ora inr

ä

ttande av styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda

fattas av lokal arbetstagarorganisation, som 

ä

r bunden av kollektivav­

tal i f

ö

rh

ä

llande till f

ö

retaget och f

ö

retr

ä

der raer 

ä

n h

ä

lften av de

anst

ä

llda vid f

ö

retaget eller av flera s

ä

dana arbetstagarorganisationer

som tillsaramans har denna omfattning.

214

R

ö

r beslutet moderf

ö

retag,   fattas det av lokal  arbetstagarorganisation  Prop. 1987/88: 10 som 

ä

r bunden av kollektivavtal  i f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inora koncer­nen  och   f

ö

retr

ä

der  mer  

ä

n   h

ä

lften  av  koncernens   anst

ä

llda,   eller  av flera   s

å

dana   arbetstagarorganisationer  sora  tillsammans   har   denna   om­fattning.

F

ö

retagets styrelse skall skriftligen underr

ä

ttas ora beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda,

11

§

 I f

ö

retag som ej 

ä

r moderf

ö

retag utses arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan (arbetstagarrepresentanter) av de lokala arbets­tagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till f

ö

retaget, I moderf

ö

retag utses arbetstagarrepresentant av de lokala arbetstagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inora koncernen,

12

§

 Enas ej organisationerna ora annat, g

ä

ller f

ö

ljande ordning f

ö

r utseende av arbetstagarrepresentanter.

Tillh

ö

r 1 fall som avses i 5 

§

 f

ö

rsta stycket mer 

ä

n fyra femtedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget samraa lokala ar­betstagarorganisation, f

å

r denna utse saratliga arbetstagarrepresentan­ter, s

ä

vida icke annan s

å

dan organsiation f

ö

retr

ä

der minst en tjugondel av dessa arbetstagare. Denna organisation f

å

r i s

ä

dant fall utse en suppleant. F

ö

retr

ä

der icke n

å

gon organisation raer 

ä

n fyra feratedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna vid f

ö

retaget, f

å

r de tv

å

lokala arbetstagarorganisationer som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet s

å

dana arbetstagare utse vardera en ledaraot och en suppleant, I fall som avses i 5 

§

andra stycket utses arbetstagarrepresentanterna av den lokala arbetstagarorganisation sora f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivav­tal sbundna arbetstagare vid f

ö

retaget. Vid till

ä

mpningen av vad som nu har sagts anses lokala arbetstagarorganisationer som tillh

ö

r samma centrala arbetstagarorganisation som en organisation.

Andra stycket 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning i fall sora avses i 5 

§

 tred­je stycket, dock att vad sora s

ä

gs i andra stycket om antal arbetstagare skall  avse koncernen 1 dess helhet.

215

13 

§

     Arbetstagarrepresentant  b

ö

r  utses   bland  de  anst

ä

llda   vid  f

ö

re-        Prop. 1987/88: 10

taget eller,   i   fr

å

ga  om moderf

ö

retag,  bland de anst

ä

llda  inora koncer­

nen.

Till arbetstagarrepresentant f

å

r ej utan s

ä

rskilt tillst

å

nd utses den som i s

å

dan egenskap tillh

ö

r annat f

ö

retags styrelse. Vad som nu har sagts g

ä

ller ej ora f

ö

retagen medger annat eller ora de ing

å

r i samma koncern,

14 

§

 Tiden f

ö

r arbetstagarrepresentants uppdrag best

ä

mmes av den sora

utser honom. Uppdragstiden f

å

r dock ej orafatta mer 

ä

n fyra hela r

ä

ken­

skaps

å

r och skall best

ä

mmas s

å

, att uppdraget upph

ö

r vid slutet av

ordinarie st

ä

mma p

å

 vilken styrelseval f

ö

rr

ä

ttas.

F

ö

rordnas ej annat raed anledning av ans

ö

kan om undantag enligt 18 eller 19 

§

, tilltr

ä

der arbetstagarrepresentant sitt uppdrag vid tidpunkt som best

ä

mraes av den som har utsett honom, dock tidigast tre m

å

nader efter det att underr

ä

ttelse enligt 10 

§

har kommit f

ö

retagets styrelse till­handa.

15 

§

 Suppleant f

ö

r arbetstagarledamot har r

ä

tt-att n

ä

rvara och yttra

sig vid styrelsens sammantr

ä

den, 

ä

ven om ledamoten 

ä

r n

ä

rvarande.

Vad som s

ä

gs i 8 kap. 9 

§

 f

ö

rsta stycket andra meningen aktiebolags­lagen (1975:1385) om styrelseledamot 

ä

ger motsvarande till

ä

mpning p

å 

suppleant f

ö

r arbetstagarledamot.

16 

§

 En arbetstagarrepresentant f

ä

r n

ä

rvara och deltaga i 

ö

verl

ä

gg­

ningarna n

ä

r 

ä

rende, sora senare skall avg

ö

ras av styrelsen, f

ö

rberedes

av d

ä

rtill  s

ä

rskilt utsedda styrelseledam

ö

ter.

Enas ej arbetstagarorganisationerna ora annat, utses representant som avses i f

ö

rsta stycket av den organisation sora f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid f

ö

retaget eller, i fr

å

ga om moderf

ö

retag,  inom koncernen.

17 

§

    Arbetstagarrepresentant f

å

r ej deltaga  i behandling av fr

å

ga som

216

1.

f

ö

rhandling med arbetstagarorganisation,                                      Prop. 1987/88: 10

2.

upps

ä

gning av kollektivavtal eller

3.

strids

å

tg

ä

rd.

18 

§

 Skulle styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda medf

ö

ra v

ä

sentlig

ol

ä

genhet f

ö

r aktiebolag p

å

grund av att

1.

styrelsens sammans

ä

ttning 

ä

r beroende av politiska styrkef

ö

rh

å

llan­den eller av f

ö

rh

å

llande mellan olika aktie

ä

gare eller aktie

ä

gar­grupper, som framg

å

r av bolagsordningen, avtal eller annan omst

ä

ndig­het,  eller

2.

bolagsordningen inneh

å

ller f

ö

reskrift ora s

ä

rskild r

ö

straajoritet vid fattande av styrelsens beslut,

kan undantag medgivas fr

å

n denna lag, ora ol

ä

genheten ej kan undanr

ö

jas p

ä

 annat s

ä

tt.

F

ö

rsta stycket 

ä

ger raotsvarande till

ä

mpning p

å

 ekonomisk f

ö

rening. Med f

ö

rh

å

llande sora avses i f

ö

rsta stycket 1 j

ä

rast

ä

lles d

ä

rvid f

ö

rh

å

llande raellan olika intressentgrupper inom f

ö

reningen.

Undantag skall f

ö

renas raed villkor ora 

å

tg

ä

rder sora p

å

 annat s

ä

tt till­godoser arbetstagarnas intresse av insyn och inflytande i fr

å

ga om f

ö

retagets verksarahet.

19

§

 Best

ä

mraelserna i 18 

§

ä

ger raotsvarande till

ä

mpning, om ol

ä

genhet som d

ä

r s

ä

gs skulle uppkomma genom att styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda inf

ö

rs i f

ö

retag d

ä

r staten har utsett offentlig styrelse­ledamot enligt lagen (1976:350) om styrelserepresentation f

ö

r samh

ä

llet i aktiebolag,  ekonoraiska f

ö

reningar och stiftelser.

20

§

 Fr

å

ga om tillst

å

nd enligt 13 

§

 andra stycket eller undantag en­ligt 18 eller 19 

§

 pr

ö

vas av n

ä

mnden f

ö

r styrelserepresentationsfr

å­

gor.

217

Mot n

ä

mndens beslut f

å

r talan ej f

ö

ras.                                              Prop. 1987/88: 10

21

§

 I m

å

l om till

ä

mpning av denna lag i 

ö

vrigt, i den m

å

n tvisten avser f

ö

rh

ä

llandet mellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda, g

ä

ller lagen (1974:371) om r

ä

tteg

å

ngen i arbetstvister.

22

§

    Upph

ä

vd 1980:236

23

§

 I anm

ä

lan om styrelsens sammans

ä

ttning enligt 8 kap. 15 

§

 aktie­bolagslagen (1975:1385) eller 37 

§

 lagen (1951:308) om ekonoraiska f

ö

re­ningar skall anges om ledamot eller suppleant har utsetts enligt denna lag.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli 1976 utom s

å

vitt avser 15 

§

 andra stycket, som tr

ä

der i kraft den 1 januari 1977. H

ä

nvisning som i lagen g

ö

res till aktiebolagslagen (1975:1385) skall till utg

å

ngen av 

å

r 1976 avse motsvarande lagrum i  lagen (1944:705) om aktiebolag.

Har beslut om inr

ä

ttande av styrelserepresentation fattats enligt lagen (1972:829) om styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda i aktiebolag och ekonomiska f

ö

reningar och har ej undantag medgivits enligt 14 

§

 samma lag, g

ä

ller beslutet alltj

ä

mt. Arbetstagarrepresentant som har utsetts enligt 

ä

ldre lag f

å

r beh

å

lla sitt uppdrag till och med den ordinarie st

ä

mma med styrelseval som 

ä

ger rum n

ä

rmast efter det att tre hela r

ä

kenskaps

å

r f

ö

rflutit, om ej organisationerna best

ä

mmer annat. I 

ö

v­rigt g

ä

ller i fr

å

ga om styrelserepresentation som nu har sagts den nya lagen.

Har beslut fattats om undantag som avses i andra stycket eller om till­st

å

nd enligt 10 

§

 andra stycket 

ä

ldre lagen,  g

ä

ller det alltj

ä

mt.

Best

ä

mmelserna i 7 

§

 8 och 20 

§

fj

ä

rde stycket f

ö

rsta meningen lagen (1911:55 s. 1) om ekonomiska f

ö

reningar samt 5 

§

6 och 26 

§

 f

ö

rsta stycket andra meningen f

ö

rsta ledet lagen , (1948:218) om sambruksf

ö

re­ningar g

ä

ller ej arbetstagarledamot eller suppleant f

ö

r s

å

dan ledaraot. I 

ö

vrigt 

ä

ger best

ä

mmelserna om styrel seledaraot och styrelsesuppleant i dessa lagar raotsvarande till

ä

mpning p

å

arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan ledamot, om ej annat f

ö

ljer av denna lag. 1 fr

å

ga om anm

ä

lan enligt 20 

§

 n

ä

mnda lag om ekonomiska f

ö

reningar eller 32 

§

 sagda lag om sambruksf

ö

reningar 

ä

ger 23 

§

 motsvarande till

ä

mpning.

218

Bilaga 2       Prop. 1987/88: 10

LAGEN (1976:355) OM STYRELSEREPRESENTATION F

Ö

R DE ANST

Ä

LLDA I BANK­INSTITUT OCH F

Ö

RS

Ä

KRINGSBOLAG

1

§

 Denna lag syftar till att de anst

ä

llda i bankinstitut och f

ö

rs

ä

k­ringsbolag genora styrelserepresentation skall beredas insyn och infly­tande i  fr

å

ga om f

ö

retagets verksarahet,

2

§

 Med f

ö

retag avses i denna lag bankinstitut eller f

ö

rs

ä

kringsbolag, vara lagen 

ä

r till

ä

raplig.

Med koncern f

ö

rst

å

s i denna lag svenska juridiska personer som enligt best

ä

mraelserna i 1 kap. 2 

§

 aktiebolagslagen (1975:1385) eller vid en raotsvarande till

ä

mpning av dessa best

ä

mmelser 

ä

r raoderf

ö

retag och dotterf

ö

retag i f

ö

rh

å

llande till varandra, under f

ö

ruts

ä

ttning att raoderf

ö

retaget 

ä

r bankinstitut eller f

ö

rs

ä

kringsbolag sora avses 1 4 

§ 

f

ö

rsta stycket.

3 

§

   Med anst

ä

lld avses i denna lag

1.

den sora 

ä

r anst

ä

lld tills vidare,

2.

den som 

ä

r anst

ä

lld f

ö

r viss tid, viss s

ä

song eller visst arbete och arbetar i  genomsnitt minst 16 timmar per vecka.

Genora kollektivavtal sora p

å

 arbetstagarsidan har slutits eller godk

ä

nts av ber

ö

rda centrala arbetstagarorganisationer kan best

ä

mraas att annan minsta tid 

ä

n som s

ä

gs i  f

ö

rsta stycket 2 skall  g

ä

lla.

Med anst

ä

llda i centralkassa avses i denna lag 

ä

ven anst

ä

llda i anslu­ten jordbrukskassa.

4 

§

 I bankaktiebolag, sparbank, centralkassa f

ö

r jordbrukskredit, f

ö

r­

s

ä

kringsaktiebolag och 

ö

msesidigt f

ö

rs

ä

kringsbolag som ej 

ä

r moderf

ö

re­

tag och som under det senast f

ö

rflutna r

ä

kenskaps

å

ret h

ä

r i landet har

sysselsatt i genomsnitt minst 25 arbetstagare har de anst

ä

llda r

ä

tt

att utse tv

å

 ledam

ö

ter 1 styrelsen (arbetstagarledam

ö

ter) och en supp­

leant f

ö

r varje s

å

dan ledamot.

219

F

ö

rsta   stycket   

ä

ger   motsvarande   till

ä

mpning   p

ä

   moderf

ö

retag.   D

ä

rvid Prop. 1987/88:10 skall  antalet arbetstagare avse koncernen 1  dess helhet och r

ä

tten till styrelserepresentation tillkomma samtliga anst

ä

llda inom koncernen.

5

§

 Har arbetstagarledam

ö

ter utsetts, f

ö

r

ä

ndras ej de anst

ä

lldas r

ä

tt till styrelserepresentation, om d

ä

refter antalet anst

ä

llda underskrider 25.

6

§

 Bolagsst

ä

nma, sparbanks huvudm

ä

n eller centralkassas st

ä

raraa kan utan 

ä

ndring av f

ö

retagets bolagsordning, reglemente eller stadgar besluta att denna lag skall 

ä

ga till

ä

mpning, 

ä

ven om antalet anst

ä

llda ej uppg

ä

r till 25, eller att de anst

ä

llda skall ha r

ä

tt att enligt denna lag utse flera 

ä

n tv

å

 arbetstagarledam

ö

ter och suppleanter f

ö

r dera.

7

§

 Vid till

ä

mpning av 71 

§

f

ö

rsta stycket lagen (1955:183) om bank­r

ö

relse och av 26 

§

 f

ö

rsta stycket f

ö

rsta punkten lagen (1956:216) om jordbrukskasser

ö

relsen skall h

ä

nsyn ej tagas till  arbetstagarledamot,

8

§

 Best

ä

mmelserna i 72 

§

 andra stycket lagen (1955:183) om bankr

ö

rel­se, 37 

§

 andra stycket 1 lagen (1955:415) ora sparbanker och 26 

§

 andra stycket lagen (1956:216) ora jordbrukskasser

ö

relsen 

ä

ger ej till

ä

mpning p

å

 arbetstagarledamot,

9

§

 Om ej annat f

ö

ljer av denna lag, 

ä

ger vad sora 

ä

r f

ö

reskrivet om styrelseledamot och styrelsesuppleant i f

ö

retags styrelse niotsvarande till

ä

rapning p

å

arbetstagarledamot och suppleant f

ö

r s

å

dan ledamot.

10

§

 Best

ä

mraelserna i 5 

§

 f

ö

rsta stycket 6 lagen (1955:183) om bank­r

ö

relse, 6 

§

6 och 22 

§

 andra stycket lagen (1951:308) om ekonomiska f

ö

reningar samt 6 

§

 f

ö

rsta stycket 7 och 170 

§

 f

ö

rsta stycket 5 lagen (1948:433) om f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relse g

ä

ller ej arbetstagarledamot eller suppleant f

ö

r s

å

dan ledaraot.

11

§

 Beslut att Inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda fattas av lokal arbetstagarorgansiation, som 

ä

r bunden av kollektivavtal 1 f

ö

rh

ä

llande till f

ö

retaget och f

ö

retr

ä

der mer 

ä

n h

ä

lften av de an­st

ä

llda vid f

ö

retaget eller av flera s

ä

dana arbetstagarorganisationer som tillsammans har denna omfattning.

220

R

ö

r beslutet moderf

ö

retag,   fattas det av lokal arbetstagarorganisation  Prop. 1987/88: 10 som 

ä

r bunden av kollektivavtal  i  f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inom koncer­nen   och   f

ö

retr

ä

der  mer  

ä

n   h

ä

lften  av   koncernens   anst

ä

llda,   eller  av flera   s

å

dana   arbetstagarorganisationer   sora  tillsammans   har  denna   om­fattning.

F

ö

retagets styrelse skall skriftligen underr

ä

ttas om beslut att inr

ä

tta styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda,

12

§

 I f

ö

retag som ej 

ä

r raoderf

ö

retag utses arbetstagarledaraot och suppleant f

ö

r s

å

dan (arbetstagarrepresentanter) av de lokala arbets­tagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till f

ö

retaget, I raoderf

ö

retag utses arbetstagarrepresentant av de lokala arbetstagarorganisationer som 

ä

r bundna av kollektivavtal i f

ö

rh

å

llande till  f

ö

retag inom koncernen.

13

§

 Enas ej organisationerna ora annat, g

ä

ller f

ö

ljande ordning f

ö

r utseende av arbetstagarrepresentanter.

Tillh

ö

r mer 

ä

n fyra femtedelar av de kollektivavtalsbundna arbetstagar­na vid f

ö

retaget samma lokala arbetstagarorganisation, f

å

r denna utse samtliga arbetstagarrepresentanter, om ej annan s

å

dan organisation f

ö

retr

ä

der rainst en tjugondel av dessa arbetstagare. Denna organisation f

å

r i s

å

dant fall utse en suppleant. F

ö

retr

ä

der ej n

ä

gon organisation raer 

ä

n fyra feratedelar av de kollektivavtals bundna arbetstagarna vid f

ö

retaget, f

ä

r de tv

å

lokala arbetstagarorganisationer som f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet s

å

dana arbetstagare utse vardera en ledaraot och en suppleant.

Vid till

ä

mpningen av andra stycket anses lokala arbetstagarorganisa­tioner som tillh

ö

r samraa centrala arbetstagarorganisation som en orga­nisation. I fr

å

ga om raoderf

ö

retag skall vad sora s

ä

gs i andra stycket om antal kollektivavtalsbundna arbetstagare avse koncernen i  dess helhet.

14

§

 Arbetstagarrepresentant skall utses bland de anst

ä

llda vid f

ö

re­taget eller, 1 fr

å

ga om raoderf

ö

retag eller f

ö

rs

ä

kringsbolag som 

ä

r dotterf

ö

retag, bland de anst

ä

llda inom koncernen.

15

§

 Tiden f

ö

r arbetstagarrepresentants uppdrag best

ä

mmes av den som utser honom.  Uppdragstiden f

å

r dock  ej  orafatta mer 

ä

n fyra hela r

ä

ken-

221

skaps

å

r   och   skall   best

ä

mmas   s

å

,   att  uppdraget   upph

ö

r   vid   slutet  av Prop. 1987/88: 10 ordinarie st

ä

mma p

å

 vilken styrelseval  f

ö

rr

ä

ttas.

F

ö

rordnas ej annat med anledning av ans

ö

kan ora undantag enligt 19 

§

, tilltr

ä

der arbetstagarrepresentant sitt uppdrag vid tidpunkt som be­st

ä

mraes av den sora har utsett honom, dock tidigast tre m

å

nader efter det att underr

ä

ttelse enligt 11 

§

har kommit f

ö

retagets styrelse till h

ä

nda.

16

§

 Suppleant f

ö

r arbetstagarledamot har r

ä

tt att n

ä

rvara och yttra sig vid styrelsens sammantr

ä

den,

ä

ven ora ledaraoten 

ä

r n

ä

rvarande.

17

S En arbetstagarrepresentant f

å

r n

ä

rvara och deltaga i 

ö

verl

ä

gg­ningarna n

ä

r

ä

rende, sora senare skall avg

ö

ras av styrelsen, f

ö

rberedes av d

ä

rtill s

ä

rskilt utsedda styrelseledam

ö

ter eller befattningshavare i f

ö

retaget.

Avser uppdrag enligt 74 

§

 andra stycket lagen (1955:183) om bankr

ö

relse eller 39 

§

 f

ö

rsta stycket lagen (1955:416) om sparbanker regionstyrelse eller motsvarande organ, har de anst

ä

llda inora regionen r

ä

tt att be-st

ä

raraa att en representant f

ö

r dera j

ä

mte en suppleant skall omfattas av uppdraget. S

å

dan representant har motsvarande r

ä

tt som avses i f

ö

rsta stycket.

Enas ej arbetstagarorganisationerna om annat, utses representant sora avses 1 f

ö

rsta och andra styckena av den organisation sora f

ö

retr

ä

der det st

ö

rsta antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid f

ö

retaget eller,  1 fr

å

ga om moderf

ö

retag,  inom koncernen.

18 

§

    Arbetstagarrepresentant f

å

r ej  deltaga  i  behandling av fr

å

ga som 

r

ö

r

1.

f

ö

rhandling med arbetstagarorganisation,

2.

upps

ä

gning av kollektivavtal  eller

3.

strids

å

tg

ä

rd,

19 

§

 Skulle styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda medf

ö

ra v

ä

sentlig

ol

ä

genhet  f

ö

r  f

ö

rs

ä

kringsaktiebolag p

å

 grund av att styrelsens  sanpan-

222

s

ä

ttning   

ä

r   beroende   av   f

ö

rh

å

llande   mellan   olika   aktie

ä

gare   eller Prop. 1987/88: 10 aktie

ä

gargrupper,   sora   frarag

å

r   av   bolagsordningen,   avtal   eller   annan omst

ä

ndighet,   f

å

r regeringen medge undantag fr

å

n denna  lag,  om ol

ä

gen­heten ej kan undanr

ö

jas p

å

 annat s

ä

tt.

F

ö

rsta stycket 

ä

ger niotsvarande till

ä

rapning p

å

ö

rasesidigt f

ö

rs

ä

krings­bolag. Med f

ö

rh

å

llande sora avses i f

ö

rsta stycket j

ä

mst

ä

lles d

ä

rvid f

ö

rh

å

llande raellan olika intressentgrupper inom bolaget.

