Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76:124

Regeringens proposition 1975/76:124

om den statliga verksamheten på oljeonirådet, m. m.;

beslutad den 4 mars 1976.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

RUNE B.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåU

I propositionen anges som en huvudlinje i den svenska oljepoliliken alt stegvis bygga upp en statlig organisation på oljeområdet som snabbt kan utvidgas så snart försörjningsläget gör det motiverat. En central roll i sammanhanget tUldelas Svenska Petroleum AB, som förulsälls komma att bedriva verksamhet inom olika från försörjningssynpunkt betydelse­fulla led av oljehanleringen. Bemyndigande begärs för regeringen att godkänna etl konsortialavlal meUan statens valtenfallsverk och Luossa­vaara-Kiimnavaara AB av innebörd att vattenfallsverkel inträder som hälftendelägare i Svenska Petroleum. En uppbyggnad av bolagets finan­siella resurser föreslås bl. a. genom en höjning under en Ivåårsperiod av det egna kapitalet tUl 50 milj. kr., varav hälften under budgetåret 1976/77.

I propositionen föreslås även att användnmgsområdet för den statliga garanti för oljeulvinning m. m. som infördes år 1975 utvidgas så att garantin skall kunna utnyttjas vid finansiering av Svenska Petroleums och andra svenska företags förvärv av andelar i oljefyndigheter.

Vidare föreslås att särskUda medel till oljeprospektering anvisas tUl Svenska Petroleum under treårsperioden 1976/771978/79 för arbeten på svenskt område och i Nordsjön. En ram av 50 milj. kr. anges för ändamålet, varav 20 milj. kr. föreslås utgå budgetåret 1976/77. Det för­utsätts atl resurserna inom Oljeprospektermg AB och Petroswede AB skall utnyttjas för arbetena.

I proposilionen lämnas även en redovisning av planerna på ett nytt statiigt raffinaderi vid Brofjorden, Slalsraff-projektel. Uppskov med ett ställningstagande till projektet tUl år 1977 föreslås mot bakgmnd av

1   Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 124

Prop. 1975/76:124

2

bl. a. de företagsekonomiska riskerna och osäkerhet om marknadsbe­dömningen. Ett investeringsanslag av 10 milj. kr. för budgetåret 1976/77 föreslås för fortsatta projeklförberedelser.

Slutligen föreslås godkännande av ett konsortialavlal meUan statens vattenfallsverk och Svenska Gasföreningens Service AB om bildande av ett aktiebolag för planering och samordning m. m. av åtgärder syf­tande till alt främja landels försörjning med naturgas.

Prop. 1975/76:124

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

. PROTOKOLL

vid regeringssammanträde, 1976-03-04

Närvarande: statsministern Pahne, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Limdkvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjéhn-Wallén och[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om den statliga verksamheten på oljeområdet, ra. m.

1    Inledning

Våren 1975 fastställde statsmakterna rUctlinjer för energihushållning m. m. (prop. 1975:30, NU 1975: 30, rskr 1975: 202). I samband därmed fattades beslut om vissa åtgärder beträffande oljeförsörjningen.

Inom industridepartementets verksamhetsområde infördes efter för­slag i prop. 1975: 30 (bU. 1) en statiig garanti med högst 2 000 mUj. kr. för att underlätta finansieringen av investeringar i oljeutvinning m. m. Vidare anvisades ett investeringsanslag av 36 milj. kr. som lån till Statsföretag AB för projektering av ett raffinaderi vid Brofjorden. Slutiigen anmäldes bildandet av ett statiigt oljehandelsbolag inom Stats-företaggrappen.

Under det gångna året har arbetet med alt utforma de olika leden i en statiig oljepolitik fortsatt.

Det statiiga oljehandelsbolaget har bUdats under namnet Svenska Petroleum AB. Bolaget är f. n. helägt dotterbolag till Luossavaara-Kiimnavaara AB (LKAB). Statens vattenfallsverk och LKAB har i juni 1975 träffat ett konsortialavlal om samverkan inom ramen för bolaget. Avtalet har för vattenfallsverkets del träffats med förbehåll för rege­ringens godkännande.

Projekteringen av ett raffinaderi vid Brofjorden har bedrivits inom Statsraff AB, elt dotterbolag tUl Statsföretag AB. I december 1975 har projektarbetet redovisats.

Staten är genom vattenfallsverket och LKAB hälftendelägare i de båda prospekleringsbolagen Oljeprospektering AB (OPAB) och Petro­swede AB. Bolagen har avgett särskilda redogörelser för sin verksam-

Prop. 1975/76:124

4

het som underlag för överväganden om verksamhetens fortsatta finan­siering.

Petroindustriutredningen (I 1972: 04) har tidigare avgett delrappor­terna Petroindustrin i Sverige (Ds I 1973: 5) och Alternativa raffina-derUägen (Ds I 1974: 7). Dessa har redovisats i prop. 1975: 30 (bU. 1 s. 203). Utrednmgen väntas lägga fram elt slutbetänkande om den petrokemiska industrins framtida utveckling i Sverige inom kort. Frågor om petrokemisk industri behandlas inte närmare i det följande.

Viktiga delar av den statliga oljepoliliken hör tUl handelsdeparte­mentets ansvarsområde, framför allt försörjningsberedskapen. Nuvaran­de oljelagringsprogram, som omfattar perioden 19701976, är inrik­tat huvudsakligen på krigs- och avspärmingsfallén. Ar 1973 beslöt riksdagen (prop. 1973: 194, FöU 1973: 27, rskr 1973: 366) att lag-rmgen skulle utvidgas med en särskUd statlig lagrmg av 3 mUj. m råolja för att möta störningar främst i samband med s. k. fredskriser. Följande år antog riksdagen (prop. 1974: 85, FöU 1974: 17, rskr 1974: 192) ett program för att öka statens lagringskapacitet i fråga om eld­ningsolja med ca 1 milj. m. Efter förslag i prop. 1975: 30 (bU. 3) beslöts att lagringen för fredskiiser senast till år 1985 skulle utökas med en lagring av råolja och produkter motsvarande ytterligare 3 milj. m' råolja (FöU 1975: 15, rskr 1975:205). Frågan om lagrings­program för tiden efter utgången äv år 1976, som f. n. utreds av 1975 års oljelagringskommillé (H 1975: 03), avses senare bli understäUd riksdagen.

Ett antal förslag om försörjningsberedskapen har under år 1975 lagts fram av försörjningsberedskapsutredningen (H 1971: 01) i betänkandet (SOU 1975:57) Vamförsörjning i krislid och energiberedskapsutred­ningen (H 1974: 03) i betänkandet (SOU 1975: 6061) Energibered­skap för kristid. Chefen för handelsdepartementet har tidigare denna dag (prop. 1975/76: 152) förordat vissa åtgärder för försörjnmgsbered-skapen, bl.a. fredskrislagring av petrokemiska produkter och en för­bättrad reglerings- och ransoneringsberedskap på energiområdet.

Jag kommer nu att ta upp i första hand de frågor rörande statens verksamhet på oljeområdet som har anknytning till den statiiga företags­sektom. I sammanhanget kommer jag också att behandla frågan om bU­dandet av elt särskilt aktiebolag för utredningar m. m. om naturgas enligt ett konsortialavlal meUan statens vatlenfaUsverk och Svenska Gas­föreningens Service AB. Även detta avtal har för vatlenfaUsverkels del träffals med förbehåll för regeringens godkännande.

Prop. 1975/76:124

5

2    Oljans roll i energiförsörjningen 19751985

2.1 Oljans nuvarande roll

Råoljan intar, som framgår av figur 1, en dominerande plats i värl­dens energiförsörjning. Dess andel är ungefär 50 %. Därefter kommer kol och naturgas med andelar på resp. ca 30 % och ca 20 %. Vatten­kraften spelar globalt sett en mycket liten roll. Samma gäller f. n. kärn­kraften, men dess andel ökar.

Figur 1. De globala energiflödena är 1973 i Mtoe*

elenergi

Kol 1740

Naturgas 1060

br

ä

nslen f

ö

r

uppv

ä

rmning,

m.m.

Olja 2840

drivmedel (bensin + flygfotogen)

Mtoe = milj. ton ekvivalent olja; omräkningstal för att ange olika energi­kvantiteter i samma mått.

Prop. 1975/76:124

6

Försörjnings- och konsumtionsmönslret varierar starkt från land till land och från den bUd som figuren visar. Som exempel kan nämnas att oljan svarar för närmare tre fjärdedelar av energiförsörjningen i Sverige och i Japan medan dess andel är mindre än hälften av energiförsörj­ningen i Förenta statema, i Sovjelunionen och i Storbritannien. Kolet svarar i Sovjetunionen för ungefär en tredjedel, i Förenta staterna för en femtedel och i Kina för fyra femtedelar medan dess andel i Sverige numera är obetydlig och i huvudsak beroende av efterfrågan från pro­cessindustrin.

SkUlnaden i energiförsörjning och energikonsumtion är också stor mellan industrialiserade och övriga länder. OECD-området, som omfat­tar Västeuropa, Nordamerika, Japan, Australien och Nya Zeeland, sva­rar i nuläget för ungefär 60 % av världskonsumlionen av energi. OECD-områdets andel av den globala oljekonsumtionen är ännu större, unge­fär 70 %. Denna bild ändras sannolikt inte i någon väsentiig grad under den närmaste tioårsperioden, viUcet betyder att utvecklingen mom denna ländergrapp vad gäller energi- och oljeområdet behåller elt avgörande inflytande på villkoren för svensk energiförsörjning.

OljelUlgångar och oljeproduktion är geografiskt mycket ojämnt för­delade. Som framgår av tabell 2,1 svarar MeUersta Östera och Afrika för över 60 % av de kända och ulvinningsbara reservema.

Tabell 2.1 Världens oljereserver vid slutet av år 1974

Miljarder ton

Förenta staterna

5,3

Canada

1,1

Övriga västra halvklotet

5,7

Västeuropa

3,5

Mellersta östern

55,0

Afrika

9,1

Sovjetunionen, Östeuropa, Kina

15,2

övriga östra halvklotet

2,8

Hela världen

97,7

Källa: BP Statistical review of the world oil industry 1974.

Västeuropas kända oljereserver har ökat starkt genom de senaste årens upptäckter i Nordsjön, huvudsakligen på den brittiska och norska kon­linentalsockeln. Dessa tUlgångar svarar f. n. för knappt 4 % av de glo­bala reservema. Emellertid pågår en intensiv prospektering, som kan väntas leda till nya fynd. Verksamheten kommer efter hand alt utvidgas lill angränsande områden av Atlanten, där bl. a. de norska områdena norr om 62:a breddgraden anses ha förutsällningar för olje- och gas­fynd. De tekniska problemen vid en exploatering är dock svåra och koslnaderna är mycket höga.

Två av de stora konsumtionsområdena i världen, nämligen Västeuropa

Prop. 1975/76:124

7

och Japan, har en i förhållande till förbrukningeri mycket liten prodiJk-lion och följaktligen ett stort importbehov. Dessa två områden är huvud­avnämare av överskottet från Mellersta öslem och Afrika. Även Förenta staterna har ett växande importbehov till följd av att produktionen un­der en följd av år har minskat. Fördelningen av produktion och kon­sumtion i världen framgår av tabell 2.2.

Tabell 2.2 Produktion och konsumtion av olja år 1974

Produktion

Konsumtion

milj. ton

milj. ton

Förenta staterna

497

785

Canada

96

88

Övriga västra halvklotet

253

179

Västeuropa

23

699

Afrika

272

47

Mellersta Östern

1077

70

Japan

1

261

Sovjetunionen, Östeuropa, Kina

521

469

Övriga östra halvklotet

111

145

Hela världen

2 851

2 743

Källa: BP Statistical review of the world oil industry 1974.

2.2 Prognoser för OECD-området

I början av år 1975 offentiiggjorde OECD en studie, Energy Prospects lo 1985, över utveckUngen till år 1985 på energiområdet för medlems­ländernas del.

En utförlig redovisning av OECD:s energistudie lämnades i prOp. 1975: 30 (bU. 1 s. 1523). Som framhölls där, hade man inom OECD funnit situationen på energimarknaden så svårbedömbar att man inte hade velat utforma en entydig prognos. I stället valde man alt lägga fram tre olika altemativ, utgående från olika antaganden beiräffande den mest kritiska faktorn, priset på importerad råolja. De prisanlagan-den man utgick från var dels (i "grundfallel") 1,753 US dollar, dels resp. 6 och 9 dollar i 1972 års penningvärde för etl fal' råolja f. o. b. Persiska viken.

Sedan studien publicerats har prisutvecklingen varit sådan att 9-dol-larfallet är det altemativ som förefaller mest relevant alt diskutera. I del följande redovisas därför en kort sammanfattning av OECD-studiens prognosresullat vid prisantagandet 9 dollar.

Energiförbrakningen inom OECD-området beräknas.enligt prognosen öka med i genomsnitt 3,8 % om året. Delta är ungefär en procentenhet lägre än vad man beräknade före oljeprishöjningar m. m. år 1973 och

' 1 fat (barrel) = 0,159 m'. 7,4 fat motsvarar ca 1 ton råolja.

' Priset f.o.b. för den råoljekvalitet (Arabian light) som används som bas för prisberäkningar är f.n. 11,5] US dollar per fat. Detta motsvarar i dag nära 9 dollar i 1972 års penningvärde.

Prop. 1975/76:124

g

därefter. Alla i OECD ingående länder och grapper får en sänkt för-brakningstakt. Ökningstakten i Förenta staterna väntas vara lägre än OECD-genomsnittet, medan den för Japan väntas vara högre.

Ar 1985 blir då den totala energikonsumtionen i OECD ca 5 700 Mtoe jämfört med ca 3 500 Mtoe år 1972. Fördelningen meUan energislagen, som framgår av tabell 2.3, ändras genom den starka prisökningen för olja relativt övriga energislag.

Tabell 2.3 Olika energislags andel i procent av totalt tillförd primärenergi (hela OECD-området)

1972

1985

Kol

19

18

Olja

56

44

Naturgas

21

22

Kärnenergi

1

13

Vattenkraft/jordvärme

3

3

100

100

Som framgår av tabellen fömtses i studien framför allt en övergång från olja tiU käraenergi, som används nästan uteslutande för generering av elenergi. Andelen elenergi av den slutliga förbmkningen ökar därige­nom från 12 % till 18 % under perioden.

Tabellen avser OECD-området totalt. Utvecklmgen är tämUgen lik­artad inom de olika ländema och ländergrupperna. Inom Europeiska gemenskapen (EG) beräknas oljeandelen sjunka från 61 % år 1972 lill 47 % år 1985. För hela OECD-Europa beräknas sänkningen bli ungefär samma som för EG. För Japans del beräknas andelen sjunka från 77 % lill 64 %. Förenta statema, som redan tidigare har en jämförelsevis låg oljeandel och en stor inhemsk oljeproduktion, beräknas sänka oljeande­len med en eller elt par procentenheter mindre än Japan och Europa.

Som framgår av tabell 2.4 blir bilden betydligt mer splittrad om man ser på oljeförsörjning m. m. i absoluta tal.

Tabell 2.4 Produktion, konsumtion och import av olja (milj. ton) inom olika OECD-regioner

1972

1985

Produk-

Konsum-

Import

Produk-

Konsum-

Import

tion

tion

tion

tion

(Export)

Europeiska OECD

20

731

711

300

967

667

Canada och

Förenta staterna

656

909

253

1055

971

(84)

Japan

1

245

244

8

456

448

Australien och

Nya Zeeland

16

32

16

17

58

41

OECD totalt

693

1917

1224

1380

2 452

1072

Som framgår av tabeUen skulle alltså Canada och Förenta staterna övergå till att bli exportörer medan europeiska OECD skuUe fortsätta

Prop. 1975/76:124

9

att importera men i minskad omfattning. Japan skulle fördubbla sitt importbehov.

Förändringarna i importbehoven förklaras delvis av nyssnämnda över­gång från olja tiU kärnenergi. En viktig faktor är också den starka ök­ning av oljeproduktionen inom europeiska OECD liksom i Canada och Förenta staterna som fömtsågs när OECD-studien utarbetades. Bl. a. utgick man från då aklueUa planer i Förenta statema på att göra landet oberoende av energiimport tUl år 1980, senare till år 1985. Planeringen för oljeulvinning i Nordsjön lydde på stora produktionsökningar.

Utvecklingen under det år som har gåtl sedan studien publicerades tyder emellertid på att dessa planer varit alltför optimistiska. Detta gäl­ler såväl olje- och naturgasproduklionen som utbyggnadsprogrammen på kämkraf tområdet.

Däremot har konsumtionstakten som förutsett minskat avsevärt, nå­got som dock sannolikt till stor del förklaras genom den svaga konjunk­turen.

Inom del Internationella energiorganet (International Energy Agency, lEA), där nästan alla OECD-länder ingår, har under år 1975 genom­gångar gjorts av ländemas aktuella planer och program. Resultaten här­av bekräftar de utvecklingstendenser som nyss har antytts. Det har där­för ansetts angeläget alt snarast se över och revidera OECD-studien. Detta arbete pågår f. n.

2.3 Prognos för Sverige

De riktlinjer som statsmakterna har fastställt för den svenska energi­hushållningen för tiden tiU år 1985 innebär bl. a. en begränsning av energikonsumtionens tillväxt tUl i genomsnitt 2 % om året jämfört med som tidigare 4 å 5 %. Inom denna ram skaU elkonsumtionen tillåtas öka med i genomsnitt ca 6 % om året tidigare över 7 % medan konsumtionen av oljeprodukter skall hållas i stort sett konstant. För­brukningen av oljeprodukter för annal än energiändamål, främst som råvaror för petrokemisk industri, väntas emellertid öka snabbi.

Med utgångspunkt härifrån har beräknats alt den totala förbruk­ningen av primärenergi i Sverige kommer att uppgå lill 540 TWh år 1985. Fördelningen mellan olika energislag har antagits bli följande:

Mtoe

TWh

%

Oljeprodukter Kol, koks Lutar, ved Vattenkraft Kärnkraft

28

324

60

4

50

9

3

37

7

66

12

63

12

540

100

' 1 TWh (terawattimme) = 1 miljard kilowattimmar. 1 Mtoe motsvarar ca 11,6 TWh.

Prop. 1975/76:124

10

Av den angivna kvantiteten oljeprodukter, som- inte innefattar för­brukning för annat än energiändamål, väntas 4,2 Mtoe (50 TWh) an­vändas för elproduktion, främst i kommunala kraftvärmeverk och i mot­trycksanläggningar inom industrin. Enligt de beslutade riktlinjema bör denna typ av kombinerad värme- och elproduktion, som utnyttjar bränslet bättre än ren elproduktion i kondenskraftverk, väljas i första hand vid framlida utbyggnad av oljebaserad elproduktion. För denna del av elkraftproduklionen har därför satts ett ambitiöst utbyggnads-mål, som innebär en ökning från nuvarande kapacitet motsvarande ca  12 TWh årsproduktion i mottrycksverk (varav 3,5 TWh industriellt mot-iryck och 8,5 TWh kraflvärme) lill ca 23 TWh år 1985 (resp. 8 och 15 TWh).