Undantag skall f

ö

renas med villkor om 

ä

tg

ä

rder som p

å

 annat s

ä

tt till­godoser arbetstagarnas intresse av insyn och inflytande i fr

å

ga om f

ö

retagets verksamhet,

20

§

 I m

å

l ora till

ä

mpning av denna lag i annat fall 

ä

n som avses i 19 

§

g

ä

ller lagen (1974:371) ora r

ä

tteg

å

ngen i arbetstvister, i d

é

n ra

å

n tvisten avser f

ö

rh

å

llandet raellan f

ö

retaget och de anst

ä

llda,

21

§

 Ut

ö

ver vad sora 1 

ö

vrigt g

ä

ller kan arbetsdomstolen i m

å

l ora till

ä

mpning av denna lag f

ö

rordna att f

ö

rhandling skall h

å

llas inora st

ä

ngda d

ö

rrar, i den m

å

n det kan antagas att offentlighet skulle med­f

ö

ra risk f

ö

r v

ä

sentlig skada f

ö

r part eller annan genom yppande av aff

ä

rs-, drifts- eller d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rligt f

ö

rh

å

llande hos f

ö

retag eller organisation,

22

§

 I anm

ä

lan om styrelsens sammans

ä

ttning enligt 88 

§

lagen (1955:183) ora bankr

ö

relse, 37 

§

 lagen (1951:308) ora ekonomiska f

ö

re­ningar samt 90 

§

 och 204 

§

 3 mom, lagen (1948:433) ora f

ö

rs

ä

krings­r

ö

relse skall anges om ledamot eller suppleant har utsetts enligt denna lag.

1,

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli 1976. H

ä

nvisning till aktiebo­lagslagen (1975:1385) skall till utg

å

ngen av 

å

r 1976 avse motsvarande lagrum i  lagen  (1944:705) ora aktiebolag.

2,

Har beslut att Inr

ä

tta styrelserepresentation fattats enligt lagen (1973:1093) ora styrelserepresentation f

ö

r de anst

ä

llda 1 bankinstitut och f

ö

rs

ä

kringsbolag och har undantag ej medgivits enligt 15 

§

 sararaa lag,  g

ä

ller beslutet alltj

ä

mt. Arbetstagarrepresentant som har utsetts

223

enligt 

ä

ldre  lag  f

ä

r beh

å

lla  sitt uppdrag  till   och med den ordinarie Prop. 1987/88:10 st

ä

mma   med   styrelseval   som  

ä

ger   rum  n

ä

rmast  efter  det  att  tre hela r

ä

kenskaps

å

r  f

ö

rflutit,   om ej   organisationerna  best

ä

mmer annat.   I  

ö

v­rigt g

ä

ller 1  fr

å

ga om styrelserepresentation som nu har sagts den nya lagen.

3. Har beslut fattats om undantag som avses i 2, g

ä

ller det alltj

ä

mt.

224

Bilaga 2     Prop. 1987/88:10

Sammanställning av remissyttranden över departementspromemorian (DsA 1986:1) Styrelserepresentation för de anställda

I Remissinstanser

Efter sedvanligt remissförfarande har yllranden över promemorian av­givils av arbelsdomslolen (AD), Göla hovräll, Arbelslivscenlrum (ALC), juridiska fakullelen vid Lunds universitet, Överbefälhavaren (ÖB), palenl-och regislreringsverkel (PRV), nämnden för styrelserepresenlalionsfrågor, kommerskollegium, bankinspektionen, försäkringsinspeklionen, Slalens industriverk (SIND), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Tidningar­nas arbetsgivareförening (TA), Bankinstitutens arbetsgivareorganisation (BAO), Arbetsgivarföreningen SFO, Kooperationens förhandlingsorgani­sation (KFO), SHIO-Familjeföretagen (numera Småförelagens riksorgani­sation), Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorga­nisation (TCO) och Centralorganisationen SACO/SR. Till yttrandet från kommerskollegium har fogats uttalanden från Skånes Handelskammare och Stockholms Handelskammare. SAF har bifogat yttrande från Sveriges Verkstadsförening. Vidare har LO överlämnat yllranden från Beklädnads-arbetarnas förbund, Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Fab­riksarbetareförbundel, Faslighelsanställdas förbund. Svenska Gruvindu-slriarbetareförbundel, Handelsanställdas förbund. Svenska Kommunalar­betareförbundet, Svenska Lantarbelareförbundet, Svenska Livsmedelar-betareförbundel. Svenska Metallinduslriarbelareförbundel, Svenska Mu­sikerförbundet, Svenska Pappersinduslriarbelareförbundel, Statsanställ­das förbund. Svenska Transporlarbetareförbundel, Svenska Träinduslriar-belareförbundel. Svenska Sjöfolksförbundel och Svenska Skogsarbetare-förbundet.

Vid sidan av remissinstanserna har yttranden överlämnats från Svenska kommunförbundet, SIF-klubben vid Sveriges Radio-koncernen, Förelaga­reförbundet, Svenska Föreningsbankers Förbund, Landstingsförbundel, Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Industriförbundet, Försvarsinduslri­föreningen och Sveriges Aktiesparares Riksförbund (SARF).

II 

Remissyttrandena

1 Allmänt

I slort sett har promemorian fåll ell gynnsamt mottagande vid remissbe­

handlingen. Åtskilliga remissytlranden innehåller visserligen kritik mot de

förslag som läggs fram men det övervägande antalet remissinstanser har

begränsat sin kritik till etl fåtal punkter i promemorian och tillstyrkt eller

lämnat ulan erinran övriga förslag. SAF, TA, SHIO-Familjeföretagen,

Företagareförbundet, LRF, Industriförbundet och Sveriges Verkstadsför-

225

15    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

ening har dock avstyrkt promemorieförslaget i sin helhet och bl. a. hävdat     Prop. 1987/88:10 all förslaget innebär ell oacceptabelt avsteg från den grundläggande princi­pen om likställighet mellan olika styrelsemedlemmar.

Förslaget alt sammanföra bestämmelserna om styrelserepresenlalion till en enda lag har lämnats ulan erinran av remissinslanserna. AD anser alt förslaget har ulformals på etl " i del slora hela bra och naturligt säll''. Från en del håll har dock betonats behovet av atl så småningom överföra reglerna om styrelserepresenlalion för de anställda lill den accosialions-rätlsliga lagstiftningen. SFO, å andra sidan, vill all lagen om styrelserepre­sentation för de anställda görs dispositivt och atl man i första hand löser frågan om styrelserepresenlalion genom frivilliga överenskommelser.

2 Lagstiftningens tillämpningsområde 

2.1 Associationsformer

Förslaget alt vidga tillämpningsområdet lill all omfalla samtliga aktiebo­lag, banker, försäkringsbolag och ekonomiska föreningar har i huvudsak lämnats ulan erinran. En del remissinstanser anser l.o.m. alt man på sikl bör sträva efter atl låta lagen gälla alla associationsformer i vilka etl större antal arbetstagare är verksamma.

BAO och Sveriges Föreningsbankers Förbund motsätter sig all lokala föreningsbanker (tidigare jordbrukskassor), som i della sammanhang be­traktas som avdelningskontor, skall omfattas av lagen. BAO framhåller all det i kolleklivavlalsförhandlingar och vid tillämpning av den arbelsrältsliga lagstiftningen sedan länge gäller atl de anställda inom föreningsbanksrörel-sen betraktats som anställda i respektive centralkassa (numera central föreningsbank). En utvidgning av lagen på föreslaget säll skulle därför avvika från etl inarbetat synsätt.

LO anser all lagens tillämpningsområde även bör utsträckas lill härads­allmänningar och besparingsskogar som, enligt lagen (1952:166) om hä­radsallmänningar och lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna, skall förvaltas av en styrelse.

Försäkringsinspeklionen förordar atl samtliga associationsformer, som omfattas av lagen, skall anges i lagtexten, så att det klart framgår att exempelvis understödsföreningar ej längre skall undantas från bestämmel­serna om styrelserepresenlalion.

2.2 Representativitetsregeln

Förslaget all slopa regeln om facklig representativitet på arbetsplatsen som

förutsättning för räll lill styrelserepresenlalion har lämnats ulan erinran av

de flesta remissinstanserna. Såväl SAF som juridiska fakulteten vid Lunds

universitet och BAO anser emellertid alt förslaget är inkonsekvent om man

samtidigt behåller ordningen all en facklig organisation skall falla beslul

om inrättande av slyrdserepresentation. Även SARF, Skånes Handels­

kammare och Stockholms Handelskammare molsäller sig förslaget.

SAF betonar alt förslaget innebär att styrelserepresenlalion för de an-

226

ställda kan inrättas även i förelag där endasl få eller ingen av de anställda     Prop. 1987/88:10 är organiserade. SAF anser atl delta slår i bjärt kontrast till lagstiftningens syfte, som bäst tillgodoses om arbetslagarrepresenlalion inrättas efter beslul över vilkel samtliga anställda haft inflytande.

2.3      Koncernregler i lagen

Tanken atl med vissa justeringar - överföra de nu gällande koncernreg­lerna från LSA och LSABF lill den nya lagen saml all inle göra ändring i koncernbegreppet har inte mött någon kritik från remissinstanserna.

LO anser dock all de arbelsrältsliga ölägenheterna av alt 50/50-bolagen inle anses som dotterbolag i koncerner och därför inte omfattas av slyrel-serepresenlalionslagstiflningen bör undanröjas. Vidare anser LO all an­ställda inom länstrafiken, som i dag inle har räll lill styrelserepresenlalion i länstrafikbolagel utan endasl i de lokala Irafikbolagen där de har sin anställning, skall likställas med anställda inom koncerner.

LO och TCO föreslår också all den nya lagen kompletteras med regler som medger styrelserepresenlalion även i svenskägda holdingbolag utom­lands.

Enligl TCO.s mening föreligger samma skäl, som motiverar arbetslagar­represenlalion i moderföretagen för al)a anställda i en koncern, även för arbetstagarrepresentation i vissa regionala och centrala organ inom bl.a. föreningsbanksrördsen och sparbanksrörelsen där etl normall koncernför­hållande inle finns. TCO föreslår atl en regel om sådan representation införs i lagförslaget.

2.4      Kommissionärsföretag

Förslaget om all införa en särskild regel om styrelserepresenlalion i kom­missionärsförelag har inle heller rönt någol större motstånd från remissin­stanserna. TCO finner det logiskt att arbetstagarna har inflytande via styrelserepresenlalion i det förelag där verksamhelen bedrivs men pekar på att del även i koncernförelag, som inle driver kommissionärsverksam­het, förekommer all arbetstagare är anställda i moderbolaget men stadig­varande arbetar i dotterbolagen. För atl den bakom ändringsförslaget liggande tanken fullt ut skall kunna förverkligas fordras därför enligt TCO att 3 § i lagförslaget utvidgas att omfalla även bolag i koncerner, där anställningsförhållandena är de ovan relaterade, ulan att det rör sig om ell rent kommissionärsförhållande.

AD anser alt det i tillämpningen möjligtvis kan uppkomma problem i fråga om innebörden av uttrycket "stadigvarande verksam" och föreslår därför all lagtexten förtydligas. AD har vidare ifrågasatt om inte lagen bör innehålla elt krav på all kommissionärsföretaget skall vara bundet av kollektivavtal i förhållande till vederbörande lokala arbetstagarorganisa­tion.

KFO anser all problemen med arbetstagarnas inflytande och insyn i

kommissionärsförelagen i första hand bör lösas avlalsvägen saml all den

föreslagna regeln i vari fall bör ge uttryck för större flexibilitet.

227

LRF finner inle skäl föreligga atl lösa hithörande frågor lagstiftnings-     Prop. 1987/88:10 vägen ulan hänvisar, liksom KFO, till lokala uppgörelser.

2.5 Övrigt

Remissinslanserna har lämnat ulan erinran förslaget atl nämnden för sty­relserepresenlalionsfrågor i fortsättningen skall pröva samtliga frågor om tillstånd eller undantag från lagen. Några särskilda synpunkter har inle heller framförts vad gäller avsikten all från LSA och LSABF överföra de nu gällande undantagsbestämmelserna i princip oförändrade till den nya lagen. Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet har dock framhållit alt del tydligt måsle anges i molivuttalanden atl någon ändring av praxis för medgivande av undanlag inle är avsedd vad gäller kommuna­la eller landstingskommunala företag, särskilt traditionell kommunal verk­samhet och sådan verksamhet, exempelvis kollektivtrafik, som åligger kommun eller landsting enligl lag.

Enligl 4§ i lagförslaget skall - liksom tidigare - del genomsnittliga antalet anställda under det senast förflutna räkenskapsåret vara avgörande för beräkningen av antalet anställda, då rätten lill slyrdserepresentation skall fastställas. Bestämmelsen har kommenterats av BAO som föreslår en bestämd tidpunkt, exempelvis den 31 december, som utgångspunkt vid beräkningen av antalet anställda. BAO anser också atl beräkningen endast skall omfalla sådana arbetstagare som är anställda tills vidare.

3 De anställdas representation i styrelsen

3.1 Antalet arbetstagarrepresentanter i styrelsen

Förslaget atl i större förelag som bedriver verksamhel inom skilda bran­scher utöka möjligheten lill arbetslagarrepresenlalion i styrelsen har till­styrkts eller lämnats utan erinran av huvudparten av remissinslanserna.

SAF avstyrker förslaget. Föreningen anser atl del är ogrundat och inkonsekvent all föreslå en femlioprocenlig utökning av arbetslagarrepre­senlanlernas anlal enbart därför all viss eller vissa fackliga organisationer i dag saknar självständig rätt all utse ledamöter eller suppleanter i förelagels styrelse. Kvalitén i fråga om inflytande beror inle på antalet representan­ter, och eventuella problem eller motsättningar olika fackliga organisatio­ner emellan kan inte heller lösas genom att man för över problemen pä företaget, anser föreningen. Fyra fackliga representanter anses fullt till­räckligt för att på ell tillfredsställande sätl tillgodose den samlade arbetsta­garsidans intresse. En utökning lill sex fackliga representanter skulle enligl föreningens bestämda mening endasl medföra alt styrelsearbetet blir onö­digt omständligt och tungrott.

Åven juridiska fakulteten vid Lunds universitet och 5A/?F motsätter sig

förslaget och hävdar att styrelser med många ledamöter fungerar arbels­

mässigt sämre än andra. Fakulteten rekommenderar i stället inrättande av

referensgrupper eller liknande för alt lösa frågan om de fackliga organisa­

tionernas insyn i de fall då de inte erhåller någon representation i styrelsen.

228

LO anser all den utökade slyrelserepresentalionsrälten bör gälla även i Prop. 1987/88:10 storföretag, som bedriver verksamhet endasl inom en bransch men på skilda arbetsställen. LO framhåller atl etl företag, som har verksamhet på många orter, har slora informationsproblem och varje driftställe har själv­ständiga behov av direkt insyn och information från regionala utgångs­punkter.

TCO delar också LO: s uppfattning alt behov av utökad representation kan föreligga vid slora förelag inom samma bransch med slor geografisk spridning.

SACOISR framhåller alt om alla organisationers i och för sig berättigade krav på styrelserepresenlalion skulle tillgodoses, skulle antalet fackliga styrelserepresenlanter behöva utökas lill fyra ordinarie och fyra supplean­ter. SACO/SR ansluter sig dock lill uppfattningen atl antalet arbelstagar­representanter i styrelsen enligt huvudregeln även fortsättningsvis bör vara två ledamöter och två suppleanter. SACO/SR ställer sig vidare bakom förslaget alt utöka antalet arbetstagarrepresentanter i större förelag. SACO/SR anser emellertid all den utvidgade representationen bör inträda vid en förelagsstorlek på 500 anställda och inte vid 1 000 som föreslås i promemorian. Beklädnadsarbetarnas förbund föreslår här en gräns på 200 anställda.

KFO har förståelse för alt antalet arbetslagarledamöler i styrelserna enligl gällande lagstiftning kan vara otillräckligt för all uppnå en önskvärd spridning av arbetslagarrepresenlalionen inom vissa förelag. KFO finner emellertid alt den föreslagna regeln även omfattar förelag som utanför huvudverksamheten i mycket ringa omfattning bedriver verksamhet inom annan bransch. Landels konsumentföreningar med mer än 1000 anställda - för närvarande 12 stycket bedriver förutom detaljhandel verksamhel inom någol eller några av exempelvis områdena hårvård, tvätteri, bageri, charkuteri, restaurang, optik, skrädderi och guldsmide. Inom flera av dessa områden sysselsätts färre än fem arbetstagare som omfattas av annal kollektivavtal än det för huvudverksamheten gällande. Med hänsyn härtill anser KFO all den föreslagna regleringen om utökning av antalet arbetsta­garledamöter i dessa lyper av förelag inle tillfredsställer de syften som angetts i promemorian. Lagstiftningen i detta avseende bör enligl KFO:s mening la fasla på atl verksamhel i andra branscher än "huvudbranschen" ska ulgöra en betydande del av förelagets totala verksamhel.

BAO framhåller atl Svenska Bankmannaförbundel organiserar ca 90% av de anställda inom bankområdet och atl därför - oavsett förslaget -någon annan facklig organisation än Svenska Bankmannaförbundel inte skulle bli representerad i de större bankernas styrelser. BAO anser därför all den föreslagna regeln inle bör införas - i vart fall inte inom bankområ­dei när del gäller moderförelag inom en koncern.

LRF framhåller att förslaget medför en markant balansförskjulning mel­

lan de slämmovalda ledamöterna och arbelslagarledamöterna i mindre

styrelser, samt all styrelsearbetet blir mera tungrott. LRF anser atl försla­

get kommer alt leda lill alt del i ätskilliga moderföretag skulle bli utökad

styrelserepresenlalion även om det är fråga om obetydligt kompletterande

branscher i t.ex. dotterbolagen. LRF anser vidare atl uttrycket "skilda

229

branscher" är oklart.

3.2 Krav på medborgarskap

Prop. 1987/88:10

I promemorian föreslås att kravel på nationalitet i 8 kap. 4 § aktiebolags­lagen (1975:1385, ABL) eller motsvarande bestämmelse i annan lag inte skall gälla arbelslagarrepresenlant. Förslaget har mött en del principiella invändningar men har ändå godtagits av de flesta remissinstanserna.

Såväl kommerskollegium som SHIO-Familjeföretagen och juridiska fa­kulteten vid Lunds universitet anser all förslaget innebär elt onödigt avsteg från likställighelsprincipen. Kommerskollegium framhåller dock alt det generellt sell kan ifrågasättas i vad män man skyddar svenska intressen genom atl kräva svensk nationalitet som villkor för rätl all inneha uppdrag i svenska förelag. Enligt kommerskollegiels bedömning kan det finnas skäl all närmare överväga i vilken utsträckning nationalilelskravel fyller en praklisk.funktion och i etl större perspektiv jämföra de ulländska arbelsla-garrepresenlanlernas situation med andra ulländska slyrdsdedamöters.

ÖB anser det viktigt atl man utifrån säkerhetsmässiga aspekter håller fast vid principen om svenskt medborgarskap för arbelslagarrepresenlan-ter i förelag som tillverkar eller i övrigt har befallning med försvarsmale-rial. Liknande synpunkter framförs av Stockolms Handelskammare.

Försvarsindustriföreningen framhåller alt de s. k. säkerhetsskyddsavla-len torde sälla hinder i vägen för alt utländsk medborgare ingår i styrelsen som arbetstagarledamot i förelag inom försvarsindustrin. Föreningen an­ser all del nuvarande dispensförfarandet bör bibehållas.

PRV anser all samma villkor för valbarhet bör råda för arbelstagarrepre­sentanl som för övriga styrelseledamöter och all rådande dispensmöjlighe-ter ger tillräckligt utrymme för valbarhet av utländska medborgare. Della anser också Skånes Handelskammare.

Sveriges Verkstadsförening framhåller all promemorians uttalanden om diskriminering av ulländska medborgare inle enbart gäller arbetslagarleda­möler och föreslår därför atl medborgarskapskravel helt slopas.

Svenska sjöfolksförbundet föreslår all inle heller bosällningskravet i 8 kap. 4 § ABL eller motsvarande bestämmelse i annan lag bör gälla arbels­tagarrepresentanl.

3.3 Anställd i företaget

Förslaget all från LSA överföra regeln att en arbelstagarrepresentanl bör och inte skall vara anställd vid företaget har avstyrkts av SACOISR, BAO, Industriförbundet och Skånes Handelskammare. De flesta remissinslan­serna har dock lämnat förslaget ulan erinran.

AD anser del viktigt all klara ul om del ytterst är arbetstagarorganisatio­nens sak atl pröva frågan om vem som skall utses lill arbelslagarrepresen­lant eller om ell förelag (en arbetsgivare) skall kunna väcka, talan mol en arbetstagarorganisation och, evenluelll i förening med ell skadeståndsyr­kande, göra gällande alt de i lagmotivel åsyftade skälen för ell frångående av huvudregeln saknas.

SACO/SR anser alt den personliga kännedom om förhållandena i företa-

230

get som en anställd kan förväntas ha är den viktigaste tillgången i styrelse-     Prop. 1987/88:10 arbetet.

BAO anser den föreslagna förändringen som mindre ändamålsenlig och hävdar alt den öppnar en möjlighet för den fackliga organisationen all utse representanter utanför det egna företaget, t.o.m. från ett konkurrerande förelag. BAO föreslår därför all arbelslagarrepresentanlerna - i vari fall inom bankområdei skall vara anställda i del egna förelaget eller kon­cernen.

Industriförbundet anser del bäst förenligt med lagstiftningens ändamål om bestämmelsen anger all en arbelstagarrepresentanl skall utses bland de anställda om inte särskilda skäl talar häremot.

3.4 Utseende av arbetstagarrepresentanter

I anslutning lill 8 § i lagförslaget angående vilken ordning som gäller för alt utse arbetstagarrepresentanter, om arbelslagarorganisationerna inle enas om annal, har några remissinstanser gjort vissa påpekanden.

AD noterar att förslaget till 8 § innebär att begreppet huvudorganisation äterinförs i arbetsrältslig lagtext, dock i annan belydelse än i arbetsfreds-lagstiftningen före MBL. AD anser inte atl detta i och för sig skall medföra några problem, men antyder all saken vore värd, som del ullrycks, nog­grannare inventering i molivlexlen.

TCO anser alt del av lag och molivuttalanden klart bör framgå alt 8 § skall tillämpas på motsvarande säll inom en huvudorganisation, om del på en arbetsplats endasl finns fackförbund som tillhör en och samma huvud­organisation och dessa är oense om fördelningen av slyrelseplatserna. TCO föreslår att lagförslaget tillförs en bestämmelse om alt såväl ordinarie ledamolsplalser som suppleanlplalser bör fördelas på sådant säll atl maxi­mall anlal fackliga organisationer blir representerade.

För all öka möjligheterna för de mindre fackförbunden alt bli represen­terade föreslår SACO/SR all 8 § i lagförslaget kompletteras på så sätl all organisationer, som företräder minsl en tjugondel av de kolleklivavlals­bundna arbetslagarna, får utse vardera en suppleant. SACO/SR anser vidare atl del tydligare måsle framgå av molivuttalanden att minorilelsor-ganisalioner bör få representation i styrelsen.

SACO/SR tar också upp frågan om den mandattid under vilken en arbetstagarrepresentant längst kan inneha elt styrelseuppdrag och föreslår all denna lid förkortas, främst med hänsyn lill all flera organisationer inom denna tidsrymd kan ha uppnått den nedre gränsen för rätl lill representa­tion enligl 8§.

4 Arbetet i styrelsen

4.1 Representation i beredningsorgan

I promemorian föreslås atl en regel motsvarande 17 § LSABF om rätt för

en arbelstagarrepresentanl all delta inle bara i arbetsutskott under styrel­

sen ulan också i andra beredningsorgan införs i den nya lagen. Förslaget

231

har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av merparten av remissinstanser-     Prop. 1987/88:10 na. Endasl SAF, SFO, LRF, Stockholms Handelskammare och Sveriges Verkstadsförening avvisar förslaget.

SAF anser att den utökade rätten för arbetslagarledamöler alt närvara och della i förberedelsearbete innebär en betydande belastning ur effektivi­tetssynpunkt. Risk anses föreligga att beredningsorganet kommer alt ut­nyttjas av arbetstagarsidan som ell förhandlingsforum. SAF framhåller vidare att den föreslagna ändringen ger arbetstagarledamöterna möjlighet lill insyn och inflytande på styrelsearbetet som övriga styrelsemedlemmar saknar. Liknande synpunkter framförs av LRF.

LO framhåller att del är en viktig angelägenhet för den fackliga organisa­tionen att beredas möjlighet atl på olika sätt delta i förelagsledningens arbete. De fackliga organisationernas inflytande enligl MBL och medbe­stämmandeavtal måste, enligl LO, ske parallellt med styrelsearbetet.

AD ifrågasätter om inte molivuttalandena lill lagrummet borde komplet­teras, så atl del klart framgår att rätten alt della i beredningsorgan inle omfattar fortlöpande uppdrag enligt en stående arbetsordning eller liknan­de.

I promemorian föreslås vidare att en arbelslagarrepresenlant skall ha möjlighet all della i beredningsorgan etc. Såväl ALC som TCO föreslår atl det skall finnas möjlighet atl utse flera representanter i fall då det finns flera centrala fackliga organisationer företrädda i förelaget.

4.2 Jävsregler

Det förtydligande av jävsreglerna som föreslagils i promemorian har i huvudsak godtagits av remissinstanserna. BAO föreslår dock alt nuvaran­de jävsregler bibehålls eftersom de tillämpats inom bankområdei utan tolkningsproblem.

AD anser atl specialmötiveringen lill 14 § i lagförslaget kan göras klarare och på etl par punkter mer reservationslösa (t.ex. när en intresse- eller rällslvisl med en facklig organisation behandlas i styrelsen). AD betonar särskill all rekvisitet "väsenlligl intresse som kan strida mol förelagels" är obestämt och i sammanhanget ägnat att leda till lolkningslvisler. AD anser det önskvärt med en klarare gränsdragning i fråga om sådana förelagsled­ningsfrågor som hör in under MBL:s regler om samverkansförhandlingar.

SFO vänder sig mol uppfattningen all s.k. samverkansförhandlingar inle skall kunna ge samma motsatsförhållande mellan parterna som rälts­lvisler. SFO anser atl framför allt frågor som kan medföra förändringar av anlalet anställda ofta leder lill svåra förhandlingar beroende just på olika meningar i sakfrågorna.

Sveriges Verkstadsförening anser all de nya jävsreglerna kan ge arbels­tagarrepresenlanlerna "legitima skäl" atl uppfatta även styrelsen som etl förhandlingsforum. Föreningen anser att förändrade jävsregler måsle före­gås av en omprövning av förhållandel mellan slyrelserepresenlalionslag-sliftningen och MBL.

232

4.3 Särskilda jävsfrågor

Prop. 1987/88:10

I promemorian har vidare föreslagits att arbelstagarrepresentanl i styrel­sen för sådana förelag som avses i 2 § MBL inle får della i behandling av fråga som rör verksamhetens mål och inriktning. Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av de flesta remissinstanserna. Det har dock avstyrkts av LO, TCO, ALC och SIF-klubben vid Sveriges Radio-kon­cernen.

LO befarar att etl genomförande av förslaget kommer all. medföra lill-lämpningssvårigheler såväl inom del producenlkooperativa som det kon-sumenlkooperaliva området. LO anser all det är myckel svårt att dra en klar gräns mellan frågor av den typ som avses i 2 § MBL och övergripande företagsledningsbeslul som betingas av tekniska, produktionsmässiga och ekonomiska skäl. LO betonar också all del finns en risk för alt arbetslagar-representanter betraktas som jäviga sä snart frågor av principiell innebörd eller övergripande karaktär aktualiseras.

TCO liksom ALC och SIF-klubben vid Sveriges Radio-koncernen anser all man i stället för atl inskränka de anställdas inflytande enligl LSA och LSABF borde la bort den begränsning som finns i 2§ MBL. Vidare framhålls all några ölägenheter inte framkommit vad beträffar arbetstagar­representation i styrelsen för förelag inom exfempelvis massmedia vid behandling av frågor som avses i 2§ MBL. En avgränsning av detta slag anses i slället skapa praktiska problem.

TCO understryker atl nägra sakligt grundade skäl lill varför de anställda inom exempelvis kooperation, radio och TV skulle vara undantagna från frågor som rör verksamhetens mål och inriktning inle framförts vare sig när MBL tillkom eller i den nu aktuella promemorian. TCO anser all den föreslagna jävsregeln slår i direkl motsättning till vad som omtalats i den s.k. kulturpropositionen (1974:28) om nödvändigheten av de anställdas inflytande på bl.a. innehållet i de kulturella institutionernas verksamhel. TCO anser vidare alt en inskränkning i vart fall inte bör omfalla arbelsta-garrepresentanlernas möjlighet all lill beslutsunderlaget tillföra sina syn­punkter och argument ulan endast avse rätten alt della i beslutsfattandet.

ALC anser atl någon begränsning av representationsrätten i vart fall inte bör komma i fråga utan all del först företas en analys av erfarenheterna av 2§MBL.

AD anser atl den principiellt stränga avgränsningen i 2 § MBL snarast är ell skäl mol en motsvarighet i styrdserepresenlalionslagen, åtminstone om lösningen där görs lika onyanserad. AD föreslår en kompromiss efter mönster av den statliga arbelsmarknadsseklorn och all del vid frågans praktiska bedömande bör beaktas all inte alla arbetsgivare ulan enbart vissa i lagen angivna företagsformer omfattas av styrelserepresenlationen.

4.4 Sekretess

I promemorian diskuteras frågor om tystnadsplikt för styrelseledamöter.

Någon uttrycklig regel om tystnadsplikt föreslås dock inle.

Juridiska fakulteten vid Lunds universitet delar uppfattningen all någon

233

lagregel om tystnadsplikt inte bör införas i den nya lagen. Enligl fakulte-     Prop. 1987/88:10 tens mening borde dock övervägas all införa en sekretessregel i ABL som då gäller samtliga slyrdsdedamöter. En sådan regel finns bl.a. i den danska lagstiftningen.

ALC och TCO efterlyser yllerligare molivuttalanden i frågan. Det borde t.ex. understrykas, framhåller ALC, alt arbelslagarledamöterna har räll all konferera med facket och ålerförsäkra sig hos della saml atl arbetsta­garledamot inte är ansvarig för beslut som han reserverat sig mot. Med praktiska exempel kunde illustreras hur sekretessfrågor kan hanleras.

SACOISR anser all frågan om sekretess är av ulomordenUigt slor vikt, eftersom etl meningsfullt samarbete i styrelsen mellan fackliga represen­tanter och övriga styrelseledamöter bygger på etl ömsesidigt förtroende. SACO/SR bedömer emellertid inle heller all en lagreglering skulle ulgöra en bra lösning, utan anser all problemet bäst löses genom att varje styrel­se, speciellt då en ny facklig representant invalts, ingående diskuterar och drar upp riktlinjer för hur informationsspridningen till övriga medlemmar inom den fackliga organisationen bör gå till.

Svenska Gruvarbetareförbundet anser alt arbetstagarrepresentanterna bör få en uttrycklig räll all efter egel bedömande inom en begränsad krets av fackliga förtroendevalda informera om vad som förekommit under styrelsearbetet.

ALC och TCO föreslår all det i lagtext eller motiv ges föreskrifter eller rekommendationer om beslutsunderiag för styrelseärenden (fidpunkt för utsändande av handlingar, omfattning och utformning av material, möjlig­heter lill komplettering, bordläggning m. m.)

5 Arbetstagarrepresentanternas ställning

5.1 Ansvaret för företagets förbindelser

Flertalet remissinstanser Göta hovrätt, juridiska fakulteten vid Lunds uni­versitet, PRV, kommerskollegium, bankinspektionen, SIND, SAF, BAO, SFO, KFO, SHIO-Familjeföretagen, SACO/SR, Företagareförbundet, LRF, SARF, Svenska Metallindustriarbetareförbundet och Svenska Pap­persindustriarbetareförbundet avstyrker förslaget att undanta arbelslagar-represenlanler från det ansvar som enligt 13 kap. 2 § ABL åligger styrelse­ledamot. Allmänl anses all fillräckligt starka skäl ej föreligger för all på delta sätl göra avsteg från likställighelsprincipen. Del framhålls all en genomförande av förslaget skulle få lill följd all arbetslagarrepresenlanler­nas arbete i styrelsen skulle komma atl betraktas som mindre seriöst, vilkel i sin tur sannolikl skulle försämra möjligheterna Ull insyn och infly­tande. Vidare betonas risken för all den enskilde arbelstagarledamoten till men för tredje man tappar intresset för all informera sig om förelagels ekonomiska ställning eller all vidta åtgärder för alt avveckla ell förlustbo­lag.

Bankinspektionen anser atl åtgärder i stället bör vidlas för att öka

arbetstagarledamöternas ekonomiska kunskaper och kraven på ell välut­

vecklat ekonomiskt rapporlsystem inom de företag där brister finns.

234

SAF framhåller atl rätten för en styrelseledamot att erhålla erforderlig Prop. 1987/88:10 information är tillförsäkrad honom på olika sätl i ABL. Vidare finns ett straffsanktionerat förbud mol alt styrelsen fattar beslul om inle samtliga styrelseledamöter erhållit tillfredsställande underlag för all avgöra ären­det. SAF betonar särskill all ansvarsregeln i 13 kap. 2 § ABL fillkommit av andra skäl än alt garantera information till styrelserepresentanterna. I den mån del efter en utvärdering kan beläggas atl information systematiskt undanhålls arbetstagarledamöter i styrelsen bör enligl SAF denna brist undanröjas på annal sätt än genom urholkning av betalningsansvaret i 13 kap. 2 § ABL.

KFO anser att de i promemorian anförda skälen för förslaget har teore­tiskt bärighet, men alt man inle kan bortse från de mera psykologiska effekter som ell avsteg från likställighelsprincipen kan få för styrelsearbe­tet. Det föreligger en uppenbar risk för all synsättet på arbetslagarrepre­senlalionen förändras om förslaget genomförs.

SIND anser att de nuvarande reglerna i 13 kap. 2 § ABL borde ändras så atl ansvaret knyts lill exempelvis elt vårdslöshetsrekvisil.

SACO/SR anser i och för sig inte att förslaget utgör elt slorl avsteg från , principen om likställdhet men framhåller all det på ett avgörande säll förändrar övriga styrelseledamöters värdering av de fackliga slyrelseleda­möterna. Risken är överhängande för atl den föreslagna förändringen om ell inskränkt ansvar försämrar arbetstagarnas möjligheter alt få gehör för sina synpunkter.

AD och ALC är tveksamma lill förslaget. AD anser atl del ligger nära lill hands all låta en ansvarsbegränsning följas av motsvarande begränsning i rätten alt della i styrelsens beslut i hithörande frågor.

LO och TCO tillstyrker förslaget. LO framhåller atl det är nödvändigt med en förändring av den nuvarande ordningen, eftersom den leder lill all arbetstagarledamöterna i etl läge där förelaget börjar gå dåligt och där likvidationsbalansräkning inle upprättas ställs inför valet all antingen avgå för att skydda sin personliga ekonomi eller kvarstå för alt behovet ay facklig insyn och inflytande i detta läge är som störst. En lösning skulle, kunna vara all den fackliga organisationen åtar sig betalningsansvaret, antingen direkl eller genom om ansvarsförsäkring. Della skulle emellertid enligl LO leda lill all fackförbunden går in som garant för all samtliga aktiebolag, där del finns styrelserepresentafion, har etl bibehållet aktieka­pital. Det skulle vidare leda fill atl fordringsägare enklast skulle fä sina pengar genom atl rikta krav mol arbelstagarledamoten. Denna lösning anser LO vare sig rimlig eller önskvärd.

Svenska Melallindustriarbelareförbundet och Svenska Pappersindustri-

arbetarförbundet inom LO anser dock att förslaget inle bör genomföras.

Man framhåller all redan de nuvarande reglerna leder till atl arbelslagar­

representanlerna ofta behandlas styvmoderligt i många.bolagsstyrelser och

atl sädana tendenser skulle öka om arbelslagarledamölernas ansvar in­

skränktes. Metall betonar dock alt en arbelslagarrepresenlant inle bör

åläggas ansvar enligl 13 kap. 2§ ABL, om han inte erhållit sädan informa­

tion all han på etl riktigt sätt kunnat bedöma bolagets ekonomiska ställ­

ning.

235

5.2 Närvarorätt vid stämma

Prop. 1987/88:10

Remissinstanserna har lämnat utan erinran förslaget att i den nya lagen uttryckligen ange alt suppleant för arbelstagarrepresentanl har rätt all närvara och yttra sig vid förelagels stämma, även om ledamoten är närva­rande.

6 Sanktionsregler

Förslaget all införa särskilda skadesländsbestämmdser i den nya lagen har inle rönt nägol större motstånd bland remissinslanserna. Förutom SAF har endasl BAO och SHIO-Familjeföretagen avstyrkt förslaget. Flera remiss­instanser har dock yttrat sig över själva utformningen av bestämmelserna.

AD ifrågasätter bärigheten av argumentet alt ell införande av skade­ståndsregler skulle föra med sig att fler tvister drogs under arbetsdomsto­lens prövning och att detta allmänl sett vore av värde. Naturligare hade enligl domstolens mening varit en mer konkret genomgång av vilka regler i lagen som på grund av gjorda erfarenheter eller av andra skäl behöver vara skadeståndssanklionerade. En sådan genomgäng skulle ocksä kunna tjäna som etl värdefullt stöd för rättstillämpningen. AD pekar vidare på den, som del uttrycks, i praktiken känsliga gränsdragningen mellan sådana förfaranden som avses förbli sanktionerade enligl associalionsrättsliga skadeståndsregler och sådana som skall omfattas av den nya lagen. AD efterlyser i detta sammanhang en fördjupad analys och för tillämpningen vägledande kommentarer om l.ex. vari skadebringande handling eller underlåtenhet skall beslå, vem på arbetstagarsidan som med hänsyn lill lagens principiella innebörd skall anses berätfigad lill skadestånd, grunder­na principiellt för skadeslåndsjämkning, vem som i skilda situationer skall betraktas som "arbetsgivare" m. m. AD anser vidare all den valda model­len för talefrislregler inle är den bästa utan att del i slället bör övervägas alt anknyta lill motsvarande regler i MBL.

LO anser atl arbetstagarorganisationers skadeståndsansvar skall begrän­sas till s. k. allmänl skadestånd och att ekonomiskt skadestånd endast skall kunna åläggas arbetsgivare.

LO liksom TCO och ALC, förespråkar att skadeståndsansvaret inte bara skall omfalla handling som innebär att man bryter mol den nya lagen utan också förfarande i strid mot de förhållningsregler som finns i 8 kap. 8 och 9§§ ABL. Överträdelse mol dessa bestämmelser är straff- men inle ska­deståndssanklionerade. LO föreslär alt bestämmelserna i ABL tas in i den nya lagen om styrelserepresenlalion och atl undantag görs för arbetslagar-representanter i ABL:s straffbestämmelser.

Juridiska fakulteten vid Lunds universitet ställer sig någol tveksam till förslaget. Enligl fakultetens mening är en uppdelning av sanktionsregler pä olika lagar (ABL och den nya lagen) klart olämplig och man förordar - om en skadeståndsregel införs - att den endast skall omfalla fall då en arbets­givare molsäller sig alt inrätta styrelserepresenlalion för de anställda.

Industriförbundet anser atl del inle föreligger ett behov av skadestånds­regler. Förbundet tror att etl genomförande av förslaget dels kan öka benägenheten atl tvista, dels kan försvaga samhörigheten mellan styrelse­ledamöterna.

Bilaga 3     Prop. 1987/88:10

JUSTITIEDEPARTEMENTET

1987-04-28

Personligt betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385)

1 Inledning

Enligt 13 kap. 2 § akfiebolagslagen (1975:1385, ABL) svarar styrelseleda­möterna i ell aktiebolag personligen för förbindelser som uppkommer för bolaget, om de underläter atl vidta vissa i lagrummet föreskrivna ätgärder då likvidation av bolaget har aktualiserats pä grund av kapitalförlust.

I departementspromemorian (Ds A 1986:1) Styrelserepresenlalion för de anställda föreslogs bl.a. atl bestämmelserna om styrelseledamöternas betalningsansvar i 13 kap. 2 § inle längre skall gälla för arbelstagarrepre­senlanlerna i ell bolags styrelse. Vid beredningen av departementsprome­morian inom regeringskansliet har emellertid konstaterats alt det inte är hell klart vad som enligl gällande räll krävs för all en styrelseledamot -oavsett om han är arbelstagarrepresentanl eller ej - skall bli belalnings­skyldig enligl det nämnda lagrummet.

I förevarande promemoria diskuteras vilka krav som bör ställas för alt betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § skall inträda för styrelseledamöter i allmänhet. I samband därmed behandlas också frågan om en särreglering av arbetstagarrepresentanternas betalningsansvar.

2 Gällande ordning

2.1 Regler i ABL om betalningsansvar för styrelseledamöter

Regler om betalningsansvar för styrelseledamöter i aktiebolag finns i 2 kap. 9 och 13 §§, 12 kap. 5 §, 13 kap. 2 §, 15 kap. saml 16 kap. 1 § ABL.

Enligt 2 kap. 9 § fjärde stycket svarar styrdsdedamölerna solidariskt för återbetalning av belopp som inbetalats pä tecknade aktier, om frågan om bolagels bildande har förfallit.

Uppkommer en förpliktelse genom åtgärd på bolagels vägnar innan bolaget har registrerats, gäller enligl 2 kap. 13 § andra stycket atl de som deltagit i åtgärden eller i beslul om den svarar solidariskt för förpliktelsen. Sedan styrelsen valts kan åtgärd på bolagets vägnar företas av styrelsen. Styrelseledamöter kan därför komma alt drabbas av personlig och solida­risk ansvarighet enligl det sislnämnda lagrummet. När bolaget har registre­rats övergår emellertid enligt samma lagrum ansvaret för ingångna förbin­delser på bolaget, om förpliktelserna följer av stiftelseurkunden eller har tillkommit efter det att bolaget bildats.

Enligl 12 kap. 5 § första stycket är påföljden även olaglig utbetalning till

237

en aktieägare att mottagaren skall betala tillbaka vad han har uppburit. Om     Prop. 1987/88:10 därvid brist skulle uppslå, gäller enligl paragrafens andra stycke atl en styrelseledamot som medverkat lill beslutet om utbetalningen eller fast­ställandet av en till grund för beslutet liggande oriklig balansräkning blir ansvarig enligl skadeståndsreglerna i 15 kap. 1 och 4 §§.

Reglerna om styrelseledamöternas betalningsansvar i 13 kap. 2 § inne­bär etl undantag frän huvudprincipen i ABL atl endasl ell aktiebolags tillgångar svarar för bolagets förpliktelser. Reglerna kommer alt behandlas i nästa avsnitt.

Enligt 15 kap. 1 § skall en styrelseledamot, som vid fullgörande av sill uppdrag uppsätligen eller av oaktsamhet skadar bolaget, ersätta skadan. Motsvarande gäller om styrelseledamoten genom överträdelse av ABL eller bolagsordningen uppsätligen eller av oaktsamhet skadar en aktieägare eller någon annan tredje man. Skadeståndet kan enligt 15 kap. 4 § jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans slorlek och omständigheterna i övrigt.

Slutligen innehåller ABL en bestämmelse om personligt ansvar vid ofullständig firmateckning. Om styrelsen eller annan ställföreträdare för ell aktiebolag har utfärdat en handling utan firmaleckning och det inte framgår av handlingens innehåll att den utfärdats på bolagets vägnar, blir enligl 16 kap. 1 § Qärde stycket de som undertecknat handlingen solida­riskt ansvariga för förpliktelser enligt denna. Delta gäller emellertid inte, om del av omständigheterna vid handlingens fillkomst framgår all den har utfärdats för bolaget och den lill vilken handlingen ställdes får ell av bolaget behörigen undertecknat godkännande av handlingen.

2.2 Bestämmelserna i 13 kap. 2 § ABL

Enligt 13 kap. 2 § första stycket åligger det styrelsen all ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning (s.k. konlrollbalansräkning) sä snart del finns skäl atl anla alt bolagels eget kapital undersfiger hälflen av del registrerade aktiekapitalet. Visar konlrollbalansräkningen alt så är fallet, skall styrelsen snarast möjligl lill bolagsstämman hänskjuta frågan om bolaget skall träda i likvidation. Om stämman därefter varken beslutar om likvidafion eller inom älta månader efter hänskjulandel godkänner en konlrollbalansräkning som utvisar att del egna kapitalel uppgår till samma belopp som del registrerade akliekapilalei, skall styrelsen ansöka hos rätten om ivångslikvidalion av bolaget. Slutligen innehåller första slyckel också en bestämmelse öm alt en sådan ansökan som nu sagts kan göras även av styrelseledamot, verkställande direktör, revisor eller aktieägare.

När likvidalionsansökan enligt paragrafens första stycke görs, skall rät­

ten enligl andra stycket förordna att bolaget skall träda i likvidation. Om

del emellerfid under ärendets handläggning i tingsrätten styrks all en

kontrollbalansräkning scm utvisar alt bolagets egel kapilal uppgår fill del

registrerade aktiekapitalet har blivit granskad av revisorerna och godkänd

av bolagsstämman skall rätten inle förordna om likvidation. Bolaget kan

alltså undgå Ivångslikvidalion genom all förebringa bevisning om alt likvi-

dafionsanledningen har upphört under frågans behandling i rätlen.

238

Paragrafens tredje stycke innehåller vissa bestämmelser om tillgångs-     Prop. 1987/88:10 och skuld värderingen i kontrollbalansräkningen. Bestämmelserna avser främsl att förhindra atl etl bolag tvingas i likvidation trots all del har dolda reserver av sädan slorlek all del i verkligheten inle föreligger ekonomisk grund för Ivångslikvidalion.

Paragrafens fjärde stycke innehäller bestämmelser om personligt betal­ningsansvar för styrelseledamöter m. fl.