Fördelningen år 1985 av oljeförbrukningen på olika produkter anges endast grovt i prop. 1975:30 (bU. 1 s. 376). Av den väntade förbmk­ningen på 28 Mtoe väntas således 21 Mtoe vara eldningsoljor och 7 Mtoe molorbrännolja, motorbensin och övrigt. HärtUl kommer sam­manlagt 5 Mtoe oljeprodukter för icke-energiändamål. Någon fördel­ning av dessa på gasbensin (nafta), raffinädéribränslén och övrigt har inte gjorts. Allmänt sett konstateras, vad gäller eldningsoljor, att en förskjutning från tunn till tjock eldningsolja kan förutses. Delta hänger främst samman med den planerade salsnmgen på fjärrvärme som er­sättning för värme från individuella anläggningar, vilka som regel an­vänder tunn eldningsolja.

Nu redovisade kvantiteter för år 1985 har beräknats utifrån de upp­satta målen för genomsnittlig årlig tillväxttakt. Det är givet alt den verkliga utvecklingen under periodens olika år kommer att variera. Frånsett dessa allmänna tendenser finns inle i prop. 1975: 30 några antaganden eller beräkningar avseende förbrukningen av oljeprodukter under olika år före år 1985.

Statens industriverk har emellertid för 1975 års långtidsutredning nu gjort en bedömning av energiförsörjningen under perioden 19751980. Industriverkels rapport har publicerats som bilaga 3 (SOU 1975: 96) till belänkandet (SOU 1975: 89) Långtidsutredningen 1975.

I rapporten redovisas bl. a. en beräkning av den totala energiförbrak­ningen åren 1975 och 1980 och en fördelning av tUlförseln på olika energislag. Analysen av den framtida energiefterfrågan grandas på sam­ma förutsättningar som långtidsutredningen har tillämpat. Vad gäller den ekonomiska utveckUngen redovisas tre av utredningens alternativ, nämligen en antagen ökning av den privata konsumtionen med antingen 3 %, 2 % eller 2 % och en samtidig arbetstidsförkortning av 2 1/2 tim­me i veckan.

Den beräknade energibalansen enligl långtidsutredningens altemativ I (3 % ökning av den privata konsumtionen) framgår av tabell 2.5. SkUl­naden mellan detla högre alternativ och långtidsutredningens två andra

Prop. 1975/76:124

11

alternativ är endast resp. 10 och 14 TWh på den totala förbrukningen och tillförseln. Förbmkningen inom övrigsektörn som till övervä­gande delen utgörs av energi för uppvärmningsändamål antas inte variera mellan de olika alternativen. Skillnaderna hänför sig i stället lill industrins förbrukning, något som i sin lur för med sig olika an­taganden om behov av transportljänsler, framför allt vamlransporler. Dessa skUlnader avspeglas i fördelning mellan olika oljeprodukter så alt tillförseln av tjock eldningsolja och molorbrännolja svarar för huvud­parten av de resp. 10 och 14 TWh som balansen minskar med i lång­tidsutredningens alternativ 

II 

och III. Kol- och koksförbrakningen, som i huvudsak sker i processindustrin, sjunker också i dessa altemativ.

Tabell 2.5 Sveriges energibalans år 1980 (TWh)

Förbrukning

Tillförsel

Industri

Samfärdsel

Övrigt

Total slutlig förbrukning

207

91

166

464

Eldningsolja 12 Eldningsolja 35 Molorbrännolja Motorbensin övriga oljeprodukter

81 153 29 41 10

Föriuster

20

Summa oljeprodukter'

314

Summa förbrukning

484

(Därav för elproduktion)

(21)

Kol och koks Inhemska bränslen

30 38

Summa bränslen

382

Vatten- och kärnkraft

102

Summa tillförd energi

484

' Exkl. oljeprodukter för icke-energiändamål.

I rapporten betonas att beräknmgarna har gjorts på grundval av upp­gifter om förbrakningsutvecklingen fram lill förhöslen 1975 och en preliminär analys av vissa effekter av den starka prisstegringen och andra händelser åren 19731974. Underlaget hänför sig emellertid lill en period med vikande konjunkturer, både i Sverige och utomlands, och med mUda vintrar. Detta kan ha gett en alltför optimistisk bild av de möjligheter tiU dämpning som faktiskt finns. En säkrare uppfattning härom kan nås först sedan en ny period med starkare konjunktur har fått påverka konsumtionen.

Som framhålls i rapporten föratses konsumtionen i elt något längre tidsperspektiv, dvs. under hela 1980-talel, komma alt påverkas allt star­kare av de forsknings- och utvecklingsinsatser som nu har inletts, lik­som av stöd i olika former tUl energibesparande investeringar. Det är dock ännu mte möjligt att göra någon beräkning av effekterna eller bedömning av den takt i vUken de kommer att uppträda.

Osäkerheten vad gäller fördelningen mellan olika energislag är slor, särskilt beträffande tiden efter år 1980 eflersom existerande anlägg-

Prop. 1975/76:124

12

ningar och inslaUalioner liksom redan påbörjade investeringar begrän­sar flexibiliteten på kort sikt. Bl. a. innebär riktlinjema för energihus­hållningen tUl år 1985 som nämnts alt en växande del av värmeför­sörjningen skall täckas genom fjärrvärme. Härför krävs investeringar i stora, fasta system under en längre utbyggnadstid. Den tUl år 1985 tänk­ta produktionsutbyggnaden på detta område har emellertid ännu bara delvis kommit in i sitt mer konkreta planeringsskede.

När det gäller kol och koks föreligger i princip samma typ av osäker­het. F. n. går endast en liten del av Sveriges kolimport till energipro­duktion. En betydligt ökad användning av dessa bränslen för produk­tion av el eller värme kan mte bli aktuell före år 1980 med hänsyn tUl existerande anläggningar. Nya kolanläggningar i Sverige antas allmänt sett bli kostsamma eftersom de även fordrar nyinvesteringar i hamnar, lager och transportanordningar. Bedömningama härav blir avgörande för den faktiska planeringen till år 1985.

3    Oljemarknaden I Sverige

Energiberedskapsutredningen (H 1974: 03) har i sitt belänkande (SOU 1975: 60) Energiberedskap för krislid lämnat en ingående redogörelse för Sveriges oljeförsörjning och för den svenska oljemarknadens stmk­tur. Uppgifter rörande prisförhåUanden m. m. har redovisats av statens pris- och karlellnämnd i utredningama Oljehandeln i Sverige (december 1974) och Bensin och oljor: priser, pålägg, rabatter (december 1975). De översiktiiga uppgifier rörande den svenska oljemarknaden som läm­nas i det följande har hämtats huvudsakligen från nämnda utredningar.

Sveriges oljeförsörjning baseras helt på import av råolja och raffine­rade produkter med den fördelning på ursprungsområden som framgår av tabell 3.1.

Tabell 3.1 Sveriges import av råolja och oljeprodukter

1970

1973

1974

milj. m'

%    -

milj. m'

%

milj. m'

%

Latinamerika

4,8

13

3,9

11

2,0

6

Afrika

4,2

11

3,8

11

3,7

n

Mellersta Östern

7,0

19

7,1

20

8,1

24

Västeuropa

15,2

41

15,3

44

15,8

47

Sovjetunionen m.fl.

6,0

16

4,7

14

4,1

12

Total volym

37,2

100

34,8

100

33,7

100

Därav råolja

13,8

37

12,2

35

11,8

35

Den import som redovisas från Västeuropa är -tUl helt övervägande del raffinerade produkter som baseras på råolja från Afrika och Mel-

Prop. 1975/76:124

13

lersta Östern. Dessa områden svarar alltså direkt eller indirekt för en långl större del av oljeimporten än som framgår av tabellen, uppskatt­ningsvis 6070 %. Andelen har under de senasie åren ökal.

Den inhemska raffineringskapaciteten har under en följd av år va­rit omkring 40 % av förbrukningen av oljeprodukter, vUket är en i jämförelse med andra industriländer mycket låg andel. Som framgår av tabell 3.2 varierar graden av inhemsk raffinering starkt och är särskilt låg beträffande råvaror för petrokemisk industri, främst gasbensin (nafta) för framställning av eten, propen m. m.

Tabell 3.2 Sveriges för$örjning''med oljeprodukter år 1972 (milj. m)

Inhemsk

Netto-

Förbruk-

 Själv-

raffine-

import

ning

föräd-

ring

lingsgrad i %

Motorbensin

1,7

2,2

3,8

45

Övriga drivmedel

0,9

1,9

2,9

32

Tunn eldningsolja

3,4

5,8

9,3

37

Tjock eldningsolja

5,2

8,3

13,5

39

Övriga energiprodukter

0,9

0,1

1,0

87

Petrokemiska varor

0,2

1,0

1,2

14

Totalt

12,4

19,4

31,7

39

I och med atl Scanraff AB:s raffinaderi vid Brofjorden tagils i drifl år 1975 har den svenska självförädlingsgraden ökat tUl ca 60 %. Allt­jämt är dock importberoendet för vissa produkter stort. Delta gäller, förutom nafta, särskUt flygbensin, tunna eldningsoljor och lågsvavliga tjocka eldningsoljor.

Den svenska raffinaderikapaciteten uppgår f. n. till drygt 20 milj. ton med följande fördelning:

Shell-Koppartrans, Göteborg

4,7

BP, Göteborg

5,0

Nynäs-Petroleum, Nynäshamn

2,6

Nynäs-Petroleum, Göteborg

0,3

Nynäs-Petroleum, Malmö

0,2

Scanraff, Lysekil

8,3

21,1

AB Nynäs-Petroleums raffinaderier i Göteborg och Malmö produ­cerar huvudsakligen asfalt. Scanraff ägs av Oljekonsumenlemas för­bund (OK) och det amerikanska förelaget Texaco, som förfogar över vardera 50 % av kapaciteten.

Samtliga bolag med raffinaderier i Sverige har ansökt om tiUstånd enligt bl. a. 136 a § byggnadslagen till utbyggnad av den befintiiga kapaciteten. Dessutom föreligger ansökningar från Oxelölager AB för ett raffinaderi i Oxelösund och från Statsraff AB för ett raffinaderi vid Brofjorden. En närmare redogörelse för sistnämnda projekt lämnas i det följande under avsnitt 5.

Prop. 1975/76:124

14

Den svenska oljemarknaden domineras av dotterföretag lill fem av de stora internationella oljebolagen, nämligen Exxon (tidigare Esso), SheU, Texaco, BP och Gulf. Dessa bolag svarade år 1973 för ca hälften av råoljeproduktionen och ca 40 % av försäljningen i världen (exkl. statshandelsländerna). I Sverige uppgick deras marknadsandel samma år tUl drygt 55%.

De två slörre svenskägda oljebolagen Nynäs-Petroleum pch OK har en sammanlagd marknadsandel av ca 25 %. Dessa företag köper hu­vuddelen av sitt behov av råolja och raffinerade produkter från de internationella bolagen. Betydande kvantiteter eldningsolja importeras dock från Sovjetunionen.

Bolagens marknadsandelar varierar starkt för olika produkter. När det gäller bensin svarar de nämnda sju bolagen för över 90 % av för­säljningen. Ett antal mindre företag har dock en betydande försäljning av eldningsolja. Beträffande tjockolja har dessa mindre oberoende företag ca 35 % av marknaden. Leveranserna sker till stor del i form av båtiaster tUl stora förbrukare.

Prisema på den svenska oljemarknaden följer mycket nära prisutveck­lingen på världsmarknaden. Importen av råolja och praktiskt taget alla oljeprodukter är tullfri. Inga kvantitativa importrestriktioner tillämpas. Bestämmande för prissättningen är i första hand importkostnaden för den råolja som förädlas i raffinaderier inpm landet och som i allmän­het baseras på relativt långsiktiga avtal, i viss mån även prisema på korttidsmarknaden för råolja och färdiga produkter i Rollerdam.

I samband med den intemationella försörjningskrisen 19731974 skedde en kraftig höjning av importpriserna för oljeprodukter i Sverige, och den nya nivån har i stort sett blivit beslående. Uppgiftema i tabell 3.3 avser genomsnittliga produktinköpspriser för sex stora oljebolag i svensk hamn, exkl. skaller och avgifter. Som jämförelse anges det genomsnittliga råoljepriset för tre bolag med egna raffinaderier i Sverige.

Tabell 3.3 Inköpspriser för vissa oljeprodukter i svensk hamn (kr./m')

3:ekv.

3:e kV.

l:akv.

3:e kv.

4:e kV.

1972

1973

1974

1975

1975

Bensin 99 oktan

160

240

490

460

495

Eldningsolja 1

115

240

462

397

448

Eldningsolja 5

Normalsvavlig

72

83

271 

281

251

Lågsvavlig

82

109

291

322

304

Importpris c.i.f. för råolja

99

117

323

323

345

I samband med försörjningskrisen infördes i slutet av år 1973 högst­priser på flertalet oljeprodukter. Som komplement härtill upprättades ett clearingsystem med syfte alt möjliggöra sådan'import av betydelse för oljeförsörjningen som måsle ske till priser som var högre än de 

Prop. 1975/76:124

15

svenska högslprisema utan alt dessa högre priser slog igenom i den svenska prisnivån. Clearingsystemel avvecklades vid utgången av april 1974, sedan försörjningsläget hade förbättrats och de internationella prisema stabiliserats. Högstpriserna kom också att förlora i betydelse genom marknadsutvecklingen. Från juli 1975 råder fri prissättning på oljeprodukter. Statens pris- och kartellnämnd upprätthåller dock en övervakning av priserna på den svenska marknaden.

Värdet av den svenska nettoimporten av olja, som år 1972 uppgick till 3 300 milj. kr., ökade år 1973 till 4 500 mUj. kr. och år 1974 till 10 900 mUj. kr. Oljeimportens andel av det totala importvärdet uppgick dessa tre år till resp. 8,5 %, 9,6 % och 15 %.

4    Svenska Petroleum AB

I prop. 1975: 30 (bU. 1 s. 388) anmäldes pågående överväganden

inom Slalsföretaggmppen angående bildandet av elt särskilt aktiebolag

för att handha gmppens intressen på oljeområdet. I propositionen fram­

hölls också att statens vattenfallsverk hade anmält intresse för att i ett

senare skede ingå som delägare i bolaget och att överläggningar härom

pågick mellan verket och ,LKAB. Bolaget bUdades i juni 1975 under

namnet Svenska Petroleum AB med LKAB som t. v. enda aktieägare.

Aktiekapitalet uppgick till 1 milj. kr.

.

Statens vattenfallsverk har i skrivelse den 9 oktober 1975 hemställt om regeringens godkännande av elt konsortialavlal om samverkan genom det nybildade bolaget. Verket anför därvid följande.

Vattenfallsverkets intresse för elt deltagande i Svenska Petroleum bör ses mot bakgmnd av ett under senare år ökat engagemang från verkets sida i oljeförsörjningsfrågor.

Statens vattenfaUsverk och LKAB äger vardera 25 % av aktierna i Oljeprospektering AB (OPAB) för inhemsk oljeletning och i Petro­swede AB för oljeletning utomlands. Några olje- eller-gasfynd av kom­mersiell betydelse har hittills inte gjorts av dessa bolag. För OPAB:s del anses emellertid utsikterna för kommersiella fynd goda under de fortsatta havsborrningarna i Östersjön från år 1976. Även Petroswede planerar nya bormingar. Om och när dessa oljeletningsbolag kommer till produktion äger aktieägarna på vissa viUkor rätt att överta den på deras aktieandel belöpande produktionen. Staten har f. n. inte något lämpligt organ för alt ha hand om sådan eventuell produktion för vatlen­faUsverkels och LKAB :s del.

Petroswede har i samband med sökandet efter lämpliga prospekte-rlngsprojekt erbjudits förvärv av andelar i redan konstaterade fyndig-heter, bl. a. i den brittiska delen av Nordsjön. Flera projekt som inne­bär deltagande i investeringarna i utbyggnad och i den följande utvin-

Prop. 1975/76:124

16

ningen har studerats av Petroswede. Trots att de från kommersiell synpunkt är mycket intressanta hår de befunnits så finansiellt krävande alt intressenterna i Petroswede inle har funnit möjlighet att inom detta bolags ram la upp dem.

Ett par av dessa projekt är nu föremål för fortsatta studier inom Svenska Petroleum. Ett deltagande i utvinningsprojekt i Nordsjön kan enhgt vattenfallsverkets mening komma att medföra både försörj-ningsmässiga och kommersiella fördelar jämfört med andra långsiktiga engagemang för oljeanskaffning.

Vattenfallsverkel baserar f. n. ca en tiondel av sin elproduktion på olja. Oljeålgången för elproduktion beräknas under det närmaste decenniet, frånsett en nedgång under några år i slutet av 1970-talet, bli drygt 1 mUj. årslön under s. k. medelårsförhållanden. Under torrår fördubblas och under valår halveras ungefärligen oljebehovet. Kostna­derna för vattenfallsverkets oljeinköp för att täcka behovet under medel­årsförhållanden kan i nuvarande oljepriser anges till mellan 350 och 400 mUj. kr. om året.

Vattenfallsverkets hittillsvarande inköpspolitik har i stor utsträck­ning baserats på korttidsköp på den intemationella oljemarknaden. Pågående strukturella förändringar inom den internationeUa oljehan­deln i riktning mot ökat inflytande för statliga förelag i olika produ-centländer och hanleringsled samt moisvarande minskat marknadsut­rymme för de multinationella oljebolagen innebär att en sådan inköps­politik kan komma all medföra risker. En ändrad inköpspolitik, som i ökad utsträckning baseras på långlidskontrakt, kan enligt vattenfaUs-verket antas bli nödvändig för att på sikt vidmakthålla säkerhet för leveranser. Möjhghetema att genomföra en sådan ny inköpspoUtik ökas vid ett samgående med andra, främst statliga, oljekonsumenter varigenom de slörre volymerna ger en bättre bas för en långsiktigt pla­nerad inköpsverksamhet bl. a. med hänsyn till variationerna i vatten­fallsverkets årsbehov. En sakkunnig för oljehandeln särskilt uppbyggd organisation torde enUgt verkets bedömning vara en nödvändig förut­sättning för alt effektivt genomföra en sådan långsiktig inköpsplane­ring.

Valtenfallsverket har en betydande lagringskapacitet för tunna och tjocka eldningsoljor. Den förändrade marknadssituationen har lett tUl överväganden om ytterligare utbyggnad av verkets resurser för lager­hållning. Hittills har dessa överväganden stannat vid att olika lager-projekt har tagits fram som beredskap för att snabbt genomföras om situationen så skulle kräva. Även andra statliga organ, däribland över­styrelsen för ekonomiskt försvar, har nu i uppdrag att se över och för­stärka lagerhållningen av oljor. En samordning på oljelagringssidan inom den statliga sektorn bör enligt verket vara ägnad att minska de totala kostnadema för lager och lagerhållning utan att försämra vare

Prop. 1975/76:124

17

sig den totala försörjningssäkerheten eller den för vattenfaUsverket.