Om styrelseledamöterna underlåter all fullgöra vad som åligger dem enligl första stycket, ansvarar de enligl fjärde stycket solidariskt för bola­gels uppkommande förbindelser. Personlig ansvarighet för slyrelseleda­möterna kan således uppkomma om styrelsen underläter atl iaktta reglerna i första slyckel om upprättande av konlrollbalansräkning, om hänskjutan­de av likvidalionsfrågan lill bolagsstämma eller om ansökan om tvångs­likvidation. Ansvarigheten avser förbindelser som uppkommit efter den tidpunkt då resp. handling skulle ha vidtagits.

Enligt Qärde stycket ansvarar vidare andra personer, som handlar på bolagels vägnar och som har vetskap om atl styrelseledamöterna inte har beaktat bestämmelserna i första stycket, solidariskt med styrelseledamö­terna för bolagels uppkommande förbindelser. Den krets som i praktiken kan komma i fräga är verkställande direktören och dennes närmaste med­arbetare.

Även aktieägare kan enligt Qärde slyckel bli solidariskt ansvariga för uppkommande förbindelser tillsammans med styrelseledamöter och andra nyss angivna personer. Sådant ansvar inträder emellertid för aktieägarnas del endasl om de deltar i etl beslul alt fortsätta verksamheten, trots atl de känner lill att likvidationsplikl föreligger enligt första stycket.

Ansvarighet enligt Qärde slyckel gäller inle för sådana förbindelser som har uppkommit efter del alt likvidalionsfrågan hänskjutils lill rätten för prövning. Lika litet avser ansvarigheten förbindelser som har ingåtts efter del alt revisorerna granskat och bolagsstämman godkänt en balansräkning som utvisar att bolagels egel kapilal uppgår lill del registrerade aktiekapi­talet.

I motsats till vad som är fallet enligt reglerna om skadestånd i 15 kap. föreligger ingen möjlighet atl jämka det personliga betalningsansvaret för bolagets förbindelser enligt 13 kap. 2 § Qärde slyckel. Sislnämnda betal­ningsansvar skiljer sig ocksä från skadeståndsansvaret enligt 15 kap. på del sättet alt ansvarigheten uppkommer vare sig den skada som drabbat borge­nären står i orsakssammanhang med styrelseledamöternas underlåtenhet eller ej.

2.3 Krävs försummelse för att betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § fjärde stycket ABL skall inträda?

Som tidigare framhållits (se avsnill 2.1) krävs för all en styrelseledamot

skall bli skadeslåndsansvarig enligl 15 kap. 1 § atl skadan har orsakals

uppsätligen eller av oaktsamhet. När det däremot gäller en styrelseleda­

mots betalningsansvar enligl 13 kap. 2 § Qärde stycket kan del ifrågasättas

om inte ansvaret är strikt, dvs. kan inträda även om styrelseledamotens

239

underlåtenhet all fullgöra något som ålegat honom enligt paragrafens första Prop. 1987/88:10 stycke inle har skett uppsäfiigen eller av oaktsamhet. Fjärde styckets ordalydelse ger intryck av atl del är fråga om ell sådant strikt ansvar. Vissa uttalanden i anslutning lill tidigare lagstiftning på området och i förarbete­na lill 13 kap. 2 § kan dock lyda på atl avsikten varit alt ell visst mätt av försummelse krävs för all betalningsansvar skall inträda.

Redan 1895 års aktiebolagslag innehöll vissa bestämmelser om person­ligt ansvar för dem som mol bättre velande drev ell likvidalionsplikligl företag vidare (se 54 § nämnda lag). Bestämmelserna byggdes ul yllerliga­re i 1910 ärs aktiebolagslag (se 97, 98, 101 och 102 §§ i sislnämnda lag). Såvitt nu är av intresse överensstämmer regleringen i 1910 års lag i huvud­sak med den i 1944 ärs akfiebolagslag.

Enligl 142 § i 1944 ärs lag hade bl.a. styrelseledamöter rätl alt ansöka hos rätten om Ivångslikvidalion av ell aktiebolag, om aktiekapitalet till viss del gäll förlorad och bristen inle blivit fylld inom viss lid. Om "anledning yppas lill anlagande" all aktiekapitalet gått förlorat lill sädan del som angavs i 142 §, ålåg del enligl 146 § styrelsen och verkställande direktören . atl upprätta en likvidationsbalansräkning för atl utröna bolagels ställning. Visade denna balansräkning alt aktiekapitalet hade gäll förlorat lill den del som nyss sagts, skulle styrelsen vidare enligl 146 § kalla akfieägarna lill bolagsstämma för att pröva balansräkningen och frägan om bolaget skulle träda i likvidation. Underlät styrelseledamöterna eller verkställande direk­tören atl fullgöra vad som ålåg dem enligt 146 §, svarade de enligl 148 § första stycket solidariskt för bolagets uppkommande förbindelser. 1 förar­betena lill sislnämnda lagrum anförde lagberedningen (se SOU 1941:9 s. 576) att ansvarighet för bolagels förbindelser uppkom för styrelseleda­möterna och verkställande direktören "ej blott om de - trots anledning lill anlagande all aktiekapitalet gått föriorat till den del som i /I49 §/ sägs -underlåta all upprätta likvidalionsbalansräkning eller underlåta atl å bo­lagsstämma framlägga likvidalionsbalansräkning som ulvisar sädan brisl, utan även om de vid balansräkningens upprättande uppsåtligen eller av vårdslöshet så förfara, atl den ej utvisar sådan brist, ehuru brislen förelig­ger".

I 148 § andra stycket fanns vidare en bestämmelse om ansvar för den händelse bolagsstämman underlät all inom viss fid utse likvidatorer, trots all likvidalionsbalansräkningen utvisade all aktiekapitalet hade gäll förlo­rat till den del som angavs i 142 §. Ansvarsbestämmelsen i 148 § andra stycket innebar atl de som med "vetskap om förhållandet" deltog i beslul om all fortsätta bolagels verksamhel eller handlade på bolagets vägnar blev solidariskt ansvariga för bolagets uppkommande förbindelser.

I sill förslag lill ABL (se SOU 1971:15 s. 328) framhöll akliebolagsulred-

ningen all ansvarsbeslämmmdserna i 148 § i 1944 års lag innebar att

ansvarighet uppkom oavsett om borgenärer led skada som stod i orsaks­

sammanhang med underlåtenheten atl sätta bolaget i likvidafion. Utred­

ningen menade atl en uppmjukning av reglerna syntes sakligt motiverad

och föreslog att sankfionen i fortsättningen skulle Hgga enbart i den skade­

slåndsskyldighet som följer av bestämmelserna i 15 kap. Föredragande

statsrådet (se prop. 1975:103 s. 502) hade emellertid annan uppfattning

240

och anförde bl. a.:

Enligt min mening har det inle nägon större prakfisk betydelse vilken Prop. 1987/88:10 lösning som väljs. Som utredningen framhållit kan ofta skadestånd ut­krävas av den som underlåter alt fullgöra sina skyldigheter i fråga om bolagets försättande i likvidafion. I vissa fall kan del dock vara svårt all styrka att det föreligger orsakssammanhang mellan förlust för borgenärer och underlåtenheten alt vidta erforderliga åtgärder för atl sälla bolaget i likvidation. Jag anser därför, liksom advokatsamfundet, alt nuvarande regler om personligt ansvar för bolagets åtaganden bör behållas i huvudsak oförändrade.

Efter ABL:s ikraftträdande har 13 kap. 2 § ändrats bl.a. genom SFS 1980:1104. Sistnämnda ändring innebar bl. a. atl styrelsens phkl atl agera vid befarad kapilalbrisl fick en mera kategorisk avfattning än i ABL:s ursprungliga lydelse. Nägon saklig ändring i förhållande till äldre bestäm­melser åsyftades emellertid inte (se prop. 1979/80:143 s. 186). I nämnda prop. framhölls atl reglerna i 13 kap. 2 § första stycket innebär alt kontroll­balansräkning skall upprättas när styrelsen har vetskap om all bolagels ekonomi har försämrals och misstanke finns atl aktiekapitalet gått förlorat till den del som anges i lagrummet.

Del saknas vägledande rättsfall som behandlar frågan om del krävs nägon försummelse för alt betalningsansvar enligl 13 kap. 2 § ABL skall inträda. Rättsfallet NJA 1942 s. 696 gällde i vad mån enligt 1910 års aktiebolagslag en uppkommen kapilalbrisl måste minskas för atl styrelse­ledamöterna skulle undgå ansvar för förbindelser som hade uppkommit efter minskningen. Målet gällde alliså inle direkt frågan om styrelseleda­möternas försummelse. Underrättens och hovrättens domar lyder emeller­tid på att i varje fall dessa instanser ansåg att vetskap om en uppkommen kapilalbrisl var en förutsättning för betalningsansvar hos styrelseledamö­ter som underlåtit atl agera med anledning av kapilalbrislen.

Sammanfattningsvis tyder särskilt det ovan redovisade uttalandet av lagberedningen sammanställt med vad föredragande statsrådet anfört i prop. 1975:103 s. 502 (se ovan) på att det krävs en viss försummelse för att en styrelseledamot skall kunna bli betalningsskyldig enligt 13 kap. 2 § Qärde stycket ABL. Som ovan framhållits talar emellertid själva ordalydel­sen av lagrummet närmast i motsatt riktning. Med hänsyn härtill och dä vägledande rättsfall i stort sett saknas, måste rättsläget betraktas som oklart i fråga om vilka krav som gäller för att en slyrelseledamot skall bli betalningsansvarig enligt 13 kap. 2 § Qärde slyckel.

3 Departementspromemorian (Ds A 1986:1) Styrelserepresentation för de anställda

Som inledningsvis nämnts föreslogs i departementspromemorian Styrelse­

represenlalion för de anställda atl bestämmelserna om styrelseledamöter­

nas betalningsansvar i 13 kap. 2 § inle längre skulle gälla för arbetslagar-

representanterna i ell bolags styrelse. I promemorian utgick man därvid

från atl betalningsansvaret enligl nämnda lagrum är strikt. Hur della an­

svar upplevs på arbetstagarsidan beskrevs i promemorian (s. 94) på följan­

de säll:

.241

16   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Den ekonomiska risk som för den enskilde arbelstagarledamoten på della Prop. 1987/88:10 sätt är förknippad med uppdraget som styrelseledamot upplevs på arbets­tagarsidan som en belastning. Inte bara all arbelstagarledamoten i vissa situafioner, som man från den sidan ser saken, oförtjänt kan drabbas av ekonomisk förlust som fullständigt kan ruinera honom eller henne. Härtill kommer den osäkerhet som reglerna allmänl sett ger upphov lill och som medför alt många arbetstagare över huvud inle vågar la på sig uppdrag som styrelseledamot. På fackligt håll har man med hänsyn lill dessa omständig­heter satt i fråga om man inle i detta avseende bör gä ifrån principen om likställdhet mellan styrelseledamöterna till förmän för en ordning som är bättre anpassad lill arbetstagarledamöternas särskilda situation i styrelsen. I själva verket, resonerar man på fackligt håll, visar just de aktuella betalningskravsfallen alt arbetstagarledamöterna i del praktiska styrelsear­betet inte har betraktats som likvärdiga med övriga styrelseledamöter. De har undanhållits information som övriga styrelseledamöter fått del av och när sedan konkursen varil ell faktum har det ställts krav på alt de solida­riskt skall vara med och betala. Alt genom försäkring av arbetstagarleda­möterna lösa problemen har visat sig inte vara möjligt.

Flertalet remissinstanser (Göla hovräll, juridiska fakulteten vid Lunds universitet, patent- och registreringsverket, kommerskollegium, bankin­spektionen, slalens industriverk. Svenska arbetsgivareföreningen, Bank­institutens arbetsgivareorganisation. Arbetsgivarföreningen SFO, Koope­rafionens förhandlingsorganisafion, Småförelagens riksorganisation. Cent­ralorganisationen SACO/SR, Förelagareförbundet och Lantbrukarnas Riksförbund) avstyrkte promemorieförslaget. Det ansågs allmänl all del inte fanns skäl alt göra avsteg frän principen alt alla styrelseledamöter skall ha samma ansvar. Det framhölls särskilt alt förslaget skulle få lill följd atl arbetstagarrepresentanternas arbete i styrelsen skulle komma atl be­traktas som mindre seriöst samt all del i sin lur sannolikl skulle försämra möjligheterna till insyn och inflytande.

LO och TCO fillstyrkte förslaget. LO framhöll all det är nödvändigt med en förändring av den nuvarande ordningen, eftersom den leder lill all arbelstagarrepresenlanlerna, i elt läge där företaget börjar gå dåligt och där likvidalionsbalansräkning inte upprättas, ställs inför valet all antingen avgå för all skydda sin personliga ekonomi eller kvarstå därför att behovet av facklig insyn och inflytande i della läge är som störst. Svenska Metallin-dustriarbetareförbundet och Svenska Pappersindustriarbelareförbundet inom LO ansåg dock all förslaget inte borde genomföras. Man framhöll all redan de nuvarande reglerna leder lill all arbetstagarrepresentanterna ofta behandlas styvmoderligt i många bolagsstyrelser och alt sädana tendenser skulle öka om arbetslagarledamöternas ansvar inskränktes. Metallinduslri-arbelareförbundet betonade dock all en arbetstagarrepresentant inle borde åläggas ansvar enligt 13 kap. 2 § ABL, om han inte erhållit sådan informa­fion all han på ell riktigt sätt kunnal bedöma bolagels ekonomiska ställ­ning.

4 Överväganden

En första utgångspunkt är alt regeln om betalningsansvar i 13 kap. 2 §

ABL bör innebära en lämplig avvägning mellan bolagsborgenärernas och

242

styrelseledamöternas intressen. Skyddet för borgenärerna ligger normall i Prop. 1987/88:10 det aktiekapital som är insatt i bolaget. Del är därför uppenbart alt borge­närerna kan ha ell befogal intresse av ett betalningsansvar för styrelseleda­möterna personligen, om dessa underlåter alt vidta likvidalionsålgärder efter en kapitalförlust. Som har framhållits i förarbetena till ABL (se del ovan citerade uttalandet i prop. 1975:103 s. 502) torde nämligen borgenä­rernas intresse inle bli helt fillgodosetl genom reglerna om skadestånd i 15 kap. Styrelseledamöterna har samlidigl på sin sida ell befogat intresse av all inte åläggas ett personligt betalningsansvar om de har iakttagit den omsorg som rimligen kan begäras av dem med hänsyn till vad som åligger styrelsen enligl 13 kap. 2 § första stycket.

En andra utgångspunkt är att samtliga styrelseledamöter bör falla under samma ansvarsregel. Man bör alltså undvika att lägga elt lindrigare ansvar exempelvis pä arbelstagarrepresenlanlerna än pä andra styrelseledamöter. Med en särreglering av det slaget finns det nämligen en viss risk för att arbelslagarrepresentanlerna inle kommer alt uppfattas som fullvärdiga ledamöter av styrelsen.

Etl strikt ansvar för styrelseledamöterna skulle uppenbarligen fullt ut tillgodose bolagsborgenärernas intressen. Det personliga betalningsansva­ret för styrelseledamöterna skulle alltid uppkomma, om dessa underlåtit att vidta åtgärder efter en kapitalföriusl, och någon utredning eller bevis­ning om slyrelseledamöternas insikt om bolagets ekonomiska ställning skulle inte behöva skaffas fram. Ett ansvar av del nu angivna slaget kan emellertid tänkas leda till resultat som för en enskild styrelseledamot blir alllför strängt. Detta gäller i fall då styrelseledamoten inte kan klandras för sin okunnighet om bolagels dåliga ekonomiska ställning. Material som har förelagts en slyrelseledamot kan exempelvis ha varit felaktigt eller missvi­sande på etl sådant sätl all han inte har insett eller bort inse alt det har funnits anledning all vidta sådana åtgärder som anges i paragrafens första stycke. Delsamma gäller i fall då en styrelseledamot har undanhållits väsentlig information om förelagels ekonomiska ställning som övriga sty­relseledamöter har fått del av. Hänsynen lill bolagels borgenärer kan inte föranleda alt en styrelseledamot åläggs betalningsansvar i fall som dessa. Detta gäller oavsett om ledamoten är vald av bolagsstämman eller har sitt mandal från arbetstagarna.

Del nu anförda talar för att etl betalningsansvar för en styrelseledamot i

princip bör inträda endast då del kan anses föreligga en försummelse på

dennes sida. Om betalningsansvaret förutsätter oaktsamhet, finns del up­

penbarligen utrymme för att ta hänsyn fill sådana individuella faktorer som

har berörts i del föregående. Detta gäller i princip vare sig styrelseledamo­

ten är vald av bolagsstämman eller är en arbetstagarrepresentant. I delta

sammanhang bör uppmärksammas att del lill styrelseledamöter i aktiebo­

lag inte sällan utses personer med sinsemellan helt olika kompelens och

intresseinriktning. Det kan vara en fördel att styrelsen ges en allsidig

sammansättning, sä atl den har etl inslag av personer som inle främsl har

erfarenhet av företagsledning ulan exempelvis har anknytning fill myndig­

heter eller vetenskaplig forskning. Inom en och samma styrelse kan leda­

möterna också ha uppgifter av i viss mån olika slag och omfaUning (jfr

243

förhandlingarna vid Det Qugonionde nordiska juristmötet i Stockholm 10-     Prop. 1987/88:10 21 augusfi 1981, Del I s. 363-388 och Del 

II 

s. 221-244, särskilt s. 228 f). Om betalningsansvaret enligl 13 kap. 2 § i princip förutsätter oaktsamhet på styrelseledamotens sida, finns det utrymme atl beakta även individuella faktorer av det slag som nu hår nämnts.

Del anförda talar för all sådant betalningsansvar som det här är fräga om bör inträda för en styrelseledamot endast om underlåtenheten innefattar försummelse på styrelseledamotens sida.

Även vid en samlad bedömning torde del innebära en skälig avvägning mellan bolagsborgenärernas och slyrelseledamöternas intressen, om betal­ningsansvar för en slyrelseledamot enligl förevarande paragraf inträder i princip endasl då del kan anses föreligga en försummelse på dennes sida. Typiskt sett kan det emellertid vara förenat med betydande svårigheter för en bolagsborgenär att bevisa att en styrelseledamots underlätenhet all fullgöra vad som åligger honom enligl paragrafens första stycke beror på försummelse. Däremot torde den slyrelseledamot som inte varil försumlig i regel inle ha några större svårigheter all visa pä de omständigheter som talar för alt nägon försummelse inte har förelegat. Härtill kommer intresset av all den som ålar sig ett styrelseuppdrag ocksä ser till all han fär den information som är nödvändig för all bedöma förelagels ställning.

Styrelseledamöternas betalningsansvar bör därför utformas som ell s. k. presumlionsansvar, dvs. en styrelseledamot bör gå fri från betalningsan­svar enligt paragrafens Qärde stycke endasl om han kan visa alt hans underlåtenhet atl fullgöra vad som åligger honom enligl första stycket inte har berott pä försummelse pä hans sida. Bevissvårigheter i frägan om styrelseledamoten har iakttagit den grad av omsorg som rimligen kan begäras bör alliså gå ul över honom.

Som tidigare framhållits (se s. 5) avser styrelseledamöternas betalnings­ansvar enligl förevarande paragraf endasl förbindelser som uppkommit efter del all handlingsskyldighet enligl paragrafen inträtt för ledamöterna. Anledning saknas atl ändra denna ordning.

5 Förslag till lagändringar

Pä grundval av vad som anförts i denna promemoria föreslås en ändring i 13 kap. 2 § ABL. Motsvarande ändringar bör göras i 14 kap. 2 § försäk­ringsrörelselagen (1982:713) och i 10 kap. 2 § i det förslag lill bankaktiebo­lagslag som f. n. behandlas i riksdagen.

Avsiklen är atl lagförslagen skall framläggas för riksdagen i samband med ell förslag till ny lag om styrelserepresenlalion för de anställda. Etl sådant förslag utarbetas för närvarande inom arbetsmarknadsdepartemen­tet på grundval av den tidigare omnämnda departementspromemorian samt remissyttrandena över den (se avsnill 3).'

244

5.1 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs alt 13 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap. 2§'

Det åligger styrelsen atl ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning så snart del finns skäl all anla alt bolagels egel kapilal understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningen all så är fallet, skall styrelsen snarast möjligt till bolagsstämma hänskjuta fråga om bola­get skall träda i likvidation. Godkänns ej pä bolagsstämma inom älta månader efter hänskjulandel balansräkning avseende ställningen vid liden för stämman som utvisar atl del egna kapitalet uppgår till del registrerade aktiekapitalet, skall styrelsen, om ej bolagsstämman beslutar atl bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka alt bolaget försätts i likvidafion. Sådan ansökan kan även göras av styrelseledamot, verkställande direktör, revisor eller akfieägare.

Görs ansökan enligl första slyckel, förordnar räUen alt bolaget skall träda i likvidation, om del ej under ärendets handläggning i fingsrätten styrks alt balansräkning ulvisande all bolagets egel kapilal uppgår lill del registrerade aktiekapitalet blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Vid beräkningen av det egna kapitalels storiek skall inom linjen tilläggas en post ulvisande den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för försäljningskostnaderna. Belräffande sådana anläggningstillgångar som undergår fortlöpande värdeminskning gäller dock att de tas upp till an­skaffningsvärdet minskal med erforderiiga avskrivningar och nedskriv­ningar, om däri genom erhålls ell högre värde. Vidare skall vid beräk­ningen hänsyn inte las fill skuld på grund av statligt slöd för vilket äterbe­talningsskyldigheten är beroende av bolagets ekonomiska ställning, om stödet - för det fall all bolaget försätts i konkurs eller träder i likvidafion -skall återbetalas först sedan övriga skulder till fullo betalats.

Underiåter styrelseledamöterna

Underiåter slyrelseledamöterna

all fullgöra vad som åligger dem en-

all fullgöra vad som åligger dem en­

ligl första stycket, svarar de och

ligt första stycket, svarar de och

andra som med vetskap härom

andra som med vetskap härom

handlar pä bolagets vägnar solida-

handlar på bolagets vägnar solida­

riskt för bolagets uppkommande

riskt för bolagels uppkommande

förbindelser. Sådant ansvar inträ-

förbindelser. En styrelseledamot

der även för aktieägare som, när

undgår dock ansvar, om han visar

likvidationsplikl föreligger enligl

att underlåtenheten inte beror på

första stycket tredje meningen,

försummelse på hans sida. Solida-

med vetskap härom deltar i beslul

riskt ansvar för bolagets uppkom-

alt fortsätta bolagels verksamhet,

mande förbindelser inträder även

Den ansvarighet som det nu är frå-

för aktieägare som, när likvida-

ga om gäller dock ej för förbindel-

lionsplikl föreligger enligt  första

Senaste lydelse 1983:453.