Sammanfattningsvis leder såväl vattenfallsverkets tidigare engage­mang på oljeområdet som de förändrade allmänna marknadsfömtsätt-ningarna till elt behov av fördjupat engagemang inom oljehandeln. Verket har funnit ett samgående med LKAB i Svenska Petroleum vara den lämpligaste formen härför.

Mellan statens valtenfallsverk pch LKAB har träffats ett konsortial­avlal, varigenom verket under fömtsättning av regeringens godkännande skall inträda som hälftendelägare i Svenska Petroleum. Avtalet reglerar i övrigt samarbetsförhållandena mellan de tilltänkta aktieägama bl. a. i fråga om verksamhetens allmänna inriktning, ändringar i aktiekapitalet, överlåtelse av aktie, förvallning och finansiering av verksamheten m. m.

Valtenfallsverket förutser att uppbyggnaden av bolagets organisation och verksamhet, i första hand för inköp och försaljnmg av olja, kom­mer alt föranleda behov av ökning av aktiekapitalet under innevarande budgetår tUl 2 milj. kr. samt möjlighet till borgensåtaganden från aktie­ägarnas sida om sammanlagt 40 milj. kr. Det har förutsatts all aktie­teckningen skaU ske med 20 % överkurs för att medge uppbyggnad av reservfond, vidare att borgensåtagandena skall tecknas i proportion lill aktieinnehavet i bolaget och att förstärkningen kan komma att be­höva genomföras före årsskiftet 19751976.

Beroende på takten i den fortsatta uppbyggnaden och upptagande av nya verksamhetsgrenar måste senare möjligheter förutsättas till ytter­ligare förstärkning av bolagets finansiella ställning. De vägar som i avtalet har anvisats härför är ökning av aktiekapital genom att intres­senterna tecknar nya aktier samt delägarlån och borgen från intressen­terna. Behovel av sådan finansiell förstärkning kan hösten 1975 inle överblickas med någon säkerhet.

Intressenterna har vidare förbundit sig att lämna tillskott av drift­medel för bolagets verksamhet. Härmed avses bli täckta administrativa kostnader i samband med bolagets uppbyggnad samt kostnader för marknadsundersökningar och objektstudier, innan bolaget kommer att kunna finansiera dessa kostnader med intäkter från den affärsmäsiga verksamheien. Bolagels behov av tillskott beräknas bli av relativt ringa omfattning och avses för valtenfallsverkels del komma alt bestridas med verkets driflmedel.

Sedan valtenfallsverket hade avgivit sin framställmng, beslöt LKAB att, i avvaktan på regeringens ställningstagande, genom aktieteckning höja aktiekapitalet i Svenska Petroleum tUl 2 milj. kr. för att stärka bolagels finansiella ställning. Aktierna tecknades till 20 % överkurs.

2   Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 124

Prop. 1975/76:124

18

5    StatsrafiT-projektet

I början av år 1974 inledde Statsföretag AB en förstudie beiräffande ökad statlig verksamhet på pelroinduslrins område. I studien ingick så­väl råoljeanskaffning och transporter som raffinering, petrokemisk verk­samhet och marknadsföring av produkter. Som ell centralt led i studien ingick alt kartlägga förutsättningama för ett nytt raffinaderi vid Brofjor­den. Valet av läge betingades av de gynnsamma Iransportekonomiska förhållandena och möjligheterna till samordning med utbyggnad av öv­rig petroindustri på Västkusten.

En inledande förprojeklering av raffinaderiet genomfördes under år 1974. Den omfattade bl. a. förslag till processulformning, underlag för kommunens stadsplanearbete och ansökan om lokaliseringslillslånd. Från projektledningens sida lades också fram ett förslag tUl fortsatt arbets­program och budget för perioden den 1 januari 1975den 1 aprU 1976.

I samband med redovisningen av förstudien framhölls från Statsföre­tags sida att de företagsekonomiska riskema var stora för ett nytt svenskt raffinaderi. Projektet kunde väntas ge relativt låg lönsamhet, åtmins­tone så länge det internationellt råder överkapacitet i raffineringsledet. Statsföretag fömtsatte med hänsyn lill såväl företagsekonomiska bedöm­ningar som Statsföretaggmppens omfattande investeringsprogram alt staten skulle komma alt ta på sig huvudansvaret för den fortsatta finan­sieringen av projektet.

Efter förslag i prop. 1975: 30 (bU. 1 s. 527) anvisades för budgetåret 1975/76 36 milj. kr. som lån lill Statsförelag för projektering av raffina­deri i Brofjorden. Avsikten härmed var alt skapa underlag för en slutlig bedömning av projektet inför ett investeringsbeslut.

För projektarbetets genomförande bildade Statsföretag dotterbolaget Statsraff AB.

Regeringen lämnade den 29 maj 1975 tiUstånd enligl 136 a § bygg­nadslagen för projektet. Ansökan om koncession enligl miljöskyddslagen prövas f. n. av koncessionsnämnden för mUjöskydd.

Statsraff AB har i december 1975 lämnat en redovisning av projekt­arbetet. I sammanfattningen av Stalsraffs rapport framhåUs bl. a. föl­jande.

Som projektets syfte anges alt förslärka Sveriges försörjning med oljeprodukter genom alt höja den för elt industriland låga självför­sörjningsgraden på raffinaderiområdet. 

Projektet har förberetts under en period, då omfatlande och snabba förändringar skett inom hela världens oljeindustri. Den dominerande delen av världens tillgångar och löpande produktion av råolja har över­tagits av producenlländema. En ny prisnivå för råolja har etablerats, samtidigt som reglema för prissättning och skatteavräkning mellan pro­ducentländerna och oljebolagen förändrats.

Prop. 1975/76:124

19

På kort sikt råder en överkapacitet på tonnage för råoljetransporter och raffineringsindustri, som främst har orsakats av den djupa, inter­nationella konjunklumedgången. överkapaciteten inom varvs- och rå-oljelransportområdet är mest påfallande, medan tidigare planerade raffi-naderiutbyggnader i stor utsträckning har inställts. Vid ökade behov av oljeprodukter torde därför raffineringsledet komma alt bli en begrän­sande faktor tidigare än råoljelransportledel.

Beträffande tillgången på råolja framhålls följande. Med hänsyn till reserver och till produktionsförmåga väntas inle någon brist på råolja under raffinaderiels livslängd. Del antas att etl svenskt statiigt oljebolag skall kunna göra konkurrenskraftiga inköp av råolja även i jämförelse med de internationella oljebolagen.

Då den helt övervägande delen av världens råoljereserver finns vid Persiska viken bör en betydande del av råoljan lill elt raffinaderi väntas komma från detta område. Vissa mängder lågsvavUg olja kan väntas bli tUlgängliga för raffinaderiet från Nordsjön och Afrika. Det definitiva råoljeprogrammet får anpassas till marknadsutvecklingen. En betydande flexibilitet i fråga om valet av råoljor har fömtsatts vid projekteringen.

Inom projektet har en granskning skett av olika prognoser över världens energiförbrukning och pågående omställningar för atl begränsa energiålgången och påskynda övergången tUl andra energislag än olja. Granskningen visar, alt möjlighetema tUl besparingar och snabb omställning till andra energislag är mer begränsade än vad som har anlagils i de prognoser, som utarbetades under intryck av för­sörjningskrisen 19731974, t.ex. inom OECD. Skälen till att oljebeho­ven nu åter bedöms öka något snabbare än för något år sedan är främst brist på kapital och andra resurser för utbyggnad av altemativa energi-försörjningssystem i tidigare planerad omfattning.

Även i Sverige väntas oljeförbmkningen komma att öka. Detta inne­bär alt landets låga självförsörjningsgrad inom raffinaderiområdet sjun­ker ytterligare. Oljeföretagens motiv för att bygga ut raffinaderikapaci­teten har minskat på grand av de ändrade ägarförhållandena till råolje-tillgångama i de ledande producenlländema. Samtidigt krävs stora inves­teringar för att anpassa raffinaderiernas utmstning tUl ändringar i efter-frågemönstret, bl. a. snabbare växande behov av lätta produkter (bensin/ nafta) än av tyngre (eldningsoljor). Även skärpta miljökrav (lägre .blyhalt i bensinen, lägre svaveUialt i eldningsoljor) kräver omfattande investe­ringar i många äldre raffinaderier.

Tillförseln från nya projekt i producenlländema kan om samtliga nu kända projekt förverkligas före år 1985 väntas motsvara högst en tredjedel av väntad förbmkningsökning inom Västeuropa men stannar enligt rapporten troligen vid en fjärdedel av den totala ökningen.

Enligt rapporten löper Sverige risk atl drabbas av en, i jämförelse med. länder med en högre självförsörjningsgrad, ogynnsam prisnivå på olje-

Prop. 1975/76:124

20

produkter. Denna risk ökar successivt och kommer i början av 1980-talet att vara påtaglig. Om Förenta statema samtidigt för att läcka där väntade bristlägen ökar importen av oljeprodukter från Västeuropa, tor­de aUvarliga bristperioder med höga priser på marginella poster inte kunna undvikas.

I rapporten framhålls att en utbyggnad i Sverige skulle minska landets stora beroende av den intemationella produktmarknaden. Detta skulle förslärka säkerheten i försörjningen imder normala förhål­landen vid olika marknadsstömingar. Samtidigt skulle genomslaget av prishöjningar vid knapphelslägen i den inlemationeUa marknaden däm­pas. Vid olika former av fredskriser och även krigstillstånd skulle möj­Ugheten alt lillgodose landets behov av oljeprodukter förbättras. En ut­ökad raffinaderikapacitet inom landet med en inriktning, som garante­rar tillgång på råvaror för petrokemisk industri, skulle även underlätta den planerade ulbyggnaden av denna industri i landet.

Vidare är det av miljöpolitiska skäl önskvärt att trygga tillgången på lågsvavlig eldningsolja. Detta är en föratsättning för att det program för nedtrappning av svavelhalten i eldningsolja som har påbörjats skall kunna genomföras.

De angivna fömtsällnmgarna beträffande råoljelillgång, marknads­situation och energipolitiska målsättningar har lett fram till följande utformningavraffinaderiet.

Projekteringsarbetet har baserats på en kapacitet av 7 mUj. ton råolja per år. Produktionen har inriktats på lågsvavlig eldningsolja och petro­kemiska råvaror. Uttaget av nafta skall således kunna motsvara större delen av råvaraförsörjningen för den planerade nya krackningsanlägg-ningen i Stenungsund. Vidare fömtsatts en långtgående avsvavling av tjocka eldningsoljor. Raffinaderiets produktion har inriktats på de för viktiga samhällsfunktioner väsentliga produktslag som nu och pä lång sikt annars måsle importeras.

Raffinaderiet har projekterats med en flexibUitet, som möjliggör be­arbetning av flertalet av de i marknaden förekommande råoljelypema. En analys av ett flertal alternativa utformningar av raffinaderiet har visat att det saknas motiv i initialskedet för ökad konvertering från tyngre tUl lättare produkter eller för ökad avsvavling. Vid projekteringen har dock föralsells att ytterligare processer skall kunna byggas till om marknåds-eller råoljesituationen skuUe förändras i framtiden.

Utformningen av raffinaderiet har skett med sikte på att nå lägsta möjliga miljöpåverkan. Med den långt gående rening som föreskrivits i lokaliseringstUlståndet kommer utsläppet av svaveldioxid att kunna be­gränsas till ca 5 000 ton om året.

Raffinaderiets lokalisering vid Brofjorden har valts för att de gynnsamma förhållandena där ger möjlighet att nå största valfrihet och därmed större leveranssäkerhet samt lägre kostnader för råoljean-

Prop. 1975/76:124

21

skaffningen än andra lägen i Sverige. De beräknade transportekonomiska fördelama för Brofjorden jämfört med en oslkustiokalisering är enligt rapporten betydande.

De fysiska föratsättningarna för djuphamnsberoende industri har mo­tiverat att Brofjordenområdet i den fysiska riksplanen utpekats som tänk­bart lokaUseringsläge för s. k. mUjöstörande industri, särskilt petroindu­stri. Mot denna bakgrand och i samband med det etablermgstryck som i olika sammanhang har riktats mot området, har kommunen under flera år bedrivit ett planarbele i syfte alt undersöka konsekvensema av en förväntad induslriutveckling. Detta har enligt rapporten lett till en god kommunal beredskap för projektet.

Tillstånd och planunderlag, som är nödvändiga för projektets genom­förande, har förberetts så alt en byggstart år 1976 och elt färdigstäl­lande under år 1980 skall vara möjligt. Den permanenta organisationen bedöms vid normal drift fr. o. m. år 1980 kräva ca 430 personer.

Beträffande den företagsekonomiska bedömningen av projektet framhålls i rapporten följande.

Kapitalbehovet för anläggningen har beräknats till 2 800 milj. kr. i löpande priser, vartill kommer rörelsekapital m. m. med ca 1 000 milj. kr.

Kostnadema för raffinerade produkter domineras av råvara- och ka­pitalkostnader. Storleksordningen på de årliga kostnadema vid fullt ka­pacitetsutnyttjande och 19791980 års prisnivå blir för råolja 3 000 milj. kr., för transporter 500 milj. kr., för raffinaderiets driftskostnader 175 milj. kr. och för kapital 700 milj. kr.

Raffineringsbranschen har drabbats hårt av den allmänna konjunktur­nedgången och reaktionema på de kraftigt höjda råoljeprisema. Enligt rapporten arbetar samtidigt nästan samtliga raffinaderier i Västeuropa i dag med kraftigt reducerad kapacitet och med en marginal mellan in­täkt för försålda produkter och kostnad för råolja som innebär otillräck­lig kostnadstäckning.

Enligl rapporten visar jämförelser med andra raffinaderier alt det aktuella projektet, är fullt konkurtensmässigt vad gäller lokalisering, transportkostnader och teknisk utformning. I relation till befintiiga raf­finaderier belastas projektet med en avsevärt högre anläggningsinvesle-ring, vilket troligen medför en låg lönsamhet under projektets försia år.

I rapporten framhålls att råoljeanskaffning, transporter samt distribu­tion och försäljning av produkter från raffinaderiet planeras i samarbete med Svenska Petroleum AB. Importen av produkter till Sverige är unge­fär dubbelt så stor som raffinaderiets kapacitet. Delta innebär att samt­liga aktuella produkter kan avsättas inom landet ulan all importbehoven helt bortfaller. De helt övervägande volymerna antas kunna finna av­sättning hos från försörjnmgssynpunkt viktiga förbrakningsområden, t. ex. statliga och kommunala organ och tyngre industri.

Prop. 1975/76:124

22

Avslutningsvis framhålls all raffinaderiprojeklet lekniskt, organisa­toriskt och tillståndsmässigt har förberetts så alt ett omedelbart beslut om genomförande från dessa synpunkler är möjligl.

Statsföretag AB har i skrivelse den 17 december 1975 anfört följande.

Statsföretag saknar ekonomiska och finansiella resurser för att ge­nomföra raffinaderiprojeklet. Vidare konstateras alt projektet är risk­fyllt främst av följande skäl. Höga kapitalkostnader jämfört med andra raffinaderier försämrar konkurrenskraften främst under de första drifts-åren. Vidare kan överskoll på raffinaderikapacilet för västeuropeiska behov föratses beslå en bit in på 1980-talel. Detta kan leda till all full kostnadstäckning inte kan erhållas. Härtill kommer att priskontrolle-rande åtgärder kan förmodas försämra lönsamheten även under perioder med goda avsättningsförhållanden. Ytterligare något år behövs för ut­redningar och åtgärder på marknadssidan.

Enligt Statsföretag kan emellertid dessa stora risklaganden åtminsto­ne delvis minskas genom att ell beslut förankras i en kommersiell verk­samhet inom Svenska Petroleum, OPAB och Petroswede. Ett beslut om alt bygga ett raffinaderi bör därför enligt Statsföretag föregås av intensifierade satsningar på verksamheterna inom dessa företag.

6    Prospektering

6.1 Oljeprospektering AB

Oljeprospektering AB (OPAB) bildades år 1969 för alt prospektera efler olja och naturgas i Sverige och på angränsande delar av kon­tinentalsockeln (prop. 1968: 51, SU 1968: 86, rskr 1968: 24). Staten äger hälften av aktiema genom vattenfallsverkel och LKAB. övriga delägare är f. n. tio industri- och kraftföretag. OPAB har erhållit kon­cessioner för vissa landområden i Malmöhus, Kristianstads, Kalmar och Gotiands län. Dessutom har bolaget fått undersökningstUlslånd för hela den svenska konlinentalsockeln, utanför ostkusten dock inle norr om 59:e breddgraden. Dessa koncessioner och tillstånd gäUer en tid av åtta år från den 27 juni 1969. Bolaget är skyldigt att under koncessionsliden utföra arbeten lill en sammanlagd kostnad av minst 150 milj. kr.

Förhållandet mellan intressenterna regleras genom ett konsortialav­lal. Enligt avtalet skall intressenterna i proportion till sina andelar av aktiekapitalet tUlskjula de medel som behövs för bolagets verksam­het för alt fullfölja de förpliktelser som åvUar bolaget enligt gällande koncessioner och tillstånd. För vattenfallsverkets del utgår bidragen av driftmedel.

OPAB har den 11 februari 1976 avgett en redogörelse för under­sökningsarbeten under perioden julidecember 1975.

Prop. 1975/76:124

23

Verksamheten under perioden har omfattat djupborrningar och seis­miska mätningar på Golland samt kompletterande seismiska mätningar i Östersjön i vissa områden öster och söder om Golland. Vidare har ul-värderingama av mätningarna under år 1974 i Östersjön fortsatt. Re­sultaten skall ligga till grund för det borrprogram lill havs som skall ge­nomföras under år 1976.

Borrningarna på Golland har pågått under hela perioden och to­talt har 19 borrhål borrats, huvudsakligen på södra och sydöstra delen av ön.

Samtliga borrningar har utförts på ordoviciska revbildningar. I fler­talet av de under perioden borrade hålen har spår av olja påträffats. Porosilelen och även permeabUitelen i de påträffade revbildningarna har dock i flera fall visat sig vara låg.

Fram t. o. m. den 31 december 1975 har 2 031 m råolja producerats från åtta borrhål. De största fynden har gjorts vid Bonsarve, Gmnnet och Hamra. Av totalkvantiteten har ca 1 600 m producerats under andra halvåret 1975. Leveranser av råolja har gjorts tUl AB Nynäs-Petroleum.

I och med utgången av år 1975 har OPAB utfört undersökningar till en bedömd kostnad av ca 146 milj. kr. varav ca 24 milj. kr. under år 1975. Av tabell 6.1 framgår hur dessa kosinader fördelar sig på olika typer av undersökningar och på de geografiska områden, där OPAB f. n. har koncessioner eller undersökningstUlslånd.

labell 6.1   Kostnader för OPAB:s verksamhet 19691975 (milj. kr.)

Geofysiska mätningar

Djup­borrning

Summa

Skåne

Gotland

Öland

Kattegatt, Öresund,

Östersjön

14,2 7,8

23,7

17,8

32,1

1,4

30,1

32,0

39,9

1,4

53,8

Summa prospektering

45,7

81,4

127,1

Administration m. m.

19,3

Summa

146,4

Inom ramen för dessa kosinader har ulförts bl. a. 96 borrhål på land och 10 borthål lill havs.

Bolaget har således genomfört huvuddelen av den arbelsförpliklelse som är fastställd i gällande koncessioner och tillstånd.

OPAB framhåller att det inom koncessionsområdel kvarstår delar som kräver fortsatta undersökningar innan sannolikheten för kommer­siell förekomst av olja eller gas kan bedömas. Det gäller främst Gol­land och havsområdena däromkring, havsområden söder om Skåne samt i Kattegatt och slutligen vissa delar av nordvästra Skåne. På Got-

Prop. 1975/76:124

24

land, där de hittillsvarande oljefynden gjorts, har de första 34 bort-ningarna huvudsakligen varit s. k. stratigrafiska bormingar för all skaffa geologisk information. De sista 44 borrningarna, som har koncentrerats till den södra delen av ön, har lokaliserats med hjälp av resultaten från de seismiska mätningarna. Härvid har sju fynd gjorts vUket innebär elt fynd på drygt sex bortningar.

Borrningarna på Gotland avbröts vid årsskiftet, vilket har gjort det möjligt att nu sammansläUa och utvärdera det hittillsvarande resultatet av bormingar och seismiska mätningar.

Beslut har fallals om elt borrprogram tUl havs i Östersjön i området kring Gotland under år 1976 inom ramen för en beräknad kostnad av 26 milj. kr. Detta innebär att tUlskolt av medel behövs från aktieägarna utöver den ursprungliga arbetsförpliktelsen 150 milj. kr.

6.2 Petroswede AB

Petroswede AB bildades år 1973 med uppgift ätt prospeklera efler olja och naturgas utomlands (prop. 1973: 112, NU 1973:49, rskr 1973: 184). Staten äger genom vattenfallsverket och LKAB hälften av aktierna. Övriga intressenter är de svenskägda oljebolagen Nynäs-Petro­leum och OK samt ASEA, KemaNord och Salén-koncernen.

Förhållandet mellan intressenterna regleras genom ett konsortialav­lal. Enligt avtalet skall intressenterna i proportion till sina andelar i aktiekapitalet skjuta till de medel som behövs för verksamheien intill elt totalt belopp av 100 milj. kr. För vattenfallsverkets del utgår bidra­gen av driflmedel.

Petroswede har den 11 febraari 1976 avgelt en redogörelse för bo­lagets hittillsvarande verksamhet och nuvarande situation.

Under år 1975 genomfördes borrning av ett hål i den brittiska delen av Nordsjön till en kostnad av 13 milj. kr. Olja eller gas påträffa­des inte. Projektet gav emellertid Petroswede betydande erfarenheter och informationer av värde för fortsatt verksamhet i Nordsjön.

Under år 1975 ingick bolaget avtal om överlagande av 20 % in­tresseandel i en koncession som omfattar fem block i den norska sek­torn av Nordsjön. Petroswede kommer i samband härmed alt delta i borrning av två hål i området under första halvåret 1976 med en be­räknad kapitalinsats av 15 milj. kr. Genom en aktiv prospekteringsin-sats i denna form har Petroswede bedömt att efter hand förbättrade fömtsättningar kommer alt uppstå för framtida svenskt dellagande även i andra norska områden av intresse.

Under år 1975 har Petroswede fortsatt att införskaffa och bearbeta geologiska och seismiska informationer för utvärdering av vissa inte licensbelagda områden i den brittiska sektorn. Bolagets strävan har därvid varit alt skapa underlag för eventuellt deltagande i den från

Prop. 1975/76:124

25

brittisk sida lill år 1976 aviserade s. k. femte anbudsronden avseende nya koncessioner.

Inom övriga områden bedriver Petroswede prospektering bl. a. i Egypten, där bolaget år 1974 erhöll en koncession. Prospekle-ringsarbetet under år 1975 i form av seismiska mätningar har genom­förts planenUgt. Borming av ell första hål planeras under år 1976. Pre­liminära indikationer finns på flera borrvärda stmkturer med oljepoten­tial. Bolaget bedömer därför att en effektiv utvärdering av området kan komma alt motivera insatser till högre kostnader än de kontraktsenliga minimiåtagandena 25 mUj. kr. under åren 19751978. Möjligheterna att avyttra viss inlresseandel genom s. k. farm-out sonderas, varigenom ytterligare riskspridning kan uppnås och Pelroswedes kapitalinsatser re­duceras.

Vidare har Petroswede förvärvat 50 % intresse i ett koncessionsom­råde på land i Tunisien. Seismiska mätningar har genomförts under året med preliminärt positiva resultat. Underlag för beslut om borrprogram kommer att föreligga imder år 1976, varefter bormingar kan bli aktuella åren 19771978. Pelroswedes kontraktsenliga minimiålaganden utgör 15 mUj. kr. under åren 19751977.

Petroswede deltar vidare i elt internationellt konsortium, som pre­liminärt har tilldelats tre block på den irländska kontinentalsockeln. Bo­lagels inlresseandel är 17 %. Definitiv koncession förväntas under försia halvåret 1976, varefter seismiska mätningar samt borming av ell hål planerats för åren 19761977.

Beträffande bolagets nuvarande situation framhålls följande. Efter två och ett halvt års verksamhet har Petroswede slutfört ell projekt och påbörjat engagemang i ytterligare fem projekt. Risksprid­ningen har successivt förbättrats men den är alltjämt starkt begränsad. T. o. m. år 1975 har ca 40 mUj. kr. förbmkals. Återstoden av den hit­tills beslutade kapitalramen 100 milj. kr. är disponerad för att genomföra bundna åtaganden under åren 19761977 och för all vidmakthåUa nu­varande organisation t. o. m. år 1977.

Bolaget anger följande fördelning av kostnader under perioden 1973 1978 (milj. kr.):

Ulfall

Prognos

Summa

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1,0

4,5

35,5

42,5

15,5

1,0

100

Bolagets genomsnittliga intresseandel i inledda projekt utgör f. n. 52 %. Under fömtsättning bl. a. att bolagets intresseandelar reduceras kan del­lagande i maximalt 1011 borrhål påräknas inom tUlgänglig kapital­ram. Mol bakgrand av intemationell resullatstatistik kan konstateras, alt

Prop. 1975/76:124

26

en tolalmsats av denna storleksordning inte ger tillfredsställande sanno­likhet för etl ekonomiskt driwärt fynd som representerar oljeproduktion av signifikativ omfattning från försörjningssynpunkl.

A andra sidan framhålls att Pelroswedes inilialinsals under gynn­samma omständigheter kan ge god ekonomisk utdelning. Den har vidare gett och kommer atl ge värdefuU branscherfarenhel. Petroswede har här­igenom etablerat en viss position på prospekleringsmarknaden, vilket i förening med ell stort antal kontakter och tekniskt kunnande erbjuder goda föratsättningar för fortsatt deltagande i tekniskt och ekonomiskt intressanta projekt.

7    Vissa naturgasfrågor

7.1 Inledning

I prop. 1975:30 (bil. 1 s. 213 och 392) om energihushåUning m.m. redovisades vissa frågor rörande naturgas. Det framhölls all föratsätt­ningarna för en introduktion av naturgas på den svenska marknaden har. varit föremål för ell betydande intresse under de senasie åren. Ell sär­skilt bolag Östgas AB bildades våren 1973 för ulredningssamarbete beiräffande import av naturgas från Sovjelunionen (prop. 1973: 112, NU 1973: 49, rskr 1973: 184). Delägare i bolaget är dels statens vatlenfaUs­verk, dels elt antal kommunala och enskilda förelag. Bolaget utförde är 1973 förprojeklering av en nalurgasledning från finsk till svensk kust. Samma år tillkallades också en delegation (I 1973: 03) med uppgift alt samordna den svenska utrednings- och förhandlingsverksamheten m. m. avseende import av naturgas lUl Sverige.

I propositionen anmäldes vidare att Nordiska ministerrådet (induslri-minislrama) hade uppdragit åt den nordiska ämbetsmannakommittén för industri- och energipolitik alt göra förberedande undersökningar resp. aktualisera tidigare material rörande tre konkreta frågor, nämligen möjlighetema atl utnyttja naturgas från den norska konlinentalsockeln i Nordkalotlområdel för bl. a. industriella ändamål, möjlighetema alt an­lägga en överföringsledning från eventueUa fynd utanför Mörekuslen till Osloområdet och Mellansverige saml möjlighetema att utnyttja gas från eventuella nya fynd i Nordsjön med ilandföring av gasen på Jyl­land och överföring lill Sverige och eventuellt Norge. En första avrap-portering skulle ske före utgången av år 1975.

Slutiigen framhölls att införandel av naturgas även i begränsad om­fattning kunde komma atl innebära vissa finansieringsproblem. Den statliga kreditgaranti intill ell belopp av 2 000 milj. kr. som hade för­ordats i propositionen i syfle all underlätta finansieringen av utvinning m. m. av råolja, kol och naturgas skulle såvitt avsåg nalurgasprojekt

Prop. 1975/76:124

27

kunna utnyttjas för finansiering av såväl rörledningar som fartyg och anläggningar för import av flytande gas (LNG).

7.2 Naturgasdelegationens skrivelse

Nalurgasdelegationen har den 18 juni 1975 lämnat en redogörelse för del aklueUa ulrednmgsläget m. m. på naturgasområdel.

Delegationen erinrar lill en början om att det svenska intresset för naturgas väcktes under den senare delen av 1960-talet och alt flera ut­redningar bl. a. 1968 års utredning (Fi 1969: 49).om rörtransport av olja och gas genomfördes under åren omkring 1970 för atl utröna fömtsättningama för introduktion av gas i Sverige. Sonderande förhand-lingskontakter kom så småningom till slånd genom det av Sydsvenska Kraft AB och vissa Skånekommuner samägda AB Sydgas för leverans från Nordsjön tiU avsättningsmarknader i södra Sverige och sedermera genom Öslgas AB för leverans från Sovjelunionen tUl avsättningsmark­nader i östra Mellansverige.

Delegationen har i samarbete med de båda nämnda bolagen och med Svenska Gasföreningens nalurgasråd sökt vidga kunskapen om de för­utsättningar som kan anses gälla för en introduktion av naturgas i Sve­rige. Särskild vikt har därvid lagts vid att söka klara ut de prismässiga förutsättningama. Delegationen konstaterar att hittUls bedrivna utred­ningar, undersökningar och förhandlmgar numera har förts fram tUl etl sådant stadium att det krävs särskilda ställningstaganden om nalurgasfrå-gan skall kunna föras vidare mol en nalurgasinlroduktion i Sverige.

En svensk marknad för naturgas måste, framhåller delegationen, för­utsättas bli baserad på import av rörtransporterad gas från produktions­områden i Nordsjön och/eller på anslutning lill etablerade transmissions­system från mera avlägsna produktionsområden, i första hand Sovjet­unionen. Etl på rörtransporter baserat försörjnmgssystem kan också be­höva kompletteras med fartygslransporterad LNG.

Detta leder lill krav på samordning mellan olika delmarknader och lillförselprojekl. Bl. a. bör i undersökningar och förhandlingar olika för­sörjningsmöjligheter kunna hållas öppna även om deras eventueUa för­verkligande ligger åtskilda i tiden. Kravet på samordning gäller också i förhåUande tUl marknadsföratsätlningarna i omkringliggande länder, i försia hand de nordiska.

Säker kunskap om de prismässiga föratsättningarna kan vinnas först genom reella förhandlingar om leveranser av fixerade kvantiteter. Så­dana förhandlingar har det hittiUs inle varit möjligt att driva från svensk sida. Gjorda undersökningar och utredningar pekar emellertid på all be­talningsförmågan hos potentiella svenska naturgasmarknader väsenlligl understiger de priser på levererad gas som kan härledas ur leverantö-

Prop. 1975/76:124

28

remas saimolika prisanspråk. Även om detta prisgap på längre sikt kan tänkas krympa något kommer en del därav sannolikt ått finnas kvar un­der överskådlig tid som ett hinder mot frivUlig övergång till naturgas.

Enligt delegationens bedömning kan naturgasfrågan inte föras stort längre än vad som redan har skett inom ramen för nuvarande organisa­tion. Kommunala och enskUda företag som har varit delaktiga i hiltUls­varande utredningsarbete har anmält intresse för en fastare organisato­risk uppbyggnad och kraftsamling till förmån för en introduktion av naturgas i Sverige. Tanken på ett nalurgasbolag omfatlande samtliga potentieUa marknader i landet har därvid tagits upp. Intresset för att medverka i bUdandet av ett sådant bolag och för att ikläda sig de för­pliktelser och kostnader som är förenade med en mer kommersieUt in­riktad undersöknings- och utredningsverksamhet görs emellertid be­roende av möjhghetema till samhälleligt slöd. Medverkan från samhäl­lets sida behövs dels för att neutralisera det tidigare nämnda prisgapet meUan naturgas och olja, dels för alt lösa finansieringsproblemen i sam­band med att ett naturgasprojekt skall genomföras.

Delegationen delar uppfattningen att den kraftsamling som krävs för atl behövliga utredningsresurser skall kunna uppbådas bäst främjas ge­nom bildandet av ett bolag för hela den svenska nalurgasmarknaden. Delegationen är också av den meningen att introduktion av naturgas inle tycks kunna förverkUgas med mindre än all slöd från samhällets' sida ställs i utsikt.

Mot denna bakgrand rekommenderar delegationen att förhandlingar tas upp om bUdande av ett aktiebolag för hela den potentiella naturgas­marknaden i Sverige och att i detta sammanhang även frågor om pris-och finansieringsstöd las upp.

7.3 Statens vattenfallsverks skrivelse

Med anledning av nalurgasdelegalionens skrivelse har förhandlingar tagits upp mellan vattenfallsverkel och Svenska Gasföreningen om sam­arbete för att planera, samordna och vidta åtgärder i syfle all främja landets försörjning med naturgas. Förhandlingama har lett till en över­enskommelse om bUdande av ett aktiebolag för ändamålet. Den närmare innebörden av överenskommelsen framgår av elt mellan valtenfallsver­ket och Svenska Gasföreningens Service AB (SGFS) ingånget konsor­tialavlal och en tUl avtalet fogad bolagsordning. Avtalet blir för valten­fallsverkels del bindande först genom regeringens godkännande. I skri­velse den 9 febmari 1976 har verket hemställt om godkännande av avtalet.

Det nya bolaget skall enligt avtalet ha tUl uppgift att

1. i samråd med berörda myndigheter och förelag utreda och klar­lägga villkoren för inköp av naturgas.

Prop. 1975/76:124

29

2.

i samråd med berörda myndigheter och företag utreda och klar­lägga möjlighetema till försäljning av naturgas inom landet,

3.

utreda fömtsättningar och kostnader för transport och lagring av naturgas samt för eventuellt erforderliga transileringar,

4.

framlägga förslag till statsmakterna om inköp, försäljning, trans­port och lagring av naturgas,

5.

i övrigt engagera sig i sådan verksamhet som står i överensstäm­melse med bolagets syften.

Kostnadema för bolagets löpande verksamhet har för perioden tiU utgången av år 1977 beräknats tiU 1 milj. kr. och skall täckas genom bidrag från partema i förhållande till deras andelar i aktiekapitalet tUl den del de inle täcks genorii intäkter från bolagets verksamhet. Beslut av styrelsen om större ekonomiska engagemang utöver nämnda kost­nader för bolagels löpande verksamhet liksom om hur kostnadema för sådana engagemang skall fördelas mellan parterna kräver fyra femtedels majoritet. Detta gäller även vid väsentiig utvidgning av verk­samheten, t. ex. för inköp av naturgas, byggande av rörledningar för transport av naturgas eller av anläggning för mottagande av naturgas. Part som inle biträder sådana beslut skall under vissa fömtsättningar ha rält alt sex månader efter uppsägning utträda ur avtalet.

Bolagel skall snarast ta upp förhandlingar med AB Sydgas om del­ägarskap med 51 % i det sistnämnda bolaget. Bolaget skaU vidare verka för och vara berett att på motsvarande villkor delta i andra regionala förelag för inköp, distribution och lagring av naturgas.

Bolagels aktiekapital skall vara lägst 100 000 kr. och högst 300 000 kr. och skall fördelas med 51 % på valtenfallsverket och 49 % på SGFS. Vid bolagsstämma får aktieägarna rösta för det fulla antalet aktier de företräder. Till skydd för parterna har i bolagsordningen föreskrivits atl aktie som har övergått till någon som inte förut är aktieägare skaU hembjudas aktieägama i bolaget. Parterna har dess­utom i avtalet förbundit sig alt inte bjuda ut eller anta anbud på aktie­post förrän medparten haft tUlfälle all ta ställning till om han önskar förvärva aktieposten ifråga.

Utan hinder av hembudsbestämmelserna äger dock SGFS efter sam­råd med den statiiga delägaren att överlåta sina aktier tUl sådana kommuner och industriföretag som har betydande intressen inom gas-försörjningen och som är medlemmar i Svenska Gasföreningens natur­gassektion.

Bolagets styrelse skall bestå av fem ordinarie ledamöter och fyra suppleanter. En av ledamöterna, tillika ordförande i styrelsen, och en suppleant skall utses av chefen för industridepartementet. Två leda­möter och en suppleant skall utses på förslag av vattenfaUsverket samt två ledamöter och två suppleanter på förslag av SGFS.

Avtalet gäller för tiden t. o. m. den 31 december 1979. Om upp-

Prop. 1975/76:124

30

sägning inte sker senast elt år före avtalstidens utgång förlängs avtalet automatiskt med fem år i taget.

Som fömtsättning för avtalels gUtighet gäller för SGFS:s del att SGFS:s bidrag till bolaget blir avdragsgillt från beskattningssynpunkt för SGFS.

Utöver vad som framgår av konsorlialavtalet är vattenfaUsverket och SGFS överens om att det nya bolagets verksamhet inledningsvis skall administreras av SGFS.

Vidare anser parterna atl verksamheten inom öslgas AB torde' kunna läggas ner och i kvarvarande delar föras över till det nya bola­get eftersom den med Östgas AB avsedda verksamheten numera i huvud­sak har slutförts. Någon reorganisalion av Öslgas AB till ett mera kommersiellt inriktat företag synes f. n. inle aktuell. Enligt det konsor­tialavlal som ligger tiU grand för Öslgas AB skall bolaget träda i lik­vidation om överenskommelse om nytt konsortialavlal för fortsatt samarbete inte har Iräfffals före den 1 januari 1978.

7.4 Nordiska utredningar

I enlighet med sina uppdrag har två arbetsgrupper inom nordiska ämbetsmannakommittén för industri- och energipolitik lagt fram rap­porter om dels möjligheterna att utnyttja naturgas från den norska konlinentalsockeln i Nordkalotlområdel för bl. a. industriella ändamål, dels förutsättningama för ett inom Norden gemensamt utnyttjande av naturgas baserat på ilandföring av gasen på Jylland eller i Möre. Rap­portema har i febraari 1976 publicerats med benämningen Nordiske nalurgasudredninger (NU 1976: 1).