245

Nuvarande lydelse

ser som uppkommer sedan likvida­lionsfrågan hänskjutils till rättens prövning eller sedan en balansräk­ning, som utvisar alt bolagets eget kapital uppgår till det registrerade akfiekapitalet, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolags­stämma.

Föreslagen lydelse

slyckel tredje meningen, med vet­skap härom deltar i beslut all fort­sätta bolagets verksamhel. Ansva­righet enligt detta stycke gäller dock ej för förbindelser som upp­kommer sedan likvidafionsfrågan hänskjutils lill rättens prövning el­ler sedan en balansräkning, som ul­visar all bolagets egel kapilal upp­gär lill del registrerade aktiekapita­let, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

246

5.2 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

Härigenom föreskrivs all 14 kap. 2 § försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 kap. 2§

Del åligger styrelsen i elt försäkringsaktiebolag all ofördröjligen upprät­ta en särskild balansräkning så snart det finns skäl all anla all bolagels eget kapital understiger en tredjedel av det registrerade akfiekapitalet. Visar balansräkningen all så är fallet, skall styrelsen snarast möjligt fill bolags­stämman hänskjuta frågan om bolaget skall träda i likvidation. Godkänns inle på den ordinarie bolagsstämman under del nästföljande räkenskaps­året en balansräkning avseende ställningen vid liden för stämman som ulvisar all det egna kapitalet uppgår till hälflen av del registrerade aktieka­pitalet, skall styrelsen, om inle bolagsstämman beslutar att bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka att bolaget försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en slyrelseledamot, verkställande direk­tören, en revisor eller av en aktieägare. Anmälan lill rätlen om samma förhällanden kan göras av försäkringsinspektionen.

Om en ansökan eller en anmälan enligt första slyckel görs, förordnar rätten atl bolaget skall träda i likvidafion, om del inte under ärendets handläggning i tingsrätten styrks atl en balansräkning, som ulvisar atl bolagets egel kapital uppgär till hälflen av det registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Vid beräkningen av det egna kapitalets storlek skall inom linjen en post tilläggas som ulvisar den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för de förväntade försäljningskostnaderna. Sädana värdehandlingar som avses i 11 kap. 7 § andra stycket skall dock värderas enligl de särskilda bestäm­melserna i nämnda paragraf. Belräffande sådana anläggningstillgångar, som undergår en fortlöpande värdeminskning, gäller all de las upp lill anskaffningsvärdet minskat med erforderliga avskrivningar och nedskriv­ningar, om ell högre värde erhålls genom delta.

Om inle slyrelseledamöterna full-

Om inle styrelseledamöterna full­

gör vad som åligger dem enligl förs-

gör vad som åligger dem enligl förs­

ta slyckel, svarar de och andra som

la slyckel, svarar de och andra som

med vetskap om delta handlar pä

med vetskap om della handlar pä

bolagels vägnar solidariskt för bola-

bolagets vägnar solidariskt för bola­

gets uppkommande förpliktelser,

gets uppkommande förpliktelser.

Ett sådant ansvar inträder även för

En styrelseledamot undgår dock

de aktieägare som, när likvida-

ansvar, om han visar att underlå-

tionsplikt föreligger enligl första

tenheten inte beror på försummelse

stycket tredje meningen, med vet-

på hans sida. Solidariskt ansvar för

skåp om delta deltar i beslut atl

bolagets uppkommande förbindel-

fortsätta bolagels verksamhet,

ser inträder även för de akfieägare

Denna ansvarighet gäller dock inte

som, när likvidationsplikl föreligger

för förphktdser som uppkommer

enligl första stycket tredje mening-

sedan likvidafionsfrågan hänskju-

en, med vetskap om detta deltar i

lits lill rättens prövning eller sedan

beslut atl fortsätta bolagets verk­

en balansräkning, som utvisar all

samhet.   Ansvarighet  enligt detta

Nuvarande lydelse

bolagets egel kapital uppgär lill hälflen av det registrerade aktieka­pitalet, har blivit granskad av revi­sorerna och godkänd av bolags­stämman.

Föreslagen lydelse

stycke gäller dock inle för förplik­telser som uppkommer sedan likvi­dalionsfrågan hänskjutils fill rät­tens prövning eller sedan en balans­räkning, som utvisar all bolagels eget kapilal uppgår lill hälflen av del registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

248

5.3 Förslag till

Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:000)

Prop. 1987/88:10

Härigenom föreskrivs att skall ha följande lydelse.

10 kap. 3 § bankakliebolagslagen (1987:000)

Lydelse enligl prop. 1986/87:12

Föreslagen lydelse

10 kap.

3§

Om slyrelseledamöterna underlå­ter atl fullgöra vad som åligger dem enligt 2 § första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bankaktiebolagets vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. Ett sådant an­svar inträder även för de aktieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligl 2 § första slyckel, med vet­skap om likvidafionspliklen deltar i beslut alt forlsälla bolagels verk­samhet. Ansvarighet enligl denna paragraf gäller dock inte för förplik­telser som uppkommer sedan likvi­dalionsfrågan har hänskjutils lill rättens prövning eller sedan en ba­lansräkning, som ulvisar all bola­gets egel kapilal uppgår till det re­gistrerade akfiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och god­känd av bolagsstämman.

Om styrelseledamöterna underlå­ter att fullgöra vad som åligger dem enligl 2 § första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bankaktiebolagets vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. En styrelsele­damot undgår dock ansvar, om han visar att undei-låtenheten inte beror på försummelse på hans sida. Soli­dariskt ansvar för bolagels upp­kommande förbindelser inträder även för de akfieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligt 2 § första slyckel, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslut all fortsätta bolagets verksamhet. Ansvarighet enligl denna paragraf gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvida­fionsfrågan har hänskjutils till rät­lens prövning eller sedan en balans­räkning, som ulvisar att bolagels eget kapital uppgår lill del registre­rade aktiekapitalet, har blivit grans­kad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

249

Bilaga 4     Prop. 1987/88:10

JUSTITIEDEPARTEMENTET

1987-09-03

Dnr 87-1339

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande Över en inom justitiedepartementet utarbetad promemoria 1987-04-28 om personligt betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385)

Efter remiss har yttranden över promemorian avgetls av Göla hovräll, kommerskollegium, bankinspektionen, försäkringsinspektionen, riksskal­teverkel, juridiska fakullelen vid Lunds universitet, arbelslivscenlrum, arbetsdomstolen, nämnden för styrelserepresenlationsfrågor, slatens in­dustriverk, patent- och registreringsverket, betalningsansvarskommillén (Ju 1984:09), Svenska Arbetsgivareföreningen, Tidningarnas Arbetsgiva­reförening, Bankinstitutens Arbetsgivareorganisation, Arbetsgivarföre­ningen SFO, Kooperationens Förhandlingsorganisation, Landsorganisa­tionen i Sverige (LO), Tjänstemännens Centralorganisafion (TCO), Cen­tralorganisationen SACO/SR, Landstingsförbundel, Svenska Bankföre­ningen, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Föreningsbankers För­bund, Förelagareförbundet, Sveriges Försvarsindustriförening, Småföre­lagens Riksorganisation, Sveriges Industriförbund, Kooperativa Förbun­det, Lantbrukarnas Riksförbund, Sveriges Aktiesparares Riksförbund och Sveriges Advokatsamfund.

Kommerskollegium har bifogat yllranden från Skånes Handelskammare och Stockholms Handelskammare. Vidare har LO överlämnat yllranden frän Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Beklädnadsarbetarnas förbund. Svenska Elektrikerförbundel, Svenska Fabriksarbetareförbundet, Han­delsanställdas förbund, Svenska Gruvinduslriarbelareförbundel, Svenska kommunalarbetareförbundet. Svenska Melallinduslriarbetareförbundel, Svenska Skogsarbelareförbundel, Statsanställdas Förbund, Svenska Transportarbetareförbundet och Svenska Träindustriarbetareförbundel.

Centralorganisationen SACO/SR har överlämnat ell yttrande från Sveri­ges Tandläkarförbund.

Post- och Kreditbanken har anslutit sig lill Svenska Bankföreningens yttrande.

250

Bilaga 5     Prop. 1987/88:10

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till

Lag om styrelserepresentation för de privatanställda

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1

§ Denna lag syftar till atl genom slyrdserepresentation gé de anställda insyn i och inflytande på förelagels verksamhet.

2

§ Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinstitut, försäkringsbolag och ekonomisk förening.

Med koncern avses i denna lag svenska juridiska personer som enligl bestämmelserna i 1 kap. 2§ aktiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 3§ bank­akliebolagslagen (1987:618), 1 kap. 2§ sparbankslagen (1987:619), Ikap. 8§ föreningsbankslagen (1987:620), 1 kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moderförelag och dotterföretag i förhållande lill varandra.

3 § En arbetstagare hos etl kommittent- eller moderföretag, som stadig­

varande är verksam i ett kommissionärs- eller dotterförelag ulan all vara

anställd där, skall vid tillämpningen av denna lag betraktas som anställd

även i kommissionärs- eller dotlerförelagel.

Vid tillämpningen av denna lag skall ell kollekfivavlal som gäller mdlan en lokal arbetstagarorganisation och kommittent- eller moderföretaget be­traktas som ett kollektivavtal även i förhållande lill kommissionärs- eller dotlerförelagel.

Rätten till styrelserepresentation

'

4 § I ett företag som under del senast förflutna räkenskapsåret här i

landet har sysselsatt i genomsnill minst 25 arbetstagare har de anställda

räll fill två ledamöter i styrelsen (arbetstagarledamöter) och en suppleant

för varje sädan ledamot. Bedriver företagel verksamhel inom skilda bran­

scher och har del under del senast förflutna räkenskapsåret här i landet

sysselsatt i genomsnitt minsl 1 000 arbetstagare, har de anställda räll till tre

ledamöter i styrelsen och en suppleant för varje sädan ledamot.

De anställdas rätt till styrelserepresenlalion enligl första stycket fär dock inte leda till all antalet arbetstagarledamöter överstiger anlalet övriga styrelseledamöter.

Om företaget är etl moderförelag, skall vad som sägs i första och andra styckena om företag avse koncernen i dess helhet och rätlen till styrelsere­presentation tillkomma samtliga anställda inom koncernen.

5 § När arbetslagariedamölerna har utsetts förändras inle de anställdas

rätt lill styrelserepresenlalion under mandatperioden, om antalet anställda

eller antalet övriga styrelseledamöter minskar.

251

Inrättande av styrelserepresentation

Prop. 1987/88:10

6 § Beslul atl inrätta styrelserepresenlalion för de anställda fattas av en

lokal arbetstagarorganisation som är bunden av kollektivavtal i förhållande

till företaget.

Om beslutet rör moderförelag, fallas det av en lokal arbetstagarorgani­sation som är bunden av kollektivavtal i förhållande till ell förelag inom koncernen.

Förelagels styrelse skall skriftligen underrättas om beslut att inrätta styrelserepresenlalion för de anställda. I 10§ andra stycket finns bestäm­melser om när arbetstagarledamöter eller suppleanter (arbetstagarrepre­sentanter) får tillträda sina uppdrag.

7

§ Arbelslagarrepresentanlerna ulses av de lokala arbetstagarorganisa­tioner som är bundna av kollekfivavlal i förhällande lill företagel eller, i moderförelag, av de lokala arbetstagarorganisationer som är bundna av kollektivavtal i förhållande fill ell förelag inom koncernen.

8

§ Om organisationerna inle enas om annat, gäller följande ordning för all utse arbelstagarrepresenlanlerna.

Om mer än fyra femtedelar av de kolleklivavlalsbundna arbetslagarna vid företagel eller koncernen tillhör samma lokala arbetstagarorganisation, får denna utse samtliga arbelstagarrepresentanter. Om en annan sädan organisation företräder minsl en Qugondd av de kolleklivavlalsbundna arbetstagarna, får dock denna organisation utse en av suppleanterna.

Om ingen organisation företräder mer än fyra femtedelar av de kollek­tivavtalsbundna arbetstagarna vid förelaget eller koncernen, får de två lokala arbetstagarorganisationer som företräder det största antalet sädana arbetstagare utse vardera en ledamot och en suppleant. Om de anställda har rätt till tre ledamöter och tre suppleanter, får den större av organisatio­nerna utse två ledamöter och tvä suppleanter.

Om man, på grund av bestämmelsen i 4 § andra stycket, skall utse endast en arbelslagarrepresenlant och en suppleant, görs det av den lokala arbets­tagarorganisation som företräder det största anlalet kolleklivavlalsbundna arbetstagare vid företaget eller koncernen.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna paragraf skall lokala ar­betstagarorganisationer som fillhör samma huvudorganisation anses som en organisation.

9 § Arbetstagarrepresentanterna bör utses bland de anställda vid förela­

get eller, i fråga om moderförelag, inom koncernen.

Till arbelstagarrepresentanl får inle utan särskill lillslånd av nämnden för styrelserepresenlationsfrågor ulses den som är arbetstagarrepresentant i ett annal förelags styrelse. Detta gäller inte, om företagen går med pä någol annal eller om de ingår i samma koncern.

10 § Tiden för en arbetstagarrepresentants uppdrag bestäms av den som

utser honom. Mandatperioden får dock inte vara längre än fyra räken­

skapsår. Den skall bestämmas sä all uppdraget upphör vid slutet av en

ordinarie stämma på vilken styrelseval förrättas.

Den som utser arbelslagarrepresentanterna bestämmer när de skall till­träda uppdraget. Om inle förelagels styrelse medger annal, får de dock inle tillträda förrän tre månader efter det atl styrelsen har fått underrättelse enligl 6 § tredje stycket.

Av 18§ andra stycket framgår all nämnden för styrdserepresenlations-

.,_

frägor kan bestämma en annan tidpunkt för tillträdet.

Arbetstagarrepresentanternas arbete m. m.

Prop. 1987/88:10

11

§ Om inte annal följer av denna lag, skall vad som är föreskrivet i lag eller annan författning om styrelseledamot och slyrdsesuppleant i elt företags styrelse tillämpas pä arbetslagarledamöler och suppleanter för sådana ledamöter.

12

§ Den som är suppleant för en arbetstagarledamot har rätt atl närvara och yttra sig vid styrelsens sammanträden och vid förelagets stämma, även om ledamoten är närvarande.

13

§ En av arbetstagarrepresentanterna får närvara och della i överlägg­ningarna när ell ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskill utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i före­taget.

Om etl beslut enligt 7 kap 6§ andra stycket bankaktiebolagslagen (1987:618), 3 kap 6§ andra slyckel sparbankslagen (1987:619) eller 6 kap 6§ andra slyckel föreningsbankslagen (1987:620) innebär all etl uppdrag ges ål en regionstyrelse eller etl motsvarande organ, har de anställda inom regionen räll alt bestämma atl en representant för dem och en suppleant skall omfattas av uppdraget. En sädan representant har motsvarande räll som avses i första stycket.

Om arbelslagarorganisationerna inte enas om annat, utses den represen­tant som avses i första och andra styckena av den organisation som företräder det största antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid före­tagel eller, i fråga om moderföretag, inom koncernen.

14 § Arbetstagarrepresentanterna får inle delta i behandlingen av frågor

som rör kollektivavtal eller slridsålgärder eller av andra frägor där en

facklig organisation pä arbetsplatsen har etl väsentligt intresse som kan

strida mot företagets.

Om ett förelags verksamhel är av sädan natur eller har ell sådant ändamäl som avses i 2§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetsli­vet, har arbelstagarrepresenlanlerna inle heller rätt alt della i elt beslut som gäller verksamhetens mål och inriktning.

Skadestånd m.m.

15 § En arbetsgivare eller en arbetstagarorganisation som bryter mol

denna lag skall betala ersättning för den skada som uppkommer. Skade­

ståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och

ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Om det är skäligt, kan

skadeståndet sättas ned eller hell falla bort.

En arbetstagarorganisafion kan dock inle med slöd av denna lag kräva skadestånd av en annan arbetstagarorganisation.

16 § Den som vill kräva skadestånd enligl denna lag skall underrätta

motparten om sill anspråk inom fyra månader från det skadan inträffade.

Om del inom den fiden har begärts förhandling om anspråket enligl lagen

(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller med slöd av kollektiv­

avtal, skall talan väckas inorn fyra månader efter det all förhandlingen

avslutades. I annat fall skall talan väckas inom åtta månader från skadans

uppkomst.

253

Om underrättelse inle lämnas eller talan inle väcks inom den tid som     Prop. 1987/88:10 anges i första stycket, har parten förlorat sin rätl lill talan.

Övriga bestämmelser

17 § Undanlag kan medges frän denna lag, om slyrdserepresentation för

de anställda skulle medföra väsentlig olägenhet för elt företag pä grund av

atl

1.

styrelsens sammansättning beror på politiska styrkeförhållanden eller på förhällande mellan olika intressenter eller inlressentgrupper, som fram­går av bolagsordningen, stadgarna, avtal eller annan omständighet, eller

2.

bolagsordningen eller motsvarande föreskriver särskild röstmajorilel för styrelsens beslut.

Ell undantag enligt första stycket får endasl medges, om olägenheten inte kan undanröjas på annat sätt. Undanlag skall förenas med villkor om åtgärder som på annal sätt tillgodoser arbetslagarnas intresse av insyn i och inflytande på förelagets verksamhel.

18 § I frågor om tillständ enligl 9§ andra stycket eller undantag enligt

17 § beslutar nämnden för slyrdserepresenlationsfrågor.

Nämnden kan för liden fram lill det slutliga avgörandet besluta alt en arbetstagarrepresentant inte fär tillträda etl uppdrag som slyrelseledamot eller suppleant.

Nämndens beslul får inte överklagas.

19 § I mål om tillämpning av denna lag i övrigt, i den mån tvisten avser

förhållandet mellan företagel och de anställda, gäller lagen (1974:371) om

rättegången i arbetstvister.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988, då lagen (1976:351) om slyrdserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska för­eningar och lagen (1976:355) om slyrdserepresentation för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag skall upphöra alt gälla.

2.

Beslul som med slöd av äldre lag har fattats om atl inrätta styrelsere­presenlalion för de anställda samt om all utse arbetstagarrepresentanter i styrelsen gäller fortfarande. Motsvarande gäller beslut om undanlag som avses i 17 §.

254

2 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs all 2 kap. 4§, 8 kap. 1, 2, 9 och 15§§, 12 kap. 7§ saml 13 kap 2 § aktiebolagslagen (1975:1385)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 4§ Bolagsordningen skall ange

1.

bolagels firma,

2.

den ort i Sverige där bolagets styrelse skall ha sitt säle,

3.

föremålet för bolagets verksamhel, angivet till sin art,

4.

aktiekapitalet eller, om detta skall kunna utan ändring av bolagsord­ningen bestämmas lill lägre eller högre belopp, minimikapitalet och maxi­mikapitalet, varvid minimikapitalet ej fär vara mindre än en Qärdedd av maximikapilalel,

5.

aktiernas nominella belopp,

6.

antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer samt styrelsesuppleanter, om sådana skall finnas, samt tiden för styrelsele­damots och revisors uppdrag,

7.

sättet för sammankallande av bolagsstämma,

8.

vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

9.

vilken tid bolagets räkenskapsår skall omfatta.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

8 kap. 1§

Aktiebolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter. Uppgår aktie­kapitalet eller maximikapitalet ej till en miljon kronor, kan dock styrelsen bestå av en eller tvä ledamöter, om minst en suppleant finnes.

Styrelsen väljes av bolagsstämman, om ej i bolagsordningen föreskrives att en eller flera styrelseledamöter skall ulses på annal sätl.

Styrelseledamots uppdrag gäller för lid som anges i bolagsordningen. Uppdragstiden får icke omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall be­stämmas så atl uppdraget upphör vid slulet av ordinarie bolagsstämma på vilken styrelseval förrättas.

Vad i denna lag sägs om styrelseledamot skall i tillämpliga delar gälla om suppleant.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns I lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda. Nuva­rande lydelse Föreslagen lydelse

2§ Uppdrag som styrelseledamot upphör i förlid, om ledamoten eller den som utsett honom begär det. Anmälan härom skall göras hos styrelsen och,

' Lagen omtrycktl982:739.

255

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

om ledamot som ej är vald på bolagsstämma vill avgå, hos den som tillsall honom.

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förlid eller hinder enligl 4 § uppkornmer för honom att vara sty­relseledamot och det inte finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta åtgärder för atl en ny styrelseledatnot tillsätts för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidtas, om den förutvarande ledamoten var en arbetstagarledamot som avses i lagen (1987:000) om styrelserepre­senlalion för de privatanställda. Skall ledamoten väljas på bolags­stämma, kan utan hinder av 1 § första stycket valet anstå till näsla ordinarie stämma på vilken styrel­seval förrättas, om styrelsen är be­slutför med kvarstående ledamöter och suppleanter.

Upphör styrelseledamots upp­drag i förtid eller uppkommer för honom hinder enligt 4 § alt vara sly­relseledamot och finnes ej supple­ant, skall övriga styrelseledamöter vidtaga åtgärd för all ny ledamot för den återstående mandattiden tillsattes, såvida ej den förutvaran­de ledamoten var offentlig slyrelse­ledamot som avses i lagen (1976:350) om styrelserepresenta­tion för samhället i aktiebolag, eko­nomiska föreningar och stiftelser eller arbetstagariedamol som avses i lagen (1976:351) om slyrdserepre­sentation för de anställda i aktiebo­lag och ekonomiska föreningar. Skall ledamoten väljas på bolags­stämma, kan utan hinder av 1 § första stycket valet anslå till nästa ordinarie stämma på vilken styrel­seval förrättas, om styrelsen är be­slutför med kvarstående ledamöter och suppleanter.

Om styrelseledamot, som enligt bolagsordningen skall tillsättas i annan ordning än genom val av bolagsstämma, ej utsetts, skall rätten förordna ersättare på ansökan av styrelseledamot, aktieägare, borgenär eller annan vars rätt kan vara beroende av all del finns någon som kan företräda bolaget.

9§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrives i bolagsordningen är när­varande. Beslut i ärende får dock icke fallas, om ej såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter dels fått tillfälle all deltaga i ärendets be­handling, dels erhållit tillfredssläl­lande underlag för all avgöra ären­det. Har slyrelseledamot förfall och finnes suppleant, som skall in­träda i hans ställe, skall denne be­redas tillfälle därtill.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela anlalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är närva­rande. Beslul i ärende fär dock inte fattas, om inte såvitt möj ligt, samtli­ga styrelseledamöter dels fått tillfäl­le att delta i ärendets behandling, dels fått tillfredsställande underlag för alt avgöra ärendet. Om en sly­relseledamot inte kan komma och det finns en suppleant som skall träda in i hans ställe, skall denne ges tillfälle till det. Suppleant för arbetstagarledamot, som har ut­setts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle att delta i

256

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

   Prop. 1987/88:10

ärendets behandling på samma sätt söm en styrelseledamot.