I förstnämnda rapport framhålls alt Nordkalotlområdel med sin fåtaliga och spridda befolkning ger dåligt underlag för utnyttjande av naturgas i störte omfallnirig. Ilandföring och avsättning av gas från eventuella fynd på den nordnorska konlinentalsockeln skulle emellertid kunna motivera utbyggnad av industrier med särskilt stora energi­behov och av petrokemisk industri som använder naturgas som råvara i produktionen. En sådan induslriell utbyggnad bör till övervägande del ske i Norge i närheten av ilandföringsplatsen. Verkningarna i övriga delar av Nordkalotlområdel bedöms bli begränsade.

Produktion och Uandföring av naturgas samt utbyggnad av ett rör-ledningssystem uteslutande i syfle alt försörja de svenska och finska delarna av Nordkalotten med gas anses inte realistiskt. Endast slörre rörtransportprojekl med transitering genom Nordkalotten för huvud­saklig avsättning längre söderut kan tänkas erbjuda alternativ som kan få väsentlig betydelse även för dessa områden.. Det är ett projekt som fordrar delaljerade och tidskrävande förstudier och som måste planeras av de berörda länderna gemensamt. Vissa av dessa förberedelser måsle

Prop. 1975/76:124

31

vara vidtagna redan när eventuella naturgasförekomster utanför Nord­norge blir upptäckta. I annat fall är det risk för alt förseningen i sig själv blir ett hinder för projektets genomförande.

I den senare rapporten redovisas leveransfömlsättningar, avsätt­ningsmöjligheter och ett antal tänkbara altemativ för rörledningssystem samt investerings- och transportkostnader för dessa. I rapporten fram­hålls att de nordiska länderna ligger tämligen väl placerade i förhållan­de tUl gasproduktion i Nordsjön söder om 62:a breddgraden eftersom Uandföring av gas via Jylland inle erbjuder några oöverstigliga tekniska problem. Sådan gasproduktion kommer å andra sidan antagligen att bli starkt efterfrågad på de stora marknaderna på kontinenten och i Storbritannien med väl utbyggda gasdistribulionsnäl. Vid eventuella gasfynd på den norska konlinentalsockeln norr om 62:a breddgraden kommer de nordiska ländema alt vara naturliga marknader för rör-transporterad gas. Det kan emellertid visa sig fördelaktigare alt trans­ portera denna gas nedkyld som LNG, i vilket fall samma marknader som för Nordsjögasen och kanske även andra marknader kommer att stå till buds.

I rapporten konstateras vidare att de avgörande ekonomiska förut­sättningama för alt genomföra samnordiska gassyslem blir beroende mindre av transportekonomiska förhåUanden än av pris-, volym- och andra förhandlingsmässiga villkor för leveranser och avsättning av na­turgas. Rapporten mynnar ut i slutsatsen att regeringama i de nordiska ländema bör rekommenderas att vidta lämpliga åtgärder för atl klar­lägga för och öka beredskapen att ta emot och avsätta naturgas.

8    Föredraganden

8.1 1975 års riktlinjer för oljepolitiken

I prop. 1975: 30 om energihushåUning m. m. redogjorde jag (bU. 1 s. 380385) för min syn på statens uppgifier på oljeonirådet mot bak­grand av de ändrade förhållandena på oljemarknaden efler 19731974 års kris. Jag påvisade därvid etl behov av ökat direkt statligt engage­mang inom oljehanleringen. Detta gäUde speciellt de från försörjnings-synpunkt vitala leden råoljeanskaffning, raffinering och lagring. Jag framhöll att utvecklingen kunde komma att medföra krav på insatser även i transport- och distributionsleden. Det vidgade statliga engage­manget inom oljehanteringen borde ytterst syfta tUl en kraftigt ökad nationeU konlroll över vår oljeförsörjning. En sådan kontroU utgjorde enligl min mening elt nödvändigt inslag i en långsiktig energipolitik mot bakgrund av såväl oljans dominerande roll för vår totala energitillförsel som osäkerheten beträffande den framtida marknadsutvecklingen.

Riksdagen (NU 1975: 30, rskr 1975: 202) hade intet att erinra mot

Prop. 1975/76:124

32

vad jag sålunda hade anfört beträffande de allmänna riktiinjerna för den statliga oljepolitiken.

Efter förslag i nämnda proposition fattade riksdagen beslut om att införa en statlig garanti för oljeutvinning m. m. Syftet härmed var i första hand att underlätta finansieringen av investeringar i utvinning av oljetiUgångar av väsentiig betydelse. från svensk försörjningssynpunkl. Vidare anvisades medel till Statsföretag AB för projektering av etl nytt raffinaderi vid Bro fjorden. Parallellt med dessa åtgärder inleddes våren 1975 inom Statsföretaggruppen arbetet med att bygga upp ett statligt oljehandelsföretag.

De oljepolitiska åtgärder som vidtogs våren 1975 var således av för­beredande karaktär. Det gäUde i första hand att skapa elt bättre under­lag för framtida beslut rörande den statliga verksamheten på oljeområ­det. Den närmare inriktningen av denna verksamhet lämnades emellertid öppen, Uksom frågor om verksamhetens organisation och finansiering.

Det fanns flera skäl för detta. Läget på den internationella-oljemark­naden var efter 19731974 års kris fortfarande mycket oklart, bl.a. när det gällde den viktiga frågan om de multinationella oljebolagens fram­tida roll. För vårt lands del stod flera frågor öppna. En sådan fråga var möjligheterna atl snabbt skapa en ny gmnd för vår oljeförsörjning ge­nom bilaterala överenskommelser med oljeproducerande länder. Vidare pågick diskussioner om samarbete meUan staten och olika förelag på den svenska marknaden med anledning av planerna på en utbyggnad av raffinaderikapaciteten. Frågan om de fortsatta insatserna på oljeprospek-leringens område var inte mogen för elt beslut, beroende bl. a. på att möjligheterna till svenska insatser i främst Nordsjön måste klarläggas.

Under del gångna året har ökad klarhet nåtts beiräffande förutsätt­ningarna för den statliga verksamheten på oljeområdet. De arbeten som har bedrivits inom Slalsföretaggmppen i samarbete med statens vatlen­faUsverk har gett ett väsentUgt fastare beslutsunderlag särskilt när dél gäller de kommersiella delarna äv verksamheten.

Jag avser att i det följande lägga fram vissa förslag rörande den stat­liga verksamheten på oljeområdet. Förslagen syftar bl. a. till att stegvis bygga upp en effektiv organisation, varvid insatserna bör koncentreras till områden där de försörjningspolitiska intressena har speciell tyngd. Jag vill emellertid understryka att dessa förslag inte innebär att verk­samheten ges sin slutliga inriktning och form. ÅtskiUiga frågor rörande såväl den internationella utvecklingen som förhållandet tUl olika parter på marknaden behöver klarläggas. Den statiiga verksamheten bör därför byggas upp på elt sätt som medger snabb anpassning till ändrade för­hållanden utom och inom landet.

Prop. 1975/76:124

33

8.2 Den intemationella oljemarknaden

Utvecklingen på den inlernationeUa oljemarknaden är bestämmande för vårt lands oljeförsörjning. Delta är en given utgångspunkt för den statiiga verksamheten på området. I prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 375380) tecknade jag en bUd av läget såsom del framstod efter 19731974 års försörjningskris och efler de stora omvälvningar i fråga om priser och marknadsförhåUanden som skedde i samband med krisen. Jag framhöll därvid bl. a. följande.

Genom höjningen av oljeprisnivån och den därav betingade minskade efterfrågan i världen framstod den fysiska tillgången på råolja inle som något problem på kort och medellång sikt. Del våUade emeUertid svå­righeter atl bedöma på vUka villkor oljan skulle komma alt släUas till förfogande för konsumeniländerna. De stora oljeproducerande länderna inom Organization of the Petroleum Exporting Countries (OPEC) strä­vade efler atl hålla oljepriserna på fortsall hög nivå, om nödvändigt genom begränsningar i utbudet. Dessa länder siktade också lill alt överta de stora mullinationeUa oljebolagens lillgångar i råoljeproduklionsledet. I flertalet länder hade också nationella oljebolag upprättats med planer på såväl försäljning av råolja som raffinering, transporter m. m.

För de stora oljebolagen innebar, framhöll jag vidare, denna utveck­ling försämrade möjligheter att upprätthålla råoljeleveranserna, särskilt i krissituationer. Det kunde också förväntas alt bolagens lönsamhet skulle försämras och alt de skulle få svårigheler att finansiera investe­ringar i bl. a. raffinering och distribution på konsumenlländernas mark­nader.

Jag drog därav två allmänna slutsatser beiräffande statens uppgifter på oljeområdet. För det första borde staten genom olika åtgärder söka begränsa den svenska oljeförsörjningens sårbarhet genom atl anpassa den till de ändrade marknadsförhållandena. Som en möjlig väg angav jag direkta överenskommelser med producenlländer, såväl OPEC-länder som andra länder. Som en andra uppgift för staten angav jag atl svara för vissa kapaciteisuibyggnader inom bl. a. raffinering som framstod som önskvärda från nationell försörjningssynpunkl men som oljebolagen sak­nade möjligheter att genomföra.

Dessa bedömningar våren 1975 av den internationeUa marknadsut­vecklingen och av dess innebörd för svensk del har enligt min mening i stort sett bekräftats. På flera punkter har utvecklingen under del senasie året gått i den riktning som förutsågs. Del finns dock anledning atl i dag komplettera och nyansera den bUd som gavs i prop. 1975: 30 i vissa hänseenden. Jag vill i delta sammanhang särskilt peka på följande faktorer.

Den prisnivå för råolja som fastställdes av OPEC-länderna i samband med 19731974 års försörjningskris har visat sig möjlig all

3    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr .124

Prop. 1975/76:124

34

upprätthålla. Flertalet bedömare anser att OPEC under överskådlig tid kommer alt kunna bevara sin nuvarande kontroll över prissättningen. Produktion från nya områden i t. ex. Alaska och Nordsjön kommer inle att kunna påverka prisnivån på råolja. Elt prov på OPEC-karlellens styrka gavs då OPEC från den 1 oktober 1975 fastställde en höjning med 10 % av råoljepriserna, trots all efterfrågan på oljeprodukter var låg i flertalet industriländer lill följd av konjunkturläget. Under år 1975 beräknas OPEC-ländernas råoljeulvinning ha minskal med nära 12 % jämfört med föregående år. Så länge vissa producenlländer är beredda alt minska sin utvinning vid begränsningar i avsällningsmöjligheterna torde OPEC kunna vidmakthålla eUer t. o. m. genomdriva ytterUgare höjningar av oljeprisnivån.

Beiräffande den nya oljeprisnivåns inverkan på efterfrågan finns ännu inle något säkert underlag för en bedömning. De senasie årens konjunkturnedgång i industriländerna har inneburit en minskad efterfrågan på olja liksom på andra slag av energi. Den konjunklurför-bältring som väntas under år 1976 kommer alt innebära atl efterfrågan åter ökar. Del är emellertid osäkert i vad mån tidigare samband mellan ekonomisk utveckling och oljeförbrukning kommer alt gälla även vid den nya prisnivån.

En väsentlig fråga i sammanhanget är möjligheterna att er-sälla olja med andra energislag. I den studie över utvecklingen på energiområdet lill år 1985 som publicerades av OECD i början av år 1975 antogs atl oljans andel av energiförbrukningen inom hela OECD-området skulle minska från 56 % lill 44 % under perioden, framför allt lill följd av en snabbare utbyggnad av kärnenergi än enligt tidigare prog­noser. För såväl Västeuropa som Förenta staterna förutsågs även en ök­ning av oljeproduktionen, vilket innebar att behovet av oljeimport från OPEC-länderna skulle minska i absoluta tal.

Av allt alt döma baserades 1975 års OECD-studie på alltför optimis­tiska anlaganden om möjligheterna alt bygga ul kärnkraft till år 1985. De ulbyggnadsplaner som fastställdes under intryck av 19731974 års oljekris har sedermera justerats ned. Även i fråga om produktionen inom OECD-området av olja och naturgas framstår studien som alltför opti­mistisk, i all synnerhet sedan Förenta staternas regering i praktiken har uppgivit sin tidigare politik alt söka uppnå oberoende av oljeimport under perioden. Den översyn av OECD-studien som nu pågår väntas således komma att leda lill slutsatsen att behovet av oljeimport från OPEC-länderna kommer alt öka under hela perloden. De utredningar som gjorts inom ramen för Slalsraff-projektel pekar i samma riktning. Del bör dock framhållas alt ökningen sannolikt kommer atl ligga väsent­ligt under de prognoser som utarbetades före 19731974 års kris på grundval av dåvarande oljeprisnivå.

Det råder alltså en betydande osäkerhet om utvecklingen av oljeför-

Prop. 1975/76:124

35

brukningen under perioden lill år 1985. Detla gäller inte bara den totala förbmkningen ulan i minsl lika hög grad fördelningen på produkter. Vissa produkter, särskilt tjock eldningsolja, kan ersättas av andra energi­slag. En snabb utbyggnad av kärnkraft och kolbaserad elproduktion kan innebära att efterfrågan på tjockolja från kraflföretagen minskar. För andra produkter, t. ex. drivmedel och petrokemiska råvaror, finns inte motsvarande möjligheter. Genom vissa processer kan tyngre petroleum­produkter omvandlas till lättare. Detla förutsätter emellertid att sär­skild utrustning för konvertering installeras vid raffinaderierna, vilket innebär stora investeringar. Sådan utrustning finns i mycket liten ut­sträckning i Västeuropa.

En särskild osäkerhetsfaktor är Förenta staternas fram­tida importbehov. TUl följd av stagnationen i den inhemska utvinningen av råolja och naturgas kommer en fortsatt ökning av den amerikanska förbrakningen på ett helt annat sätt än tidigare att påverka världsmarknaden för råolja. Vidare kan en svag utbyggnad av raffina­derikapaciteten i Förenta staterna komma att få påtagliga konsekvenser för Västeuropas försörjning med vissa färdiga produkter. Särskilt bör pekas på alt den amerikanska petrokemiska industrin, för vUken etan och propån ur naturgas f. n. är den viktigaste råvaran, i framtiden kommer alt i stor utsträckning använda petroleumfraklioner, bl. a. gasbensin (nafta). Detta kan förväntas få en prisuppdrivande effekt på nafta, som utgör den viktigaste råvaran för västeuropeisk petrokemisk industri. Även i andra hänseenden kan begränsade förändringar i konsumtions­mönster eUer energipolitik i Förenta staterna få stora återverkningar på den inlernationeUa oljemarknaden. Detta påverkar försörjningsläget sär­skilt för de två stora underskollsområdena Västeuropa och Japan.

När det gäller förhållandet mellan oljebolag och producenlländer har utvecklingen gått vidare i riktning mot ett förstatiigande av bolagens tillgångar i råoljeproduktionsledet. Under år 1975 har denna process fullbordats i Irak, Kuwait och Venezuela, medan förhandUngar om ett fullständigt övertagande pågår i flera andra länder. Innebörden av förstatligandet är alt de stora oljebolagen inte längre i egenskap av koncessionsinnehavare kommer alt förfoga över egen råolja lill väsentligt lägre kostnad än den officiella prisnivå som tUlämpas av producentiandet gentemot andra köpare av råolja.

Det bör framhållas att de nya ägareförhållandena inle väntas leda till någon snabb ändring av nuvarande mönster i den internationeUa oljehandeln. De stora oljebolagen kommer att utnyttjas av producent-länderna för lekniskt kvalificerade uppgifter, såsom prospektering och planering av olika petroindustriella projekt. Producenlländema lorde av allt atl döma vara inriktade på alt t. v. låta de stora oljebolagen behålla sin roll som huvudkanal för transport, förädling och marknadsföring av den olja som exporteras till konsumentländerna. Detla har tagit sig ul-

Prop. 1975/76:124

36

tryck bl. a. i att bolagen i uppgörelserna om förstatiigande har givits vissa förmåner, främst avtal om fortsatta leveranser av råolja till etl pris som innefattar viss ersättning för fortsalla tjänster från bolagen. Dessa kommer därigenom alt åtnjuta en faktisk rabatt av 13 % på råolje­priset.

Även om de stora multinationella oljebolagen således alltjämt besitter vissa konkurrensfördelar, har deras relativa ställning försvagats i för­hållande till andra oljebolag, som inle har haft lillgång lill råolja i de stora produktionsområdena. Konsumenlländernas nationella oljebolag har nu möjlighet all ingå avtal direkt med olika producentiänder på villkor som är i stort sett likvärdiga med de viUkor som gäUer för de stora bolagen. Det är också en allmän uppfattning alt flertalet produ­cenlländer strävar efter alt låta en växande del av oljeexporten ske inom ramen för sådana avtal.

I och med att de stora bolagen har förlorat kontrollen över den mest vinstgivande delen av verksamheien, dvs. råoljeulvinningen, lorde deras lönsamhet ha försämrats starkt. Möjligheterna alt öka lönsamheten i senare led är i dag begränsade genom marknadslägel och den prispolilik som förs av vissa konsumenlländer. Oljeindustrin har f. n. särskilt i Västeuropa låg lönsamhet.

Därigenom påverkas dess möjligheter atl finansiera investeringar för atl säkerstäUa den framlida liUgången på såväl råolja som oljeprodukter. En betydande del av tillgängliga resurser satsas på prospektering och exploatering av oljefyndigheter i nya områden med myckel höga kost­nader, l. ex. Nordsjön. Detta innebär en stor finansiell belastning även för de största oljebolagen. Möjlighetema all finansiera investeringar bl. a. i nya raffinaderier eUer i konvertering av befintlig kapacitet för alt möta ändringar i efterfrågan på produkter torde i dag vara begrän­sade. Delta gäller i all synnerhet som del f. n. råder betydande över­kapacitet i raffineringsiedel och bedömningar av den framtida lönsam­heten är mycket svåra.

8.3 Den sven.ska oljemarknaden

I prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 376) redovisades en uppskattning av för­brakningsutvecklingen i Sverige för oljeprodukter lill år 1985. Uppskatt­ningen baserades, såvitt avser användningen av oljeprodukter för energi­ändamål, på en anlagen årlig liUväxl av energiförbrukningen med i ge­nomsnitt 2 % under perioden 19731985. Dessutom redovisades vissa antaganden beiräffande förbrukningen av oljeprodukter som råvara inom industrin. Förbrukningen för dessa ändamål väntades komma att öka snabbare än oljeanvändningen för energiändamål. Bakgrunden här­till var främst den planerade utbyggnaden av den petrokemiska industrin under perioden.

Prop. 1975/76:124

37

Ett fastare prognosunderlag för perioden lill år 1980 föreligger nu genom statens industriverks studie (SOU 1975: 96) över energiförsörj­ningen 19751980, som har ulförts för 1975 års långtidsutredning. Upp­gifter ur denna studie över det preliminära utfallet för år 1975 och prognosen för år 1980 har i tabell 8.1 släUls samman med uppgifier för åren 1973 och 1985 ur prop. 1975: 30.

Tabell 8.1 Förbrukningen i Sverige av oljeprodukter (Mtoe)

1973

1975

1980'

1985

Eldningsolja Drivmedel m. m.

21,3 5,6

19,2 6,3

20,1 6,9

21

7

Summa energiproduktcr

26,9

25,5

27,0

28

Oljeprodukter för andra ändamål

2,6

5

Totalt

29,5

33

1 Enligt långtidsutredningens alternativ I.

Industriverket framhåller alt underlaget för prognosen hänför sig till en period med vikande konjunkturer både i Sverige och utomlands, vil­ket kan ha gett en alltför optimistisk bild av möjligheterna atl dämpa förbrukningsökningen.

Möjligheterna att ersätta olja med andra energislag är för Sveriges del begränsade i det angivna tidsperspektivet. Ulbyggnaden av kärnkraft innebär dock ett minskat behov av olja för elproduktion i kondens-kraftanläggningar. När del gäller kol och koks har industriverket gjort den bedömningen alt en omfattande användning av dessa bränslen för el- och värmeproduktion knappast kan bli aktuell före år 1980. Beträf­fande tiden efter år 1980 torde del finnas möjligheter till ökad kolan­vändning om detta skulle visa sig önskvärt från försörjningssynpunkl eller ekonomisk synpunkl. Från några kommuners sida har visals intresse för alt utforma planerade kraftvärmeverk så alt kol kan användas som alternativt bränsle till olja. Således har kommunfullmäktige i Göteborg i december 1975 uppdragit åt energiverken i kommunen att utarbeta förslag till etl kol- och oljeeldat kraflvärmeverk vid Älvsborgshamnen. Beträffande såväl delta som andra liknande projekt gäller atl det från kommunalt håll förutsatts statlig medverkan till finansieringen av mer­kostnaden för all ulföra verken för koleldning.

Jag kommer senare atl redogöra för del aktuella läget i fråga om naturgas. Jag vill dock redan nu framhålla atl naturgasen inte kan för­väntas lämna något väsentligt bidrag lill den svenska energiförsörjningen före mitten av 1980-talel.

Innebörden av de prognoser som nu finns är att användningen av olja för energiändamål i Sverige kommer all öka mycket långsamt tUl år 1985. Oljans andel av den totala energiliUförseln kommer därmed alt

4   Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 124

Prop. 1975/76:124

38

minska från ca 70 % tUl ca 60 %. Om hänsyn las även lill användningen av olja för andra ändamål blir emellertid bilden från försörjningssyn­punkl mindre gynnsam. Behovel av petrokemisk råvara och den svenska industrins beroende av olika petrokemiska produkter kommer under perioden alt öka starkt.

När det gäller den svenska oljemarknadens struktur pekade jag i prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 379) på vissa förhållanden som kunde göra den känshg för störningar i tillförseln, nämligen beroendet av de internationella olje-förelagen, särskilt beträffande råoljeförsörjningen, och den låga inhemska raffineringskapacitelen. Genom all situationen på den internationeUa oljemarknaden har stabiliserats efter 19731974 års kris utgör dessa för­hållanden i dag inle något akut problem. I rådande läge med stora kapa-citetsöverskotl i alla led av oljeindustrin kan den svenska marknadens behov tillgodoses ulan svårighet.

Jag vill också erinra om atl Sveriges anslutning lill del Intemationella energiprogrammet (lEP), som beslöts av riksdagen våren 1975 (prop. 1975:42, NU 1975:29, rskr 1975: 180), i vissa hänseenden innebär en ökad försörjningstrygghel för vårt land. Särskilt bör framhållas, all pro­grammet innefattar elt syslem för fördelning av tillgängliga oljekvanli-teter mellan de dellagande länderna och allt detta syslem automatiskt skall träda i krafl vid en försörjningskris av viss omfattning. lEP inne­fattar också åtgärder för att ge de deltagande ländernas regeringar ökad insyn i den inlernationeUa oljeindustrin. Etl Iredje område i programmet är samarbete i syfte atl på längre sikt minska beroendet av importerad olja genom energibesparande åtgärder och utveckling av deltagarländer­nas egna energiresurser. Häri ingår också ett brett upplagt forsknings-och utvecklingssamarbete. Detta område av lEP har nu fåll fastare kon­turer genom en överenskommelse om ett särskilt program för det lång­siktiga energisamarbetet. Frågan kommer att anmälas för regeringen i annat sammanhang.

Jag vill understryka att IEP:s fördelningssystem tar sikte på akuta kris­lägen av samma slag som år 19731974. Programmet innebär däremot inget skydd mot kommersiella marknadsstömingar av del slag som jag tidigare har antytt. Vårt dellagande i lEP innebär alltså inle annal än i vissa siluationer minskad sårbarhet för utifrån kommande störningar.

8.4 Den statliga verksamhetens inriktning

Av den lämnade redogörelsen har framgått att vissa drag i utveck­lingen på oljeområdet efter 19731974 års omvälvningar aUljäml är oklara. Detta gäUer både förbrukningen och marknadsförhållandena. Enligl min mening har emellertid utvecklingen visat alt de skäl som anfördes i prop. 1975: 30 för etl ökal statligt engagemang inom olje­industrin alltjämt är bärkraftiga. Även om etl försörjningssystem som

Prop. 1975/76:124

39

baseras på de stora multinationella bolagen i dagens överskotlsläge funge­rar tUlfredsställande, finns del stora risker på något längre sikt för mark­nadsstörningar av oUka slag. Sådana störningar kan väntas särskilt när konsumtionsökningen har tagit i anspråk den befintliga överkapaciteten inom raffinaderiindustrin, vilket väntas inträffa under första hälften av 1980-talet. DärtiU kommer givetvis risken för nya politiska kriser av samma slag som hösten 1973 som kan medföra plötsliga förändringar av marknadsförhållandena.

Mot denna bakgrund bör en huvudlinje i den statiiga oljepolitiken vara alt stegvis bygga upp en effektiv organisation, som snabbi kan utvidgas så snart försörjningsläget gör detla motiverat. Det oljehandels-förelag. Svenska Petroleum AB, som har bildals inom Slalsföretaggmp­pen bör därvid ges en central roll. Detla förulsälter att bolagel får re­surser för all bygga upp en bred teknisk och marknadsmässig kompe­lens. Som närmare skall motiveras i det följande, bör Svenska Petroleum kunna bedriva verksamhet som innefattar de från försörjningssynpunkl betydelsefulla leden av oljehanleringen.

Genom uppbyggnaden av en statlig oljerörelse kan även andra viktiga samhällsintressen tiUgodoses. Elt sådanl intresse är ökad insyn i olje­branschens förhållanden. Den kännedom om branschen som kan för­värvas från de i Sverige verksamma bolagen är begränsad. Genom del-lagandel i lEP har Sverige fått ökade möjligheter tUl insyn i den inter­nationeUa oljeindustrin. Ell statiigt oljebolag som har direkt kontakt med oljemarknaden kan ge fördjupad kännedom om kosinader och konkurrensförhållanden inom olika led av branschen.

En statlig kommersiell oljerörelse kan även skapa förutsättningar för en effektivare offentlig upphandling av oljeprodukter. Inom den kom­munala sektorn har under de senaste åren betydande insalser gjorts för alt säkra bränsleförsörjningen för kommunernas produktion av elkraft och värme. BI. a. har ell antal kommuner i Mellansverige samarbetat i fråga om inköp och lagring av oljeprodukter. Denna verksamhet är till stor del inriktad på samma slag av produkter och användningsområden som den planerade statliga oljerörelsen. Dessutom sker den kommunala kraft- och värmeproduktionen I stor ulslräckning i samverkan med sta­tens valtenfallsverk. Jag ser det därför som naturligt och önskvärt atl ell nära samarbete på upphandlingsområdet kommer lill stånd mellan Svenska Petroleum och berörda instanser på den kommunala sidan. En­Ugl vad jag har erfarit pågår överläggningar härom.

Parallellt med uppbyggnaden av en statlig oljerörelse bör möjligheter lill samarbete med såväl de i Sverige verksamma svenskägda och inter­nationella oljebolagen som utiändska regeringar och företag hållas öpp­na. På den svenska marknaden framstår särskilt ett samarbete med OK som naturligt. Jag vill nu lämna en kort redogörelse för de diskussioner med olika parter som har förts under del senasie året.

Prop. 1975/76:124

40

I prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 387) anmälde jag alt överläggningar hade ägt rum med de oljebolag som redovisat planer på ul- eller nybyggnad' av raffinaderier. Dessa överläggningar har i första hand gällt samarbete på raffinaderiområdet i form av legoraffinering för statens räkning och statlig medverkan lill finansieringen av utbyggnader. Diskussioner har sedermera i några fall tagils upp om elt bredare samarbete som skulle innebära atl staten förvärvar en andel i resp. företag. Från statens sida har diskussionerna syftat bl. a. tiU all klarlägga möjligheterna att snabbi få tillgång till en organisation som kan fullgöra vissa försörjningspoli-liskt betydelsefulla uppgifier. De villkor som hittiUs har erbjudits från resp. företags sida har enligl min bedömning inte inneburit några av­görande fördelar för staten från försörjnings- eller affärssynpunkt. Emel­lertid fortsätter diskussionerna.

Vidare har överiäggningar om oljesamarbete ägt rum på regerings­nivå med flera länder. Av särskilt intresse är givelvis överläggningarna med Norge och Storbritannien, med hänsyn till dessa länders stora olje­tiUgångar i Nordsjön och väntade roll som betydande oljeexporlörer under 1980-lalel.

Under flera års tid har allmänna överläggningar förts mellan de norska och svenska industridepartementen om förutsällningarna för elt industri- och energipolitiskt samarbete. Från norsk sida har man hiltiUs varit beredd enbart atl föra diskussioner rörande oljefrågorna. I vad avser direkta förhandlingar har man hänvisat bl. a. till all vissa frågor rörande den norska statliga oljeverksamhelen försl måsle lösas. Genom att norska staten i början av år 1976 har bildat ett oljehandelsföretag och i samband därmed även har skaffat sig konlroll över ett raffinaderi med goda utbyggnadsmöjligheter har emellertid en ny situation uppstått.

Enighet har nåtts om att en kommitté med företrädare för de norska och svenska industridepartementen skall utreda de konkreta möjlighe­terna till etl närmare norskt-svenskt samarbete på olje- och pelrokemi-områdena. Kommittén har i uppdrag bl. a. att klarlägga de två länder­nas framtida försörjning med oljeprodukter och behovel av framlida raffinaderikapacitet i Norge och Sverige. En jämförande analys kom­mer alt göras av kostnaderna för att resp. bygga elt nytt raffinaderi vid Brofjorden i Sverige och utvidga del befintliga raffinaderiet vid Mong-slad i Norge. En sådan analys har avgörande betydelse för möjligheter­na atl Iräffa elt långsiktigt avtal mellan Norge och Sverige om leverans av oljeprodukter baserat på kommersiellt rimliga villkor. Vidare kom­mer atl utredas möjligheterna att bygga en samägd krackningsanlägg-ning, baserad på naturgaskondensat, s. k. våtgas, och förlagd lUl Norge. Denna utredning kommer att ske inom ramen för en gemensam plane­ring av den norska och svenska petrokemiska industrins framlida in­riktning. Kommittén skall avge en rapport till industriministrarna före den 15 november 1976.

Prop. 1975/76:124

41

Frågan om ett oljesamarbele med Storbritannien har blivit aktuell bl. a. i samband med det svenska intresset av atl delta i prospektering och utvinning i den brittiska delen av Nordsjön. Vid överläggningar i november 1975 på regeringsnivå konstaterades goda möjligheter till sam­arbete i Nordsjön mellan de två länderna och särskilt mellan det brit­tiska statliga oljeföretaget British National Oil Corporation (BNOC) och svenska statliga oljebolag. Man förklarade sig från svensk sida in­tresserad för samarbete även inom raffinering och petrokemisk industri. I anslutning härtiU har diskussioner forts med moderbolaget i BP-kon-cernen, The British Petroleum Company Limited, om länkbara sam-arbetsmöjligheter. Del föreligger etl ömsesidigt intresse av att undersöka dessa möjligheter närmare. Överläggningar rörande britliskl-svenskt oljesamarbele kommer alt fortsätta.

De olika samarbetsmöjligheter som jag här har redovisat kommer att undersökas under loppet av år 1976. Delta utgör emellertid enligt min mening inle något motiv för uppskov med atl bygga upp en statlig olje­rörelse. Tvärtom måsle staten för atl med utsikt tiU framgång kunna föra förhandlingar med olika parter förfoga över en egen organisation med tillräcklig teknisk och kommersiell kompetens.

8.5 Verksamhetsområde

Som jag redan har framhållit, bör den statliga verksamheien på olje­området beröra olika led i oljehanteringen. Den torde efler hand kunna komma att omfatta såväl prospektering och råoljeutvinning som transpor­ter, lagring, raffinering och marknadsföring. En begränsning till något enda av dessa led kan enligt min mening inle tiUgodose det försörjnings-politiska intresse som utgör gmnden för del statliga engagemanget. Staten bör vid allvarliga störningar i det nuvarande marknadssystemet kunna snabbi överta vitala försörjningsuppgifter.

Jag vill i delta sammanhang peka på all de olika leden i oljeindustrin är starkt kopplade till varandra. Elt företag, vars verksamhet begränsas lill något enda led, blir känsligt för de starka periodiska variationerna i lönsamheten i olika led. En hög grad av vertikal integration är därför regel inom oljebranschen. Detla gäller även statliga företag, som har atl arbeta på kommersiella villkor i konkurrens med andra företag.

Även om arbetsområdet för den statliga oljerörelsen i Sverige i princip bör kunna omfatta de viktigaste leden i oljehanteringen bör det ske en omsorgsfull prioritering vid valet mellan olika engagemang inom ramen för de ekonomiska resurser som ställs till förfogande. En strävan bör vara att koncentrera insatserna till de områden där det försörjnings-politiska utbytet bedöms kunna bli särskilt stort. En successiv utvärde­ring bör ske av resultatet av olika åtgärder. Slor försiktighet bör iakttas i  fråga  om  investeringar  i anläggningar  eller  andra kapitalkrävande

Prop. 1975/76:124

42

engagemang. När så bedöms lämpligt bör samarbete sökas med andra intressenter, t. ex. inom konsumentkooperationen eller den kommunala sektorn.

Jag kommer nu att redogöra närmare för motiv och uppgifier för den statliga verksamheten inom olika led av oljehanteringen.

Uppbyggnad av en marknad i Sverige är av central be­tydelse för verksamheten i andra led. Import och raffinering ulan egna kontakter med förbrukarna torde, utom i akuta brisllägen, knappast kunna bedrivas med godtagbart ekonomiskt resultat.

Som jag redan har antytt, kan utveckUngen på oljemarknaden komma alt bli sådan atl staten av försörjningsskäl blir tvungen atl vidga sill engagemang mycket snabbt, åtminstone i fråga om anskaffning av rå­olja och produkter. Om inga stora förändringar av marknaden sker, kan däremot uppbyggnaden av den statliga försäljningen ske successivt. I första hand bör försäljningen inriktas på större statliga konsumenter, inkl. Stalsföretaggruppen, som utgör ca 5 % av den svenska marknaden. Som har nämnts, lorde del finnas goda möjligheter lill samarbete med kommuner och landsting, som svarar för en minst lika stor andel av marknaden. Dessutom har vissa mindre distribulionsföretag visat in­tresse för anknytning till ell statligt oljebolag.

Jag räknar med alt den statliga oljerörelsen efler elt uppbyggnads­skede skall kunna nå en marknadsandel som ger tiUräckligt underlag för en integrerad verksamhet med möjlighet att i etl krisläge svara för en stor del av den svenska marknadens behov. Del bör noteras all den statliga försäljningen sannolikt kommer att innehålla en betydligt högre andel tyngre produkter än vad som gäller genomsnittligt för den svenska marknaden. Dessa produkter är av central betydelse för industrin och för kraftförsörjningen. Även om inriktningen på tyngre oljeprodukter medför risk för relativt låg lönsamhet är enligl min mening elt statligt engagemang inom detaljdislribution av bensin m. m. mindre angelägel från försörjningssynpunkt.

Jag återkommer i det följande till frågan om behovet av resurser för Svenska Petroleum AB för alt genomföra del här skisserade programmet.

I prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 380) framhöll jag vikten av atl den svenska försörjningen med råolja tryggas. En uppgifl för den stat­liga oljerörelsen är atl åstadkomma en breddning av del nuvarande för­sörjningssystemet genom direkta avtal om råoljeleveranser med olika producentiänder. Vid sidan härav bör möjligheterna att förvärva råolja från egna tiUgångar prövas. Motiven härför är i försia hand försörj-ningspoliliska men även företagsekonomiska.

En möjlig väg för elt förelag all skaffa sig lillgång lill råolja på för­delaktiga villkor är alt träffa avtal med en innehavare av en känd olje-fyndighel om finansiering av fyndighetens exploatering mot ersättning från kommande oljeproduktion. Den statliga garanti på 2 000 milj. kr.

Prop. 1975/76:124

43

för oljeulvinning m. m. som infördes efter förslag i prop. 1975: 30 är avsedd atl möjliggöra svenska engagemang i delta slag av projekt, främst i Nordsjön. Tillgång till råolja på liknande villkor kan nås genom för­värv av andelar i koncessioner i oljefyndigheter som står inför exploate­ring eUer som befinner sig i produktion. Den statiiga garantin kan emel­lertid f. n. inte användas för finansiering av sådana förvärv. Jag kom­mer i det följande atl ta upp frågan om en utvidgning av garantins an­vändningsområde.

En Iredje väg liU egna råoljetillgångar går genom prospektering. Jämfört med förvärv av kända fyndigheler innebär prospektering givet­vis ell högre risklagande och det eventuella utbytet i form av produktion ligger långl fram i tiden. I många fall kan dock dellagande redan på prospekteringsstadiet vara en lämplig väg atl komma in i ett nytt olje­producerande område. Genom del sätt på vilket internationell oljepro­spektering bedrivs ger verksamheten också värdefuUa kontakter med olika producenlländer och oljeförelag, som kan leda till samarbete även i senare stadier av oljeutvinningen.

Den statliga verksamheten på oljeområdet bör därför kunna omfatta även prospektering. Från försörjningssynpunkl är undersökningar av de potenlieUl oljeförande områdena i Sverige och på den svenska kon­tinentalsockeln särskilt angelägna. En fortsatt statiig aktivitet på om­rådet förutsätter atl särskilda medel ställs till förfogande. De personella och organisatoriska resurser som finns tillgängliga inom de två halvstal-liga prospekleringsföretagen OPAB och Petroswede bör i möjligaste mån utnyttjas för verksamheten. Jag återkommer lill dessa frågor.

I fråga om raffinering finns del starka försörjningspolitiska motiv för etl statligt engagemang. Den nuvarande svenska raffinaderi-kapaciteten svarar mol ca 60 % av förbrukningen av oljeprodukter. I etl läge med otillräcklig kapacitet i Västeuropa ett stycke in på 1980-talel kommer det atl finnas risk för att viktiga svenska produklbehov inte kommer att kunna tillgodoses på rimliga villkor. Detta är speciellt allvarligt i fråga om lågsvavlig tjock eldningsolja och råvaror för petro­kemiska processer.