Som styrelsens beslut gäller, om bolagsordningen ej föreskriver särskild

röstmajorilel, den mening för vilken vid sammanträde mer än hälften äv de

närvarande röstar eller vid lika röstetal den mening som biträdes av ordfö­

randen. Är styrelsen icke fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock

ulgöra mer än en tredjedel av hela antalet slyrdsdedamöter, om ej annat

föreskrives i bolagsordningen.

:.   '

Handling som enligl denna lag skall undertecknas av styrelsen skall underskrivas av minst hälften av hela antalet styrelseledamöter.

15 §

För registrering skall bolaget an-

För registrering skall bolaget an-

mäla vem som utsetts till slyrdsde- måla vem som har utsetts lill slyrel-

damol, verkställande direktör och sdedamot, verkställande direktör,

suppleant samt till firmalecknare suppleant eller firmatecknare saml

ävensom deras postadress och per- deras postadress och personniim-

sonnummer. För registrering skall mer. Om en ledamot eller supple-

även anmälas av vilka och hur bo- ant har utsetts enligl lagen

lagets firma tecknas.

(1987:000) orn styrelserepresenta-

tion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagels firma tecknas.

Anmälan göres första gången när bolaget enligl 2 kap. 9§ anmäles för registrering och därefter genast efter del alt ändring inträffat i förhållande som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Räll atl göra anmälan tillkommer även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast aninäla det för registre­ring.

Varje år efter den ordinarie bolagslämman skall bolaget lill regislrerings­myndigheten sända in en aktuell förteckning över bolagels styrelseledamö­ter, verkställande direktör, suppleanter och firmalecknare med uppgift om deras postadress och personnummer. Förteckningen skall sändas in samfi­digt med atl en avskrift av årsredovisningen och revisionsberättelsen sänds in enligt 11 kap. 3 § andra stycket.

12 kap.

7 §

.

Aktiebolag får ej lämna penninglän till den som äger aktier i eller är styrelseledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsamma gäller i fräga om.penninglån lill

1.

den som är gift med eller är syskon eller släkting i räll upp- eller nedstigande led lill akfieägare. slyrelseledamot eller verkställande direk­tör,

2.

den som är besvågrad med sådan person i räll upp- eller nedstigande led eller så atl den ene är gift med den andres syskon, eller

3.

juridisk person över vars verksamhet person som nämnts ovan har ell bestämmande inflytande.

Bestämmelserna i första stycket gäller ej om

- Senaste lydelse 1984:194.

257

17   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

1.      gäldenären är kommun eller landstingskommun,

2.

gäldenären är företag i koncern i vilken del långivande bolaget ingår,

3.

gäldenären driver rörelse och lånet befingas av affärsmässiga skäl samt är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4.

gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 1-3 är aktieägare samt del sammanlagda aktieinne­havet ej uppgår lill en procent av akfiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingär i koncern, lill en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncernbolagen. Första stycket fillämpas dock, om gäldenären eller juri­disk person över vars verksamhel han har ett bestämmande inflytande eller båda tillsammans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen.

Aktiebolag får icke lämna penninglån i syfte atl gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första slyckel 1-3 skall förvärva aktier i bolaget eller annat bolag i samma koncern.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i elt annal bolag i samma koncern gäller inle förbudet mol penninglån i tredje stycket, om

1.

lånebeloppet jämte tidigare lån enligl della stycke från bolaget eller annat bolag i samma koncern inle överstiger ell belopp som motsvarar två gånger gällande basbelopp enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

låneerbjudandet riktar sig lill minsl hälflen av de anställda i bolaget och länet skall återbetalas inom fem år genom regelbundna amorteringar saml

3.

hinder mot lån inle föreligger

3. hinder mol lån inle föreligger vid en tillämpning av första och

vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier

andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med.

som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock del i första styc-

Därvid skall dock del i första slyc­kel angivna förbudet mol att lämna

ket angivna förbudet mol all lämna län lill styrelseledamot inle gälla i

lån lill styrelseledamot inle gälla i fräga om den som är slyrdsdeda-

fråga om den som är slyrelseleda­mot enligt bestämmelserna i lagen

mot enligt bestämmelserna i lagen (1976:351) om styrdserepresenla-

(1987:000) om styrelserepresenla­lion för de anställda i aktiebolag

tion för de privatanställda.

och ekonomiska förerungar.

Bestämmelserna i denna paragraf om förbud mot penninglån äger mot­svarande fillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varil gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som akfieinnehav eller aktieförvärv enligl bestämmelserna i denna para­graf räknas inle innehav eller förvärv av andelar i en akfiefond eller i en aktlesparfond eller kapilalsparfond som inte är företagsanknuten.

13 kap.

2§'

Del åligger styrelsen alt ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning

så snart del finns skäl atl anla alt bolagels egel kapital understiger hälften

av del registrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningen alt så är fallet,

skall styrelsen snarast möjligt lill bolagsstämma hänskjuta fråga om bola-

Senaste lydelse 1983:453.

258

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

get skall träda i likvidation. Godkänns ej på bolagsstämma inom älta månader efter hänskjulandel balansräkning avseende ställningen vid tiden för stämman som ulvisar all det egna kapitalel uppgår lill det registrerade aktiekapitalet, skall styrelsen, om ej bolagsstämman beslutar all bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka atl bolaget försätts i likvidation. Sädan ansökan kan även göras av slyrelseledamot, verkställande direktör, revisor eller aktieägare.

Görs ansökan enligl första slyckel, förordnar rätten all bolaget skall träda i likvidafion, om del ej under ärendets handläggning i tingsrätten styrks alt balansräkning utvisande atl bolagets egel kapilal uppgår lill del registrerade aktiekapitalet blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Vid beräkningen av det egna kapitalets storlek skall inom linjen tilläggas en post utvisande den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för försäljningskostnaderna. Beträffande sådana anläggningstillgångar som undergår fortlöpande värdeminskning gäller dock att de tas upp lill an­skaffningsvärdet minskat med erforderliga avskrivningar och nedskriv­ningar, om därigenom erhålls etl högre värde. Vidare skall vid beräkningen hänsyn inle las lill skuld på grund av slalligl slöd för vilkel återbetalnings-skyldigheten är beroende av bolagets ekonomiska ställning, om stödet -för del fall alt bolaget försätts i konkurs eller träder i likvidation - skall återbetalas först sedan övriga skulder fill fullo betalats.

Prop. 1987/88:10

Underlåter slyrelseledamöterna att fullgöra vad som åligger dem en­ligl första stycket, svarar de och andra som med vetskap härom handlar på bolagets vägnar solida­riskt för bolagets uppkommande förbindelser. Sådant ansvar inträ­der även för aktieägare som, när likvidationsplikl föreligger enligl första stycket tredje meningen, med vetskap härom deltar i beslut atl fortsätta bolagets verksamhet. Den ansvarighet som del nu är frå­ga om gäller dock ej för förbindel­ser som uppkommer sedan likvida­lionsfrågan hänskjutils till rättens prövning eller sedan en balansräk­ning, som utvisar att bolagels egel kapital uppgår till det registrerade akfiekapitalet, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolags­stämma.

Om styrelseledamöterna underlå­ter atl fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bolagels vägnar solidariskt för de förpliktel­ser som uppkommer för bolaget. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar atl underlå­tenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder även för aktieägare som, när likvidationsplikt föreligger enligt första stycket tredje mening­en, med vetskap om likvidations­plikten deltar i beslut alt fortsälla bolagels verksamhet. Ansvarighet enligl detta stycke gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvidalionsfrågan har hän-skjufils till rättens prövning eller sedan en balansräkning, som ut­visar att bolagets egel kapilal upp­går till del registrerade akliekapila-iet, blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

259

3 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningen

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 2 §, 6 kap. 1, 2, 4, 9 och 15 §§ samt 11

kap. 3§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

2§

.

Föreningens stadgar skall ange

1.

föreningens firma,

.'    .            :

2.

den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

3.

ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens ärt,

4.

den insats med vilken varje medlem skäll della i föreningen, hur insatserna skall fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i föreningen med insats ulöver vad han är skyldig all della med,

5.

för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering beroende avgifter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp eller de högsta belopp lill vilka de får bestämmas,

6.

antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer saml eventuella suppleanter, liden för deras uppdrag samt, om någon av dem skall ulses på annal sätt än som anges i denna jag, hur del i så fall skall ske,

7.

för det fall atl fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras befogen­het, hur de skall ulses och liden för deras uppdrag,

8.

inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller fullmäktiges kän­nedom,

9.

vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10.

vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfatta,

11.

grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man skall förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses, saml

12.

för del fall atl förlagsinsatser som avses i 5 kap. skall förekomma, vad som skall gälla därom.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

6 kap.

,        

1§

En ekonomisk förening skall ha en styrelse med minst tre ledamöter.

Styrelsen väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i stadgarna alt en eller flera styrelseledamöter skall ulses på annat sätt.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den lid som anges i stadgarna. Uppdragsliden får inle omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas så alt uppdraget upphör vid slulel av den ordinarie föreningsstämma pä vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar

gälla även suppleanter.

260

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop: 1987/88:10

Bestämmelser otn arbetstagar­representanter finns I lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

2§ Elt uppdrag som styrelseledamot upphör i förlid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inle är vald på föreningsstämma vill avgå, även hos den som har tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förlid eller hinder enligl 4 §

upphör i förlid eller hinder enligl 4 §

uppkommer för honom alt vara sty-

uppkommer för honom all vara sty­

relseledamot och det inle finns nä-

relsdedamol och del inte finns nä­

gon suppleant som kan'inträda i

gon suppleant. som kan inträda i

hans ställe, skall övriga slyrdsde-

hans ställe, skall öyriga styrelsele­

damöter vidta åtgärder för alt en ny

damöter vidta åtgärder för alt en ny

styrelseledamot lillsätts för den

styrelseledamot tillsälls för den

återstående mandattiden. Sådana

återstående mandattiden. Sädana

åtgärder behöver dock inle vidlas,

åtgärder behöver dock inte vidtas,

om den förutvarande ledamoten var

om den förutvarande ledamoten var

arbetslagarrepresenlanl som avses

arbelstagarrepresentanl som avses

i lagen (1976:351) om slyrdserepre-

i lagen (1987:000) om styrelserepre­

sentafion för de fl«5fä/Wa / fl/["e/?o-

senlalion för de privatanställda.

lag och ekonomiska föreningar.

Skall ledamoten väljas på för-

Skall ledamoten väljas på för-

eningsstämma, kan utan hinder av

eningsstämma, kan ulan hinder av

1 § första stycket valet anstå lill

I § första stycket valet anstå till

näsla ordinarie stämma på vilken

nästa ordinarie stämma pä vilken

styrelseval förrättas, om styrelsen

styrelseval förrättas, om styrelsen

är beslutför med kvarstående leda-

är beslutför med kvarstående leda-

möter och suppleanter,

möter och suppleanter.

Om en styrelseledamot som enligt stadgarna skall tillsältas i annan ordning än genom val av föreningsstämman inle har utsetts, skall rätlen förordna en ersättare på ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller någon annan vars rätt kan vara beroende av all del finns någon som kan företräda föreningen.

4§

Styrelseledamöterna och verkställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i särskilda fall filialer annat. Med svenskt medborgarskap jämställs medborgarskap i Danmark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som är bosatta i något av dessa länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva anlalet styrelseledamöter är bosat­ta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara styrelseleda­mot eller verkställande direktör.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningen, om inle stad­

garna i särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträ­

dare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är

ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får

dock vara slyrelseledamot ulan alt vara medlem i föreningen, även om

stadgarna saknar föreskrift om del.

261

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentan­ter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrdserepresenta­tion för de privatanställda.

Prop. 1987/88:10

9§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslul i etl ärende fär dock inte fat­tas, om inle såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter har fått tillfälle all delta i ärendets behandling och erhållit tillfredsställande underlag för alt avgöra ärendet. Om en sty­relseledamot inte kan komma och det finns en suppleant som skall trä­da in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle till del.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela anlalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslut i ell ärende får dock inle fat­tas, om inle såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter har fäll tillfälle alt delta i ärendets behandling och erhållit tillfredsslällande underlag för atl avgöra ärendet. Om en sty­relseledamot inle kan komma och det finns en suppleant som skall trä­da in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle till del. Suppleant för arbetstagarledamot, som har ut­setts enhgt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tUlfälle alt delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Om inle stadgarna föreskriver en särskild röstmajorilel, gäller som sty­relsens beslut den mening för vilken mer än hälflen av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inle fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet slyrdsdedamöter, om inte annat föreskrivs i stadgarna.

Handlingar som enligl denna lag skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela antalet styrelseledamöter.

15§

För registrering skall föreningen anmäla vem som har utsetts till sty­relseledamot, verkställande direk­tör, suppleant eller firmatecknare saml deras postadress och person­nummer. För registrering skall även anmälas av vilka och hur för­eningens firma tecknas.

För registrering skall föreningen anmäla vem som har utsetts fill sty­relseledamot, verkställande direk­tör, suppleant eller firmalecknare saml deras postadress och person­nummer. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligl lagen (1987:000) om slyrdserepresenta­tion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall föreningen även anmäla av vilka och hur föreningens firma tecknas.

Anmälan görs första gången när föreningen enligt 2 kap. 3 § anniäls för registrering och därefter genast efter del atl ändring har inträffat i ett förhällande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt

262

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

första slyckel. Rätt all göra anmälan fillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om föreningens postadress ändras, skall föreningen genast anmäla det för registrering.

11 kap. 3§

Om antalet föreningsmedlemmar går ned under det lägsta anlal som föreskrivs i 2 kap. 1 §, skall styrelsen snarast möjligt till föreningsstämman hänskjuta frågan huruvida föreningen skall träda i likvidation. Inträder inte ell tillräckligt antal medlemmar i föreningen inom tre månader efter del alt antalet har gått ned under del föreskrivna lägsta anlalet, skall styrelsen, om inte stämman beslutar all föreningen skall träda i likvidation, hos rätten ansöka atl föreningen försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en slyrdsdedambl, verkställande direktören, en revisor, en före­ningsmedlem eller en innehavare av förlagsandel.

Görs ansökan enligl första stycket, förordnar rätten alt föreningen skall träda i likvidation, om det inle under ärendets handläggning i första instans styrks alt del föreskrivna lägsta medlemsantalet har uppnåtts.

Om styrelseledamöterna underlå­ter alt fullgöra vad som åligger dem enligl första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på förening­ens vägnar solidariskt för de för­pliktelser som uppkommer för för­eningen. Ett sådant ansvar inträder även för sådana medlemmar som, när likvidationsplikl föreligger en­ligl första slyckel, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslul all forlsälla föreningens verksam­hel. Ansvarighet enligt denna para­graf gäller dock inle för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida­fionsfrågan har hänskjutils lill rät­tens prövning eller sedan elt till­räckligt anlal medlemmar har in­trätt efter den lid som anges i första stycket.

Om slyrelseledamöterna underlå­ter atl fullgöra vad som åligger dem enligl första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar pä förening­ens vägnar solidariskt för de för­pliktelser som uppkommer för för­eningen. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar atl underlåtenheten Inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som upp­kommer för föreningen inträder även för sädana medlemmar som, när likvidationsplikl föreligger en­ligt första slyckel, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslul all forlsälla föreningens verksam­het. Ansvarighet enligl denna para­graf gäller dock inle för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida­fionsfrågan har hänskjutils lill rät­tens prövning eller sedan ell till­räckligt antal medlemmar har in­trätt efter den tid som anges i första stycket.

Prop. 1987/88:10

263

4 Förslag till

Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618)

Härigenom föreskrivs atl 7 kap. 1-3, 13 och 18 §§ saml 10 kap. 3§ bankaktiebolagslagen (1987:618) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 1§

Etl bankaktiebolag skall ha en styrelse med minst fem ledamöter. Styrel­sen skall förvalla bolagels angelägenheter i enlighet med vad som före­skrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen väljs av bolagsstäm­man. Regeringen får dock utse högst fem ledamöter i styrelsen (of­fentliga styrelseledamöter) med uppgift all särskilt' verka för alt samhällets intressen beaktas i bola­gets verksamhet. Även annan sty­relseledamot får, om så föreskrivs i bolagsordningen, tillsättas i annan ordning än genom val av bolags­stämman .

Styrelsen väljs av bolagsstäm­

man. Regeringen får dock utse

högst fem ledamöter i styrelsen (of­

fentliga styrelseledamöter) med

uppgift all särskill verka för all

samhällets intressen beaktas i bola­

gels verksamhel. Även annan sty­

relseledamot får, om sä föreskrivs i

bolagsordningen, tillsällas i annan

ordning än genom val av bolags­

stämman. Särskilda bestämmelser

om att styrelseledamot kan utses av

annan än stämman finns I lagen

(1976:355) om styrdserepresenla- 

tion för de anställda I bankinstitut

ochförsäkringsbolag.

i

En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i bolagsord­ningen. Uppdragsliden får inle omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall bestämmas så all uppdraget upphör vid slutet av den ordinarie bolagsstäm­ma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

'   2§   . .

. '     '".

Elt uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inte är vald på bolagsstämma vill,avgå, hos den som har lillsatl honom.

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligt 3 § uppkommer för honom atl vara sty­relseledamot och det inte finns nä­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta ätgärder för atl en ny styrelseledamot   tillsätts   för   den

Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligl 3 § uppkommer för honom alt vara sty­relseledamot och del inle finns nå­gon suppleant, som kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelsele­damöter vidta åtgärder för all en ny slyrelseledamot   tillsälls   för   den

264

Föreslagen lydelse

återstående mandattiden. Sådana ätgärder behöver dock inle vidtas, om den förutvarande ledamoten var offentlig slyrelseledamot eller ar­betstagarrepresentant som avses i lagen (1987:000) om styrelserepre­senlalion för de privatanställda. Skall ledamoten väljas på bolags­stämma, kan valet anslå till den näsla ordinarie stämma pä vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter och deras antal inle understiger fem.

Nuvarande lydelse

återstående mandattiden. Sädana åtgärder behöver dock inte vidtas, om den förutvarande ledamoten var offentlig styrelseledamot eller ar­betstagarrepresentant som avses i lagen (1976:355) om styrelserepre­sentation för de anställda i bank-institut och försäkringsbolag. Skall ledamoten väljas på bolagsstämma, kan valet anstå fill den näsla ordi­narie stämma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter och deras antal inle understiger fem.

Om en styrelseledamot som enligl bolagsordningen skall tillsättas i an­nan ordning än genom val av bolagsstämma inte har utsetts, skall bankin­spektionen förordna en ersättare på ansökan av en styrelseledamot, aktie­ägare, borgenär eller någon annan vars rätt kan vara beroende av alt del finns någon som kan företräda bolaget.

3§

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inle rege­ringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspektionen i särskilda fall tillåter något annat, bosatta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara slyrelseledamot. All delsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6§ lagen (1986:436) om näringsför­bud.

Utan hinder av första stycket fär i etl bankaktiebolag som är bildal av utländskt bankföretag högst en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter vara svenska medborgare bosatta utomlands eller ulländska medborgare. Styrelseordföranden skall dock vara svensk medborgare och bosalt här i landet. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektio­nen får medge undanlag från vad som föreskrivs i detta stycke.

Prop. 1987/88:10

Av styrdsdedamölerna får högst en för varje påbörjat femlal vara anställd i banken. Vid denna beräk­ning skall hänsyn inte las lill de of­fentliga slyrelseledamöterna. Att detsamma gäller arbetstagarrepre­sentanterna enligt lagen (1976:355) om styrelserepresenlalion för de anställda i bankinslilul och försäk­ringsbolag framgår äv 8 § nämnda

Av styrelseledamöterna får högst eri för varje påbörjat femtal vara anställd i banken. Vid denna beräk­ning skall hänsyn inle las lill de of­fentliga slyrelseledamöterna eller arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresentafion för de pri­vatanställda.

13§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela anlalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslut i elt ärende får dock inle fattas, om inle såvitt möj-

Slyrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela anlalet slyrdsdeda-. möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslul i etl ärende får dock inte fattas, om inte såvitt möj-

265

Nuvarande lydelse

ligt samtliga styrelseledamöter fått tillfälle atl della i ärendets behand­ling och erhållit tillfredsslällande underlag för alt avgöra ärendet. Om en styrelseledamot inte kan komma och del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten beredas tillfälle lill del.

Föreslagen lydelse

ligt samtliga styrelseledamöter fått tillfälle all delta i ärendets behand­ling och erhållit tillfredsställande underlag för atl avgöra ärendet. Om en styrelseledamot inle kan komma och del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle lill del. Suppleant för arbetstagarledamot, som har utsetts - enligl lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda, skall dock alltid få underlag och ges till­fälle alt delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseleda­mot.

Om inte bolagsordningen föreskriver särskild röstmajorilel, gäller som styrelsens beslul den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inle annal föreskrivs i bolagsordningen.

Handlingar som enligt denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälften av hela antalet styrelseledamöter.

Prop. 1987/88:10

18§

För registrering skall bankaktie­bolaget anmäla vem som har utsetts fill styrelseledamot, suppleant eller firmatecknare saml deras post­adress, personnummer och med­borgarskap. För registrering skall även anmälas av vilka och hur bo­lagets firma tecknas.

För registrering skall bankaktie­bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseledamot, suppleant eller firmalecknare saml deras post­adress, personnummer och med­borgarskap. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrdserepresenta­tion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Anmälan görs första gången när bankakfiebolagel enligl 2 kap. 12 § anmäls för registrering och därefter genast efter del all ändring har inträffat i elt förhällande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligl första slyckel. Rätt atl göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om bolagets postadress ändras, skall bolaget genast anmäla det för registrering.

10 kap. 3§ Om styrelseledamöterna underlå-        Om styrelsdedamölema underlå­ter alt fullgöra vad som åligger dem     ler atl fullgöra vad som åligger dem enligt 2§ första slyckel, svarar de     enligl 2§ första slyckel, svarar de och andra som med vetskap om     och andra som med vetskap om

266

Nuvarande lydelse

denna underlåtenhet handlar på bankaktiebolagets vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. Ett sådant an­svar inträder även för de aktieägare som, när likvidafionsplikt föreligger enligt 2§ första stycket, med vet­skap om Hkvidationspliklen deltar i beslut att forlsälla bolagels verk­samhel. Ansvarighet enligt denna paragraf gäller dock inle för förplik­telser som uppkommer sedan likvi­dationsfrågan har hänskjutils lill rättens prövning eller sedan en ba­lansräkning, som utvisar alt bola­gets egel kapital uppgär lill del re­gistrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och god­känd av bolagsstämman.