Jag redogjorde i prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 387) för resultatet av vissa jämförelser mellan Statsförelags raffinaderiprojekt vid Brofjorden, Statsraff, och övriga aklueUa raffinaderiprojekl i vårt land. Delta ledde lill slutsatsen att projekteringen av Statsraff borde drivas vidare. För ändamålet anvisades elt anslag av 36 milj. kr. tiU Statsförelag i form av lån.

Statsraff-projektel har nu redovisats. Vid ett investeringsbeslut år 1976 skulle raffinaderiet kunna tas i drift år 1980 med en kapacitet av 7 milj. ton råolja. Vid projekteringen av raffinaderiet har hänsyn tagits till krav på dels flexibilitet i fråga om valet av råolja, dels etl produkt­utbyte som är avpassat lill den svenska marknadens behov. Således har

Prop. 1975/76:124

44

produktionen av nafta avpassats så alt huvuddelen av råvarubehovet för den planerade nya krackningsanläggningen vid Stenungsund skulle kunna läckas. Enligl redovisningen skulle det kunna ge väsentliga sam­hällsekonomiska fördelar om Slalsraff-projektel genomfördes. Det framhålls som särskilt betydelsefullt alt den petrokemiska industrins råvaruförsörjning därigenom skulle kunna få en långsiktig lösning.

Projektet fordrar emellertid myckel slor kapitalinsats. Vid ell inves­teringsbeslut och byggstart år 1976 beräknas behovet inkl. rörelsekapital till 3 800 milj. kr. i löpande priser. Statsföretag framhåller atl bolagel saknar ekonomiska och finansiella resurser för alt genomföra projektet. Statsföretag pekar vidare på de företagsekonomiska risker som är för­bundna med projektet, främst dålig lönsamhet under de försia drifts-åren. Statsföretag anser all ytterligare något år behövs för utredningar och åtgärder på marknadssidan.

Enligl min mening talar del stora kapitalbehovet och de förelagseko­nomiska riskerna för alt ställningstagandet lill Statsraff-projektel bör anslå något. Marknadsbedömningen är i dag myckel osäker. Ell ytter­ligare skäl för senareläggning är atl intressenterna i den planerade krackningsanläggningen i Stenungsund nyligen har fatlat beslut om uppskov med idrifltagningen från år 1979 till början av 1980-talet. Jag vUl i sammanhanget också erinra om vad jag nyss har anförl om över­läggningar med Norge och Storbritannien rörande samarbete på olje-och pelrokemiområdena.

Flera skäl talar emellertid för att utbyggnad av den svenska raffina­derikapaciteten är den från försörjningssynpunkt bästa lösningen. För­beredelserna för Slalsraff-projektel bör därför drivas vidare med sikte på ett beslut år 1977, då förutsättningarna för projektet bör vara klar­lagda. Jag kommer i det följande atl ta upp frågan om medel till Stats­företag för den fortsatta projekteringen.

8.6 Uppbyggnad av Svenska Petroleum AB

Svenska Petroleum AB bildades våren 1975 med LKAB som enda aktieägare. Det egna kapitalet uppgår f. n. till ca 2,4 milj. kr. varav 2 milj. kr. utgör aktiekapitalet och 392 000 kr. tillförts reservfonden.

I prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 387) redogjorde jag för de överväganden inom Stalsföretaggruppen som låg lill grand för bolagels bildande. Bl. a. fanns del inom den statliga företagssektorn möjligheter till samordnings­vinster vid upphandling, transporter och lagring av oljeprodukter. Jag framhöll vidare atl bolaget allmänt borde tjäna som organ för såväl den affärsmässiga bedömningen som genomförandet av sådana statiiga åtgärder som vidtas i syfte alt trygga oljeförsörjningen.

Verksamheten inom Svenska Petroleum, som skall bedrivas enligt affärsmässiga principer, har nu inletts. Bolagels planer innebär alt rörel-

Prop. 1975/76:124

45

sen byggs upp successivt. Under år 1976 kommer i första hand tjock eldningsolja all säljas. En slor del av försäljningen avses ske i kommis­sion. Behov av lager- och transportkapacitet kommer all läckas genom förhyrning.

Vidare har bolaget fört förhandlingar om engagemang i oljeutvinning i Nordsjön och om oljeköp från vissa producentländer. Avsikten är atl, då marknadsförhållandena gör det möjligt, legoraffinera råolja till pro­dukter som kan säljas i Sverige. Bolagel kommer då all behöva en slörre marknadsförings-, transport- och lagringsapparat än vad som krävs för bulkförsäljning av Ijockoljor.

På den svenska marknaden inriktas bolagets arbete framför allt på köpare inom den offentliga sektorn. Dessa svarar för en betydande del av den totala förbrakningen särskilt av eldningsoljor. En viklig uppgift för bolaget är upphandling av olja för beredskapsändamål i samarbete med överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Vidare pågår överföring till bolagel av försvarets materielverks upphandling av bränsle och driv­medel för civila myndigheters och vissa kommuners behov. Överlägg­ningar pågår mellan bolaget och andra företag inom Statsföretaggrup­pen samt med statens vattenfallsverk, som är den största förbrukaren av eldningsoljor inom den statiiga sektorn. Som jag tidigare har nämnl har kontakter tagits även med vissa kommunala inköpsorgan i syfte alt få lill stånd ett samarbete.

Som jag anmälde i prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 388) fördes redan innan Svenska Petroleum bildades överläggningar mellan LKAB och statens vattenfallsverk om ett engagemang för verket som hälftendelägare i det planerade bolaget. I juni 1975 träffades med förbehåll för regeringens godkännande elt konsortialavlal om samverkan inom ramen för bolagel.

Enligt avtalet var parterna ense om atl bolagets aktiekapital i ett första steg skulle höjas lill högsl 3 milj. kr. och atl betalning för dessa aktier skulle erläggas med 20 % överkurs. Det noterades i avtalet alt ytterligare höjningar av aktiekapitalet skulle bli nödvändiga i ett senare skede. I avtalet förutsågs vidare all bidrag tUl bolagets finansiering kunde komma alt lämnas även i form av delägarlån eller tecknande av borgen, varvid intressenterna skulle bidra i proportion tiU sina andelar av aktiekapitalet. Samma gällde för sådana eventuella tillskoll av drift­medel som behövdes för bolagets verksamhet. En förutsättning för LKAB:s engagemang i bolaget var att avdragsrätt vid inkomstbeskatt­ningen för sådana tillskott skulle komma att beviljas.

Enligt min mening är det önskvärt atl statens valtenfallsverk inträder som delägare i Svenska Petroleum tiUsammans med LKAB. De två före­tagen har hittills företrätt statens kommersiella intressen på oljeområ­det, bl. a. i fråga om prospektering. Genom deltagandet i Svenska Petro­leum ökar vatlenfaUsverkels möjligheter atl föra en långsiktig inköps­politik i fråga om eldningsolja, vilket med hänsyn lill den oljebaserade

5   Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 124

Prop. 1975/76:124

46

kraft- och värmeproduktionens betydelse är ell allmänt energipolitiskt intresse.

Jag förordar därför atl regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att godkänna det mellan parterna viUkorligt träffade konsortialavlalet. Regeringen bör bemyndigas att medge vattenfallsverkel alt träffa över­enskommelse om de smärre ändringar i avtalet som kan visa sig nöd­vändiga i framtiden.

Svenska Petroleums kapitalbehov är nu väsentiigt slörre än vad som kunde förutses när konsortialavlalet mellan valtenfallsverket och LKAB träffades i juni 1975. De förhandlingar som pågår om bl. a. råoljeköp gäUer mycket stora ekonomiska åtaganden. Svenska Petroleum bör ha ett tUlräckligt stort eget kapital för atl bolaget skall uppfattas som en solid förhandlingspart. Elt visst kapital krävs också som underlag för finansiering av handelsrörelsen. Förvärv av mindre distributionsförelag kan möjligen också komma i fråga. Därtill kommer alt bolaget måste bedriva ett omfattande förhandlingsarbete och andra förberedelser för ett inträde på marknaden. Mol bakgrund av marknadslägel får del också bedömas som sannolikt att rörelsen inte kommer att kunna drivas med vinst under det inledande skedet.

Med hänsyn tiU dessa omständigheter bör Svenska Petroleum ges en betydande finansieU styrka. Enligt min bedömning behövs elt eget kapital av 50 milj. kr. för all Svenska Petroleum skaU kunna lösa de uppgifier som bolaget står inför. För atl stärka bolagets lånemöjligheler bör ägarna därjämte kunna ställa borgen med 50 milj. kr.

Uppbyggnaden av Svenska Petroleums kapital bör ske i två etapper så alt del egna kapitalet under nästa budgetår kan höjas från ca 2,4 milj. kr. tiU 25 milj. kr. och under budgetåret 1977/78 från 25 mUj. kr. lill 50 milj. kr. Aktieteckningarna bör ske till överkurs så alt aktie­kapitalet i bolaget blir 40 milj. kr. och reservfonden 10 milj. kr.

Statsföretag anmälde redan i december 1974 alt en expansion av verksamheleri i del då planerade oljehandelsförelagel måste finansieras genom kapitallillskolt från staten. I enlighet därmed bör Statsföretag­gmppens aktieteckningar finansieras genom särskUda lån. För budget­året 1976/77 bör som lån till Statsföretag under fonden för låneunderstöd anvisas etl invesleringsanslag av 10 108 000 kr. Ell moisvarande lån kan sedan lämnas av Statsföretag till LKAB för aktieteckning.

Lånet till Statsföretag bör lämnas på villkor som är anpassade till alt normal förräntning inte kan förväntas under Svenska Petroleums upp­byggnadsskede. Lånet bör således t. v. vara ränte- och amorteringsfrilt. Det ankommer på regeringen att föreskriva villkoren för lånet.

VatlenfaUsverkels finansiella åtaganden bör regleras på vanligt sätt. Verket bör således få medgivande all teckna borgen för lån som Svenska Petroleum lar upp på den allmänna kapitalmarknaden. Vidare bör verket medges att ta i anspråk medel från investeringsanslagel Kraftstationer

Prop. 1975/76:124

47

m. m. för teckning av aktier i och lån till Svenska Petroleum. Vatten­fallsverkets andel av aktieteckningen i bolaget under budgetåret 1976/77 uppgår enligt vad jag har anfört tUl 12,5 mUj. kr. I den mån medel för aktieteckningen inte skulle rymmas inom den investeringsram som jag har förordat för nästa budgetår i prop. 1975/76: 100 (bU. 15 s. 287 296) avser jag återkomma härtill vid min anmälan lUl tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1976/77. Delsamma gäller frågan om utökning av ramen för verkels borgensåtaganden.

Jag förutsätter att Svenska Petroleums rörelse på något längre sikt kommer atl kunna ge förräntning på det av staten insatta kapitalet. Det kan dock antas atl graden av självfinansiering kommer alt förbli låg till följd av bolagels särskUda struktur och den allmänna utvecklingen inom branschen. Det är därför av särskild vikt alt uppbyggnaden av bolagets resurser sker successivt och att effekterna av gjorda insatser kontinuer­ligt utvärderas.

8.7 Statsgaranti fur oljeutvinning m. m.

Efler förslag i prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 385) infördes en slalsgaranti av 2 000 milj. kr. för atl underlätta finansieringen av främst sådana investe­ringar i utvinning, transport och lagring av olja som bedöms värdefiUla från svensk försörjningssynpunkl. Garanti kan ställas för såväl svenska som utländska förelags lån. Staten bör tillförsäkras option på hela den eventuella produktionen eUer del därav. Garanti kan stäUas i utländsk valuta. Garantin kan användas även för finansiering av investeringar i utvinning m. m. av naturgas och kol. Del ankommer på regeringen alt meddela närmare föreskrifier om användningen av garantin.

Av garantiramen har hittills endast ca 5 milj. kr. tagits i anspråk.

Garantin infördes mot bakgrund av svårigheterna för vissa förelag med intressen i konstaterade oljefält i främst Nordsjön alt finansiera de myckel stora investeringar som krävs för kommersiell produktion. I flera fall har avtal erbjudits om långsikliga leveranser av råolja mol atl köparen tillhandahåller garanti för lån på kreditmarknaden till investe­ringar i exploateringen av fältet. Förhandlingar om sådana avtal har ägt mm mellan Svenska Petroleum AB och flera utiändska intressenter. Svenska Petroleum har därvid, som alternativ eller komplement lill lång-lidsavtal om råoljeleveranser, erbjudits atl förvärva egna andelar i resp. oljefält. Ett sådant förvärv skulle innebära skyldighet att svara för kost­nader för fältets utbyggnad och rätt atl förfoga över produktion, allt i förhållande lUl andelen i fältet. Förvärvet måste givetvis godkännas av värdlandets myndigheter, som även kan komma alt ställa villkor om bl. a. slalsdellagande och användningen av råoljan.

Enligl min bedömning skulle del kunna vara fördelaktigt för främst Svenska Petroleum att kunna trygga en långsiktig försörjning med råolja

Prop. 1975/76:124

48

genom atl gå in som delägare i vissa oljefyndigheter. Vidare kan ell delägarskap ge förelagsekonomiska fördelar och bättre insyn i ett pro­jekt, samtidigt som det ger värdefulla erfarenheter. De kommersiella riskerna kan å andra sidan komma atl bli högre. Huruvida den ena eller andra metoden för råoljeanskaffning, eller en kombination av dem, är lämpUgast kan inte avgöras genereUt. En bedömning måsle ske med hän­syn lagen till de tekniska, ekonomiska och juridiska förhållandena i varje särskUl fall.

Slalsgaranti kan f. n. ställas för lån avsedda att finansiera investeringar i råoljeulvinning, dvs. främst produktionsutrustning och anordningar för transport. Enligt min mening bör slalsgarantins användningsområde vid­gas så atl den kan utnyttjas även i samband med Svenska Petroleums och andra svenska företags upplåning för förvärv av oljefyndighet eller andel i sådan fyndighet. Detla skulle kunna innebära förbättrade möj­ligheter för svenska förelag att få tUlgång till råolja på fördelaktiga villkor. Därmed skuUe även de försörj ningspoliliska intressen som låg bakom införandel av garantin tillgodoses.

Det bör framhållas all en utvidgad garanti bör användas endast för alt finansiera köp av andelar i konstaterade fyndigheler, som slår inför kommersiell exploatering eller där exploatering redan har påbörjats. Fyndigheternas storlek och möjligheterna tiU exploatering bör sålunda vara väl fastställda. Den föreslagna utvidgningen föranleder ingen ökning av nuvarande garanlibdopp av 2 000 milj. kr. I analogi med vad som nu gäller bör garanti kunna ställas även för finansiering av förvärv av intressen i naturgas- och kolfyndigheter. De allmänna vUlkor som gäller för garantin inom dess nuvarande användningsområde bör gälla även efler den föreslagna utvidgningen.

Jag förordar att regeringen föreslår riksdagen att godkänna alt den statliga garantin för oljeutvinning m. m. får användas även för de ända­mål som jag nu har angivit.

8.8 Stöd till prospektering

Staten har i samarbete med näringslivet byggt upp de två förelagen Oljeprospektering AB (OPAB) för prospektering på svenskt område och Petroswede AB för ullandsprospeklering. Dessa två bolag har en i hu­vudsak gemensam organisation. Staten företräds i båda bolagen av val­tenfallsverket och LKAB, som vardera innehar 25 % av aktiekapitalet. På den enskilda sidan är ägarkretsen dock inte identisk. Verksamheten skall enligt konsorlialavlalen för resp. bolag finansieras genom bidrag från intressenterna i proportion tiU deras aktieinnehav. De hittills ut­betalade eller beslutade bidragen uppgår lill ca 170 milj. kr. för OPAB och 100 milj. kr. för Petroswede. Av dessa belopp faller hälften på sta­ten, dvs. sammanlagt ca 135 milj. kr.

Prop. 1975/76:124

49

OPAB:s verksamhet har hittills koncentrerats till Skåne och södra Gotiand. Borrningarna på Gotiand under år 1975 har resulterat i några små oljefynd. Bormingar i havsområdena öster och sydöst om Golland planeras lill sommaren 1976 på grundval av elt omfattande seismiskt material. Utfallet av dessa bormingar kan väntas få slor betydelse för frågan om bolagets verksamhet efter utgången av nuvarande konces­sionsperiod i juni 1977. Även i andra delar av OPAB:s koncessionsom­råde, bl. a. Kattegalt, finns potentiellt oljeförande strukturer. Närmare undersökningar av dessa kan emellertid inle inrymmas i den beslutade ekonomiska ramen.

Pelroswedes verksamhet har först under år 1975 nått en mera bety­dande omfattning. Borrningar i vilka bolaget är intressent planeras un­der åren 1976 och 1977 bl. a. på den norska konlinentalsockeln i Nord­sjön samt i Egypten och Tunisien. Nuvarande ekonomiska ram bedöms kunna medge deltagande i högst ett tiotal borrhål. Emellertid ger ramen inte utrymme för satsningar på nya projekt.

Den svenska prospekteringsinsatsen genom OPAB och Petrosv/ede har hilliUs inle lett tiU några ekonomiskt utvinningsbara oljefyndigheter. Jag vill emellertid understryka att prospektering måsle bedrivas med uthål­lighet. Hittills har värdefulla erfarenheter vunnits och en effektiv orga­nisation byggts upp. Därmed har också en god gmnd lagts för verk­samheten. Mot bakgrund av vad jag tidigare har anfört om prospekte­ringens roll i den statliga oljepoliliken bör enligt min mening förutsätt­ningar skapas för en viss fortsatt insats på området.

Den modell som hittills har gällt för organisation och finansiering av den svenska oljeprospekteringen har erbjudit vissa fördelar. För de statiiga intressenterna har det varit värdefullt att kunna bygga på det enskilda näringslivets kännedom om oljemarknaden i ett läge då de egna erfarenheterna på området har varit begränsade. Från de enskilda delägarnas sida har emellertid nu anmälts svårigheler atl i dagens kon­junkturläge medverka till en utvidgning av den ekonomiska ramen för verksamheten. Från statens sida föreligger ett fortsatt försörjningspoli-liskt intresse av engagemang i prospektering. Detta gäller särskUt på svenskt område, där fömlsättningarna för oljefynd efter det senasie årets undersökningar bedöms större än tidigare. Samtidigt har del öpp­nats vissa möjligheter till ökade svenska prospekteringsinsalser i Nord­sjön och angränsande havsområden.

Jag är emellertid inte i dag beredd alt förorda en ändring av nu­varande former för oljeprospekteringen inom och utom landet. Denna fråga bör i försia hand lösas genom förhandlingar mellan intressen­terna. För OPAB:s del väntas således förhandlingar om ett eventuellt nytt konsortialavlal komma att tas upp redan under innevarande år. Även för Pelroswedes del kan frågan snart komma att bU aktuell. En självklar ulgångspunkt för sådana förhandUngar bör enligl min mening

Prop. 1975/76:124

50

vara att ell fortsatt dellagande i verksamheien från enskilda intressenters sida skall motsvaras av åtaganden i fråga om verksamhetens finansiering.

Statens intressen på prospekleringsområdel bör enligt min uppfattning företrädas av Svenska Petroleum. Detta får som en konsekvens att sta­tens vallenfallsverks och LKAB:s aktier i såväl OPAB som Petroswede bör överlåtas till Svenska Petroleum, överlåtelsen föratsätter ändringar av konsorlialavlalen för de båda prospekleringsbolagen. Härför behövs de enskilda delägarnas medgivande. Jag förordar atl regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande atl godkänna sådana avlalsändringar som kan komma att företas i angivna syfte.

Överlåts aktierna enligt vad jag har förordat bör Svenska Petroleum ha ansvaret för atl handha och finansiera de statliga insatserna på prospekleringsområdel. De kvarvarande ekonomiska förpliktelserna en­ligl nu gällande konsortialavlal kommer därmed också alt åvUa bola­get. Jag räknar med att de nuvarande statliga aktieägarna i OPAB och Petroswede kommer att ställa medel till förfogande för att Svenska Petroleum skall kunna fullgöra dessa förpliktelser.

Svenska Petroleum bor svara även för sådana ytterligare prospekte­ringsinsalser inom angivna områden som bolaget finner önskvärda av försörjningspoliliska eller kommersieUa skäl. Emellertid kommer Svenska Petroleum under uppbyggnadsskedet all sakna möjligheter att avsätta vinstmedel för ändamålet. Jag finner del därför motiverat atl staten övergångsvis ställer särskilda medel lill förfogande. Delta bör ske över etl reservationsanslag for oljeprospektering på driftbudgeten, som får disponeras av bolaget efler regeringens prövning i varje särskilt fall. Med hänsyn tiU de från försörjningssynpunkl mest angelägna behoven av prospekteringsinsalser på svenskt område och i Nordsjön med an­gränsande områden beräknar jag för treårsperioden 1976/771978/79 ett medelsbehov av 50 milj. kr För budgetåret 1976/77 bör det nya an­slaget tas upp med 20 milj. kr.

Jag har förutsatt att Svenska Petroleum vid användningen av medlen företrädesvis kommer att utnyttja OPAB:s och Pelroswedes organisation. Beträffande formerna härför finns ohka möjhgheter, t. ex. uppdrag som konsult eller operatör mol ersällning, deltagande av Svenska Petroleum i OPAB:s och Pelroswedes nuvarande koncessioner i form av s. k. farm-in eller samarbete i nya projekt med någon eller några av de enskilda delägarna i dessa bolag. Dessa frågor torde få lösas från faU tiU fall efler samråd mellan berörda parter.

8.9 Fortsatt projektering av raffinaderi

Jag har tidigare redovisat frågan om Statsföretags raffinaderi vid Brofjorden, Statsraff-projektel, och har därvid förordat att förberedel­serna för projektet drivs vidare med sikte på elt beslut år 1977.

Prop. 1975/76:124

51

För innevarande budgetår har elt investeringsanslag av 36 milj. kr. anvisats till projekteringen i form av etl lån till Statsförelag. I förbere­delserna för projektet har ingått bl. a. teknisk projektering och utarbe­tande av anbudshandlingar, ansökningar om tillstånd, förhandlingar be­träffande olika avtal och markförvärv.

Av skäl som jag tidigare har anfört anser jag det angelägel all arbe­tet med Statsraff-projektel försätter. Detta gäller bl. a. de expropria-tions-, tillstånds- och planfrågor och de markförvärv som utgör grand­läggande förutsättningar för projektet. För atl driva dessa förberedelser vidare och behålla en önskvärd grad av beredskap för att genomföra projektet räknar jag med att ytterligare 10 mUj. kr. behövs under nästa budgetår.

Av stor betydelse för planeringen av projektet är frågan om upp­förande av råoljelager för etl eventuellt raffinaderi. Enligl vad jag har erfarit pågår överläggningar meUan Statsraff och överstyrelsen för eko­nomiskt försvar om etl gemensamt utnyttjande under en övergångslid av överstyrelsens planerade lagringsutrymmen vid Brofjorden. Därige­nom skuUe driften kunna börja tidigare än om färdigställandet av Stals­raffs egna råoljelager måste avvaktas.

Jag förordar att regeringen föreslår riksdagen att för budgetåret 1976/77 anvisa ett investeringsanslag av 10 milj. kr. för atl lämnas lill Statsförelag som lån till fortsatt projektering av raffinaderiet. I händelse av all projektet inte kommer lill slånd, bör lånet helt skrivas av. Det ankommer på regeringen att föreskriva villkor för lånet.

8.10 Naturgas

Som framgått av min redovisning nyss har staten under senare år på olika sätt ökat sina insatser på oljeförsörjningens område. Samtidigt har som etl led i strävandena atl undvika etl alltför ensidigt beroende av olja initiativ tagits lill undersökningar och förhandlingar om möjligheter­na atl importera och utnyttja andra bränslen. Naturgas har därvid av flera skäl tilldragit sig stort intresse. Våren 1973 bildades sålunda etl särskilt bolag. Östgas AB, för ulredningssamarbete rörande import av naturgas från Sovjetunionen (prop. 1973: 112, NU 1973:49, rskr 1973: 184). Delägare är staten genom statens vatlenfaUsverk saml ett antal kommunala och enskilda företag. Samma år tillkallades en delegation (I 1973: 03), nalurgasdelegationen, med uppgifl att samordna den sven­ska utrednings- och förhandlingsverksamhelen m. m. avseende import av naturgas till Sverige. Vidare kan nämnas atl Sydsvenska Kraft AB (Syd­kraft) och några Skänekommuner driver ett gemensamt bolag, AB Sydgas, med uppgifl alt köpa, distribuera och sälja naturgas inom Syd­krafts avsättningsområde samt alt del inom Svenska Gasföreningen finns en särskild naturgassektion.

Prop. 1975/76:124

52

Vid min anmälan tiU prop. 1975: 30 (bil. 1 s. 393) redogjorde jag för de undersökningar av olika tänkbara gasleveransmöjligheter som hade genomförts. Kontakter hade tagils dels med Sovjelunionen, dels med de företag som exploaterar gasfälten i norska delen av Nordsjön. Med un­danlag för etl erbjudande från Sovjelunionen om leverans av en mycket begränsad kvantitet gas hade dessa kontakter dittills inte lett lill resultat, beroende bl. a. på att säljarna av gasen hade kunnat uppnå väsentiigt högre priser på de stora europeiska gasmarknaderna.

Situationen är i allt väsentligt densamma nu som då. Några erbjudan­den om leveranser som kan läggas liU grund för introduktion i slor skala av naturgas i vårt land föreligger inle. Del finns enligl min mening emellertid anledning atl följa utvecklingen på naturgasområdel med skärpt uppmärksamhet. För detta talar bl. a. pågående aktiviteter i våra västra grannländer. I såväl Danmark som Norge undersöks sålunda f. n. möjligheterna att föra i land och avsätta naturgas från fynd inom Nord-sjöområdet söder om 62:a breddgraden. Vidare har på Nordiska minis­terrådets uppdrag vissa studier gjorts beträffande förutsättningarna för all bygga ul samnordiska röriedningssystem för överföring av naturgas från Nordsjön. En viklig slutsats av dessa studier är all inlernordiska samordnade röriedningssystem får anses erbjuda naturgasmarknaden i varje enskilt nordiskt land möjligheter lill bättre transportekonomi jäm­fört med separata nationella syslem baserade på egen tillförsel från Nordsjön.

I delta sammanhang vill jag framhålla all möjligheterna all använda naturgas i Sverige inte är desamma som i många länder på den euro­peiska kontinenten eller i Storbritannien. I dessa länder finns sedan gam­malt en omfattande hushållsförbrukning av gas. I Sverige skulle gasen främst kunna komma tUl användning inom industrin och i värmeverk i konkurrens med den relativt billiga tjocka eldningsoljan. Delta innebär all naturgas inle torde kunna konkurrera med andra energislag på den svenska marknaden om inte staten direkl eUer indirekt medverkar tiU alt finansiera införandet av naturgas i landet.

Uppgiften alt fortlöpande bevaka möjligheterna lill gasimport till Sverige åvilar som har nämnts naturgasdelegationen. Delegationen har i skrivelse i juni 1975 lämnat en redogörelse för utredningslägel och har i samband därmed gett synpunkler på hur verksamheten bör bedrivas i fortsättningen.

Enligt delegationen har de utredningar, undersökningar och förhand­lingar som hillUls har bedrivits fört naturgasfrågan så långl del är möj­ligl inom ramen för nuvarande organisation. Det krävs nu särskilda ställningstaganden om frågan skall kunna föras vidare med sikte på en introduktion av naturgas i Sverige. Delegationen rekommenderar för sin del bildandel av elt kommersieUt inriktat aktiebolag för hela den poten­tiella svenska naturgasmarknaden. Intresset från kommunala och en-

Prop. 1975/76:124

53

skilda företags sida att medverka vid bildandet av etl sådant bolag är, framhåller delegationen, emellertid beroende av huruvida staten är be­redd att medverka lill att dels neutralisera naturgasens oförmånliga pris-förutsättningar, dels lösa de finansieringsproblem som uppstår i sam­band med en svensk nalurgasinlroduktion.

Med anledning av nalurgasdelegalionens skrivelse har förhandlingar tagits upp mellan Svenska Gasföreningen och statens vattenfallsverk om samarbete i bolagsform på naturgasområdel. Preliminär överens­kommelse har träffats i form av atl konsortialavlal om bildande av ett aktiebolag som skall ha till uppgift i försia hand att utreda och klarlägga villkor för inköp av naturgas, möjligheter tUl försäljning av gas inom landet samt förutsättningar och kosinader för transport och lagring av gas.

Enligt konsortialavlalet, som från valtenfallsverkels sida har träffats med förbehåll för regeringens godkännande, skaU aktiekapitalet vid bola­gels bildande uppgå till 100 000 kr., varav valtenfallsverket skall svara för 51 % och Svenska Gasföreningens Service AB (SGFS) för resterande 49 %. SGFS äger framdeles överlåta sina aktier till kommuner och in­dustriföretag som har betydande intressen inom gasförsörjningen.

Kostnaderna för bolagets löpande verksamhet under de första åren till utgången av år 1977 har beräknats till i runt tal 1 milj. kr. och skall finansieras genom bidrag från intressenterna. Beslut om slörre ekono­miska engagemang utöver nämnda kostnader för bolagets löpande verk­samhet liksom beslut om väsentlig utvidgning av verksamheten kräver kvalificerad majoritet i styrelsen.

Del nya bolaget skaU snarast efter bildandet ta upp förhandlingar med AB Sydgas om förvärv av 51 % av aktierna i sistnämnda företag. Bolaget skall också verka för och vara berett att delta i andra regionala nalurgasföretag.

Jag delar nalurgasdelegalionens uppfattning alt ansträngningarna att införa naturgas i vårt land bör fortsätta, men i andra organisatoriska former än f. n. Inriktningen bör vara att åstadkomma en koncentration och samordning av behövliga utredningsresurser saml en ökad beredskap för att ta emot naturgas med anpassning till skilda regionala förhållan­den. En sådan inriktning av den fortsatta verksamheten bör även stärka våra möjligheter att aktivt medverka i ett nordiskt samarbete på natur­gasområdel.

Konstmktionen med elt centralt bolag, i vilket såväl staten som kom­munala och enskilda intressenter är representerade, samt etl eller flera delägda regionala bolag bör enligt min mening kunna tiUgodose nyss­nämnda syften. VattenfaUsverket utgör en potentiell storkonsument av naturgas och är väl lämpat att företräda statens affärsmässiga intressen på området. Jag har därför inte något att erinra mot del föreslagna samarbetet meUan verket och SGFS.

Prop. 1975/76:124

54

Ilandföring i Danmark eller Västtyskland av naturgas från Nordsjön väntas ske i betydande omfattning i framtiden. Frågan om en eventuell import tlll Sverige av sådan gas kommer sannolikt alt beröra i försia hand Sydsverige. Mot denna bakgrund finner jag det angeläget att det nya naturgasbolaget övertar majorilelsinlresset i AB Sydgas.

Jag vill understryka att verksamheien inom det nya nalurgasbolaget t. v. endast kommer alt utgöras av utredningar och förhandlingar. Skulle undersökningarna leda lill alt import av naturgas till vårt land blir aktuell, behövs nya ställningstaganden från såväl statsmakternas som intressenternas sida. Detla gäller bl. a. beiräffande de ekonomiska engagemang som del kan bli fråga om. Etablering av en naturgasmark­nad är förenad med betydande kosinader för investeringar i rörled­ningar, mottagningsanläggningar etc. Jag vill i sammanhanget erinra om alt den tidigare nämnda slatsgarantin av 2 000 milj. kr. för oljeutvinning m. m. kan användas även i samband med finansiering av investeringar på naturgasområdet.

Med hänvisning liU vad jag har anfört i det föregående förordar jag atl regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att godkänna det mel­lan valtenfallsverket och SGFS preliminärt träffade konsortialavlalet och all medge verket att träffa överenskommelse om de smärre ändringar i avtalet som kan visa sig nödvändiga i framliden. Vidare förordar jag atl verket får ta i anspråk medel från investeringsanslagel Kraftstationer m. m. för teckning av aktier i det tiUämnade bolaget. Jag har räknat med all verkets behov av medel för ändamålet skall rymmas inom före­skriven investeringsram.

Verksamheten inom det nya naturgasbolaget skall enligt avtalet finan­sieras genom bidrag från aktieägarna i proportion lill deras andelar i aktiekapitalet. En förutsättning för SGFS medverkan är atl SGFS med­ges avdragsrätl vid beskattningen för bidragen lill bolagels verksamhet. Genom lagen (1972: 74) om ändring i kommunalskatlelagen äger rege­ringen i syfle alt främja samhällsekonomiskt betydelsefulla uppgifter medge avdragsrätl för bidrag från etl förelag lill elt annat även om inle alla de förutsättningar som annars gäller för avdragsrätl för koncern­bidrag föreligger. Chefen för finansdepartementet kommer i annat sam­manhang atl anmäla fråga om sådanl medgivande beträffande bidrag till del nya nalurgasbolaget.

Vattenfallsverkets bidrag avses bli finansierat med driftmedel.

I enlighet med vad jag här har förordat kommer naturgasdelegatio­nens nuvarande uppgifier att övertas av det nya bolaget. Något behov av att bibehålla delegationen föreligger därefier inle. Delegationen kan därför upphöra så snart bolaget har bildats.

Den med Östgas AB avsedda verksamheten har numera i huvudsak slutförts. Bolagel utförde under år 1973 förprojektering av en naturgas­ledning från finsk till svensk kust. En reorganisalion av bolaget till ett

Prop. 1975/76:124

55

kommersiellt inriktat regionalt naturgasföretag är f. n. inle aklueU. Verksamheien inom Östgas AB torde därför komma att avvecklas och i kvarvarande delar föras över på det nya naturgasbolaget. Enligt det kon­sortialavlal som ligger till gmnd för bUdandet av Öslgas AB skall bolagel träda i likvidation om överenskommelse om nytt avtal inle har träffals före den 1 januari 1978.

9    Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen alt

1.

bemyndiga regeringen alt dels godkänna avtalet mellan statens valtenfallsverk och Luossavaara-Kiimnavaara AB om sam­arbete i aktiebolagsform på oljeområdet, dels medge statens valtenfallsverk att träffa överenskommelse om smärre änd­ringar i avtalet,

2.

bemyndiga regeringen atl godkänna ändringar av de åren 1969 och 1973 träffade avtalen mellan statens vattenfallsverk och vissa företag om samarbete inom ramen för resp. Oljeprospek­tering AB och Petroswede AB i enlighet med vad jag har för­ordat,

3.

bemyndiga regeringen all dels godkänna avtalet meUan sta­tens valtenfallsverk och Svenska Gasföreningens Service AB om bildande av elt aktiebolag för planering och samordning m. m. av åtgärder syftande tUl att främja landets försörjning med naturgas, dels medge statens valtenfallsverk att träffa överenskommelse om smärre ändringar i avtalet,

4.

medge alt medel får tas i anspråk från investeringsanslagel Kraftstationer m. m. för teckning av aktier och lån till det under 1 avsedda aktiebolaget i enlighet med åtagandena i av­talet,

5.

medge alt medel får tas i anspråk från investeringsanslaget Kraftstationer m. m. för teckning av aktier i det under 3 av­sedda aktiebolaget i enlighet med åtagandena i avtalet,

6.

godkänna den av mig förordnade utvidgningen av användnings­området för statlig garanti för oljeulvinning m. m.,

7.

till Oljeprospektering för budgetåret 1976/77 under trettonde huvudtiteln anvisa etl reservationsanslag av 20 000 000 kr.,

8.

till Lån till projektering av raffinaderi för budgetåret 1976/77 under fonden för låneunderstöd anvisa ett invesleringsanslag av 10 000 000 kr.,

9.

tUl Lån till aktieteckning i Svenska Petroleum AB för budget­året 1976/77 under fonden för låneunderstöd anvisa ett inves­teringsanslag av 10 108 000 kr.

Prop. 1975/76:124

56

10    Beslut

Regeringen ansluter sig liU föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1975/76:124

57

Innehåll

Sid.

1

Inledning   ....................................................... 

... 

3

2

Oljans roll i energiförsörjningen 19751985 ............ 

5

2.1

Oljans nuvarande roll ................................... 

... 

5

2.2

Prognoser för OECD-området.......................... 

... 

7

2.3

Prognos för Sverige...................................... 

9

3

Oljemarknaden i Sverige...................................... 

12

4

Svenska Petroleum AB........................................ 

.. 

15

5

Statsraff-projektel............................................. 

.. 

18

6

Prospektering   ................................................. 

.. 

22

6.1

Oljeprospektering AB ................................... 

.. 

22

6.2

Petroswede AB   ......................................... 

.. 

24

7 Vissa nalurgasfrågor........................................... 

.. 

26

7.1

Inledning   ................................................. 

.. 

26

7.2

Naturgasdelegationens skrivelse..................... 

.. 

27

7.3

Statens vallenfallsverks skrivelse ................... 

.. 

28

7.4

Nordiska utredningar  ................................... 

.. 

30

8 Föredraganden   ............................................... 

.. 

31

8.1

1975 års rikllinjer för oljepoliliken..................... 

.. 

31

8.2

Den intemationella oljemarknaden ................... 

.. 

33

8.3

Den svenska oljemarknaden........................... 

.. 

36

8.4

Den statiiga verksamhetens inriktning.............. 

.. 

38

8.5

Verksamhetsområde..................................... 

.. 

41

8.6

Uppbyggnad av Svenska Petroleum AB ............ 

.. 

44

8.7

Slalsgaranti för oljeutvinning m. m................... 

.. 

47

8.8

Stöd till prospektering................................... 

.. 

48

8.9

Fortsatt projektering av raffinaderi.................. 

.. 

50

8.10

Naturgas   ................................................. 

.. 

51

9 Hemställan....................................................... 

.. 

55

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM  1976 76OH0