Föreslagen lydelse

denna underlåtenhet handlar på bankakfiebolagets vägnar solida­riskt för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget. En styrelsele­damot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solida­riskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder även för de aktieägare som, när likvidafionsplikt föreligger enligl 2 § första stycket, med vetskap om likvidationsplikten deltar i beslul alt fortsälla bolagets verksamhel. Ansvarighet enligl denna paragraf gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvida­tionsfrågan har hänskjutils lill rät­tens prövning eller sedan en balans­räkning, som utvisar atl bolagets egel kapilal uppgår lill del registre­rade akfiekapitalet, har blivit grans­kad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

267

5 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i sparbankslagen (1987:619)

Härigenom föreskrivs alt 3 kap. 1-3, 12 och 17 §§ sparbankslagen (1987:619) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

'

3 kap.

,

.

1§ En sparbank skall ha en styrelse med minst fem ledamöter. Styrelsen skall förvalta sparbankens angelägenheter i enlighet med vad som före­skrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen   väljs   av   sparbanks-

Styrelsen   väljs   av   sparbanks-

stämman. Särskilda bestämmelser     stämman. Särskilda bestämmelser, om att styrelseledamot utses av an-     om atl styrelseledamot kan ulses av nan   än   sparbanksstämman  finns     annan än stämman finns i 4 §. dock i 4 § och i lagen (1976:355) om styrelserepresentation för de  an­ställda i bankinslilul och försäk­ringsbolag.

En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i reglementet. Uppdragstiden fär inle omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas så att uppdraget upphör vid slulet av den ordinarie sparbanksstämma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Elt uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har utsett honom begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inle äi- vald på sparbanksstämman vill avgå, hos den som har tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förlid eller hinder enligl 3 §

upphör i förtid eller hinder enligl 3 §

uppkommer för honom alt vara sty-

uppkommer för honom all vara sly­

relseledamot och det inte finns nå-

relsdedamol och det inle finns nå­

gon suppleant, som kan inträda i

gon suppleant, som kan inträda i

hans ställe, skall övriga slyrdsde-

hans ställe, skall övriga styrelsele­

damöter vidta åtgärder för alt en ny

damöter vidta åtgärder för alt en ny

styrelseledamot tillsätts för den

styrelseledamot tillsätts för den

återstående mandattiden. Sådana

återstående mandattiden. Sådana

åtgärder behöver dock inle vidlas,

åtgärder behöver dock inle vidtas,

om den förutvarande ledamoten var

om den förutvarande ledamoten var

arbelstagarrepresentanl som avses

arbetstagarrepresentant som avses

i lagen (1976:355) om styrelserepre-

i lagen (1987:000) om slyrdserepre­

sentation för de anställda i bank-

senlalion för de privatanställda.

institut och försäkringsbolag. Skall

Skall ledamoten väljas pä spar-

ledamolen   väljas   på   sparbanks-

banksstämma, kan valet anslå lill                               268

Nuvarande lydelse

stämma, kan valet anslå lill den näsla ordinarie stämma pä vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter och deras anlal inte understiger fem.

Föreslagen lydelse

den näsla ordinarie stämma pä vil­ken styrelseval förrättas, om styrel­sen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter och de­ras anlal inle understiger fem.

Prop. 1987/88:10

3§ . Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inle rege­ringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspekfionen i särskilda fall tillåter någol annat, bosatta inom sparbankens verksamhetsområde. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara slyrelseledamot. All delsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Av styrelseledamöterna får högst en för.varje påbörjat femtal vara anställd i sparbanken. Att arbetsta­garrepresentanterna enligl lagen (1976:355) om styrelserepresenla­lion för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag inte skall medräknas, framgår av 8§ nämnda lag.

Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i sparbanken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas till arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrdserepresentation för de pri­vatanställda.

12 §

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre antal som fö­reskrivs i reglementet är närvaran­de. Beslul i elt ärende får dock inte fallas, om inle såvitt möjligt samtli­ga styrelseledamöter fått tillfälle alt della i ärendets behandling och er­hållit tillfredsställande underlag för atl avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inte kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall-suppleanten beredas fillfälle till det.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela anlalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i reglementet är närvaran­de. Beslul i ell ärende får dock inte fallas, om inle såvitt möjligl samfii­ga styrelseledamöter fått tillfälle atl delta i ärendets behandling och er­hållit tillfredsslällande underlag för all avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inte kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle lill del. Suppleant för arbetstagarledamot, som har ut­setts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresentation för de pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Om inle reglementet föreskriver särskild röstmajoritet, gäller som styrel­sens beslul den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inle fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet slyrdsdedamöter, om inle annal föreskrivs i reglementet.

Handlingar som enligt denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall

269

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälflen av hela antalet styrelseledamöter.

17§

För registrering skall sparbanken

För registrering skall sparbanken

anmäla vem som har utsetts fill sly- anmäla vem som har utsetts fill sty­

relseledamot, suppleant eller firma- relseledamot, suppleant eller firma-

tecknare samt deras postadress och tecknare saml deras postadress och

personnummer. För registrering personnummer. Om en ledamot e/-

skall även anmälas av vilka och hur ler suppleant har utsetts enligt

sparbankens Tirma tecknas.

lagen (1987:000) om styrelserepre-

senlalion för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall sparbanken även anmäla av vilka och hur bankens firma teck­nas. Anmälan görs första gängen när sparbanken enligl 2 kap. 11 § anmäls för registrering och därefter genast efter det all ändring har inträffat i elt förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första slyckel. Räll all göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om sparbankens postadress ändras, skall sparbanken genast anmäla del för registrering.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

270

6 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620)

Härigenom föreskrivs all 6 kap. 1-3, 12 och 17§§ saml 9 kap. 3§ föreningsbankslagen (1987:620) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap. 1§ En föreningsbank skall ha en styrelse med minsl fem ledamöter. Styrel­sen skall förvalla föreningsbankens angelägenheter i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag och bankrörelselagen (1987:617).

Styrelsen   väljs   av   förenings-

Styrelsen   väljs   av   förenings-

banksstämman, om det inte före-

banksslämman, om del inte före­

skrivs i stadgarna alt en eller flera

skrivs i stadgarna atl en eller flera

styrelseledamöter skall utses på an-

styrelseledamöter skall utses pä an­

nal sätt.   Särskilda bestämmelser

nat sätt.  Särskilda bestämmelser

om att styrelseledamot kan ulses av

om all styrelseledamot kan utses av

annan än stämman finns i 4 § och i

annan än stämman finns i 4 §.

lagen (1976:355) om styrelserepre­

sentation för de anställda I bank­

institut och försäkringsbolag.

En slyrdsdedamots uppdrag gäller för den lid som anges i stadgarna. Uppdragsliden får inte omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall bestäm­mas så all uppdraget upphör vid slutet av den ordinarie föreningsbanks­stämma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbelstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

2§ Ett uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som utsett honom begär del. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om en ledamot som inle är vald på föreningsbanksstämma vill avgå, även hos den som har.tillsatt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förtid eller hinder enligl 3 §

upphör i förtid eller hinder enligl 3 §

uppkommer för honom atl vara sly-

uppkommer för honom alt vara sty­

relseledamot och del inle finns nå-

relsdedamol och del inte finns nå­

gon suppleant som kan inträda i

gon suppleant som kan inträda i

hans ställe, skall övriga slyrdsde-

hans ställe, skall övriga styrelsele­

damöter vidta åtgärder för all en ny

damöter vidta åtgärder för all en ny

styrelseledamot tillsätts för den

styrelseledamot tillsälls för den

återstående mandattiden. Sådana

återstående mandattiden. Sädana

åtgärder behöver dock inle vidtas,

åtgärder behöver dock inte vidtas,

om den förutvarande ledamoten var

om den förutvarande ledamoten var

arbetstagarrepresentant som avses

arbetstagarrepresentant som avses

i lagen (1976:355) om slyrdserepre-

i lagen (1987:000) om styrelserepre­

sentafion för de anställda i bank-

senlalion  för  de  privatanställda.                              271

Föreslagen lydelse

Skall ledamoten väljas på före­ningsbanksstämma, kan valet anstå fill nästa ordinarie stämma pä vil­ken styrelseval förrättas, om styrel­sen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter och de­ras antal inle understiger fem.

Nuvarande lydelse

institut och försäkringsbolag. Skall ledamoten väljas på förenings­banksstämma, kan valet anslå lill näsla ordinarie stämma pä vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående leda­möter och suppleanter och deras antal inte understiger fem.

Om en styrelseledamot som enligl stadgarna skall tillsättas i annan ordning än genom val av föreningsbanksslämman inte har utsetts, skall bankinspekfionen förordna en ersättare på ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller nägon annan vars rätl kan vara beroende av alt det finns nägon som kan företräda banken.

3§    

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sveri­ge, om inle regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspek­tionen i särskilda fall tillåter annal. Den som är omyndig eller i konkurs kan inle vara styrelseledamot. Alt delsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) öm näringsförbud.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningsbanken, om inle stadgarna i särskill angivna fall tillåter annal. Den som enligl lag är ställfö­reträdare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara slyrelseledamot utan alt vara medlem i föreningsbanken, även om stadgarna saknar föreskrift om del. Om del till en central förenings­bank finns anslutna lokala föreningsbanker, fär den som är medlem i en av dessa vara styrelseledamot också i den centrala föreningsbanken.

Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentan­ter som här utsetts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i en föreningsbank. Atl ar­betstagarrepresentanterna enligt lagen (1976:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bank-institut och försäkringsbolag Inte skall medräknas vid tillämpningen av detta stycke framgår av 8§ nämnda lag.

Av slyrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femlal vara anställd i en föreningsbank. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas till arbetstagarrepresentanter som utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för de privatanställda.

Prop. 1987/88:10

12§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela anlalet styrel seleda-möler eller del högre antal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslul i ett ärende får dock inle fat­tas, om inle såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter fått tillfälle atl della i ärendets behandling och er-

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i stadgarna är närvarande. Beslul i ell ärende får dock inle fat­tas, om inle såvitt möjligl samtliga styrelseledamöter fått tillfälle alt delta i ärendets behandling och er-

272

Nuvarande lydelse

hållit tillfredsställande underiag för alt avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inte kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten beredas fillfälle lill det.

Förestagen lydelse

hållit tillfredsslällande underiag för alt avgöra ärendet. Om en styrelse­ledamot inle kan komma och det finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges tillfälle till del. Suppleant för arbetstagarledamot, som har ut­setts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenlalion för dé pri­vatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Om inte stadgarna föreskriver särskild röstmajorilel, gäller som styrel­sens beslul den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inle fulhalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela anlalet styrelseledamöter, om inte annat föreskrivs i stadgarna.

Handlingar som enligl denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela anlalet styrelseledamöter.

Prop. 1987/88:10

17§

För registrering skall förenings­banken anmäla vem som har utsetts till styrelseledamot, suppleant eller firmatecknare saml deras post­adress och personnummer. För re­gistrering skall även anmälas av vilka och hur föreningsbankens fir­ma tecknas.

För registrering skall förenings­banken anmäla vem som har utsetts lill slyrelseledamot, suppleant eller firmatecknare samt deras post­adress och personnummer. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrdse­represenlalion för de privatanställ­da, skall della anges. För registre­ring skall föreningsbanken även an­mäla av vilka och hur banketts fir­ma tecknas.

Anmälan görs första gången när föreningsbanken enligt 2 kap. 5 § anmäls för registrering och därefter genast efter det att en ändring har inträffat i elt förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligl första slyckel. Räll all göra anmälan tillkommer även den som anmälning­en gäller.

Om föreningsbankens postadress ändras, skall föreningsbanken genast anmäla del för registrering.

9 kap.

3§

Om styrdsddamölerna underlå­ter alt fullgöra vad som åligger dem enligt 2 § första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på för­eningsbankens vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkom-

Om slyrelseledamöterna underlå­ter alt fullgöra vad som åligger dem enligt 2§ första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underiåtenhet handlar på för­eningsbankens vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkom-

273

18   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Nuvarande lydelse

mer för föreningsbanken. Ett så­dant ansvar inträder även för såda­na medlemmar som, när likvida­tionsplikt föreligger enligl 2 § första stycket, med vetskap om likvida­tionspliklen deltar i beslut all fort­sätta föreningsbankens verksam­het. Ansvarighet enligl denna para­graf gäller dock inte för förpliktel­ser som uppkommer sedan likvida­lionsfrågan har hänskjutils till rät­tens prövning eller sedan ett till­räckligt antal medlemmar har in­trätt efter den i 2§ första slyckel angivna tiden.

Föreslagen lydelse

mer för föreningsbanken. En styrel­seledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktel­ser som uppkommer för förenings­banken inträder även för sädana medlemmar som, när likvidations­plikl föreligger enligt 2 § första styc­ket, med vetskap om likvidations­pliklen deltar i beslut alt fortsätta föreningsbankens verksamhel. An­svarighet enligl denna paragraf gäl­ler dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvidalionsfrå­gan har hänskjufils till rättens pröv­ning eller sedan elt tillräckligt antal medlemmar har inträtt efter den i 2 § första stycket angivna tiden.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

274

7 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

Härigenom föreskrivs atl 8 kap. 1, 2, 11 och 17 §§ saml 14 kap 2§ försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap. 1§

Elt försäkringsbolag skall ha en styrelse med minsl tre ledamöter.

I försäkringsaktiebolag som inte uteslutande driver ålerförsäkring, skall minsl en av styrdsdedamölerna ulses med uppgift all särskilt vaka över atl försäkringstagarnas intresse beaktas. Sådan styrelseledamot får inle vara aktieägare eller befattningshavare i bolaget.

Styrelsen väljs av bolagsstämman. Styrelseledamot som avses i andra stycket skall dock enligt bestämmelse, som skall vara inlagen i bolagsord­ningen, ulses av försäkringstagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning lill dem eller förordnas av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Även annan styrelseledamot får enligl bestämmel­se i bolagsordningen fillsätlas i annan ordning än genom val av bolagsstäm­man.

Särskilda bestämmelser om att styrelseledamot skall utses av an­nan än bolagsstämman finns i lagen (1976:355) om styrelserepre­sentation för de anställda i bank­institut ochförsäkringsbolag.

Slyrelseledamöternas uppdrag gäller för den tid som anges i bolagsord­ningen. Uppdragsliden får inle omfalla mer än fyra räkenskapsår och skall bestämmas så all uppdraget upphör vid slulel av den ordinarie bolagstäm­ma på vilken styrelseval förrättas.

Vad som sägs i denna lag om styrelseledamöter skall i tillämpliga delar gälla även suppleanter.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

2§ Elt uppdrag som styrelseledamot upphör i förlid, om ledamoten eller den som utsett honom begär det. En anmälan om detta skall göras hos styrelsen och, i de fall då en ledamot som inte är vald pä bolagsstämman vill avgå, hos den som tillsalt honom.

Om en styrelseledamots uppdrag

Om en styrelseledamots uppdrag

upphör i förtid eller det uppkommer

upphör i förlid eller det uppkommer

hinder för denne enligl 4 § atl vara

hinder för denne enligt 4 § att vara

styrelseledamot och om det inte

slyrelseledamot och om del inle

finns nägon suppleant, skall övriga

finns nägon suppleant, skall övriga

styrelseledamöter vidta åtgärder

styrelseledamöter vidta åtgärder

för all en ny ledamot för den åler-

för alt en ny ledamot för den åter­

stående mandattiden tillsätts om

slående mandattiden lillsätts, om

inle  den  förutvarande  ledamoten

inle  den  förutvarande  ledamoten                              275

Nuvarande lydelse

har varit en sådan ledamot som av­ses i 1 § andra stycket eller en sädan arbetstagarledamot som avses i lagen (1976:355) om styrelserepre­senlalion för de anställda i bank­institut och försäkringsbolag. Skall ledamoten väljas på bolagsstäm­man, kan ulan hinder av vad som föreskrivs i 1 § första stycket valet anstå till den nästa ordinarie stäm­ma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och supp­leanter.

Föreslagen lydelse

har varil en sådan ledamot som av­ses i 1 § andra slyckel eller en sådan arbetstagarledamot som avses i lagen (1987:000) om slyrdserepre­sentation för de privatanställda. Skall ledamoten väljas på bolags­stämman, kan ulan hinder av vad som föreskrivs i 1 § första stycket valet anstå till den näsla ordinarie stämma på vilken styrelseval för­rättas, om styrelsen är beslutför med kvarstående ledamöter och suppleanter.

Prop. 1987/88:10

Om en styrelseledamot, som enligt bolagsordningen skall tillsällas på nägol annat säll än genom val av bolagsstämman, inle har utsetts, skall rätlen förordna ersättare på ansökan av styrelseledamot, aktieägare, del­ägare, delegerad, garant, borgenär eller annan vars rätt kan vara beroende av all del finns någon som kan företräda bolaget.

11§

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller del högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslul i etl ärende får dock inle fallas, om inte såvitt möj­ligl samtliga styrelseledamöter dels fåll tillfälle all delta i ärendets, be­handling, dels fått tillfredsställande underlag för alt avgöra ärendet. Om en styrelseledamot har förfall och om del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall denne beredas tillfälle lill delta.

Styrelsen är beslutför, om mer än hälflen av hela antalet styrelseleda­möter eller det högre anlal som fö­reskrivs i bolagsordningen är när­varande. Beslut i etl ärende fär dock inle fallas, om inle såvitt möj­ligt samtliga styrelseledamöter dels fält tillfälle all della i ärendets be­handling, dels fått tillfredsställande underlag för atl avgöra ärendet. Om en styrelseledamot har förfall och om del finns en suppleant, som skall träda in i hans ställe, skall denne ges tillfälle lill delta. Supple­ant för arbetstagarledamot, som har utsetts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresentation för de privatanställda, skall dock alltid få underlag och ges tillfälle alt delta i ärendets behandling på samma sätt som en styrelseledamot.

Som styrelsens beslul gäller, om bolagsordningen inte föreskriver sär­skild röstmajorilel, den mening för vilken vid sammanträdet mer än hälften av de närvarande röstar eller vid lika röstetal den mening som ordföranden ansluter sig fill. Är styrelsen inle fulltalig, skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter, om inle nägol annal föreskrivs i bolagsordningen.

Handlingar som enligl denna lag skall undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minsl hälften av hela antalet styrelseledamöter.

276

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

17§

För registrering skall bolaget an-

För registrering skall bolaget an-

mäla vem som har utsetts till styrel- måla vem som har utsetts till styrel­

seledamot, verkställande direktör sdedamot, verkställande direktör,

och suppleant samt till firmaleck- suppleant eller firmalecknare samt

nare. Samtidigt skall dessa perso- deras postadress och personnum­

mers postadress och personnummer mer. Om en ledamot eller supple-

anmälas. För registrering skall ant har utsetts enligt lagen

även anmälas vilka som tecknar (1987:000) om styrelserepresenla-

bolagels firma och hur denna leck- tion för de privatanställda, skall

nas.

della anges. För registrering skall

bolaget även anmäla av vilka och

hur bolagets firma tecknas.

Anmälan görs första gången när bolaget enligt 2 kap. 13 § anmäls för registrering och därefter genast efter del all en ändring inträffat i de förhållanden som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätl all göra anmälan har även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla del för registre­ring.

14 kap. 2§

Del åligger styrelsen i elt försäkringsaktiebolag atl ofördröjligen upprät­ta en särskild balansräkning sä snart det finns skäl atl anla alt bolagels egel kapilal understiger en tredjedel av det registrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningen all så är fallet, skall styrelsen snarast möjligt till bolags­stämman hänskjuta frågan om bolaget skall träda i likvidation. Godkänns inle på den ordinarie bolagsstämman under del nästföljande räkenskaps­året en balansräkning avseende ställningen vid fiden för stämman som ulvisar all det egna kapitalet uppgår lill hälflen av det registrerade aktieka­pitalet, skall styrelsen, om inle bolagsstämman beslutar att bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka atl bolaget försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en slyrelseledamot, verkställande direk­tören, en revisor eller av en aktieägare. Anmälan lill rätten om samma förhållanden kan göras av försäkringsinspektionen.

Om en ansökan eller en anmälan enligl första slyckel görs, förordnar rätten all bolaget skall träda i likvidation, om det inte under ärendets handläggning i tingsrätten styrks atl en balansräkning, som ulvisar alt bolagels egel kapital uppgår till hälften av del registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Vid beräkningen av det egna kapitalets slorlek skall inom linjen en post tilläggas som utvisar den ökning av fillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för de förväntade försäljningskostnaderna. Sädana värdehandlingar som avses i 11 kap. 7 § andra slyckel skall dock värderas enligl de särskilda bestäm­melserna i nämnda paragraf. Beträffande sådana anläggningstillgångar, som undergår en fortlöpande värdeminskning, gäller att de las upp till anskaffningsvärdet minskal med erforderliga avskrivningar och nedskriv­ningar, om etl högre värde erhålls genom detta.

Om inte styrelseldamöterna/w//-

Om styrelseledamöterna under-

gör vad som åligger dem enligt förs- låter att fullgöra vad som åligger ta stycket, svarar de och andra som     dem enligt första stycket, svarar de

277

19   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 10

Nuvarande lydelse

med vetskap om detta handlar på bolagets vägnar solidariskt för bo­lagets uppkommande förpliktelser. Ett sådant ansvar inträder även för de aktieägare som, när likvida­tionsplikt föreligger enligt första slyckel tredje meningen, med vet­skap om detta deltar i beslul att fortsätta bolagels verksamhel. Denna ansvarighet gäller dock inte. för förpliktelser som uppkommer sedan likvidationsfrågan hänskju­fils lill rätlens prövning eller sedan en balansräkning, som ulvisar atl bolagels egel kapital uppgår fill hälflen av del registrerade aktieka­pitalet, har blivit granskad av revi­sorerna och godkänd av bolags­stämman.

Föreslagen lydelse

och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bo­lagets vägnar solidariskt för ide för­pliktelser som uppkommer för bola­get. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på för­summelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som upp­kommer för bolaget inträder även för de aktieägare som, när likvida­tionsplikl föreligger enligt första stycket tredje meningen, med vet­skap om likvidalionsplikten deltar i beslut att fortsätta bolagels verk­samhet. Ansvarighet enligl delta stycke gäller dock inte för förplik­telser som uppkommer sedan likvi­dalionsfrågan hänskjufils fill rät­tens prövning eller sedan en balans­räkning, som utvisar all bolagels egel kapilal uppgår lill hälflen av det registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman.

Prop. 1987/88:10

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

278

8 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479)

Härigenom föreskrivs all 44§ bostadsräitslagen (1971:479)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

44 § Bostadsrättsförenings stadgar skall ange

1.      föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom rikel där föreningens styrelse skall ha sitt säle,

4.

om avgifl för inträde i föreningen skall förekomma, del belopp, högst 100 kronor, varfill inträdesavgiften för varje medlem skall bestämmas,

5.

huruvida upplålelseavgift kan utlagas,

6.

de grunder enligt vilka årsavgift skall beräknas,

7.

om andra regelbundna eller pä särskilt beslut om uttaxering beroende avgifter lill föreningen än grundavgift, upplåldseavgifl och årsavgift skall förekomma, avgifternas belopp eller de högsta belopp, sammanlagt dock ej mer än 100 kronor för år och medlem, vartill de får bestämmas,

8.

om rätten all bestämma ersättning för bostadsrätt vid överiåtelse skall vara inskränkt, de grunder enligt vilka ersättningen skall beräknas,

9.    anlalet styrelseledamöter och revisorer eller del högsta och lägsta

anlal lill vilkel de skall uppgå och, om för styrelseledamöter eller revisorer

skall finnas suppleanter, samma uppgifter beträffande dem, tiden för sty- '

rdseledamols, revisors och suppleants uppdrag saml, om styrelseledamot,

revisor eller suppleant skall utses pä annal än i denna lag angivet sätt, hur

fillsäftning skall ske,

10.

föreningens räkenskapsår,

11.

de grunder enligl vilka medel skall avsättas för säkerställande av underhållet av föreningens hus,

12.

del säll på vilkel kallelse lill föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas lill medlemmarnas kännedom saml den lid före stäm­ma när föreskrivna kallelseålgärder senast skall vara vidtagna,

13.

de grunder enligl vilka föreningen skall förfoga över uppkommen vinst och hur det skall förfaras med föreningens behållna tillgångar vid dess upplösning.

Bestämmelserna i första stycket 9 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligl lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

' Lagen omtryckt 1982:353.

279

9 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar

Härigenom föreskrivs atl 4 och 12 §§ lagen (1975:417) om sambruksföre­ningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§ Sambruksförenings stadgar skall ange

1. föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhel och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket där föreningens styrelse skall ha sill säle,

4.

den insats med vilken varje medlem skall dellaga i föreningen och hur insatserna skall göras,

5.

om regelbundna eller pä särskilt beslut om uttaxering beroende avgif­ter lill föreningen skall förekomma, avgifternas belopp eller det högsta belopp varfill de fär bestämmas,

6.

antalet styrelseledamöter och revisorer, liden för deras uppdrag och, om suppleanter skall finnas, motsvarande uppgifter beträffande dem,

7.

föreningens räkenskapsår,

8.

hur ofta ordinarie föreningsstämma skall hållas och liden för sådan stämma,

9.

del säll på vilket kallelse till föreningsstämma skall ske och andra meddelanden till medlemmarna skall tillställas dem samt den lid före stämma då föreskrivna kallelseåtgärder senast skall vara vidtagna,

10.

de värderingsgrunder som skall tillämpas när förening skall inlösa medlems andel,

11.

de grunder enligt vilka föreningen skall förfoga över uppkommen vinst och hur del skall förfaras med föreningens behållna tillgängar vid dess upplösning.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om slyrdserepresenta­tion för de privatanställda.

12 §2

Bestämmelserna i 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar gäller i fråga om sambruksföreningar med följande undanlag.

1.     Styrelsen beslår av en eller flera ledamöter.

2.

Styrelsen får ej tillsättas i annan ordning än genom val på förenings­stämma.

3.

Bestämmelserna om verkställande direktör gäller inte.

Bestämmelserna i första stycket 2 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

Lagen omtryckt 1987:671.

Senaste lydelse 1987:671.

280

10 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

Härigenom föreskrivs atl 11, 14 och 27§§ lagen (1972:262) om under­stödsföreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11§

Understödsförenings stadgar skall vara ägnade alt trygga alt föreningen kan fullgöra sina försäkringsulfäsldser och skall samlidigl tillgodose med­lemmarnas intresse av atl kostnader och villkor för försäkringarna är skäliga med hänsyn lill förmånernas art och omfattning och föreningens förhållanden. Även i övrigt skall stadgarna ha ett för verksamhelen lämp­ligt innehåll.

Stadgarna skall ange

1.

föreningens firma,

2.

ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

3.

den ort inom riket, där föreningens styrelse skall ha sill säte,

4.

de villkor som skall gälla för inträde i föreningen,

5.

försäkringsförmånernas beskaffenhet och storlek eller grunderna för beräknande av förmånerna, tid och villkor för utbetalning av försäkrings­belopp saml i fråga om kapilalförsäkring högsta tillåtna försäkringsbelopp för en medlem,

6.

de fasta avgifter, som skall erläggas till föreningen, eller grunderna för deras beräknande,

7.

ordningen för beslul om särskild uttaxering och grunderna för dess verkställande, om sådan uttaxering skall fä förekomma,

8.

påföljden för försummelse alt till föreningen erlägga fast avgifl eller uttaxerat belopp,

9.

om rätt fill fribrev eller återköp skall föreligga saml, för sådant fall, villkoren för rätten och reglerna för beräkning av fribrevs- eller åter-köpsvärdena,

10.

villkoren för belåning av försäkringsbrev hos föreningen, om sådan belåning skall få förekomma,

11.

fider för verkställande av försäkringsleknisk utredning, om skyldig-hel föreligger all verkställa sådan utredning,

12.

grunderna för fondbildning,

13.

hur medel som ej behövs för löpande utgifter skall placeras och värdehandlingar skall förvaras,

14.

hur medel som ej ingår i försäkringsfond skall användas saml, om återbäring skall förekomma, bestämmelser därom,

15.

antalet styrelseledamöter och revisorer eller del högsta och lägsta anlal fill vilket de skall uppgä och, om för styrelseledamöter och revisorer skall finnas suppleanter, motsvarande uppgifter om dem, fiden för styrel­seledamots, revisors och suppleants uppdrag samt, om styrelseledamot, revisor eller suppleant skall utses pä annat än i denna lag angivet sätt, hur fillsättning skall ske,

16.

i fall där fullmäktige skall finnas, hur de skall utses saml deras befogenhet och mandattid,

17.

tid för ordinarie föreningsstämma,

18.

del säll på vilkel kallelse lill föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas till medlemmarnas kännedom samt den fid före stäm­man då föreskrivna kallelseålgärder senast skall vara vidtagna,

19.

hur vid föreningens upplösning skall förfaras med föreningens behåll-

281 na tillgångar.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

Bestämmelserna i andra stycket 15 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

14§ Ansökningshandlingen skall innehålla uppgift om

1.

anlalet medlemmar,

2.

understödsföreningens postadress,

3.

styrelseledamöters, revisorers och suppleanters fullständiga namn, medborgarskap och hemvist jämte förklaring all dessa personer ej är omyndiga,

4.

den eller dem som fär teckna föreningens firma och hur firman skall tecknas, om denna ej skall tecknas endast av styrelsen,

5.

belräffande firmatecknare som ej är styrelseledamot eller styrelse­suppleant, motsvarande förhållanden som anges under 3.

Om en styrelseledamot eller ., suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda, skall detta anges i ansökningshandling­en.

Har ej den som ensam eller gemensamt med annan får teckna förening­ens firma egenhändigt skrivit sin namnteckning pä ansökningshandlingen, skall vid denna fogas särskild bilaga, på vilken namnteckningen finns. Namnteckning skall vara styrkt av vittnen.

27 § Bestämmelserna i 21-23 §§, 25-30§§ och 32-37 §§ lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar gäller i tillämpliga delar i fräga om understödsföre­ning med följande avvikelser, nämligen

1.

all minsl hälflen av styrelsens ledamöter skall väljas på förenings­stämma eller av organisation som kan anses företräda medlemmarna,

2.

all styrelseledamot får utses för fid till och med den ordinarie för­eningsstämma som skall äga rum under Qärde räkenskapsåret efter det han utsetts, om försäkringsinspektionen medgett del,

3.

all anställd hos föreningen ej får vara styrelseordförande.

Vid fillämpingen av 37 § skall iakttagas atl hänvisningen lill 9 § skall avse 14 § denna lag.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om 'styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 janauri 1988.

282

11 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1973:370) om

arbetslöshetsförsäkring

1

Härigenom föreskrivs atl 45, 48 öch 58 §§ lagen (1973:370) om arbetslös-helsförsäkring'skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

45 §

Erkänd arbetslöshetskassas stadgar skall i tillämpliga delar och i enlighet med denna lag avfattas enligt normalstadgar som fastställs av arbetsmark­nadsstyrelsen.

Stadgarna skall ange

1.     kassans firma,

2.

kassans verksamhetsområde med uppgift huruvida kassan är avsedd för anställda eller företagare eller för bådadera kategorierna,

3.

den ort inom rikel där kassans styrelse skall ha sill säte.

4.

de villkor som skall gälla för inträde i kassan och för uteslutning av medlem,

5.

vad som skall gälla belräffande medlemmarnas förmåner och skyldig­heter i arbetslöshetsförsäkringen saml ordningen för utbetalning av ersätt­ning,

6.

storleken av de fasta avgifter, som skall erläggas lill kassan, och ordningen för avgifternas erläggande,

7.

påföljden av försummelse att till kassan erlägga fast avgifl eller uttax­erat belopp,

8.

grunderna för fondbildning,

9.

bestämmelser angående fondmedels placering och värdehandlingars förvarande,

10.  antalet styrelseledamöter, revisorer och suppleanter för dem, sättet

för deras tillsättande och tiden för deras uppdrag,

11.  bestämmelser om föreningsstämma och hur dess befogenhet skall

utövas,

12.

om föreningsstämmans befogenhet skall utövas av därtill utsedda ombud, antalet ombud, hur de skall utses samt tiden för deras uppdrag,

13.

lid för ordinarie föreningsstämma,

14.

del säll varpå kallelse lill föreningsstämma skall ske och andra meddelanden bringas lill medlemmarnas eller ombudens kännedom saml den lid före stämman då förslag, soni enskild medlem önskar få behandlat, skall vara styrelsen tillhanda och den tid dä föreskrivna kallelseåtgärder senast skall vara vidtagna,

15.   hur vid kassans upplösning skall förfaras med kassans behållna

tillgångar.

Stadgarna får ej utan medgivande av arbetsmarknadsstyrelsen innehålla annal än som angivils i andra slyckel.

Bestämmelserna i andra stycket 10 gäller inte arbetstagarrepresen­tanter som har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.    .

' Lagen omtryckt 1982:432.

283

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:10

48 § Ansökan om registrering skall också innehålla uppgifter om kassans postadress, om styrelseledamöters, revisorers och eventuella suppleanters fullständiga namn, medborgarskap och postadress saml förklaring alt des­sa personer ej är omyndiga.

Om en styrelseledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda, skall detta anges i ansökningshandling­en.

I ansökningshandlingen skall anges av vilka och hur kassans firma skall tecknas, om ej denna befogenhet skall utövas endast av styrelsen. Skall firman tecknas av annan än styrelseledamot eller slyrdsesuppleant, gäller första stycket även i fräga om sådan firmalecknare.

Har ej den som ensam eller gemensamt med annan får teckna kassans firma egenhändigt skrivit sin namnteckning pä ansökningshandlingen, skall vid denna fogas särskild bilaga, på vilken namnteckningen finns. Namn­teckning skall vara styrkt av vittnen.

58 § Bestämmelserna i 21-23 §§, 25-30§§ och 32-37 §§ lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar gäller i tillämpliga delar i fråga om erkänd arbets­löshetskassa med följande avvikelser, nämligen

1.

all styrelseledamot ej får utses för längre tid än fyra är, dock atl arbetsmarknadsstyrelsen får medge alt mandattiden omfattar längre tid,

2.

alt anställd hos kassan ej får vara styrelseordförande,

3.

alt arbetsmarknadsstyrelsen efter förslag av kassan skall utse en styrelseledamot jämte suppleant för honom,

4.

atl sådan ledamot och suppleant har räll all för uppdragets fullgörande uppbära ersättning med belopp som arbetsmarknadsstyrelsen bestämmer.

Vid tillämpningen av 37 § nämnda lag skall iakttagas atl hänvisningen till 9 § skall avse 48 § i denna lag.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

284

12 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs all 2 och 22§§ lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§

Kassan förvaltas av en styrelse med säte i Stockholm. Styrelsen beslår av fio ledamöter.

Regeringen utser två ledamöter och tvä suppleanter för dem för tre år. Fullmäktige i riksgäldskonloret utser en ledamot och suppleant för honom likaledes för tre är.

Sex ledamöter samt sex personliga suppleanter för dem väljs på ordina­rie ombudsslämma. Av dessa väljs tvä ledamöter och deras suppleanter varje år för en lid av tre är. Val av ledamot eller suppleant sker för tiden lill och med den ordinarie ombudsslämma som hålls under tredje årel efter del år då valet förrättades.

Verkställande direktören är ledamot i styrelsen. Hans ställföreträdare är suppleant.

Avgår vald ledamot eller suppleant före utgången av den tid för vilken han är vald, väljs ny ledamot eller suppleant för återstående tid vid näsla ordinarie ombudsslämma.

Regeringen förordnar en av de av regeringen utsedda ledamöterna atl vara styrelsens ordförande. Den av riksgäldsfullmäklige utsedde ledamo­ten är styrelsens vice ordförande.

Regeringen bestämmer arvoden till de av regeringen och av riksgälds­fullmäklige utsedda ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns / lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

22 §

Förening förvallas av en styrelse med säle i den ort regeringen bestäm­mer. Styrelsen beslår av minsl fem och högst sju ledamöter. Kassan utser en av ledamöterna och suppleant för honom. Sådan ledamot och suppleant bör ha insikt och erfarenhet av rörelse för fasfighels- och lomlrätlsbelä-ning. Övriga ledamöter och suppleanter för dem till högst samma antal väljes på ordinarie föreningsstämma.

Val av ledamot eller suppleant sker för fiden lill och med den ordinarie föreningsstämma som hålles under tredje året efter valet.

Avgår vald ledamot eller suppleant före utgången av den fid för vilken han är vald, väljes ny ledamot eller suppleant för återstående lid på näsla ordinarie föreningsstämma.

Styrelsen väljer årligen inom sig ordförande och vice ordförande.

Lagen omtryckt 1983:578.

285

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Pröp. 1987/88:10

Bestämmelser om arbetslagar-representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda:

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

286

13 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs all 3 och 37 §§ lagen (1970:65) om Sveriges all­männa hypoteksbank och om landshypoteksföreningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§        .

_

Banken förvallas av en styrelse med säte i Stockholm. Styrelsen beslår av sex ledamöter.

Regeringen utser en ledamot och en suppleant för honom för tre år. Fullmäktige i riksgäldskonloret utser en ledamot och suppleant för honom likaledes för tre är.

Tre ledamöter och tre suppleanter för dem väljes på ordinarie ddägar­sammankomsl. Av dessa väljes én ledamot och suppleant för honom varje år för en fid av tre är. Val av ledamot eller suppleant sker för tiden till och med den ordinarie ddägarsammankomsl som hålles under tredje årel efter del år dä valet förrättades.

De fem ledamöter som utsetts enligl andra och tredje styckena utser verkställande direktör. Denne ingär som ledamot i styrelsen.

Den av regeringen utsedde ledamoten är styrelsens ordförande och den av riksgäldsfullmäklige utsedde ledamoten är vice ordförande.

Avgår ledamot eller suppleant, som valts på ddägarsammankomsl, före utgången av den fid för vilken han är vald, väljes ny ledamot eller supple­ant för återstående lid vid näsla ordinarie ddägarsammankomsl.

Regeringen bestämmer arvoden till de av regeringen och riksgäldsfull­mäktige utsedda ledamöterna.

Bestämmelser om arbetslagar-representanter finns i lagen (1987:000) om slyrdserepresenta­tion för de privatanställda.

37 § Förenings angelägenheter förvaltas av en styrelse som ulses enligt före­skrifter i reglementet.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenta­tion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

Lagen omtryckt 1983:588.

287

14 Förslag till

Prop. 1987/88:10

Lag om ändring i lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypotekskassan

Härigenom föreskrivs all 9§ lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypo­tekskassan skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§

Kassan förvallas av en styrelse med säle i Göteborg. Styrelsen beslår av sju ledamöter av vilka en skall vara ordförande och en vice ordförande. För styrelsens ledamöter finns högst sju suppleanter.

Styrelsens ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter saml sup­pleanter ulses av regeringen för en fid av högst tre år.

Regeringen bestämmer arvoden fill ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagar­representanter finns i lagen (1987:000) om styrelserepresenla­lion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

288

15 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmän

flottled

Härigenom föreskrivs alt 40 a § lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 40a§'

I fräga om floltningsförening skall lagen (1987:000) om styrelse­represenlalion för de privatanställ­da gälla i tillämpliga delar. Bestäm­melserna i 17 § samma lag skall även tillämpas, om olägenhet som där sägs skulle uppkomma genom all styrelserepresentafion för de an­ställda införs i flottningsförening där länsstyrelsen har utsett styrel­seledamot enligt 40 §.

I fråga om flottningsförening skall lagen (1976:351) om styrelse­represenlalion för de anställda i ak­tiebolag och ekonomiska förening­ar gälla i tillämpliga delar. / stället för vad som föreskrives i 19 § nämn­da lag gäller atl bestämmelserna i 18 § samma lag äga motsvarande tillämpning, om olägenhet som där sägs skulle uppkomma genom atl styrelserepresenlalion för de an­ställda införes i flottningsförening där länsstyrelsen har utsett styrel­seledamot enligt 40 §.

I anmälan om styrelsens sammansättning enligl 41 § skall anges om arbetstagarrepresentant har utsetts. Arbetstagarrepresentants namn och adress skall införas i förteckning som anges i 76 a§.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

' Senaste lydelse 1977:1093.

289

Bilaga 6     Prop. 1987/88:10

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1987-09-22

Närvarande: f.d. justilierädel Hull, justitierådet Freyschuss, regeringsrå­det[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligl protokoll vid regeringssammanträde den TO september 1987 har regeringen pä hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om styrdserepresenlalion för de privatanställda,

2.

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

3.

lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

4.

lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

5.

lag om ändring i sparbankslagen (1987:619), 

6.

lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620),

7.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

8.

lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479),

9.

lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar,

10.

lagom ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,

11.

lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,

12.

lag om ändring i lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stads­hypotekskassa och om stadshypoteksföreningar,

13.

lag om ändring i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteks­bank och om landshypoteksföreningar,

14.

lag om ändring i lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypoteks­kassan,

15.   lag om ändring i lagen (1919:426) om floUning i allmän flottled.

Förslagen har inför lagrådet föredragils av revisionssekreteraren Håkan

Sandesjö. Lagrådet lämnar förslagen ulan erinran.

290

Innehåll

Prop. 1987/88:10

Sid

Proposition......................................................... 

.... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll........................ 

I

Propositionens lagförslag....................................... 

3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1987

42

1

Inledning.......................................................... 

42

2

Föredragandens överväganden............................. 

43

2.1

Bakgrund................................................. 

..... 

43

2.2

Samordning av reglerna i LSAoch LSABF............ 

45

2.3

Lagsfiftningens tillämpningsområde................... 

45

2.3.1

Associationsformer.................................. 

45

2.3.2

Representalivilelsregdn ............................ 

46

2.3.3

Undanlagsregler...................................... 

47

2.3.4

Koncernregler i lagen ..'............................ 

48

2.3.5

Kommissionärs- och dotterföretag ............. 

50

2.3.6

Övrigt .....:............................................ 

52

2.4                                                                  De anställdas representation i styreisen         

53

2.4.1

Antalet arbelstagarrepresentanter i styrelsen      

53

2.4.2

Krav på medborgarskap........................... 

.. 

55

2.4.3

Anställd i företagel.................................. 

57

2.4.4

Utseende av arbetstagarrepresentanter...... 

.. 

59

2.5                                                                  Arbetet i styrelsen m. m 

60

2.5.1

Representation i beredningsorgan............... 

60

2.5.2

Jävsregler.............................................. 

62

2.5.3

Förhållandet till 2 § medbestämmandelagen.. 

.. 

63

2.5.4

Sekretess......    ................................... 

.. 

65

2.5.5

Närvarorätt vid stämma............................ 

67

2.6                                                                  Personligt betalningsansvar enligl 13 kap. 2§ ABL m.m 

68

2.6.1

Styrelseledamots betalningsansvar enligt 13 kap. 2 § ABL

68

2.6.2

Betalningsansvar i likvidafionssilualioner enligl annan associationsrättslig lagstiftning än ABL.................................................. 

72

2.7                                                                  Sanktionsregler   

73

2.7.1

Bakgrund............................................... 

73

2.7.2

Skadestånd........................................... 

74

2.7.3

Tidsfrister för all väcka talan..................... 

75

2.8

Den associalionsrättsliga lagstiftningen.............. 

76

2.9

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser...... 

76

2.9.1

Ikraftträdande........................................ 

76

2.9.2

Övergångsbestämmelser........................... 

76

3

Upprättade lagförslag  ....................................... 

77

4

Specialmotivering.............................................. 

77

4.1............................................................. Förslaget fill lag om styrelserepresenlalion för de privatanställ­

da ............................................................. 

77

4.1.1

Allmänl.................................................. 

77

4.1.2

Inledande bestämmelser........................... 

78

4.1.3

Rätten lill styrelserepresentafion................ 

81

4.1.4

Inrättande av styrelserepresenlalion........... 

82

4.1.5

Arbetslagarrepresenlanlernas arbete m. m.... 

85

4.1.6

Skadestånd m. m.................................... 

86

4.1.7

Övriga bestämmelser............................... 

87

4.1.8

Övergängsbeslämmdser............................ 

88

4.2                                                                  Övriga författningar       

88

4.2.1

Aktiebolagslagen (ABL)............................. 

88

4.2.2

Lagen om ekonomiska föreningar (NFL)........ 

89                              291

4.2.1

Bankakfiebolagslagen,   sparbankslagen   och   förenings-

Prop. 1987/88:10 bankslagen             89

4.2.2

Försäkringsrörelselagen............................     90

4.2.3

Bostadsräitslagen, lagen om sambruksföreningar och lagen om flottning i allmän flottled ................................................     91

4.2.4

Lagen om understödsföreningar.................     91

4.2.5

Lagen om arbetslöshetsförsäkring...............     92

4.2.6

Lagen om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar, lagen om Sveriges all­männa hypoteksbank och om landshypoteksföreningar saml lagen om Svenska skeppshypotekskassan            92

5

Hemslällan........................................................     92

6

Beslul............................... '.............................     92

Bilaga 1   Promemorian (DsA 1986:1) Styrelserepresentation för de

anställda ................................................. 

93

Bilaga 2   Sammanställning av remissytlranden över DsA 1986: I....

225

Bilaga 3   Promemorian 1987-04-28 Betalningsansvar enligl 13 kap. 2 §

akfiebolagslagen (1975: 1385)..................... 

. 

237

Bilaga 4   Sammanslällning av  remissyttranden  över promemorian

1987-04-28.............................................. 

. 

250

Bilaga 5  Lagrådsremissens lagförslag................    ... 

. 

251

Bilaga 6  Lagrådets yttrande ................................. 

. 

290

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                             292